title: Zadeva T-306/16: Tožba, vložena 13. junija 2016 – Gamet/EUIPO – „Metal-Bud“ Robert Gubała (Kljuka za vrata)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/26

         Tožba, vložena 13. junija 2016 – Gamet/EUIPO – „Metal-Bud“ Robert Gubała (Kljuka za vrata)
   (Zadeva T-306/16)
   (2016/C 296/35)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gamet S.A. (Toruń, Poljska) (zastopnica: A. Rolbiecka, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Firma produkcyjno-handlowa „Metal-Bud“ Robert Gubała (Świątniki Górne, Poljska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik spornega modela: tožeča stranka

      Zadevni sporni model: model Skupnosti „Kljuka za vrata“ – model Skupnosti št. 2208 066-0001

      Izpodbijana odločba: Odločba tretjega odbora EUIPO za pritožbe z dne 17. marca 2016 v zadevi R 2040/2014-3

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo tretjega odbora EUIPO za pritožbe z dne 17. marca 2016 v zadevi R 2040/2014-3 v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti, modela Skupnosti št. 002208066-0001;

               —

               EUIPO in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 63(2) Uredbe št. 6/2002 s tem, da so bili sprejeti prepozno predloženi dokazi – izjava predstavnika podjetja Klamex ne glede na to, da je dokaz vseboval informacije, ki so bile povsem nove za postopek in jih niso potrjevali dokazi, predstavljeni pred oddelkom za izbris;

               —

               kršitev člena 63(1) Uredbe št. 6/2002 z napačno in samovoljno ugotovitvijo, da dokazi, ki jih je predstavila druga stranka, potrjujejo, da ni materialnih razlik med modelom Skupnosti in modelom kljuke za vrata „DORA“ glede:

                           —

                           oblike in sorazmerij ročice,

                           —

                           sorazmerij ročice in ročaja,

                           —

                           globine ročaja,

                           —

                           stopnje poševnosti ročaja,

                           —

                           zaobljenosti robov kljuke.

               —

               Kršitev členov 4 in 6(2) Uredbe št. 6/2002 v povezavi s členom 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002 z napačno presojo svobode pri oblikovanju kljuk za vrata s trditvijo, da je stopnja svobode oblikovalca pri oblikovanju kljuk za vrata skoraj neomejena in izvira iz tega, da odbor ni upošteval lastnosti, ki bi jih moral oblikovalec upoštevati pri oblikovanju kljuke za vrata;

               —

               kršitev členov 4 in 6 Uredbe št. 6/2002 z napačno ugotovitvijo, da model Skupnosti pri neobveščenem uporabniku ne ustvarja celostnega vtisa, ki bi bil drugačen od vtisa, ki ga ustvarja kljuka „DORA“.


title: Zadeva F-96/08: Tožba, vložena 17. novembra 2008 – Cerafogli proti ECB

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/75

         Tožba, vložena 17. novembra 2008 – Cerafogli proti ECB
   (Zadeva F-96/08)
   (2009/C 44/135)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt, Nemčija) (zastopnik: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe ECB, s katero se je tožeči stranki zavrnila odobritev napredovanja ad personam, in predlog, naj se toženi stranki naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba, s katero se je tožeči stranki zavrnila odobritev napredovanja ad personam in o kateri je bila tožeča stranka obveščena 11. marca 2008, naj se razglasi za nično;

               —

               posledično, (i) vse odločbe, ki izhajajo iz odločbe o nenapredovanju tožeče stranke, o kateri je bila ta obveščena 11. marca 2008, vključno s plačilnimi listi tožeče stranke od marca 2008, naj se razglasijo za nične in (ii) toženi stranki naj se zaradi povrnitve nepremoženjske škode, nastale tožeči stranki, naloži plačilo zneska v višini 10 000 EUR, določenega ex aequo et bono;

               —

               če bi pri izvršitvi sodbe, s katero bi bila ugotovljena ničnost, prišlo do resnih težav, naj se zaradi povrnitve škode, nastale tožeči stranki, naloži plačilo zneska 78 000 EUR ali vsaj polovico tega zneska;

               —

               Evropski centralni banki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-343/15: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 30. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – J. Klinkenberg/Minister van Infrastructuur en Milieu

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/19

         Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 30. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – J. Klinkenberg/Minister van Infrastructuur en Milieu
   (Zadeva C-343/15) (1)

   (2016/C 326/32)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva T-181/17: Tožba, vložena 18. avgusta 2017 – PC/EASO

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/13

         Tožba, vložena 18. avgusta 2017 – PC/EASO
   (Zadeva T-181/17)
   (2017/C 357/18)
   Jezik postopka: finščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PC (zastopnik: L. Railas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski azilni podporni urad (EASO)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               EASO naloži, naj iz obrazložene odločbe z dne 15. junija 2016 odstrani in izbriše anonimni dopis, s katerim se podcenjuje človekovo dostojanstvo in naj sprejme novo odločbo, ki se nanaša na pretekli datum Odločbe EASO/ED/2015/358 ter na njej temelječo odločbo o odpovedi EASO/HR/2015/607, katere razglasitev ničnosti je tožeča stranka predlagala v zadevi T-610/16;

               —

               EASO naloži, naj odstrani ločene osebne spise in naj o tožeči stranki v skladu s členom 26 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije vodi le en osebni spis, katerega dopisi so v skladu s Kadrovskimi predpisi, ter da iz osebnega spisa tožeče stranke odstrani ročno napisane dokumente, ki ne spadajo tja in ki jih ni mogoče identificirati s popolno gotovostjo;

               —

               EASO naloži, naj razišče postopek nastanka dokumenta EASO/ED/2015/358 in naloži upravnemu odboru EASO, da v skladu s členom 29 [odstavek 1] (b) in členom 31(6) Uredbe št. 439/2010 ustanovitvi urada EASO, sprejme ukrepe zaradi nepravilnosti v upravi EASO ter odredi, naj tožeči stranki plača odškodnino v višini 30 000 EUR zaradi kršitve člena 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki je v tem, da je EASO sprejel posamični ukrep v njeno škodo;

               —

               EASO naloži, naj razišče trpinčenje tožeče stranke na delovnem mestu, in odredi EASO in njegovemu upravnemu odboru, da sprejmeta ukrepe zoper odgovornega za trpinčenje na delovnem mestu in jima naloži, da tožeči stranki plačata 30 000 EUR zaradi te dolgotrajne kršitve dolžnosti;

               —

               EASO naloži, naj razišče razkritje zaupnih dopisov, ki se nanašajo na tožečo stranko, nepooblaščenim tretjim osebam ter da EASO in njegovemu upravnemu odboru naloži sprejetje ukrepov zoper osebe, odgovorne za razkritje dopisov, ter jima naloži, da tožeči stranki plačata 20 000 EUR zaradi kršitev dolžnosti;

               —

               EASO naloži, naj razišče kršitve Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije, ter EASO in njegovemu upravnemu odboru naloži, naj sprejmeta ukrepe zoper odgovorno osebo za kršitve tega protokola, ter jima naloži, da tožeči stranki plačata 20 000 EUR zaradi kršitve dolžnosti;

               —

               EASO naloži, da tožečo stranko vrne na delovno mesto in v delovno razmerje, ki je obstajalo pred petimi leti, kot da še naprej obstaja brez prekinitve in za plačilo ter EASO odredi, naj tožeči stranki izplača plačo, nadomestila in pokojninske prispevke delodajalca za obdobje, v katerem ni bila zaposlena na svojem delovnem mestu, kot odškodnino, dokler se ne vrne na svoje delovno mesto;

               —

               EASO podredno, če tožeče stranke ne more vrniti na njeno delovno mesto, naloži, da tožeči stranki izplača plačo, nadomestila in pokojninske prispevke delodajalca za obdobje pet let brez prekinitve;

               —

               EASO naloži, da tožeči stranki izplača 30 000 EUR kot nadomestilo za nepremoženjsko škodo, tj. za bolečino, ki jo je utrpela zaradi načina, na katerega je EASO uporabil pravico do izjave v nasprotju z namenom člena 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ter

               —

               EASO naloži plačilo stroškov, nastalih tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge:

               1.

               Prvič, tožeča stranka je bila vedno znova in sistematično izpostavljena trpinčenju na delovnem mestu, ki ga je izvajal in vodil njen nadrejeni. To naj bi na primer privedlo do neobičajnih delovnih pogojev v času poskusne dobe, v kateri tako ni bilo poštenosti in nepristranskosti ter je bila zaznamovana z avtoritarnim odnosom, manipulacijo in javno izraženo neobjektivno kritiko do tožeče stranke.

               2.

               Drugič, v obrazloženi odločbi EASO EASO/HR/2016/525 je dopis, ki temelji na anonimnih trditvah, ki ni v nikakršni povezavi s končanjem delovnega razmerja tožeče stranke in ni sestavni del osebnega spisa tožeče stranke.

               3.

               Tretjič, EASO je tožeči stranki odvzel možnost obrambe s tem, da je retroaktivno sestavil dokument EASO/ED/2015/358 in kršil člen 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               4.

               Četrtič, EASO je tožečo stranko blatil tudi zunaj EASO s tem, da je na primer obrazloženo določbo EASO/HR/2016/525, ki vsebuje neobrazložen, neupošteven in nepotrjen dopis, ki se nanaša na tožečo stranko, poslal evropskemu varuhu človekovih pravic.

               5.

               Petič, EASO je v nasprotju s členoma 17 in 19 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije zaupne dopise, ki se nanašajo na tožečo stranko, posredoval tretjim osebam, ki niso upravičene videti teh dopisov.

               6.

               Šestič, EASO je kršil doslednosti aktov, ker vodi dva različna osebna spisa o tožeči stranki in v nasprotju s členom 26 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije ne prizna kot upoštevnih niti podatkov v javnem osebnem spisu.


title: Zadeva C-493/11 P: Pritožba, ki jo je 23. septembra 2011 vložila družba United Technologies Corp. zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi T-141/07, United Technologies Corp. proti Evropski komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/17

         Pritožba, ki jo je 23. septembra 2011 vložila družba United Technologies Corp. zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi T-141/07, United Technologies Corp. proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-493/11 P)
   2011/C 347/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: United Technologies Corp. (zastopniki: A. Winckler, odvetnik, J. Temple Lang, solicitor, C. J. Cook, odvetnik, D. Gerard, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               —

               na podlagi dokazov, s katerimi razpolaga, za delno nično razglasi odločbo in zniža z njo naloženo globo ali, če se mu zdi primerno, razveljavi sodbo in zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno preučitev dejanskega stanja;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S prvim pritožbenim razlogom pritožnica nasprotuje sklepanju Splošnega sodišča, da je Komisija upravičeno ugotovila odgovornost tožeče stranke za ravnanja njenih hčerinskih družb GTO in Otis. Ta pritožbeni razlog je sestavljen iz treh delov. Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo materialno pravo, ker je napačno upoštevalo razloge za izpodbijanje domneve odgovornosti, izhajajoče iz 100-odstotnega lastništva matične družbe nad hčerinskima družbama. Drugič, Splošno sodišče naj bi z razlago domneve odgovornosti kršilo Listino Evropske unije o temeljnih pravicah. Tretjič, Splošno sodišče ni zadostno obrazložilo svojega stališča glede konkretnih razlogov za izpodbijane domneve odgovornosti, ki jih je podala družba UTC.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnica trdi, da Splošno sodišče ni podalo zadostne obrazložitve in je napačno uporabilo pravo, ker ni zavzelo stališča glede kršitve načela enakega obravnavanja z družbo MEC, ki ga je navajala družba UTC.


title: Zadeva C-21/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Republika Madžarska) – Károly Nagy proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (Skupna kmetijska politika — Financiranje prek EKUJS — Uredbi (ES) št. 1257/1999 in št. 817/2004 — Podpora Skupnosti za razvoj podeželja — Podpora za metode kmetijsko-okoljske proizvodnje — Kmetijsko-okoljske pomoči, ki niso pomoči za „živali“ in dodelitev katerih je pogojena z gostoto živine — Uporaba integriranega administrativnega in kontrolnega sistema — Sistem identifikacije in registracije goveda — Dolžnost nacionalnih organov glede obveščanja o pogojih za upravičenost)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/10

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Republika Madžarska) – Károly Nagy proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Zadeva C-21/10) (1)

   (Skupna kmetijska politika - Financiranje prek EKUJS - Uredbi (ES) št. 1257/1999 in št. 817/2004 - Podpora Skupnosti za razvoj podeželja - Podpora za metode kmetijsko-okoljske proizvodnje - Kmetijsko-okoljske pomoči, ki niso pomoči za „živali“ in dodelitev katerih je pogojena z gostoto živine - Uporaba integriranega administrativnega in kontrolnega sistema - Sistem identifikacije in registracije goveda - Dolžnost nacionalnih organov glede obveščanja o pogojih za upravičenost)
   2011/C 269/16
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Károly Nagy

      Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Fővárosi Bíróság – Razlaga člena 22 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL L 160, str. 80) in člena 68 Uredbe Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe št. 1257/1999 (UL L 153, str. 30) – Izključitev kmeta iz kmetijsko-okoljske pomoči zaradi neizpolnitve obveznosti registracije živali v integriranem upravnem in nadzornem sistemu za nekatere programe pomoči Skupnosti – Neizpolnitev obveznosti, ugotovljena izključno na podlagi navzkrižnega preverjanja, ki ga določa zgoraj navedeni sistem – Uporaba integriranega sistema za kmetijsko-okoljske pomoči, ki niso pomoči za „živali“, vendar se zanje zahteva določena gostota živine

      Izrek

               1.

               Člen 22 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1783/2003 z dne 29. septembra 2003, in člen 68 Uredbe Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe št. 1257/1999 glede pomoči na podlagi navedenega člena 22, ki so pogojene z gostoto živine, dovoljujeta pristojnim organom, da opravijo navzkrižna preverjanja s podatki iz integriranega administrativnega in kontrolnega sistema in zlasti, da se oprejo na podatke iz banke podatkov iz nacionalnega sistema za individualno identifikacijo in registracijo vrst goveda, kot je madžarski sistem za individualno identifikacijo in registracijo vrst goveda (Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszer).

               2.

               Člen 22 Uredbe št. 1257/1999, kakor je bila spremenjena, in člen 68 Uredbe št. 817/2004 pristojnim organom dovoljujeta, da se pri preverjanju pogojev za upravičenost do kmetijsko-okoljske pomoči iz navedenega člena 22 za zavrnitev te pomoči oprejo le na podatke iz nacionalnega sistema za individualno identifikacijo in registracijo vrst goveda, kot je madžarski sistem za individualno identifikacijo in registracijo vrst goveda, ne da bi morali nujno opraviti druga preverjanja.

               3.

               Člen 22 Uredbe št. 1257/1999, kakor je bila spremenjena, in člen 68 Uredbe št. 817/2004, kakor ju je treba ob upoštevanju člena 16 Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo št. 1782/2003 razlagati, nacionalnim organom, kadar ti ob preverjanju pogojev za upravičenost do kmetijsko-okoljske pomoči iz navedenega člena 22, ki je pogojena z gostoto živine, preverjajo le podatke iz nacionalnega sistema za individualno identifikacijo in registracijo vrst goveda, kot je madžarski sistem za individualno identifikacijo in registracijo vrst goveda, nalagata dolžnost obveščanja o teh pogojih za upravičenost, ki obsega obveščanje kmeta, ki ga ta pomoč zadeva, da se bodo vse živali, za katere je ugotovljeno, da niso pravilno identificirane ali registrirane v tem nacionalnem sistemu, štele za živali, pri katerih so bile ugotovljene nepravilnosti, ki lahko povzročijo pravne učinke, kot sta zmanjšanje ali izključitev iz zadevne pomoči.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva F-144/15: Tožba, vložena 23. novembra 2015 – ZZ/EASA

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/102

         Tožba, vložena 23. novembra 2015 – ZZ/EASA
   (Zadeva F-144/15)
   (2016/C 048/118)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost v letalstvu (EASA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za varnost v letalstvu (EASA), s katero se tožeči stranki neplačani dopust iz osebnih razlogov ne podaljša za dodatno leto.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, z dne 15. januarja 2015, s katero se tožeči stranki neplačani dopust ne podaljša za dodatno leto;

               —

               EASA naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-440/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba – Členi 31(1)(e) EU, 34 EU in 47 EU – Okvirni sklep 2005/667/PNZ – Izvrševanje zakonodaje proti onesnaževanju morja z ladij – Kazenske sankcije – Pristojnost Skupnosti – Pravna podlaga – Člen 80(2) ES)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-440/05) (1)

   (Ničnostna tožba - Členi 31(1)(e) EU, 34 EU in 47 EU - Okvirni sklep 2005/667/PNZ - Izvrševanje zakonodaje proti onesnaževanju morja z ladij - Kazenske sankcije - Pristojnost Skupnosti - Pravna podlaga - Člen 80(2) ES)
   (2007/C 315/15)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Bogensberger in R. Troosters, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Evropski parlament (zastopniki: M. Gómez-Leal, J. Rodrigues in A. Auersperger Matić, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-C. Piris, J. Schutte in K. Michoel, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Belgija (zastopnik: M. Wimmer, zastopnik), Češka republika (zastopnik: T. Boček, zastopnik), Kraljevina Danska (zastopnik: M. J. Molde, zastopnik), Republika Estonija (zastopnik: L. Uibo, zastopnik), Helenska republika (zastopnika: S. Chala in A. Samoni-Rantou, zastopnika), Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in Mme S. Gasri, zastopniki), Irska (zastopniki: D. O'Hagan, E. Fitzsimons in N. Hyland, zastopniko), Republika Latvija (zastopnika: E. Balode-Buraka in E. Broks, zastopnika), Republika Litva (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik), Republika Madžarska (zastopnik: P. Gottfried, zastopnik), Republika Malta (zastopnika: S. Camilleri, zastopnik in P. Grech, Deputy Attorney General), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: H. G. Sevenster in M. de Grave, zastopnika), Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer, zastopnik), Republika Poljska (zastopnik: E. Ośniecka-Tamecka, zastopnik), Portugalska republika (zastopnika: L. Fernandes in M. L. Duarte, zastopnika), Slovašča republika (zastopnik: R. Procházka, zastopnik), Republika Finska (zastopnik: E. Bygglin, zastopnik), Kraljevina Švedska (zastopnik: K. Wistrand, zastopnik), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. O'Neill, D. J. Rhee in M. D. Anderson, zastopniki)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Okvirnega sklepa Sveta 2005/667/PNZ z dne 12. julija 2005 o okrepitvi kazenskopravnega okvira za izvrševanje zakonodaje proti onesnaževanju morja z ladij (UL L 255, 30.9.2005, str. 164)
   Izrek

               1)

               Okvirni sklep Sveta 2005/667/PNZ z dne 12. julija 2005 o okrepitvi kazenskopravnega okvira za izvrševanje zakonodaje proti onesnaževanju morja z ladij se razglasi za ničnega.

               2)

               Svet Evropske unije nosi stroške.

               3)

               Kraljevina Belgija, Češka republika, Kraljevina Danska, Republika Estonija, Helenska republika, Francoska republika, Irska, Republika Latvija, Republika Litva, Republika Madžarska, Republika Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Avstrija, Republika Poljska, Portugalska republika, Slovaška republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropski parlament nosijo vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006.


title: Zadeva F-34/15: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. decembra 2015 – De Loecker/ESZD (Javni uslužbenci — Osebje ESZD — Začasni uslužbenec — Psihično nadlegovanje — Člena 12a in 24 Kadrovskih predpisov — Zahteva za pomoč — Zavrnitev — Zahteva za začetek upravne preiskave — Pravica do izjave — Kršitev)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/96

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. decembra 2015 – De Loecker/ESZD
   (Zadeva F-34/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje ESZD - Začasni uslužbenec - Psihično nadlegovanje - Člena 12a in 24 Kadrovskih predpisov - Zahteva za pomoč - Zavrnitev - Zahteva za začetek upravne preiskave - Pravica do izjave - Kršitev))
   (2016/C 048/110)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stéphane De Loecker (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in M. Silva, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi pritožbe v zvezi s psihičnim nadlegovanjem, ki jo je tožeča stranka vložila proti Chief Operating Officer pri ESZD.

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 14. aprila 2014, s katero je Evropska služba za zunanje delovanje zavrnila zahtevo za pomoč na podlagi členov 12a in 24 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, ki jo je vložil S. De Loecker, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska služba za zunanje delovanje nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil S. De Loecker.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015, str. 25.


title: Zadeva T-272/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2014 – Max Mara Fashion Group/UUNT – Mackays Stores (M&Co.) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti M&Co. — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja nacionalna figurativna znamka MAX&Co. — Prejšnja nacionalna besedna znamka MAX&CO. — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2014 – Max Mara Fashion Group/UUNT – Mackays Stores (M&Co.)
   (Zadeva T-272/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti M&Co. - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja nacionalna figurativna znamka MAX&Co. - Prejšnja nacionalna besedna znamka MAX&CO. - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 026/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Max Mara Fashion Group Srl (Torino, Italija) (zastopnik: F. Terrano, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Mackays Stores Ltd (Renfrew, Združeno kraljestvo) (zastopniki: A. Gould, K. Passmore, solicitors, J. Baldwin, barrister, in M. Howe, QC)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 7. marca 2013 (zadeva R 1199/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Max Mara Fashion Group Srl in Mackays Stores Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Max Mara Fashion Group Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-561/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 2. novembra 2015 – Georg Rolof, Markus Heimann/TUIfly GmbH

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 2. novembra 2015 – Georg Rolof, Markus Heimann/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-561/15)
   (2016/C 048/17)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Georg Rolof, Markus Heimann

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   Zadeva je bila s sklepom Sodišča z dne 27. novembra 2015 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva F-87/10: Tožba, vložena 24. septembra 2010 – Adriaens in drugi proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/40

         Tožba, vložena 24. septembra 2010 – Adriaens in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-87/10)
   ()
   2011/C 13/78
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Stéphane Adriaens (Evere, Belgija) in drugi (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti v plačilnih listih tožečih strank prevzete odločbe tožene stranke, s katero je prilagoditev njihove plače od julija 2009 omejena na povečanje v višini 1,85 % v okviru letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem določa stopnjo prilagoditve plač na 1,85 % na podlagi Uredbe št. 1296/2009 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2009;

               —

               tožečim strankam naj se odobrijo zamudne obresti, izračunane glede na stopnjo, ki jo določi Evropska centralna banka, in dolgovane na podlagi vseh zneskov, ki ustrezajo razliki med plačo, navedeno na plačilnih listih od januarja 2009 in na popravkih plačilnih listov za obdobje od julija do decembra 2009, ter plačo, do katere bi morale biti upravičene, do dne zamudnih popravkov teh plač;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-369/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena  7. oktobra 2005

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/17

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena 7. oktobra 2005
   (Zadeva C-369/05)
   (2005/C 296/32)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Maria Patakia, pravna svetovalka v pravni službi, in Nicola Yerrell, članica pravne službe, zastopnici, je 7. oktobra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2000/79/ES (1) z dne 27. novembra 2000 o Evropskem sporazumu o razporejanju delovnega časa mobilnih delavcev v civilnem letalstvu, ki so ga sklenili AEA (Združenje evropskih letalskih prevoznikov), ETF (Evropska federacija delavcev v prometu), ECA (Evropsko združenje pilotov), ERA (Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov) in IACA (Mednarodno združenje letalskih prevoznikov), oziroma s tem, da o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2.

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve:

               —

               Rok, določen za prenos te direktive v notranji pravni red, se je iztekel 1. decembra 2003.

      (1)  UL L 302, 1.12.2000, str. 57.


title: Zadeva C-414/15 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. marca 2017 – Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang, Stichting Woonstede/Evropska komisija, Kraljevina Belgija, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Pritožba — Državne pomoči — Obstoječe pomoči — Člen 108(1) PDEU — Sheme pomoči zadrugam za socialna stanovanja — Uredba (ES) št. 659/1999 — Členi 17, 18 in 19 — Presoja združljivosti obstoječe sheme pomoči z notranjim trgom, ki jo opravi Komisija — Predlog za primerne ukrepe — Zaveze, ki jih sprejmejo nacionalni organi za uskladitev s pravom Unije — Odločba o združljivosti — Obseg sodnega nadzora — Pravni učinki)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. marca 2017 – Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang, Stichting Woonstede/Evropska komisija, Kraljevina Belgija, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)
   (Zadeva C-414/15 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Obstoječe pomoči - Člen 108(1) PDEU - Sheme pomoči zadrugam za socialna stanovanja - Uredba (ES) št. 659/1999 - Členi 17, 18 in 19 - Presoja združljivosti obstoječe sheme pomoči z notranjim trgom, ki jo opravi Komisija - Predlog za primerne ukrepe - Zaveze, ki jih sprejmejo nacionalni organi za uskladitev s pravom Unije - Odločba o združljivosti - Obseg sodnega nadzora - Pravni učinki))
   (2017/C 151/08)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnice: Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang, Stichting Woonstede (zastopniki: L. Hancher, E. Besselink in P. Glazener, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: S. Noë in P. J. Loewenthal, agenta), Kraljevina Belgija, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (zastopnik: M. Meulenbelt, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. maja 2015, Stichting Woonlinie in drugi/Komisija (T-202/10 RENV, neobjavljen, EU:T:2015:287), se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva T-250/13: Tožba, vložena 2. maja 2013 – Naazneen Investments proti UUNT – Energy Brands (SMART WATER)

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/39

         Tožba, vložena 2. maja 2013 – Naazneen Investments proti UUNT – Energy Brands (SMART WATER)
   (Zadeva T-250/13)
   2013/C 207/66
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Naazneen Investments Ltd (Limassol, Ciper) (zastopniki: P. Goldenbaum, I. Rohr in T. Melchert, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Energy Brands, Inc. (New York, Združene države)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe v zadevi R 1101/2011-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: besedna znamka „SMART WATER“, prijava znamke Skupnosti št. 781 153

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Odločba oddelka za izbris: preklic znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitve pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 51(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-557/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. junija 2016 – Evropska komisija/Portugalska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/271/EGS — Čiščenje komunalne odpadne vode — Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti — Neizvršitev — Člen 260(2) PDEU — Denarne sankcije — Pavšalni znesek in denarna kazen)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. junija 2016 – Evropska komisija/Portugalska republika
   (Zadeva C-557/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev - Člen 260(2) PDEU - Denarne sankcije - Pavšalni znesek in denarna kazen))
   (2016/C 314/03)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braga da Cruz in E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, J. Brito e Silva in J. Reis Silva, agenti)

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe z dne 7. maja 2009, Komisija/Portugalska (C-530/07, EU:C:2009:292), ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 260(1) PDEU.

               2.

               Če neizpolnitev obveznosti, ki je ugotovljena v točki 1 izreka te sodbe, obstaja na dan razglasitve te sodbe, mora Portugalska republika Evropski komisiji na račun „Lastna sredstva Evropske unije“ plačati denarno kazen v višini 8 000 EUR za vsak dan zamude pri izvedbi ukrepov, potrebnih za uskladitev s sodbo z dne 7. maja 2009, Komisija/Portugalska (C-530/07, EU:C:2009:292), od dneva razglasitve te sodbe do popolne izvršitve sodbe z dne 7. maja 2009, Komisija/Portugalska (C-530/07, EU:C:2009:292).

               3.

               Portugalska republika mora Evropski komisiji na račun „Lastna sredstva Evropske unije“ plačati pavšalni znesek 3 000 000 EUR.

               4.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 46, 9.6.2015.


title: Zadeva C-250/08: Tožba, vložena 10. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/25

         Tožba, vložena 10. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-250/08)
   (2008/C 223/38)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in P. van Nuffel, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da je v flamski regiji pri obračunu davčnih ugodnosti, povezanih z nakupom nepremičnin, namenjenih glavni stavbi, upoštevala stroške registracije, ki so bili plačani predhodno ob nakupu glavne stavbe, le, če se je slednja nahajala v flamski regiji, in jih ni upoštevala, če se je nahajala v drugi državi članici, ki ni Belgija, ali v državi EFTE, ni izpolnila obveznosti iz členov 18, 43 in 56 Pogodbe ES ter členov 31 in 40 Sporazuma o EGP.

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Belgijska zakonodaja, ki velja v flamski regiji, glede stroškov za registracijo določa znižanje stroškov za registracijo pri nakupu glavne stavbe v flamski regiji v višini stroškov registracije, plačanih predhodno ob nakupu prejšnje glavne stavbe v flamski regiji, pod pogojem, da je prejšnja glavna stavba v istem obdobju prodana. Komisija meni, da ta zakonodaja podeljuje davčno ugodnost – v preostalem pod enakimi pogoji – osebam, ki se preselijo znotraj flamske regije, medtem ko ta davčna ugodnost ni podeljena osebam, ki se priselijo v flamsko regijo iz druge države članice, ki ni Belgija. Komisije ocenjuje, da je ta zakonodaja diskriminatorna za državljane Evropske unije, ki uživajo prosto gibanje, in za državljane, ki uživajo pravico do ustanavljanja, in da pomeni oviro za investicije, v nepremičnine v flamski regiji, kapitala, ki izvira iz druge države članice, ki ni Belgija; da je ta zakonodaja zato načeloma v nasprotju s členoma 13 in 48 Pogodbe ES in členom 31 Sporazuma o EGP ter členom 56 Pogodbe ES in členom 40 Sporazuma o EGP. Komisija meni, da noben višji razlog splošnega interesa ne more upravičiti teh kršitev pogodbe. Tožena stranka se tudi ne more sklicevati na nujnost zagotoviti skladen davčni sistem, glede na to, da gre v tem primeru za dva različna davčna položaja, ki je vsak posebej urejen s svojimi predpisi.


title: Zadeva C-157/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Salzgitter Mannesmann Handel GmbH proti SC Laminorul SA (Območje svobode, varnosti in pravice — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 34, točki 3 in 4 — Priznavanje sodne odločbe, izdane v drugi državi članici — Položaj, v katerem navedena odločba ni združljiva z drugo predhodno odločbo, izdano v isti državi članici glede istega zahtevka med istima strankama)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/26

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Salzgitter Mannesmann Handel GmbH proti SC Laminorul SA
   (Zadeva C-157/12) (1)

   (Območje svobode, varnosti in pravice - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 34, točki 3 in 4 - Priznavanje sodne odločbe, izdane v drugi državi članici - Položaj, v katerem navedena odločba ni združljiva z drugo predhodno odločbo, izdano v isti državi članici glede istega zahtevka med istima strankama)
   2013/C 344/44
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in pritožnica: Salzgitter Mannesmann Handel GmbH

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: SC Laminorul SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 34, točka 4, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Priznavanje sodne odločbe, izdane v drugi državi članici – Položaj, v katerem navedena odločba ni združljiva z drugo predhodno odločbo, izdano v isti državi članici glede istega zahtevka med istima strankama

      Izrek

   Člen 34, točka 4, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se ne nanaša na nezdružljive odločbe, ki so jih izdala sodišča iste države članice.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012.


title: Zadeva T-718/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. julija 2016 – PTC Therapeutics International/EMA (Izdaja začasne odredbe — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti, ki jih ima EMA in ki vsebujejo informacije, ki jih je predložilo podjetje v okviru vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom — Odločba o dostopu tretje osebe do dokumentov — Predlog za odlog izvršitve — Nujnost — Fumus boni juris — Tehtanje interesov)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/27

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. julija 2016 – PTC Therapeutics International/EMA
   (Zadeva T-718/15 R)
   ((Izdaja začasne odredbe - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, ki jih ima EMA in ki vsebujejo informacije, ki jih je predložilo podjetje v okviru vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom - Odločba o dostopu tretje osebe do dokumentov - Predlog za odlog izvršitve - Nujnost - Fumus boni juris - Tehtanje interesov))
   (2016/C 326/48)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PTC Therapeutics International Ltd (Dublin, Irska) (zastopniki: G. Castle, B. Kelly, H. Billson, solicitors, M. Demetriou, QC, in C. Thomas, barrister)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (zastopniki: T. Jabłoński, A. Spina, A. Rusanov, S. Marino in N. Rampal Olmedo, agenta)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Cowlishaw, solicitor, in D. Scannell, barrister)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 PDEU in 279 PDEU, katerega cilj je v bistvu doseči odlog izvršitve odločbe EMA/722323/2015 EMA z dne 25. novembra 2015, s katero je bil v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) odobren dostop do nekaterih dokumentov z informacijami, predloženimi v okviru vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom Translarna.

      Izrek

               1.

               Izvršitev Odločbe EMA/722323/2015 Evropske agencije za zdravila (EMA) z dne 25. novembra 2015, s katero je bil tretji osebi v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije odobren dostop do poročila o kliničnem preskušanju „Ataluren (PTC124) PTC124-GD-007-DMD“ v zvezi s študijo učinkovitosti in varnosti faze 2 B glede zdravila Ataluren pri subjektih z Duchennovo nonsens mutacijo in Beckerjevo mišično distrofijo, se odloži.

               2.

               EMA se naloži, naj ne razkrije poročila iz točke 1.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-282/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. novembra 2006 — Italija proti Komisiji ( EKUJS — Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Finančni popravki — Razvoj podeželja — Pomoč za najbolj ogrožene )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. novembra 2006 — Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-282/04) (1)

   („EKUJS - Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Finančni popravki - Razvoj podeželja - Pomoč za najbolj ogrožene“)
   (2006/C 331/76)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: G. De Bellis, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Cattabriga in L. Visaggio, zastopnika)
   Predmet
   Delna razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/457/ES z dne 29. aprila 2004, s katero se je iz financiranja Skupnosti izključilo nekatere izdatke, ki so jih povzročile države članice iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelek „Jamstvo“ (UL L 202, str. 35), ker izključuje nekatere izdatke Italijanske republike.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva C-113/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Donal Brady proti Environmental Protection Agency (Okolje — Direktiva 75/442/EGS — Gnojevka, proizvedena na prašičji farmi, kjer je hranjena do dobave kmetom, ki jo na svojih zemljiščih uporabijo kot gnojilo — Opredelitev kot „odpadek“ ali „stranski proizvod“ — Pogoji — Dokazno breme — Direktiva 91/676/EGS — Neobstoj prenosa — Osebna odgovornost proizvajalca glede tega, ali ti kmetje spoštujejo pravo Unije, ki se nanaša na ravnanje z odpadki in gnojili)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/23

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Donal Brady proti Environmental Protection Agency
   (Zadeva C-113/12) (1)

   (Okolje - Direktiva 75/442/EGS - Gnojevka, proizvedena na prašičji farmi, kjer je hranjena do dobave kmetom, ki jo na svojih zemljiščih uporabijo kot gnojilo - Opredelitev kot „odpadek“ ali „stranski proizvod“ - Pogoji - Dokazno breme - Direktiva 91/676/EGS - Neobstoj prenosa - Osebna odgovornost proizvajalca glede tega, ali ti kmetje spoštujejo pravo Unije, ki se nanaša na ravnanje z odpadki in gnojili)
   2013/C 344/38
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Donal Brady

      Nasprotna stranka: Environmental Protection Agency

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supreme Court – Razlaga člena 2(1)(b) Direktive Sveta z dne 15. julija 1975 o odpadkih (75/442/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 23), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta z dne 18. marca 1991 (91/156/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 3) – Pojem odpadkov – Prašičja gnojevka oziroma gnojnica, ki jo v obliki gnojila kmetom priskrbi rejec prašičev – Pravica države članice, da rejcu naloži osebno odgovornost, če kmetje, ki uporabljajo njegovo gnojevko oziroma gnojnico kot gnojilo na svojih zemljiščih, ne upoštevajo prava Unije o nadzoru nad odpadki

      Izrek

               1.

               Člen 1(a), prvi pododstavek, Direktive Sveta z dne 15. julija 1975 o odpadkih (75/442/EGS), kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije 96/350/ES z dne 24. maja 1996, je treba razlagati tako, da gnojevka, ki je proizvedena pri intenzivni reji prašičev in ki se shrani do dobave kmetom, da jo ti uporabijo na svojih zemljiščih kot gnojilo, ni „odpadek“ v smislu navedene določbe, ampak stranski proizvod, kadar namerava navedeni proizvajalec to gnojevko v poznejšem procesu tržiti tako da bo imel gospodarsko korist, če ta ponovna uporaba ni le morebitna, ampak gotova, ne zahteva predhodne predelave in je del kontinuiranega proizvodnega procesa. Nacionalna sodišča morajo ob upoštevanju vseh upoštevnih okoliščin primerov, ki jih obravnavajo, preveriti, ali so ti različni pogoji izpolnjeni.

               2.

               Pravo Unije ne nasprotuje temu, da dokazno breme glede izpolnitve meril, na podlagi katerih je mogoče snov, kot je gnojevka, ki je nastala in je shranjena ter dobavljena v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, šteti za stranski proizvod, nosi proizvajalec gnojevke, pod pogojem, da se s tem ne ogrozi učinkovitost tega prava, zlasti Direktive 75/442, kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije 96/350, in da se zagotovi spoštovanje obveznosti, ki izhajajo iz tega prava, natančneje, obveznosti, da se določbe te direktive ne uporabijo za snovi, ki jih je treba ob uporabi navedenih meril v skladu s sodno prakso Sodišča šteti za stranske proizvode, za katere se navedena direktiva ne uporabi.

               3.

               Člen 2(1)(b)(iii) Direktive 75/442, kakor je bila spremenjena z Odločbo 96/350, je treba razlagati tako, da v okoliščinah, v katerih Direktiva Sveta z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (91/676/EGS) ni bila prenesena v pravo države članice, ni mogoče šteti, da zaradi samega obstoja te direktive živinska gnojila, proizvedena na prašičji farmi v tej državi članici, „že ureja druga zakonodaja“ v smislu navedene določbe.

               4.

               Ob predpostavki, da se gnojevka, proizvedena in hranjena na prašičji farmi, štetje za „odpadek“ v smislu člena 1(a), prvi pododstavek, Direktive 75/442, kakor je bila spremenjena z Odločbo 96/350, je treba:

                           —

                           člen 8 te direktive razlagati tako, da nasprotuje temu, da se navedenemu imetniku ne glede na kakršne koli pogoje dovoli, da ta odpadek odsvoji s tem, da ga dobavi kmetu, ki ga uporabi na svojih zemljiščih kot gnojilo, če se ugotovi, da navedeni kmet nima dovoljenja iz člena 10 navedene direktive niti ni izvzet iz obveznosti pridobitve takega dovoljenja in vpisan v ustrezno evidenco v skladu z določbami člena 11 te direktive; in

                           —

                           člene 8, 10 in 11 navedene direktive, ki jih je treba obravnavati skupaj, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da je dobava tega odpadka s strani navedenega imetnika kmetu, ki ga uporabi na svojih zemljiščih kot gnojilo in ki je imetnik dovoljenja iz člena 10 ali je izvzet iz obveznosti pridobitve takega dovoljenja in vpisan v ustrezno evidenco v skladu z navedenim členom 11, pogojena s tem, da imetnik odgovarja za to, da ta kmet spoštuje pravila, ki jih je treba na podlagi prava Unije, ki se nanaša na ravnanje z odpadki in gnojili, uporabiti pri postopkih predelave, ki jih navedeni kmet opravi.

      (1)  UL C 151, 26.5.2012.


title: Zadeva T-124/15: Tožba, vložena 18. marca 2015 – Unicorn/UUNT – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/30

         Tožba, vložena 18. marca 2015 – Unicorn/UUNT – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Zadeva T-124/15)
   (2015/C 171/35)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Unicorn a.s. (Praga, Češka republika) (zastopnik: L. Lorenc, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Ciper)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti (upodobitev samoroga) – znamka Skupnosti št. 11 014 743

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. januarja 2015 v zadevi R 149/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               UUNT ni ustrezno upošteval dokazov, ki jih je predložil prijavitelj;

               —

               UUNT je nepravilno presodil ugled prejšnjih znamk.


title: Zadeva T-328/04: Tožba Günter Wilms proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. avgusta 2004

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/33

         Tožba Günter Wilms proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. avgusta 2004
   (Zadeva T-328/04)
   (2004/C 273/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Günter Wilms, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopata Marc van der Woude in Valérie Landes, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 3. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen seznam uradnikov, ki so napredovali, z dne 27. novembra 2003, ker na njem ni imena tožeče stranke ali podredno, seznam uradnikov, ki izpolnjujejo pogoje za napredovanje, z dne 13. novembra 2003, ker na njem ni imena tožeče stranke zaradi nezadostnega števila dodatnih prednostnih točk;

               —

               razglasi za nično odločbo generalnega direktorja pravne službe, ki je bila sprejeta na podlagi člena 6(3) splošnih izvedbenih pravil za člen 45 Kadrovskih predpisov, s katero mu generalni direktorat dodeli eno prednostno točko in skupno samo štiri prednostne točke iz naslova napredovalnega obdobja 2003;

               —

               razglasi za nično odločbo Organa pristojnega za imenovanja, sprejeto na podlagi člena 9 splošnih izvedbenih pravil za člen 45, s katero se mu ne dodeli nobene posebne prednostne točke „Odbor za napredovanje zaradi dodatnih aktivnosti v interesu institucije“ na podlagi napredovalnega obdobja 2003;

               —

               razglasi za nično implicitno odločbo OPI, s katero se zavrne „pravno sredstvo“ tožeče stranke z dne 14. julija 2003, ki jo vložil pri Odboru za napredovanje glede dodelitve prednostnih točk v pravni službi in glede dodelitve prednostnih točk za dodatne naloge;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Kot prvo tožeča stranka navaja, da odločba generalnega direktorja pravne službe, s katero se mu dodeli štiri prednostne točke, predstavlja kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov, člena 6(4)(a) splošnih izvedbenih pravil za člen 45 Kadrovskih predpisov, pravice do razvoja kariere kot tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku. Kot drugo navaja tožeča stranka kršitev člena 6(3)(a) splošnih izvedbenih pravil za člen 45 Kadrovskih predpisov in kršitev pravice do razvoja kariere, v povezavi z načelom enakega obravnavanja. Kot tretje tožeča stranka navaja zlorabo pooblastil.
   Razen tega je po mnenju tožeče stranke odločba, s katero ji niso dodeljene prednostne točke za dodatne naloge, nezakonita, ker predstavlja kršitev člena 9(1) in 9(2), priloge 1 splošnih izvedbenih pravil za člen 45 Kadrovskih predpisov in načela enakega obravnavanja.
   Končno tožeča stranka navaja nezakonitost odločbe OPI-ja, s katero se mu ne dodeli dodatnih točk napredovanja, ki jo je zahteval s pravnim sredstvom pri Odboru za napredovanja zaradi pomanjkljive obrazložitve odločbe.


title: Zadeva C-360/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Bonn – Nemčija) – Pfleiderer AG proti Bundeskartellamt (Konkurenca — Upravni postopek — Dokumenti in informacije, predložene v okviru nacionalne ureditve o ugodni obravnavi — Možni škodljivi učinki dostopa tretjih do dokumentov za učinkovitost in dobro sodelovanje med organi evropske mreže na področju konkurence)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Bonn – Nemčija) – Pfleiderer AG proti Bundeskartellamt
   (Zadeva C-360/09) (1)

   (Konkurenca - Upravni postopek - Dokumenti in informacije, predložene v okviru nacionalne ureditve o ugodni obravnavi - Možni škodljivi učinki dostopa tretjih do dokumentov za učinkovitost in dobro sodelovanje med organi evropske mreže na področju konkurence)
   2011/C 232/08
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Bonn

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pfleiderer AG

      Tožena stranka: Bundeskartellamt

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Amtsgericht Bonn – Razlaga določb prava Skupnosti s področja omejevalnih ravnanj, zlasti členov 11 in 12 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1) in povezanih določb člena 10, drugi odstavek, ES in člena 3(1)(g) ES – Dokumenti in informacije, ki so jih prosilci za ugodno obravnavo predložili organom za varstvo konkurence držav članic v okviru nacionalne ureditve o ugodni obravnavi – Možni škodljivi učinki dostopa tretjih do teh dokumentov za učinkovitost in dobro sodelovanje med organi evropske mreže na področju konkurence

      Izrek

   Določbe prava Unije na področju omejevalnih sporazumov in zlasti Uredbo Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 101 PDEU in 102 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da bi se osebi, ki je oškodovana zaradi kršitve konkurenčnega prava Unije in želi pridobiti odškodnino, dovolil vpogled v dokumentacijo o postopku ugodne obravnave, ki zadeva storilca te kršitve. Vendar morajo sodišča držav članic na podlagi svoje nacionalne zakonodaje in s tehtanjem interesov, ki jih varuje pravo Unije, določiti pogoje, pod katerimi mora biti tak vpogled odobren ali zavrnjen.

      (1)  UL C 297, 5.12.2009.


title: Zadeva T-398/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2013 – Cosma Moden proti UUNT – s.Oliver Bernd Freier (COSMA) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/81

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2013 – Cosma Moden proti UUNT – s.Oliver Bernd Freier (COSMA)
   (Zadeva T-398/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2013/C 225/179
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cosma Moden GmbH & Co. KG (Emsdetten, Nemčija) (zastopnik: J. Meyer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Nemčija) (zastopnika: S. Körber in B. Bleifeld, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. julija 2012 (zadeva R 2011/2010-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Cosma Moden GmbH & Co. KG in s.Oliver Bernd Freier & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in druga stranka pred odborom za pritožbe nosita vsaka svoje stroške ter vsaka polovico stroškov, ki jih je priglasila tožena stranka.

      (1)  UL C 331, 27.10.2012.


title: Zadeva C-611/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 23. decembra 2014 vložilo Retten i Glostrup (Danska) – Anklagemyndigheden/Canal Digital Danmark A/S

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 23. decembra 2014 vložilo Retten i Glostrup (Danska) – Anklagemyndigheden/Canal Digital Danmark A/S
      (Zadeva C-611/14)
      (2015/C 073/25)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Retten i Glostrup

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Anklagemyndigheden

         Tožena stranka: Canal Digital Danmark A/S

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Direktivo 2005/29/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu itd. (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot jo določa člen 3 danskega zakona o tržnih praksah (Markedsføringsloven), ki prepoveduje zavajajoče tržne prakse, vključno v povezavi z vabilom k nakupu, vendar niti v členu 3 niti drugje v zakonu ne navaja omejitev, ki izhajajo iz člena 7(1) Direktive, v skladu s katerim je treba upoštevati, ali tržna praksa opušča bistvene informacije, ki jih glede na kontekst povprečni potrošnik potrebuje za sprejetje odločitve ob poznavanju vseh pomembnih dejstev, in iz člena 7(3), v skladu s katerim je treba upoštevati, da so za sredstvo, uporabljeno za komunikacijo, značilne prostorske in časovne omejitve?

                  2.

                  Ali je treba člen 6 Direktive o nepoštenih poslovnih praksah razlagati v smislu, da bo – v situacijah, v katerih se je trgovec odločil navesti skupno ceno za tekočo naročnino, tako da mora potrošnik plačati tekoče mesečne in tekoče šestmesečne stroške – veljalo za zavajajočo prakso, če je mesečna cena v tržni praksi posebej poudarjena, medtem ko je šestmesečni strošek popolnoma opuščen ali predstavljen manj izrazito?

                  3.

                  Ali je treba člen 7 Direktive razlagati v smislu, da bo – v situacijah, ko se je trgovec odločil navesti skupno ceno za tekočo naročnino, tako da mora potrošnik plačati tekoče mesečne in tekoče šestmesečne stroške – veljalo za zavajajočo opustitev v skladu s členom 7 Direktive, če je mesečna cena v tržni praksi posebej poudarjena, medtem ko je šestmesečni strošek popolnoma opuščen ali predstavljen manj izrazito?

                  4.

                  Ali je treba pri presoji, ali gre za zavajajočo tržno prakso v situaciji, kot je opisana v drugem in tretjem vprašanju za predhodno odločanje, pri zgoraj navedeni tržni praksi upoštevati:

                              (a)

                              ali navaja skupno ceno za naročnino v obdobju prevzete obveznosti, vključno s šestmesečnim stroškom,
                              in/ali

                              (b)

                              se izvaja prek oglasov ali promocije na spletu s sklicevanjem na trgovčevo spletno stran, na kateri je naveden šestmesečni strošek in/ali skupna cena za naročnino, vključno s šestmesečnim stroškom?

                  5.

                  Ali na odgovora na drugo in tretje vprašanje za predhodno odločanje kakor koli vpliva dejstvo, da se trženje izvaja prek televizijskega oglasa?

                  6.

                  Ali člen 7(4) Direktive izčrpno določa informacije, ki so bistvene za vabilo k nakupu?

                  7.

                  Če je odgovor na šesto vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, ali člen 7(4) Direktive izključuje možnost, da bi bilo vabilo k nakupu – ki navaja skupno ceno, ki jo bo moral naročnik plačati za prvo leto trajanja naročniške pogodbe (obdobje prevzete obveznosti) – lahko obravnavano kot zavajajoča tržna praksa v skladu s členom 7(1) in (2) ali členom 6 Direktive, če so na primer navedene dodatne informacije o nekaterih – ne pa vseh – sestavinah cene proizvoda?

         (1)  UL 2005 L 149, str. 22.


title: Združeni zadevi T-109/05 in T-444/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. maja 2011 – NLG proti Komisiji ( „Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti o stroškovnih elementih, ki izhajajo iz obveznosti javne službe na področju državnih pomoči — Zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov tretje osebe — Poklicna skrivnost — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Dokumenti, ki izvirajo iz države članice“ )

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. maja 2011 – NLG proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-109/05 in T-444/05) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti o stroškovnih elementih, ki izhajajo iz obveznosti javne službe na področju državnih pomoči - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov tretje osebe - Poklicna skrivnost - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje - Dokumenti, ki izvirajo iz države članice)
   2011/C 204/34
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Navigazione Libera del Golfo Srl (NLG), prej Navigazione Libera del Golfo SpA (Neapelj, Italija) (zastopnika: S. Ravenna in A. Abate, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Costa de Oliveira in V. Di Bucci, zastopnika)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Italijanska republika (zastopniki: sprva I. Braguglia, zastopnik, in M. Fiorilli, avvocato dello Stato, nato M. Fiorilli in R. Adam, zastopnik, nazadnje I. Bruni, avvocato dello Stato) (zadeva T-444/05); Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in A. Vitro, zastopnika) (zadeva T-444/05); Caremar SpA (Neapelj) (zastopniki: sprva G. M. Roberti, A. Franchi in G. Bellitti, nato G. M. Roberti, G. Bellitti in I. Perego, odvetniki) (zadevi T-109/05 in T-444/05)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb Komisije D(2005) 997 z dne 3. februarja 2005 in D(2005) 9766 z dne 12. oktobra 2005, s katerima je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do nekaterih podatkov, ki niso navedeni v objavljeni različici Odločbe Komisije z dne 16. marca 2004 o državni pomoči, ki jo je Italija izplačala ladjarskim družbam Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar in Toremar (skupina Tirrenia) (2005/163/ES) (UL 2005, L 53, str. 29)

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije D(2005) 997 z dne 3. februarja 2005 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na zavrnitev dostopa do podrobnih elementov dodatnih stroškov, ki jih ima letno družba Caremar SpA v zvezi s storitvami prevoza potnikov na progi Neapelj-Beverello/Capri s trajekti in hitrimi plovili.

               2.

               V preostalem se tožba v zadevi T-109/05 zavrne.

               3.

               Evropska komisija nosi tretjino svojih stroškov in tretjino stroškov družbe Navigazione Libera del Golfo Srl (NLG), ta pa nosi dve tretjini svojih stroškov in dve tretjini stroškov Komisije v zadevi T-109/05.

               4.

               Družba Caremar nosi svoje stroške v zadevi T-109/05.

               5.

               Odločba Komisije D(2005) 9766 z dne 12. oktobra 2005 se razglasi za nično.

               6.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov v zadevi T-444/05.

               7.

               Italijanska republika, Svet Evropske unije in družba Caremar nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


               19.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 41/31

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Kneževini Lihtenštajn, vložena dne 3. februarja 2009
   (Zadeva E-1/09)
   (2009/C 41/09)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Bjørnar Alterskjær in Florence Simonetti, zastopnika za Nadzorni organ Efte, 35, Rue Belliard, B-1040 Bruselj, je dne 3. februarja 2009 na sodišče Efte vložil tožbo proti Kneževini Lihtenštajn.
   Nadzorni organ Efte od Sodišča Efte zahteva, da odloči, da:

               1.

                  Kneževina Lihtenštajn s tem, ko od članov upravnih odborov in svetov direktorjev bank, ustanovljenih v Lihtenštajnu, zahteva, da jim mora kraj prebivališča omogočati, da dejansko in brezhibno opravljajo svoje dolžnosti, ne izpolnjuje svojih obveznosti iz Sporazuma EGP, zlasti členov 28 in 31 Sporazuma;

               2.

                  Kneževina Lihtenštajn s tem, ko od pravnikov, patentnih pravnikov, revizorjev in upraviteljev zahteva, da jim mora kraj prebivališča omogočati, da učinkovito in redno izpolnjujejo svoje naloge, ne izpolnjuje svojih obveznosti iz Sporazuma EGP, zlasti člena 31 Sporazuma;

               3.

                  stroške postopka krije Kneževina Lihtenštajn.

         Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, navedeni v podporo:

               —

               zadeva se nanaša na zahtevo v pravu Lihtenštajna glede kraja prebivališča članov upravnih odborov in svetov direktorjev bank, ustanovljenih v Lihtenštajnu, ter pravnikov, patentnih pravnikov, revizorjev in upraviteljev,

               —

               člen 28 Sporazuma EGP državljanom EGP zagotavlja pravico do prostega gibanja in v EGP odpravlja diskriminacijo na podlagi državljanstva, med drugim tudi na področju zaposlovanja,

               —

               člen 31 EGP zahteva enako obravnavanje državljanov EGP, ki uveljavljajo svojo pravico do svobode ustanavljanja, in državljanov tiste države, kjer se ustanovitev izvede.


title: Zadeva C-472/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Pest Megyei Bíróság – Madžarska) – Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság proti Invitel Távközlési Zrt (Direktiva 93/13/EGS — Člen 3(1) in (3) — Člena 6 in 7 — Potrošniške pogodbe — Nedovoljeni pogoji — Prodajalčeva ali ponudnikova enostranska sprememba pogodbenih pogojev — Opustitvena tožba, ki jo je v javnem interesu v imenu potrošnikov vložil organ, določen z nacionalno zakonodajo — Ugotovitev nedovoljenosti pogoja — Pravni učinki)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Pest Megyei Bíróság – Madžarska) – Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság proti Invitel Távközlési Zrt
   (Zadeva C-472/12) (1)

   (Direktiva 93/13/EGS - Člen 3(1) in (3) - Člena 6 in 7 - Potrošniške pogodbe - Nedovoljeni pogoji - Prodajalčeva ali ponudnikova enostranska sprememba pogodbenih pogojev - Opustitvena tožba, ki jo je v javnem interesu v imenu potrošnikov vložil organ, določen z nacionalno zakonodajo - Ugotovitev nedovoljenosti pogoja - Pravni učinki)
   2012/C 174/08
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Pest Megyei Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Tožena stranka: Invitel Távközlési Zrt

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Pest Megyei Bíróság – Razlaga člena 3(1) v zvezi s točkama 1(j) in 2(d) Priloge in člena 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288) – Pogoj, ki prodajalcu ali ponudniku dopušča, da enostransko določi pogodbene pogoje brez navedbe utemeljenega razloga in brez izrecnega opisa načina spremembe cene – Nedovoljenost pogoja – Pravne posledice ugotovitve nedovoljenosti pogoja v okviru actio popularis.

      Izrek

               1.

               Predložitveno sodišče, ki odloča o opustitveni tožbi, ki jo je v javnem interesu v imenu potrošnikov vložil z nacionalno zakonodajo določen organ, je pristojno, da ob upoštevanju člena 3(1) in (3) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah presodi nedovoljenost pogoja iz splošnih pogojev potrošniških pogodb, s katerim ponudnik enostransko spremeni stroške, povezane s storitvijo, ki jo je treba zagotoviti, ne da bi jasno opisal metodo določitve navedenih stroškov ali navedel tehten razlog za to spremembo. Pri tej presoji mora navedeno sodišče preveriti predvsem, ali so ob upoštevanju vseh pogojev iz splošnih pogojev potrošniških pogodb, med katere spada sporni pogoj, in nacionalne zakonodaje, ki določa pravice in obveznosti, ki lahko obstajajo poleg določenih v zadevnih splošnih pogojih, razlogi oziroma metoda spreminjanja stroškov, povezanih s storitvijo, ki jo je treba zagotoviti, navedeni jasno in razumljivo, in če je to potrebno, ali imajo potrošniki pravico pogodbo odpovedati.

               2.

               Člen 6(1) Direktive 93/13 v povezavi s členom 7(1) in (2) te direktive je treba razlagati tako, da:

                           —

                           ne nasprotuje temu, da ugotovitev ničnosti nedovoljenega pogoja, ki je del SP potrošniških pogodb, v okviru opustitvene tožbe iz člena 7 navedene direktive, ki jo je zoper prodajalca ali ponudnika v javnem interesu in v imenu potrošnikov vložil z nacionalno zakonodajo določen organ, učinkuje v skladu z nacionalno zakonodajo za vse potrošnike, ki so z zadevnim prodajalcem ali ponudnikom sklenili pogodbo, za katero veljajo enaki SP, vključno s potrošniki, ki niso bili stranka v postopku v zvezi z opustitveno tožbo;

                           —

                           če je v okviru takega postopka ugotovljena nedovoljenost pogoja, ki je del SP, morajo nacionalna sodišča tudi v prihodnje po uradni dolžnosti ugotoviti vse pravne posledice, ki jih določa nacionalno pravo, zato da navedeni pogoj ne zavezuje potrošnikov, ki so z zadevnim prodajalcem ali ponudnikom sklenili pogodbo, za katero veljajo enaki SP.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva T-117/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2013 – ANKO proti Komisiji (Arbitražna klavzula — Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) — Pogodba za projekta Perform in Oasis — Začasna ustavitev plačil — Nepravilnosti, ugotovljene v okviru revizij drugih projektov — Zamudne obresti)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2013 – ANKO proti Komisiji
   (Zadeva T-117/12) (1)

   (Arbitražna klavzula - Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) - Pogodba za projekta Perform in Oasis - Začasna ustavitev plačil - Nepravilnosti, ugotovljene v okviru revizij drugih projektov - Zamudne obresti)
   2014/C 39/28
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atene, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal in B. Conte, zastopnika, skupaj s S. Drakakakisom, odvetnikom)

      Predmet

   Tožba na podlagi 272 PDEU, s katero se Splošnemu sodišču predlaga, prvič, naj ugotovi, da začasna ustavitev povračil stroškov, ki so tožeči stranki nastali pri izvajanju pogodb v zvezi s projektoma Perform in Oasis, sklenjenih v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013), pomeni neizpolnjevanje pogodbenih obveznosti Komisije, in, drugič, naj Komisiji naloži, naj na eni strani tožeči stranki plača znesek 637 117,17 EUR iz naslova projekta Perform, povišan za zamudne obresti, na drugi strani pa naj ugotovi, da tožeča stranka ni dolžna povrniti zneska 56 390 EUR, ki ji je bil izplačan iz naslova projekta Oasis.

      Izrek

               1.

               Evropska komisija mora družbi ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias izplačati zneske, katerih plačilo je bilo začasno ustavljeno na podlagi točke II.5(3)(d) splošnih pogojev, priloženih k sporazumom o dodelitvi sredstev za projekta Oasis in Perform, sklenjenih v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013), ne da bi to izplačilo prejudiciralo upravičenosti izdatkov, ki jih je prijavila družba ANKO Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias, in izvajanja sklepov iz končnega revizijskega poročila 11-INFS-0035 s strani Komisije. Znesek vsot, ki jih je treba izplačati, mora biti zajet v preostanku finančnega prispevka, ki je na razpolago ob začasni ustavitvi izplačil, navedene vsote pa morajo biti povišane za zamudne obresti, ki za vsako obdobje pričnejo teči ob izteku roka za plačilo, ki znaša 105 dni po tem, ko Komisija prejme ustrezna poročila. Stopnja povečanja, ki se uporabi za obresti, je tista, ki je v veljavi prvi dan v mesecu, v katerem zapade plačilo, kot je objavljeno v Uradnem listu Evropske unije, serija C.

               2.

               Tožba se v preostanku zavrne.

               3.

               Družba ANKO Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias nosi tretjino svojih stroškov.

               4.

               Komisija nosi svoje stroške in dve tretjini stroškov, ki so nastali družbi ANKO Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012.


title: Zadeva T-115/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. septembra 2005 — Laroche proti Komisiji ( Uradniki — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2001/2002 — Odločba o zaključku postopka — Rok za izpodbijanje — Štetje )

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. septembra 2005 — Laroche proti Komisiji
   (Zadeva T-115/04) (1)

   („Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002 - Odločba o zaključku postopka - Rok za izpodbijanje - Štetje“)
   (2006/C 281/50)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Yvonne Laroche (Bruselj, Belgija) (zastopnika: G. Bounéou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in L. Lozano Palacios, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 11. junija 2003 o zaključku kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2001/2002.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije z dne 11. junija 2003 o zaključku kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2001/2002 je razlašena za nično.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva T-167/11: Tožba, vložena 15. marca 2011 – Centre national de la recherche scientifique proti Komisiji

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/34

         Tožba, vložena 15. marca 2011 – Centre national de la recherche scientifique proti Komisiji
   (Zadeva T-167/11)
   2011/C 145/56
   Jezik postopka: francoščina

      Strank

      Tožeča stranka: Centre national de la recherche scientifique (Pariz, Francija) (zastopnik: N. Lenoir, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               Komisiji naloži, naj povrne domnevno terjatev v višini 20.989,82 eurov, ki jo je Komisija iz naslova pogodbe zatrjevala v svojem opominu dolžniku št. 2010 1232 z dne 26. oktobra 2010 in na podlagi katere je prišlo do akta o pobotu z dne 17. decembra 2010 (referenčna št. BUDG/C3 D(2010) B.2 - 1232), skupaj z zamudnimi obrestmi po zakonski obrestni meri, določeni v skladu z belgijskim pogodbenim pravom;

               —

               Komisiji naložil plačilo celotnih stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena II.19, prvi odstavek, splošnih pogojev pogodbe LSHB-CT-2004-503319, ki se nanaša na projekt „ALLOSTEM“ iz 6. okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj (2002–2006) (v nadaljevanju: pogodba ALLOSTEM), ker je Komisija omejila oziroma celo onemogočila možnost tožeče stranke, da predloži dokaz o dobri izvršitvi pogodbe glede upravičenih stroškov osebja, in ker ni upoštevala meril opredelitve upravičenih stroškov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pogodbenih obveznosti iz členov II.19 in II.20 splošnih pogojev pogodbe „ALLOSTEM“, ker je Komisija izključila upravičenost stroškov iz postavke „pristojbina za primer izgube zaposlitve“ in postavke porodniških dopustov biologinje, ki je bila zaposlena na podlagi pogodbe za omejen delovni čas.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 12 pogodbe „ALLOSTEM“, ki za presojo gotovosti vsake morebitne terjatve iz naslova navedene pogodbe določa veljavnost belgijskega prava. Tožeča stranka zatrjuje:

                           —

                           da naj bi se Komisija pri presoji, ali je uveljavljana terjatev resnična ali ne, oprla izključno na pravo Unije in ne na belgijsko pravo, ter

                           —

                           da je bil zoper terjatev podan resen ugovor, s čimer je bil slednji odvzet vsak značaj resničnosti..


title: Zadeva C-415/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugalska) 27. julija 2016 – David Fernando Leal da Fonseca/Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugalska) 27. julija 2016 – David Fernando Leal da Fonseca/Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA
   (Zadeva C-415/16)
   (2016/C 392/09)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Judicial da Comarca do Porto

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: David Fernando Leal da Fonseca

      Tožena stranka: Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba ob upoštevanju člena 5 Direktive Sveta 93/104/ES (1) z dne 23. novembra 1993 in Direktive 2003/88/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 ter člena 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v primeru delavcev, ki delajo v izmenah po krožnem sistemu obdobij za počitek in so zaposleni v pravnem subjektu, ki obratuje vse dni v tednu, vendar ne neprekinjeno 24 ur dnevno, obvezni dan za počitek, do katerega ima delavec pravico, nujno dodeliti v vsakem obdobju sedmih dni, torej vsaj na sedmi dan po šestih zaporednih delovnih dneh?

               2.

               Ali je v skladu s tema direktivama in predpisi razlaga, da lahko delodajalec v zvezi s temi delavci prosto izbira dneve, ki jih v vsakem tednu dodeli delavcu za počitek, do katerega ima ta pravico, pri čemer je delavec lahko zavezan, da dela do deset zaporednih delovnih dni, ne da bi prejel dodatek za nadurno delo?

               3.

               Ali je v skladu s tema direktivama in predpisi razlaga, da je 24-urno obdobje neprekinjenega počitka mogoče na kateri koli koledarski dan določenega obdobja sedmih koledarskih dni in je tudi 24-urno obdobje neprekinjenega počitka (h kateremu se prišteje 11 ur za dnevni počitek), ki mu sledi, mogoče na kateri koli koledarski dan v obdobju sedmih koledarskih dni tik po prejšnjem obdobju?

      (1)  Direktiva Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 197).

      (2)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).


title: Zadeva T-276/08: Tožba, vložena 15. julija 2008 – Al-Aqsa proti Svetu

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/15

         Tožba, vložena 15. julija 2008 – Al-Aqsa proti Svetu
   (Zadeva T-276/08)
   (2008/C 236/25)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Al-Aqsa (Heerlen, Nizozemska) (zastopnika: J. Pauw in M. Uiterwaal, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga, naj Sodišče prve stopnje:

               —

               ugotovi, da je Svet tožeči stranki dolžan povrniti utrpljeno škodo v višini 10 600 000 Eurov skupaj z obrestmi do dneva, ko bo izrečena sodba, ali vsaj škodo, katere višino bo ugotovilo Sodišče prve stopnje;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka zahteva odškodnino za škodo, za katero trdi, da jo je utrpela, ker je v Sklepu Sveta 2003/480/ES (1) z dne 27. junija 2003 navedena na seznamu oseb za katere se uporablja Uredba (ES) št. 2001/2580 (2). Pozneje je bila uvrstitev tožeče stranke na seznam potrjena v vseh revizijah seznama.
   Tožeča stranka trdi, da je ta sklep iz več razlogov nezakonit. Prvič, tožeča stranka trdi, da je Sodišče prve stopnje Sklep 2006/379/ES (3) z dne 29. maja 2006 razglasilo za ničnega, saj je bil v nasprotju z obveznostjo zadostne obrazložitve. (4) Tožeča stranka poleg tega trdi, da sklepi vsebujejo več vsebinskih napak. V zvezi s tem se sklicuje na razloge, ki jih je predstavila v zadevah T-327/03 in T-348/07, Al-Aqsa proti Svetu (5).
   Po mnenju tožeče stranke obstajajo dovolj resne kršitve pravic posameznikov, ki upravičujejo povrnitev škode. Škoda, ki jo je utrpela tožeča stranka se nanaša na škodo ugledu ter na nepremoženjsko škodo, za kateri Svet odgovarja od 28. junija 2003, dneva na katerega so začeli veljati ukrepi Skupnosti.

      (1)  Sklep Sveta 2003/480/ES z dne 27. junija 2003 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o sprejetju posebnih omejevalnih ukrepov za nekatere osebe in subjekte v okviru boja proti terorizmu in o razveljavitvi Sklepa 2002/974/ES (UL L 160, str. 81).

      (2)  Uredba sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 344, 28.12.2001, str. 70).

      (3)  Sklep Sveta 2006/379/ES z dne 29. maja 2006 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2005/930/ES (UL L 144, 31.5.2006, str. 21).

      (4)  Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 11. julija 2007 v zadevi Stichting Al-Aqsa proti Svetu Evropske unije, T-327/03, še neobjavljena v ZOdl.

      (5)  UL 2003, C 289, str. 30, in UL 2007, C 69, str. 61.


title: Zadeva T-212/06: Tožba, vložena 11. avgusta 2006 — Bowland Dairy Products Limited proti Komisiji

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/10

         Tožba, vložena 11. avgusta 2006 — Bowland Dairy Products Limited proti Komisiji
   (Zadeva T-212/06)
   (2006/C 237/19)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Bowland Dairy Products Limited (Nelson, Združeno Kraljestvo) (Zastopnik: J. Milligan, Solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo odškodnine tožeči stranki za škodo, ki jo je ta utrpela zaradi izpodbijane odločbe, skupaj z obrestmi;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije Evropskih skupnosti iz elektronske pošte, naslovljenega na UK Foods Agency 20. julija 2006, ki je bilo tožeči stranki preposlano 21. julija 2006, s katerim se v okviru sistema hitrega obveščanja za živila in krmo iz Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 (UL L 31, 1. februarja 2002, str. 1-24), če niso bili izpolnjeni pogoji, ki jih je določila Komisija, zavrne razpošiljanje dodatnega obvestila, da Food Security Agency (FSA) soglaša s tem, da tožeča stranka trži skuto.
   Tožeča stranka navaja, da Komisija ni bila pooblaščena za določanje pogojev glede razpošiljanja dodatnega obvestila, ki ga pripravi pristojni nacionalni organ po členu 50 Uredbe (ES) št. 178/2002.
   Tožeča stranka tudi navaja, da je Komisija pri oblikovanju teh pogojev napačno razlagala uporabljive uredbe tako glede mleka, ki vsebuje antibiotike, kot tudi razredčenega mleka.


title: Zadeva T-215/16: Tožba, vložena 4. maja 2016 – Cop/EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/37

         Tožba, vložena 4. maja 2016 – Cop/EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN)
   (Zadeva T-215/16)
   (2016/C 251/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cop Vertriebs GmbH (Aresing, Nemčija) (zastopnik: H. Hofmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Conexa LLC (Wilmington, Delaware, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija „AMPHIBIAN“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 359 251

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. marca 2016 v zadevi R 1984/2015-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi ali spremeni;

               —

               odločbo oddelka za izbris v postopku izbrisa št. 9736 C z dne 14. septembra 2015 Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) razveljavi ali spremeni;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov;

               —

               določi rok za ustno obravnavo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) in posledično (b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-380/13 P: Pritožba, ki jo je Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) vložila 3. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. aprila 2013 v zadevi T-52/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti Komisiji

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/33

         Pritožba, ki jo je Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) vložila 3. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. aprila 2013 v zadevi T-52/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti Komisiji
   (Zadeva C-380/13 P)
   2013/C 260/60
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnica: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (zastopnika: N. Morais Sarmento in L. Pinto Monteiro, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj sodbo Splošnega sodišča v celoti razveljavi;

               —

               naj izpodbijano odločbo v celoti razglasi za nično;

               —

               naj Komisiji naloži, da nosi svoje stroške in stroške pritožnice.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Kršitev razumnega roka za sprejetje odločbe

   (i)   Zastaranje pregona
   Pritožnica meni, da je bila izpodbijana odločba sprejeta po izteku štiriletnega roka, določenega za zastaranje pregona, iz člena 3 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (1). Tudi če je morebiti prišlo do pretrganja zastaranja pregona, je potekel rok, ki je dvakrat daljši od zastaralnega roka, ne da bi bila sprejeta kakršna koli odločba, v skladu s členom 3(1), četrti pododstavek, navedene uredbe. Ker je ustrezna pravica zastarala, je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično in je ni mogoče izvršiti.
   (ii)   Kršitev načela pravne varnosti
   Pritožnica meni, da je Komisija s tem, da je pustila preteči več kot 20 let med zatrjevanimi nepravilnostmi in sprejetjem izpodbijane odločbe, kršila načelo pravne varnosti. V skladu s tem temeljnim načelom pravnega reda Evropske unije ima vsakdo pravico, da institucije Unije obravnavajo njegovo zadevo v razumnem roku.
   (iii)   Kršitev pravice do obrambe
   Pritožnica meni, da je bila njena pravica do obrambe kršena, ker ji je bila ob upoštevanju dejstva, da je med zatrjevanimi nepravilnostmi in sprejetjem dokončne odločbe preteklo več kot 20 let, odvzeta pravica, da pravočasno predloži svoja stališča, to je takrat, ko še razpolaga z dokumenti, ki ji omogočajo upravičiti izdatke, za katere Komisija meni, da niso upravičeni.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340)


title: Zadeva T-475/11 P: Pritožba, ki jo je 5. septembra 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 20. junija 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-67/10, Marcuccio proti Komisiji

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/46

         Pritožba, ki jo je 5. septembra 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 20. junija 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-67/10, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-475/11 P)
   2011/C 311/85
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj ugodi tej tožbi.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta postopek je usmerjen proti sklepu Sodišča za uslužbence z dne 20. junija 2011, s katerim je bila kot nedopustna zavržena tožba, katere predmet je bila naložitev Komisiji, naj povrne škodo, ki naj bi nastala zaradi zavrnitve povračila domnevno izterljivih stroškov pritožniku, ki naj bi jih ta imel v zvezi s postopkom, v katerem je bila izdana sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. novembra 2008 v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-41/06.
   Pritožnik v utemeljitev svojih predlogov navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Nezakonitost zavrženja, zaradi domnevne nedopustnosti, tretjega tožbenega razloga (točki 13 in 14 izpodbijanega sklepa), ki ga je pritožnik podal v okviru tožbe na prvi stopnji, in četrtega tožbenega razloga (točki 19 in 20 izpodbijanega sklepa), ki ga je pritožnik podal v okviru tožbe na prvi stopnji, zaradi: (a) napačne, nepravilne in nerazumne razlage in uporabe pojma vprašanja v smislu člena 90 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in člena 91 teh predpisov, ter nepojasnjene in nelogične kršitve sodne prakse, ki je povezana s tem; (b) Neobstoja obrazložitve, izkrivljanja dokazov, neskladnosti, apodiktičnosti, samovoljnosti, nelogičnosti, nerazumnosti in neprimernosti;

               2.

               Izrkivljanje dokazov in neizvedba preiskave;

               3.

               Nesprejetje odločbe v zvezi z zahtevo intra litem pritožnika, s čimer so bile kršene njene pravice obrambe in pravica do izjave.