title: Zadeva C-296/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila 18 junija 2015 Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovenija) – Medisanus d.o.o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila 18 junija 2015 Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovenija) – Medisanus d.o.o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota
   (Zadeva C-296/15)
   (2015/C 346/02)
   Jezik postopka: slovenščina

      Predložitveno sodišče

   Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Medisanus d.o.o.

      Tožena stranka: Splošna Bolnišnica Murska Sobota

      Vprašanje za predhodno odločanje

               1)

               Ali je potrebno Direktivo številka 2004/18/ES (1), zlasti člene 23(2), 23(8) in 2, v povezavi

                           —

                           z Direktivo številka 2001/83/ES (2), zlasti členom 83,

                           —

                           z Direktivo številka 2002/98/ES (3), zlasti členom 4(2),

                           —

                           s PDEU, zlasti členom 18,

         razlagati tako, da nasprotuje zahtevi po zdravilih „iz slovenske plazme“, izdelanih na industrijski način (ki temelji na nacionalni zakonodaji Republike Slovenije – na členu 6(71) ZZdr-2)?

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, UL L 134, 30.4.2004, str. 114.

      (2)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, UL L 311, 28.11.2001, str. 67.

      (3)  Direktiva evropskega parlamenta in Sveta 2002/98/ES z dne 27. januarja 2003 o določitvi standardov kakovosti in varnosti za zbiranje, preskušanje, predelavo, shranjevanje in razdeljevanje človeške krvi in komponent krvi ter o spremembi Direktive 2001/83/ES, UL L 33, 8.2.2003, str. 30.


title: Zadeva C-222/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Varna (Bolgarija) 20. aprila 2016 – „MIP-TS“ OOD/Nachalnik na Mitnitsa Varna

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Varna (Bolgarija) 20. aprila 2016 – „MIP-TS“ OOD/Nachalnik na Mitnitsa Varna
   (Zadeva C-222/16)
   (2016/C 243/22)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe:„MIP-TS“ OOD

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Nachalnik na Mitnitsa Varna

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali področje uporabe člena 1(1) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 791/2011 z dne 3. avgusta 2011 obsega uvoz nekaterih tkanin z odprto mrežno strukturo iz steklenih vlaken z velikostjo celice več kot 1,8 mm po dolžini in širini ter težo več kot 35 g/m2, razen diskov iz steklenih vlaken, ki so trenutno uvrščene v oznaki KN ex 7019 51 00 in ex 7019 59 00 (oznaki TARIC 7019510010 in 7019590010) in ki so bile 10. aprila 2012 deklarirane za carinski postopek „sprostitev v prosti promet in za končno uporabo“ z navedbo porekla iz Tajske in poslane od tam, pri čemer pa je njihovo poreklo dejansko iz Ljudske republike Kitajske in je bilo to poreklo ugotovljeno v okviru preiskave, ki jo je OLAF opravil na podlagi izvajanja Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta in o tem sestavil poročilo?


title: Zadeva T-629/16: Tožba, vložena 1. septembra 2016 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (Prikaz dveh vzporednih črt na čevlju)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/53

         Tožba, vložena 1. septembra 2016 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (Prikaz dveh vzporednih črt na čevlju)
   (Zadeva T-629/16)
   (2016/C 402/62)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgija) (zastopnik: J. Løje, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: adidas (Herzogenaurach, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: pozicijska znamka (Prikaz dveh vzporednih črt na čevlju) – znamka Evropske unije št. 8 398 141

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. junija 2016 v zadevi R 597/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009;

               —

               izkrivljanje dejstev.


title: Izbris zadeve T-441/03

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/35

         Izbris zadeve T-441/03 (1)

   (2005/C 171/58)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   S sklepom z dne 28. aprila 2005 je predsednik četrtega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-441/03: N. V. Firma Léon Van Parys in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva C-556/14 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. aprila 2016 – Holcim (Romania) SA/Evropska komisija (Pritožba – Okolje – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji – Direktiva 2003/87/ES – Člena 19 in 20 – Uredba (ES) št. 2216/2004 – Člen 10 – Sistem registrov za transakcije s pravicami do emisije – Krivdna odgovornost – Zavrnitev Komisije, da razkrije informacije in prepove vse transakcije z ukradenimi pravicami do emisije – Objektivna odgovornost)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/16

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. aprila 2016 – Holcim (Romania) SA/Evropska komisija
      (Zadeva C-556/14 P) (1)

      ((Pritožba - Okolje - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Člena 19 in 20 - Uredba (ES) št. 2216/2004 - Člen 10 - Sistem registrov za transakcije s pravicami do emisije - Krivdna odgovornost - Zavrnitev Komisije, da razkrije informacije in prepove vse transakcije z ukradenimi pravicami do emisije - Objektivna odgovornost))
      (2016/C 211/18)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Holcim (Romania) SA (zastopnik: L. Arnauts, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: E. White in K. Mifsud-Bonnici, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Holcim (Romania) SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. septembra 2005 v zadevi C-129/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'État): Espace Trianon SA, Société wallone de location-financement SA (Sofibail) proti Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l'emploi (FOREM) (Javna naročila — Direktiva 89/665/EGS — Revizijski postopek oddaje javnih naročil — Osebe, ki jim morajo biti dostopni revizijski postopki — Priložnostna družba kot ponudnik — Prepoved, da član priložnostne družbe vloži posamično tožbo — Pojem „interes za pridobitev javnega naročila“)

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/8

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 8. septembra 2005
   v zadevi C-129/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'État): Espace Trianon SA, Société wallone de location-financement SA (Sofibail) proti Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l'emploi (FOREM) (1)

   (Javna naročila - Direktiva 89/665/EGS - Revizijski postopek oddaje javnih naročil - Osebe, ki jim morajo biti dostopni revizijski postopki - Priložnostna družba kot ponudnik - Prepoved, da član priložnostne družbe vloži posamično tožbo - Pojem „interes za pridobitev javnega naročila“)
   (2005/C 271/14)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-129/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) z odločbo z dne 25. februarja 2004, ki je prispela na Sodišče 9. marca 2004, v postopku Espace Trianon SA, Société wallone de location-financement SA (Sofibail) proti Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l'emploi (FOREM), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, 8. septembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 1 Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da lahko po nacionalnem pravu le vsi člani priložnostne družbe brez pravne osebnosti, ki se je kot taka udeležila postopka oddaje javnega naročila in ji to naročilo ni bilo oddano, skupaj vložijo tožbo zoper odločbo o oddaji in ne le eden od njenih članov kot posameznik.

               2.

               Enako velja, če vsi člani priložnostne družbe tožijo skupaj, tožba enega njenih članov pa se šteje za nedopustno.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva T-465/10: Tožba, vložena 27. septembra 2010 – McHugh proti Komisiji

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/46

         Tožba, vložena 27. septembra 2010 – McHugh proti Komisiji
   (Zadeva T-465/10)
   ()
   2010/C 328/74
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eamon McHugh (Killybegs, Irska) (zastopniki: A. Collins SC, N. Travers, Barrister in D. Barry, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               za ničnega naj se razglasi Sklep Komisije C(2010) 4767 z dne 13. julija 2010, ki je bil Irski vročen v obliki dopisa, s katerim je bila zavrnjena zahteva za povečanje zmogljivosti novega plovila s pelagičnimi vlečnimi mrežami Antartic, in ki je bil sprejet za nadomestitev odločitve o tej zahtevi iz Odločbe Komisije št. 2003/245 z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija, za povečanje ciljev VUP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov (UL 2003, L 90, str. 48), ki je bila v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglašena za nično s sodbo Splošnega sodišča z dne 13. junija 2006 v združenih zadevah Boyle in drugi proti Komisiji, od T-218/03 do T-240/06 (ZOdl. str. II-1699); in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4767 z dne 13. julija 2010, ki je bil Irski vročen v obliki dopisa, s katerim je bila zavrnjena zahteva za povečanje zmogljivosti novega plovila s pelagičnimi vlečnimi mrežami Antartic, in ki je bil sprejet za nadomestitev odločitve o tej zahtevi iz Odločbe Komisije št. 2003/245 z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija, za povečanje ciljev VUP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov (UL 2003, L 90, str. 48), ki je bila v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglašena za nično s sodbo Splošnega sodišča z dne 13. junija 2006 v združenih zadevah Boyle in drugi proti Komisiji, od T-218/03 do T-240/06 (ZOdl. str. II-1699).
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja naslednje tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka ravnala brez pravne podlage. Člen 4(2) Odločbe Sveta št. 97/413/ES z dne 26. junija 1997 o ciljih in podrobnih pravilih za prestrukturiranje ribiškega sektorja Skupnosti za obdobje od 1. januarja 1997 do 31. decembra 2001, da bi se doseglo trajno ravnovesje med viri in njihovim izkoriščanjem (UL 1997, L 175, str 27), še naprej zagotavlja ustrezno pravno podlago za izpodbijani sklep in zato Komisija domnevno ni imela pravne podlage za sprejetje sklepa kot ad hoc sklepa.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija storila bistveno kršitev postopka. Navaja, da bi bilo treba izpodbijani sklep v skladu z Odločbo Sveta 97/413/ES sprejeti v skladu s postopkom upravljalnega odbora in da je Komisija s tem, da se je odločila za sprejetje sklepa kot ad hoc sklepa, storila bistveno kršitev postopka.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija z napačno razlago člena 4(2) Odločbe Sveta št. 97/413/ES prekoračila pooblastila, zlasti s tem, da se je oprla na neupoštevna merila in da ni upoštevala opredelitve „ribolovnega napora“ iz Odločbe Sveta št. 97/413/ES in iz ribiške zakonodaje Skupnosti, ki se je uporabljala v času zahteve tožeče stranke za varno tonažo iz decembra 2001.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep vsebuje več očitnih napak pri presoji zahteve tožeče stranke za varno tonažo. Navaja, da je odločitev Komisije, da zavrne zahtevo tožeče stranke zaradi večje prostornine pod glavnim krovom predlaganega novega plovila Antartic, očitno napačna, tako kot je napačna tudi njena predpostavka, da bo „ribolovni napor“ predlaganega novega plovila večji od ribolovnega napora nadomeščenih plovil.
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila pravico do enakega obravnavanja. Navaja, da zavrnitev zahteve zaradi večje prostornine pod glavnim krovom predlaganega novega plovila predstavlja očitno različno obravnavanje, ki pomeni nedovoljeno diskriminacijo tožeče stranke glede na popolnoma drugačen pristop pri obravnavi nekaterih zahtev za dodatno varno tonažo, katerim je bilo ugodeno z Odločbo Komisije št. 2003/245, kakor tudi v zvezi z eno izmed zahtev, ki je bila sprva s to odločbo zavrnjena, nato pa odobrena s Sklepom Komisije C(2010) 4765 z dne 13. julija 2010.


title: Zadeva C-83/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 17. februarja 2012 – kazenski postopek zoper Minh Khoa Vo

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 17. februarja 2012 – kazenski postopek zoper Minh Khoa Vo
   (Zadeva C-83/12)
   2012/C 126/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Minh Khoa Vo

      Druga stranka: Generalbundesanwalt pri Bundesgerichtshof

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 21 in 34 Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (UL L 243, 15.9.2009, str. 1, Vizumski zakonik – VZ) (1), ki urejata izdajo in razveljavitev enotnega vizuma, razlagati tako, da nasprotujeta kaznivosti tihotapljenja tujcev, ki izhaja iz uporabe nacionalne zakonodaje, kadar tihotapljene osebe sicer imajo vizum, vendar pa so si ga od pristojnih organov druge države članice pridobile na goljufiv način s prikrivanjem resničnega namena potovanja?

      (1)  UL L 243, str. 1.


title: Zadeva C-122/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Marknadsdomstolen – Švedska) – Konsumentombudsmannen proti Ving Sverige AB (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2005/29/ES — Člena 2(i) in 7(4) — Tržna komunikacija, objavljena v časopisu — Pojem vabila k nakupu — Začetna cena — Informacije, ki morajo biti navedene v vabilu k nakupu)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Marknadsdomstolen – Švedska) – Konsumentombudsmannen proti Ving Sverige AB
   (Zadeva C-122/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2005/29/ES - Člena 2(i) in 7(4) - Tržna komunikacija, objavljena v časopisu - Pojem vabila k nakupu - Začetna cena - Informacije, ki morajo biti navedene v vabilu k nakupu)
   2011/C 204/17
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Marknadsdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Konsumentombudsmannen

      Tožena stranka: Ving Sverige AB

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Marknadsdomstolen – Razlaga členov 2(i) in 7(4)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22) – Oglas, objavljen v časopisu, v zvezi s promocijsko ponudbo, ki je naslovljena na potrošnike in se nanaša na paketna potovanja v določeno destinacijo v določenem obdobju z navedbo začetne cene – Pojem vabila k nakupu – Zahteve v zvezi z informacijami, ki jih je treba navesti ob trženju izdelka

      Izrek

               1.

               Besedilo „tako omogoči potrošniku nakup“ iz člena 2(i) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da gre za vabilo k nakupu, če informacija, ki se nanaša na izdelek, ki se trži, in na njegovo ceno, zadostuje za to, da lahko potrošnik sprejme odločitev o poslu, ne da bi bilo potrebno, da tržna komunikacija vsebuje tudi dejansko možnost za nakup ali da se pojavi poleg take možnosti ali sočasno z njo.

               2.

               Člen 2(i) Direktive 2005/29 je treba razlagati tako, da je zahteva glede navedbe cene izdelka lahko izpolnjena, če tržna komunikacija vsebuje začetno ceno, torej najnižjo ceno, po kateri se lahko kupi oglaševani izdelek ali skupina izdelkov, čeprav je oglaševani izdelek ali skupina izdelkov hkrati na voljo tudi v drugih različicah ali z drugačno vsebino po cenah, ki niso navedene. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali navedba začetne cene glede na značilnosti izdelka in glede na uporabljeno sredstvo tržne komunikacije potrošniku omogoča, da sprejme odločitev o poslu.

               3.

               Člen 2(i) Direktive 2005/29 je treba razlagati tako, da je zahteva glede navedbe značilnosti izdelka lahko izpolnjena z ustnim ali vidnim napotilom na izdelek, in to tudi, če je to ustno ali vidno napotilo na izdelek uporabljeno za označitev izdelka, ki se ponuja v številnih različicah. Predložitveno sodišče mora v vsakem posameznem primeru ob upoštevanju narave in značilnosti izdelka ter uporabljenega sredstva tržne komunikacije odločiti, ali potrošnik razpolaga z zadostnimi informacijami za prepoznanje in razločitev izdelka, da bi sprejel odločitev o poslu.

               4.

               Člen 7(4)(a) Direktive 2005/29 je treba razlagati tako, da lahko zadostuje, da so podane le nekatere glavne značilnosti izdelka, če trgovec za ostale informacije napotuje na svojo spletno stran, pod pogojem, da so na tej strani bistvene informacije o glavnih značilnostih izdelka, ceni in drugih pogojih navedene v skladu z zahtevo iz člena 7 te direktive. Predložitveno sodišče mora v vsakem posameznem primeru ob upoštevanju konteksta vabila k nakupu, uporabljenega sredstva komunikacije ter narave in značilnosti izdelka presoditi, ali navedba zgolj nekaterih glavnih značilnosti izdelka potrošniku omogoča sprejetje odločitve o poslu ob poznavanju vseh pomembnih dejstev.

               5.

               Člen 7(4)(c) Direktive 2005/29 je treba razlagati tako, da to, da je bila v vabilu k nakupu navedena zgolj začetna cena, samo po sebi ne more pomeniti, da gre za zavajajočo opustitev. Naloga predložitvenega sodišča je, da odloči, ali navedba začetne cene zadostuje za to, da se lahko šteje, da so zahteve glede navedbe cene, kot so te iz navedene določbe, izpolnjene. To sodišče bo moralo zlasti preveriti, ali opustitev navedbe načina izračuna končne cene potrošniku onemogoča sprejetje odločitve o poslu ob poznavanju vseh pomembnih dejstev in povzroči, da sprejme odločitev o poslu, ki je drugače ne bi sprejel. Upoštevati mora tudi omejitve, ki so lastne uporabljenemu sredstvu komunikacije, naravo in značilnosti izdelka ter druge ukrepe, ki jih je trgovec dejansko sprejel, da bi te informacije postale dostopne potrošnikom.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-571/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. junija 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 95/59/ES — Davki, razen prometnih davkov, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov — Člen 9(1) — Svobodno določanje najvišjih drobnoprodajnih cen za svoje izdelke s strani proizvajalcev in uvoznikov — Nacionalna ureditev, s katero so določene najnižje drobnoprodajne cene za cigarete — Utemeljitev — Varovanje javnega zdravja)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. junija 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-571/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 95/59/ES - Davki, razen prometnih davkov, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov - Člen 9(1) - Svobodno določanje najvišjih drobnoprodajnih cen za svoje izdelke s strani proizvajalcev in uvoznikov - Nacionalna ureditev, s katero so določene najnižje drobnoprodajne cene za cigarete - Utemeljitev - Varovanje javnega zdravja)
   2010/C 221/11
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in L. Pignataro, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnik: I. Bruni, nato G. Palmieri, zastopnika, in F. Arena, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 9 Direktive Sveta 95/59/ES z dne 27. novembra 1995 o davkih, razen prometnih davkov, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov (UL L 291, str. 40) – Določitev najnižjih cen – Odobritev cen

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da je predpisala najnižjo ceno za prodajo cigaret, ni izpolnila obveznosti iz člena 9(1) Direktive Sveta 95/59/ES z dne 27. novembra 1995 o davkih, razen prometnih davkov, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2002/10/ES z dne 12. februarja 2002.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) v zadevi C-70/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg z dne  20. oktobra 2005  (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/78/ES — Enakost obravnavanja pri zaposlovanju in delu — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/7

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   v zadevi C-70/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   z dne 20. oktobra 2005
   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/78/ES - Enakost obravnavanja pri zaposlovanju in delu - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 315/13)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-70/05, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 14. februarja 2005, Komisija Evropskih skupnosti, (zastopnik: D. Martin) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, (zastopnik: S. Schreiner), je Sodišče (četrti senat), v sestavi N. Colneric (poročevalka), v vlogi predsednika četrtega senata, K. Lenaerts in E. Juhász, sodnika, generalni pravobranilec L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 20. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000, o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu, ni izpolnilo obveznosti iz te Direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva F-117/11: Tožba, vložena 8. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/70

      Tožba, vložena 8. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji
      (Zadeva F-117/11)
      (2012/C 25/136)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic, s katero je bila določena pravica do starostne pokojnine tožeče stranke, in razveljavitev izračuna števila let, ki jih je treba upoštevati za določitev te pravice.

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Razglasitev ničnosti odločbe, ki jo je OPI sprejel 28. julija 2011 in s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila 3. junija 2011 z namenom, da se razveljavi splošna pravila za uporabo členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, ki so bila sprejeta 3. marca 2011, in, zlasti člen 9 teh podrobnih pravil, in ki jo je OPI obravnaval kot pritožbo usmerjeno zoper posamično odločbo, ki je bila tožeči stranki vročena 24. maja 2011, v kateri je bil predlagan nov izračun števila let, ki v pokojninskem sistemu Skupnosti ustreza aktuarskemu ekvivalentu pravic do starostne pokojnine, ki jih ima tožeča stranka v nacionalnem sistemu belgijskega prava;

                  —

                  če je potrebno, naj se razglasi tudi ničnost zgoraj navedene odločbe z dne 24. maja 2011 ter – če je potrebno na podlagi člena 277 Pogodbe EGS – splošnih pravil za uporabo z dne 3. marca 2011 in, zlasti člen 9 teh pravil;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-43/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. novembra 2006 — Camper proti UUNT — JC (BROTHERS by CAMPER) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti BROTHERS by CAMPER — Prejšnje nacionalne figurativne znamke BROTHERS — Nedopustnost — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. novembra 2006 — Camper proti UUNT — JC (BROTHERS by CAMPER)
   (Zadeva T-43/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti BROTHERS by CAMPER - Prejšnje nacionalne figurativne znamke BROTHERS - Nedopustnost - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 331/86)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Camper, SL (Inca, Španija) (zastopnik: I. Temiño Ceniceros, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Novais Gonçalves, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: JC AB (Mölnlycke, Švedska) (zastopnik: P. Hedberg, avocat)
   Predmet
   Tožba proti odločbi prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. novembra 2004 (zadeva R 170/2004-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med JC AB in Camper SL.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo lastnih stroškov, kot tudi stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

               3)

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Izbris zadeve C-77/03

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/17

         Izbris zadeve C-77/03 (1)

   (2005/C 19/34)

      (Jezik postopka: nemščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 19. oktobra 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-77/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva T-457/11: Tožba, vložena 17. avgusta 2011 – Valeo Vision proti Komisiji

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/27

         Tožba, vložena 17. avgusta 2011 – Valeo Vision proti Komisiji
   (Zadeva T-457/11)
   2011/C 298/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Valeo Vision (Bobigny, Francija) (zastopnik: R. Ledru, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 603/2011 z dne 20. junija 2011 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo v celoti razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka z edinim tožbenim razlogom navaja kršitev uvrstitvenih pravil v kombinirani nomenklaturi, saj tožeča stranka meni, da je treba na podlagi splošnih pravil za razlago 1, 3(a), 3(b), 3(c) in 6, opombe 2(a) k oddelku XVI ter opombe 8 k poglavju 85 kombinirane nomenklature, prvič, „LED-elektronsko vezje“ uvrstiti pod tarifno številko 8541 ali, podredno, pod tarifno številko 8542 kombinirane nomenklature, in drugič, izključiti uvrstitev pod tarifno številko 8512. Tožeča stranka po eni strani izpodbija obrazložitev in uvrstitev Komisije, po drugi strani pa trdi, da je obrazložitev uredbe o uvrstitvi neutemeljena in brez pravne podlage.


title: Zadeva F-110/13: Tožba, vložena 11. novembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/41

         Tožba, vložena 11. novembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-110/13)
   2014/C 24/78
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Rodrigues, A. Tymen in A. Blot, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o neuvrstitvi tožeče stranke na seznam kandidatov, ki se jim dovoli udeležba pri programu usposabljanja „certifikacija“ v letu 2013.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba Evropske komisije o neuvrstitvi tožeče stranke na seznam kandidatov, ki se jim dovoli udeležba pri programu usposabljanja „certifikacija“ v letu 2013, z dne 19. aprila 2013 (IA št. 13-2013) naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi naj se za nično razglasi odločba Komisije z dne 30. julija 2013 o zavrnitvi ugovora tožeče stranke;

               —

               tožeči stranki naj se prisodi odškodnina v višini 10 000 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-17/12: Tožba, vložena 16. januarja 2012 – Hagenmeyer in Hahn proti Komisiji

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/26

         Tožba, vložena 16. januarja 2012 – Hagenmeyer in Hahn proti Komisiji
   (Zadeva T-17/12)
   2012/C 89/44
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Moritz Hagenmeyer (Hamburg, Nemčija) in Andreas Hahn (Hannover, Nemčija) (zastopnik: T. Teufer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               del Uredbe Komisije (EU) št. 1170/2011 z dne 16. novembra 2011 o zavrnitvi odobritve nekaterih zdravstvenih trditev na živilih, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni (UL L 299, str. 1), ki se nanaša predlagano trditev tožeče stranke „Redno uživanje velikih količin vode lahko zmanjša tveganje za dehidracijo in sočasno poslabšanje zmogljivosti“, razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu z Uredbo (ES) Nr. 1924/2006 Evropskega Parlementa in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (1) so prepovedane zdravstvene trditve na živilih, če jih ne odobri Komisija na podlagi navedene uredbe in niso uvrščene na seznam dopustnih trditev.
   Ta tožba je vložena zoper Uredbo Komisije (EU) št. 1170/2011 z dne 16. novembra 2011 o zavrnitvi odobritve nekaterih zdravstvenih trditev na živilih, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni (2), ker je bila z njo zavrnjena uvrstitev za odobritev predlagane trditve, glede zmanjšanja tveganja za nastanek bolezni, na seznam dopustnih trditev: „Redno uživanje velikih količin vode lahko zmanjša tveganje za dehidracijo in sočasno poslabšanje zmogljivosti“.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Nepotrebnost navedbe „faktor tveganja“
               Tožeča stranka najprej očita, da je tožena stranka navedbo „faktor tveganja“ za vlogo za odobritev razglasila za obvezno, čeprav taka obveznost ni razvidna iz Uredbe št. 1924/2006.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neupoštevanje dejnske navedbe „faktor tveganja“ v vlogi za odobritev
               Tožeča stranka v zvezi s tem očita, da je tožena stranka spregledala, da je tožeča stranka v njenih predlogih sprememb besedila za predlagano zdravstveno trditev dejansko navedla „faktor tveganja“.

               3.

               Tretji tožbein razlog: kršitev načela sorazmernosti
               Tožeča stranka dalje trdi, da je Uredba št. 1170/2011 v celoti nesorazmerna.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: pomanjkanje zadostne pravne podlage
               Izpodbijana uredba poleg tega po mnenju tožeče stranke nima zadostne pravne podlage, ker temelji na določbah člena 17 v povezavi s členom 14(1)(a) in členom 10(1) Uredbe št. 1924/2006, ki so po njenem mnenju v nasprotju s pravom Unije in zlasti z načelom sorazmernosti.

               5.

               Peti tožbeni razlog: nedopusten insrtrument sprejemanja normativnih pravnih aktov
               Tožeča stranka petič zatrjuje, da je tožena stranka kršila bistvena postopkovna pravila, ker je namesto odločbe, predvidene v Uredbi št. 1924/2006, sprejela uredbo.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev delitve prostojnosti
               Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da tožena stranka ni upoštevala delitve pristojnosti, določene v Uredbi št. 1924/2006, med toženo stranko, Evropsko agencijo za varnost hrane in Zveznim uradom za varstvo potrošnikov in varnost hrane.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: nepravočasno sprejetje odločbe
               Tožeča stranka poleg tega očita, da niso bili upoštevani časovni okviri za nadaljnjo obravnavo vloge za odobritev, za sprejetje znastveno utemeljenega mnenja in za sprejetje odločbe o odobritvi iz uredbe št. 1924/2006.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: pomanjkljivo upoštevanje vlog
               Dalje tožeča stranka navaja, da so bila kršena bistvena postopkovna pravila, ker ob sprejetju odločbe o odobritvi ni bil upoštevan bistveni del vloge tožeče stranke in zainteresirane tretje osebe, vezane na postopek.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev
               Tožeča stranka končno navaja, da tožena stranka ni zadostno ravnala v skladu z njeno obveznostjo obrazložitve iz člena 296(2) PDEU.

      (1)  Uredba (ES) št. 1924/2006 Evropskega Parlementa in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL L 404, str. 9).

      (2)  Uredba Komisije (EU) št. 1170/2011 z dne 16. novembra 2011 o zavrnitvi odobritve nekaterih zdravstvenih trditev na živilih, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni (UL L 299, str. 1).


title: Zadeva T-242/07: Tožba, vložena 6. julija 2007 – Weiler proti UUNT – CISQ (Q2WEB)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/45

         Tožba, vložena 6. julija 2007 – Weiler proti UUNT – CISQ (Q2WEB)
   (Zadeva T-242/07)
   (2007/C 211/83)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Dieter Weiler (Pulheim, Nemčija) (zastopniki: Maîtres V. von Bomhard, T. Dolde in A. Renck, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe prvega senata odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. julija 2006 v zadevi št. R 893/2005-1 z dne 29. marca 2007, in;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo stroškov postopka ali, ob intervenciji druge stranke pri odboru za pritožbe, toženi stranki in intervenientki naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „Q2WEB“ za proizvode in storitve iz razreda 9, 35, 38 in 42 (znamka Skupnosti št. 2.418.150).

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali.

      Pravice iz znamke stranke, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „QWEB“ za proizvode in storitve iz razredov 42 (znamka Skupnosti št. 1.772.078), figurativna znamka „QWEB“, ki se nanaša na proizvode in storitve iz razredov 35, 38 in 42 (znamka Skupnosti št. 1.871.201) in besedna znamka „QWEBMARK“ za proizvode in storitve iz razredov 35, 38 in 42 (znamka Skupnosti št. 1.771.963).

      Odločba oddelka za izbris: Izbris zadevne znamke.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 52(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker si znamki v sporu nista dovolj vidno, zvočno in pojmovno podobni ter ker se znaki dovolj razlikujejo, da je mogoče izključiti verjetnost zmede pri upoštevnem potrošniku.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-615/11 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 16. maja 2013 – Evropska komisija proti Ryanair Ltd, Air One SpA (Pritožba — Tožba zaradi nedelovanja — Člen 232 ES — Uredba (ES) št. 659/1999 — Člen 20(2) — Zatrjevana državna pomoč v korist italijanskih letalskih družb — Pritožba — Nesprejetje odločbe Komisije)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/16

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 16. maja 2013 – Evropska komisija proti Ryanair Ltd, Air One SpA
   (Zadeva C-615/11 P) (1)

   (Pritožba - Tožba zaradi nedelovanja - Člen 232 ES - Uredba (ES) št. 659/1999 - Člen 20(2) - Zatrjevana državna pomoč v korist italijanskih letalskih družb - Pritožba - Nesprejetje odločbe Komisije)
   2013/C 225/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, D. Grespan in S. Noë, agenti)

      Drugi stranki v postopku: Ryanair Ltd (zastopnika: E. Vahida, odvetnik, I.-G. Metaxas-Maragkidis, dikigoros), Air One SpA (zastopniki: M. Merola, M. C. Santacroce in G. Belotti, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2011 v zadevi Ryanair proti Komisiji (T-442/07), s katero je bilo delno ugodeno tožbi zaradi nedelovanja, s katero je bila predlagana ugotovitev, da Komisija nezakonito ni sprejela odločbe glede pritožb pritožnice v zvezi s pomočmi, ki naj bi jih Italija dodelila družbam Alitalia, Air One in Meridiana v obliki dajanja različnih vrst prednosti

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012.


title: Zadeva F-20/11: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 7. julija 2011 – Bracalente proti Komisiji (Javni uslužbenci — Osebe, ki zahtevajo status uradnika ali uslužbenca Evropske unije — Tožba — Očitna nedopustnost — Neupoštevanje predsodnega postopka)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/31

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 7. julija 2011 – Bracalente proti Komisiji
   (Zadeva F-20/11)
   (Javni uslužbenci - Osebe, ki zahtevajo status uradnika ali uslužbenca Evropske unije - Tožba - Očitna nedopustnost - Neupoštevanje predsodnega postopka)
   2012/C 138/70
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gianpaolo Bracalente (Ispra, Italija) (zastopnik: S. Costantino, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet

   Predlog tožeče stranke, naj se ji prizna status uslužbenca Evropske unije

      Izrek

               1.

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2.

               G. Bracalente nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-763/16: Tožba, vložena 31. oktobra 2016 – PY/EUCAP Sahel Niger

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/46

         Tožba, vložena 31. oktobra 2016 – PY/EUCAP Sahel Niger
   (Zadeva T-763/16)
   (2017/C 006/58)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PY (Souffelweyersheim, Francija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: EUCAP Sahel Niger (Niamey, Niger)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

         in zato:

               —

               ugotovi odgovornost Mission EUCAP Sahel Niger v smislu člena 340 PDEU;

               —

               naloži povračilo premoženjske škode v korist tožeče stranke;

               —

               naloži plačilo nepremoženjske škode, ocenjene na 70 000 EUR, v korist tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja en sam razlog, in sicer kršitev pogodbe s strani Mission EUCAP Sahel Niger (v nadaljevanju: misija), zaradi katere je podana njena pogodbena odgovornost v smislu člena 340 TFUE.
   Tožeča stranka, nekdanji član osebja misije, tej očita kršitve pogodbe, in sicer v zvezi s postopkom notranje preiskave in varstvom žrtev v primeru prijave nadlegovanja na delovnem mestu. Zaradi nedejavnosti misije in neuvedbe notranje preiskave, se je nadlegovanje, ki ga je prijavila tožeča stranka, nadaljevalo in se še poslabšalo ter zelo škodilo njenemu zdravju, kar je privedlo do njene urgentne repatriacije. Trdi, da nikakor ni mogla ponovno začeti opravljati dela pred iztekom njene pogodbe o zaposlitvi.
   Na tej podlagi tožeča stranka zahteva plačilo nepremoženjske škode, saj je bila prisiljena dolge mesece prenašati nadlegovanje, ki ga je prijavila, kar bi misija lahko preprečila; ker je bila prisiljena prenehati opravljati delo in, nazadnje, ker je prišlo do poslabšanja njenega zdravja in zlasti do depresije, za katero še vedno trpi. Zahteva tudi povračilo premoženjske škode, ker ni prejemala svoje plače od 30 dneva bolniške odsotnosti dalje in ker je izgubila možnost, da se ji podaljša pogodba o zaposlitvi.


title: Zadeva C-252/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 23. maja 2014 – Pensioenfonds Metaal en Technie proti Skatteverket

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 23. maja 2014 – Pensioenfonds Metaal en Technie proti Skatteverket
   (Zadeva C-252/14)
   2014/C 235/15
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pensioenfonds Metaal en Technie

      Tožena stranka: Skatteverket

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 63 PDEU nasprotuje nacionalni zakonodaji, po kateri so dividende družbe rezidentke obdavčene pri viru, če je delničar rezident druge države članice, če pa so te dividende izplačane delničarjem rezidentom, pa so obdavčene z davkom, ki se izračuna v dokončnem pavšalnem znesku na fiktivni donos in ki naj bi na dolgi rok ustrezal običajni obdavčitvi vseh kapitalskih donosov?


title: Zadeva T-10/09: Tožba, vložena 14. januarja 2009 – Formula One Licensing proti UUNT – Racing – Live (F1 – Live)

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/47

         Tožba, vložena 14. januarja 2009 – Formula One Licensing proti UUNT – Racing – Live (F1 – Live)
   (Zadeva T-10/09)
   (2009/C 55/84)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Formula One Licensing BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: B. Klingberg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Racing – Live SA (Montpellier, Francija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. Oktobra 2008 v zadevi R 7/2008-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži stroške postopka; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži stroške postopka pred toženo stranko.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Zadevna znamka Skupnosti:„F1 – Live“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 38 in 41.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: mednarodna registracija št. 732 134 besedne znamke „F1“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 38 in 41; nemška registracija št. 30 007 412 besedne znamke „F1“ za storitve iz razreda 41; registracija Združenega kraljestva št. 2 277 746 D besedne znamke „F1“ za proizvode in storitve iz razredov 16 in 38; registracija Skupnosti št. 631 531 figurativne znamke „F1“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 38 in 41; in drugih znamk kot „F1 Racing Simulation“, „F1 Pole Position“ in „F1 Pit Stop Café“.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev prijave znamke Skupnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe, razveljavitev ugovora in dovoljenje za prijavo znamke Skupnosti.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta 40/94, ker je odbor za pritožbe napačno presodil, da ne obstaja verjetnost zmede med zadevnima znamkama; kršitev člena 8(5) Uredbe Sveta 40/94, ker odbor za pritožbe ni ugotovil, da bi se z uporabo zadevne znamke Skupnosti nedvomno neupravičeno izkoriščalo in škodilo razlikovalnemu značaju in ugledu prejšnje znamke tožeče stranke.


title: Zadeva C-251/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 29. maja 2007 – Gävle Kraftvärme AB proti Länsstyrelsen i Gävleborgs län

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 29. maja 2007 – Gävle Kraftvärme AB proti Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   (Zadeva C-251/07)
   (2007/C 170/28)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Högsta domstolen
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gävle Kraftvärme AB

      Tožena stranka: Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se pri razlagi Direktive 2000/76/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2000 o sežiganju odpadkov, ko je kombinirana elektrarna in toplarna sestavljena iz števila enot (peči), vsaka enota presoja kot ločena naprava, ali se kombinirana elektrarna in toplarna presoja kot celota?

               2.

               Ali se pri razlagi Direktive naprava, zgrajena za sežiganje odpadkov, katere glavni namen je proizvodnja energije, razvrsti kot sežigalnica ali kot naprava za sosežig?

      (1)  UL L 332, str. 91.


title: Zadeva T-125/17: Tožba, vložena 28. februarja 2017 – BASF Grenzach/ECHA

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/48

         Tožba, vložena 28. februarja 2017 – BASF Grenzach/ECHA
   (Zadeva T-125/17)
   (2017/C 112/67)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BASF Grenzach (Grenzach-Wyhlen, Nemčija) (zastopnika: K. Nordlander in M. Abenhaïm, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               ničnostno tožbo razglasi za dopustno;

               —

               odločbo odbora za pritožbe pri Evropski agenciji za kemikalije (ECHA) z dne 19. decembra 2016 v zvezi z evalvacijo snovi triklosan v skladu s členom 46(1) Uredbe (ES) št. 1907/2006 (1) (zadeva št. A-018-2014) (v nadaljevanju: Odločba o triklosanu) razveljavi v delu, v katerem je odbor za pritožbe zavrnil upravno pritožbo tožeče stranke, potrdil poskus na podganah, poskus na ribah in test obstojnosti, ki jih je pred tem zahtevala ECHA, ter odločil, da je treba preostale informacije predložiti do 28. decembra 2018;

               —

               ECHA naloži plačilo stroškov, ki bodo nastali tožeči stranki v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je odbor za pritožbe s tem, da je opravil zgolj omejen nadzor zakonitosti namesto celovitega upravnega nadzora nad Odločbo o triklosanu, storil bistveno kršitev postopka. Tožeča stranka trdi, da je odbor za pritožbe tudi storil dve bistveni kršitvi postopka s tem, da je brez vsebinske obravnave zavrnil številne ključne trditve in znanstvene dokaze, ki jih je predložila tožeča stranka. Tožeča stranka trdi, da odbor za pritožbe s tem ni izvršil svoje pristojnosti za izvedbo upravnega nadzora in je kršil pravico tožeče stranke do obrambe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti v povezavi s členom 13 PDEU, členom 25(1) REACH, členom 47 REACH ter ustaljeno sodno prakso Splošnega sodišča v zvezi s sodnim nadzorom in dokaznim bremenom

                           —

                           V zvezi s poskusom na podganah tožeča stranka trdi, da sta in ECHA in odbor za pritožbe potrdila obstoj razlik med ščitničnim sistemom podgan in ljudi, vendar sta se v bistvu oprla na podatke iz študij na podganah, da bi ugotovila potencialne učinke na tiroksin pri ljudeh (medtem ko so obstoječe študije na ljudeh pokazale, da ni teh učinkov). Tožeča stranka trdi, da zaradi tega Odločba o triklosanu (i) ne upošteva vseh razpoložljivih upoštevnih informacij, (ii) vsebuje protislovja, (iii) temelji na neskladnih dokazih in zato vsebuje očitno napako pri presoji glede nujnosti poskusa na podganah v delu, v katerem je v njej izraženo tveganje za razvojno nevrotoksičnost pri ljudeh. Tožeča stranka v nadaljevanju trdi, da v zvezi s sklepnimi ugotovitvami v študiji o podganah glede reproduktivne toksičnosti ECHA in odbor za pritožbe prav tako nista upoštevala vseh razpoložljivih upoštevnih informacij in sta se oprla na nekonsistentne dokaze. Tožeča stranka trdi, da sta ECHA in odbor za pritožbe s tem storila očitno napako pri presoji glede nujnosti poskusa na podganah za kakršno koli sklepno ugotovitev glede reproduktivne toksičnosti. Po mnenju tožeče strank poskus na podganah tudi očitno ni primeren, ker rezultati tega poskusa ECHA ne morejo biti v nobeno pomoč pri razjasnitvi zatrjevanega tveganja za endokrine motnje pri ljudeh. Nazadnje, tožeča stranka trdi, da Odločba o triklosanu ni zakonita, ker je odbor za pritožbe ohranil poskus na podganah, ne da bi preveril, ali so izpolnjene vse zahteve načela sorazmernosti. Odbor za pritožbe zlasti ni preučil, ali so na voljo manj omejujoči ukrepi za razjasnitev zatrjevanega tveganja za endokrine motnje v zvezi s triklosanom.

                           —

                           V zvezi s poskusom na ribah tožeča stranka trdi, da (i) odbor za pritožbe ni uporabil diskrecijske pravice in določil, ali je na podlagi razpoložljivih znanstvenih dokazov obstajalo „možno tveganje“, ki upravičuje, da se zahtevajo nadaljnji poskusi; (ii) ECHA in odbor za pritožbe nista dokazala, da je na podlagi razpoložljivih znanstvenih dokazov obstajalo možno tveganje za endokrine motnje, ki upravičuje nadaljnje poskuse na ribah, in (iii) sta ECHA in odbor za pritožbe obrnila dokazno breme in kršila člen 25(1) REACH, ker sta od tožeče stranke zahtevala, naj dokaže neobstoj tega tveganja.

                           —

                           V zvezi s testom obstojnosti tožeča stranka trdi, da ECHA in odbor za pritožbe s tem, da sta od tožeče stranke zahtevala, naj izvede test obstojnosti v sladki in morski vodi, da bi bilo razjasnjeno možno tveganje obstojnosti triklosana v okolju, nista ustrezno upoštevala teže dokaza v zvezi z obstojnostjo triklosana in zahteve za preizkus okoljsko ustreznih pogojev, kot je določena v Prilogi XIII. Tožeča stranka v nadaljevanju trdi, da ECHA in odbor za pritožbe s tem, da sta od nje zahtevala, naj opravi test obstojnosti v pelagični vodi (čista voda brez sedimentov), prav tako nista spoštovala jasnega navodila iz Priloge XIII k REACH, in sicer da se preizkusijo dokazi, ki odražajo okoljsko „ustrezne“ pogoje. Poleg tega tožeča stranka trdi, da ECHA in odbor za pritožbe potem, ko sta odločila, da mora simulacijski preskus, ki pomeni odstopanje, odražati okoljsko ustrezne pogoje, nista opravila ustrezne strokovne presoje, da bi opredelila ustrezne pogoje testiranja.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) ter o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije in o spremembi Direktive 1999/45/ES ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1)


title: Zadeva T-101/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Klausner Holz Niedersachsen/Komisija (Tožba zaradi nedelovanja — Državne pomoči — Dobava lesa — Predhodna preučitev domnevne državne pomoči, ki naj bi jo nemški organi odobrili v obliki pogodb o dobavi lesa — Neopredelitev Komisije v razumnem roku — Očitna nedopustnost)

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Klausner Holz Niedersachsen/Komisija
   (Zadeva T-101/16) (1)

   ((Tožba zaradi nedelovanja - Državne pomoči - Dobava lesa - Predhodna preučitev domnevne državne pomoči, ki naj bi jo nemški organi odobrili v obliki pogodb o dobavi lesa - Neopredelitev Komisije v razumnem roku - Očitna nedopustnost))
   (2017/C 178/26)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Klausner Holz Niedersachsen GmbH (Saalburg Ebersdorf, Nemčija) (zastopniki: D. Reich, C. Hipp in T. Ilgner, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in T. Maxian Rusche, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 265 PDEU za ugotovitev, da Komisija nezakonito ni sprejela sklepa v razumnem roku v okviru predhodne preučitve domnevne državne pomoči, ki naj bi jo nemški organi odobrili tožeči stranki v obliki pogodb o dobavi lesa.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2.

               Družbi Klausner Holz Niedersachsen GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 145, 25.4.2016.


title: Zadeva T-50/12: Tožba, vložena 7. februarja 2012 – AMC-Representações Têxteis proti UUNT – MIP Metro (METRO KIDS COMPANY)

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/21

         Tožba, vložena 7. februarja 2012 – AMC-Representações Têxteis proti UUNT – MIP Metro (METRO KIDS COMPANY)
   (Zadeva T-50/12)
   2012/C 109/45
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: AMC-Representações Têxteis Lda (Taveiro, Portugalska) (zastopnik: V. Caires Soares, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. novembra 2011 v zadevi R 2314/2010-1;

               —

               naloži plačilo stroškov toženi stranki in, če je potrebno, intervenientu v postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „METRO KIDS COMPANY“ za proizvode in storitve iz razredov 24, 25 in 39 – prijava znamke Skupnosti št. 8200909

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: mednarodna registracija št. 852751 figurativne znamke „METRO“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 in 45

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da sta nasprotujoči si znamki podobni in da verjetnosti zmede in/ali povezovanja ni mogoče izključiti


title: Zadeva C-262/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 23. junija 2004

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/14

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 23. junija 2004
   (Zadeva C-262/04)
   (2004/C 201/29)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Walter Mölls in Karolina Mojzesowicz, člana pravne službe Komisije, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 23. junija 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Zvezna republika Nemčija kršila svoje obveznosti iz člena 9 Direktive Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, s tem da Komisiji ni predložila informacije, ki bi Komisiji omogočile potrditev da so bile določbe te direktive izpolnjene.

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V skladu s členom 9 Direktive Komisije 2002/77/ES morajo države članice do najpozneje 24. julija 2003 predložiti Komisiji informacije, ki ji omogočajo potrditev, da so bile določbe te direktive izpolnjene. Ta rok je potekel, ne da bi Zvezna republika Nemčija Komisiji posredovala informacije zahtevane v členu 9.


title: Zadeva C-556/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid (Španija) 3. novembra 2011 – María Jesús Lorenzo Martínez proti Dirección Provincial de Educación Valladolid

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid (Španija) 3. novembra 2011 – María Jesús Lorenzo Martínez proti Dirección Provincial de Educación Valladolid
      (Zadeva C-556/11)
      (2012/C 25/62)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: María Jesús Lorenzo Martínez

         Tožena stranka: Dirección Provincial de Educación de Valladolid

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je okoliščina, da je oseba karierni uradnik in da kot taka spada v kategorijo kariernih uradnikov, v katero je umeščena učiteljska javna služba, zadosten objektivni razlog, da upravičuje, da del posebnega dodatka za „stalno usposabljanje“ (poljudno imenovan tudi šestletni dodatek) prejemajo le – potem ko je ugotovljeno, da izpolnjujejo postavljene pogoje – karierni uradniki znotraj učiteljske javne službe?


title: Zadeva C-492/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Taranto (Italija) 30. novembra 2009 – Soc Agricola Esposito srl proti Agenzia Entrate – Ufficio Taranto 2

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/43

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Taranto (Italija) 30. novembra 2009 – Soc Agricola Esposito srl proti Agenzia Entrate – Ufficio Taranto 2
   (Zadeva C-492/09)
   2010/C 24/75
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Taranto

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Soc Agricola Esposito srl

      Tožena stranka: Agenzia Entrate – Ufficio Taranto 2

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali sta člen 21 tarife, priložene k D.P.R. (dekret predsednika republike) št. 641 iz leta 1972, in člen 160 D. Lgs. (zakonska uredba) št. 259 iz leta 2003, ker za potrošnika (consumer), ki sklene naročniško pogodbo, določata obveznost licence, združljiva z načeli Direktive 2002/20/ES, ki se – nasprotno – nanaša na individualne licence, podeljene podjetjem, ki zagotavljajo storitve ali omrežja?

               2.

               Ali so člena 1 in 9 D.P.R. št. 641 iz leta 1972 ter člen 21 tarife, priložene k temu dekretu, v nasprotju s pravilom o naložitvi več različnih dajatev ob upoštevanju enega samega dovoljenja, kot izhaja iz razlage členov 12 in 13 Direktive 2002/20/ES?

               3.

               Ali je dejstvo, da morajo italijansko takso na vladne koncesije plačati samo osebe, ki sklenejo naročniško pogodbo, ne pa tudi tiste, ki uporabljajo predplačniški sistem, v skladu z načeli, vsebovanimi v Direktivi 2002/21/ES, zlasti z načelom, določenim v členu 9(1) te direktive, v skladu s katerim „nacionalni regulativni organi razporedijo in dodelijo […] radijske frekvence na podlagi […] nediskriminacijskih […] meril“?

               4.

               Ali je taksa na vladne koncesije v skladu z načeli Direktive 2002/77/ES in Direktive 2002/22/ES, na podlagi katerih „[v]sak nacionalni načrt […], namenjen delitvi neto stroškov za zagotavljanje obveznosti univerzalne storitve, temelji na objektivnih, preglednih in nediskriminatornih merilih ter je v skladu z načelom sorazmernosti in [načelom najmanjšega izkrivljanja trga]“?

               5.

               Ali italijanska taksa na vladne koncesije s tem, da vodi do povišanja stroškov za uporabnike storitev mobilnih telefonskih omrežij, ki sklenejo naročniške pogodbe, morebitne zainteresirane osebe odvrača od vstopa na italijanski trg in tako v škodo nacionalnih potrošnikov preprečuje oblikovanje konkurenčnega trga, kar je v nasprotju z načeli iz Direktive 2002/21/ES?

               6.

               Ali je z uvedbo italijanske takse na vladne koncesije kršeno načelo iz člena 25 Pogodbe, ki določa: „Carine pri uvozu in izvozu ter vse dajatve z enakim učinkom so med državami članicami prepovedane. Ta prepoved se uporablja tudi za carine fiskalne narave“?


title: Zadeva T-302/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2012 – Crocs proti UUNT – Holey Soles Holdings in PHI (upodobitev obuvala) (Znamka Skupnosti — Predlog za ugotovitev ničnosti — Umik predloga za ugotovitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2012 – Crocs proti UUNT – Holey Soles Holdings in PHI (upodobitev obuvala)
   (Zadeva T-302/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Predlog za ugotovitev ničnosti - Umik predloga za ugotovitev ničnosti - Ustavitev postopka)
   2013/C 26/87
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Crocs, Inc. (Niwot, Združene države) (zastopnik: I. R. Craig, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Hanne, zastopnik)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Holey Soles Holdings Ltd (Vancouver, Kanada); in Partenaire Hospitalier International (La Haie Foissière, Francija)

      Predmet

   Tožba zaradi razveljavitve odločbe tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (zadeva R 9/2008-3) z dne 26. marca 2010 v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Holey Soles Holdings Ltd in Partenaire Hospitalier International ter Crocs, Inc.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožena stranka.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Zadeva C-183/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 11. aprila 2014 – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 11. aprila 2014 – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj
   (Zadeva C-183/14)
   2014/C 253/21
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean

      Nasprotna stranka: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče fizično osebo, ki z drugimi fizičnimi osebami sklene pogodbo o združitvi v združenje, ki je brez pravne osebnosti, ni identificirano za davčne namene in katerega cilj je prihodnja izvedba dela (gradbenega objekta) na zemljišču, ki je del osebnega premoženja nekaterih pogodbenikov, glede na okoliščine iz postopka v glavni stvari šteti za davčnega zavezanca za DDV v smislu člena 9(l) Direktive o DDV (1), čeprav so davčni organi dobave gradbenih objektov na zemljišču, ki je del osebnega premoženja nekaterih pogodbenikov, v okviru davčnega sistema prvotno obravnavali kot prodaje, ki spadajo na področje upravljanja zasebnega premoženja teh oseb?

               2.

               Ali je treba glede na okoliščine postopka v glavni stvari načela pravne varnosti, varstva zaupanja v pravo in druga splošna načela v zvezi z DDV, kakršna izhajajo iz Direktive 2006/112, razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni praksi, na podlagi katere davčni organ, potem ko je prvotno od fizične osebe pobral davek na dobiček od prenosa lastnine, ki je del osebnega premoženja, pri čemer se primarno pravo ni v ničemer bistveno spremenilo, na podlagi istih dejanskih okoliščin po dveh letih ponovno preuči položaj in te iste transakcije opredeli kot gospodarske dejavnosti, ki so predmet DDV, ter retroaktivno obračuna dodatni znesek?

               3.

               Ali je treba člene 167, 168 in 213 Direktive o DDV, preučene z vidika načela davčne nevtralnosti, razlagati tako, da v okoliščinah postopka v glavni stvari nasprotujejo temu, da davčni organ davčnemu zavezancu zavrne pravico do odbitka DDV, ki ga mora plačati ali ga je plačal za blago in storitve, ki so se uporabili za namene obdavčljivih transakcij, samo zato, ker takrat, ko so se zanj opravljale zadevne storitve, ni bil identificiran kot davčni zavezanec za namene DDV?

               4.

               Ali je mogoče glede na okoliščine postopka v glavni stvari določbe člena 179 Direktive razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki za davčnega zavezanca, za katerega se uporablja posebna shema oprostitve in ki je prepozno vložil zahtevek za identifikacijo za namene DDV, določa obveznost plačila davka, ki ga je bilo treba pobrati, pri čemer nima pravice do odbitka vrednosti zneska odbitnega davka za posamezno davčno obdobje, pri čemer se pravica do odbitka izvaja pozneje na podlagi davčnega obračuna, predloženega po identifikaciji davčnega zavezanca za namene DDV, kar lahko vpliva na obračun dodatnih zneskov?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-151/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. marca 2007 vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) – Theologos-Grigorios Chatzithanasis proti Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis in Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. marca 2007 vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) – Theologos-Grigorios Chatzithanasis proti Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis in Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)
   (Zadeva C-151/07)
   (2007/C 117/28)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Symvoulio tis Epikrateias (Grčija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

      Toženi stranki: Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis in Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)
   Vprašanje za predhodno odločanje
   „Če državljan države članice z uveljavljanjem dokazila v okviru uporabe Direktive Sveta 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS (UL L 209), zaprosi pristojne organe države članice gostiteljice, da mu priznajo dostop in opravljanje reguliranega poklica v tej državi članici: Ali ti organi na podlagi členov 1, 2, 3 in 4 Direktive 92/51 v zvezi s členi 149 in 150 Pogodbe ES, lahko zavrnejo prošnjo kandidata (tako, da povsem izključijo dostop in opravljanje poklica v državi članici gostiteljici) z obrazložitvijo, da so to dokazilo izdali organi države članice izvora, pri čemer pa je bil večji del študija opravljen v državi članici gostiteljici na zavodu, ki ga, čeprav svobodno opravlja dejavnost v državi članici gostiteljici, ta država članica, na podlagi splošnih določb nacionalnih predpisov, ne priznava kot izobraževalni zavod.“


title: Zadeva C-488/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil n o 1 de Alicante (Španija) 11. oktobra 2010 – Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A proti Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Španija) 11. oktobra 2010 – Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A proti Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.
   (Zadeva C-488/10)
   ()
   2010/C 346/56
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A.

      Tožena stranka: Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali v postopku zaradi kršitve izključne pravice iz registriranega modela Skupnosti pravica njegovega imetnika, da tretji osebi prepreči njegovo uporabo, kot to določa člen 19(1) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 (1) z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti, vključuje vse tretje osebe, ki uporabljajo drug model, ki pri seznanjenih uporabnikih ne povzroča drugačnega celotnega vtisa, ali pa so izvzete tretje osebe, ki uporabljajo poznejši model Skupnosti, registriran na njihovo ime, ki ni bil razglašen za ničen?

               2.

               Ali za odgovor na prejšnje vprašanje ni pomemben namen tretje osebe ali pa je odgovor odvisen od njenega ravnanja, pri čemer je pomembno, da je ta tretja oseba prijavila in registrirala poznejši model Skupnosti, potem ko je prejela izvensodno zahtevo lastnika prejšnjega modela Skupnosti, naj neha tržiti izdelek, ker krši njegove pravice iz prejšnjega modela?

      (1)  UL 2002, L 3, str. 1.


title: Zadeva T-471/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – Oetker Nahrungsmittel proti UUNT – Bonfait (Buonfatti) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Buonfatti — Prejšnja Benelux besedna znamka Bonfait — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – Oetker Nahrungsmittel proti UUNT – Bonfait (Buonfatti)
   (Zadeva T-471/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Buonfatti - Prejšnja Benelux besedna znamka Bonfait - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 232/41
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Nemčija) (zastopnik: F. Graf von Stosch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: R. Manea, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bonfait BV (Denekamp, Nizozemska)

      Predmet

   Tožba na razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. oktobra 2009 (zadeva R 340/2007-4), v zvezi s postopkom z ugovorom med Bonfait BV in Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 2. oktobra 2009 (zadeva R 340/2007-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške družbe Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-317/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. junija 2015 – X, Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. junija 2015 – X, Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-317/15)
   (2015/C 311/28)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnika kasacijske pritožbe: X, Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se načelo varstva uporabe omejitev za tretje države iz člena 64(1) PDEU razteza tudi na uporabo omejitev, ki obstajajo na podlagi notranje določbe, kakršna je v obravnavanem primeru določba o podaljšanem roku za dodatno odmero davka, ki se lahko uporabi tudi v primerih, ki niso povezani z neposrednimi naložbami, opravljanjem finančnih storitev ali sprejemom vrednostnih papirjev na trge kapitala?

               2.

               Ali načelo varstva uporabe omejitev pretoka kapitala iz člena 64(1) PDEU v povezavi z opravljanjem finančnih storitev zadeva tudi omejitve, ki kakor obravnavani rok za dodatno odmero davka ne veljajo za izvajalca storitev in tudi ne urejajo pogojev za opravljanje storitev ali za vrsto opravljanja storitev?

               3.

               Ali je treba k „pretoku kapitala, ki se nanaša na opravljanje finančnih storitev“ v smislu člena 64(1) PDEU šteti tudi primer, kakršen je obravnavani, v katerem je prebivalec države članice odprl račun (vrednostnih papirjev) v bančni ustanovi izven Unije, in ali je pri tem pomembno, ali, in če je odgovor pritrdilen, v kakšnem obsegu omenjena bančna ustanova v tem okviru opravlja dejavnosti za imetnika računa?


title: Zadeva C-584/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Melun (Francija) 11. novembra 2015 – Glencore Céréales France/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Melun (Francija) 11. novembra 2015 – Glencore Céréales France/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Zadeva C-584/15)
   (2016/C 038/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Melun

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Glencore Céréales France

      Tožena stranka: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče iz besedila odločbe z dne 9. marca 2012 v zadevi C-564/10, Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung proti Pfeifer & Langen KG, sklepati, da se člen 3 Uredbe št. 2988/95 (1), ki določa ureditev zastaranja v pravu Skupnosti, uporablja za ukrepe zaradi plačila obresti, dolgovanih na podlagi člena 52 Uredbe (ES) št. 800/1999 (2) in člena 5a Uredbe (ES) št. 770/96 (3)?

               2.

               Ali je treba za obrestno terjatev šteti, da po naravi izhaja iz „nadaljevane ali ponavljajoče se“ nepravilnosti, ki preneha na dan plačila glavnice in zaradi katere se torej začetek teka zastaralnega roka za to terjatev prestavi na ta datum?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je treba začetek teka zastaralnega roka postaviti na dan storitve nepravilnosti, zaradi katere je nastala glavna terjatev, ali pa ga je mogoče postaviti le na dan izplačila pomoči ali sprostitve varščine, ki ustreza izhodišču za izračun navedenih obresti?

               4.

               Ali je treba za uporabo pravil o zastaranju, določenih v Uredbi št. 2988/95, šteti, da vsako dejanje, ki pretrga zastaranje glavne terjatve, pretrga tudi zastaranje obresti, čeprav v okviru dejanj, ki pretrgajo zastaranje glavne terjatve, te obresti niso omenjene?

               5.

               Ali zastaranje nastopi s potekom najdaljšega roka, določenega v členu 3(1), četrti pododstavek, Uredbe št. 2988/95, če v tem roku plačilna agencija zahteva povračilo neupravičeno izplačane pomoči, ne da bi hkrati zahtevala plačilo obresti?

               6.

               Ali je bilo mogoče s petletnim zastaralnim rokom po splošni ureditvi, ki je bil v nacionalnem pravu z zakonom št. 2008-561 z dne 17. junija 2008 uveden v členu 2224 civilnega zakonika, nadomestiti – za zastaranja, ki na dan začetka veljavnosti tega zakona še niso nastopila – štiriletni zastaralni rok iz Uredbe št. 2988/95 na podlagi odstopanja iz člena 3(3) navedene uredbe?

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 129).

      (3)  Uredba Komisije (ES) 770/96 z dne 26. aprila 1996 o spremembi Uredbe (EGS) št. 3002/92 o določitvi skupnih podrobnih pravil za preverjanje uporabe in/ali namena intervencijskih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 7, str. 173).


title: Zadeva T-214/07: Tožba, vložena 15. junija 2007 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/39

         Tožba, vložena 15. junija 2007 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-214/07)
   (2007/C 199/75)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: I. Chalkias in G. Kanellopoulos)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba Komisije naj se v celoti razveljavi, podredno naj se izpodbijana odločba spremeni kot je posamično navedeno, t.j. omejiti zadevno korekcijo na dejansko upoštevano obdobje 24 mesecev, ne izvesti korekcije v sektorju poljščin za žetveno leto 2003, ali v vsakem primeru omejiti korekcijo na zgolj 2 % izdatkov za trdo pšenico, ne izvesti nobene finančne korekcije ukrepov za določene kmetijske proizvode v korist manjših otokov v Egejskem morju, ali jo v vsakem primeru omejiti na 2 %.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Helenska republika s svojo tožbo proti odločbi C(2007) 1663 konč. z dne 18. aprila 2007, objavljeno pod številko 2007/243/ES (UL L 106, str. 55), na podlagi katere je Komisija v okviru računovodskega pregleda Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Jamstvenega oddelka, iz financiranja Skupnosti izvzela določene izdatke, ki so jih imele države članice – in v tem primeru tudi Helenska republika – zato slednja navaja naslednje tožbene razloge za razglasitev ničnosti:
   S prvim splošnim tožbenim razlogom za razglasitev ničnosti, ki zadeva korekcijo ukrepov za poljščine, ukrep MOEM in sektor predelave paradižnikov, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka, s tem ko ni opravila razpravo o presoji teže kršitev, ki so bile pripisane Grčiji, škode, ki je nastala Skupnosti in znesku obstoječe korekcije, kršila bistveno postopkovno obliko; podredno, tožeča stranka trdi, da je odločbo treba razglasiti za nično, zaradi nepristojnosti ratione temporis s strani Komisije za izrek korekcije po obdobju 24 mesecev, ki je sledilo dokumentu, v katerem je ta predstavila svoje dokončno stališče v zvezi s tem vprašanjem in zneskom.
   Z drugim tožbenim razlogom za razglasitev ničnosti, ki zadeva korekcijo poljščin, tožeča stranka navaja napačno razlago in uporabo člena 4 Uredbe (EGS) št. 3508/92 (1), člena 1(3) Uredbe 1593/2000 (2) in člena 58 Uredbe (ES) št. 445/2002 (3), saj je na podlagi navedenih določb identifikacija nepremičnin prav tako dovoljena s kartografskimi sredstvi, ki so enakovredna ortofotografskim zemljevidom; tožeča stranka podredno navaja napačno presojo dejstev in nezadostno obrazložitev spornih korekcij. Tožeča stranka se prav tako sklicuje na napačno razlago in uporabo člena 60 Uredbe (ES) 445/2002, podredno, na napačno presojo dejstev v zvezi z nadzorom na terenu in obdobjem izvajanja tega in na napačno uporabo pravne podlage za izrek korekcij, ker naj bi po mnenju tožeče stranke, napačno razlagala člen 15 Uredbe (ES) št. 2419/2001 (4). Tožeča stranka dalje trdi, da Komisija zlasti kar zadeva 10 % korekcijo za izdatke v zvezi s trdo pšenico, ni pravilno presodila dejstev in je prekoračila okvir svojih pooblastil proste presoje.
   S tretjim tožbenim razlogom na razglasitev ničnosti tožeča stranka ocenjuje, da je izrek korekcij pri poljščinah od 5 % do 10 %, kršila načelo sorazmernosti, ker so bile v primerjavi s predhodnim letom izvedene pomembne izboljšave sistema, kar je poleg tega navedla tudi Komisija.
   S četrtim tožbenim razlogom na razglasitev ničnosti, ki zadeva ukrep MOEM – Manjši otoki v Egejskem morju, tožeča stranka navaja, (a) da sta člen 3(3) Uredbe (EGS) št. 2019/93 (5) in člen 3(2) Uredbe (EGS) št. 2958/93 (6) o nadzoru režima oskrbe manjših otokov v Egejskem morju, bila razlagana in uporabljena napačno, ali podredno, da so dejstva bila napačno presojena, saj so grški organi izvršili to, kar je bilo določeno v uredbah, (b) da so bila dejstva v zvezi s krompirjem in oljkami na malih egejskih otokih napačno presojena, saj so SIKZ (7) in registri normalno delovali, in da so tožeči stranki v vsakem primeru glede manjših pomanjkljivosti v zvezi s poljščinami bile izrečene splošne korekcije, in da se enaka sankcija zaradi istega razloga naj ne bi mogla uporabiti na različnih režimih ter končno (c) da je korekcija izrečena za ukrep MOEM kršila načelo sorazmernosti.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 3508/92 z dne 27. novembra 1992 o vzpostavitvi integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 355, 5.12.1992, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1593/2000 z dne 17. julija 2000 o spremembi Uredbe (EGS) št. 3508/92 o vzpostavitvi integriranega administrativnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 182, 21.7.2000, str. 4).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 445/2002 z dne 26. februarja 2002 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 74, 15.3.2002, str. 1).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, 12.12.2001, str. 11).

      (5)  Uredba Sveta (EGS) št. 2019/93 z dne 19. julija 1993 o uvedbi posebnih ukrepov za manjše egejske otoke glede nekaterih kmetijskih proizvodov (UL L 184, 27.7.1993, str. 1).

      (6)  Uredba Komisije (EGS) št. 2958/93 z dne 27. oktobra 1993 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 2019/93 glede posebnih režimov oskrbe z nekaterimi kmetijskimi proizvodi (UL L 267, 28.10.1993, str. 4).

      (7)  Sistem za identifikacijo kmetijskih zemljišč.


title: Zadeva C-492/08: Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/17

         Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-492/08)
   (2009/C 19/30)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Afonso, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika, s tem ko uporablja znižano stopnjo davka na dodano vrednost (DDV) za storitve odvetnikov, odvetnikov pri Conseil d'État in pri Cour de cassation ter odvetnikov na prizivnem sodišču, za katere ti prejmejo celotno ali delno plačilo države v okviru pravne pomoči, ne izpolnjuje obveznosti iz členov 96 in 98(2) Direktive o DDV (1);

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija ugovarja znižani stopnji DDV, ki jo tožena stranka uporablja za storitve, ki jih v okviru pravne pomoči opravljajo odvetniki, odvetniki pri Conseil d'État in pri Cour de cassation ter odvetniki na prizivnem sodišču, glede na to, da takšne storitve ne spadajo v nobeno od kategorij, naštetih v Prilogi III k Direktivi 2006/112/ES.
   Da bi ovrgla tri bistvene trditve tožene stranke, Komisija najprej meni, da zagotavljanje dostopa do pravnega varstva ne more biti upošteven razlog za odstopanje od običajne stopnje DDV za odvetniške storitve, saj naj bi bilo to jamstvo bolj vezano na obseg pomoči, ki ga priznava država, kot na stopnjo DDV, ki je enotno določena na ravni Skupnosti.
   Dalje, po mnenju tožeče stranke socialni značaj navedene dejavnosti ni zadosten, da bi jih lahko vključili v druge kategorije storitev, naštete v Prilogi III k Direktivi, za katere je dovoljeno znižanje stopnje glede na stopnjo, ki se uporablja običajno. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča bi bilo namreč treba značaj teh storitev razlagati strogo, da bi se ohranil omejevalni značaj te priloge.
   Nazadnje, Komisija opozarja, da cilj, ki ga zasledujejo tako člena 96 in 98(2) Direktive o DDV kot njena Priloga III, ni izogibanje izkrivljanju konkurence med gospodarskimi subjekti, ki dobavljajo enake proizvode ali storitve, temveč preprosto spodbujati postopno usklajevanje zakonodaj držav članic s približevanjem uporabljenih stopenj DDV in omejevanjem transakcij, za katere bi lahko veljala znižana stopnja.

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva F-142/06: Tožba, vložena 28. decembra 2006 — Bligny proti Komisiji

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/40

         Tožba, vložena 28. decembra 2006 — Bligny proti Komisiji
   (Zadeva F-142/06)
   (2007/C 20/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Francija) (zastopnik: P. Lebel-Nourissat, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nični naj se razglasita Odločba natečajne komisije natečaja EPSO/AD/06/05 z dne 7. decembra 2006 in Odločba natečajne komisije z dne 23. novembra 2006, s katerima je bil tožeči stranki zavrnjen pristop k natečaju in torej njen pisni preizkus ni bil pregledan;

               —

               prijavni obrazec, namenjen kandidatom natečaja in objavljen 15. maja 2006 na internetni strani EPSO, naj se razglasi za nepravilnega;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine tožeči stranki, in sicer v znesku 5 000 evrov;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki je bil po uspešno opravljenih predizbirnih preizkusih zgoraj navedenega natečaja zavrnjen pristop k naslednji stopnji postopka, ker v nasprotju s tem, kar je bilo navedeno v obvestilu o natečaju, objavljenem v Uradnem Listu (1), obrazcu ni priložila nikakršnega dokazila o svojem državljanstvu.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj, dobrega upravljanja in dolžne skrbnosti. V zvezi z državljanstvom zlasti navaja, da je modelu prijavnega obrazca, ki se sname z internetne strani EPSO, zahteval le častno izjavo in je vseboval zgolj opozorilo, da morajo kandidati na zahtevo predložiti dokazilo.

      (1)  UL C 178 A, 27.7.2005, str. 3.


title: Zadeva T-509/09: Tožba, vložena 18. decembra 2009 – Portugalska proti Komisiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/26

         Tožba, vložena 18. decembra 2009 – Portugalska proti Komisiji
   (Zadeva T-509/09)
   2010/C 80/47
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (Lisbona, Portugalska) (zastopniki: L. Inez Fernandes, A. Trindade Mimoso in A. Miranda Boavida, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               1.

               Za nično naj se razglasi odločba Evropske komisije z dne 14. oktobra 2009, ki je bila sporočena portugalski vladi z dopisom št. 11656 in s katero je bila zavrnjena udeležba pri zneskih, ki so bila predhodno odobrena za nakup dveh ladij za nadzor ribištva, in sicer v višini 11 025 000 EUR.

               2.

               Toženi stranki naj se naloži, naj ugodi zahtevkom za povračilo, ki jih je vložila portugalska vlada v okviru Odločbe Komisije 2002/978/ES z dne 10. decembra 2002.

               3.

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.
               Tožbeni razlogi in bistvene trditve

                           (a)

                           Napaka v zvezi s pravnimi pogoji, ker je portugalska država v celoti upoštevala vsa pravila v zvezi z javnim naročanjem;

                           (b)

                           napaka v zvezi z dejanskimi pogoji;

                           (c)

                           kršitev obveznosti obrazložitve: v izpodbijani odločbi ni zadevna odločitev niti najmanj obrazložena. Ker taka odločba bistveno posega v ustrezno utrjene pravne položaje države članice, zaradi česar ji je nastala resna škoda, bi morala biti, bolj kot druge odločbe, dosledno in prepričljivo utemeljena, kar pa ne velja v obravnavanem primeru.


title: Zadeva T-280/07: Tožba, vložena 18. julija 2007 – Sepracor proti UUNT – Laboratorios Ern (LEVENIA)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/14

         Tožba, vložena 18. julija 2007 – Sepracor proti UUNT – Laboratorios Ern (LEVENIA)
   (Zadeva T-280/07)
   (2007/C 235/26)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sepracor, Inc (Malborough, Združene države) (zastopniki: E. De Gryse, E. Cornu in D. Moreau, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 18. aprila 2007 v zadevi R 155/2006-1;

               —

               Uradu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Sepracor, Inc.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka Skupnosti „LEVENIA“ za blago iz razreda 5 – prijava št. 2 563 799.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Laboratorios Ern, SA.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna besedna znamka „LEVELINA“ za proizvode iz razredov 1 in 5.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se v celoti zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožbi se ugodi.

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba krši člen 43 Uredbe o znamki Skupnosti in pravilo 22 uredbe o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe o znamki Skupnosti, ker utemeljitev prvega odbora za pritožbe glede upravičene neuporabe nacionalne blagovne znamke „LEVELINA“ za določen tip farmacevtskih proizvodov in pripravkov ne more predstavljati „razloga“ za neuporabo smislu člena 43(2) Uredbe o znamki Skupnosti. Poleg tega tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba tudi v primeru, ko Sodišče ugotovi, da je odločba odbora pravilna in je bila neuporaba torej dovolj upravičena, izpodbijana odločba krši člen 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti.