title: Zadeva C-694/19 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. aprila 2021 – Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o., Petruzalek kft/Evropska komisija („Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazum – Trg živilske embalaže za prodajo na drobno – Pripis kršitvenega ravnanja – Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 – Vrednost prodaje – Zgornja meja globe – Trajanje upravnega postopka – Razumni rok – Plačilna sposobnost“)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/8

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. aprila 2021 – Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o., Petruzalek kft/Evropska komisija
      (Zadeva C-694/19 P) (1)

      („Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Trg živilske embalaže za prodajo na drobno - Pripis kršitvenega ravnanja - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Vrednost prodaje - Zgornja meja globe - Trajanje upravnega postopka - Razumni rok - Plačilna sposobnost“)
      (2021/C 217/10)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Pritožnice: Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o., Petruzalek kft (zastopnica: F. Moretti, avvocatessa)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: sprva P. Rossi, T. Vecchi, nato P. Rossi, G. Conte in C. Sjödin, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbe Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o. in Petruzalek kft nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 372, 4.11.2019.


title: Zadeva C-729/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal in Northern Ireland – Združeno kraljestvo) – TKF/Department of Justice for Northern Ireland (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v preživninskih zadevah – Uredba (ES) št. 4/2009 – Področje uporabe ratione temporis – Člen 75 – Sodne odločbe, ki jih je izdalo sodišče države članice pred pristopom k Evropski uniji)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/9

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal in Northern Ireland – Združeno kraljestvo) – TKF/Department of Justice for Northern Ireland
      (Zadeva C-729/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v preživninskih zadevah - Uredba (ES) št. 4/2009 - Področje uporabe ratione temporis - Člen 75 - Sodne odločbe, ki jih je izdalo sodišče države članice pred pristopom k Evropski uniji)
      (2021/C 217/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Appeal in Northern Ireland

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TKF

         Tožena stranka: Department of Justice for Northern Ireland

         Izrek

                  1.

                  Člen 75(2)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah je treba razlagati tako, da se uporablja samo za sodne odločbe, ki jih izdajo nacionalna sodišča v državah, ki so ob sprejetju teh sodnih odločb že bile članice Evropske unije.

                  2.

                  Uredbo št. 4/2009 je treba razlagati tako, da nobena določba te uredbe ne omogoča, da se sodne odločbe v preživninskih zadevah, izdane v državi pred njenim pristopom k Evropski uniji in pred datumom začetka uporabe navedene uredbe, po pristopu te države k Uniji priznajo in izvršijo v drugi državi članici.

         (1)  UL C 423, 16.12.2019.


title: Zadeva C-733/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. aprila 2021 – Kraljevina Nizozemska/Svet Evropske unije, Evropski parlament (Ničnostna tožba – Skupna ribiška politika – Uredba (EU) št. 1380/2013 – Ohranjanje in trajnostno izkoriščanje ribolovnih virov – Varstvo morskih ekosistemov – Uredba (EU) 2019/1241 – Tehnični ukrepi – Priloga V, del D – Prepoved ribolova z vlečno mrežo z električnim tokom – Načelo sorazmernosti – Previdnostno načelo)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. aprila 2021 – Kraljevina Nizozemska/Svet Evropske unije, Evropski parlament
      (Zadeva C-733/19) (1)

      (Ničnostna tožba - Skupna ribiška politika - Uredba (EU) št. 1380/2013 - Ohranjanje in trajnostno izkoriščanje ribolovnih virov - Varstvo morskih ekosistemov - Uredba (EU) 2019/1241 - Tehnični ukrepi - Priloga V, del D - Prepoved ribolova z vlečno mrežo z električnim tokom - Načelo sorazmernosti - Previdnostno načelo)
      (2021/C 217/12)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnice: M.K. Bulterman, M. Noort in P. Huurnink, agentke)

         Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Naert in A. Maceroni, agenta), Evropski parlament (zastopniki: R. van de Westelaken, I. Liukkonen in K. Zejdová, agenti)

         Intervenientka v podporo toženih strank: Francoska republika (zastopnika: A.-L. Desjonquères in M. J.-L. Carré, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Kraljevini Nizozemski se naloži, naj poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so nastali Svetu Evropske unije in Evropskemu parlamentu.

                  3.

                  Francoska republika nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 423, 16.12.2019.


title: Zadeva C-736/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – ZS „Plaukti“ (Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) – Uredba (ES) št. 1698/2005 – Uredba (EU) št. 65/2011 – Člen 16(5), tretji odstavek – Uredba (ES) št. 73/2009 – Člena 4 in 6 – Uredba (ES) št. 1122/2009 – Podpora za razvoj podeželja – Kmetijsko okoljska plačila – Pomoč za ohranjanje biotske raznovrstnosti travnikov – Nespoštovanje pogojev za dodelitev teh plačil – Prezgodnja košnja – Znižanje in izključitev teh plačil – Obvezni standardi – Predpisane zahteve ravnanja – Minimalne zahteve za dobre kmetijske in okoljske pogoje – Obveznosti, ki presegajo obvezne standarde, minimalne zahteve in druge ustrezne obvezne zahteve, ki jih določa nacionalna zakonodaja)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/10

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – ZS „Plaukti“
      (Zadeva C-736/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) - Uredba (ES) št. 1698/2005 - Uredba (EU) št. 65/2011 - Člen 16(5), tretji odstavek - Uredba (ES) št. 73/2009 - Člena 4 in 6 - Uredba (ES) št. 1122/2009 - Podpora za razvoj podeželja - Kmetijsko okoljska plačila - Pomoč za ohranjanje biotske raznovrstnosti travnikov - Nespoštovanje pogojev za dodelitev teh plačil - Prezgodnja košnja - Znižanje in izključitev teh plačil - Obvezni standardi - Predpisane zahteve ravnanja - Minimalne zahteve za dobre kmetijske in okoljske pogoje - Obveznosti, ki presegajo obvezne standarde, minimalne zahteve in druge ustrezne obvezne zahteve, ki jih določa nacionalna zakonodaja)
      (2021/C 217/13)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranka v postopku v glavni stvari

      ZS „Plaukti“

         Ob udeležbi: Lauku atbalsta dienests

         Izrek

                  1.

                  Člen 16(5), tretji pododstavek, Uredbe Komisije (EU) št. 65/2011 z dne 27. januarja 2011 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede izvajanja kontrolnih postopkov in navzkrižne skladnosti v zvezi z ukrepi podpore za razvoj podeželja je treba razlagati tako, da se ta ne uporablja v primeru, v katerem prosilec ni spoštoval kmetijsko-okoljskih shem v zvezi s pogoji košnje, ne da bi bila ugotovljena kakršna koli sprememba zadevne skupine posevkov.

                  2.

                  Člena 4 in 6 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003, v povezavi s členom 39(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko ena in ista zahteva hkrati pomeni minimalno zahtevo na področju dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev ter zahtevo, ki presega te minimalne zahteve, in sicer pogoj za dodelitev v zvezi s kmetijskimi okoljskimi plačili.

         (1)  UL C 413, 9.12.2019.


title: Zadeva C-786/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Köln – Nemčija) – The North of England P & I Association Ltd., kot pravna naslednica družbe Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern (Predhodno odločanje – Neposredno zavarovanje, razen življenjskega zavarovanja – Druga direktiva 88/357/EGS – Člen 2(d), druga alinea – Direktiva 92/49/EGS – Člen 46(2), prvi pododstavek – Davek na zavarovalne premije – Pojem „država članica, v kateri je nevarnost“ – Vozila katere koli vrste – Pojem „država članica registracije“ – Zavarovanje morskih plovil – Plovila, ki so vpisana v register plovil, ki ga vodi država članica, vendar na podlagi dovoljenja za začasno spremembo zastave plujejo pod zastavo druge države članice ali tretje države)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/11

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Köln – Nemčija) – The North of England P & I Association Ltd., kot pravna naslednica družbe Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern
      (Zadeva C-786/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Neposredno zavarovanje, razen življenjskega zavarovanja - Druga direktiva 88/357/EGS - Člen 2(d), druga alinea - Direktiva 92/49/EGS - Člen 46(2), prvi pododstavek - Davek na zavarovalne premije - Pojem „država članica, v kateri je nevarnost“ - Vozila katere koli vrste - Pojem „država članica registracije“ - Zavarovanje morskih plovil - Plovila, ki so vpisana v register plovil, ki ga vodi država članica, vendar na podlagi dovoljenja za začasno spremembo zastave plujejo pod zastavo druge države članice ali tretje države)
      (2021/C 217/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: The North of England P & I Association Ltd., kot pravna naslednica družbe Marine Shipping Mutual Insurance Company

         Tožena stranka: Bundeszentralamt für Steuern

         Izrek

      Člen 46(2), prvi pododstavek, Direktive Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju) v povezavi s členom 2(d), druga alinea, Druge Direktive Sveta z dne 22. junija 1988 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja, ki opredeljuje določbe za učinkovito uresničevanje svobode opravljanja storitev in o spremembah Direktive 73/239/EGS (88/357/EGS), je treba razlagati tako, da je treba – če se zavarovalne pogodbe nanašajo na kritje različnih nevarnosti, povezanih z upravljanjem morskih plovil, vpisanih v register plovil, ki ga vodi država članica, vendar na podlagi dovoljenja za začasno spremembo zastave plujejo pod zastavo druge države članice ali tretje države – za „državo članico registracije“ zadevnega plovila in zato „državo članico, v kateri je nevarnost“ v smislu teh določb, ki ima izključno pravico za obdavčitev premij, plačanih na podlagi navedenih zavarovalnih pogodb, šteti državo članico, ki vodi register plovil, v katerega je to plovilo vpisano predvsem zaradi dokazovanja njegovega lastništva.

         (1)  UL C 45, 10.2.2020.


title: Zadeva C-846/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal d'arrondissement – Luksemburg) – EQ/Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Ekonomska dejavnost – Opravljanje storitev za plačilo – Člen 2(1)(c) in člen 9(1) – Oprostitve – Člen 132(1)(g) – Opravljanje storitev, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom – Storitve, ki jih opravi odvetnik v okviru pooblastil za varstvo poslovno nesposobnih polnoletnih oseb – Organizacija s priznanim socialnim pomenom)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/11

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal d'arrondissement – Luksemburg) – EQ/Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA
      (Zadeva C-846/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Ekonomska dejavnost - Opravljanje storitev za plačilo - Člen 2(1)(c) in člen 9(1) - Oprostitve - Člen 132(1)(g) - Opravljanje storitev, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom - Storitve, ki jih opravi odvetnik v okviru pooblastil za varstvo poslovno nesposobnih polnoletnih oseb - Organizacija s priznanim socialnim pomenom)
      (2021/C 217/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal d'arrondissement

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EQ

         Tožena stranka: Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA

         Izrek

                  1.

                  Člen 9(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da so storitve – ki se opravijo za poslovno nesposobne polnoletne osebe in katerih namen je te osebe varovati pri sklepanju civilnopravnih poslov, katerih opravljanje pravosodni organ zaupa ponudniku storitev na podlagi zakona in katerih plačilo isti organ določi pavšalno ali na podlagi presoje konkretnega primera zlasti ob upoštevanju finančnega položaja poslovno nesposobne osebe, pri čemer lahko to plačilo poleg tega v primeru materialne stiske te osebe krije država – ekonomska dejavnost v smislu navedene določbe, če se te storitve opravljajo za plačilo, če ponudnik od njih prejema dohodek, ki je trajen, in če je višina celotnega nadomestila za to dejavnost določena v skladu z merili, ki zagotavljajo kritje stroškov delovanja, ki nastanejo temu ponudniku.

                  2.

                  Člen 132(1)(g) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da, prvič, storitve, ki se opravljajo za poslovno nesposobne polnoletne osebe in katerih namen je te osebe varovati pri sklepanju civilnopravnih poslov, pomenijo „storitve, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom“, in drugič, da ni izključeno, da se odvetnik, ki zagotavlja take storitve, v okviru dejavnosti, ki jih opravlja, in v mejah navedenih storitev lahko priznava kot organizacija socialnega pomena, pri čemer pa je pravosodni organ tako priznanje zavezan odobriti le, če je zadevna država članica pri zavrnitvi tega priznanja prekoračila polje proste presoje, ki ga ima v zvezi s tem.

                  3.

                  Načelo varstva legitimnih pričakovanj ne nasprotuje temu, da davčna uprava nekatere transakcije, ki se nanašajo na zaključeno obdobje, obdavči z davkom na dodano vrednost (DDV) v primeru, v katerem je ta uprava več let sprejemala obračune DDV davčnega zavezanca, v katerih tovrstne transakcije niso bile vključene med obdavčljive transakcije, in v katerem davčni zavezanec od oseb, ki so te transakcije plačale, ne more izterjati DDV, ki ga dolguje, pri čemer pa se šteje, da že izvedena plačila že vključujejo ta DDV.

         (1)  UL C 54, 17.2.2020.


title: Zadeva C-868/19: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – M-GmbH/Finanzamt für Körperschaften (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 9 – Davčni zavezanci – Člen 11 – Možnost držav članic, da obravnavajo kot enega davčnega zavezanca osebe, ki so kljub temu, da so pravno neodvisne, med seboj finančno, ekonomsko in organizacijsko tesno povezane (skupina zavezancev za DDV) – Pojem „finančno tesno povezane“ – Nacionalna ureditev, ki izključuje možnost, da bi bile članice skupine zavezancev za DDV osebne družbe, katerih družbeniki, poleg nosilke integrirane skupine, niso samo osebe, ki so finančno vključene v podjetje nosilke integrirane skupine – Pravna varnost – Ukrepi za zaščito pred davčnimi utajami in izogibanjem davkom – Sorazmernost – Nevtralnost DDV)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/12

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – M-GmbH/Finanzamt für Körperschaften
      (Zadeva C-868/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 9 - Davčni zavezanci - Člen 11 - Možnost držav članic, da obravnavajo kot enega davčnega zavezanca osebe, ki so kljub temu, da so pravno neodvisne, med seboj finančno, ekonomsko in organizacijsko tesno povezane (skupina zavezancev za DDV) - Pojem „finančno tesno povezane“ - Nacionalna ureditev, ki izključuje možnost, da bi bile članice skupine zavezancev za DDV osebne družbe, katerih družbeniki, poleg nosilke integrirane skupine, niso samo osebe, ki so finančno vključene v podjetje nosilke integrirane skupine - Pravna varnost - Ukrepi za zaščito pred davčnimi utajami in izogibanjem davkom - Sorazmernost - Nevtralnost DDV)
      (2021/C 217/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Berlin-Brandenburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: M-GmbH

         Tožena stranka: Finanzamt für Körperschaften

         Izrek

      Člen 11 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba z vidika načel pravne varnosti, sorazmernosti in davčne nevtralnosti razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki možnost, da osebna družba s podjetjem nosilke integrirane skupine tvori skupino oseb, ki bi jo bilo mogoče obravnavati kot enega zavezanca za plačilo davka na dodano vrednost, pogojuje s tem, da so družbeniki osebne družbe poleg nosilke integrirane skupine le osebe, ki so finančno vključene v to podjetje.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva C-875/19 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. aprila 2021 – FV/Svet Evropske unije (Pritožba – Tožba za razglasitev ničnosti – Javni uslužbenci – Ocenjevalno poročilo – Merila presoje – Pravilnost opravljanja nalog – Zamude – Predložitev zdravniškega potrdila – Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/13

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. aprila 2021 – FV/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-875/19 P) (1)

      (Pritožba - Tožba za razglasitev ničnosti - Javni uslužbenci - Ocenjevalno poročilo - Merila presoje - Pravilnost opravljanja nalog - Zamude - Predložitev zdravniškega potrdila - Dolžnost skrbnega ravnanja)
      (2021/C 217/17)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: FV (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  FV se naloži, da poleg svojih nosi tudi stroške Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva C-877/19 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. aprila 2021 – FV/Svet Evropske unije (Pritožba – Tožba za razglasitev ničnosti – Javni uslužbenci – Ocenjevalno poročilo – Merila presoje – Pravilnost opravljanja nalog – Zamude – Predložitev zdravniškega potrdila – Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/13

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. aprila 2021 – FV/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-877/19 P) (1)

      (Pritožba - Tožba za razglasitev ničnosti - Javni uslužbenci - Ocenjevalno poročilo - Merila presoje - Pravilnost opravljanja nalog - Zamude - Predložitev zdravniškega potrdila - Dolžnost skrbnega ravnanja)
      (2021/C 217/18)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: FV (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  FV se naloži, da poleg svojih nosi tudi stroške Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva C-935/19: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poljska) – Grupa Warzywna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 273 – Previsoka ocena zneska vračila DDV v davčnem obračunu – Napaka pri presoji davčnega zavezanca glede obdavčljivosti transakcije – Popravek davčnega obračuna po nadzoru – Sankcija v znesku, ki je enak 20 % zneska previsoke ocene zneska vračila DDV – Načelo sorazmernosti)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/14

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poljska) – Grupa Warzywna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      (Zadeva C-935/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 273 - Previsoka ocena zneska vračila DDV v davčnem obračunu - Napaka pri presoji davčnega zavezanca glede obdavčljivosti transakcije - Popravek davčnega obračuna po nadzoru - Sankcija v znesku, ki je enak 20 % zneska previsoke ocene zneska vračila DDV - Načelo sorazmernosti)
      (2021/C 217/19)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Grupa Warzywna Sp. z o.o.

         Tožena stranka: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

         Izrek

      Člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki davčnemu zavezancu, ki je transakcijo, oproščeno davka na dodano vrednost (DDV), napačno opredelil kot transakcijo, ki je predmet tega davka, nalaga sankcijo v višini 20 % zneska previsoke ocene zneska vračila DDV, ki se neupravičeno zahteva, ker se ta sankcija brez razlikovanja uporablja v primeru, v katerem je nepravilnost posledica napake pri presoji, ki sta jo storili stranki transakcije, glede njene obdavčljivosti, za katero je značilno, da ni indicev za goljufijo in da ni izgube prihodkov za državno blagajno, kot tudi v primeru, v katerem take posebne okoliščine niso podane.

         (1)  UL C 191, 8.6.2020.


title: Zadeva C-53/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Hengstenberg GmbH & Co. KG/Spreewaldverein eV (Predhodno odločanje – Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila – Uredba (EU) št. 1151/2012 – Člen 49(3), prvi pododstavek, in (4), drugi pododstavek – Člen 53(2), prvi odstavek – Sprememba specifikacije proizvoda – Kumarice iz Spreewalda (Nemčija) „Spreewälder Gurken (IGP)“ – Spremembe, ki niso manjše – Postopek z ugovorom – Vložitev ugovora zoper zahtevek za spremembo – Pritožba zoper odločbo, s katero se je temu zahtevku ugodilo – Pojem, pravni interes‘)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/15

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Hengstenberg GmbH & Co. KG/Spreewaldverein eV
      (Zadeva C-53/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila - Uredba (EU) št. 1151/2012 - Člen 49(3), prvi pododstavek, in (4), drugi pododstavek - Člen 53(2), prvi odstavek - Sprememba specifikacije proizvoda - Kumarice iz Spreewalda (Nemčija) „Spreewälder Gurken (IGP)“ - Spremembe, ki niso manjše - Postopek z ugovorom - Vložitev ugovora zoper zahtevek za spremembo - Pritožba zoper odločbo, s katero se je temu zahtevku ugodilo - Pojem, pravni interes‘)
      (2021/C 217/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Hengstenberg GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Spreewaldverein eV

         Izrek

      L’article 49, paragraphe 3, premier alinéa, et paragraphe 4, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1151/2012 du Parlement européen et du Conseil, du 21 novembre 2012, relatif aux systèmes de qualité applicables aux produits agricoles et aux denrées alimentaires, lu en combinaison avec l’article 53, paragraphe 2, premier alinéa, de celui-ci, doit être interprété en ce sens que, dans le cadre de la procédure applicable aux demandes de modification non mineure du cahier des charges d’un produit bénéficiant d’une indication géographique protégée, toute personne physique ou morale affectée économiquement, de manière réelle ou potentielle, sans toutefois excéder toute vraisemblance, par les modifications demandées peut justifier de l’„intérêt légitime“ requis pour déclarer une opposition à la demande de modification présentée ou pour introduire un recours contre la décision accueillant cette demande, dès lors que le risque d’atteinte aux intérêts d’une telle personne n’est pas purement improbable ou hypothétique, ce qu’il appartient à la juridiction de renvoi de vérifier.

         (1)  UL C 161, 11.5.2020.


title: Zadeva C-62/20: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgija) – Vogel Import Export NV/Belgische Staat (Predhodno odločanje – Uredba (EGS) št. 2658/87 – Carinska unija – Skupna carinska tarifa – Tarifna uvrstitev – Kombinirana nomenklatura – Tarifne številke – Številki 4407 in 4409 – Skobljane lesene deske, katerih štirje robovi so rahlo zaobljeni vzdolž celotne dolžine deske)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/15

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 15. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgija) – Vogel Import Export NV/Belgische Staat
      (Zadeva C-62/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (EGS) št. 2658/87 - Carinska unija - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifne številke - Številki 4407 in 4409 - Skobljane lesene deske, katerih štirje robovi so rahlo zaobljeni vzdolž celotne dolžine deske)
      (2021/C 217/21)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vogel Import Export NV

         Tožena stranka: Belgische Staat

         Izrek

      Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različici, ki izhaja iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 2016/1821 z dne 6. oktobra 2016, je treba razlagati tako, da se skobljane lesene deske, katerih štirje robovi so rahlo zaobljeni vzdolž celotne dolžine deske, ne smejo šteti za profilirane in jih je mogoče uvrstiti pod tarifno številko 4407 te kombinirane nomenklature.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Zadeva C-399/20 P: Pritožba, ki jo je 22. avgusta 2020 vložil XH zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 25. junija 2020 v zadevi T-511/18, XH/Komisija

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/16

      Pritožba, ki jo je 22. avgusta 2020 vložil XH zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 25. junija 2020 v zadevi T-511/18, XH/Komisija
      (Zadeva C-399/20 P)
      (2021/C 217/22)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: XH (zastopnik: E. Auleytner, radca prawny)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 16. marca 2021 sklenilo, da se pritožba zavrne kot delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena ter da XH nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-504/20 P: Pritožba, ki jo je 28. septembra 2020 vložil Lukáš Wagenknecht zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 17. julija 2020 v zadevi T-715/19, Wagenknecht/Evropski svet

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/16

      Pritožba, ki jo je 28. septembra 2020 vložil Lukáš Wagenknecht zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 17. julija 2020 v zadevi T-715/19, Wagenknecht/Evropski svet
      (Zadeva C-504/20 P)
      (2021/C 217/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Lukáš Wagenknecht (zastopnica: A. Koller, advokátka)

         Druga stranka v postopku: Evropski svet
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 14. aprila 2021 odločilo, da se pritožba deloma kot očitno nedopustna in deloma kot očitno neutemeljena zavrže in da Lukáš Wagenknecht nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-535/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okrazhen sad Razgrad (Bolgarija) 20. oktobra 2020 – BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch/T.G.M.

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okrazhen sad Razgrad (Bolgarija) 20. oktobra 2020 – BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch/T.G.M.
      (Zadeva C-535/20)
      (2021/C 217/24)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Okrazhen sad Razgrad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: T.G.M.
      Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 14. aprila 2021 odločilo:
      Člen 10(2) in člen 22(1) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (1) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, s katero se zahteva, da so vsi sestavni deli potrošniške kreditne pogodbe napisani z isto pisavo, v istem formatu in v enaki velikosti, to je najmanj 12.

         (1)  UL 2008, L 133, str. 66.


title: Zadeva C-622/20 P: Pritožba, ki sta jo 12. novembra 2020 vložila Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre, Center for Independent Living Association zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 2. septembra 2020 v zadevi T-613/19, ENIL Brussels Office in drugi/Komisija

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/17

      Pritožba, ki sta jo 12. novembra 2020 vložila Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre, Center for Independent Living Association zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 2. septembra 2020 v zadevi T-613/19, ENIL Brussels Office in drugi/Komisija
      (Zadeva C-622/20 P)
      (2021/C 217/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnika: Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre in Center for Independent Living Association (zastopniki: B. Van Vooren, advocaat, P. Bogaert, advocaat, L. Gorywoda, adwokat)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija in European Network on Independent Living Brussels Office (ENIL Brussels Office)
      Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 15. aprila 2021 sklenilo, da se pritožba zavrne kot očitno neutemeljena, pritožnikoma pa naložilo, da nosita svoje stroške.


title: Zadeva C-667/20 P: Pritožba, ki jo je 7. decembra 2020 vložila Laboratorios Ern, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 5. oktobra 2020 v zadevi T-51/19, Laboratorios Ern/EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/17

      Pritožba, ki jo je 7. decembra 2020 vložila Laboratorios Ern, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 5. oktobra 2020 v zadevi T-51/19, Laboratorios Ern/EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal)
      (Zadeva C-667/20 P)
      (2021/C 217/26)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnica: Laboratorios Ern, S.A. (zastopnika: T. González Martínez in R. Guerras Mazón, abogados)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino in SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 18. marca 2021 odločilo, da ne dopusti pritožbe in da družba Laboratorios Ern nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-678/20 P: Pritožba, ki jo je 7. decembra 2020 vložila Laboratorios Ern, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 5. oktobra 2020 v zadevi T-53/19, SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ/EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/18

      Pritožba, ki jo je 7. decembra 2020 vložila Laboratorios Ern, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 5. oktobra 2020 v zadevi T-53/19, SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ/EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)
      (Zadeva C-678/20 P)
      (2021/C 217/27)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnica: Laboratorios Ern, S.A. (zastopnika: T. González Martínez in R. Guerras Mazón, abogados)

         Drugi stranki v postopku: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 18. marca 2021 odločilo, da ne dopusti pritožbe in da družba Laboratorios Ern nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-100/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 17. februarja 2021 – QB/Daimler AG

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 17. februarja 2021 – QB/Daimler AG
      (Zadeva C-100/21)
      (2021/C 217/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Ravensburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: QB

         Tožena stranka: Daimler AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je cilj člena 18(1), člena 26(1) in člena 46 Direktive 2007/46/ES (1) v povezavi s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 (2) tudi varstvo interesov posameznih pridobiteljev motornih vozil?
                  Če je odgovor pritrdilen:

                  2.

                  Ali k tem interesom spada tudi interes posameznega pridobitelja vozila, da ne pridobi vozila, ki ni v skladu z zahtevami prava Unije, zlasti ne vozila, ki ima vgrajeno odklopno napravo, ki je na podlagi člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 prepovedana?
                  Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje nikalen:

                  3.

                  Ali ni združljivo s pravom Unije, če lahko pridobitelj, ki je nehote kupil vozilo, ki ga je proizvajalec dal na trg s prepovedano odklopno napravo iz člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007, le izjemoma, če je proizvajalec vozila ravnal naklepno in v nasprotju z dobrimi običaji, uveljavlja civilnopravne deliktne zahtevke zoper proizvajalca vozila za povrnitev svoje škode, zlasti tudi zahtevek za vračilo plačane kupnine za vozilo, v zameno za sočasno vrnitev vozila in prenos lastninske pravice na njem?
                  Če je odgovor pritrdilen:

                  4.

                  Ali pravo Unije nalaga, da lahko pridobitelj vozila zoper proizvajalca vozila uveljavlja civilnopravni deliktni odškodninski zahtevek zaradi vsakega krivdnega ravnanja proizvajalca vozila (iz malomarnosti ali naklepnem) v zvezi z dajanjem na trg vozila, ki ima vgrajeno prepovedano odklopno napravo iz člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007?
                  Ne glede na odgovor na prvo, drugo, tretje in četrto vprašanje za predhodno odločanje:

                  5.

                  Ali ni združljivo s pravom Unije, če mora v skladu z nacionalnim pravom pridobitelj vozila, ki od proizvajalca v obliki deliktnega odškodninskega zahtevka v zameno za sočasno izročitev vozila in prenos lastninske pravice na njem zahteva vračilo kupnine za vozilo, dano na trg z vgrajeno prepovedano odklopno napravo iz člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007, pri izračunu odškodnine upoštevati korist iz dejanske rabe vozila?
                  Če je odgovor nikalen:

                  6.

                  Ali ni združljivo s pravom Unije, če se ta korist iz rabe odmeri na podlagi celotne kupnine, ne da bi se upoštevalo odbitek zaradi zmanjšanja vrednosti vozila, ki je posledica vgradnje prepovedane odklopne naprave, in/ali zaradi pridobiteljeve nehotene uporabe vozila, ki ni v skladu s pravom Unije?
                  Ne glede na odgovor na prvo, drugo, tretje, četrto, peto in šesto vprašanje za predhodno odločanje:

                  7.

                  Ali je člen 348(3) ZPO (zakon o civilnem postopku) v delu, v katerem se ta določba nanaša tudi na vlaganje predlogov za sprejetje predhodne odločbe v skladu s členom 267, drugi odstavek, PDEU, nezdružljiv s pooblastilom nacionalnih sodišč za vlaganje predlogov za sprejetje predhodne odločbe iz člena 267, drugi odstavek, PDEU in se zato pri izdaji predložitvenih sklepov ne uporablja?

         (1)  Direktiva 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) (UL 2007, L 263, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL 2007, L 171, str. 1).


title: Zadeva C-102/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italija) 18. februarja 2021 – KW/Autonome Provinz Bozen

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italija) 18. februarja 2021 – KW/Autonome Provinz Bozen
      (Zadeva C-102/21)
      (2021/C 217/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: KW

         Tožena stranka: Autonome Provinz Bozen

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je pomoč, ki je bila odobrena s Sklepom Komisije SA.32113 (2010/N) z dne 25. julija 2012 v obsegu 80 odstotkov za gradnjo mikro hidroelektrarn za pridobivanje električne energije za lastne potrebe iz obnovljivih virov energije, v korist planinskih koč in zatočišč na območju visokogorja, pri katerih priključitev na električno omrežje brez ustreznega tehničnega in finančnega vložka ni izvedljiva, potekla 31. decembra 2016?

                  2.

                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                  2.1

                  Ali je treba člen 20 Uredbe (EU) 2015/1589 (1) razlagati tako, da mora Komisija, v primeru uporabe pomoči v nasprotju s pravili, pred ukrepanjem državnih organov izdati odločbo o izterjavi?

                  2.2

                  Ali je navedena pomoč združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3)(c) PDEU, saj je namenjena spodbujanju razvoja določenih gospodarskih območij, ali pa lahko izkrivi konkurenco in vpliva na trgovanje med državami članicami?

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva C-103/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italija) 18. februarja 2021 – SG/Autonome Provinz Bozen

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italija) 18. februarja 2021 – SG/Autonome Provinz Bozen
      (Zadeva C-103/21)
      (2021/C 217/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SG

         Tožena stranka: Autonome Provinz Bozen

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je pomoč, ki je bila odobrena s Sklepom Komisije SA.32113 (2010/N) z dne 25. julija 2012 v obsegu 80 odstotkov za gradnjo mikro hidroelektrarn za pridobivanje električne energije za lastne potrebe iz obnovljivih virov energije, v korist planinskih koč in zatočišč na območju visokogorja, pri katerih priključitev na električno omrežje brez ustreznega tehničnega in finančnega vložka ni izvedljiva, potekla 31. decembra 2016?

                  2.

                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                  2.1

                  Ali je potem treba dodatno preizkusiti, ali je treba člen 20 Uredbe (EU) 2015/1589 (1) razlagati tako, da mora Komisija, v primeru uporabe pomoči v nasprotju s pravili, pred ukrepanjem državnih organov izdati odločbo o izterjavi?

                  2.2

                  Ali je treba preizkusiti, ali je navedena pomoč v smislu člena 107(3)(c) PDEU združljiva z notranjim trgom, saj je namenjena spodbujanju razvoja določenih gospodarskih območij, oziroma, ali lahko izkrivi konkurenco in škoduje trgovanju med državami članicami?

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva C-134/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail de Liège (Belgija) 4. marca 2021 – EV/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail de Liège (Belgija) 4. marca 2021 – EV/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (Zadeva C-134/21)
      (2021/C 217/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal du travail de Liège

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EV

         Tožena stranka: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      Sodišče (peti senat) je s sklepom z dne 26. marca 2021 odločilo:
      Člen 27 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica glede prosilca, ki je vložil pravno sredstvo zoper odločitev o predaji v drugo državo članico v smislu člena 26(1) te uredbe, sprejme pripravljalne ukrepe za to predajo, kot je dodelitev mesta v posebnem sprejemnem centru, v katerem imajo nastanjene osebe pravico do pomoči za pripravo svoje predaje.


title: Zadeva C-154/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 9. marca 2021 – RW/Österreichische Post AG

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 9. marca 2021 – RW/Österreichische Post AG
      (Zadeva C-154/21)
      (2021/C 217/32)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: RW

         Tožena stranka: Österreichische Post AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 15(1)(c) Uredbe (EU) 2016/679 (1) razlagati tako, da je pravica dostopa do informacij o kategorijah uporabnika omejena, če konkretni uporabniki pri načrtovanih razkritjih še niso znani, pri čemer mora pravica dostopa obvezno zajemati tudi uporabnike teh razkritij, če so bili podatki že razkriti?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva C-158/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 11. marca 2021 – Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado in Partido político VOX/Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés in Anna Gabriel Sabaté

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 11. marca 2021 – Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado in Partido político VOX/Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés in Anna Gabriel Sabaté
      (Zadeva C-158/21)
      (2021/C 217/33)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožilci: Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado in Partido político VOX

         Obdolženci: Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés in Anna Gabriel Sabaté

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.-

                  Ali Okvirni sklep 2002/584/PNZ (1) omogoča, da izvršitveni pravosodni organ zavrne predajo osebe, zahtevane z ENP, na podlagi razlogov za zavrnitev, ki so določeni v njegovem nacionalnem pravu, niso pa kot taki zajeti v Okvirnem sklepu?

                  2.-

                  Če bi bil odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen ter za zagotovitev izvršljivosti ENP in ustrezno uporabo mehanizma iz člena 15(3) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ:
                  Ali mora odreditveni pravosodni organ preučiti in analizirati različne pravne ureditve držav, da bi upošteval morebitne razloge za zavrnitev ENP, ki niso zajeti v Okvirnem sklepu 2002/584/PNZ?

                  3.-

                  Glede na odgovora na prejšnji vprašanji in ob upoštevanju, da se v skladu s členom 6(1) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ pristojnost odreditvenega pravosodnega organa za izdajo ENP določi na podlagi prava odreditvene države:
                  Ali je treba navedeno določbo razlagati tako, da lahko izvršitveni pravosodni organ podvomi v pristojnost, ki jo ima odreditveni pravosodni organ za ukrepanje v konkretni kazenski zadevi, in zavrne predajo, ker meni, da ni pristojen za njegovo izdajo?

                  4.-

                  V zvezi z morebitno možnostjo, da izvršitveni pravosodni organ preveri spoštovanje temeljnih pravic zahtevane osebe v odreditveni državi:

                              4.1.-

                              Ali Okvirni sklep 2002/584/PNZ omogoča, da izvršitveni pravosodni organ zavrne predajo zahtevane osebe, ker meni, da v odreditveni državi članici obstaja tveganje za kršitev njenih temeljnih pravic, na podlagi poročila delovne skupine, ki ga je nacionalnem izvršitvenem pravosodnem organu predložila sama zahtevana oseba?

                              4.2.-

                              V zvezi s prejšnjim vprašanjem: ali je tako poročilo objektiven, zanesljiv, natančen in ustrezno posodobljen element, da z vidika sodne prakse Sodišča utemelji zavrnitev predaje zahtevane osebe na podlagi resnega tveganja za kršitev njenih temeljnih pravic?

                              4.3.-

                              Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, kateri elementi so zahtevani s pravom Unije, da bi lahko država članica ugotovila, da v odreditveni državi članici obstaja tveganje za kršitev temeljnih pravic, ki ga navaja zahtevana oseba, in da utemelji zavrnitev ENP?

                  5.-

                  Ali so odgovori na prejšnja vprašanja odvisni od okoliščine, da je lahko oseba, katere predaja se zahteva, pri pravosodnih organih odreditvene države, tudi na dveh ravneh, uveljavljala nepristojnost odreditvenega pravosodnega organa, njegov nalog za prijetje in jamstvo svojih temeljnih pravic?

                  6.-

                  Ali so odgovori na prejšnja vprašanja odvisni od okoliščine, da izvršitveni pravosodni organ zavrne ENP iz razlogov, ki niso izrecno določeni v zadevnem Okvirnem sklepu 2002/584/ZNP, zlasti zaradi ugotovitve nepristojnosti odreditvenega pravosodnega organa in resnega tveganja za kršitev temeljnih pravic v odreditveni državi, in to ne da bi odreditveni pravosodni organ prosil za specifično dodatno informacijo, od katere je odvisna ta odločitev?

                  7.-

                  Če iz odgovorov na prejšnja vprašanja izhaja, da Okvirni sklep 2002/584/PNZ v okoliščinah obravnavanega primera nasprotuje zavrnitvi predaje osebe, na podlagi navedenih razlogov za zavrnitev:
                  Ali bi Okvirni sklep 2002/584/PNZ nasprotoval temu, da predložitveno sodišče izda nov ENP zoper isto osebo in v isti državi članici?

         (1)  Okvirni sklep sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL 2002, L 190, str. 1).


title: Zadeva C-161/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Italija) 10. marca 2021 – Comune di Camerota

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Italija) 10. marca 2021 – Comune di Camerota
      (Zadeva C-161/21)
      (2021/C 217/34)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania

         Stranka v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Comune di Camerota

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali členi 2 (zlasti v zvezi z načelom pravne države) in 19 PEU, 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, 3(1), 6(1)(b) in 12 Direktive 2011/85/EU (1), 5 Uredbe EU št. 473/2013 (2), ter načela prava Evropske unije sorazmernosti, lojalnega sodelovanja in polnega učinka, ki izhajajo iz členov 4 in 5 PEU nasprotujejo razlagi in uporabi nujne nacionalne zakonodaje, kakršna je tista iz člena 53(8) uredbe-zakona št. 104 z dne 14. avgusta 2020, ki je bila s spremembami preoblikovana v zakon št. 126 z dne 13. oktobra 2020, v smislu da ta preprečuje, pa čeprav le začasno (od 15. avgusta 2020 do 30. junija 2021, in torej precej dlje od trajanja izrednega obdobja), takojšen in učinkovit sodni nadzor nad spoštovanjem fiskalnih pravil, ki je, v skladu z nacionalnim ustavnim in zakonodajnim okvirom, zaupan neodvisnemu sodstvu, ki je specializirano na področju računovodstva, kakršno je Corte di conti (računsko sodišče), zlasti z začasnim odvzemom sodne funkcije nadzora nad lokalnimi organi, ki so v položaju strukturnega neravnovesja, ki bi lahko povzročile njihov propad, in ki so začele postopek dolgoročne sanacije in bi ravno iz tega razloga ter zaradi težav, ki izhajajo iz zdravstvene krize, bolj kot drugi subjekti potrebovali neodvisno, takojšnje in dejansko spremljanje, s čimer se prepreči poslabšanje finančne krize in trajen odmik od poteka sanacije, kar bi vodilo do propada subjekta.

                  2.

                  Ali členi 3(3) PEU, 3(1)(b), 119(1) in (2) in 120 PDEU, 1 in 4 Direktive 2011/7/UE (3), ter Protokol št. 27 o notranjem trgu in konkurenci nasprotujejo razlagi in uporabi nujne nacionalne zakonodaje, kakršna je tista iz člena 53(9) uredbe-zakona št. 104 z dne 14. avgusta 2020, ki je bila s spremembami preoblikovana v zakon št. 126 z dne 13. oktobra 2020, v smislu da ta omogoča novo možnost odloga, s 15. avgusta 2020 na 30. junij 2021, izvršnih postopkov, ki so jih upniki začeli zoper lokalne subjekte, ki jim je bil odobren načrt za ponovno uravnoteženje, ki je bil utemeljen zgolj s sklicevanjem na zdravstveno krizo, in ki je bil odobren poleg načrta, ki je bil takšnim subjektom že odobren v skladu s členom 243a, odstavek (4), v povezavi s členom 243c, odstavek (5) Tuel, ne da bi ta odlog privedel do sprožitve kolektivnega postopka, ki nudi alternativni način poplačila terjatve, kar ima za posledico da ta dodatni in dolg odlog izvršnih postopkov privede do dodatnega poslabšanja zamud pri plačilih javne uprave in zato varstva konkurence in konkurenčnosti podjetij, ki so upniki.

         (1)  Direktiva Sveta 2011/85/EU z dne 8. novembra 2011 o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic (UL 2011, L 306, str. 41).

         (2)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL 2013, L 140, str. 11).

         (3)  Direktiva 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (UL 2011, L 48, str. 1).


title: Zadeva C-178/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 22. marca 2021 – GL in drugi/Volkswagen AG in Audi AG

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 22. marca 2021 – GL in drugi/Volkswagen AG in Audi AG
      (Zadeva C-178/21)
      (2021/C 217/35)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Ravensburg

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: GL, DV, UK

         Toženi stranki: Volkswagen AG, Audi AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je cilj člena 18(1), člena 26(1) in člena 46 Direktive 2007/46/ES (1) v povezavi s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 (2) tudi varstvo interesov posameznih pridobiteljev motornih vozil?
                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                  2.

                  Ali k tem interesom spada tudi interes posameznega pridobitelja vozila, da ne pridobi vozila, ki ni v skladu z zahtevami prava Unije, zlasti ne vozila, ki ima vgrajeno odklopno napravo, ki je na podlagi člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 prepovedana?
                  Ne glede na odgovor na prvo in drugo vprašanje za predhodno odločanje:

                  3.

                  Ali ni združljivo s pravom Unije, če lahko pridobitelj, ki je nehote kupil vozilo, ki ga je proizvajalec dal na trg s prepovedano odklopno napravo na podlagi člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007, le izjemoma, če je proizvajalec vozila ravnal naklepno in v nasprotju z dobrimi običaji, uveljavlja civilnopravne deliktne zahtevke zoper proizvajalca vozila za povrnitev svoje škode, zlasti tudi zahtevek za vračilo plačane kupnine za vozilo v zameno za sočasno vrnitev vozila in prenos lastninske pravice na njem?
                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                  4.

                  Ali pravo Unije nalaga, da lahko pridobitelj vozila zoper proizvajalca vozila uveljavlja civilnopravni deliktni odškodninski zahtevek zaradi vsakega krivdnega ravnanja proizvajalca vozila (iz malomarnosti ali naklepnem) v zvezi z dajanjem vozila na trg, ki ima vgrajeno prepovedano odklopno napravo na podlagi člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007?
                  Ne glede na odgovor na prvo, drugo, tretje in četrto vprašanje za predhodno odločanje:

                  5.

                  Ali ni združljivo s pravom Unije, če mora v skladu z nacionalnim pravom pridobitelj vozila, ki od proizvajalca v obliki deliktnega odškodninskega zahtevka v zameno za sočasno izročitev vozila in prenos lastninske pravice na njem zahteva vračilo kupnine za vozilo, dano na trg z vgrajeno prepovedano odklopno napravo iz člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007, pri izračunu odškodnine upoštevati korist iz dejanske rabe vozila?
                  Če je odgovor nikalen:

                  6.

                  Ali ni združljivo s pravom Unije, če se ta korist iz rabe odmeri na podlagi celotne kupnine, ne da bi se upoštevalo odbitek zaradi zmanjšanja vrednosti vozila, ki je posledica vgradnje prepovedane odklopne naprave, in/ali zaradi pridobiteljeve nehotene uporabe vozila, ki ni v skladu s pravom Unije?
                  Ne glede na odgovor na prvo, drugo, tretje, četrto, peto in šesto vprašanje za predhodno odločanje:

                  7.

                  Ali je člen 348(3), točka 2, ZPO (zakon o civilnem postopku) v delu, v katerem se ta določba nanaša tudi na vlaganje predlogov za sprejetje predhodne odločbe v skladu s členom 267, drugi odstavek, PDEU, nezdružljiv s pooblastilom nacionalnih sodišč za vložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe v skladu s členom 267, drugi odstavek, PDEU in se zato pri izdaji predložitvenih sklepov ne uporablja?

         (1)  Direktiva 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) (UL 2007, L 263, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL 2007, L 171, str. 1).


title: Zadeva C-184/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles (Belgija) 24. marca 2021 – Christian Louboutin/Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles (Belgija) 24. marca 2021 – Christian Louboutin/Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC
      (Zadeva C-184/21)
      (2021/C 217/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Christian Louboutin

         Toženi stranki: Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 9(2) Uredbe 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske (1) unije razlagati tako, da je treba uporabo znaka, ki je enak znamki, v oglasu, objavljenem na spletnem mestu, načeloma pripisati njegovemu upravljavcu, če ima v dojemanju običajno obveščenega in razumno pozornega internetnega uporabnika ta upravljavec aktivno vlogo pri oblikovanju tega oglasa ali če lahko tak internetni uporabnik ta oglas dojema kot del lastnega komercialnega sporočila tega upravljavca?
                  Ali na tako dojemanje vpliva:

                              —

                              okoliščina, da je ta upravljavec ugleden distributer zelo raznolikih proizvodov, med katerimi so proizvodi iz kategorije proizvodov, izpostavljenih v oglasu;

                              —

                              ali okoliščina, da je v tako objavljenem oglasu glava, v kateri je prikazana znamka storitve tega upravljavca, ki je znana kot znamka distributerja;

                              —

                              ali okoliščina, da ta upravljavec hkrati s tem prikazom ponuja storitve, ki jih običajno ponujajo distributerji proizvodov iz iste kategorije, kot je proizvod, izpostavljen v oglasu?

                  2.

                  Ali je treba člen 9(2) Uredbe 2017/1001 o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da odprema proizvoda, opremljenega z znakom, ki je enak znamki, v gospodarskem prometu in brez soglasja imetnika znamke končnemu potrošniku ne pomeni uporabe, ki jo je mogoče pripisati pošiljatelju, razen če zadnjenavedeni dejansko ve za namestitev tega znaka na tem proizvodu?
                  Ali je tak pošiljatelj uporabnik zadevnega znaka, če je sam ali gospodarsko povezan subjekt končnega potrošnika obvestil, da je odgovoren za to odpremo po tem, ko je sam ali gospodarsko povezan subjekt skladiščil proizvod za ta namen?
                  Ali je tak pošiljatelj uporabnik zadevnega znaka, če je sam ali gospodarsko povezan subjekt pred tem aktivno prispeval k prikazu oglasa za proizvod, ki je opremljen s tem znakom, v gospodarskem prometu ali je prejel naročilo končnega potrošnika na podlagi tega oglasa?

         (1)  UL 2017, L 154, str. 1.


title: Zadeva C-198/21 P: Pritožba, ki so jo 29. marca 2021 vložili Giacomo Santini in drugi zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 10. februarja 2021 v združenih zadevah T-345/19, T-346/19, od T-364/19 do T-366/19, od T-372/19 do T-375/19, T-385/19, Santini in drugi/Parlament

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/26

      Pritožba, ki so jo 29. marca 2021 vložili Giacomo Santini in drugi zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 10. februarja 2021 v združenih zadevah T-345/19, T-346/19, od T-364/19 do T-366/19, od T-372/19 do T-375/19, T-385/19, Santini in drugi/Parlament
      (Zadeva C-198/21 P)
      (2021/C 217/37)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Pritožniki: Giacomo Santini, Marco Cellai, Domenico Ceravolo, Natalino Gatti, Antonio Mazzone, Luigi Moretti, Gabriele Sboarina, Lina Wuhrer, Patrizia Capraro, Luciana Meneghini (zastopnik: M. Paniz, avvocato)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlog

                  —

                  Pritožniki Sodišču predlagajo, naj: izpodbijano sodbo razveljavi zaradi napake pri uporabi splošnih načel pravne varnosti, legitimnih pričakovanj, in sorazmernosti, ter pravic, zagotovljenih z Listino, z vidika neutemeljene in nesorazmerne kršitve lastninske pravice; zaradi napačne ugotovitve, da bi izpodbijani sklepi lahko zakonito temeljili na Prilogi III k Pravilniku PEAM; ker so bili slednji napačno vključeni v ukrepe rednega upravljanja, prenesene in/ali morebiti prenesene na vodjo oddelka; zaradi grobe netočnosti, nepopolnosti in zmotnega razmišljanja glede kršitve obveznosti obrazložitve; za nične naj se razglasi vse akte, sporočila in/ali izpodbijane sklepe; Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožniki v utemeljitev pritožbe navajajo šest pritožbenih razlogov.

                  1.

                     Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava in/ali zmotna ugotovitev dejanskega stanja, zaradi mnenja, da je izpodbijani sklep vplival le na znesek pokojnine, ne pa na pravico do pokojnine in na njeno gensko fazo, v napačnem prepričanju, da je bila upoštevana skladnost s splošnimi načeli Unije in Listine EU o temeljnih pravicah. Trditev pritožnikov se nanaša na nezakonitost izpodbijane sodbe, saj je bila v njej zamenjana pravica do pokojnine s pravico do pokojninskega zneska, pri čemer je bila izključena uporaba načela nespremenljivosti pravice do pokojnine, ki se dejansko uporabi; v delu, v katerem se napačno ni upoštevalo, da ni bil izveden poseg v rento tožečih strank zgolj v zmanjšanju relativnega zneska, temveč je šlo za celovito sistemsko reformo, ki je retroaktivno in trajnostno vplivala na gensko fazo pravice do že izplačane in pridobljene rente tekom let, in ki je bila zagotovo vključena v premoženje zainteresiranih strank; v delu, v katerem napačno ni bilo upoštevano, da Parlament ni izvedel nobenega preverjanja glede skladnosti izpodbijanih aktov s pravom Unije, v zvezi s tem pa ni skoraj nobene obrazložitve.

                  2.

                     Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri razlagi člena 75 izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta, člena 28 Statuta poslancev, Prilog I, II in III k Pravilniku PEAM. Kršitev pravice do pokojnine, splošnih načel in Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Pritožniki trdijo, da je izpodbijana sodba nezakonita v delu, v katerem so bili z njo napačno razlagani referenčni standardi, pri čemer je bila Prilogi III k Pravilniku PEAM pripisana stalna veljavnost in učinkovitost, kljub temu, da je bila izrecno razveljavljena in kljub temu, da nobena izrecna določba ne določa nadaljevanja te veljavnosti; v delu, v katerem je bilo nezakonito spregledano, da v obravnavanem primeru pogoji glede pravice do pokojnine niso bili spremenjeni v skladu s členom 2 Priloge III ter ob kršitvi splošnih načel Unije in Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  3.

                     Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava in/ali zmotna ugotovitev dejanskega stanja, zaradi mnenja, da je izpodbijani sklep skladen s splošnimi načeli Unije in Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, načelom legitimnih pričakovanj, načelom sorazmernosti in enakosti, in pravico do lastnine. Pritožniki trdijo, da je izpodbijana sodba nezakonita v delu, v katerem je bilo ugotovljeno – ker se ni presojalo posebnosti konkretnega primera in se je napačno razlagalo ustrezne standarde – da so izpodbijani sklepi skladni s pravom Unije in z načeli iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; v delu v katerem niso bila upoštevana tudi pisna dokazila o številnih zagotovilih tožečim strankam glede ohranitve pridobljene pravice in njene nespremenljivosti; v delu, v katerem ni bilo upoštevano, da izpodbijani sklepi niso bili obrazloženi, in brez navedbe razloga, in da so se odražali v očitno nesorazmernem in popolnoma neutemeljenem posegu.

                  4.

                     Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri razlagi členov 74 in 75 izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta, in Priloge III k Pravilniku PEAM. Pritožniki trdijo, da je izpodbijana sodba nezakonita, saj je bilo z njo napačno ugotovljeno, da bi izpodbijani sklep lahko zakonito temeljil na Prilogi III k Pravilniku PEAM, kadar se ta priloga ni več uporabljala, v delu, v katerem je bila v vmesnem času razveljavljena.

                  5.

                     Peti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri presoji postopkovne kršitve: pristojnost. Pritožniki trdijo, da je izpodbijana sodba nezakonita, saj je bila z njo napačno ugotovljena pristojnost vodje oddelka „Oddelek za plače in socialne pravice poslancev“ za uporabo izpodbijanih sklepov, ker gre sicer za neprenosljiv akt, saj gre za izredna pooblastila predsedstva Evropskega parlamenta.

                  6.

                     Šesti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri presoji postopkovne kršitve: obrazložitev. Pritožniki trdijo, da je izpodbijana sodba nezakonita, saj se je napačno izhajalo iz zadostne obrazložitve, ki dejansko ni obstajala; ni se upoštevalo, da je bil Evropski parlament pozvan, da izvede preverjanje skladnosti, upoštevajoč ustrezno obrazložitev, in da takšna preučitev in utemeljitev nista bili izvedeni; opozorjeno je bilo na sedmi pododstavek člena 1 Sklepa 14/2018, čeprav gre za standard, ki več ne obstaja, saj ga je razveljavil isti predstavniški organ že z odločbo št. 2/2020.


title: Zadeva C-202/21 P: Pritožba, ki jo je 30. marca 2021 vložila ABLV Bank AS v likvidaciji zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 20. januarja 2021 v zadevi T-758/18, ABLV Bank/EOR

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/27

      Pritožba, ki jo je 30. marca 2021 vložila ABLV Bank AS v likvidaciji zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 20. januarja 2021 v zadevi T-758/18, ABLV Bank/EOR
      (Zadeva C-202/21 P)
      (2021/C 217/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: ABLV Bank AS v likvidaciji (zastopnik: O. Behrends, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Enotni odbor za reševanje (EOR), Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano sodbo;

                  —

                  sklep, ki ga je EOR sprejel 17. oktobra 2018 v zvezi z ABLV Bank AS, razglasi za ničen;

                  —

                  EOR naloži plačilo stroškov pritožnice in stroške v zvezi s to pritožbo;

                  —

                  v primeru, da Sodišče o zadevi ne more meritorno odločiti, to vrne v razsojanje Splošnemu sodišču.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja trinajst razlogov.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 70(4) Uredbe o EMR (1).
      Drugi pritožbeni razlog: izpodbijana sodba temelji na napačni razlagi in uporabi člena 12 Delegirane uredbe 2015/63 (2).
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno ocenilo upoštevnost člena 7 Delegirane uredbe 2017/2361 (3) za razlago člena 12(2) Delegirane uredbe 2015/63.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo načelo neupravičene obogatitve.
      Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni obravnavalo ugovora nezakonitosti, ki ga je pritožnica navedla v zvezi z določbo, ki se uporabi v obravnavani zadevi.
      Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je vračilo ex ante prispevkov s strani EOR iz naslova njegovega sklepa SRB/ES/SRF/2018/03 štelo za neupoštevno, in sicer kot preprosto prakso, čeprav so ti prispevki na podlagi teh določb zakonsko dolgovani.
      Sedmi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 17 Delegirane uredbe 2015/63 in napačno ocenilo upoštevnost tega člena.
      Osmi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno ocenilo pravno upoštevnost obstoja nepreklicnih zavez za plačilo.
      Deveti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da ni obravnavalo tožbenih razlogov, ki jih je pritožnica navedla v zvezi z zahtevkom za vračilo salda prispevkov za leto 2015.
      Deseti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako pri uporabi načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj.
      Enajsti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo načelo sorazmernosti.
      Dvanajsti pritožbeni razlog: izpodbijana sodba temelji na napačni uporabi načela nemo auditur.
      Trinajsti pritožbeni razlog: izpodbijana sodba temelji na napačni uporabi obveznosti obrazložitve (člen 296 PDEU).

         (1)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).

         (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2017/2361 z dne 14. septembra 2017 o dokončnem sistemu prispevkov za upravne odhodke enotnega odbora za reševanje (UL 2017, L 337, str. 6).


title: Zadeva C-212/21 P: Pritožba, ki jo je 2. aprila 2021 vložila Evropska investicijska banka zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 27. januarja 2021 v zadevi T-9/19, ClientEarth/EIB

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/29

      Pritožba, ki jo je 2. aprila 2021 vložila Evropska investicijska banka zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 27. januarja 2021 v zadevi T-9/19, ClientEarth/EIB
      (Zadeva C-212/21 P)
      (2021/C 217/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: T. Gilliams, G. Faedo in K. Carr, agenti)

         Drugi stranki v postopku: ClientEarth, Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je pritožba dopustna in utemeljena;

                  —

                  izpodbijano sodbo, kot izhaja iz izreka, v celoti razveljavi;

                  —

                  če Sodišče meni, da stanje postopka to dovoljuje, zavrne tožbo;

                  —

                  organizaciji ClientEarth naloži plačilo stroškov obeh strank v zvezi s pritožbenim postopkom in postopkom na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.
      Prvič, z izpodbijano sodbo je bilo napačno ugotovljeno, da je obramba EIB glede njene neodvisnosti na področju njenih finančnih transakcij nedopustna. Splošno sodišče ni upoštevalo določb primarnega prava EU, ki so podlaga za obrambo EIB, napačno je uporabilo obveznost obrazložitve in izkrivilo odgovor EIB na zahtevo organizacije ClientEarth za notranjo revizijo na podlagi 10. člena Aarhuške uredbe (1). Zato je Splošno sodišče napačno razlagalo opredelitev „upravnega akta“ v skladu s členom 2(1)(g) Aarhuške uredbe.
      Drugič, z izpodbijano sodbo je bilo napačno razsojeno, da resolucija, ki jo je 12. aprila 2018 sprejel svet direktorjev EIB in s katero je bil odobren predlog za financiranje projekta izgradnje elektrarne na biomaso v Curtisu (Španija), pomeni upravni akt, ki ima „pravno zavezujoče in zunanje učinke“ v smislu člena 2(1)(g) Aarhuške uredbe. Splošno sodišče je kršilo načelo primarnosti primarnega prava EU nad sekundarnim pravom EU in mednarodnimi sporazumi, ni upoštevalo členov 271(c) in 263(4) PDEU ter napačno uporabilo člen 263 PDEU.
      Tretjič, z izpodbijano sodbo je bilo napačno razsojeno, da resolucija sveta direktorjev EIB z dne 12. aprila 2018 pomeni upravni akt, „sprejet v skladu z okoljskim pravom“ v smislu člena 2(1)(g) Aarhuške uredbe. Splošno sodišče je napačno razlagalo opredelitev iz člena 2(1)(f) Aarhuške uredbe, ni ugotovilo pravilne pravne podlage za sporno resolucijo in je Aarhuško uredbo glede na Aarhuško konvencijo neskladno razlagalo.

         (1)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).


title: Zadeva C-223/21 P: Pritožba, ki jo je 6. aprila 2021 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 27. januarja 2021 v zadevi T-9/19, ClientEarth/EIB

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/30

      Pritožba, ki jo je 6. aprila 2021 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 27. januarja 2021 v zadevi T-9/19, ClientEarth/EIB
      (Zadeva C-223/21 P)
      (2021/C 217/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: F. Blanc in G. Gattinara, agenta)

         Drugi stranki v postopku: ClientEarth, Evropska investicijska banka (EIB)

         Predloga

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  organizaciji ClientEarth naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.
      Napačna uporaba prava pri uporabi načela skladne razlage kar zadeva Aarhuško konvencijo ter pri razlagi členov 2 in 9 Aarhuške konvencije (ta prvi pritožbeni razlog se nanaša na točke 107 in od 125 do 126 izpodbijane sodbe).
      Napačna uporaba prava pri razlagi člena 2(1)(g) Aarhuške uredbe (1) glede pojma „upravni akt“; ta pritožbeni razlog je razdeljen na tri dele:

                  —

                  napačna uporaba prava pri razlagi pojma „zakonodaja“ iz člena 2(1)(f) Aarhuške uredbe (ta del drugega pritožbenega razloga se nanaša na točke od 121 do 124 izpodbijane sodbe);

                  —

                  napačna uporaba prava pri razlagi pojma „posamičen ukrep“ iz člena 2(1)(g) Aarhuške uredbe (ta del drugega pritožbenega razloga se nanaša na točke od 126 do 142 izpodbijane sodbe);

                  —

                  napačna uporaba prava pri razlagi dikcije „pravno zavezujoč in zunanji učinek“ iz iste določbe (ta del drugega pritožbenega razloga se nanaša na točke od 149 do 173 izpodbijane sodbe).

            Kršitev člena 271, točka (c), PDEU (ta pritožbeni razlog se nanaša na točke od 89 do 92, od 150 do 152 in od 169 do 171 izpodbijane sodbe).

         (1)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).


title: Zadeva C-228/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 8. aprila 2021 – Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità di Dublino/CZA

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 8. aprila 2021 – Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità di Dublino/CZA
      (Zadeva C-228/21)
      (2021/C 217/41)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità di Dublino

         Nasprotna stranka: CZA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 4 Uredbe razlagati tako, da se lahko s pravnim sredstvom v smislu člena 27 Uredbe (EU) 604/2013 (1) zoper odločitev o predaji, ki jo je sprejela država članica v skladu z mehanizmom iz člena 26 Uredbe in na podlagi obveznosti ponovnega sprejema iz člena 18(1)(b) iste uredbe, zatrjuje zgolj dejstvo, da država članica, ki je sprejela odločbo o predaji, prosilcu ni zagotovila informativne brošure, določene v členu 4(2) Uredbe?

                  2.

                  Ali je treba člen 27 Uredbe v povezavi z uvodno izjavo 18, uvodno izjavo 19 in členom 4 iste uredbe razlagati tako, da učinkovito pravno sredstvo v primeru ugotovljene kršitve obveznosti iz člena 4 sodišču nalaga, da odpravi odločitev o predaji?

                  3.

                  Ali je treba v primeru negativnega odgovora na vprašanje iz točke 2) člen 27 Uredbe v povezavi z uvodno izjavo 18, uvodno izjavo 19 in členom 4 iste uredbe razlagati tako, da učinkovito pravno sredstvo v primeru ugotovljene kršitve obveznosti iz člena 4 sodišču nalaga, da preveri upoštevnost te kršitve glede na okoliščine, ki jih navaja pritožnik, in mu v vseh primerih, ko se ne pojavijo razlogi za sprejetje odločbe o predaji z drugačno vsebino, omogoča potrditev odločbe o predaji?

         (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (GU 2013, L 180, pag. 31.).


title: Zadeva C-229/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d’appel de Bruxelles (Belgija) 9. aprila 2021 – Le Port de Bruxelles/Infrabel SA in Région de Bruxelles-Capitale/Infrabel SA

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d’appel de Bruxelles (Belgija) 9. aprila 2021 – Le Port de Bruxelles/Infrabel SA in Région de Bruxelles-Capitale/Infrabel SA
      (Zadeva C-229/21)
      (2021/C 217/42)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d’appel de Bruxelles

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: Le Port de Bruxelles, Région de Bruxelles-Capitale

         Nasprotna stranka: Infrabel SA

         Druge stranke: Région de Bruxelles-Capitale, Le Port de Bruxelles, Lineas SA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člen 15 Uredbe (EU) št. 1315/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o smernicah Unije za razvoj vseevropskega prometnega omrežja in razveljavitvi Sklepa št. 661/2010/EU (1) (samostojno ali v povezavi z drugimi določbami te uredbe), če je pristanišče na celinski plovni poti – ki je del jedrnega omrežja – že povezano s cesto in z železniškim omrežjem, nalaga obveznost ohranitve in vzdrževanja teh dveh povezav ali prepoved ukinitve ene od njiju, čeprav bi se ta ukinila zaradi nevzdrževanja?

         (1)  UL 2013, L 348, str. 1.


title: Zadeva C-235/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) vložilo 12. aprila 2021 – RAIFFEISEN LEASING, trgovina in leasing d. o. o. / Republika Slovenija

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) vložilo 12. aprila 2021 – RAIFFEISEN LEASING, trgovina in leasing d. o. o. / Republika Slovenija
      (Zadeva C-235/21)
      (2021/C 217/43)
      Jezik postopka: slovenščina

         Predložitveno sodišče

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: RAIFFEISEN LEASING, trgovina in leasing d. o. o.

         Tožena stranka: Republika Slovenija

         Vprašanje za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je pisno pogodbo mogoče šteti za račun v smislu 203. člena Direktive o DDV (1) samo, če vsebuje vse predpisane podatke, ki jih za račun predpisuje Poglavje 3 (Fakturiranje) Direktive o DDV?
                  oziroma, če temu ni tako,

                  2.

                  Kateri so tisti podatki oziroma okoliščine, ki v vsakem primeru utemeljijo, da je pisna pogodba (tudi) račun, ki vzpostavlja obveznost plačila DDV na podlagi 203. člena Direktive o DDV?
                  oziroma konkretneje,

                  3.

                  Ali lahko pisna pogodba, ki jo skleneta zavezanca za DDV glede dobave blaga oziroma opravljanja storitev, velja kot račun v smislu 203. člena Direktive o DDV, če iz nje izhaja objektivno razpoznavno izražena volja prodajalca oziroma ponudnika storitev kot pogodbene stranke, da gre za račun, povezan z določeno transakcijo, ki v kupcu lahko razumno vzpostavi domnevo, da lahko na njeni podlagi odbije vstopni DDV?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-239/21 P: Pritožba, ki jo je 14. aprila 2021 vložil Petr Fryč zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 11. februarja 2021 v zadevie T-92/20, Fryč/Komisija

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/33

      Pritožba, ki jo je 14. aprila 2021 vložil Petr Fryč zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 11. februarja 2021 v zadevie T-92/20, Fryč/Komisija
      (Zadeva C-239/21 P)
      (2021/C 217/44)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Pritožnik: Petr Fryč (zastopnica: Š. Oharková, advokátka)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

                  —

                  Pritožnik predlaga, naj Sodišče razsodi, da se zadeva vrne v ponovno obravnavo Splošnemu sodišču in da je Splošno sodišče dolžno obravnavati tudi argumente iz replike z dne 2. oktobra 2020, ker so ti v izpodbijani sodbi Splošnega sodišča preprosto spregledani.

                  —

                  Če zadeva ne bi bila vrnjena v ponovno obravnavo Splošnemu sodišču pritožnik predlaga, naj Sodišče razsodi, da so institucije Evropske unije grobo kršile svoje obveznosti in pritožniku povzročile škodo, ker:

                              a)

                              je Evropska komisija sprejela Uredbo (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 (uredba o splošnih skupinskih izjemah) v obliki, ki med drugim prekoračuje zakonodajno pooblastilo Komisije, ki izhaja iz pogodb, ki ne zagotavlja spoštovanja ustavnih načel, da je poseg v konkurenco, ki vpliva na skupni trg, izjemen in mora biti obrazložen in ki je nezakonito omogočila izvajanje državne pomoči v okviru programa subvencij (Operacijski program „Podjetništvo in inovacije“, v nadaljevanju: OPPI), ta pomoč pa je škodila gospodarski dejavnosti tožeče stranke;;

                              b)

                              je Evropska komisija s sklepom z dne 3. decembra 2007 sprejela operacijski program, ki je v nasprotju s pogodbama in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in tega sklepa ni objavila;

                              c)

                              Evropska komisija ni ustrezno obravnavala pritožbe tožeče stranke, s katero je izpodbijala OPPI, saj, prvič, ni preverila okoliščin vzpostavitve in izvajanja OPPI in, drugič, ni ustrezno obrazložila zavrnitve pritožbe tožeče stranke;

                              d)

                              je Splošno sodišče zavrnilo meritorno obravnavo zadeve v okviru ničnostne tožbe, vložene zoper uredbo o splošnih skupinskih izjemah in je tožbo zavrnilo kot očitno neutemeljeno, s čemer je kršilo svojo ustavno dolžnost uporabe načela sorazmernosti, poleg tega pa je s pretirano formalističnim pristopom kršilo ustavno pravico tožeče stranke do učinkovitega pravnega sredstva in dostopa do nepristranskega sodišča.

                  —

                  Pritožnik predlaga, naj Sodišče Komisiji naloži, da pritožniku v treh dneh od pravnomočnosti sodbe plača denarni znesek 4 800 000 EUR iz naslova škode, povzročene na zgoraj navedeni način.

                  —

                  Pritožnik Sodišču predlaga, naj Komisij naloži, da pritožniku povrne stroške postopka, in sicer z nakazilom v korist njegove pooblaščenke.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev pritožbe pritožnik navaja te razloge:

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog se nanaša na učinke sistema državnih pomoči, ki se sedaj splošno uporablja, in sicer, da povzroča umetno in škodljivo spremembo celotne strukture gospodarstva. Na ta način prihaja do motenj delovanja celotnega trga in do kršitve gospodarskih pravic, saj o uspehu na trgu odloča predvsem možnost koriščenja državne pomoči, o kateri je odločeno politično in ne na podlagi prava.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog se nanaša na neobstoj nadzorne dejavnosti Komisije. Sistem javnih pomoči je na tak način bianko ček izvršilnih organov, ki lahko za skladnega s skupnim trgom razglasijo kateri koli sektor, ki je naštet ali ga ti kasneje določijo.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno oceno začetka teka zastaralnega roka za vložitev tožbe. Pritožnik je bil prepričan, da v Evropski uniji deluje mehanizem, ki zagotavlja, da Komisija ves čas spremlja, ali državna pomoč, dovoljena v skladu s členom 107 PDEU (Pogodba o delovanju Evropske unije) ne vpliva na skupni trg, kot je določno v členu 108(1) PDEU. Zato je pritožnik Komisij podal predlog, da preuči položaj glede javnih pomoči, dodeljenih v Češki republiki v okviru programa OPPI. Komisija je ta predlog zavrnila, na tej podlagi pa je pritožnik sklepal, da sistem nadzora, določen v členu 108 PDEU, ne deluje. Vložitev tožbe pri Splošnem sodišču Evropske unije je pritožnik štel za zadnjo možnost in menil, da mu je ne bo treba vložiti. Pritožnik je izkazal nadpovprečno skrbnost s tem, da je Komisijo opozoril na nepravilnosti, do katerih je prišlo v okviru zasnove in realizacije OPPI, zato ni mogoče z kategorično trditi, da pritožnik ni bil dejaven v času teka zastaralnega roka.

                  4.

                  Četrti pritožbeni razlog se nanaša na prevladujoč pravni interes. Ne glede na rešitev, ki jo bo Sodišče podalo glede tega, ali je terjatev pritožnika zastarala ali ne, je pritožnik prepričan, da je, ne zgolj glede na nacionalni temveč tudi splošnoevropski pomen obravnavane zadeve, nujno, da Sodišče odgovori na vprašanje, kdo nosi odgovornost za nezakonito politiko subvencij, torej, ali jo nosi Evropska unija ali tudi država članica.


title: Zadeva C-242/21 P: Pritožba, ki jo je 13. aprila 2021 vložil Évariste Boshab zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 3. februarja 2021 v zadevi T-111/19, Évariste Boshab/Svet Evropske unije

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/34

      Pritožba, ki jo je 13. aprila 2021 vložil Évariste Boshab zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 3. februarja 2021 v zadevi T-111/19, Évariste Boshab/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-242/21 P)
      (2021/C 217/45)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Évariste Boshab (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, T. Payan, A. Guillerme, odvetniki)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlog

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 3. februarja 2021, ki je bila vročena 3. februarja 2021, v zadevi Évariste Boshab/Svet Evropske unije (T-111/19);

                  —

                  ugodi tožbi po vsebini in razglasi ničnost Sklepa Sveta (SZVP) 2018/1940 z dne 10. decembra 2018 v delu, v katerem je pritožnik naveden pod št. 8 priloge k Sklepu 2010/788/SZVP, in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2018/1931 z dne 10. decembra 2018 v delu, v katerem je pritožnik naveden pod št. 8 priloge Ia k Uredbi (ES) št. 1183/2005 (1);

                  —

                  Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

         Pritožbena razloga in bistvene trditve

      Pritožnik s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 3. februarja 2021, Évariste Boshab/Svet Evropske unije, T-111/19, v kateri uveljavlja dva pritožbena razloga v zvezi s kršitvijo pravice do obrambe in očitno napako pri presoji.
      V zvezi s prvim pritožbenim razlogom pritožnik navaja, da je Splošno sodišče kršilo pravico do obrambe in zlasti pravico pritožnika do izjave, ker je:

                  —

                  menilo, da prepozna obvestitev s strani Sveta Evropske unije in to, da pritožnik ni mogel uveljavljati svojih pripomb pred zadevno odločitvijo o podaljšanju omejevalnih ukrepov, ne pomeni kršitev pravice do izjave, ker ne gre za nov element; in

                  —

                  ni izpeljalo nujnih ugotovitev na podlagi dejstva, da Svet v obravnavanem primeru ni opravil nobenega preverjanja.

            V zvezi z drugim pritožbenim razlogom pritožnik zatrjuje, da je Splošno sodišče storilo očitno napako pri presoji, ker:

                  —

                  ni upoštevalo, da so omejevalni ukrepi po naravi varstveni in že po definiciji začasni, katerih veljavnost je vedno odvisna od tega, ali so dejanske in pravne okoliščine, na podlagi katerih so bili sprejeti, še vedno veljavne, in od tega, ali jih je treba, da bi bil njihov cilj uresničen, ohraniti v veljavi;

                  —

                  ni ugotovilo, da elementi, ki jih je predložil Svet, nikakor niso mogli utemljiti kakršnega koli ravnanja, upoštevnega z vidika merila vpisa na sporna seznama, in ki sta akta, s katerima so grobo kršene človekove pravice; in

                  —

                  ni sankcioniralo dejstva, da Svet ni preučil elementov, ki jih je pritožnik predložil v okviru postopka ponovnega pregleda, in da na tej osnovi ni opravil svojih preverjanj.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1183/2005 z dne 18. julija 2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo (UL 2005, L 193, str. 1).


title: Zadeva C-259/21: Tožba, vložena 22. aprila 2021 – Evropski parlament/Svet Evropske unije

text:
               7.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/35

      Tožba, vložena 22. aprila 2021 – Evropski parlament/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-259/21)
      (2021/C 217/46)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopnika: I. Liukkonen, I. Terwinghe, agenta)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predloga

                  —

                  Razglasitev ničnosti členov od 15 do 17, 20 in 59(2) Uredbe Sveta (EU) 2021/92 z dne 28. januarja 2021 o določitvi ribolovnih možnosti za leto 2021 za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo za vode Unije in za ribiška plovila Unije v nekaterih vodah zunaj Unije (1);

                  —

                  naložitev plačila stroškov Svetu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Parlament trdi, da zakonodajni akti, ki urejajo to področje, in sicer člen 10(4) in člen 15 Uredbe (EU) 2019/1241 (2) ter člen 9 Uredbe (EU) 2019/472 (3), določajo, da morajo biti ukrepi, kakršni so ti, na katre se nanaša ta tožba, sprejeti z delegiranimi akti iz člena 290 PDEU.
      Parlament torej v utemeljitev tožbe navaja dva razloga. Prvi tožbeni razlog se nanaša na nepravilnost in izkrivljanje postopka, ker bi morali biti izpodbijani ukrepi uvedeni z delegiranimi akti iz člena 290 PDEU, ne pa z uporabo postopka iz člena 43(3) PDEU. Drugi tožbeni razlog se nanaša na prekinitev lojalnega sodelovanja, kar pomeni kršitev člena 13(2) PEU. Svet naj bi s tem, da je izpodbijane določbe sprejel na podlagi drugega postopka od tistega, ki je za to določen v aktih, katerih soavtor je, Parlamentu odvzel pravico do pregleda, ki bi jo ta imel, če bi bil uporabljen običajni postopek.

         (1)  UL 2021, L 31, str. 31.

         (2)  Uredba (EU) 2019/1241 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o ohranjanju ribolovnih virov in varstvu morskih ekosistemov s tehničnimi ukrepi, o spremembi uredb Sveta (ES) št. 2019/2006, (ES) št. 1224/2009 ter uredb (EU) št. 1380/2013, (EU) 2016/1139, (EU) 2018/973, (EU) 2019/472 in (EU) 2019/1022 Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 894/97, (ES) št. 850/98, (ES) št. 2549/2000, (ES) št. 254/2002, (ES) št. 812/2004 in (ES) št. 2187/2005 (UL 2019, L 198, str. 105).

         (3)  Uredba (EU) 2019/472 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2019 o vzpostavitvi večletnega načrta za staleže, ki se lovijo v zahodnih vodah in sosednjih vodah, ter ribištvo, ki izkorišča te staleže, spremembi uredb (EU) 2016/1139 in (EU) 2018/973 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 811/2004, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007 in (ES) št. 1300/2008 (UL 2019, L 83, str. 1).