title: Zadeva C-260/09 P: Pritožba, ki jo je 13. julija 2009 vložila Activision Blizzard Germany GmbH (nekdanja CD-Contact Data GmbH) zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 30. aprila 2009 v zadevi CD-Contact Data GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-18/03

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/24

         Pritožba, ki jo je 13. julija 2009 vložila Activision Blizzard Germany GmbH (nekdanja CD-Contact Data GmbH) zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 30. aprila 2009 v zadevi CD-Contact Data GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-18/03
   (Zadeva C-260/09 P)
   2009/C 220/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Activision Blizzard Germany GmbH (nekdanja CD-Contact Data GmbH) (zastopnika: J. K. de Pree in E.N.M. Raedts, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe, ki jo je vložila družba Contact Data;

               —

               Odločbo razglasi za nično vsaj v delu, v katerem se nanaša na družbo CD Contact;

               —

               podredno, razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem se nanaša na tožbo družbe Contact Data za razglasitev ničnosti Odločbe in zadevo vrne v odločanje Sodišču prve stopnje;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje napačno pravno opredelilo dejansko stanje, s tem da je sklepalo, da je med družbama Nintendo of Europe GmbH (v nadaljevanju: Nintendo) in Contact Data obstajal nezakonit sporazum v smislu člena 81(1) ES, ne da bi prej preučilo, ali je cilj tega sporazuma omejevanje aktivne ali pasivne vzporedne trgovine.
   Sporazum o distribuciji, ki je bil popolnoma zakonit, je prepovedoval aktivno vzporedno trgovino, dovoljeval pa pasivno vzporedno trgovino. Vendar je Sodišče prve stopnje sklepalo, da iz vrste telefaksov, ki jih je poslala družba Contact Data, izhaja, da je ta sodelovala pri sistemu izmenjave informacij, ki ga je vzpostavila družba Nintendo in katerega namen je bil prijava vzporednega uvoza v nasprotju s členom 81(1) ES. Ta sklep bi bilo treba šteti za napačno pravno opredelitev dejanskega stanja ali vsaj kršitev obveznosti obrazložitve, ker naj Sodišče prve stopnje ne bi opredelilo, ali se ravnanje nanaša na pasivne ali aktivne vzporedne uvoze.
   Sodišče prve stopnje naj bi izkrivilo dokaze, s tem da je menilo, da je bil namen dokumentov, navedenih v točkah od 56 do 68 izpodbijane sodbe, nezakonit. V teh dokumentih se je družba Contact Data pritoževala nad izvozi v Belgijo, kar naj bi bila kršitev njenih izključnih pravic, in uporabljala informacije o cenah uvozov kot instrument pogajanja za dosego ugodnejše cene na strani družbe Nintendo, ter se sklicevala na „vzporedne uvoze“. Sklepanje, da so se ti dokumenti nanašali na kaj drugega kot na omejitev aktivne prodaje na izključnem območju družbe Contact Data ali na način, na katerega je družba Contact Data izvajala pritisk na svojega dobavitelja, da bi zmanjšala svojo nakupno ceno, naj bi bilo v nasprotju z besedilom teh dokumentov.
   Sodišče prve stopnje naj bi storilo očitno napako pri presoji, s tem da je sklepalo, da so omenjeni dokumenti zadosten dokaz za obstoj sporazuma v smislu člena 81(1) ES. Ker ni bilo neposrednih dokumentarnih dokazov o sporazumu, bi moralo Sodišče prve stopnje dokazati obstoj soglasja volj za omejitev vzporedne trgovine, kar naj bi pomenilo, da enostranska politika družbe Nintendo s protikonkurenčnim ciljem pomeni povabilo družbi Contact Data — implicitno ali izrecno — za skupno uresničitev takega cilja in vsaj molčečo privolitev družbe Contact Data. Sodišče prve stopnje ni zadostno dokazalo, da so bila ta merila izpolnjena.
   Poleg tega naj Sodišče prve stopnje ne bi pravilno ugotovilo, da je družba Contact Data privolila v politiko, ki jo je enostransko sprejela družba Nintendo. Zlasti naj bi Sodišče prve stopnje napačno opustilo preučitev pomena izvozov proizvodov, ki jih je opravljala družba Contact Data, s tem da se je sklicevalo na sodno prakso o horizontalnih sporazumih, medtem ko lahko ti uvozi v skladu z ustaljeno sodno prakso v primeru vertikalnih sporazumov postavijo pod vprašaj privolitev distributerja v nezakonito politiko, katere cilj je omejevanje vzporedne trgovine.


title: Zadeva T-461/17: Tožba, vložena 25. julija 2017 – TN/ENISA

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/31

         Tožba, vložena 25. julija 2017 – TN/ENISA
   (Zadeva T-461/17)
   (2017/C 347/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: TN (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za varnost omrežij in informacij (ENISA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo ENISA z dne 25. novembra 2016, s katero je umaknila svojo ponudbo za zaposlitev, v skladu s katero naj bi se tožečo stranko imenovalo za vodjo skupnih služb in oddelka za odnose z interesnimi skupinami;

               —

               razveljavi odločbo ENISA z dne 20. aprila 2017, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke

               —

               tožeči stranki prizna odškodnino za povzročeno premoženjsko in nepremoženjsko škodo;

               —

               ENISA naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila svoje pogodbene obveznosti do tožeče stranke.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da se ponudba ne bi smela umakniti, ker je bila pogodba že sklenjena, in izpodbija trditve tožene stranke o nasprotnem.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nepravilno ravnanje z osebnimi podatki tožeče stranke in kršitev člena 12 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, načel skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave.

                           —

                           Tožeča stranka ni podala izjave, preden je bila sprejeta izpodbijana odločba o umaknitvi ponudbe za zaposlitev.


title: Zadeva C-32/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Dresden (Nemčija) 19. januarja 2016 – Ute Wunderlich/Bulgarian Air Charter Limited

text:
               10.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Dresden (Nemčija) 19. januarja 2016 – Ute Wunderlich/Bulgarian Air Charter Limited
   (Zadeva C-32/16)
   (2016/C 165/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Dresden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ute Wunderlich

      Tožena stranka: Bulgarian Air Charter Limited

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali gre za odpoved leta v smislu člena 2(l) Uredbe št. 261/2004 (1), če je letalo vzletelo po načrtovanem voznem redu in z največ triurno zamudo pristalo v načrtovanem namembnem kraju, vendar je vmes nepredvideno pristalo?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-555/13: Tožba, vložena 21. oktobra 2013 – MHCS proti UUNT – Compañía Vinícola del Norte de España (ICE IMPERIAL)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/18

         Tožba, vložena 21. oktobra 2013 – MHCS proti UUNT – Compañía Vinícola del Norte de España (ICE IMPERIAL)
   (Zadeva T-555/13)
   2013/C 377/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MHCS (Epernay, Francija) (zastopniki: P. Boutron, N. Moya Fernández in L. É. Balleydier, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Compañía Vinícola del Norte de España, SA (La Guardia, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. avgusta 2013 v zadevi R 2588/2011-2;

               —

               ugodi prijavi znamke Skupnosti št. 8 837 379, katere predmet je besedna znamka „ICE IMPERIAL“ za proizvode iz razreda 33;

               —

               toženi stranki in intervenientki naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ICE IMPERIAL“ za proizvode in storitve iz razredov 32, 33 in 43 – Prijava znamke Skupnosti št. 8 837 379

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 237 875 za figurativno znamko „za vse vrste vina razen penečega vina in sherrya“ iz razreda 33; španska registracija znamke št. 95 020 za figurativno znamko za „vse vrste vina razen penečega vina in sherry vina“ iz razreda 33; španska registracija znamke št. 1 508 304 za besedno znamko „IMPERIAL“ za „vina“ iz razreda 33

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za vse sporne proizvode

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti in pravila 22(3) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995.


title: Zadeva T-243/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Promat proti UUNT – Puertas Proma (PROMAT) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti PROMAT – Prejšnja figurativna znamka Skupnosti PROMA – Delna zavrnitev registracije – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Promat proti UUNT – Puertas Proma (PROMAT)
   (Zadeva T-243/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti PROMAT - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti PROMA - Delna zavrnitev registracije - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 272/39)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Promat GmbH (Ratingen, Nemčija) (zastopnika: J. Krenzel in S. Beckmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Puertas Proma, SAL (Villacañas, Španija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. maja 2006 (zadeva R 1059/2005-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Puertas Proma, SAL in Promat GmbH.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Promat GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva C-461/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 28. avgusta 2015 – E.ON Kraftwerke GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 28. avgusta 2015 – E.ON Kraftwerke GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-461/15)
   (2015/C 398/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: E.ON Kraftwerke GmbH

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Kateri podatki se štejejo za pomembne podatke v smislu člena 24(1) Sklepa 2011/278/EU? (1) Ali je treba omejitev razumeti kakovostno ali količinsko, ali sodijo sem zlasti tudi takšni podatki v zvezi s kakršnimi koli načrtovanimi ali že izvedenimi spremembami zmogljivosti, ravni dejavnosti in obratovanja naprave, ki nimajo neposredno za posledico razveljavitve oziroma spremembe odločitve v zvezi z dodeljevanjem pravic v skladu s členi od 19 do 21 Sklepa 2011/278/EU in zaradi kateri ne nastopi obveznost predložitve na podlagi člena 24(2) Sklepa 2011/278/EU?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba člen 24(1) Sklepa 2011/278/EU razlagati tako, da državi članici prepoveduje od upravljavca zahtevati tudi takšne podatke v zvezi s kakršnimi koli načrtovanimi ali že izvedenimi spremembami zmogljivosti, ravni dejavnosti in obratovanja naprave, ki nimajo za posledico razveljavitve oziroma spremembe odločitve v zvezi z dodeljevanjem pravic v skladu s členi od 19 do 21 Sklepa 2011/278/EU?

      (1)  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 2772) (UL L 130, str. 1).


title: Zadeva F-16/13: Tožba, vložena 10. februarja 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/40

         Tožba, vložena 10. februarja 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-16/13)
   2013/C 108/96
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe SSZZ v delu, v katerem je bilo potrjeno besedilo osnutka odločbe, s katerim je bila zavrnjena prošnja za priznanje poklicnega izvora bolezni, za katero je umrla žena tožeče stranke, bivša uradnica.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja z dne 23. marca 2012 naj se v delu, v katerem je bilo potrjeno besedilo osnutka odločbe z dne 23. junija 1995, razglasi za nično;

               —

               v delu, v katerem je to potrebno, naj se odločba organa za imenovanja Evropske komisije z dne 29. oktobra 2012, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila 6. julija 2012 na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-641/13 P: Pritožba, ki jo je Kraljevina Španija vložila 4 decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-2/07, Španija proti Komisiji

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/6

         Pritožba, ki jo je Kraljevina Španija vložila 4 decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-2/07, Španija proti Komisiji
   (Zadeva C-641/13 P)
   2014/C 31/10
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, agent)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

               —

               ugodi naj se tej pritožbi in delno razveljavi sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-2/07, Kraljevina Španija proti Evropski komisiji;

               —

               delno naj se, kot je bila prej zahtevano, razglasi za nično Odločba C(2006) 5102 z dne 20. oktobra 2006 o zmanjšanju pomoči Kohezijskega sklada za sklop projektov št. 2001 ES 16 C PE 050, ki se nanaša na sanacijo porečja reke Júcar (Španija) v delu v katerem se je za nepravilnost štela uporaba izkušenj kot merila za izbiro;

               —

               Nasprotni stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Napačna uporaba prava, ker so se izkušnje štele za merilo za oddajo, ki je v nasprotju s členom 30 Direktive 93/37 (1). Ta določba namreč ne prepoveduje uporabe meril, ki so vezana na izkušnje ponudnika, pri oddaji naročila. Nasprotno, izkušnje ponudnika se lahko upoštevajo, če gre za merilo, ki ni namenjeno ocenjevanju sposobnosti ponudnika, je ločeno od zahteve po solventnosti, in je namenjeno oceni ekonomsko najugodnejše ponudbe, saj je povezano s predmetom naročila in kakovostjo njegovega izvajanja.

      (1)  Direktiva Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 2, str. 163).


title: Sodba Sodišča z dne 12. maja 2014 v zadevi E-8/12 – Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte (Tožba za razglasitev ničnosti odločb Nadzornega organa Efte – Dostop do dokumentov – Dopustnost)

text:
               12.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/16

         SODBA SODIŠČA
   z dne 12. maja 2014
   v zadevi E-8/12
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte
   (Tožba za razglasitev ničnosti odločb Nadzornega organa Efte – Dostop do dokumentov – Dopustnost)
   (2015/C 49/09)
   V zadevi E-8/12, Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte – katere predmet je TOŽBA za razglasitev ničnosti treh odločb Nadzornega organa Efte, vročenih 18. maja 2012, 23. maja 2012 in 2. julija 2012, o zavrnitvi dostopa do specifičnih dokumentov v zadevi Nadzornega organa Efte št. 34250 (Norway Post/Privpak – kršitev protimonopolnih pravil) in zadevi Nadzornega organa Efte št. 68736 (DB Schenker – zahteva za dostop javnosti do dokumentov v omenjeni zadevi v zvezi s kršitvijo protimonopolnih pravil), in tudi o zavrnitvi dostopa do postopkov za obravnavo zahtev za dostop javnosti in upravljanje sodnih spisov, v skladu s pravili o dostopu do dokumentov („RAD 2008“), določenimi v Odločbi Nadzornega organa Efte št. 407/08/COL z dne 27. junija 2008 (neobjavljeno) – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson, 12. maja 2014 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Kar zadeva tožbo v zvezi z dopisom Nadzornega organa Efte z dne 9. maja 2012, vročenim 18. maja 2012 (dogodek št. 633455), v kolikor se ta nanaša na dostop do besedila dokumentacije v zadevi Nadzornega organa Efte št. 34250, ni treba odločati.

               2.

               Tožba v zvezi z dopisom Nadzornega organa Efte z dne 9. maja 2012, vročenim 18. maja 2012 (dogodek št. 633455), v kolikor se nanaša na „dopis z dne ali prejet dne 13. julija 2010 od Norway Post“ in „zapisnike sestankov Nadzornega organa Efte, vključno z njegovim predsednikom, in Norway Post in/ali norveške vlade“, se zavrže kot nedopustna.

               3.

               Tožba v zvezi z dopisom Nadzornega organa Efte z dne 22. maja 2012, vročenim 23. maja 2012, se zavrže kot nedopustna.

               4.

               Kar zadeva tožbo v zvezi z dopisom Nadzornega organa Efte z dne 2. julija 2012, vročenim 2. julija 2012 (dogodek št. 639495), v kolikor se ta nanaša na postopke Nadzornega organa Efte za upravljanje sodnih spisov ali postopke Nadzornega organa Efte za obravnavo zahtev za dostop javnosti, ni treba odločati.

               5.

               Tožba v zvezi z dopisom Nadzornega organa Efte z dne 2. julija 2012, vročenim 2. julija 2012 (dogodek št. 639495), v kolikor se nanaša na dostop do odločb kolegija Nadzornega organa Efte, ki vsebujejo obstoječo pooblastitev njegovih direktorjev, se zavrže kot nedopustna.

               6.

               Vlagateljem se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-748/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. oktobra 2015 – Montenegro/UUNT (oblika steklenice)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/77

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. oktobra 2015 – Montenegro/UUNT (oblika steklenice)
   (Zadeva T-748/14) (1)

   (2015/C 398/91)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015.


title: Zadeva T-808/14: Tožba, vložena 12. decembra 2014 – Španija/Komisija

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/45

         Tožba, vložena 12. decembra 2014 – Španija/Komisija
   (Zadeva T-808/14)
   (2015/C 034/54)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničnega, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Odločbo Evropske Komisije z dne 1. oktobra 2014 v zvezi z državno pomočjo SA 27408 (C 24/2010) EX NN 37/2010, EX CP 19/2009), ki so jo podelili organi Castilla La Mancha za razširjanju prizemne digitalne televizije v oddaljenih in manj urbaniziranih območjih Castilla La Mancha.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 107(1) PDEU, ker naj ne bi obstajala ekonomska prednost za družbe, ki opravljajo gospodarsko dejavnost zaradi neobstoja selektivnosti ukrepa in izkrivljanja konkurence.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi členov 106(2) in 107(3)(c) PDEU, ker naj ne bi bilo dokazano, da je bilo kršeno načelo tehnološke nevtralnosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog temelji na kršitvi postopka s področja državnih pomoči, ker naj bi nastale nepravilnosti med preiskavo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog, ki se navaja podredno, temelji na kršitvi načel pravne varnosti, enakosti, sorazmernosti in subsidiarnosti v povezavi s členom 14 Uredbe Sveta (ES) št. Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES.


title: Zadeva C-274/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 4. julija 2005

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/6

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 4. julija 2005
   (Zadeva C-274/05)
   (2005/C 229/13)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Georgios Zavvos in Hans Støvbæak, člana pravne službe Komisije, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 4. julija 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika,

                           —

                           s tem, da ne priznava diplom, ki so jih izdali pristojni organi druge države članice, v okviru končanih študijev na podlagi sporazuma o priznavanju študijskih nazivov;

                           —

                           s tem, da v več primerih, kot to dovoljuje direktiva, določa izravnalne ukrepe;

                           —

                           s tem, da nalaga Svetu za priznavanje enakovrednosti strokovnih nazivov v visokošolskem izobraževanju in usposabljanju, da preveri, ali „je izobraževalna ustanova, v kateri je prosilec zaključil svoje poklicno izobraževanje in usposabljanje, visoka šola“, kot tudi, ali „ima prosilec v konkretnem primeru zahtevane poklicne izkušnje, a izobraževanje in usposabljanje traja najmanj eno leto manj, kot se za opravljanje zadevnega poklica zahteva v Grčiji“;

                           —

                           s tem, da ne upošteva priznavanja poklicne usposobljenosti, pridobljene s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem v drugi državi članici pri zaposlovanju v javnem sektorju in vpisu v grško poklicno zbornico in

                           —

                           s tem, da za vpis v grško poklicno zbornico zahteva predložitev dokumentov, ki jih mora preveriti grški konzul in prevesti zunanje ministrstvo ali odvetnik,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 1, 3, 4, 7, 8 in 10 Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (89/48/EGS);

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija Helenski republiki očita dejstvo, da v svojo nacionalno zakonodajo ni pravilno prenesla določb Direktive 89/48/EGS (1).

      (1)  UL L 19, 24.1.1989, str. 16.


title: Zadeva C-123/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti/Helenska republiki

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/38

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti/Helenska republiki
   (Zadeva C-123/06) (1)

   (2006/C 294/77)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 96,22.4.2006.


title: Zadeva T-742/15 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. julija 2017 – DD/FRA (Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba za nedoločen čas — Disciplinski ukrep — Opomin — Prekinitev pogodbe — Pravica do izjave — Nepremoženjska škoda)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. julija 2017 – DD/FRA
   (Zadeva T-742/15 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za nedoločen čas - Disciplinski ukrep - Opomin - Prekinitev pogodbe - Pravica do izjave - Nepremoženjska škoda))
   (2017/C 283/53)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: DD (zastopnika: sprva L. Levi in M. Vandenbussche, nato L. Levi, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA) (zastopnika: M. O’Flaherty, agent, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 8. oktobra 2015, DD/FRA (F-106/13 in F-25/14, EU:F:2015:118), s katero se predlaga delna razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               DD nosi svoje stroške.

               3.

               Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva T-302/04: Tožba Maison de l'Europe Avignon Méditerranée proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/40

         Tožba Maison de l'Europe Avignon Méditerranée proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. julija 2004
   (Zadeva T-302/04)
   (2004/C 262/76)
   Jezik postopka: francoščina
   Družba Maison de l'Europe Avignon Méditerranée, s sedežem v Avignonu (Francija), ki jo zastopa François Martineau, avocat, je dne 26. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo skupnega zneska 394.066,76 EUR zaradi neizpolnitve svojih denarnih obveznosti do družbe Maison de l'Europe Avignon Méditerranée;

               —

               toženi stranki naloži povračilo celotnih stroškov, katerih višina se določi v znesku 10.000 EUR.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Po mnenju tožeče stranke je Komisija na neformalen način že od leta 1996 odobrila ustanovitev Info Point Europe v okviru tožeče stranke. V letu 2000 je tožeča stranka s Komisijo sklenila pogodbo o ustanovitvi Info Point Europe, ki uradno potrjuje položaj tožeče stranke. Komisija je leta 2004 pogodbo odpovedala.
   S to tožbo tožeča stranka uveljavlja pogodbeno odgovornost Komisije, d abi pridobila plačilo za storitve, ki jih je tožeča stranka izvršila od leta 1996 v okviru svoje naloge posredovanja evropskih informacij Komisije.
   Po mnenju tožeče stranke naj Komisija ne bi izpolnila svojih pogodbenih obveznosti in dolguje različne zamudne obresti, izvršene storitve v času festivala v Avignonu in stroške vzdrževanja centra, ki je od leta 1996 vseboval evropsko dokumentacijo.


title: Zadeva C-656/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. februarja 2014 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije (Koordinacija sistemov socialne varnosti — Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb — Sklep Sveta — Izbira pravne podlage — Člen 48 PDEU — Člen 79(2)(b) PDEU)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. februarja 2014 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-656/11) (1)

   ((Koordinacija sistemov socialne varnosti - Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb - Sklep Sveta - Izbira pravne podlage - Člen 48 PDEU - Člen 79(2)(b) PDEU))
   2014/C 112/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva C. Murrell, nato M. Holt, agenta, skupaj z A. Dashwoodom, QC)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Irska (zastopniki: E. Creedon, L. Williams in J. Stanley, agenti, skupaj z N. J. Traversom, BL)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva G. Marhic in M. Veiga, nato A. De Elera, agenti)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in N. Rouam, agenta), Evropska komisija (zastopniki: sprva V. Kreuschitz, nato S. Pardo Quintillán in J. Enegren, agenti)

      Predmet

   Ničnostna tožba – Sklep Sveta z dne 16. decembra 2011 o stališču Evropske unije na Skupnem odboru, ustanovljenem s Sporazumom o prostem gibanju oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani, o nadomestitvi njegove Priloge II o koordinaciji sistemov socialne varnosti (IL L 341, str. 1) – Izbira pravne podlage – Člen 48 PDEU (sprejetje ukrepov na področju socialne varnosti, ki so potrebni za zagotovitev prostega gibanja delavcev) ali člen 79(2)(b) PDEU (pravice državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici) – Praktične posledice te izbire na pravice in obveznosti Združenega kraljestva zaradi Protokola št. 21 o stališču te države in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Irska, Francoska republika in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 49, 18.2.2012.


title: Zadeva T-231/15: Tožba, vložena 5. maja 2015 – Haswani/Svet

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/40

         Tožba, vložena 5. maja 2015 – Haswani/Svet
   (Zadeva T-231/15)
   (2015/C 213/65)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: George Haswani (Yabroud, Sirija) (zastopnik: G. Karouni, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/375 z dne 6. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa z dne 6. marca 2015 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               posledično, odredi izbris imena G. Haswanija iz prilog k navedenim aktom;

               —

               Svetu naloži plačilo 7 00  000 EUR iz naslova odškodninskih zahtevkov in obresti, za nadomestilo vse utrpljene škode;

               —

               Svet naj nosi lastne stroške ter stroške, nastale tožeči stranki, ki jih lahko utemelji med postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe, pravice do predhodnega zaslišanja in pravico do poštenega sojenja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na obveznost obrazložitve, v kolikor izpodbijani akti niso dovolj oziroma dovolj natančno obrazloženi.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno napako v presoji in neobstoj dokazov, v kolikor ni dejanskih in resnih temeljev za omejevalne ukrepe, sprejete zoper tožečo stranko.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev splošnega načela sorazmernosti.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na odškodninski zahtevek tožeče stranke.


title: Zadeva T-100/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. novembra 2008 – Rajani proti UUNT – Artoz-Papier (ATOZ) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti ATOZ – Prejšnja mednarodna besedna znamka ARTOZ – Obveznost predložitve dokaza resne in dejanske uporabe pravic – Začetek teka roka petih let – Datum registracije prejšnje znamke – Člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 – Obveznost obrazložitve – Člena 73 in 79 Uredbe št. 40/94 in člen 6 EKČP )

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. novembra 2008 – Rajani proti UUNT – Artoz-Papier (ATOZ)
   (Zadeva T-100/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ATOZ - Prejšnja mednarodna besedna znamka ARTOZ - Obveznost predložitve dokaza resne in dejanske uporabe pravic - Začetek teka roka petih let - Datum registracije prejšnje znamke - Člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 - Obveznost obrazložitve - Člena 73 in 79 Uredbe št. 40/94 in člen 6 EKČP“)
   (2009/C 19/45)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Deepak Rajani (Berlin, Nemčija) (zastopnik: A. Dustmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Schneider in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Artoz-Papier AG (Lenzberg, Švica)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. januarja 2006 (zadeva R 1126/2004-2) glede postopka z ugovorom med Artoz-Papier AG in Deepakom Rajanijem.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Deepaku Rajaniju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva C-446/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) 24. julija 2017 – – Woonhaven Antwerpen/Khalid Berkani, Asmae Hajji

text:
               25.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 318/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) 24. julija 2017 – – Woonhaven Antwerpen/Khalid Berkani, Asmae Hajji
   (Zadeva C-446/17)
   (2017/C 318/16)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Vredegerecht te Antwerpen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Woonhaven Antwerpen

      Toženi stranki: Khalid Berkani, Asmae Hajji

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se šteje za podjetje v smislu evropskega prava družba za gradnjo socialnih stanovanj, ki je priznana s strani flamske vlade, in ki potrošniku oddaja socialno stanovanje po najemnini, ki je na eni strani odvisna od tržne vrednosti, ki jo je ta družba sama določila, na drugi strani pa od dohodkov in družinske strukture najemnika?

               2.

               Ali se razmerje med priznano družbo za gradnjo socialnih stanovanj in potrošnikom pri oddajanju socialnega stanovanja v najem slednjemu, zlasti člen 11 tipskega sporazuma, ki je del tega razmerja, šteje za pogodbo v smislu Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               3.

               Ali se za pogodbo ali pravno razmerje, na podlagi katerega priznana družba za gradnjo socialnih stanovanj oddaja socialno stanovanje v najem potrošniku, uporablja Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, in ali se takšna družba za gradnjo stanovanj, ki oddaja socialno stanovanje potrošniku po najemnini, ki je na eni strani odvisna od tržne vrednosti, ki jo je ta družba sama določila, in na drugi strani od dohodkov in družinske strukture najemnika, za namene navedenega oddajanja v najem, šteje za prodajalca ali ponudnika v smislu te direktive?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva T-209/11: Tožba, vložena 5. aprila 2011 – MB System proti Komisiji

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/28

         Tožba, vložena 5. aprila 2011 – MB System proti Komisiji
   (Zadeva T-209/11)
   2011/C 186/53
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Nemčija) (zastopnik: G. Brüggen, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Sklep Komisije z dne 14. decembra 2010 C(2010) 8289 konč., državna pomoč, št. C-38/2005 (prej NN 52/2004) Nemčija v korist skupine Biria naj se razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlog in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednji tožbeni razlog.
   Napačna ugotovitev dejanskega stanja

               —

               Napačna ugotovitev dejanskega stanja pri opredelitvi podjetja kot podjetja v težavah;

               —

               neuporaba smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje iz leta 1999 pri opredelitvi podjetja kot podjetja v težavah in pri ocenitvi vrednosti „zavezujoče patronatne izjave“;

               —

               nezadostna utemeljitev za odstopanje od smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje iz leta 1999 pri opredelitvi podjetja kot podjetja v težavah in pri ocenitvi vrednosti „zavezujoče patronatne izjave“;

               —

               napačna presoja pri določitvi pomoči, ki jo je treba vrniti, ker pri določitvi višine pomoči, ki jo je treba vrniti, ni bila opravljena presoja „zavezujoče patronatne izjave“.


title: Zadeva C-162/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – International Mail Spain SL proti Administración del Estado, Correos (Direktiva 97/67/ES – Skupna pravila za razvoj notranjega trga poštnih storitev – Liberalizacija poštnih storitev – Možnost rezerviranja čezmejne pošte za izvajalca univerzalne poštne storitve v obsegu, potrebnem za zagotovitev vzdrževanja univerzalne storitve )

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – International Mail Spain SL proti Administración del Estado, Correos
   (Zadeva C-162/06) (1)

   (Direktiva 97/67/ES - Skupna pravila za razvoj notranjega trga poštnih storitev - Liberalizacija poštnih storitev - Možnost rezerviranja čezmejne pošte za izvajalca univerzalne poštne storitve „v obsegu, potrebnem za zagotovitev vzdrževanja univerzalne storitve“)
   (2008/C 8/06)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Supremo
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: International Mail Spain SL

      Tožena stranka: Administración del Estado, Correos
   Predmet
   Vprašanje za predhodno odločanje – Tribunal Supremo – Razlaga člena 7(2) Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, v njeni različici pred spremembo iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/39/ES z dne 10. junija 2002 (UL L 15, 21.12.1998, str. 14) – Poštne storitve, ki so rezervirane za izvajalce univerzalne storitve – Čezmejna pošta – Izključno upoštevanje ogrožanja finančnega ravnovesja izvajalca univerzalnih storitev.
   Izrek
   Člen 7(2) Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve je treba razlagati tako, da državam članicam dovoljuje rezervacijo čezmejne pošte za izvajalca univerzalne poštne storitve le, če dokažejo,

               —

               da bi bilo sicer ogroženo izvajanje te univerzalne storitve, ali

               —

               da je ta rezervacija nujna za izvajanje te storitve v ekonomsko sprejemljivih pogojih.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006.


title: Zadeva T-315/10: Tožba, vložena 23. julija 2010 – Groupe Partouche proti Komisiji

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/25

         Tožba, vložena 23. julija 2010 – Groupe Partouche proti Komisiji
   (Zadeva T-315/10)
   ()
   2010/C 274/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Groupe Partouche SA (Pariz, Francija) (zastopnik: J.-J. Sebag, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se sklep Komisije o nenasprotovanju;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2010) 3333 z dne 21. maja 2010, s katerim je za združljivo s skupnim trgom in Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru razglašena predlagana koncentracija, s katero bi družba Française des Jeux in skupina Groupe Lucien Barrière pridobili skupni nadzor nad podjetjem Newco, ki naj bi razvilo in upravljalo internetno stran za poker v Franciji.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da bi morala Komisija preizkus zadevne koncentracije predložiti Francoski republiki glede na njen morebiten znaten vpliv na konkurenco v Franciji na zadevnem trgu.


title: Zadeva C-88/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. marca 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Člena 28 ES in 30 ES — Prosti pretok blaga — Direktiva 2001/83/ES — Proizvodi iz zdravilnih rastlin — Proizvodi, ki so uvrščeni med zdravila — Proizvodi, ki se v drugih državah članicah zakonito proizvajajo ali tržijo kot prehranska dopolnila ali dietetični izdelki — Pojem zdravilo — Dovoljenje za promet — Ovira — Utemeljitev — Javno zdravje — Varstvo potrošnikov — Sorazmernost — Odločba št. 3052/95/ES — Postopek izmenjave informacij o nacionalnih ukrepih, ki odstopajo od načela prostega pretoka blaga v Skupnosti)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. marca 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-88/07) (1)

   (Člena 28 ES in 30 ES - Prosti pretok blaga - Direktiva 2001/83/ES - Proizvodi iz zdravilnih rastlin - Proizvodi, ki so uvrščeni med zdravila - Proizvodi, ki se v drugih državah članicah zakonito proizvajajo ali tržijo kot prehranska dopolnila ali dietetični izdelki - Pojem „zdravilo“ - Dovoljenje za promet - Ovira - Utemeljitev - Javno zdravje - Varstvo potrošnikov - Sorazmernost - Odločba št. 3052/95/ES - Postopek izmenjave informacij o nacionalnih ukrepih, ki odstopajo od načela prostega pretoka blaga v Skupnosti)
   2009/C 102/04
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in A. Alcover San Pedro, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: J. Rodríguez Cárcamo, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 28 in 30 ES – Kršitev členov 1 in 4 Odločbe št. 3052/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 1995 o vzpostavitvi postopka izmenjave informacij o nacionalnih ukrepih, ki odstopajo od načela prostega pretoka blaga v Skupnosti (UL L 321, str. 1).

      Izrek

               1)

               Kraljevina Španija,

                           —

                           ker je v skladu z upravno prakso umikanja proizvodov, ki vsebujejo zdravilne rastline, ki niso naštete v prilogi k ministrski odredbi o ustanovitvi posebnega registra za pripravke iz zdravilnih rastlinskih vrst (Orden Ministerial por la que se establece el registro especial para preparados a base de especies vegetales medicinales) z dne 3. oktobra 1973, kakor je bila spremenjena, niti v prilogi k odredbi SCO/190/2004 ministrstva za zdravje in za potrošništvo o sprejetju seznama rastlin, katerih prodaja je zaradi njihove strupenosti prepovedana ali omejena (Orden SCO/190/2004 por la que se establece la lista de plantas cuya venta al público queda prohibida o restringida por razón de su toxicidad) z dne 28. januarja 2004, in niso pripravki iz izključno ene ali več zdravilnih rastlin ali njihovih celih delov, kosov ali prahu, ker se štejejo za zdravila, s katerimi se trguje brez obveznega dovoljenja za promet, s trga umaknila proizvode, narejene iz zdravilnih rastlin, ki so bili zakonito proizvedeni in/ali dani v promet v drugi državi članici, in

                           —

                           ker o izvršitvi tega ukrepa ni obvestila Komisije Evropskih skupnosti,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 28 ES in 30 ES ter členov 1 in 4 Odločbe št. 3052/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 1995 o vzpostavitvi postopka izmenjave informacij o nacionalnih ukrepih, ki odstopajo od načela prostega pretoka blaga v Skupnosti.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva T-19/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2017 – Gómez Echevarría/EUIPO – M and M Direct (wax by Yuli’s) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije wax by Yuli’s — Prejšnja besedna znamka Evropske unije MADWAX in prejšnja nacionalna figurativna znamka wax — Člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Obseg preizkusa, ki ga opravi odbor za pritožbe — Člen 64(1) Uredbe št. 207/2009 — Pravica do obrambe — Člen 41(2)(a) Listine o temeljnih pravicah — Zloraba pravice — Stroški zastopanja pred EUIPO — Člen 85(1) Uredbe št. 207/2009)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2017 – Gómez Echevarría/EUIPO – M and M Direct (wax by Yuli’s)
   (Zadeva T-19/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije wax by Yuli’s - Prejšnja besedna znamka Evropske unije MADWAX in prejšnja nacionalna figurativna znamka wax - Člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Obseg preizkusa, ki ga opravi odbor za pritožbe - Člen 64(1) Uredbe št. 207/2009 - Pravica do obrambe - Člen 41(2)(a) Listine o temeljnih pravicah - Zloraba pravice - Stroški zastopanja pred EUIPO - Člen 85(1) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 078/28)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Yuleidy Caridad Gómez Echevarría (Benalmádena, Španija) (zastopnik: E. López-Chicheri y Selma, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: M and M Direct Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. novembra 2014 (zadeva R 951/2014-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo M and M Direct in Y. C. Gómez Echevarría.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Yuleidy Caridad Gómez Echevarría se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva C-362/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. junija 2013 – Maurizio Fiamingo proti Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. junija 2013 – Maurizio Fiamingo proti Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Zadeva C-362/13)
   2013/C 260/52
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maurizio Fiamingo

      Tožena stranka: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Vprašanje za predhodno odločanje

               1.

               Ali se za delo s področja plovbe uporabljajo določbe okvirnega sporazuma o delu za določen čas, uveljavljenega z Direktivo 1999/70/ES (1), natančneje, ali se določba 2(1) nanaša tudi na delavce, zaposlene za določen čas na trajektih, ki opravljajo dnevne povezave?

               2.

               Ali okvirni sporazum, uveljavljen z Direktivo 1999/70/ES, zlasti določba 3(1), nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa (člen 332 zakonika o plovbi) navedbo „trajanja“ pogodbe in ne „konca pogodbe“, in ali je v skladu z navedeno direktivo določitev trajanja pogodbe z navedbo konca pogodbe, do katerega bo nedvomno prišlo („največ 78 dni“), vendar pa ni natančno določeno, kdaj bo do tega prišlo?

               3.

               Ali okvirni sporazum, uveljavljen z Direktivo 1999/70/ES, zlasti določba 3(1), nasprotuje nacionalni zakonodaji (členi 325, 326 in 332 zakonika o plovbi), ki določa objektivne razloge za pogodbo o zaposlitvi za določen čas samo z navedbo ene ali več plovb, ki jih je treba opraviti, s čimer v bistvu sovpadata predmet pogodbe (opravljanje) in razlog (razlog za sklenitev pogodbe za določen čas)?

               4.

               Ali okvirni sporazum, uveljavljen z direktivo, nasprotuje nacionalni zakonodaji (v obravnavani zadevi določbam zakonika o plovbi), ki v primeru uporabe veriženja pogodb (ki pomeni zlorabo na podlagi določbe 5) izključuje njihovo preoblikovanje v delovno razmerje za nedoločen čas (ukrep, ki je v členu 326 zakonika o plovbi določen samo za primer, če je zadevna oseba neprekinjeno zaposlena več kakor eno leto, in če med prenehanjem ene pogodbe in sklenitvijo naslednje ne mine več kakor šestdeset dni)?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368.


title: Zadeva T-80/08: Tožba, vložena 19. februarja 2008 – CureVac proti UUNT Qiagen (RNAiFect)

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/34

         Tožba, vložena 19. februarja 2008 – CureVac proti UUNT Qiagen (RNAiFect)
   (Zadeva T-80/08)
   (2008/C 107/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: CureVac GmbH (Tübingen, Nemčija) (zastopnik: F. von Stosch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Qiagen GmbH (Hilden, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe z dne 11. decembra 2007 v pritožbeni zadevi R 1219/2006-1 v zvezi z ugovorom št. B 771 495;

               —

               prijava znamke Skupnosti št. 3 304 813 naj se zavrne;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Qiagen GmbH.

      Zadevna znamka Skupnosti:„RNAiFect“ za proizvode iz razredov 1, 5 in 9 (prijava št. 3 304 813).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „RNActive“ za proizvode iz razredov 1 in 5 (znamka Skupnosti št. 2 953 768), pri čemer je ugovor naperjen zoper registracijo določenih proizvodov iz razredov 1 in 5.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker med nasprotujočima si znamkama obstaja nevarnost zmede zaradi enakosti proizvodov in podobnosti znamk …

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


title: Zadeva T-389/11: Tožba, vložena 18. julija 2011 – Guccio Gucci proti UUNT – Chang Qing Qing (GUDDY)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/34

         Tožba, vložena 18. julija 2011 – Guccio Gucci proti UUNT – Chang Qing Qing (GUDDY)
   (Zadeva T-389/11)
   2011/C 282/67
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Guccio Gucci SpA (Firence, Italija) (zastopnik: F. Jacobacci, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Chang Qing Qing (Firence, Italija)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. aprila 2011 v zadevi R 143/2010-1 naj se razveljavi, ker je bil z njo zavrnjen ugovor glede preostalih proizvodov iz razredov 9 in 14; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „GUDDY“ za različne proizvode iz razredov 9, 14, 18 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 6799531

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka.

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 121988 besedne znamke „GUCCI“ za proizvode iz razredov 9, 14, 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni (i) natančno preučil dokumentov, ki so bili predloženi zato, da bi bilo mogoče podati pravilne ugotovitve glede večje prepoznavnosti znamke „GUCCI“ in glede fonetične primerjave znamk, nakar je napačno (ii) razlagal in uporabil člen 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-89/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 21. februarja 2014 – A2A SpA proti Agenzia delle Entrate

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 21. februarja 2014 – A2A SpA proti Agenzia delle Entrate
   (Zadeva C-89/14)
   2014/C 142/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte Suprema di Cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: A2A SpA

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 14 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1) ter člene 9, 11 in 13 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju prej navedene uredbe (2) razlagati v smislu, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki v zvezi z vračilom državne pomoči na podlagi odločbe Komisije, ki je bila vročena 7. junija 2002, določa, da se obresti obračunajo na podlagi določb iz Poglavja V navedene uredbe št. 794/2004 (oziroma, natančneje, iz členov 9 in 11) in torej z uporabo obrestne mere na podlagi obrestnoobrestnega računa?

      (1)  UL L 83, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 4, str. 3)


title: Zadeva C-423/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne  29. novembra 2005

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/14

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 29. novembra 2005
   (Zadeva C-423/05)
   (2006/C 48/27)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata A. Caeiros in M. Konstantinidis, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 29. novembra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1)

               Razglasi, da Francoska republika s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za:

                           —

                           zagotovitev predelave in odstranjevanja odpadkov, ne da bi bilo ogroženo zdravje ljudi ali okolje in da bi prepovedala opustitev, zavrženje ali nenadzorovano odstranitev odpadkov;

                           —

                           da vsak imetnik odpadkov preda svoje odpadke zasebnemu ali javnemu zbiralcu odpadkov ali podjetju, ki izvaja postopke odstranitve ali predelave ali sam zagotovi predelavo v skladu z določbami Direktive Sveta št. 75/442/EGS (1) z dne 15. julija 1975 o odpadkih;

                           —

                           da obrati in podjetja, ki izvajajo postopke odstranjevanja, delujejo z dovoljenjem pristojnega organa;

                           —

                           da v zvezi z odlagališči, ki ob prenosu Direktive Sveta št. 1999/31/ES (2) z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, se pravi 16. julija 2001, že imajo dovoljenja ali že delujejo, upravljalec odlagališča pred 16. julijem 2002 pripravi in predloži pristojnemu organu v odobritev načrt prilagoditve odlagališča skupaj s podrobnostmi in izpolnjevanje pogojev za dovoljenje kot vseh sanacijskih ukrepih, za katere meni, da so potrebni, in ker po predložitvi načrta prilagoditve odlagališča pristojni organ sprejme dokončno odločbo glede tega, ali se obratovanje lahko nadaljuje, s tem, da v najkrajšem času zapre odlagališča, ki niso dobila dovoljenja za nadaljevanje dejavnosti ali za potrebna dela in določitev prehodnega obdobja za izvedbo načrta, Francoska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 4, 8 in 9 zgoraj navedene Direktive 75/442/EGS, spremenjene z Direktivo 91/156/EGS (3) in člena 14(a), (b) in (c) Direktive 99/31/ES.

               2)

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Komisija šteje, da Francoska republika s tem, da dopušča delovanje številnih nezakonitih odlagališč v Franciji in s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi bili odpadki odstranjeni, ne da bi bilo ogroženo zdravje ljudi ali okolje, ni izpolnila obveznosti iz členov 4, 8 in 9 Direktive Sveta 75/442/EGS o odpadkih, spremenjene z Direktivo 91/156/EGS. Francoski organi ne oporekajo tem neizpolnitvam, oporekajo pa številu nezakonitih odlagališč, ki ga je navedla Komisija in potrjujejo, da vpliv teh odlagališč na okolje majhen, na nedovoljena odlagališča pa se odlagajo le neobdelani odpadki, grušč in večji odpadki.
   Podatki, ki so jih poslali francoski organi, ne zadostujejo za presojo skladnosti sistema dovoljenj z zahtevami člena 9 Direktive 75/442/EGS: za odlagališča, katerih površina je manjša od 100m2 in višina manjša od 2m, kot tudi za postopke predelave takih odpadkov dovoljenje ni potrebno. Razlaga francoskih organov, po kateri so nezakonita samo odlagališča, ki jih upravljajo občine brez dovoljenja, je nepravilna, saj lahko odlagališče brez dovoljenja upravlja tudi posameznik.
   Ob podatkih, ki so ji bili posredovani, lahko Komisija le predpostavlja, da v nasprotju s tem, kar predpisujejo določbe člena 14 Direktive 99/31/ES obrati in podjetja, ki zagotavljajo postopke odstanjevanja, ne da bi za to bilo potrebno dovoljenje, pristojnemu organu pred 16. julijem 2002 niso pripravili niti predložili v odobritev načrta prilagoditve vsakega nezakonitega ali nenadzorovanega odlagališča. Odlagališče, ki ga ni mogoče prilagoditi zahtevam prej omenjene direktive, je treba nemudoma zapreti. Delovanje nezakonitih odlagališč brez načrta prilagoditve in dovoljenja pomeni kršitev člena 14 Direktive 99/31/ES.

      (1)  UL L 194, 25.7.1975, str. 39.

      (2)  UL L 182, 16.7.1999, str. 1.

      (3)  UL L 78, 26.3.1991, str. 32.


title: Zadeva C-3/06 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. februarja 2007 — Groupe Danone proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Globe — Smernice za izračun globe — Obvestilo o ugodni obravnavi)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. februarja 2007 — Groupe Danone proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-3/06 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Globe - Smernice za izračun globe - Obvestilo o ugodni obravnavi)
   (2007/C 82/11)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Groupe Danone (zastopnika: A. Winckler in S. Sorinas Jimeno, avocats)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Bouquet in W. Wils, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 25. oktobra 2005 v zadevi Groupe Danone proti Komisiji (T-38/02), s katero je Sodišče prve stopnje delno zavrnilo ničnostno tožbo zoper Odločbo Komisije 2003/569/ES z dne 5. decembra 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (UL L 200, str. 1).
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Groupe Danone se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.


title: Zadeva C-136/09: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 18. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Areios Pagos – Grčija) – Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon proti Divani Akropolis Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia (Člen 104(3) Poslovnika — Avtorska in sorodne pravice v informacijski družbi — Direktiva 2001/29/ES — Člen 3 — Pojem „priobčitev javnosti“ — Dela, ki se razširjajo prek televizijskih sprejemnikov, nameščenih v hotelskih sobah)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/14

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 18. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Areios Pagos – Grčija) – Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon proti Divani Akropolis Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia
   (Zadeva C-136/09) (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Avtorska in sorodne pravice v informacijski družbi - Direktiva 2001/29/ES - Člen 3 - Pojem „priobčitev javnosti“ - Dela, ki se razširjajo prek televizijskih sprejemnikov, nameščenih v hotelskih sobah)
   2010/C 179/23
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Areios Pagos

      Stranke

      Tožeča stranka: Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon

      Tožena stranka: Divani Akropolis Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireai,

      Ob udeležbi: Xenodocheiako Epimelitirio tis Ellados

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Areios Pagos – Razlaga člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10) – Pojem „priobčitev javnosti“ – Dela, ki se razširjajo prek televizijskih sprejemnikov, nameščenih v hotelskih sobah in povezanih z osrednjo anteno hotela, brez drugega posredovanja hotela za distribucijo signala gostom.

      Izrek

   Hotelir zgolj z namestitvijo televizijskih sprejemnikov v hotelskih sobah stori dejanje priobčitve javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Združeni zadevi T-225/07 in T-364/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. septembra 2009 – Thomson Sales Europe proti Komisiji ( Carinska unija — Vzporedni uvoz barvnih televizijskih sprejemnikov, izdelanih na Tajskem — Odpust uvoznih dajatev — Očitna malomarnost — Nemožnost naknadne izterjave uvoznih dajatev — Ničnostna tožba — Akt, ki posega v položaj — Nedopustnost )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/58

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. septembra 2009 – Thomson Sales Europe proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-225/07 in T-364/07) (1)

   („Carinska unija - Vzporedni uvoz barvnih televizijskih sprejemnikov, izdelanih na Tajskem - Odpust uvoznih dajatev - Očitna malomarnost - Nemožnost naknadne izterjave uvoznih dajatev - Ničnostna tožba - Akt, ki posega v položaj - Nedopustnost“)
   2009/C 267/101
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Thomson Sales Europe (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopnika: F. Goguel in F. Foucault, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: v zadevi T-225/07 X. Lewis, H. van Vliet in S. Schønberg in v zadevi T-364/07 X. Lewis in M. Patakia, zastopniki)

      Predmet

   V zadevi T-225/07 razglasitev ničnosti Odločbe Komisije št. REM 03/05 z dne 7. maja 2007, s katero je bilo francoskim organom navedeno, da odobritev odpusta uvoznih dajatev za barvne televizijske sprejemnike, izdelane na Tajskem, na katere se je nanašala njihova prošnja z dne 14. septembra 2005, ni upravičena, in v zadevi T-364/07 predlog razglasitve ničnosti dopisa Komisija z dne 20. julija 2007, s katerim ni potrdila ugodnosti nemožnosti naknadne izterjave uvoznih dajatev za navedene aparate.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavržeta.

               2.

               Thomson Sales Europe se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Komisija Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva C-170/09: Tožba, vložena 13. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/30

         Tožba, vložena 13. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-170/09)
   2009/C 153/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Peere in P. Dejmek, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma (1), v vsakem primeru pa zato, ker o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2005/60/ES v nacionalno zakonodajo se je iztekel 15. decembra 2007. Na dan vložitve te tožbe tožena stranka še ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za prenos, v vsakem primeru pa o tem ni obvestila Komisije.

      (1)  UL L 309, str. 15.


title: Zadeva T-341/10: Tožba, vložena 20. avgusta 2010 – F91 Diddeléng in drugi proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/32

         Tožba, vložena 20. avgusta 2010 – F91 Diddeléng in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-341/10)
   ()
   2010/C 301/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: F91 Diddeléng (Dudelange, Luksemburg), Julien Bonnetaud (Yutz, Francija), Thomas Gruszczynski (Amnéville, Francija), Rainer Hauck (Maxdorf, Nemčija), Stéphane Martine (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Grégory Molnar (Moyeuvre-Grande, Francija) in Yann Thibout (Algrange, Francija) (zastopniki: L. Misson, C. Delrée in G. Ernes, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije z dne 3. junija 2010;

               —

               razglasitev ničnosti pravil, ki kršijo člena 45 in 101 PDEU;

               —

               naložitev ustreznih sankcij.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke (nogometni klub Dudelange in neluksemburški igralci, zaposleni v tem klubu) zahtevajo razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 3. junija 2010, ki jim je bila vročena 21. junija 2010 in s katero je Komisija tožeče stranke obvestila o prekinitvi postopka, ki so ga sprožile z vložitvijo tožbe proti Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF – luksemburška nogometna zveza) na podlagi členov 45 in 101 PDEU, ki se nanaša na pravila FLF, ki prepovedujejo tožečim strankam sodelovanje na nekaterih nogometnih tekmah, če je število tujih igralcev na seznamu za tekmo višje od števila, določenega v pravilih FLF.
   Tožeče stranke v podporo tožbi navajajo dva tožbena razloga, in sicer:

               —

               kršitev člena 45 PDEU, ker pomenita obveznost, ki trenutno izhaja iz veljavne ureditve FLF, da je treba na seznamu za tekmo navesti sedem igralcev, ki so prvo pogodbo podpisali v Luksemburgu, in prepoved na istem seznamu za tekmo navesti več kot štiri igralce, ki so v športnem letu prestopili, neposredno diskriminacijo, ki državljanu države članice onemogoča izvrševanje ekonomske dejavnosti na luksemburškem ozemlju. Tožeče stranke poleg tega trdijo, da ker pravila FLF vsebujejo neposredno diskriminacijo in ne neposredne, so cilji, na katere se sklicuje FLF, in sicer socialni cilj predstavljanja nogometa kot ljubiteljskega športa, neutemeljeni in jih tako ni mogoče šteti za legitimne cilje. Prepovedi naj bi bile zato nesorazmerne z navedenim ciljem;

               —

               kršitev člena 10 PDEU, ker bi bilo treba FLF obravnavati kot združenje podjetij, ki krši pravo o konkurenci, predvsem člen 101 PDEU, saj naj bi imele prepovedi glede števila tujih igralcev ekonomske posledice za profesionalne športnike in naj bi kršile svobodo konkurence luksemburških nogometnih klubov.


title: Zadeva T-220/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2011 – Ergo Versicherungsgruppe proti UUNT – Société de développement et de recherche industrielle (ERGO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ERGO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti URGO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/47

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2011 – Ergo Versicherungsgruppe proti UUNT – Société de développement et de recherche industrielle (ERGO)
   (Zadeva T-220/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ERGO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti URGO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 269/103
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ergo Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: V. von Bomhard, A. W. Renck, T. Dolde, J. Pause, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: B. Schmidt, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Société de développement et de recherche industrielle (Chenôve, Francija) (zastopnik: K. Dröge, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. marca 2009 (zadeva R 515/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Société de développement et de recherche industrielle in Ergo Versicherungsgruppe AG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Ergo Versicherungsgruppe AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva T-416/17: Tožba, vložena 3. julija 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Papouis Dairies (fino)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/53

         Tožba, vložena 3. julija 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Papouis Dairies (fino)
   (Zadeva T-416/17)
   (2017/C 277/77)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikozija, Ciper) (zastopnik: S. Malynicz, QC, in V. Marsland, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Papouis Dairies LTD (Nikozija, Ciper)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije v barvi, ki vsebuje besedni element „fino“ – prijava št. 11180791

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. aprila 2017 v zadevi R 2759/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in drugi stranki naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-153/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 27. marca 2017 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 27. marca 2017 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Volkswagen Financial Services (UK) Ltd
   (Zadeva C-153/17)
   (2017/C 178/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Nasprotna stranka: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Če so bili splošni režijski stroški, pripisani transakcijam najemnega nakupa (ki so sestavljene iz storitev financiranja, oproščenih davka, in obdavčljivih dobav avtomobilov), vključeni le v ceno storitev financiranja, ki so oproščene davka in jih opravi davčni zavezanec, ali ima ta pravico do odbitka katerega koli vstopnega davka na te stroške?

               2.

               Kakšna je pravilna razlaga točke 31 sodbe Midland Bank (C-98/98) in zlasti navedbe, da so režijski stroški „del splošnih stroškov davčnega zavezanca in so kot taki sestavni del cene proizvodov podjetja“?
               Zlasti:

                           a)

                           Ali je treba ta odlomek razlagati tako, da mora država članica vedno pripisati nekaj vstopnega davka vsaki dobavi v skladu z ukrepom, sprejetim na podlagi člena 173(2)(c) Direktive (1)?

                           b)

                           Ali to velja, tudi če so dejanske okoliščine take, da režijski stroški niso vključeni v ceno obdavčljivih dobav, ki jih opravi podjetje?

               3.

               Ali dejstvo, da so bili režijski stroški dejansko – vsaj deloma – uporabljeni pri opravljanju obdavčljivih dobav avtomobilov,

                           a)

                           pomeni, da mora biti odbiten vsaj določen delež vstopnega davka na te stroške?

                           b)

                           Ali to velja, tudi če so dejanske okoliščine take, da režijski stroški niso vključeni v ceno obdavčljivih dobav avtomobilov?

               4.

               Ali je načeloma lahko zakonito, da se ne upoštevajo obdavčljive dobave avtomobilov (ali njihova vrednost), da bi se uporabilo posebno metodo na podlagi člena 173(2)(c) Direktive?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-182/14 P: Pritožba, ki jo je Mega Brands International, Luxembourg, in Zweigniederlassung Zug vložila 11. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 4. februarja 2014 v zadevah T-604/11 in T-292/12, Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/3

         Pritožba, ki jo je Mega Brands International, Luxembourg, in Zweigniederlassung Zug vložila 11. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 4. februarja 2014 v zadevah T-604/11 in T-292/12, Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-182/14 P)
   2014/C 223/03
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (zastopnika: A. Nordemann, M.C. Maier, Rechtsanwälte)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2014 v zadevi T-292/12,

               —

               po potrebi zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču,

               —

               drugi stranki v postopku s pritožbo naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja samo en tožbeni razlog, in sicer kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (1) z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti.
   Pritožnica zlasti navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo:

               1.

               s tem da ni upoštevalo in celo ni navedlo, v okviru celovite presoje, da prejšnja znamka MAGNET 4 zajema številko „4“;

               2.

               s tem da je v točkah 22 in 25 sodbe štelo, da je element MAGNET prevladujoči element prejšnje znamke MAGNET 4;

               3.

               s tem da je v točki 25 uporabilo drugačna pravila pri presoji fonetične in vizualne podobnosti znakov MAGNET 4 in MAGNEXT;

               4.

               s tem da v točki 35 ni upoštevalo, v okviru celovite presoje verjetnosti zmede, medsebojne odvisnosti upoštevnih dejavnikov, in zlasti nizke stopnje razlikovalnega učinka prejšnje znamke, MAGNET 4, neobstoja pojmovne podobnosti znakov MAGNET 4 in MAGNEXT, ter nizke stopnje fonetične in vizualne podobnosti znakov;

               5.

               s tem da v točki 35 ni navedlo natančne obrazložitve v zvezi z obstojem verjetnosti zmede glede znakov MAGNET 4 in MAGNEXT

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-337/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Stuttgart – Nemčija) – Ibrahim Altun proti Stadt Böblingen (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Člen 7, prvi odstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 – Pravica do prebivanja otroka turškega delavca – Vključenost delavca na zakoniti trg dela – Neprostovoljna brezposelnost – Uporaba navedenega sporazuma za turške begunce – Pogoji za izgubo pridobljenih pravic)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Stuttgart – Nemčija) – Ibrahim Altun proti Stadt Böblingen
   (Zadeva C-337/07) (1)

   (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Člen 7, prvi odstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 - Pravica do prebivanja otroka turškega delavca - Vključenost delavca na zakoniti trg dela - Neprostovoljna brezposelnost - Uporaba navedenega sporazuma za turške begunce - Pogoji za izgubo pridobljenih pravic)
   (2009/C 44/24)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Stuttgart
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ibrahim Altun

      Tožena stranka: Stadt Böblingen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Stuttgart – Razlaga člena 7, prvi odstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta EGS/Turčija št. 1/80 – Pravica do prebivanja turškega državljana, ki je vstopil na nacionalno ozemlje kot mladoletnik v okviru združitve družine – Kazenska obsodba – Učinek na pravico do prebivanja –Uporaba za turške begunce – Pravica do azila dodeljena očetu na podlagi neresničnih podatkov – Preklic pravice do azila kot pogoj za zavrnitev izvedene pravice do prebivanja – Izvedena pravica, pogojena s pripadnostjo zakonitemu trgu dela države članice za obdobje treh let med obstojem družinske skupnosti z mladoletnikom
   Izrek

               1)

               Člen 7, prvi odstavek, prva alinea, Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ustanovljen s sporazumom o pridruževanju Turčije Evropski gospodarski skupnosti, je treba razlagati tako, da otrok turškega delavca lahko uveljavlja pravice iz te določbe, če je v obdobju treh let sobivanja s tem delavcem slednji opravljal poklicno dejavnost dve leti in pol, nato pa je bil šest mesecev brezposeln.

               2)

               Dejstvo, da je turški delavec pridobil pravico do prebivanja v državi članici in s tem pravico do dostopa na trg dela te države kot politični begunec, ni razlog, da njegov družinski član ne bi mogel uveljavljati pravice iz člena 7, prvi odstavek, Sklepa št. 1/80.

               3)

               Člen 7, prvi odstavek, Sklepa št. 1/80 je treba razlagati tako, da če je turški delavec pridobil status političnega begunca na podlagi neresničnih podatkov, pravic, ki jih ima njegov družinski član na podlagi te določbe, ni mogoče izpodbijati, če slednji na dan odvzema dovoljenja za prebivanje, izdanega temu delavcu, izpolnjuje pogoje iz navedene določbe.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva T-547/10: Tožba, vložena 29. novembra 2010 – Omya proti UUNT – Alpha Calcit (CALCIMATT)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/51

         Tožba, vložena 29. novembra 2010 – Omya proti UUNT – Alpha Calcit (CALCIMATT)
   (Zadeva T-547/10)
   ()
   2011/C 30/91
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Omya AG (Oftringen, Švica) (zastopnica: F. Kuschmirek, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbH (Köln, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. septembra 2010 v zadevi R 1370/2009-1 naj se razveljavi, toženi stranki pa se naj naloži registracija znamke št. 5 200 654, „CALCIMATT“, za vse proizvode, na katere se nanaša prijava;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               podredno, postopek naj se prekine do sprejetja končne odločbe UUNT o izbrisu v postopku z ugovorom navajane znamke EU 003513488, „CALCILAN“.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „CALCIMATT“ za proizvode iz razredov 1 in 2

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedne znamke, ki so bile predmet mednarodne registracije, in sicer „CALCIPLAST“, „CALCILIT“ in „CALCICELL“ za proizvode iz razredov 1 in 19, besedni znamki Skupnosti „Calcilit“ in „CALCILAN“ za proizvode iz razredov 1 in 19, nacionalni besedni znamki „CALCICELL“ in „CALCIPLAST“ za proizvode iz razreda 1

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj ne bi bilo mogoče šteti, da so si zadevne znamke z vidika vsakokrat navajanih proizvodov zamenljivo podobne.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-210/13: Tožba, vložena 12. aprila 2013 – Versalis proti Komisiji

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/52

         Tožba, vložena 12. aprila 2013 – Versalis proti Komisiji
   (Zadeva T-210/13)
   2013/C 156/98
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Versalis SpA (San Donato Milanese, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, F. Moretti in L. Nascimbene, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost izpodbijanih aktov in Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet tega spora je predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije z dne 26. februarja 2013 [C(2013) 1200 final], vključno z obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah [C(2013) 1199 final], s katerima je Komisija formalno uvedla postopek AT. 40032 – BR/ESBR – Ponovna kršitev, katere namen je sprememba odločbe C(2006) 5700 final v zadevi COMP/F.38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk z dne 29. novembra 2006, ki jo je Splošno sodišče Evropske unije razglasilo za delno nično in spremenilo s sodbama, izdanima 13. julija 2011 v zadevah T-39/07, Eni proti Komisiji in T-59/07, Polimeri Europa proti Komisiji.
   S prvim in edinim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da Komisija ni pristojna za to, da zoper njo ponovno uvede postopek za naložitev sankcij z namenom sprejetja novega sklepa o ugotovitvi kršitve. Tožeča stranka zlasti meni, da Komisija po sprejetju odločbe z dne 29. novembra 2006 (C(2006) 5700 final), ki jo je Splošno sodišče Evropske unije razglasilo za delno nično in spremenilo s sodbama z dne 13. julija 2011 v zadevah T-39/07, Eni proti Komisiji in T-59/07, Polimeri Europa proti Komisiji, ki se trenutno izpodbijata pred Sodiščem, ni bila več pristojna za naložitev sankcij v zvezi z družbo Versalis S.p.A glede dejstev, ki so predmet postopka COMP/F/38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk. Komisija namerava s ponovno uvedbo postopka naložitve sankcij opraviti vsebinsko preverjanje obrazloženega dela sklepa z dne 29. novembra 2006 oziroma ponovno presojo dejstev v breme tožeče stranke, ki so že bila ugotovljena prvič in o čemer se je Splošno sodišče pri izvrševanju celovitega sodnega nadzora že izreklo. Ponovna uvedba postopka za ugotavljanje kršitev je torej glede ciljev in učinkov očitno v nasprotju z načeli ne bis in idem, pravne varnosti, zaupanja v pravo in učinkovitega sodnega varstva.


title: Zadeva C-217/10 P: Pritožba, ki jo je 5. maja 2010 vložil Bent Hansen zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 24. marca 2010 v zadevi T-6/09, Bent Hansen proti Evropski komisiji

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/8

         Pritožba, ki jo je 5. maja 2010 vložil Bent Hansen zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 24. marca 2010 v zadevi T-6/09, Bent Hansen proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-217/10 P)
   2010/C 195/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Bent Hansen (zastopnik: I. Anderson, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga:

               —

               sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010, s katerim je bila kot očitno nedopustna zavržena pritožnikova tožba in mu je bilo naloženo plačilo stroškov, naj se razveljavi;

               —

               naj se izreče za pristojno za obravnavo pritožnikove pritožbe in naj Komisiji naloži plačilo:

                           (a)

                           pritožniku 800 000 EUR oziroma znesek, ki bi bil po mnenju Sodišča ustrezen in pravičen kot odškodnina za prestano, sedanjo in prihodnjo telesno bolečino in trpljenje in zmanjšanje življenjske aktivnosti, povzročenih zaradi resnega poslabšanja njegovega zdravja, ki izvira iz Komisijine samovoljne in nezakonite zavrnitve zagotovitve vzpostavitve ukrepov preventivnega zdravstvenega nadzora iz Direktive 96/29 (1) glede bolezni, povezanih s sevanjem, in sicer za posebne intervencijske ekipe v Thuleju;

                           (b)

                           pritožniku ali zdravstveni ustanovi ali izvajalcem oskrbe stroške, ki bodo v prihodnje nastali za zdravljenje in za zdravila – namenjena lajšanju in/ali zdravljenju njegovega zgoraj v točki (a) opisanega prizadetega zdravja – ki mu niso na voljo v okviru nacionalnega zdravstvenega sistema njegove države članice;

                           (c)

                           stroškov postopka in stroškov, ki so nastali pritožniku v tem postopku in postopku pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je pritožnikovo tožbo, ki je bila vložena na podlagi nepogodbene obveznosti, neupravičeno zavrglo kot nedopustno, pri čemer je napačno obravnavalo naravo tožbe in tožbenih razlogov. Splošno sodišče zaradi te napačne obravnave ni ugotovilo nezakonitosti Komisijinega samovoljnega in nepoštenega izgovora, s katerim je zavrnila ukrepanje, in to neukrepanje je izničilo pomen enotnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva v primeru radioloških nesreč, ki nastanejo zaradi uporabe jedrske energije v vojaške namene.

               2.

               Neuporaba pravnih načel, ki so skupna državam članicam. Splošno sodišče s tem, da ni uporabilo pravnih načel, ki so skupna pravnim ureditvam držav članic, glede odgovornosti upravnih organov za škodo, ki je povzročena posameznikom, kot je to določeno v členu 188 Pogodbe ESAE, ni ugotovilo, da je Komisija, zaradi pomanjkanja potrebne skrbnosti in dobrega upravljanja, ravnala nezakonito.

               3.

               Nepravilna uporaba posebnih pristojnosti, ki jih ima Komisija s tem, da ima na področju konkurenčnega prava možnost izvzetja, v zvezi z dopustnostjo pritožbe, ki se nanaša na zdravstvene standarde. Splošno sodišče je zagrešilo napako v presoji glede Komisijinega na podlagi vojaških razlogov opravljenega izvzetja radiološke nesreče v Thuleju s področja uporabe ukrepov zdravstvene zaščite, ki so določeni v navedeni direktivi, po zgledu široke in posebne diskrecijske pravice, ki jo ima Komisija ob tem, ko z diskrecijskim izvzetjem nezakonitih trgovskih sporazumov določa politiko EU na področju konkurence. S tem niso bile spoštovane odločbe o dopustnosti tega sodišča na drugih področjih prava EU, kjer Komisija nima take posebne diskrecijske pravice in kjer navedbe, da Komisija ni ukrepala, ne pomenijo očitno nedopustne pritožbe.
               Splošno sodišče je spregledalo dejstvo, da Komisija nima posebne in neomejene diskrecijske pravice glede izvršitve enotnih standardov za varstvo zdravja, ker Pogodba ESAE natančno določa njene pristojnosti glede izvzetja in posebej določa postopke za pritožbe posameznikov glede njenega neukrepanja na področjih, kjer jim je bila podeljena zaščita. To vključuje položaje, ko je bila zavrnitev ukrepanja naslovljena na drugo stranko.

               4.

               Neobravnavanje vprašanja, ali je bil s tem, da Komisija ni ukrepala, kršen s Pogodbo ESAE določen cilj varstva zdravja delavcev in prebivalstva.
               Splošno sodišče je poleg tega ravnalo nepravilno s tem, da ni preizkusilo, ali so bili s tem, da Komisija ni ukrepala, kršeni cilji Pogodbe ESAE, in sicer vzpostavitev in zagotovitev uporabe enotnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred dolgoročnimi učinki ionizirajočega sevanja. S tem je spregledalo brezpogojno dolžnost, ki jo ima Komisija na podlagi Pogodbe ESAE, za zagotovitev, da se določbe Pogodbe pravilno uporabljajo, vključno s previdnostnim načelom, ki je njen del.

      (1)  Direktiva Sveta 96/29/EURATOM z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja (UL L 159, str. 1).


title: Zadeva T-201/09: Tožba, vložena 22. maja 2009 — Rügen Fisch proti UUNT — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/55

         Tožba, vložena 22. maja 2009 — Rügen Fisch proti UUNT — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX)
   (Zadeva T-201/09)
   2009/C 180/102
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rügen Fisch AG (Sassnitz, Nemčija) (zastopnika: O. Spuhler in M. Geiz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Schwaaner Fischwaren GmbH (Schwaandorf, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 20. marca 2009 v zadevi R 230/2007–4 naj se razveljavi.

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „SCOMBER MIX“ za proizvode in storitve iz razredov 29 in 35 (znamka Skupnosti št. 3 227 031)

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Schwaaner Fischwaren GmbH

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev predloga za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za izbris in delna razglasitev ničnosti znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (sedaj člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1)), ker naj znamka Skupnosti „SCOMBER MIX“ ne bi bila čisto opisna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/1

         2010/C 148/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 134, 22.5.2010

      Prejšnje objave

      UL C 113, 1.5.2010

      UL C 100, 17.4.2010

      UL C 80, 27.3.2010

      UL C 63, 13.3.2010

      UL C 51, 27.2.2010

      UL C 37, 13.2.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu