title: Zadeva C-418/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 10. julija 2017 – Andreas Fabri in Elisabeth Mathes/Sun Express Deutschland GmbH

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 10. julija 2017 – Andreas Fabri in Elisabeth Mathes/Sun Express Deutschland GmbH
   (Zadeva C-418/17)
   (2017/C 347/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Nürnberg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Andreas Fabri, Elisabeth Mathes

      Tožena stranka: Sun Express Deutschland GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali sprememba rezervacije na drug let pomeni dejanski stan iz člena 4(3) Uredbe (1)?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali je treba ta predpis uporabiti tudi za spremembo rezervacije, ki je ni povzročil letalski prevoznik, temveč izključno potovalna agencija?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-450/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. novembra 2006 — Varec SA proti Belgiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/39

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. novembra 2006 — Varec SA proti Belgiji
   (Zadeva C-450/06)
   (2006/C 326/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État (Belgija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Varec SA

      Tožena stranka: Belgija

      Intervenient: Diehl Remscheid GmbH & Co
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 1(1) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (1), v povezavi s členom 15(2) Direktive Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga (2) in členom 6 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (3), razlagati tako, da mora odgovorni organ v pritožbenem postopku, predvidenem v tem členu, zagotoviti zaupnost in pravico do varovanja poslovnih skrivnosti, ki jih vsebujejo spisi, ki mu jih predložijo stranke v zadevi, vključno z naročnikom, pri čemer se lahko sam seznani s tovrstnimi podatki in jih upošteva?

      (1)  UL L 395, 30.12.1989, str. 33.

      (2)  UL L 199, 9.8.1993, str. 1.

      (3)  UL L 134, 30.4.2004, str. 114.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. oktobra 2004 v zadevi T-60/02, Deutsche Verkehrsbank AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Konkurenca — Člen 81 ES — Sporazum o določitvi cen in pogojev zaračunavanja gotovinskih menjalniških storitev gotovine — Nemčija — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/14

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi T-60/02, Deutsche Verkehrsbank AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Konkurenca - Člen 81 ES - Sporazum o določitvi cen in pogojev zaračunavanja gotovinskih menjalniških storitev gotovine - Nemčija - Postopek z zamudno sodbo)
   (2004/C 314/36)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-60/02, Deutsche Verkehrsbank AG, s sedežem v Frankfurtu ob Maini (Nemčija), ki jo zastopata M. Klusmann in F. Wiemer, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti, zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije 2003/25/ES z dne 11. decembra 2001 o postopku, uvedenem na podlagi člena 81 Pogodbe ES [Zadeva COMP/E/-37.919 – Bančne pristojbine za menjavo valut evro območja – Nemčija] (UL 2003, L 15, str. 1), je Sodišče prve stopnje (peti senat) v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in J. D. Cooke, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Odločba Komisije 2003/25/ES z dne 11. decembra 2001 o postopku, uvedenem na podlagi člena 81 ES [Zadeva COMP/E-1/37.919 (prej 37.391) – Bančne pristojbine za menjavo valut evro območja – Nemčija] se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.

               2.

               Komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002.


title: Zadeva C-654/11 P: Sklep Sodišča z dne 13. decembra 2012 – Transcatab SpA, in liquidazione proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Italijanski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka — Določanje cen in razdelitev trga — Pripis matični družbi kršitev pravil, ki jo je storila njena hčerinska družba — Domneva nedolžnosti — Pravice do obrambe — Obveznost obrazložitve — Načelo enakega obravnavanja)

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/2

         Sklep Sodišča z dne 13. decembra 2012 – Transcatab SpA, in liquidazione proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-654/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Italijanski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka - Določanje cen in razdelitev trga - Pripis matični družbi kršitev pravil, ki jo je storila njena hčerinska družba - Domneva nedolžnosti - Pravice do obrambe - Obveznost obrazložitve - Načelo enakega obravnavanja)
   2013/C 55/03
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Transcatab SpA, in liquidazione (zastopnik: G. Mastrantonio, odvetnik)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnik: L. Malferrari, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 5. oktobra 2011 v zadevi Transcatab proti Komisiji (T-39/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 4012 konč. z dne 20. oktobra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (zadeva COMP/C/38.281/B.2 – surovi tobak – Italija) in predlog za zmanjšanje zneska globe, ki je bila s to odločbo naložena družbi Transcatab, ter nasprotno tožbo Komisije za zvišanje navedenega zneska – Italijanski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka – Pripis matični družbi kršitev pravil o konkurenci, ki so jih storile njene hčerinske družbe – Izpodbitna domneva v primeru stoodstotnega lastništva – Temeljna načela o izvajanju dokazov – Obveznost obrazložitve – Pravica do obrambe – Načelo enakega obravnavanja

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Transcatab SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 49, 18.2.2012.


title: Zadeva T-145/12: Tožba, vložena 29. marca 2012 – Bayerische Motoren Werke proti UUNT (ECO PRO)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/29

         Tožba, vložena 29. marca 2012 – Bayerische Motoren Werke proti UUNT (ECO PRO)
   (Zadeva T-145/12)
   2012/C 165/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bayerische Motoren Werke AG (München, Nemčija) (zastopnik: C. Onken, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. januarja 2012 v zadevi R 1418/2011-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ECO PRO“ za proizvode iz razredov 9 in 12 – mednarodna registracija (IR) št. W 1059979.

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev varstva za mednarodno registracijo z učinkom v Evropski uniji.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker naj bi odbor za pritožbe napačno menil, da mednarodna registracija znamke tožeče stranke ni imela razlikovalnega učinka v smislu tega člena.


title: Zadeva C-368/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. septembra 2006 vložilo tribunal administratif de Lyon — CEDILAC SA proti Ministère de l'économie, des finances et de l'industrie

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. septembra 2006 vložilo tribunal administratif de Lyon — CEDILAC SA proti Ministère de l'économie, des finances et de l'industrie
   (Zadeva C-368/06)
   (2006/C 281/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal administratif de Lyon
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CEDILAC SA

      Tožena stranka: Ministère de l'économie, des finances et de l'industrie
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je klavzula, ki jo je sprejela Francija, ob odpravi pravila enomesečnega odloga, združljiva z določbami členov 17 in 18(4) direktive 1977/388/EGS Sveta evropskih Skupnosti z dne 17. maja 1977 (1)?

      (1)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL 145, str. 1).


title: Zadeva C-252/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 16. maja 2012 – Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd proti Asda Stores Ltd

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 16. maja 2012 – Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd proti Asda Stores Ltd
   (Zadeva C-252/12)
   2012/C 227/18
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd

      Tožena stranka: Asda Stores Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Če je gospodarski subjekt kot znamki Skupnosti ločeno registriral

                           (i)

                           figurativno znamko in

                           (ii)

                           besedno znamko

                     in ju uporablja skupaj, ali bi taka uporaba lahko pomenila uporabo figurativne znamke v smislu členov 15 in 51 Uredbe 207/2009? (1) Če je odgovor pritrdilen, kako naj se presoja vprašanje uporabe figurativne znamke?

               2.

               Ali je odgovor drugačen, če:

                           (i)

                           je besedna znamka postavljena čez figurativni znak?

                           (ii)

                           ima gospodarski subjekt kot znamko Skupnosti registrirano tudi združeno znamko, ki jo sestavljata figurativni znak in besedna znamka?

               3.

               Ali je odgovor na vprašanji A in B odvisen od tega, ali povprečen potrošnik figurativni znak in besede dojema, kot (i) da sta ločena znaka ali kot (ii) da ima vsak neodvisno razlikovalno vlogo? Če je odgovor pritrdilen, kako?

               4.

               Če znamka Skupnosti ni registrirana v barvi, vendar jo je imetnik pretežno uporabljal v določeni barvi ali kombinaciji barv, tako da jo bistveni del javnosti (v delu Skupnosti in ne v celotni Skupnosti) povezuje s to barvo ali kombinacijo barv, ali se barva oziroma barve, ki jih tožena stranka uporablja za znak, ki je predmet spora, upoštevajo pri celoviti presoji (i) verjetnosti zmede na podlagi člena 9(1)(b) ali (ii) neupravičenega izkoriščanja na podlagi člena 9(l)(c) Uredbe št. 207/2009? Če je odgovor pritrdilen, kako?

               5.

               Če je odgovor pritrdilen, ali se v okviru celovite presoje upošteva, da bistveni del javnosti samo toženo stranko povezuje z barvo ali določeno kombinacijo barv, ki jih ta uporablja za znak, ki je predmet spora?

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva T-523/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2013 – Euromed proti UUNT – DC Druck Chemie (EUROSIL)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2013 – Euromed proti UUNT – DC Druck Chemie (EUROSIL)
   (Zadeva T-523/13) (1)

   2014/C 45/83
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 352, 30.11.2013.


title: Pojasnilo o predlogih nacionalnih sodišč za sprejem predhodnih odločb

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/1

         Opozorilo
   Nacionalnim sodiščem so pristojni nacionalni organi leta 1996 posredovali pojasnilo v zvezi s postopkom predhodnega odločanja na Sodišču. Ker se je to pojasnilo v praksi izkazalo kot koristno, ga je Sodišče upoštevajoč izkušnje aktualiziralo in se ga je sedaj odločilo razširiti z objavo v Uradnem listu Evropske unije.

      POJASNILO

   o predlogih nacionalnih sodišč za sprejem predhodnih odločb
   (2005/C 143/01)

               1.

               Sistem predhodnega odločanja je temeljni mehanizem prava Evropske unije, njegov namen je dati nacionalnim sodiščem na razpolago sredstvo za zagotavljanje enotne razlage in uporabe tega prava v vseh državah članicah.

               2.

               Sodišče Evropskih skupnosti je pristojno za odločanje o predhodnih vprašanjih glede razlage prava Evropske unije in glede veljavnosti aktov sekundarnega prava. To splošno pristojnost ima na podlagi člena 234 Pogodbe ES in, na podlagi drugih besedil, v določenih drugih primerih.

               3.

               Glede na to, da postopek predhodnega odločanja temelji na sodelovanju med Sodiščem in nacionalnimi sodišči, se zdi primerno, da se za zagotovitev njegove učinkovitosti nacionalnim sodiščem posredujejo naslednja pojasnila.

               4.

               Ta praktična pojasnila, ki nikakor niso pravno zavezujoča, so namenjena usmerjanju nacionalnih sodišč glede primernosti vložitve predloga za predhodno odločanje in glede na okoliščine primera pomoči pri oblikovanju in predložitvi vprašanj, predloženih Sodišču.

         Vloga Sodišča v okviru postopka predhodnega odločanja

               5.

               V okviru postopka predhodnega odločanja je naloga Sodišča, da poda razlago prava Skupnosti ali da odloči o njegovi veljavnosti, tega prava pa ne uporabi na dejansko stanje v postopku v glavni stvari, ker je to naloga nacionalnega sodišča. Sodišče ni pristojno niti za odločanje o spornih dejanskih vprašanjih v okviru postopka v glavni stvari niti za razsojanje med razhajajočimi se mnenji glede razlage ali uporabe pravil nacionalnega prava.

               6.

               Sodišče odloči o razlagi ali veljavnosti prava Skupnosti, pri čemer si prizadeva dati koristen odgovor za rešitev spora, vendar pa je predložitveno sodišče pristojno za to, da ugotovi, kakšne posledice naj ima odločitev in glede na okoliščine primera za to, da odkloni uporabo zadevnega nacionalnega pravila.

         Odločitev o predložitvi vprašanja Sodišču
   Avtor vprašanja

               7.

               V okviru členov 234 Pogodbe ES in Pogodbe Euratom lahko katero koli sodišče države članice, ki odloča v okviru postopka, katerega končni rezultat je odločba sodne narave, načeloma naslovi na Sodišče vprašanje za predhodno odločanje. Pojem sodišča Sodišče razlaga kot avtonomen pojem prava Skupnosti.

               8.

               Vendarle na posebnem področju aktov, ki jih sprejmejo institucije na področju Naslova IV v tretjem delu Pogodbe ES o vizumih, azilu, priseljevanju in drugih politikah v zvezi s prostim gibanjem oseb — zlasti na področju sodne pristojnosti in priznavanja ter izvrševanja sodnih odločb –, predlog za predhodno odločanje v skladu s členom 68 Pogodbe ES lahko posredujejo le sodišča, ki odločajo na zadnji stopnji.

               9.

               Prav tako so v skladu s členom 35 Pogodbe o Evropski uniji akti, ki jih sprejmejo institucije na področju policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, lahko predmet predloga za predhodno odločanje, ki ga lahko vložijo sodišča iz le tistih držav članic, ki so sprejele pristojnost Sodišča, vsaka država članica pa sama določi, ali lahko predlog za predhodno odločanje vložijo vsa sodišča ali samo tista, ki odločajo na zadnji stopnji.

               10.

               Ni potrebno, da bi vprašanje opredelile stranke v zadevi; nacionalni sodnik ga lahko postavi po uradni dolžnosti.

         Predlog za predhodno odločanje glede razlage

               11.

               Katero koli sodišče lahko Sodišču postavi vprašanja o razlagi pravila prava Skupnosti, če meni, da je to potrebno za rešitev spora, ki mu je bil predložen v odločanje.

               12.

               Vendar pa morajo načeloma Sodišča, zoper katerih odločitve po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, predložiti tako vprašanje Sodišču, razen če na zadevnem področju že obstaja sodna praksa (in morebitni novi elementi ne vzbujajo resničnega dvoma glede možnosti uporabe sodne prakse) ali če je jasno razvidna pravilna razlaga pravila.

               13.

               Tako sodišče, zoper katerega odločbe je mogoče vložiti pravno sredstvo, lahko, zlasti če oceni, da je sodna praksa Sodišča zadosti jasna, samo odloči o pravilni razlagi prava Skupnosti in ga uporabi na dejansko stanje, ki ga samo ugotovi. Vendar se lahko izkaže, da je predlog za predhodno odločanje lahko še zlasti koristen, v ustrezni fazi postopka, kadar gre za vprašanje nove razlage, ki je splošnega pomena za enotno uporabo prava Skupnosti v vsej Uniji, ali kadar se zdi, da obstoječe sodne prakse ni mogoče uporabiti na dejansko stanje, ki je novo.

               14.

               Naloga nacionalnega sodišča je, da pojasni, zakaj je zahtevana razlaga potrebna za sprejem njegove sodbe.

         Predlog za predhodno odločanje glede veljavnosti

               15.

               Čeprav nacionalna sodišča lahko zavrnejo razloge neveljavnosti, ki se uveljavljajo pred njimi, lahko izključno Sodišče razglasi akt Skupnosti za neveljavnega.

               16.

               Katero koli nacionalno sodišče torej mora predložiti vprašanje Sodišču, če dvomi o veljavnosti akta Skupnosti, pri čemer navede razloge, zaradi katerih meni, da bi bil akt Skupnosti lahko neveljaven.

               17.

               Če nacionalno sodišče resno dvomi v veljavnost akta Skupnosti, na katerem temelji nacionalni akt, lahko izjemoma začasno zadrži njegovo izvajanje oziroma sprejme kakšen drug začasni ukrep. V navedenem primeru nacionalno sodišče vprašanje glede veljavnosti akta Skupnosti mora predložiti Sodišču in navesti razloge, zaradi katerih meni, da je akt Skupnosti neveljaven.

         Trenutek predložitve vprašanja za predhodno odločanje

               18.

               Nacionalno sodišče lahko predloži vprašanje za predhodno odločanje takoj, ko ugotovi, da je za odločitev v stvari treba odločiti o vprašanju ali vprašanjih glede razlage ali veljavnosti; nacionalno sodišče lahko samo najbolje oceni, v kateri fazi postopka je tako vprašanje primerno predložiti.

               19.

               Vseeno pa je zaželeno, da se predlog za sprejem predhodne odločbe sprejme šele v tisti fazi postopka, ko je nacionalno sodišče že lahko opredelilo dejanski in pravni okvir problema, da bi Sodišče imelo na razpolago vse elemente, potrebne za presojo, glede na okoliščine primera, ali se pravo Skupnosti uporablja za spor v glavni stvari. Za učinkovit potek postopka se prav tako lahko izkaže za koristno, da se predlog vloži šele po kontradiktorni obravnavi.

         Oblika predloga za predhodno odločanje

               20.

               Vrsta odločbe, s katero nacionalno sodišče predloži vprašanje za predhodno odločanje Sodišču, je odvisna od nacionalnih postopkovnih pravil. Vendar je treba upoštevati, da je ta dokument podlaga za postopek, ki poteka pred Sodiščem in da mora slednje imeti na razpolago elemente, ki mu omogočajo, da da nacionalnemu sodišču koristen odgovor. Poleg tega se zainteresiranim, ki imajo pravico posredovati stališča pred Sodiščem — t.j. države članice in institucije -, vroči samo predlog za sprejem predhodne odločbe in njen prevod.

               21.

               Ker je treba predlog prevesti, naj bo napisan preprosto, jasno in natančno, brez odvečnih elementov.

               22.

               Pogosto približno deset strani zadostuje za ustrezno predstavitev okvira predloga za predhodno odločanje. Čeprav strnjeno napisan, mora predlog za sprejem predhodne odločbe vseeno biti dovolj popoln in vsebovati vse relevantne podatke, tako da omogoča Sodišču kot tudi zainteresiranim, ki imajo pravico posredovati stališča, da lahko dobro razumejo dejanski okvir in predpise v zadevi v glavni stvari. Zlasti mora predlog za sprejem predhodne odločbe:

                           —

                           obsegati kratek povzetek vsebine spora, relevantnih dejstev, kot so bila ugotovljena, ali vsaj pojasniti, na kakšne dejanske primere se vprašanje za predhodno odločanje nanaša;

                           —

                           navesti besedila nacionalnih določb, ki naj bi se uporabile, in opredeliti, odvisno od okoliščin primera, relevantno nacionalno sodno prakso, pri čemer je treba vsakokrat navesti natančne reference (na primer, stran v uradnem listu ali določeni zbirki; morebiti referenca na internetu);

                           —

                           čim natančneje opredeliti skupnostne določbe, ki so v konkretnem primeru relevantne;

                           —

                           navesti razloge, ki so predložitveno sodišče pripeljali do vprašanja glede razlage ali veljavnosti določenih skupnostnih določb, in ugotovljeno vez med temi določbami in nacionalno zakonodajo, ki velja v sporu v glavni stvari;

                           —

                           obsegati, glede na okoliščine primera, povzetek bistvenih relevantnih trditev strank v postopku v glavni stvari.

                     Da bi olajšali branje predloga in sklicevanje nanj, je koristno, da se različne točke ali odstavki predloga za sprejem predhodne odločbe oštevilčijo.

               23.

               Končno, predložitveno sodišče lahko, če oceni, da je to sposobno storiti, strnjeno navede svoje stališče glede odgovora na vprašanja, postavljena v okviru predhodnega odločanja.

               24.

               Samo vprašanje ali vprašanja za predhodno odločanje morajo biti v posebnem jasno označenem delu predloga, navadno na začetku ali na koncu le-tega. Biti morajo razumljiva, ne da bi se sklicevala na obrazložitev predloga, ki pa bo vendarle nudila sobesedilo za ustrezno presojo.

         Učinki predloga za predhodno odločanje na nacionalni postopek

               25.

               Predložitev vprašanja za predhodno odločanje prekine tek nacionalnega postopka do odločitve Sodišča.

               26.

               Vendar nacionalno sodišče ostane pristojno za sprejem začasnih ukrepov, zlasti v okviru predloga glede veljavnosti (glej točko 17 zgoraj).

         Stroški in brezplačna pravna pomoč

               27.

               Postopek predhodnega odločanja pred Sodiščem je brezplačen in Sodišče ne odloča o stroških strank v postopku v glavni stvari; za odločitev o tem je pristojno nacionalno sodišče.

               28.

               Če ena izmed strank nima zadostnih sredstev in kolikor to nacionalna pravila dopuščajo, predložitveno sodišče tej stranki lahko dodeli brezplačno pravno pomoč za pokritje stroškov, zlasti stroškov za zastopanje, ki jih ima pred Sodiščem. Sodišče lahko tudi samo dodeli tako brezplačno pravno pomoč.

         Izmenjave med nacionalnim sodiščem in Sodiščem

               29.

               Predlog za sprejem predhodne odločbe in potrebne listine (zlasti glede na okoliščine primera, spis v zadevi, morebiti njegov prepis) mora nacionalno sodišče poslati s priporočeno pošto neposredno na Sodišče (naslovljeno na „Sodno tajništvo Sodišča Evropskih skupnosti, L-2925 Luxembourg“, tel. +352 4303-1).

               30.

               Sodno tajništvo Sodišča bo vse do razglasitve odločbe v stiku z nacionalnim sodiščem in mu bo posredovalo prepise vlog.

               31.

               Sodišče svojo odločbo pošlje predložitvenemu sodišču. Zaželeno je, da nacionalno sodišče Sodišče obvesti o tem, kako je uporabilo njegovo odločbo v sporu v glavni stvari, in mu po možnosti pošlje svojo končno odločbo.


title: Zadeva C-184/06: Tožba, vložena  18. aprila 2006  — Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/9

         Tožba, vložena 18. aprila 2006 — Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-184/06)
   (2006/C 154/19)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se razglasi za nično Uredba Sveta (ES) št. 51/2006 z dne 22. decembra 2005 (1) o določitvi ribolovnih možnosti in s tem povezanih pogojev za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo v vodah Skupnosti in za plovila Skupnosti v vodah, kjer so potrebne omejitve ulova, za leto 2006, kolikor z njo španski floti niso bile dodeljene določene kvote v vodah Skupnosti Severnega morja in Baltskega morja;

               —

               Naj se Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   1.   Kršitev načela prepovedi diskriminacije
   Kraljevina Španija trdi, da kolikor izpodbijana uredba Španiji ne dodeljuje kvot v vodah Skupnosti Severnega morja in Baltskega morja, krši načelo prepovedi diskriminacije, čeprav se je izteklo prehodno obdobje, določeno v Aktu o pristopu, in imajo ostale države članice pravico dostopa do teh vod in njihovih virov, medtem ko ima Kraljevina Španija le pravico dostopa do teh vod.
   2.   Napačna razlaga Akta o pristopu Španije
   Akt o pristopu Epri prehodnem obdobju za Španijo na področju ribištva, ne razlikuje med dostopom do vod in dostopom do njihovih virov. Vendar je treba določbe Akta o pristopu razlagati v skladu z njihovim sobesedilom in namenom.
   3.   Kršitev člena 20(2) Uredbe 2371/2002 (2)

   Navedena določba je bila kršena s tem, da Španiji niso bile dodeljene kvote za nove ribolovne možnosti, ki so se delile prvič po izteku prehodnega obdobja, določenega v Aktu o pristopu.

      (1)  UL L 16, 20.1.2006, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL L 358, 31.12.2002, str. 59).


title: Zadeva C-181/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 14. aprila 2014 – kazenski postopek zoper G

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 14. aprila 2014 – kazenski postopek zoper G
   (Zadeva C-181/14)
   2014/C 212/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranka v postopku v glavni stvari

   G

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 1, točka 2(b), Direktive 2001/83/ES z dne 6. novembra 2001 (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES z dne 31. marca 2004 (2), razlagati tako, da je treba snovi ali kombinacije snovi v smislu te določbe, ki zgolj spreminjajo človeške fiziološke funkcije – ki jih torej ne vzpostavljajo ali izboljšujejo – šteti za zdravilo samo, če imajo terapevtsko korist ali vsaj pozitivno spreminjajo fiziološke funkcije? Ali zato snovi in kombinacije snovi, ki se uživajo samo zaradi njihovega psihoaktivnega delovanja, ki povzroča omamljenost, pri tem pa imajo učinek, ki vsekakor ogroža zdravje, ne spadajo pod pojem zdravila v smislu Direktive?

      (1)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).

      (2)  Direktiva 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 262).


title: Zadeva C-509/13 P: Pritožba, ki jo je Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL vložila 24. septembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2013 v zadevi T-197/12, Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/11

         Pritožba, ki jo je Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL vložila 24. septembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2013 v zadevi T-197/12, Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-509/13 P)
   2013/C 336/23
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (zastopnik: J. Carbonell Callicó, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2013 v zadevi T-197/12 in s tem zavrne registracijo figurativne znamke Skupnosti št. 7585045 METRO za storitve iz razreda 36;

               —

               plačilo stroškov naloži drugima strankama v postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba zoper navedeno sodbo Splošnega sodišča v bistvu temelji na treh pritožbenih razlogih.
   Prvič, pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je zaradi napačne razlage storitev, na katere se nanašata zadevni znamki, in ker ni opravilo celovite presoje spornih znamk, kršilo člen 8(1)(b) Uredbe 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti (1).
   Drugič, obstajalo naj bi protislovje med sodbama enega in istega sodišča v postopkih, v katerih naj bi bile udeležene iste stranke in v katerih naj bi se obravnavala ista vprašanja v zvezi s podobnimi znamkami. Sodba v zadevi T-284/11, ki naj bi bila neločljivo povezana s to zadevo, se naj ne bi upoštevala, kljub temu, da naj bi pritožnica nanjo pravočasno in pravilno opozorila.
   Tretjič, navaja se, da je v postopku pred Splošnim sodiščem Evropske unije prišlo do kršitev postopka, ki so škodovale interesom pritožnice in zaradi katerih se je ta večkrat znašla v položaju brez pravnega varstva. Zlasti naj bi obravnava potekala ob odsotnosti pritožnice, čeprav je ta iz tehtnih razlogov, katerih obstoj je ustrezno dokazala, predlagala, naj se obravnava prestavi.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-153/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. junija 2006 — INEX proti UUNT- Wiseman (Prikaz kravjega kožuha) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke, ki vsebuje prikaz črno-belega kravjega kožuha — Prejšnja nacionalna figurativna znamka, ki je delno sestavljena iz prikaza črno-belega kravjega kožuha — Razlikovalni učinek elementa znamke — Odsotnost verjetnosti zmede — Zavrnitev ugovora — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/17

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. junija 2006 — INEX proti UUNT- Wiseman (Prikaz kravjega kožuha)
   (Zadeva T-153/03) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke, ki vsebuje prikaz črno-belega kravjega kožuha - Prejšnja nacionalna figurativna znamka, ki je delno sestavljena iz prikaza črno-belega kravjega kožuha - Razlikovalni učinek elementa znamke - Odsotnost verjetnosti zmede - Zavrnitev ugovora - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 190/29)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Inex SA (Bavegem, Belgija) (zastopnik: T. van Innis, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: najprej U. Pfleghar in G. Schneider, nato G. Schneider in A. Folliard-Monguiral, agents)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient na Sodišču prve stopnje: Robert Wiseman & Sons Ltd (Glasgow, Združeno kraljestvo) (zastopnik: A. Roughton, barrister)
   Predmet zadeve
   Pritožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. februarja 2003 (zadeva R 106/2001-2) glede postopka z ugovorom med Inex SA in Robert Wiseman & Sons Ltd
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 19.7.2003.


title: Združene zadeve T-425/15, T-426/15 in T-428/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2017 – Schräder/CPVO – Hansson (SEIMORA) (Žlahtniteljska pravica — Zahteva za razveljavitev žlahtniteljske pravice v Skupnosti, podeljene za sorto SEIMORA — Zahteva za ugotovitev ničnosti žlahtniteljske pravice v Skupnosti, podeljene za sorto SEIMORA — Prijava za žlahtniteljsko pravico Skupnosti za sorto SUMOST 02 — Sestava odbora za pritožbe pri CPVO — Načelo nepristranskosti)

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2017 – Schräder/CPVO – Hansson (SEIMORA)
   (Združene zadeve T-425/15, T-426/15 in T-428/15) (1)

   ((Žlahtniteljska pravica - Zahteva za razveljavitev žlahtniteljske pravice v Skupnosti, podeljene za sorto SEIMORA - Zahteva za ugotovitev ničnosti žlahtniteljske pravice v Skupnosti, podeljene za sorto SEIMORA - Prijava za žlahtniteljsko pravico Skupnosti za sorto SUMOST 02 - Sestava odbora za pritožbe pri CPVO - Načelo nepristranskosti))
   (2017/C 202/28)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Nemčija) (zastopnik: T. Leidereiter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO) (zastopniki: M. Ekvad in F. Mattina, agenta, skupaj z A. von Mühlendahlom in H. Hartwigom, odvetnikoma)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe CPVO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Jørn Hansson (Søndersø, Danska) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

      Predmet

   V zadevi T-425/15 tožba zoper odločbo odbora za pritožbe pri CPVO z dne 24. februarja 2015 (zadeva A 003/2010) v zvezi z zahtevo za razveljavitev žlahtniteljske pravice v Skupnosti, podeljene za sorto SEIMORA; v zadevi T-426/15 tožba zoper odločbo odbora za pritožbe pri CPVO z dne 24. februarja 2015 (zadeva A 002/2014) v zvezi z zahtevo za ugotovitev ničnosti žlahtniteljske pravice v Skupnosti, podeljene za sorto SEIMORA; in v zadevi T-428/15 tožba zoper odločbo odbora za pritožbe pri CPVO z dne 24. februarja 2015 (zadeva A 007/2009) v zvezi s prijavo za žlahtniteljsko pravico Skupnosti za sorto SUMOST 02.

      Izrek

               1.

               Tožbe se zavrnejo.

               2.

               Ralfu Schräderju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva T-497/17: Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Sánchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in SRB

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/15

         Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Sánchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in SRB
   (Zadeva T-497/17)
   (2017/C 330/20)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranka: Manuel Alfonso Sánchez del Valle (Madrid, Španija) in Calatrava Real State 2015, SL (Madrid) (zastopniki: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín in B. Fernández García, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sklep Enotnega odbora za reševanje (SRB/EES/2017/08), ki je bil sprejet na njegovem izvršilnem odboru dne 7. junija 2017 in s katerim je bila sprejeta shema za reševanje družbe Banco Popular Español S.A. razveljavi;

               —

               sklep Evropske komisije (EU) 2017/1246 z dne 7. junija 2017 o odobritvi sheme za reševanje za Banco Popular Español S.A. razveljavi in

               —

               plačilo stroškov naloži toženima strankama in intervenientom v podporo vseh ali dela njunih predlogov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata enajst tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobrazložitev ali nezadostna obrazložitev izpodbijanega sklepa, zaradi česar sta kršena člena 41(2) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 20(1) Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014, ker poštenega, preudarnega in realnega vrednotenja sredstev in obveznosti družbe Banco Popular ni opravila neodvisna oseba pred odločitvijo o reševanju.

               3.

               Kršitev člena 18(1)(a) Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 v povezavi z njenim členom 18(4)(c), ker izpodbijana sklepa določata reševanje družbe Banco Popular, čeprav 6. junija 2017 ta bančni subjekt ni imel težav v zvezi s solventnostjo, njegove likvidnostne težave pa so bile začasne.

               4.

               Kršitev člena 18(1)(b) Uredbe (EU) št. 806/2014, ker izpodbijana sklepa določata reševanje družbe Banco Popular, čeprav je bilo mogoče razumno pričakovati, da bi lahko ukrep zasebnega sektorja v razumnem času preprečil propad subjekta.

               5.

               Kršitev člena 14(2) Uredbe (EU) št. 806/2014, ker ni šlo za to, da se čim bolj zmanjšajo stroški reševanja in prepreči zniževanje vrednosti, razen če je to potrebno za uresničitev ciljev reševanja.

               6.

               Kršitev člena 22 Uredbe (EU) št. 806/2014, ker izpodbijana sklepa nista premišljena in niso bili sprejeti instrumenti reševanja, ki so alternativa prodaji družbe in so našteti v odstavku 2 tega člena, v skladu z okoliščinami iz odstavka 3.

               7.

               Kršitev člena 15(1)(g) Uredbe (EU) št. 806/2014, ker bi delničarji morali prejeti več, kot bi prejeli v primeru stečaja.

               8.

               Kršitev člena 29 Uredbe (EU) št. 806/2014.

               9.

               Kršitev lastninske pravice in s tem člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               10.

               Kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva, ker delničarjem ni bila omogočena obramba.

               11.

               Kršitev pravice delničarjev in drugih imetnikov vrednostnih papirjev, vključenih v okvir uporabe ukrepa odpisa in konverzije, da podajo izjavo pred sprejetjem posamičnega ukrepa odpisa njihovega premoženja, ki nanje vpliva negativno.


title: Zadeva F-4/05: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. junija 2008 – Huober proti Svetu

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/38

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. junija 2008 – Huober proti Svetu
   (Zadeva F-4/05)
   (2008/C 197/74)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je zaradi sporazumne rešitve spora odredil izbris zadeve.


title: Zadeva C-490/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Ciper

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 4. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Ciper
   (Zadeva C-490/07) (1)

   (2008/C 301/44)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007.


title: Izbris zadeve C-95/03

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/19

         Izbris zadeve C-95/03 (1)

   (2005/C 45/36)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 8. novembra 2004 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-95/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal du travail de Bruxelles): Vincenzo Piliego proti Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS).

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva C-454/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hessischen Landesarbeitsgericht (Nemčija) 24. avgusta 2015 – Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon (kot upravitelj premoženja Baumarkt Praktiker DIY GmbH)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hessischen Landesarbeitsgericht (Nemčija) 24. avgusta 2015 – Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon (kot upravitelj premoženja Baumarkt Praktiker DIY GmbH)
   (Zadeva C-454/15)
   (2015/C 389/17)
   Jezik postopka: Nemščina

      Predložitveno sodišče

   Hessischen Landesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jürgen Webb-Sämann

      Tožena stranka: Christopher Seagon (kot upravitelj premoženja Baumarkt Praktiker DIY GmbH)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali nacionalna razlaga, v skladu s katero zapadle terjatve iz naslova plače, ki so bile delodajalcu prepuščene, da bi jih na določen datum plačal v pokojninski sklad, vendar jih ta ni plačal na ločen račun, tako da te terjatve ne spadajo na področje uporabe izločitvene pravice iz člena 47 zakona o postopkih zaradi insolventnosti, pomeni kršitev člena 8 Direktive 2008/94/ES (1) oziroma kršitev prava Unije?

      (1)  Direktiva 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca (UL L 283, 28.10.2008, str. 36).


title: Zadeva T-753/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. maja 2016 – Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Etyam (ocean beach club ibiza) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije ocean beach club ibiza — Prejšnji nacionalni figurativna in verbalna znamka ocean drive Ibiza hotel in OCEAN THE GROUP — Izbris prejšnje znamke, na podlagi katere je bila sprejeta izpodbijana odločba — Ustavitev postopka)

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. maja 2016 – Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Etyam (ocean beach club ibiza)
   (Zadeva T-753/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije ocean beach club ibiza - Prejšnji nacionalni figurativna in verbalna znamka ocean drive Ibiza hotel in OCEAN THE GROUP - Izbris prejšnje znamke, na podlagi katere je bila sprejeta izpodbijana odločba - Ustavitev postopka))
   (2016/C 243/30)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Španija) (zastopniki: J. L. Gracia Albero, F. Miazzetto in E. Cebollero González, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Etyam, SL (Ibiza, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. julija 2014 (zadeva R 2293/2013-1) glede postopka z ugovorom med družbama Etyam in Ice Mountain Ibiza.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Združene zadeve od C-383/06 do C-385/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. marca 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening (C-383/06), Gemeente Rotterdam (C-384/06) proti Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid in Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant (C-385/06) proti Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening (Strukturni skladi – Člen 23(1) Uredbe (EGS) št. 4253/88 – Ukinitev in vračilo finančne pomoči Skupnosti – Člen 249 ES – Varstvo upravičenega pričakovanja in pravne varnosti)

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. marca 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening (C-383/06), Gemeente Rotterdam (C-384/06) proti Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid in Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant (C-385/06) proti Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening
   (Združene zadeve od C-383/06 do C-385/06) (1)

   (Strukturni skladi - Člen 23(1) Uredbe (EGS) št. 4253/88 - Ukinitev in vračilo finančne pomoči Skupnosti - Člen 249 ES - Varstvo upravičenega pričakovanja in pravne varnosti)
   (2008/C 116/10)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Raad van State
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening (C-383/06), Gemeente Rotterdam (C-384/06), Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant (C-385/06)

      Toženi stranki: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid, Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State, Nizozemska – Razlaga člena 23(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede koordinacije dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in Evropsko investicijsko banko ter drugimi finančnimi instrumenti – Ukinitev in vračilo finančne pomoči Skupnosti – Člena 10 in 249 ES – Uporaba splošnih načel prava Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Člen 23(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2082/93 z dne 20. julija 1993, države članice obvezuje, da zahtevajo vračilo sredstev, izgubljenih zaradi zlorabe ali malomarnosti, ne da bi bila za to potrebna pravna podlaga v nacionalnem pravu.

               2)

               Vračila sredstev, izgubljenih zaradi zlorabe ali malomarnosti, se morajo izvajati na podlagi člena 23(1) Uredbe št. 4253/88, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2082/93, in določb nacionalnega prava, pod pogojem, da uporaba tega prava ne ovira uporabe in učinkovitosti prava Skupnosti in da dejansko ne onemogoča vračila zneskov, izplačanih brez pravne podlage. Nacionalno sodišče mora zagotoviti, da se pravo Skupnosti uporablja v celoti, s tem da po potrebi prezre ali ustrezno razlaga nacionalno pravilo, kot je splošni zakon o upravi (Algemene wet bestuursrecht), ki to preprečuje. Nacionalno sodišče lahko pri presojanju ravnanja upravičencev do izgubljenih sredstev in uprave uporabi skupnostni načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, če pri tem v celoti upošteva interes Evropske skupnosti. Dejstvo, da je upravičenec do sredstev oseba javnega prava, pri tem ni pomembno.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva T-582/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. junija 2017 – Vankerckhoven-Kahmann/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Vzpostavitev kariere — Zavrnitev napredovanja — Medinstitucionalna premestitev — Razvrstitev v naziv — Zahteva v smislu člena 90(1) Kadrovskih predpisov — Razumen rok — Nedopustnost)

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. junija 2017 – Vankerckhoven-Kahmann/Komisija
   (Zadeva T-582/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Vzpostavitev kariere - Zavrnitev napredovanja - Medinstitucionalna premestitev - Razvrstitev v naziv - Zahteva v smislu člena 90(1) Kadrovskih predpisov - Razumen rok - Nedopustnost))
   (2017/C 269/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Monique Vankerckhoven-Kahmann (Enghien, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva G. Berscheid in C. Berardis-Kayser, nato G. Berscheid in L. Radu Bouyon, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti prvič, sklepa Komisije z dne 17. aprila 2015 o zavrnitvi ponovnega pregleda naziva tožeče stranke ob njeni premestitvi, in drugič, sklepa Komisije z dne 9. novembra 2015 o zavrnitvi njene pritožbe, vložene 17. julija 2015.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               M. Vankerckhoven-Kahmann nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 145, 25.4.2016 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-11/15 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva C-69/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro — Italija) — Raffaello Visciano proti Instituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (Socialna politika — Varstvo delavcev — Plačilna nesposobnost delodajalca — Direktiva 80/987/EGS — Obveznost poplačila celote neporavnanih terjatev do vnaprej določene zgornje meje — Narava delavčevih terjatev v razmerju do jamstvene ustanove — Zastaralni rok)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro — Italija) — Raffaello Visciano proti Instituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
   (Zadeva C-69/08) (1)

   (Socialna politika - Varstvo delavcev - Plačilna nesposobnost delodajalca - Direktiva 80/987/EGS - Obveznost poplačila celote neporavnanih terjatev do vnaprej določene zgornje meje - Narava delavčevih terjatev v razmerju do jamstvene ustanove - Zastaralni rok)
   2009/C 220/13
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Raffaello Visciano

      Tožena stranka: Instituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale di Napoli Sezione Lavoro — Razlaga členov 3 in 4 Direktive Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL L 283, str. 23) — Jamstvo plač, ki ustreza zadnjim trem mesecem pogodbe o zaposlitvi, do vnaprej določene zgornje meje — Odštetje izplačane odpravnine od predplačil plač, ki jih je opravil delodajalec — Nacionalna ureditev, ki priznava različnost pravne opredelitve istega plačila glede na subjekt, ki je zavezan za plačilo in ki priznava spremembo zastaralnega roka za vložitev pravnega sredstva

      Izrek

               1)

               Člena 3 in 4 Direktive Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki dopušča, da se neporavnane terjatve delavcev opredelijo kot „dajatve socialne varnosti“, če jih izplača jamstvena ustanova.

               2)

               Direktiva 80/987 ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki uporablja prvotno terjatev delavca, ki se nanaša na plačo, zgolj kot primerjalno podlago za določitev dajatve, za katero jamči jamstveni sklad.

               3)

               V okviru delavčeve zahteve, naj mu jamstveni sklad izplača neporavnane terjatve, ki se nanašajo na plačilo za delo, Direktiva 80/987 ne nasprotuje uporabi enoletnega zastaralnega roka (načelo enakovrednosti). Naloga nacionalnega sodišča pa je, da preizkusi, ali ureditev tega roka dejansko ne onemogoči ali čezmerno oteži izvrševanja pravic, ki jih priznava pravni red Skupnosti (načelo učinkovitosti).

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. novembra 2004 v zadevi C-10/02 in C-11/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale per la Perugia): Anna Fascicolo in drugi, Enzo De Benedictis in drugi proti Regione Puglia in drugi (C-10/02) in Grazia Berardi in drugi, Lucia Vaira in drugi proti Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4 in drugi (C-11/02) (Prosto gibanje zdravnikov — Direktivi 86/457/EGS in 93/16/EGS — Priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi — Obveznost držav članic, da določijo posebno diplomo kot pogoj za opravljanje poklica splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti — Pridobljene pravice — Enakovrednost pravice opravljati poklic, pridobljene pred 1. januarjem 1995, z diplomo o posebni izobrazbi — Določitev seznama splošnih zdravnikov za zapolnitev razpoložljivih mest v določeni regiji na podlagi nazivov, ki jih imajo)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/1

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 18. novembra 2004
   v zadevi C-10/02 in C-11/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale per la Perugia): Anna Fascicolo in drugi, Enzo De Benedictis in drugi proti Regione Puglia in drugi (C-10/02) in Grazia Berardi in drugi, Lucia Vaira in drugi proti Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4 in drugi (C-11/02) (1)

   (Prosto gibanje zdravnikov - Direktivi 86/457/EGS in 93/16/EGS - Priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi - Obveznost držav članic, da določijo posebno diplomo kot pogoj za opravljanje poklica splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti - Pridobljene pravice - Enakovrednost pravice opravljati poklic, pridobljene pred 1. januarjem 1995, z diplomo o posebni izobrazbi - Določitev seznama splošnih zdravnikov za zapolnitev razpoložljivih mest v določeni regiji na podlagi nazivov, ki jih imajo)
   (2005/C 6/01)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-10/02 in C-11/02, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljena na Sodišče z odločbama Tribunale amministrativo regionale per la Puglia (Italija) z dne 10. oktobra 2001, ki sta prispeli na Sodišče dne 15. januarja 2002, v postopkih Anna Fascicolo in drugi, Enzo De Benedictis in drugi proti Regione Puglia, Maria Paciolla, Assessorato alla Sanità e Servizi Sociali della Regione Puglia, Coordinatore del Settore Sanità, Azienda Unità Sanitaria Locale BR/1, Felicia Galietti in drugi, Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4, Madia Evangelina Magrì, Azienda Unità Sanitaria Locale BA/1, Azienda Unità Sanitaria Locale BA/3 (C-10/02), in Grazia Berardi in drugi, Lucia Vaira in drugi proti Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4, Angelo Michele Cea, Scipione De Mola, Francesco d'Argento, Azienda Unità Sanitaria Locale FG/2, Antonella Battista in drugi, Nicola Brunetti in drugi Azienda Unità Sanitaria Locale BA/3, Azienda Unità Sanitaria Locale FG/3, Erasmo Fiorentino (C-11/02), je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts, S. von Bahr in K. Schiemann (poročevalec), sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 18. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 36(2) Direktive Sveta 93/16/EGS z dne 5. aprila 1993 o olajšanju prostega gibanja zdravnikov in o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi, ne nalaga državam članicam, da pri dostopu do mest splošnih zdravnikov upoštevajo pravico opravljati poklic splošnega zdravnika v okviru nacionalnega zdravstvenega sistema, pridobljeno pred 1. januarjem 1995, kot enakovredno spričevalu o posebni izobrazbi splošne medicine.

               2.

               Člen 36(2) Direktive 93/16 ne nasprotuje temu, da države članice podelijo zdravnikom, ki so istočasno imetniki spričevala o izobrazbi splošne medicine in ki so na dan 31. decembra 1994 imeli pravico opravljati poklic splošnega zdravnika v okviru nacionalnega zdravstvenega sistema:

                           —

                           večje število pridržanih mest kot je tisto, ki ga pridržujejo zlasti zdravnikom, imetnikom omenjenih spričeval, ali zdravnikom, ki so imeli pravico opravljati poklic, pri čemer lahko istočasno kandidirajo v obeh kategorijah pridržanih mest;

                           —

                           še bolj ugodno obravnavanje pri kandidiranju v okviru kvote mest, pridržanih za zdravnike, ki so imeli pravico opravljati poklic na dan 31. decembra 1994, pri čemer jim na podlagi zgoraj navedenega spričevala dodelijo dodatno število točk.

      (1)  UL C 68, 16.3.2002.


title: Zadeva T-366/15 P: Pritožba, ki jo je 9. julija 2015 vložila Viara Todorova Androva zoper sodbo, ki jo je 29. aprila 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-78/12, Todorova Androva/Svet

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/16

         Pritožba, ki jo je 9. julija 2015 vložila Viara Todorova Androva zoper sodbo, ki jo je 29. aprila 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-78/12, Todorova Androva/Svet
   (Zadeva T-366/15 P)
   (2015/C 337/19)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Viara Todorova Androva (Rhode-Saint-Genèse, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija in Računsko sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo z dne 29. aprila 2015, ki je bila izdana v zadevi F-78/12, razveljavi in samo odloči o zadevi;

               —

               podredno, zadevo vrne Sodišču za uslužbence v ponovno odločanje;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ker je Sodišče za uslužbence (v nadaljevanju: SU) menilo, da člen 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije ne dovoljuje, da se za namene vpisa na seznam uradnikov, ki lahko napredujejo, upošteva delovna doba, ki jo je oseba dopolnila kot začasni uslužbenec.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani SU, ker je to sodišče menilo, da se za obravnavano zadevo ne uporabi sodna praksa Sodišča, kot izhaja iz sodbe z dne 8. septembra 2011, Rosado Santana (C-177/10, Rec, EU:C:2011:557), ampak sodna praksa, ki izhaja iz sklepa z dne 7. marca 2013, Rivas Montes (C-178/12, EU:C:2013:150).

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ker je SU tožbeni razlog, utemeljen na kršitvi načela enakega obravnavanja, štelo za nedopusten, ker niso bila navedena natančna imena kandidatov, ki so napredovali namesto pritožnice.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani SU, ker je to sodišče tožbeni razlog, utemeljen na kršitvi dolžnosti skrbnega ravnanja, štelo za nedopusten zaradi nespoštovanja skladnosti med pritožbo in tožbo.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne  15. decembra 2005  v zadevi C-252/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/22/ES — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Univerzalne storitve — Neizvršen prenos v predpisanem roku)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/7

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v zadevi C-252/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/22/ES - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Univerzalne storitve - Neizvršen prenos v predpisanem roku)
   (2006/C 48/13)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-252/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in M. Shotter) proti Helenski republiki (zastopnica: N. Dafniou), zaradi tožbe zaradi neizpolnjevanja obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 14. junija 2004, je Sodišče (peti senat), v sestavi J. Makarczyk, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, in P. Kūris (poročevalec), sodnik, generalni pravobranilec: A. Tizziano, sodni tajnik: R. Grass, 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugi predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva C-445/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice, Queen's bench Divison (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 17. avgusta 2015 – Nutricia Limited/Secretary of State for Health

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice, Queen's bench Divison (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 17. avgusta 2015 – Nutricia Limited/Secretary of State for Health
   (Zadeva C-445/15)
   (2015/C 354/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice, Queen's bench Divison (Administrative Court)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nutricia Limited

      Tožena stranka: Secretary of State for Health

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Da je lahko proizvod živilo za posebne zdravstvene namene v smislu člena 1(2)(b) Direktive Komisije 1999/21/ES o živilih za posebne zdravstvene namene (1):

                           a.

                           Ali je z objektivnega vidika potrebno, da:

                                       (i)

                                       imajo vsi bolniki, ki trpijo za določeno boleznijo, motnjo ali zaradi drugega zdravstvenega stanja, ki zahteva nadzorovano prehrano, zaradi česar se proizvod prodaja (v nadaljevanju: navedeno stanje), ali

                                       (ii)

                                       da ima podskupina takih bolnikov
                                       omejeno, okvarjeno ali moteno zmožnost uživanja, prebave, absorpcije, presnove ali izločanja običajnih živil ali nekaterih hranilnih snovi, ki jih ta vsebujejo, ali presnovkov ali druge zdravstveno določene prehranske potrebe, ki so posledica navedenega stanja? ali

                           b.

                           Podredno, ali zadostuje tudi, če je namen proizvajalca, da mora biti uporaba proizvoda „zdravstveno določena“ na podlagi člena 1(2)(b) v smislu, da: (i) je namen proizvajalca, da se proizvod uporablja samo pod zdravniškim nadzorom kliničnih zdravnikov, ki zdravijo bolnike z navedenim stanjem, in (ii) da lahko odgovorni klinični zdravnik pri vsakemu bolniku posebej sprejme pravilno zdravniško odločitev, da je uporaba takega proizvoda ustrezna oblika nadzorovane prehrane pri nekaterih bolnikih, ki trpijo zaradi navedenega stanja, ker klinični zdravnik utemeljeno meni, da ima tak bolnik zaradi navedenega stanja posebne prehranske potrebe?

                           c.

                           Če je odgovor na vprašanje 1(a)(ii) pritrdilen: (i) kolikšen delež bolnikov z navedenim stanjem mora imeti omejeno, okvarjeno ali moteno zmožnost ali druge zdravstveno določene prehranske potrebe oziroma ali se minimalni delež ne zahteva in (ii) ali mora biti ta podskupina bolnikov določljiva, preden je proizvod dan na trg?

                           d.

                           Če je odgovor na vprašanje 1(b) pritrdilen: katere so „posebne prehranske potrebe“, zaradi zadovoljitve katerih mora biti uporaba proizvoda varna, koristna in učinkovita v smislu člena 3?

               2.

               Kako se glede besedila v členu 1(2)(b) „pri katerih ne moremo doseči nadzora s prehrano samo s prilagajanjem običajnih živil, z drugimi živili za posebne prehranske namene ali s kombinacijo teh dveh skupin živil“ ocenjuje možnost prilagajanja prehrane? Zlasti:

                           a.

                           Ali je treba pri tej oceni upoštevati vidika varnosti in izvedljivosti prilagajanja prehrane? Če je tako, kako ju je treba upoštevati?

                           b.

                           Ali je treba tako možnost prilagajanja običajnih živil (in po potrebi varnost in izvedljivost prilagajanja) oceniti:

                                       (i)

                                       na splošno in vnaprej ob upoštevanju: (i) značilne osebe z značilno prehrano in značilnimi zmožnostmi prilagajanja prehrane; ali (ii) značilne osebe, ki trpi zaradi navedenega stanja, s prehrano, značilno za takega bolnika, in zmožnostjo prilagajanja prehrane, značilno za takega bolnika; ali (iii) nekaterih drugih domnevanih lastnosti bolnika?

                                       (ii)

                                       posamično in med zdravljenjem bolnika na podlagi klinične presoje nadzornega kliničnega zdravnika, in sicer da je dovolj, če je razumen namen proizvajalca, da je proizvod klinično uporaben, ker bi lahko nadzorni zdravnik na podlagi utemeljenih razlogov za posameznega bolnika odločil (npr. na podlagi posebnih razlogov, vezanih na bolnika, glede varnosti ali izvedljivosti), da je za nekatere bolnike z navedenim stanjem uporaba živil za posebne zdravstvene namene klinično bolj zaželena kot druge oblike prilagajanja prehrane? ali

                                       (iii)

                                       drugače, in če je tako, kako?

                           c.

                           Ali „prilagajanje običajnih živil“ vključuje uporabo „prehranskih dopolnil“ v smislu Direktive 2002/46/ES o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih ali „obogatene hrane“ v smislu Uredbe (ES) št. 1925/2006 o dodajanju vitaminov, mineralov in nekaterih drugih snovi živilom?

                           d.

                           Ko se skupina bolnikov, ki trpijo za določeno boleznijo, motnjo ali zaradi drugega zdravstvenega stanja, brez spodbude težko spomni, da mora jesti običajna živila, ali je proizvod, ki tem bolnikom olajša uživanje hranilnih snovi, ki bi bile del običajne prehrane, lahko živilo za zdravstvene namene v smislu Direktive Komisije 1999/21/ES o živilih za posebne zdravstvene namene?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 23, str. 273.


title: Zadeva T-363/09: Tožba, vložena 17. septembra 2009 – Longevity Health Products proti UUNT – Gruppo Lepetit (RESVEROL)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/80

         Tožba, vložena 17. septembra 2009 – Longevity Health Products proti UUNT – Gruppo Lepetit (RESVEROL)
   (Zadeva T-363/09)
   2009/C 267/143
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahami) (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Gruppo Lepetit SpA (Lainate, Italija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Pritožbo tožeče stranke naj se sprejme;

               —

               Odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. julija 2009 v zadevi R 1204/2008 2 naj se razveljavi, zahtevo za ugotovitev ničnosti, ki jo je vložila druga stranka pred odborom za pritožbe, glede znamke Skupnosti 5 244 512 pa naj se zavrne; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „RESVEROL“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 35

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija znamke „LESTEROL“ kot nacionalne znamke za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009 (1) zaradi zmotnega mnenja odbora za pritožbe, da glede zadevnih blagovnih znamk obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-110/07 P: Pritožba, ki jo je 27. februarja 2007 vložila Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL) in Jeunes agriculteurs (JA) zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 13. decembra 2006 v združenih zadevah T-217/03 in T-245/03, FNCBV in drugi proti Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/28

         Pritožba, ki jo je 27. februarja 2007 vložila Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL) in Jeunes agriculteurs (JA) zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 13. decembra 2006 v združenih zadevah T-217/03 in T-245/03, FNCBV in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-110/07 P)
   (2007/C 95/51)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jeunes agriculteurs (JA) (zastopnika: V. Ledoux in B. Néouze, avocats)

      Druge stranke v postopku: Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV), Komisija Evropskih skupnosti, Francoska republika
   Predlogi tožečih strank

               —

               Naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2006;

               —

               naj se ugotovi, da ni podlage za to, da se naloži globe zvezam-pritožnicam;

               —

               podredno, naj se zniža navedene globe;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži stroške v zvezi z začasnimi odredbami, postopkom pred Sodiščem prve stopnje in postopkom pred Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnice se v utemeljitev svoje pritožbe sklicujejo na štiri pritožbene razloge. V okviru prvega pritožbenega razloga pritožnice zatrjujejo, da je Sodišče prve stopnje izkrivilo dokaze, ki so bili predloženi v njegovo presojo tako, da naj ne bi upoštevalo dveh bistvenih dokumentov, ki dokazujeta, da sporazum z dne 24. oktobra 2001 ni bil podaljšan po 30. novembru istega leta. V okviru drugega pritožbenega razloga trdijo, da je Sodišče prve stopnje kršilo pravo Skupnosti in ustaljeno sodno prakso Sodišča s tem, ko je razsodilo, da Komisija ni kršila pravic obrambe s tem, da v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah ni navedla, da bo izračunala višino glob upoštevaje seštevek prometa članov zvez-pritožnic. V okviru tretjega pritožbenega razloga se sklicujejo na kršitev člena 15(2) Uredbe 17/62, ker naj bi Sodišče prve stopnje — za to da naložene globe zvezam-pritožnicam ne bi presegale dovoljene meje, ki je določena v tem členu, v višini 10 % prometa — upoštevalo seštevek prometa članov teh zvez, ne da bi bili s tem v zvezi izpolnjeni objektivni in natančni pogoji, ki jih je izoblikovala sodna praksa. Na koncu, v okviru četrtega pritožbenega razloga pritožnice zatrjujejo kršitev načela „ne bis in idem“in načela sorazmernosti, ker naj bi Sodišče prve stopnje naložilo vsaki zvezi različno globo, pri kateri je upoštevan seštevek prometa njihovih skupnih članov. Kot trdijo te stranke, bi lahko v tem primeru eni sami zvezi naložili sankcijo upoštevaje finančno zmožnost vseh skupnih članov zvez-pritožnic.


title: Zadeva T-80/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 28. oktobra 2009 – CureVac proti UUNT – Qiagen (RNAiFect) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti RNAiFect — Prejšnja besedna znamka Skupnosti RNActive — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 28. oktobra 2009 – CureVac proti UUNT – Qiagen (RNAiFect)
   (Zadeva T-80/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti RNAiFect - Prejšnja besedna znamka Skupnosti RNActive - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 297/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CureVac GmbH (Tübingen, Nemčija) (zastopnik: F. Graf von Stosch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: M. Kicia in S. Schäffner, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Qiagen GmbH (Hilden, Nemčija) (zastopniki: sprva E. Krings, nato V. von Bomhard, A. Renck in T. Dolde, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (zadeva R 1219/2006-1) z dne 11. decembra 2007, ki se nanaša na postopek z ugovorom med CureVac GmbH in Qiagen GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi CureVac GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva T-535/13: Tožba, vložena 7. oktobra 2013 – Vakoma proti UUNT – VACOM (VAKOMA)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/32

         Tožba, vložena 7. oktobra 2013 – Vakoma proti UUNT – VACOM (VAKOMA)
   (Zadeva T-535/13)
   2013/C 367/57
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vakoma GmbH (Magdeburg, Nemčija) (zastopnik: P. Kazzer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH (Jena, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 1. avgusta 2013 v zadevi R 0908/2012-1, ki je bila vročena 6. avgusta 2013, in odločbo oddelka za ugovore tožene stranke z dne 12. marca 2012 razveljavi in ugovor št. B1 833 915 kot neutemeljen zavrne;

               —

               plačilo stroškov naloži toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „VAKOMA“ za proizvode in storitve iz razredov 7, 40 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 9 437 963

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti „VACOM“ za proizvode in storitve iz razredov 7, 9 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009.


title: Zadeva T-243/06: Tožba, vložena 4. septembra 2006 — Promat proti UUNT — Puertas Proma (PROMAT)

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/18

         Tožba, vložena 4. septembra 2006 — Promat proti UUNT — Puertas Proma (PROMAT)
   (Zadeva T-243/06)
   (2006/C 310/37)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Promat GmbH (Ratingen, Nemčija) (zastopnik: J. Krenzel)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi udeleženec postopka pred odborom za pritožbe: Puertas Proma, S.A.L.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               delno spremeniti Odločbo tožene stranke z dne 4. maja 2006 (R 1059/2005-1) tako, da bo pritožbi v celoti ugodeno;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „PROMAT“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 3, od 6 do 12, 14, od 16 do 17, od 20 do 22, 25 in 37 (prijava št. 932 202).

      Imetnik znamke ali znaka, ki se mu je nasprotovalo v postopku z ugovorom: Puertas Proma, S.A.L.

      Znamka ali znak, ki se mu nasprotuje: zlasti figurativna znamka „PROMA“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 20 in 39 (znamka Skupnosti št. 239 384), pri čemer je bil ugovor vložen proti prijavi v razrede 6 in 20.

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

      Tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker niti znaka, ki si nasprotujeta, niti proizvodi, ki ju pokrivata, naj ne bi bili podobni. Posledično naj ne bi obstajala verjetnosti zmede med znamkama, ki si nasprotujeta.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-209/08: Tožba, vložena 4. junija 2008 – Stichting Administratiekantoor Portielje proti Komisiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/30

         Tožba, vložena 4. junija 2008 – Stichting Administratiekantoor Portielje proti Komisiji
   (Zadeva T-209/08)
   (2008/C 197/52)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Stichting Administratiekantoor Portielje (Rotterdam, Nizozemska) (zastopnik: D. Van Hove, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost Odločbe Komisije C (2008) 926 konč. z dne 11. marca 2008, ki je bila tožeči stranki vročena 25. marca 2008, o postopku uporabe člena 81 ES (zadeva COMP/38.543 – Storitve mednarodnih selitev) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, razglasi naj se ničnost člena 2(e) Odločbe, v delu ki se nanaša na tožečo stranko, iz razlogov, navedenih v četrtem in/ali petem tožbenem razlogu in naj se ustrezno zmanjša globa, naložena v členu 2, v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v prvem tožbenem razlogu navaja, da sta bila z odločbo kršena člena 81 ES in 23(2) Uredbe št. 1/2003 (1), ker Komisija ni pravilno dokazala da je tožeča stranka podjetje v smislu teh členov.
   Tožeča stranka v drugem tožbenem razlogu navaja, da sta bila z odločbo kršena člen 81(1) ES in člen 23(2) Uredbe št. 1/2003, ker je Komisija napačno, glede na dejstva, tožeči stranki pripisala ravnanje družbe Gosselin.
   Tožeča stranka v tretjem tožbenem razlogu zatrjuje, da je bil z odločbo kršen člen 81 ES. V prvem delu navaja, da Komisija ni pravilno dokazala, da je treba ravnanja, ki se lahko očitajo družbi Gosselin, opredeliti kot omejitve, ki lahko vplivajo na konkurenco v smislu člena 81 ES. V drugem delu navaja, da Komisija ni pravilno dokazala, da sporazum, pri katerem je sodelovala družba Gosselin, lahko občutno vpliva na izmenjavo med državami članicami.
   V četrtem tožbenem razlogu navaja, da so bili z odločbo kršeni člen 23 Uredbe št. 1/2003 (2), člen 15(2) Uredbe št. 17/62 (3) in Smernice o načinu določanja glob (4). Komisija naj bi kršila te določbe z določitvijo teže kršitve, določitvijo vrednosti prodaje, ki je bila uporabljena za izračun osnovnega zneska globe, naložene družbi Gosselin, ter nazadnje, naj ne bi pri izračunu globe upoštevala olajševalnih okoliščin družbe Gosselin.
   V petem tožbenem razlogu nazadnje navaja, da je Komisija kršila načelo enakega obravnavanja, zlasti z določitvijo teže kršitve in vrednosti prodaje, ki jo je upoštevala pri izračunu globe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

      (2)  Navedena v opombi 1.

      (3)  Uredba št. 17: Prva Uredba o izvajanju členov 85 in 86 Pogodbe (UL 13, str. 204).

      (4)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe (ES) št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).


title: Zadeva T-166/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2007 — C proti Komisiji ( Uradniki Evropskih skupnosti — Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje — Ničnostna tožba — Ustavitev postopka — Odškodninska tožba — Kršitev dolžnosti — Izguba priložnosti )

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/17

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2007 — C proti Komisiji
   (Zadeva T-166/04) (1)

   („Uradniki Evropskih skupnosti - Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje - Ničnostna tožba - Ustavitev postopka - Odškodninska tožba - Kršitev dolžnosti - Izguba priložnosti“)
   (2007/C 69/40)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: C (Bruxelles, Belgija) (zastopnika: J. Sambon, P.-P. Van Gehuchten in P. Reyniers, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in L. Lozano Palacios, zastopnika)
   Predmet
   Prvič, zahteva za razglasitev ničnosti implicitne odločbe o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje [zaupne] (2) v [zaupni] zadevi in po potrebi odločbe o zavrnitvi njene pritožbe z dne 12. februarja 2004 ter drugič, odškodninski zahtevek iz naslova domnevno utrpele materialne in nematerialne škode.
   Izrek

               1)

               O predlogu za razglasitev ničnosti ni treba odločati.

               2)

               Komisija Evropskih skupnosti je dolžna tožeči stranki, C, plačati 15.000 evrov.

               3)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL L 179 z dne 10.7.2004.

      (2)  Prikriti zaupni podatki.


title: Zadeva C-432/14: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 1. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil de prud'hommes de Paris – Francija) – O/Bio Philippe Auguste SARL (Predhodno odločanje — Socialna politika — Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na podlagi starosti — Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Člen 2(1) in (2)(a) — Različno obravnavanje na podlagi starosti — Primerljivost položajev — Plačilo nadomestila zaradi izteka pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki je namenjeno ublažitvi negotovosti — Izključitev mladih, ki delajo med svojimi šolskimi ali univerzitetnimi počitnicami)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/10

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 1. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil de prud'hommes de Paris – Francija) – O/Bio Philippe Auguste SARL
   (Zadeva C-432/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na podlagi starosti - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Člen 2(1) in (2)(a) - Različno obravnavanje na podlagi starosti - Primerljivost položajev - Plačilo nadomestila zaradi izteka pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki je namenjeno ublažitvi negotovosti - Izključitev mladih, ki delajo med svojimi šolskimi ali univerzitetnimi počitnicami))
   (2015/C 381/11)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil de prud'hommes de Paris

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: O

      Tožena stranka: Bio Philippe Auguste SARL

      Izrek

   Načelo prepovedi diskriminacije na podlagi starosti, določeno v členu 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki se konkretizirano odraža v Direktivi Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta iz zadeve v glavni stvari, na podlagi katere nadomestilo zaradi izteka pogodbe, ki se iz naslova dodatka k plači izplača ob izteku pogodbe o zaposlitvi za določen čas, kadar se delovno razmerje ne nadaljuje v okviru pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, ne pripada v primeru, ko je pogodba sklenjena z mladim za obdobje, ki spada v okvir njegovih šolskih ali univerzitetnih počitnic.

      (1)  UL C 431, 1.2.2014.


title: Zadeva C-325/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Koszalinie (Republika Poljska) 28. junija 2011 – Krystyna Alder in Ewald Alder proti Sabini Orłowski in Czesławu Orłowskemu

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Koszalinie (Republika Poljska) 28. junija 2011 – Krystyna Alder in Ewald Alder proti Sabini Orłowski in Czesławu Orłowskemu
   (Zadeva C-325/11)
   2011/C 269/56
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy w Koszalinie

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Krystyna Alder in Ewald Alder

      Toženi stranki: Sabina Orłowska in Czesław Orłowski

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 1(1) Uredbe (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah (1) in člen 18 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da je dopustno, da se sodna pisanja, naslovljena na stranko s stalnim ali običajnim prebivališčem v drugi državi članici, shranijo v spis in pri tem štejejo za vročena, če ta stranka ni določila pooblaščenca za sprejem pisanj s prebivališčem v državi članici, v kateri teče sodni postopek?

      (1)  Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah (vročanje pisanj) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 (UL L 324, str. 79).


title: Zadeva F-104/09: Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Diego Canga Fano proti Svetu

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/51

         Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Diego Canga Fano proti Svetu
   (Zadeva F-104/09)
   2010/C 37/81
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Diego Canga Fano (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodriguez in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, da se tožeče stranke ne uvrsti na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2009 napredujejo v naziv AD 13.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPI, da se tožeče stranke ne uvrsti na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2009 napredujejo v naziv AD 13, naj se razglasi za nično;

               —

               Odločba OPI o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke naj se, če je potrebno, razglasi za nično;

               —

               OPI naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 150 000 EUR, določen ex aequo et bono, iz naslova nepremoženjske škode, s tem, da se znesek poviša za zakonite zamudne obresti od datuma, ko je zapadel, in znesek 50 000 EUR, določen ex aequo et bono, iz naslova škode, povzročene poklicnemu ugledu, s tem, da se znesek poviša za zakonite zamudne obresti od datuma, ko je zapadel,

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-10/07: Tožba, vložena 8. januarja 2007 — FVB proti UUNT — FVD (FVB)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/35

         Tožba, vložena 8. januarja 2007 — FVB proti UUNT — FVD (FVB)
   (Zadeva T-10/07)
   (2007/C 56/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH (Osnabrück, Nemčija) (zastopnik: P. Koehler, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) v pritožbeni zadevi R 1343/2005-4 z dne 6. novembra 2006 naj se spremeni tako, da se odločba z dne 12. septembra 2005 o ugovoru št. B 549 362 Finanz- und Versorgungsdienstgesellschaft für Finanzberatung und Vorsorgemanagement mbH zoper prijavo št. 2 126 175 razveljavi in ugovor zavrne;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „FVB“ za storitve iz razredov 35 in 36 (prijava št. 2 126 175).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „FVD“ za storitve iz razreda 36, pri čemer je bil ugovor vložen zoper registracijo v razredu 36.

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se ugodi, prijava se delno zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: izpodbijana odločba naj bi kršila člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj ne bi obstajala verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-100/15: Tožba, vložena 27. februarja 2015 – Dextro Energy/Komisija

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/31

         Tožba, vložena 27. februarja 2015 – Dextro Energy/Komisija
   (Zadeva T-100/15)
   (2015/C 155/37)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dextro Energy GmbH & Co. KG (Krefeld, Nemčija) (zastopnika: M. Hagenmeyer in T. Teufer, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj:

               —

               se Uredba Komisije (EU) 2015/8 z dne 6. januarja 2015 o zavrnitvi odobritve nekaterih zdravstvenih trditev na živilih, razen tistih, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni ter na razvoj in zdravje otrok (UL L 3, str. 6) razglasi za nično;

               —

               se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.
   Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 18(4) Uredbe št. 1924/2006 (1)

   Tožeča stranka trdi, da ni nobenega razloga, ki bi utemeljeval neodobritev petih trditev, čeprav je Evropska agencija za varnost hrane glede tega priložila pet pritrdilnih znanstvenih mnenj. Pet trditev naj niti ne bi bilo v nasprotju s splošno priznanimi načeli prehrane in zdravja niti naj ne bi potrošniku dajalo protislovnega in zmedenega vtisa; prav tako naj ne bi bile niti dvoumne niti zavajajoče.
   Drugi tožbeni razlog: nesorazmernost
   Tožeča stranka trdi, da popolna prepoved oglaševanja zaradi zavrnitve predlogov glede na pritrdilna stališča Evropske agencije za varnost hrane v zvezi s petimi trditvami tožeče stranke, ki se nanašajo na zdravje, ni sorazmerna.
   Tretji tožbeni razlog: kršitev načela enakosti
   Tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni odobrila znanstveno nesporne trditve, ki se nanašajo na zdravje, čeprav naj bi v preteklosti odobrila primerljive trditve.
   Četrti tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da izpodbijana uredba ne vsebuje zadostne obrazložitve; ne bi naj bilo razvidno, da je tožena stranka upoštevala argumente tožeče stranke in javnosti, niti da je te argumente vsaj samostojno preučila.

      (1)  Uredba (ES) št. 1924/2006 Evropskega Parlementa in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL L 404, str. 9).


title: Zadeva C-540/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG proti Österreich -Zeitungsverlag GmbH (Direktiva 2005/29/ES — Nepoštene poslovne prakse — Nacionalna ureditev, v kateri je določena načelna prepoved poslovnih praks, ki ponudbo nagrad potrošnikom pogojujejo z nakupom blaga ali uporabo storitve)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG proti „Österreich“-Zeitungsverlag GmbH
   (Zadeva C-540/08) (1)

   (Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse - Nacionalna ureditev, v kateri je določena načelna prepoved poslovnih praks, ki ponudbo nagrad potrošnikom pogojujejo z nakupom blaga ali uporabo storitve)
   2011/C 13/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG

      Tožena stranka:„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof (Avstrija) – Razlaga členov 3(1) in 5(2) in (5) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22) – Nacionalna ureditev, ki izdajateljem periodičnega tiska prepoveduje, da bi potrošnikom napovedali, ponudili ali dajali brezplačne nagrade k časopisom ali da bi take nagrade ponudili ob nakupu proizvodov ali opravljanju storitev, ne da bi se upoštevalo nepoštenost ali agresivnost zadevne poslovne prakse – Ureditev, katere edini cilj ni le zaščita potrošnikov, ampak tudi ohranjevanje pluralizma medijev in zaščita šibkejših konkurentov – Pojem nelojalne poslovne prakse

      Izrek

               1.

               Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa splošno prepoved prodaje z nagradami in katere namen ni le varstvo potrošnikov, ampak tudi uresničevanje drugih ciljev.

               2.

               Z nakupom časopisa povezana možnost sodelovanja v nagradni igri ni nepoštena poslovna praksa v smislu člena 5(2) Direktive 2005/92 samo zato, ker je vsaj za del zadevnih potrošnikov odločilni razlog, ki jih spodbuja k nakupu tega časopisa.

      (1)  UL C 69, 21.03.2009.