title: Zadeva C-926/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romunija) 18. decembra 2019 – Kazenski postopek proti BR, CS, DT, EU, FV, GW

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romunija) 18. decembra 2019 – Kazenski postopek proti BR, CS, DT, EU, FV, GW
      (Zadeva C-926/19)
      (2020/C 201/09)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Stranke v postopku v glavni stvari

      BR, CS, DT, EU, FV, GW

         Druge stranke v postopku

      Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Direcția Națională Anticorupție, Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Direcția de Investigare a Infracțiunilor de Criminalitate Organizată și Terorism – Structura centrală, Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția pentru investigarea infracțiunilor din justiție, Agenția Națională de Administrare Fiscală, HX, IY, SC Uranus Junior 2003 Srl

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1) Pogodbe o Evropski uniji, člen 325(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 58 Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (1), člen 4 Direktive (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2017 o boju proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, z uporabo kazenskega prava (2), pripravljene na podlagi člena 83(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo odločbi organa zunaj sodstva, in sicer Curtea Constituțională a României (ustavno sodišče Romunije), s katero je odločeno o procesnem ugovoru, ki se nanaša na morebitno nezakonito sestavo sodečega senata glede na načelo specializacije sodnikov Înalta Curte de Casație și Justiție (Vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija) (ki ni določeno v romunski ustavi) in s katero je sodišču naloženo da vrne zadeve, ki so v fazi (devolutivne) pritožbe, za njihovo ponovno obravnavo v okviru prve faze postopka pred istim sodiščem?

                  2.

                  Ali je treba člen 2 Pogodbe o Evropski uniji in člen 47(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujeta temu, da bi organ zunaj sodstva ugotovil nezakonitost sestave sodečih senatov oddelka vrhovnega sodišča (sestave aktivnih sodnikov, ki so ob napredovanju med drugim izpolnjevali pogoj glede specializacije, zahtevane za napredovanje v kazenski oddelek vrhovnega sodišča)?

                  3.

                  Ali je treba primarnost prava Unije razlagati tako, da nacionalnemu sodišču dopušča, da ne uporabi odločbe ustavnega sodišča, s katero je bilo razlagana norma, ki je hierarhično nižja kot ustava in ki se nanaša na organizacijo Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče) ter je v nacionalnem zakonu o preprečevanju, odkrivanju in sankcioniranju korupcije, pri čemer gre za normo, ki jo je sodišče šestnajst let enako razlagalo?

                  4.

                  Ali v skladu s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah načelo prostega dostopa do sodnega varstva zajema specializacijo sodnikov in vzpostavitev specializiranih senatov pri vrhovnem sodišču?

         (1)  UL 2015, L 141, str. 73.

         (2)  UL 2017, L 198, str. 29.


title: Zadeva C-929/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romunija) 18. decembra 2019 – Kazenski postopek zoper CD

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romunija) 18. decembra 2019 – Kazenski postopek zoper CD
      (Zadeva C-929/19)
      (2020/C 201/10)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Tožena stranka

      CD

         Druge stranke v postopku

      CLD, GLO, ȘDC, PVV, SC Complexul Energetic Oltenia SA, Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Direcția Națională Anticorupție

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1) Pogodbe o Evropski uniji, člen 325(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije ter člena 2 in 4 Direktive (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2017 o boju proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, z uporabo kazenskega prava (1), razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi organ zunaj sodstva, in sicer Curtea Constituțională a României (ustavno sodišče Romunije), sprejel odločbo, v skladu s katero se de plano zahteva preverjanje vseh zadev v zvezi s korupcijo, o katerih je odločal kazenski senat vrhovnega sodišča na prvi stopnji v določenem obdobju (2003–januar 2019) in ki se izpodbijajo v pritožbenem postopku?

                  2.

                  Ali je treba člen 2 in člen 19(1) Pogodbe o Evropski uniji ter člen 47, [drugi odstavek], Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi organ zunaj sodstva ugotovil, da je bilo imenovanje sestave senata vrhovnega sodišča nezakonito, v nasprotju z razlago, ki izhaja iz ustaljene in soglasne organizacijske ter pravne prakse vrhovnega sodišča?

                  3.

                  Ali je treba primarnost prava Unije razlagati tako, da nacionalnemu sodišču omogoča, da ne uporabi odločbe ustavnega sodišča, izrečene v zadevi, ki se je nanašala na kolizijo ustavne narave, in zavezujoče v smislu nacionalnega prava?

                  4.

                  Ali je mogoče besedno zvezo „z zakonom predhodno ustanovljen“ iz člena 47 [drugi odstavek] Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da vključuje uradno imenovanje specializiranega sodnega senata z drugačno specializacijo od tiste, ki jo imajo sodniki v njegovi sestavi?

         (1)  UL 2017, L 198, str. 29.


title: Zadeva C-936/19 P: Pritožba, ki jo je Rubik's Brand Ltd vložila 20. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. oktobra 2019 v zadevi T-601/17, Rubik's Brand Ltd/EUIPO – Simba Toys

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/7

      Pritožba, ki jo je Rubik's Brand Ltd vložila 20. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. oktobra 2019 v zadevi T-601/17, Rubik's Brand Ltd/EUIPO – Simba Toys
      (Zadeva C-936/19 P)
      (2020/C 201/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Rubik's Brand Ltd (zastopnika: K. Szamosi, M. Borbás, ügyvédek)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Simba Toys GmbH & Co. KG
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 23. aprila 2020 odločilo, da se pritožba ne dopusti in da pritožnik nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-14/20 P: Pritožba, ki jo je Neoperl AG vložila 14. januarja 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 14. novembra 2019 v zadevi T-669/18, Neoperl AG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/8

      Pritožba, ki jo je Neoperl AG vložila 14. januarja 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 14. novembra 2019 v zadevi T-669/18, Neoperl AG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-14/20 P)
      (2020/C 201/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Neoperl AG (zastopnika: H. Börjes-Pestalozza in G. Schultz, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 23. aprila 2020 odločilo, da pritožba ni dopustna in pritožnici naložilo plačilo njenih stroškov.


title: Zadeva C-39/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 27. januarja 2020 – Staatssecretaris van Financiën/Jumbocarry Trading GmbH

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 27. januarja 2020 – Staatssecretaris van Financiën/Jumbocarry Trading GmbH
      (Zadeva C-39/20)
      (2020/C 201/13)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

         Tožena stranka: Jumbocarry Trading GmbH

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se člena 103(3)(b) in 124(1)(a) CZU (1) uporabljata za carinski dolg, ki je nastal pred 1. majem 2016, a do takrat še ni zastaral?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj preprečujeta uporabo teh členov?

         (1)  Uredba (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije (UL 2013, L 269, str. 1).


title: Zadeva C-62/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) 6. februarja 2020 – Vogel Import Export NV/Belgische Staat

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) 6. februarja 2020 – Vogel Import Export NV/Belgische Staat
      (Zadeva C-62/20)
      (2020/C 201/14)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vogel Import Export NV

         Tožena stranka: Belgische Staat

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi (EGS) št. 2658/87 (1) z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi – ob upoštevanju različnih jezikovnih različic tarifne številke 4409 in pojasnjevalnih opomb k HS v zvezi s tarifnima številkama 4407 in 4409 – razlagati tako, da je treba blago, ki je predmet spora v postopku v glavni stvari, namreč skobljane lesene deske, katerih štirje robovi so zaobljeni vzdolž celotne dolžine deske, šteti za „profilirane vzdolž celotne dolžine“ in jih zato uvrstiti pod tarifno številko 4409, ali pa zaobljenih robov ni mogoče šteti za „profilirane vzdolž celotne dolžine“ in je treba blago zato uvrstiti pod tarifno številko 4407?

                  2.

                  Ali je obseg zaobljenja odločilen za uvrstitev pod tarifno številko 4407 ali tarifno številko 4409?

         (1)  Uredba Sveta z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL 1987, L 256, str. 1).


title: Zadeva C-63/20 P: Pritožba, ki jo je Sigrid Dickmanns 5. februarja 2020 vložila zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. novembra 2019 v zadevi T-181/19, Sigrid Dickmanns/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/9

      Pritožba, ki jo je Sigrid Dickmanns 5. februarja 2020 vložila zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. novembra 2019 v zadevi T-181/19, Sigrid Dickmanns/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-63/20 P)
      (2020/C 201/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Sigrid Dickmanns (zastopnik: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Predlog

      Pritožnica Sodišču Evropske unije predlaga, naj:

                  1.

                  sklep Splošnega sodišča Evropske unije (šesti senat) z dne 18. novembra 2019 v zadevi T-181/19 v celoti razveljavi in zadevo po razveljavitvi tega sklepa vrne v razsojanje Splošnemu sodišču,

                  2.

                  stroške pritožbenega postopka pred Splošnim sodiščem naloži v plačilo Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica svojo pritožbo opira na en sam pritožbeni razlog, in sicer na pomanjkljivo razlago in uporabo členov 90 in 91, zlasti člena 90(2), Kadrovskih predpisov; hkrati naj bi prišlo do resne kršitve temeljne pravice pritožnice do poštenega sojenja in dobrega upravljanja.
      Po mnenju pritožnice je Splošno sodišče nepravilno presodilo, da je pritožba, vložena v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov, vložena prepozno. Ta pritožba je bila vložena v roku treh mesecih od obrazložene odločbe EUIPO, ne pa v treh mesecih od implicitne zavrnitve predloga, ki ga je vložila pritožnica, pri čemer je do te zavrnitve prišlo pred to odločbo na podlagi člena 90(2), tretji stavek, tretja alinea, Kadrovskih predpisov.
      V zvezi s tem pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je njegova razlaga člena 90(2) Kadrovskih predpisov v nasprotju z besedilom te določbe. Njena pritožba se naj ne bi nanašala na implicitno zavrnitev iz člena 90(2), tretji stavek, tretja alinea, Kadrovskih predpisov, ampak na odločbo, ki i je bila vročena, v skladu s členom 90(2), tretji stavek, druga alinea, istih predpisov, in naj bi bila glede na besedilo dopustna. Pritožnica trdi, da ne iz besedila člena 90(1), tretji stavek, Kadrovskih predpisov, ne iz besedila člena 90(2), tretji stavek, druga alinea, Kadrovskih predpisov, ne iz besedila člena 90(2), tretji stavek, tretja alinea, Kadrovskih predpisov, ne izhaja, da se v primeru implicitne zavrnitve predloga ne sme uporabiti druga alinea ali da bi se prednostno morala uporabiti tretja alinea. Izrecna zavrnitev EUIPO naj tudi ne bi bila enostavna potrditev že izvedene implicitne zavrnitve, saj naj se EUIPO ne bi skliceval na implicitno zavrnitev. Poleg tega naj bi iz elementov, ki odstopajo od enostavne potrditve, zlasti obrazložitve, izhajalo, da gre za novo odločbo.
      Pritožnica dalje navaja, da je razlaga Splošnega sodišča v nasprotju s smislom in ciljem člena 90(1), drugi in tretji stavek, Kadrovskih predpisov ter ciljem pravne varnosti. Smisel in cilj teh pravil naj bi bila predvsem zaščita predlagatelja in ne omogočiti, da organ, pristojen za imenovanja, postopkovno izkoristi kršitev obveznosti, kar naj bi izhajalo iz razlage Splošnega sodišča. Pritožnica meni, da razlaga, ki jo ponuja, bistveno bolje ustreza cilju pravne varnosti. Na eni strani jo potrjuje besedilo člena 90(2) Kadrovskih predpisov in ji ni povsem v nasprotju kot je to v primeru razlage Splošnega sodišča. Na drugi strani naj bi bila posledica razlage Splošnega sodišča to, da naj bi bil rok po izrecni in obrazloženi odločbi organa, pristojnega za imenovanje, različno dolg glede na to, ali naj bi bila ta odločba izdana pred implicitno odločbo ali ne.
      Pritožnica poleg tega Splošnemu sodišču še očita resno kršitev temeljne pravice do poštenega sojenja in dobrega upravljanja. Kršitev pravice do poštenega sojenja naj bi bila v tem, da je organ, pristojen za imenovanja, lahko imel korist od kršitve obveznosti (kar zadeva njegovo obveznost, da v štirih mesecih odloči o predlogu na podlagi člena 90(1) Kadrovskih predpisov), ker samovoljno skrajšuje rok, ki ga ima na voljo predlagatelj, da reagira na zavrnitvene razloge, ki mu jih posreduje organ, pristojen za imenovanja. Poleg tega naj bi za predlagatelja zaradi razlage Splošnega sodišča, ki je v nasprotju z besedilom člena 90(2), drugi in tretji stavek, druga alinea, Kadrovskih predpisov, obstajalo bistveno večjo tveganje, da v postopku ne uspe zaradi nespoštovanja roka. Razlaga člena 90(2) Kadrovskih predpisov, ki je v skladu s temeljnimi pravicami, naj bi dalje lahko vodila le do ugotovitev, ki jih zatrjuje pritožnica.


title: Zadeva C-70/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 12. februarja 2020 – YL/Altenrhein Luftfahrt GmbH

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 12. februarja 2020 – YL/Altenrhein Luftfahrt GmbH
      (Zadeva C-70/20)
      (2020/C 201/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revidentka: YL

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Altenrhein Luftfahrt GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je trd pristanek, ki pa še spada v okvir običajnega obratovanja letala, pri katerem se potnik poškoduje, nesreča v smislu člena 17(1) Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, ki je bila sklenjena 28. maja 1999 v Montrealu, s strani Evropske skupnosti podpisana 9. decembra 1999 in v njenem imenu odobrena s Sklepom Sveta 2001/539/ES z dne 5. aprila 2001? (1)

         (1)  Sklep Sveta 2001/539/ES z dne 5. aprila 2001 o sklenitvi Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (Montrealska konvencija) s strani Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 491).


title: Zadeva C-85/20 P: Pritožba, ki jo je Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (Lazarus Kft.) „v likvidaciji“ vložila 14. februarja 2020 zoper sklep Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 18. decembra 2019 v zadevi Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi/Komisija

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/11

      Pritožba, ki jo je Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (Lazarus Kft.) „v likvidaciji“ vložila 14. februarja 2020 zoper sklep Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 18. decembra 2019 v zadevi Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi/Komisija
      (Zadeva C-85/20 P)
      (2020/C 201/17)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Pritožnica: Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. „v likvidaciji“ (zastopnik: V. L. Szabó)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  Tožeča stranka kot pritožnica Sodišču predlaga, naj pritožbo razglasi za dopustno in utemeljeno ter zato razveljavi sklep Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 18. decembra 2019, Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi/Komisija (T-763/18, neobjavljen), o katerem je bila pritožnica obveščena 18. decembra 2019.

                  —

                  Pritožnica nadalje predlaga, naj Sodišče glede vprašanj, na katera se nanaša ugovor nedopustnosti in glede katerih v prvostopenjskem sklepu ni bilo razsojeno, zadevo v razsojanje vrne Splošnemu sodišču.

                  —

                  Pritožnica Sodišču predlaga, naj toženi stranki iz postopka na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in postopka s pritožbo, pri čemer naj, če zadevo v razsojanje vrne Splošnemu sodišču, o stroških postopka na prvi stopnji in postopka s pritožbo ne odloči, ampak odločitev o njih pridrži za dokončno odločbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      I.   Napačna pravna opredelitev dejanskega stanja. Pomanjkljiva obrazložitve.

      Tožeča stranka v okviru prvega pritožbenega razloga trdi, da Splošno sodišče ni pravilno upoštevalo položaja pravne negotovosti glede seznanitve z izpodbijanimi akti Komisije.
      Sodna praksa, na katero se je sklicevalo Splošno sodišče, se nanaša na obstoj takih aktov ali na seznanitev s takimi akti, ki se nanašajo na tožečo stranko.
      Tožeča stranka se je pritožila zoper odločbo o prekinitvi nacionalnega sodišča, ker je prerekala, da bi bila odločitev na ravni Unije o zadevnih sklepih Komisije predhodno vprašanje v postopku glede njene odškodninske tožbe. Tožeča stranka in njen pravni zastopnik se lahko pravno za isto osebo štejeta izključno v zadevi, navedeni v odvetniškem pooblastilu, sklenjenem med njima (odškodninska zadeva pred nacionalnim sodiščem).
      Ker je pravni zastopnik pooblastilo tožeče stranke imel izključno za odškodninsko zadevo pred nacionalnim sodiščem, mu tožeče stranke ni bilo treba obvestiti v „razumnem“ roku po pravu Unije niti mu ni bilo treba zaprositi za celotno besedilo zadevnih aktov, ker se njegovo pooblastilo ni raztezalo na to. Za to je lahko tožeča stranka zaprosila le osebno od trenutka, ko se je seznanila s tem, da se pravni akti Unije nanašajo nanjo.
      II.   Napačna razlaga in uporaba sodne prakse glede „razumnega roka“

      Sodne prakse, ki jo je navedlo Splošno sodišče, ni mogoče uporabiti za obravnavano zadevo, ker okoliščine navedenih primerov niso enake kot okoliščine obravnavane zadeve.
      III.   Napačna opredelitev dopisa Komisije z dne 24. februarja 2017

      Nacionalno sodišče je na podlagi zadevnega dopisa tožene stranke sprejelo sodbo, s katero je zavrnilo tožbo pritožnice OPS Újpest Kft, s čimer je bil kršen interes in pomembno spremenjen pravni položaj tožeče stranke, ker je nacionalno sodišče na podlagi tega dopisa ugotovilo, da je državni organ dodelil zakonito pomoč.
      IV.   Kršitev pravice pritožnice do obrambe. Kršitev in napačna uporaba člena 126 Poslovnika Splošnega sodišča

      Čeprav je Splošno sodišče sprejelo ukrep procesnega vodstva, strank ni pozvalo k predložitvi stališč glede vprašanja, ali je bila tožba vložena v zahtevanem roku. Splošno sodišče je vprašanje vložitve po roku prvič preučilo šele v sklepu in tožbo zavrnilo na podlagi tega dejavnika, ne da bi strankam in predvsem tožeči stranki omogočilo predložitev trditev in ugovorov.
      Zaradi neobstoja navedenega poziva ni bil vložen noben dokument, s katerim bi bilo mogoče utemeljiti stališče tožeče stranke glede pravočasne vložitve tožbe.


title: Zadeva C-92/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 25. februarja 2020 – Rottendorf Pharma GmbH/Hauptzollamt Bielefeld

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 25. februarja 2020 – Rottendorf Pharma GmbH/Hauptzollamt Bielefeld
      (Zadeva C-92/20)
      (2020/C 201/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Rottendorf Pharma GmbH

         Tožena stranka: Hauptzollamt Bielefeld

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 239(1), druga alinea, Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (1) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti razlagati tako, da se v skladu z njim carina lahko povrne v primeru, kakršen je spor v glavni stvari, v katerem se je neskupnostno blago, ki ga je uvozila zadevna stranka, iz carinskega območja Skupnosti ponovno izvozilo in pri okoliščinah, na podlagi katerih je nastal carinski dolg, ne gre za malomarnost zadevne stranke?

         (1)  UL 1992, L 302, str. 1.


title: Zadeva C-93/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Schwechat (Avstrija) 25. februarja 2020 – JU/Air France Direktion für Österreich

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Schwechat (Avstrija) 25. februarja 2020 – JU/Air France Direktion für Österreich
      (Zadeva C-93/20)
      (2020/C 201/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bezirksgericht Schwechat

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: JU

         Tožena stranka: Air France Direktion für Österreich

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 31(2) v povezavi s členom 31(4) Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (Montrealska konvencija) (1) razlagati tako, da je treba škodo na oddani prtljagi, do katere je prišlo na letalu ali v času, ko je bil za oddano prtljago odgovoren prevoznik, v primeru izročitve z zamudo prevozniku prijaviti najpozneje v sedmih dneh od dneva, ko je oseba, upravičena za sprejem, dobila prtljago na voljo, v nasprotnem primeru tožba proti prevozniku ni dopustna, razen ob njegovi prevari?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
                  Ali je treba člen 31(2) v povezavi s členom 31(4) Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (Montrealska konvencija) razlagati tako, da je treba škodo na oddani prtljagi, do katere je prišlo na letalu ali v času, ko je bil za oddano prtljago odgovoren prevoznik, v primeru izročitve z zamudo prevozniku prijaviti v 21 dneh od dneva, ko je oseba, upravičena za sprejem, dobila prtljago na voljo, v nasprotnem primeru tožba proti prevozniku ni dopustna, razen ob njegovi prevari?

         (1)  2001/539/ES: Sklep Sveta z dne 5. aprila 2001 o sklenitvi Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (Montrealska konvencija) s strani Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 491).


title: Zadeva C-94/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Linz (Avstrija) 25. februarja 2020 – Land Oberösterreich/KV

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Linz (Avstrija) 25. februarja 2020 – Land Oberösterreich/KV
      (Zadeva C-94/20)
      (2020/C 201/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Linz

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Toženec in pritožnik: Land Oberösterreich

         Tožnik in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: KV

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 11 Direktive 2003/109/ES (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz člena 6(9) in (11) oberösterreichisches Wohnbauförderungsgesetz (zakon o spodbujanju gradnje stanovanj dežele Zgornje Avstrije, v nadaljevanju: oöWFG), ki državljanom Unije, državljanom držav EGP in njihovim družinskim članom v smislu Direktive 2004/38/ES (2), priznava socialno dajatev v obliki stanovanjske subvencije brez dokaza o znanju jezika, od državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas v smislu Direktive 2003/109/ES, pa zahteva osnovno znanje nemškega jezika, ki mora biti dokazano na predpisan način, če je ta stanovanjska subvencija namenjena lajšanju pretiranega bremena iz naslova stanovanjskih stroškov, življenjski minimum (vključno s stanovanjsko rešitvijo) pa se zagotavlja tudi z drugo socialno dajatvijo (minimalni dohodek, ki se ravna po potrebah, na podlagi oberösterreichisches Mindestsicherungsgesetz (zakon dežele Zgornje Avstrije o minimalnem dohodku)) za osebe v socialni stiski?

                  2.

                  Ali je treba prepoved „neposredne ali posredne diskriminacije“ na podlagi „rase ali narodnosti“, določeno v členu 2 Direktive 2000/43/ES (3), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz člena 6(9) in (11) oöWFG, ki državljanom Unije, državljanom držav EGP in njihovim družinskim članom v smislu Direktive 2004/38/ES priznava socialno dajatev (stanovanjsko subvencijo na podlagi oöWFG) brez dokaza o znanju jezika, od državljanov tretjih držav (vključno z državljani tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas v smislu Direktive 2003/109/ES) pa zahteva osnovno znanje nemškega jezika, ki mora biti dokazano na predpisan način?

                  3.

                  Če je odgovor na vprašanje 2 nikalen:
                  Ali je treba prepoved diskriminacije na podlagi etničnega porekla, določeno v členu 21 Evropske listine o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz člena 6(9) in (11) oöWFG, ki državljanom Unije, državljanom držav EGP in njihovim družinskim članom v smislu Direktive 2004/38/ES priznava socialno dajatev (stanovanjsko subvencijo na podlagi oöWFG) brez dokaza o znanju jezika, od državljanov tretjih držav (vključno z državljani tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas v smislu Direktive 2003/109/ES) pa zahteva osnovno znanje nemškega jezika, ki mora biti dokazano na predpisan način?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL 2004, L 16, str. 44).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL 2004, L 158, str. 77).

         (3)  Direktiva Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost (UL 2000, L 180, str. 22).


title: Zadeva C-108/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 27. februarja 2020 – HR/Finanzamt Wilmersdorf

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 27. februarja 2020 – HR/Finanzamt Wilmersdorf
      (Zadeva C-108/20)
      (2020/C 201/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Berlin-Brandenburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: HR

         Tožena stranka: Finanzamt Wilmersdorf

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 167 in 168(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da nasprotujeta uporabi nacionalnega prava, v skladu s katero se odbitek vstopnega davka na dodano vrednost zavrne tudi, če je bila utaja DDV storjena prej v prodajni verigi in je davčni zavezanec vedel ali bi moral vedeti za to utajo, pri čemer s transakcijo, ki mu je bila opravljena, ni niti sodeloval pri davčni utaji niti ni bil njen del, storjene davčne utaje pa tudi ni spodbujal ali podpiral?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-119/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 28. februarja 2020 – Līga Šenfelde/Lauku atbalsta dienests

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 28. februarja 2020 – Līga Šenfelde/Lauku atbalsta dienests
      (Zadeva C-119/20)
      (2020/C 201/22)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka na prvi stopnji in pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Līga Šenfelde

         Druga stranka v postopku: Lauku atbalsta dienests

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 19(1)(a) Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (1), skupaj z drugimi določbami navedene uredbe in Smernic Evropske unije o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za obdobje od 2014 do 2020, razlagati tako, da:

                  (1)

                  kmet izgubi status „mladega kmeta“, zgolj ker je dve leti pred tem prejel pomoč za razvoj malih kmetijskih gospodarstev, kot je določena v členu 19(1)(a)(iii) te uredbe;

                  (2)

                  navedene določbe dovoljujejo državam članicam sprejetje zakonodaje, v skladu s katero se kmetu ne plača pomoč, določena v členu 19(1)(a)(i) navedene uredbe, če mu je že bila dodeljena pomoč iz točke (iii) te iste določbe;

                  (3)

                  država članica lahko zavrne uporabo kombinacije pomoči kmetu, kadar ni bilo spoštovano zaporedje kombinacije, določeno v Programu razvoja podeželja, ki ga je odobrila Evropska komisija?

         (1)  UL 2013, L 347, str. 487.


title: Zadeva C-124/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Nemčija) 5. marca 2020 – Bank Melli Iran, delniška družba, ustanovljena po iranskem pravu/Telekom Deutschland GmbH

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Nemčija) 5. marca 2020 – Bank Melli Iran, delniška družba, ustanovljena po iranskem pravu/Telekom Deutschland GmbH
      (Zadeva C-124/20)
      (2020/C 201/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Bank Melli Iran, delniška družba, ustanovljena po iranskem pravu

         Tožena stranka: Telekom Deutschland GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se člen 5, prvi odstavek, Uredbe št. 2271/96 (1) uporablja samo, če je gospodarski subjekt EU, ki opravlja posle, v smislu člena 11 te uredbe neposredno ali posredno prejel navodila od upravnih organov ali sodišč Združenih držav Amerike, ali za uporabo zadostuje, da je namen ravnanja gospodarskega subjekta EU tudi brez takih navodil spoštovanje sekundarnih sankcij?

                  2.

                  Če bo Sodišče na prvo vprašanje odgovorilo v smislu druge možnosti: ali člen 5, prvi odstavek, Uredbe št. 2271/96 nasprotuje razlagi nacionalnega prava, v skladu s katero je subjektu, ki odpoveduje poslovno razmerje, dovoljena tudi vsakršna odpoved trajnega dolžniškega razmerja s pogodbeno stranko, ki jo je ameriški Office of Foreign Assets Control (Urad za nadzor tujih sredstev, v nadaljevanju: OFAC) uvrstil na seznam posebej imenovanih državljanov, in s tem tudi odpoved zaradi spoštovanja ameriških sankcij, ne da bi mu bilo treba navesti razlog za odpoved in torej ne da bi moral v civilnem postopku izkazati in dokazati, da razlog za odpoved vsekakor ni spoštovanje ameriških sankcij?

                  3.

                  Če bo Sodišče na drugo vprašanje odgovorilo pritrdilno: ali je treba redno odpoved, ki je v nasprotju s členom 5, prvi odstavek, Uredbe št. 2271/96, obvezno šteti za neveljavno, ali je namenu uredbe zadoščeno tudi z drugimi sankcijami, na primer naložitvijo globe?

                  4.

                  Če bo Sodišče na tretje vprašanje odgovorilo v smislu prve možnosti: ali to ob upoštevanju členov 16 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah na eni in možne odobritve odstopanj na podlagi člena 5, drugi odstavek, Uredbe št. 2271/96 na drugi strani velja tudi, če gospodarskemu subjektu EU ob ohranitvi poslovnega razmerja s pogodbeno stranko, ki je uvrščena na seznam posebej imenovanih državljanov, na ameriškem trgu grozi velika gospodarska škoda (v tem primeru: 50 odstotkov prihodkov koncerna)?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2271/96 z dne 22. novembra 1996 o zaščiti pred učinki ekstrateritorialne uporabe zakonodaje, ki jo sprejme tretja država, in dejanji, ki na tej zakonodaji temeljijo ali iz nje izhajajo (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 10, zvezek 1, str. 75), kot je bila spremenjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) 2018/1100 z dne 6. junija 2018 (UL 2018, L 199I, str. 1).


title: Zadeva C-130/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona (Španija) 9. marca 2020 – YJ/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Španija) 9. marca 2020 – YJ/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
      (Zadeva C-130/20)
      (2020/C 201/24)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: YJ

         Tožena stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je mogoče določbo, kot je člen 60(4) Ley General de la Seguridad Social (splošni zakon o socialni varnosti), ki iz dodatka za materinstvo izključuje ženske, ki se prostovoljno [predčasno] upokojijo, za razliko od žensk, ki se prostovoljno upokojijo pri običajni predvideni starosti ali ki se upokojijo predčasno, vendar zaradi poklicne dejavnosti, ki so jo opravljale v svojem poklicnem življenju, zaradi invalidnosti ali ker jim je delovno razmerje pred upokojitvijo prenehalo iz nekrivdnih razlogov, šteti za neposredno diskriminacijo v smislu Direktive 79/7 (1)?

         (1)  Direktiva Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (UL 1979, L 6, str. 24).


title: Zadeva C-139/20: Tožba, vložena 16. marca 2020 – Evropska komisija/Republika Poljska

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/17

      Tožba, vložena 16. marca 2020 – Evropska komisija/Republika Poljska
      (Zadeva C-139/20)
      (2020/C 201/25)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Siekierzyńska in A. Armenia, agenta)

         Tožena stranka: Republika Poljska

         Predlog

                  —

                  Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da je izvajala ureditev, ki predpisuje oprostitev trošarin na energente, ki jih uporabljajo energetsko intenzivni gospodarski subjekti, za katere velja sistem Unije za trgovanje s pravicami do emisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 17(1)(b) in člena 17(4) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (1);

                  —

                  Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Republika Poljska je v svoji nacionalni zakonodaji predpisala oprostitev trošarina na energente, ki jih uporabljajo energetsko intenzivni gospodarski subjekti, za katere velja sistem Unije za trgovanje s pravicami do emisije (v nadaljevanju: sistem EU ETS).
      Po mnenju Komisije to pomeni neizpolnitev obveznosti iz člena 17(1)(b) in člena 17(4) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije. V skladu s temi določbami sta oprostitev ali zmanjšanje obdavčitve energentov, ki jih uporabljajo energetsko intenzivni gospodarski subjekti, mogoči le kadar so bile sklenjene pogodbe s podjetji ali združenji podjetij ali pri izvajanju shem trgovanja z dovoljenji ali ustreznih drugih ureditev, kolikor imajo za posledico doseganje okoljskih ciljev ali izboljšanje energetske učinkovitosti. Sistema EU ETS po mnenju Komisije ni mogoče šteti za „shemo trgovanja z dovoljenji“ v smislu teh določb.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1 str. 405.


title: Zadeva C-144/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā rajona tiesa (Latvija) 27. marca 2020 — AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“/Valsts dzelzceļa administrācija

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā rajona tiesa (Latvija) 27. marca 2020 — AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“/Valsts dzelzceļa administrācija
      (Zadeva C-144/20)
      (2020/C 201/26)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Administratīvā rajona tiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“

         Tožena stranka: Valsts dzelzceļa administrācija

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 56(2) Direktive 2012/34 (1) razlagati tako, da regulatornemu organu daje pooblastilo, da na lastno pobudo sprejme odločbo, s katero družbi, ki opravlja bistvene naloge upravljavca železniške infrastrukture, navedene v členu 7(1) navedene direktive, naloži, naj z določbami o izračunu uporabnin za infrastrukturo (ureditev zaračunavanja uporabnin) uvede nekatere spremembe, ki se ne nanašajo na diskriminacijo prosilcev?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je regulatorni organ pristojen, da z odločbo določi pogoje, ki jih morajo izpolnjevati navedene spremembe, na primer z naložitvijo obveznosti, da se iz meril za določitev uporabnin za infrastrukturo izvzamejo predhodno načrtovani stroški, ki so kriti iz državnega proračuna ali iz proračunov lokalnih uprav in jih prevozniki potnikov niso mogli kriti s prihodki iz prevoza?

                  3.

                  Ali je treba člen 32(1) Direktive 2012/34 razlagati tako, da obveznost, naložena državam članicam v navedenem odstavku, da se zagotovi optimalna konkurenčnost segmentov trga storitev v železniškem prometu, z določitvijo pribitkov, ki se uporabljajo za uporabnine za infrastrukturo, velja tudi za določitev uporabnin za infrastrukturo v segmentih trga, v katerih ni konkurence, na primer ker v zadevnem segmentu trga prevoz opravlja le en prevoznik v železniškem prometu, ki mu je bila podeljena izključna pravica, določena v členu 2(f) Uredbe št. 1370/2007 (2), za izvajanje prevozov v tem segmentu trga?

         (1)  Direktiva 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja (UL L 343, 14.12.2012, str. 32).

         (2)  Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (UL 2007, L 315, str. 1).


title: Zadeva C-159/20: Tožba, vložena 8. aprila 2020 — Evropska komisija/Kraljevina Danska

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/18

      Tožba, vložena 8. aprila 2020 — Evropska komisija/Kraljevina Danska
      (Zadeva C-159/20)
      (2020/C 201/27)
      Jezik postopka: danščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Konstantinidis, I. Naglis in U. Nielsen, agenti)

         Tožena stranka: Kraljevina Danska

         Predlogi

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Danska ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 13 Uredbe (EU) št. 1151/2012 (1) o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil, ker danskim mlekarnam ni preprečila uporabe imena Feta ali jih ustavila pri uporabi imena Feta za sir, ki ne ustreza specifikaciji proizvoda iz Uredbe Komisije (ES) št. 1829/2002 (2);

                  —

                  ugotovi, da Danska s tem, da danskim mlekarnam dovoljuje proizvodnjo in prodajo imitacij Fete, krši člen 4(3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) v povezavi s členom 1(1) in členom 4 Uredbe (EU) št. 1151/2012;

                  —

                  Kraljevini Danski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija trdi, da danski organi niso izpolnili obveznosti, ki jo imajo na podlagi uredbe o shemah kakovosti, ker so danskim podjetjem dovolili nezakonito uporabo imena „Feta“ za sir, proizveden na Danskem.
      Natančneje Komisija navaja, da se ime „Feta“ na Danskem uporablja v nasprotju z uredbo o shemah kakovosti in da mora zato ta država članica sprejeti ustrezne upravne in sodne ukrepe za preprečitev ali odpravo te prakse. Ker Danska noče upoštevati zgoraj navedene zakonodaje, Komisija ugotavlja, da Danska ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 13(3) uredbe o shemah kakovosti in zato krši pravo EU.
      Danska s tem, da danskih mlekarn dovoljuje proizvodnjo in prodajo imitacij „Fete“, krši tudi člen 4(3) PEU v povezavi s členom 1(1) in členom 4 Uredbe (EU) št. 1151/2012, saj ogroža doseganje ciljev Evropske unije, da se zagotovi poštena konkurence za kmete in proizvajalce kmetijskih proizvodov in živil z značilnostmi in lastnostmi dodane vrednosti, pomaga proizvajalcem proizvodov, povezanih z geografskim območjem zagotoviti pravičen dohodek za kakovost njihovih proizvodov ter zagotavlja zaščito imen kot pravico intelektualne lastnine na ozemlju Unije.
      Komisija tudi meni, da Danska s tem, da ni preprečila ali odpravila kršitve pravic iz registrirane zaščitene označbe porekla (ZOP) „Feta“, do katere pride, ko danski proizvajalci mleka izvozijo ponarejeni sir iz Evropske unije v tretje države, slabi položaj Unije v mednarodnih pogajanjih, namenjenih zagotavljanju zaščite sistemov kakovosti EU, in krši načelo lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU.

         (1)  Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL 2012, L 343, str. 1).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1829/2002 z dne 14. oktobra 2002 o spremembi Priloge k Uredbi (ES) št. 1107/96 glede imena „Feta“ (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 37, str. 195).


title: Zadeva T-437/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2020 – Tilly-Sabco/Komisija (Nepogodbena odgovornost – Kmetijstvo – Izvozna nadomestila – Perutninsko meso – Razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe (EU) št. 689/2013 s sodbo Sodišča – Škoda)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2020 – Tilly-Sabco/Komisija
      (Zadeva T-437/18) (1)

      (Nepogodbena odgovornost - Kmetijstvo - Izvozna nadomestila - Perutninsko meso - Razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe (EU) št. 689/2013 s sodbo Sodišča - Škoda)
      (2020/C 201/28)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francija) (zastopnika: R. Milchior in S. Charbonnel, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Lewis in B. Hofstötterer, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi sprejetja Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 689/2013 z dne 18. julija 2013 o določitvi izvoznih nadomestil za perutninsko meso (UL 2013, L 196, str. 13).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Tilly-Sabco se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 364, 8.10.2018.


title: Zadeva T-37/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2020 – Cimpress Schweiz/EUIPO – Impress Media (CIMPRESS) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije CIMPRESS – Prejšnja figurativna znamka Evropske unije impress – Prejšnja besedna nacionalna znamka Impress-Media – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2020 – Cimpress Schweiz/EUIPO – Impress Media (CIMPRESS)
      (Zadeva T-37/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije CIMPRESS - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije impress - Prejšnja besedna nacionalna znamka Impress-Media - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 201/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Cimpress Schweiz GmbH (Winterthur, Švica) (zastopniki: C. Eckhartt, P. Böhner in A. von Mühlendahl, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Söder, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Impress Media GmbH (Mönchengladbach, Nemčija) (zastopnik: F. Remmertz, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. oktobra 2018 (združeni zadevi R 1716/2017-2 in R 1786/2017-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Impress Media in Cimpress Schweiz.

         Izrek

                  1.

                  Impress GmbH se dovoli, da nadomesti Impress Media GmbH kot intervenientko.

                  2.

                  Tožba se zavrne.

                  3.

                  Cimpress Schweiz GmbH nosi poleg svojih stroškov stroške, ki sta jih priglasila Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Impress.

         (1)  UL C 82, 4.3.2019.


title: Zadeva T-78/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2020 – Lidl Stiftung/EUIPO – Plásticos Hidrosolubles (green cycles) (Znamka Evropske unije – Postopek za razveljavitev – Figurativna znamka Evropske unije green cycles – Resna in dejanska uporaba znamke – Člen 18(1) Uredbe (EU) 2017/1001 – Člen 58(1)(a) Uredbe 2017/1001 – Člen 10(3) in (4) delegirane uredbe (EU) 2018/625 – Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega učinka – Neuporaba znaka kot logotipa podjetja)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2020 – Lidl Stiftung/EUIPO – Plásticos Hidrosolubles (green cycles)
      (Zadeva T-78/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije green cycles - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 18(1) Uredbe (EU) 2017/1001 - Člen 58(1)(a) Uredbe 2017/1001 - Člen 10(3) in (4) delegirane uredbe (EU) 2018/625 - Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega učinka - Neuporaba znaka kot logotipa podjetja)
      (2020/C 201/30)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopniki: A. Marx, K. Bonhagen in M. Wolter, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Scardocchia in J. Crespo Carrillo, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Plásticos Hidrosolubles, SL (Rafelbuñol, Španija) (zastopnica: C. Sueiras Villalobos, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. novembra 2018 (zadeva R 778/2018-5) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Lidl Stiftung in Plásticos Hidrosolubles.

         Izrek

                  1.

                  Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 29. novembra 2018 (zadeva R 778/2018–5) se razveljavi v delu v katerem je z njo ugotovljena resna in dejanska uporaba izpodbijane znamke za proizvode iz razreda 20.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Lidl Stiftung & Co. KG, EUIPO in Plásticos Hidrosolubles, SL, nosijo vsak svoje stroške, priglašene v postopku pred Splošnim sodiščem.

         (1)  UL C 122, 1.4.2019.


title: Zadeva T-108/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2020 – Kerry Luxembourg/EUIPO – Döhler (TasteSense By Kerry) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije TasteSense By Kerry – Prejšnja besedna znamka Evropske unije MultiSense – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2020 – Kerry Luxembourg/EUIPO – Döhler (TasteSense By Kerry)
      (Zadeva T-108/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije TasteSense By Kerry - Prejšnja besedna znamka Evropske unije MultiSense - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2020/C 201/31)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Kerry Luxembourg Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe EUIPO: Döhler GmbH (Darmstadt, Nemčija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. novembra 2018 (zadeva R 1179/2018-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Döhler in Kerry Luxembourg.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Kerry Luxembourg Sàrl se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 139, 15.4.2019.


title: Zadeva T-3/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2020 – Thai World Import & Export/EUIPO – Elvir (Yaco) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Umik ugovora – Ustavitev postopka)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/22

      Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2020 – Thai World Import & Export/EUIPO – Elvir (Yaco)
      (Zadeva T-3/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
      (2020/C 201/32)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Thai World Import & Export Co. Ltd (Bangkok, Tajska) (zastopnica: S. Bénoliel-Claux, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Elvir (Condé-sur-Vire, Francija) (zastopnica: M. Lhotel, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. oktobra 2018 (zadeva R 319/2018-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Elvir in Thai World Import & Export Co.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Thai World Import & Export Co. Ltd in Elvir nosita svoje stroške ter vsaka polovico stroškov Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         (1)  UL C 72, 25.2.2019.


title: Zadeva T-307/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2020 – SQlab/EUIPO (Innerbarend) (Tožba za razveljavitev – Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije Innerbarend – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/23

      Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2020 – SQlab/EUIPO (Innerbarend)
      (Zadeva T-307/19) (1)

      (Tožba za razveljavitev - Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Innerbarend - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
      (2020/C 201/33)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: SQlab GmbH (Taufkirchen, Nemčija) (zastopnik: A. Koelle, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: A. Söder, agentka)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. marca 2019 (zadeva R 2180/2018-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Innerbarend kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Družbi SQlab GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 230, 8.7.2019.


title: Zadeva T-885/19 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. aprila 2020 – Aquind in drugi/Komisija (Začasna odredba – Energija – Vseevropska energetska infrastruktura – Uredba (EU) št. 347/2013 – Delegirana uredba Komisije o spremembi Uredbe (EU) št. 347/2013 – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/25

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. aprila 2020 – Aquind in drugi/Komisija
      (Zadeva T-885/19 R)
      (Začasna odredba - Energija - Vseevropska energetska infrastruktura - Uredba (EU) št. 347/2013 - Delegirana uredba Komisije o spremembi Uredbe (EU) št. 347/2013 - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2020/C 201/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Aquind Ltd (Wallsend, Združeno kraljestvo), Aquind Energy Sàrl, (Luxembourg, Luksemburg), Aquind SAS (Rouen, Francija) (zastopniki: S. Goldberg, C. Davis, J. Bille, solicitors, in E. White, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: O. Beynet, Y. Marinova in B. De Meester, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Delegirane uredbe Komisije z dne 31. oktobra 2019 o spremembi Uredbe (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s seznamom projektov skupnega interesa Unije.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-145/20: Tožba, vložena 28. februarja 2020 – IV/Komisija

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/25

      Tožba, vložena 28. februarja 2020 – IV/Komisija
      (Zadeva T-145/20)
      (2020/C 201/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: IV (zastopnik: J. Lemmer, avocat)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Evropski komisiji in večnamenskemu medinstitucionalnemu centru za predšolske otroke kot solidarnima dolžnikoma ali in solidum naloži, da osebi [X] predložita sezname prisotnosti njegovega otroka [Y] za leti 2019 in 2020, ki jih posedujeta, v primeru neizpolnitve pa dokončno periodično denarno kazen v višini 500 EUR (petsto evrov) za vsak dan zamude od dne razglasitve odločbe, ki jo je treba sprejeti;

                  —

                  toženi stranki naloži, da tožeči stranki plača znesek v višini 1 500 EUR iz naslova nepovrnljivih stroškov, ki jih je imela tožeča stranka, da je lahko uveljavljala svoje pravice, ter stroške tega postopka.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja samo en tožbeni razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka kršila člen 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, naslovljen „Pravica dostopa do dokumentov“, ki določa: „Vsak državljan Unije in vsaka fizična ali pravna oseba s prebivališčem ali statutarnim sedežem v eni od držav članic ima pravico dostopa do dokumentov institucij, organov, uradov in agencij Unije, ne glede na nosilec dokumenta“.


title: Zadeva T-146/20: Tožba, vložena 8. marca 2020 – Csordas in drugi/Komisija

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/26

      Tožba, vložena 8. marca 2020 – Csordas in drugi/Komisija
      (Zadeva T-146/20)
      (2020/C 201/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Annamaria Csordas (Luxembourg, Luksemburg), Adrian Sorin Cristescu (Luxembourg), Jean Putz (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Miguel Vicente-Nunez (Luxembourg) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:
      preden odloči,

                  —

                  v okviru pridobivanja dokazov oziroma ukrepov procesnega vodstva Komisijo pozove, naj, po tem, ko bo pridobila informacije od SZU, ki so vložili volilni seznam 3, navede število kandidatov na tem seznamu, ki jih je predlagal posamezen SZU, pri čemer naj ločeno navede člane in njihove namestnike in ključ za razdelitev mandata para kandidatov med člane in namestnike;

            o tožbi odloči tako, da:

                  —

                  ugotovi, da je Komisija ravnala nezakonito, ker ni preprečila oziroma sankcionirala:

                              —

                              tega, da je predsednik volilnega odbora 28. oktobra 2019 zavrnil objavo sporočila, s katerim bi bilo osebje obveščeno o sporazumu, sklenjenem 14. oktobra 2019 med FFPE, R&D, Solidarité européenne, TAO-AFI, USF-L in U4U, o delitvi mandatov na njihovem skupnem volilnem seznamu „Ensemble au Luxembourg“;

                              —

                              tega, da je volilni odbor neznanega dne med volitvami objavil ta sporazum, iz katerega ni bilo razvidno, da so se nekateri od SZU združili ali reorganizirali, in tudi ne število kandidatov, ki jih je predlagal vsak od teh SZU;

                              —

                              tega, da za vsakega kandidata na volilnem seznamu 3 „Ensemble au Luxembourg“ ni bil naveden SZU, ki ga ta kandidat zastopa, pri čemer so nekateri SZU, ki so te kandidate predlagali, spadali v okvir različnih sindikalnih družin, nekateri med njimi pa so delovali v Bruslju in niso bili obveščeni o tem volilnem seznamu;

                              —

                              rezultatov volitev, ki so bili objavljeni s sporočilom volilnega odbora z dne 26. novembra 2019;

                              —

                              ustanovitve lokalne sekcije Odbora uslužbencev za Luksemburg po volitvah novembra 2019;

                              —

                              odločb lokalne sekcije Odbora uslužbencev za Luksemburg o imenovanju svojih predstavnikov v Centralni odbor;

                  —

                  razglasi za nično prilagoditev dodelitve mandatov SZU, ki so se udeležili volitev lokalne sekcije Odbora uslužbencev za Luksemburg novembra 2019, o kateri je Komisija na podlagi sporazuma o delitvi mandatov z dne 14. oktobra 2019 odločila po objavi teh rezultatov;

                  —

                  razglasi za nične vse odločbe, s katerim so bila SZU, ki so bili podpisniki sporazuma z dne 14. oktobra 2019, dodeljena dodatna sredstva glede na sredstva, s katerimi so razpolagali na podlagi mandatov, ki so jim bili priznani na podlagi volitev lokalne sekcije Odbora uslužbencev za Luksemburg iz leta 2016;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela svobodnih in demokratičnih volitev, saj so zaradi tega, ker volilni odbor pred začetkom glasovanja ni objavil sporazuma o delitvi mandatov, volivci na podlagi logotipov na volilnem plakatu za volilni seznam št. 3 „Ensemble Luxembourg“ lahko sklepali, da je ta seznam vložilo pet sindikatov oziroma združenj uslužbencev (SZO), ki so se tako imenovali in so bili enakomerno zastopani z 20 pari kandidatov, medtem ko je iz sporazuma izhajalo, da je listo vložilo šest SZO, od katerih sta se dva imenovala drugače, in da niso bili enakomerno zastopani.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela svobodnih in demokratičnih volitev, ker so lahko na podlagi sporazuma o razdelitvi mandatov, ki ga je volilni odbor objavil med volitvami, nekateri volivci sklepali, da je volilni seznam št. 3 vložilo šest SZU, ki jih zastopa 20 parov kandidatov, navedenih na tem seznamu, v razmerjih, ki izhajajo iz tega sporazuma, medtem ko so seznam vložili trije SZO in skupina treh drugih SZO, od katerih je eden lahko zastopal dva druga, ki tako nista bila zastopana s strani kandidatov na seznamu, vsaj ne v navedenem razmerju.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev svobodne izbire med kandidati na volilnem seznamu št. 3 in verjetnost zmede v zvezi s SZO, ki ga ti kandidati zastopajo, ker niti na volilnem seznamu št. 3 „Ensemble Luxembourg“ niti na ustreznem volilnem plakatu ni bilo omenjen SZO, ki ga zastopa vsak od kandidatov na tem seznamu, pri čemer je šlo za seznam, ki ga je vložilo šest različnih SZO oziroma trije SZO in skupina ali združenje treh drugih, ki so spadali v različne sindikalne družine in ki niso delovali v Luksemburgu ampak tudi v Bruslju in niso vsi izrazili podpore skupnemu seznamu.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela svobodnih in demokratičnih volitev, ker so lahko na podlagi sporazuma o razdelitvi mandatov, ki ga je volilni odbor objavil med volitvami, volivci sklepali, da so SZO, ki so vložili volilni seznam št. 3, na tem seznamu zastopani s številom kandidatov, ki ustreza delu, navedenem za vsakega od njih, medtem ko to ni bilo tako, oziroma je R&D vsaj koristil del mandatov Solidarité européenne, medtem ko so USF-L, FFPE in U4U na R&D del njihovih mandatov prenesli.


title: Zadeva T-154/20: Tožba, vložena 19. marca 2020 – IY/Parlament

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/28

      Tožba, vložena 19. marca 2020 – IY/Parlament
      (Zadeva T-154/20)
      (2020/C 201/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: IY (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      primarno:

                  —

                  sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov;

            podredno:

                  —

                  ugotovi nezakonitost sklepa o razpustitvi politične skupine ENL;

                  —

                  posledično sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe primarno navaja pet razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji. Tožeča stranka meni, da sklep o odpovedi delovnega razmerja, obrazložen izključno z domnevno razpustitvijo politične skupine ENL, vsebuje očitno napako pri presoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: zloraba pooblastil, ker naj bi Evropski parlament uporabil svoja pooblastila za predstavitev preprostega ukrepa spremembe imena evropske politične skupine kot razpustitve politične skupine.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave. Tožeča stranka meni, da ni bila spoštovana njena pravica do izjave pred vsakršnim sprejetjem sklepa o odpovedi delovnega razmerja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja, ker naj bi Evropski parlament za uslužbence domnevno razpuščene politične skupine uporabil drugačne postopke.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja.

            Tožeča stranka podredno zatrjuje nezakonitost sklepa o razpustitvi evropske politične skupine ENL. Trdi, da je sklep o razpustitvi nezakonit, ker vsebuje očitno napako pri presoji in so bila pri njegovem sprejetju zlorabljena pooblastila, zaradi česar je tudi sklep o odpovedi delovnega razmerja, utemeljen izključno s to razpustitvijo, nezakonit in ga je treba razglasiti za ničnega.


title: Zadeva T-155/20: Tožba, vložena 19. marca 2020 – IZ/Parlament

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/29

      Tožba, vložena 19. marca 2020 – IZ/Parlament
      (Zadeva T-155/20)
      (2020/C 201/40)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: IZ (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      primarno:

                  —

                  sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov;

            podredno:

                  —

                  ugotovi nezakonitost sklepa o razpustitvi politične skupine ENL;

                  —

                  posledično sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe primarno navaja pet razlogov, ki so enaki ali podobni tistim iz zadeve T-154/20, IY/Parlament.
      Tožeča stranka podredno zatrjuje nezakonitost sklepa o razpustitvi evropske politične skupine ENL. Trdi, da je sklep o razpustitvi nezakonit, ker vsebuje očitno napako pri presoji in so bila pri njegovem sprejetju zlorabljena pooblastila, zaradi česar je tudi sklep o odpovedi delovnega razmerja, utemeljen izključno s to razpustitvijo, nezakonit in ga je treba razglasiti za ničnega.


title: Zadeva T-156/20: Tožba, vložena 19. marca 2020 – JA/Parlament

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/29

      Tožba, vložena 19. marca 2020 – JA/Parlament
      (Zadeva T-156/20)
      (2020/C 201/41)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: JA (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      primarno:

                  —

                  sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov;

            podredno:

                  —

                  ugotovi nezakonitost sklepa o razpustitvi politične skupine ENL;

                  —

                  posledično sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe primarno navaja pet razlogov, ki so enaki ali podobni tistim iz zadeve T-154/20, IY/Parlament.
      Tožeča stranka podredno zatrjuje nezakonitost sklepa o razpustitvi evropske politične skupine ENL. Trdi, da je sklep o razpustitvi nezakonit, ker vsebuje očitno napako pri presoji in so bila pri njegovem sprejetju zlorabljena pooblastila, zaradi česar je tudi sklep o odpovedi delovnega razmerja, utemeljen izključno s to razpustitvijo, nezakonit in ga je treba razglasiti za ničnega.


title: Zadeva T-159/20: Tožba, vložena 23. marca 2020 – JB/CEDEFOP

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/30

      Tožba, vložena 23. marca 2020 – JB/CEDEFOP
      (Zadeva T-159/20)
      (2020/C 201/42)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: JB (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (European Centre for the Development of Vocational Training; v nadaljevanju: CEDEFOP)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost implicitne odločbe CEDEFOP o zavrnitvi z dne 19. januarja 2020;

                  —

                  CEDEFOP naloži, naj tožeči stranki plača skupni znesek v višini 442 276,78 EUR.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja pri preučitvi odškodninskega zahtevka tožeče stranke, ki jo je opravil uradnik CEDEFOP, ki je bil obremenilna priča – kršitev člena 11a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev domneve nedolžnosti pri preučitvi zahteve, ki jo je tožeča stranka vložila v skladu s členom 90(1) Kadrovskih predpisov, pri čemer je bila ta preučitev potrjena z implicitno odločbo o zavrnitvi pritožbe, ki je bila vložena v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je povzročila poklicno nazadovanje tožeče stranke in ji ni omogočila napredovanja v nasprotju s Kadrovskimi predpisi in načelom nepristranskosti.


title: Zadeva T-160/20: Tožba, vložena 27. marca 2020 – 3M Belgium/ECHA

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/31

      Tožba, vložena 27. marca 2020 – 3M Belgium/ECHA
      (Zadeva T-160/20)
      (2020/C 201/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: 3M Belgium (Diegem, Belgija) (zastopnika: J.-P. Montfort in T. Delille, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi sklep ECHA z dne 16. januarja 2020 (ECHA/01/2020) glede „Vključitve snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost, na seznam kandidatk zaradi morebitne vključitve v Prilogo XIV“ k Uredbi REACH (1) kar zadeva vključitev „perfluorobutanske sulfonske kisline (PFBS) in njenih soli“;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog je, da je bil izpodbijani sklep sprejet s kršitvijo zahtev iz člena 57(f) Uredbe REACH in da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji, ker ni dokazala, da snov povzroča verjetne resne učinke na zdravje ljudi ali okolje.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog je, da je bil izpodbijani sklep sprejet s kršitvijo načela pravne varnosti, vključno s predvidljivostjo, ker tožeči stranki ni bilo omogočeno, da se na kakršen koli način seznani z ali ugotovi opredelitev, merila ali dejavnike, ki jih je ECHA uporabila za utemeljitev sklepa.

         (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).


title: Zadeva T-162/20: Tožba, vložena 28. marca 2020 – UPL Europe in Indofil Industries (Netherlands)/EFSA

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/32

      Tožba, vložena 28. marca 2020 – UPL Europe in Indofil Industries (Netherlands)/EFSA
      (Zadeva T-162/20)
      (2020/C 201/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: UPL Europe Ltd (Warrington Cheshire, Združeno kraljestvo), Indofil Industries (Netherlands) BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: C. Mereu in S. Englebert, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  razglasi ničnost Sklepa Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) z dne 28. januarja 2020, ki je bil tožečima strankama vročen 29. januarja 2020 in ki se nanaša na presojo zahtev za zaupnost, vloženih v zvezi z nekaterimi deli Sklepa EFSA o strokovnem pregledu ocene tveganja pesticidov z aktivno snovjo mankozeb (izpodbijani sklep); in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog; kršitev določb o postopku iz člena 12 Izvedbene uredbe Komisije 844/2012 (1): pri sprejetju izpodbijanega sklepa so bile storjene dejanske in pravne kršitve določb o postopku.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog; kršitev vsebinskih določb iz člena 13 Izvedbene uredbe Komisije št. 844/2012: pri sprejetju izpodbijanega sklepa so bile storjene dejanske in pravne kršitve vsebinskih določb.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog; napačna uporaba členov 38, 39 in 40 Uredbe št. 178/2002 (2): tožena stranka napačno razlaga in napačno uporablja določbe o zaupnosti iz členov 38, 39 in 40 Uredbe št. 178/2002.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog; kršitev člena 63 Uredbe št. 1107/2009 (3): tožeča stranka je s tem, da se je odločila objaviti podatke, za katere sta si tožeči stranki prizadevali, da se odstranijo, ker bi lahko ogrozili njune poslovne interese, kršila člen 63 Uredbe št. 1107/2009.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog; nepristojnost: tožena stranka je ravnala ultra vires, ker je Evropska agencija za kemikalije edini organ, ki je pravno pristojen za razvrščanje ali ponovno razvrščanje snovi v skladu z Uredbo št. 1272/2008 (4), in ne tožena stranka.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog; kršitev temeljnih načel prava Unije, in sicer načel zakonitosti, pravne varnosti, zaupanja v pravo, dobrega upravljanja in sorazmernosti ter obveznosti skrbne, nepristranske preučitve: izpodbijani sklep je bil sprejet v nasprotju s temeljnimi načeli prava Evropske unije.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 844/2012 z dne 18. septembra 2012 o opredelitvi določb, potrebnih za izvedbo postopka podaljšanja odobritve aktivnih snovi, kot je določeno z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL 2012, L 252, str. 26).

         (2)  Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL 2002, L 31, str. 1).

         (3)  Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).

         (4)  Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 (UL 2008, L 353, str. 1).


title: Zadeva T-164/20: Tožba, vložena 19. marca 2020 – BG/Parlament

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/33

      Tožba, vložena 19. marca 2020 – BG/Parlament
      (Zadeva T-164/20)
      (2020/C 201/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BG (zastopniki: A. Tymen, L. Levi, in A. Champetier, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo tožene stranke z dne 20. maja 2019 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke za pomoč, vložene julija 2017, razglasi za nično;

                  —

                  po potrebi odločbo tožene stranke z dne 10. decembra 2019 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 20. avgusta 2019, razglasi za nično;

                  —

                  odobri odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi napake tožene stranke in ki je ocenjena na znesek 50. 000 EUR;

                  —

                  povrne stroške, nastale tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice to izjave (člen 41(2)(a) Listine).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do nepristranske in poštene obravnave (člen 41(1) Listine) ter kršitev člena 24 Kadrovskih predpisov in dolžnosti skrbnega ravnanja

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do obrazložitve odločbe (člen 41(2)(c) Listine in člen 25 Kadrovskih predpisov).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: napaka pri presoji in kršitev členov 12a in 24 Kadrovskih predpisov.
                  V zahtevi za odškodnino tožeča stranka navaja napako tožene stranke, škodo, ki ji je nastala ter povezavo med napako in škodo.


title: Zadeva T-166/20: Tožba, vložena 3. aprila 2020 – JD/EIB

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/34

      Tožba, vložena 3. aprila 2020 – JD/EIB
      (Zadeva T-166/20)
      (2020/C 201/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: JD (zastopnik: H. Hansen, odvetnik)

         Tožena stranka: EIB

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo, s katero se (i) zahteva, da tožeča stranka podpiše dodatek k pogodbi o zaposlitvi, v katerem se odpove nekaterim pravicam socialne varnosti, in (ii) tožeči stranki onemogoči začetek dela, če navedenega dodatka ne podpiše, razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj umakne dopis, s katerim predlaga navedeni dodatek in zahteva, da ga tožeča stranka podpiše, če želi začeti delati;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki omogoči začetek opravljanja dela v EIB ter ji retroaktivno izplača plače in druge prejemke od dneva, ko bi na podlagi pogodbe morala začeti opravljati delo;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov; in

                  —

                  zaščiti vse pravice tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev zahtev v zvezi z varstvom podatkov.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila člen 15(1)(c) Uredbe (EU) 2018/1725. (1) Tožena stranka je odgovore na zdravstvena vprašanja uporabila, da bi omejila zavarovanja za primer smrti ali invalidnosti, čeprav v opozorilu v zvezi z varstvom podatkov, ki je bilo vključeno v vprašalnik, ni bilo navedeno, da se podatki lahko uporabijo za tak namen.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da ni pravne podlage za izključitve iz zavarovanja, ki ga zagotavlja EIB.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila člen 33d Kadrovskih predpisov II in člen 9.1.2 Kadrovskih predpisov. Pravne podlage, na katero se sklicuje EIB (člen 6-1 Pravilnika o pokojninskem zavarovanju), ni mogoče razumno razlagati, kot predlaga EIB. Navedena razlaga ne upošteva opredelitve in upoštevnega namena predzaposlitvenega zdravniškega pregleda, kot je opredeljen v členu 2.1.1.A Priloge X h Kadrovskim predpisom.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da ni pravne podlage za zahtevo podpisa dodatka.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila člen 13 Kadrovskih predpisov II. V predpisih EIB ni nobenega pravila, ki bi določalo, da mora oseba, ki je z EIB sklenila pogodbo o delovnem razmerju in za katero je zdravnik medicine dela ugotovil, da je primerna za delo v EIB, podpisati dodatek k pogodbi o zaposlitvi, s katerim se odreka nekaterim pravicam socialne varnosti (natančneje nadomestilu za primer smrti ali invalidnosti).

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje diskriminacija ter zlasti kršitev členov 21(1) in 34(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da ji tožena stranka z izpodbijano odločbo jemlje pravice socialne varnosti (natančneje nadomestilo za primer smrti ali invalidnosti) na podlagi zatrjevanih genetskih značilnosti in/ali domnevne nezmožnosti. EIB je kršila temeljne pravice tožeče stranke s tem, da je z grožnjo prenehanja delovnega razmerja zahtevala, da se odpove navedenim pravicam socialne varnosti. Ravnanje tožene stranke je diskriminatorno, ker na podlagi arbitrarnih razlogov (obstoj „zelo/ekstremno nizkega“ tveganja invalidnosti v prihodnosti) skuša omejiti temeljne pravice socialne varnosti tožeče stranke za arbitrarno obdobje (5 let).

         (1)  Uredba (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL L 295, 21.11.2018, str. 39).


title: Zadeva T-180/20: Tožba, vložena 7. aprila 2020 – JE/Svet in Konferenca predstavnikov vlad članic

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/35

      Tožba, vložena 7. aprila 2020 – JE/Svet in Konferenca predstavnikov vlad članic
      (Zadeva T-180/20)
      (2020/C 201/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: JE (zastopnik: N. Forwood, QC)

         Toženi stranki: Svet Evropske unije in Konferenca predstavnikov vlad članic

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi delno ničnost deklaracije predstavnikov vlad držav članic o posledicah izstopa Združenega kraljestva iz Evropske unije za generalne pravobranilce Sodišča Evropske unije z dne 29 januarja 2020, kot jo je Svet objavil v dokumentu Sveta z referenčno številko XT 21018/20;

                  —

                  toženima strankama naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da je treba akt, ki sta ga sprejeli toženi stranki, razglasiti za delno ničen zaradi nepristojnosti, bistvene kršitve postopka, kršitve Pogodb in pravnih pravil, ki se nanašajo na njihovo uporabo, ter zlorabe pooblastil.


title: Zadeva T-184/20: Tožba, vložena 9. aprila 2020 – JE/Sodišče Evropske unije

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/36

      Tožba, vložena 9. aprila 2020 – JE/Sodišče Evropske unije
      (Zadeva T-184/20)
      (2020/C 201/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: JE (zastopnik: N. Forwood, QC)

         Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi delno ničnost Sklepa Predsednika Sodišča z dne 31. januarja 2020 o prostem delovnem mestu tožeče stranke kot generalne pravobranilke in o začetku postopka za imenovanje naslednika;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da je treba izpodbijani akt razglasiti za ničen zaradi nepristojnosti, bistvene kršitve postopka, kršitve Pogodb in pravnih pravil, ki se nanašajo na njihovo uporabo.


title: Zadeva T-191/20: Tožba, vložena 9. aprila 2020 – FCA Italy/EUIPO – Bettag (Pandem)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/36

      Tožba, vložena 9. aprila 2020 – FCA Italy/EUIPO – Bettag (Pandem)
      (Zadeva T-191/20)
      (2020/C 201/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: FCA Italy SpA (Torino, Italija) (zastopnika: F. Jacobacci in E. Truffo, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Christoph Bettag (Aachen, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije Pandem – zahteva za registracijo št. 17 297 029

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. februarja 2020 v zadevi R 1483/2019-5

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  resno izkrivljanje dejstev.


title: Zadeva T-193/20: Tožba, vložena 10. aprila 2020 – Eternit/EUIPO – Eternit Österreich (paneli)

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/37

      Tožba, vložena 10. aprila 2020 – Eternit/EUIPO – Eternit Österreich (paneli)
      (Zadeva T-193/20)
      (2020/C 201/50)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Eternit (Kapelle-op-den-Bos, Belgija) (zastopnika: J. Muyldermans in P. Maeyaert, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Eternit Österreich GmbH (Vöcklabruck, Avstrija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: tožeča stranka

         Zadevni sporni model: model Evropske unije št. 2 538 140-0001

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. februarja 2020 v zadevi R 1661/2018-3

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in inetrvenientki naloži, naj nosita svoje stroške in plačata stroške tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 6 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002.


title: Zadeva T-194/20: Tožba, vložena 27. marca 2020 – JF/EUCAP Somalia

text:
               15.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/37

      Tožba, vložena 27. marca 2020 – JF/EUCAP Somalia
      (Zadeva T-194/20)
      (2020/C 201/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: JF (zastopnik: A. Kunst, odvetnik)

         Tožena stranka: EUCAP Somalia (Mogadiš, Somalija)

         Predlog

      Tožeča stranka v okviru ničnostne tožbe (člen 263 PDEU) in odškodninske tožbe iz naslova nepogodbene odgovornosti (člen 268 PDEU in člen 340(2) PDEU), Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo vodje misije EUCAP Somalia z dne 18. januarja 2020, s katero je bila odpovedana pogodba o zaposlitvi tožeče stranke, razglasi za nično

                  —

                  za nično razglasi odločbo vodje misije EUCAP Somalia z dne 31. januarja 2020, s katero je bila zavrnjena interna pritožba tožeče stranke;

                  —

                  iz naslova nepogodbene odgovornosti EUCAP Somalia naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za premoženjsko škodo v obliki, plač, prejemkov in pravic (izgubljeni zaslužek) v prehodnem obdobju, kot je določeno v Sporazumu o izstopu, sklenjenem med Evropsko unijo in Združenim kraljestvom (Sporazum med EU in Združenim kraljestvom o izstopu);

                  —

                  EUCAP Somalia naloži, naj tožeči stranki povrne premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala zaradi nezakonitih odločb in ki po začasni oceni ex aequo et bono znaša 60,000 EUR;

                  —

                  EUCAP Somalia naloži plačilo stroškov, vključno s stroški tožeče stranke, skupaj z obrestmi v višini 8 %.

            Tožeča stranka podredno na podlagi tožbe v skladu z arbitražno klavzulo (člen 272 PDEU) (če se za izpodbijani odločbi šteje, da nista ločljivi od pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke) in odškodninske tožbe iz naslova pogodbene odgovornosti (člen 340(1) PDEU) Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da odločbi vodje misije EUCAP Somalia z dne 18. januarja 2020 in 31. januarja 2020 nista zakoniti;

                  —

                  iz naslova pogodbene odgovornosti EUCAP Somalia naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za prej navedeno premoženjsko in nepremoženjsko škodo;

                  —

                  EUCAP Somalia naloži plačilo stroškov, vključno s stroški tožeče stranke, skupaj z obrestmi v višini 8 %.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe na podlagi člena 263 PDEU tožeča stranka navaja pet razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: EUCAP Somalia je kršil pravico do izjave, saj tožeča stranka ni bila zaslišana, preden je bila sprejeta odločba z dne 18. januarja 2020 o odpovedi njene pogodbe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: EUCAP Somalia je kršil prepoved neposredne diskriminacije na podlagi državljanstva, saj se odločitev o odpovedi pogodbe tožeče stranke opira na začetek veljavnosti Sporazuma med EU in Združenim kraljestvom o izstopu, kljub prehodnem obdobju, s čimer se britansko in nebritansko pogodbeno osebje EUCAP Somalia obravnava različno.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: EUCAP Somalia je kršil načelo enakega obravnavanja, ker je tožečo stranko obravnaval drugače kot mednarodno pogodbeno osebje z britanskim državljanstvom, ki so zaposleni v drugih misijah SVOP in ki so v skladu s Sporazumom med EU in Združenim kraljestvom o izstopu obdržali zaposlitev v času prehodnega obdobja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: EUCAP Somalia je kršil Sporazuma med EU in Združenim kraljestvom o izstopu, saj ni upošteval, da se predpisi o misijah SVOP za mednarodno pogodbeno osebje z britanskim državljanstvom še naprej uporabljajo in ne omejujejo kontinuitete zaposlitve takega osebja v prehodnem obdobju.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: EUCAP Somalia je kršil načelo varstva legitimnih pričakovanj, saj so bile mednarodnemu pogodbenemu osebju z britanskim državljanstvo dana zagotovila, da bodo v skladu s Sporazumom med EU in Združenim kraljestvom o izstopu v prehodnem obdobju obdržali zaposlitev.
                  Če bi Splošno sodišče ugotovilo, da tožba na podlagi člena 263 PDEU ni dopustna, ker se odločbi štejeta za neločljivi od pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke, tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj v utemeljitev tožbe na podlagi člena 272 PDEU, ki je vložena podredno, upošteva istih pet tožbenih razlogov. Zatrjevane kršitve je treba šteti za kršitve pogodbene narave.