title: Zadeva C-351/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Malti (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 2000/60/ES — Člena 8 in 15 — Stanje notranjih površinskih voda — Priprava in izvedba programov za spremljanje — Opustitev — Predložitev zbirnih poročil o teh programih spremljanja — Opustitev)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Malti
   (Zadeva C-351/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2000/60/ES - Člena 8 in 15 - Stanje notranjih površinskih voda - Priprava in izvedba programov za spremljanje - Opustitev - Predložitev zbirnih poročil o teh programih spremljanja - Opustitev)
   2011/C 63/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Pardo Quintillán in K. Xuereb, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta (zastopniki: S. Camilleri, D. Mangion, P. Grech in Y. Rizzo, zastopniki)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 8 in 15 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL L 327, str.1) – Obveznost, da se uvedejo in pripravijo za izvedbo programi za spremljanje stanja površinskih voda – Obveznost predložitve zbirnih poročil o programih spremljanja površinskih voda

      Izrek

               1.

               Republika Malta s tem, da ni uvedla in pripravila za izvedbo programov za spremljanje stanja notranjih površinskih voda kot to določa člen 8(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, in s tem, da ni predložila zbirnih poročil o programih spremljanja stanja notranjih površinskih voda kot to določa člen 15(2) te direktive, ni izpolnila obveznosti iz členov 8 in 15 navedene direktive.

               2.

               Republiki Malti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva T-408/16: Tožba, vložena 27. julija 2016 – HX/Svet

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/46

         Tožba, vložena 27. julija 2016 – HX/Svet
   (Zadeva T-408/16)
   (2016/C 419/62)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HX (Damask, Sirija) (zastopnik: S. Koev, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba v celoti dopustna in utemeljena in da so vsi v njej navedeni tožbeni razlogi utemeljeni, in jih sprejme;

               —

               dopusti obravnavo tožbe po hitrem postopku;

               —

               ugotovi, da je izpodbijana akta mogoče delno razglasiti za nična, ker je del aktov, ki ga je treba razglasiti za ničen, v celoti mogoče ločiti od teh aktov, in v skladu s tem:

                           —

                           za ničen razglasi Sklep Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, in

                           —

                           za nično razglasi Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2016/840 z dne 27. maja 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: resna kršitev pravice vsakega, da se za isto kaznivo dejanje kazensko ne preganja ali kaznuje dvakrat (člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: resna kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva.

               5.

               Peti tožbeni razlog: napačna presoja Sveta.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev pravice do zasebne lastnine in načel sorazmernosti in svobodne gospodarske pobude.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev pravice do normalnih življenjskih pogojev.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: resna kršitev pravice do varstva ugleda.


title: Zadeva C-112/15: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Kødbranchens Fællesråd, ki zastopa Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Uredba (ES) št. 882/2004 — Uredba (ES) št. 854/2004 — Uradni nadzor krme in živil — Pristojbine, ki jih države članice lahko pobirajo za kritje stroškov uradnega nadzora — Stroški, povezani z usposabljanjem uradnih preglednikov)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/15

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Kødbranchens Fællesråd, ki zastopa Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen
   (Zadeva C-112/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Uredba (ES) št. 882/2004 - Uredba (ES) št. 854/2004 - Uradni nadzor krme in živil - Pristojbine, ki jih države članice lahko pobirajo za kritje stroškov uradnega nadzora - Stroški, povezani z usposabljanjem uradnih preglednikov))
   (2016/C 156/21)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Kødbranchens Fællesråd, ki zastopa Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S

      Toženi stranki: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

      Izrek

   Člen 27(4)(a) Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali in točki 1 in 2 Priloge VI k tej uredbi je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da države članice pri določanju zneska pristojbin, ki se pobirajo od prehranskih obratov, vanj vključijo izdatke, povezane z osnovnim obveznim usposabljanjem za uradne preglednike.

      (1)  UL C 146, 4.5.2015.


title: Zadeva T-292/13: Tožba, vložena 24. maja 2013 – Evangelou proti Komisiji in ECB

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/17

         Tožba, vložena 24. maja 2013 – Evangelou proti Komisiji in ECB
   (Zadeva T-292/13)
   (2013/C 226/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Christos Evangelou (Derynia, Ciper) in Yvonne Evangelou (Derynia) (zastopnika: C. Paschalides, solicitor, in A. Paschalides, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska centralna banka in Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               prisodi odškodnino v višini 1 552 110,64 EUR, ker naj bi pogoji v memorandumu o soglasju z dne 26. aprila 2013 med Ciprom in toženima strankama v točkah od 1.23 do 1.27 vsebovali zahteve, ki pomenijo očitno kršitev hierarhično višjih pravnih pravil, ki varujejo posameznika, zlasti člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 1 Protokola 1 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah;

               —

               razglasi ničnost zadevnih pogojev in odredi, naj se instrumenti finančne pomoči iz členov od 14 do 18 Pogodbe o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost (Pogodba EMS) v skladu s členom 19 ob upoštevanju sodbe, ki jo bo izdalo Splošno sodišče, čim prej pregledajo in spremenijo zaradi uskladitve s sodbo Splošnega sodišča;

               —

               v delu, v katerem odškodnina iz prvega predloga ne bi bila povezana z razglasitvijo ničnosti zadevnih pogojev, naj se prisodi odškodnina za kršitev člena 263 PDEU.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: zadevni pogoji v memorandumu o soglasju vsebujejo zahteve, ki „pomenijo očitno kršitev hierarhično višjih pravnih pravil, ki varujejo posameznika“, (1) ker:

                           —

                           so navedena pravna pravila hierarhično višja, saj so vsebovana v Listini in v EKČP;

                           —

                           sta v skladu s členom 51(1) Listine in 6(2) PEU toženi stranki dolžni spoštovati in podpirati temeljne pravice, ki so zagotovljene z Listino in z EKČP; in

                           —

                           so bančne vloge lastnina v smislu člena 17 Listine in člena 1 Protokola 1 k EKČP.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: spodaj navedene kršitve so, obravnavane kot celota, tako obsežne, da pomenijo očitno kršitev hierarhično višjega prava, ker:

                           —

                           takrat, ko sta tožeči stranki izgubili bančne vloge, v pravnem redu Unije ni bilo veljavnih „zakonskih pogojev“, ki bi urejali izgubo bančnih vlog, ki je v nasprotju z Listino in Protokolom;

                           —

                           tožečima strankama za izgubo vlog v nasprotju s členom 17 Listine in členom 1 Protokola ni bila plačana „pravična in pravočasna odškodnina“;

                           —

                           je izguba vlog prima facie nezakonita, razen „ob upoštevanju načela sorazmernosti […], če je potrebna in če dejansko ustreza ciljem splošnega interesa, ki ga priznava Unija, ali če je potrebna zaradi zaščite pravic in svoboščin drugih“; (2)

                           —

                           pri presoji javnega interesa na podlagi člena 17 Listine in člena 1 Protokola ni bil upoštevan nasprotujoči javni interes za preprečitev panike in navala na bančni sistem na kratki in srednji rok;

                           —

                           cilj ni bil škodovati Cipru ali ga kaznovati, ampak njemu in evroobmočju pomagati z zagotavljanjem pomoči za stabilnost in s posledičnim izboljšanjem, ne pa destabilizacijo, njegovih finančnih ustanov in sposobnosti ekonomskega preživetja; in

                           —

                           vmešavanje z legitimnim ciljem ni bilo sorazmerno, ker je bil namen člena 3 Pogodbe EMS iz leta 2012 v resnici „zbiranje finančnih sredstev in zagotavljanje pomoči za stabilnost ob strogih pogojih […] v korist članic EMS, ki imajo resne finančne težave ali jim tovrstne težave grozijo, če je to nujno potrebno za zaščito finančne stabilnosti evroobmočja kot celote in njegovih držav članic“ brez ohromitve njegovega gospodarstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: to, da so bile tožeči stranki odvzete bančne vloge, ni bilo niti potrebno niti sorazmerno.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: toženi stranki sta povzročili, da sta tožeči stranki izgubili bančne vloge, ker bi bile bančne vloge tožečih strank, če se ne bi zgodila očitna kršitev, zavarovane s pravicami, ki jih imata na podlagi Listine in Protokola, zaradi česar je bila izguba tožečih strank dovolj neposredna in predvidljiva.

               5.

               Peti tožbeni razlog: v primeru utemeljenosti zgornjih trditev je treba zadevne pogoje razglasiti za nične, ne glede na to, da so bili postavljeni Cipru, ker tožeči stranki neposredno in posamično zadevajo, saj zadevni pogoji in način njihovega izvajanja kršijo Pogodbo in/ali pravo za njeno izvajanje in/ali – če bo ugotovljeno, da so bila s tem, da je tožeča stranka izgubila bančne vloge, kršena pravna pravila na podlagi člena 6(1) PEU – pomenijo zlorabo pooblastil.

      (1)  Glej sodbo Sodišča Sodba Sodišča z dne 2. decembra 1971 v zadevi Zuckerfabrik Schöppenstedt proti Svetu (5/71, Recueil, str. 975).

      (2)  Člen 52(1) Listine.


title: Zadeva T-622/13: Tožba, vložena 25. novembra 2013 – Ratioparts-Ersatzteile proti UUNT – Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/23

         Tožba, vložena 25. novembra 2013 – Ratioparts-Ersatzteile proti UUNT – Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Zadeva T-622/13)
   2014/C 39/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Nemčija) (zastopnik: M. Koch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Norwood Promotional Products Europe, SL (Tarragona, Španija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 11. septembra 2013 (zadeva R 1244/2012-2) spremeni tako, da se ugovor B 1 796 807 zavrne;

               —

               stroške postopka z ugovorom naloži vložnici ugovora, stroške pritožbe pa drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „NORTHWOOD professional forest equipment“ za proizvode in storitve iz razredov 8, 9, 20, 25 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 9 412 776

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Norwood Promotional Products Europe, SL

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti „NORWOOD“ za proizvode iz razreda 35

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-243/07: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 15. februarja 2008 – Carsten Brinkmann proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba – Znamka Skupnosti – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Verjetnost zmede – Besedni znak terranus – Zavrnitev registracije)

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/16

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 15. februarja 2008 – Carsten Brinkmann proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-243/07) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Verjetnost zmede - Besedni znak „terranus“ - Zavrnitev registracije)
   (2008/C 128/27)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Carsten Brinkmann (zastopnica: K. van Bebber, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik), Terra Networks SA
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 22. marca 2007 v zadevi Brinkmann proti UUNT, T-322/05, s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo prijavitelja besedne znamke Skupnosti „TERRANUS“, za proizvode iz razreda 36, za razveljavitev odločbe R 1145/2004-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 10. junija 2005, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore, ki je zavrnil registracijo navedene znamke v okviru postopka z ugovorom, ki ga je vložil imetnik znamke Skupnosti in nacionalne figurativne znamke „TERRA“ za proizvode iz razreda 36 – Verjetnost zmede v zvezi z znamkama.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               C. Brinkmann se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva T-435/07: Tožba, vložena 29. novembra 2007 – New Look proti UUNT (NEW LOOK)

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/25

         Tožba, vložena 29. novembra 2007 – New Look proti UUNT (NEW LOOK)
   (Zadeva T-435/07)
   (2008/C 37/40)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: New Look Ltd (Weymouth, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Malynicz, Barrister, M. Blair in K. Gilbert, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe z dne 3. septembra 2007 v zadevi R 670/2007-2 naj se razveljavi.

               —

               Urad naj nosi svoje stroške in plača stroške tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „NEW LOOK“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 9, 14, 16, 18, 25, 26 in 35 – prijava št. 2 932 606.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(3) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe i) napačno zahteval od tožeče stranke, da dokaže pridobljeni razlikovalni učinek v državi članici, ki ni Združeno kraljestvo ali Irska, ii) napačno odločil, da dokazi tožeče stranke o uporabi „NEW LOOK“ v stilski obliki ali skupaj z razlikovalnim sredstvom ni moglo dati znamki razlikovalnega učinka in iii) ni dal dovolj teže dokazom tožeče stranke o uporabi v Združenem kraljestvu in na Irskem.


title: Zadeva C-541/07: Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 14. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/30

         Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 14. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-541/07) (1)

   (2009/C 69/60)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


20150731045617012015/C 270/372342015TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150509303121Zadeva T-234/15: Tožba, vložena 9. maja 2015 – Systema Teknolotzis kai Pliroforikis/Komisija
 ---documentbreak--- C2702015SL3010120150509SL0037301312Tožba, vložena 9. maja 2015 – Systema Teknolotzis kai Pliroforikis/Komisija
   (Zadeva T-234/15)2015/C 270/37Jezik postopka: grščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Systema Teknolotzis AE Efarmogon Ilektronikis kai Pliroforikis (Atene, Grčija) (zastopnik: E. Georgilas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            tožbi ugodi;

            —

            Sklep Komisije z dne 10. marca 2015 (SG-Greffe(2015) D/3003/11. marec 2015), s katerim je tožeči stranki naloženo vračilo zneska 716334,05 EUR z obrestmi, razglasi za ničen in

            —

            toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov postopka, ki so nastali tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 89 Uredbe št. 1268/2012 (
                  1
               ) in obveznosti obrazložitve (člen 296 PDEU). Tožeča stranka trdi, da v izpodbijanem sklepu ni zadostno, posebej in podrobno obrazloženo, zakaj je bila njena zahteva za povračilo dolga na podlagi dogovora o sedemletni poravnavi v zvezi s projektoma PlayMancer in MOBISERV zavrnjena. Prav tako je z navedenim sklepom posredno zavrnjena zahteva za vračilo zneska, dolgovanega za tri leta v zvezi s projektom PowerUp.

            2.

            Drugi tožbeni razlog se nanaša na napačno izvajanje in/ali prekoračitev meja diskrecijske pravice ter kršitev načela dobrega upravljanja. Tožeča stranka trdi, da Komisija pri sprejetju izpodbijanega sklepa ni upoštevala pomembnih dejavnikov in bistvenih podatkov, ki so ji bili predloženi, in je sprejela rešitve, ki neizogibno vodijo do ekonomskega prenehanja tožeče stranke.

            3.

            Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti. Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep ni ukrep, ki bi bil potreben za uresničitev finančnega cilja, ki se mu sledi, in prekomerno vpliva na njene bistvene interese, saj ogroža njen obstoj in nadaljevanje njene dejavnosti kot podjetniške in proizvodne enote.

      (
         1
      )	Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, 31.12.2012, str. 1).


title: Zadeva C-517/06: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/98/ES – Ponovna uporaba informacij javnega sektorja – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-517/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/98/ES - Ponovna uporaba informacij javnega sektorja - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 211/16)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in E. Montaguti, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnik: E. Riedl, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o ponovni uporabi informacij javnega sektorja (UL L 345, str. 90) v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               S tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o ponovni uporabi informacij javnega sektorja, v ureditvi dežel Styrie in Salzburg, Republika Avstrija ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva T-82/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2011 – Dennekamp proti Parlamentu ( „Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s članstvom določenih poslancev Evropskega parlamenta v sistemu dodatnega pokojninskega zavarovanja — Zavrnitev dostopa — Izjema, ki se nanaša na varstvo zasebnosti in integritete posameznika — Člen 8(b) Uredbe (ES) št. 45/2001 — Prenos osebnih podatkov“ )

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2011 – Dennekamp proti Parlamentu
   (Zadeva T-82/09) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s članstvom določenih poslancev Evropskega parlamenta v sistemu dodatnega pokojninskega zavarovanja - Zavrnitev dostopa - Izjema, ki se nanaša na varstvo zasebnosti in integritete posameznika - Člen 8(b) Uredbe (ES) št. 45/2001 - Prenos osebnih podatkov)
   2012/C 13/20
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Nizozemska) (zastopniki: O. Brouwer, A. Stoffer in T. Oeyen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva N. Lorenz, H. Krück in D. Moore, nato N. Lorenz in D. Moore, zastopniki)

      Intervenientke v podporo tožeče stranke: Kraljevina Danska (zastopniki: B. Weis Fogh in J. Bering Liisberg in S. Juul Jørgensen, zastopniki); Republika Finska (zastopnika: J. Heliskoski in H. Leppo, zastopnika); in Evropski varuh osebnih podatkov (CEPD) (zastopniki: sprva H. Hijmans in H. Kranenborg, nato H. Kranenborg in I. Chatelier, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Evropskega parlamenta A(2008) 22050 z dne 17. decembra 2008 o zavrnitvi dostopa tožeči stranki do nekaterih dokumentov v zvezi s članstvom določenih poslancev Evropskega parlamenta v sistemu dodatnega pokojninskega zavarovanja.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. Gert-Jan Dennekamp nosi svoje stroške in stroške Evropskega parlamenta.

               3.

               Kraljevina Danska, Republika Finska in Evropski varuh osebnih podatkov (CEPD) nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-109/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 25. februarja 2016 – Indėlių ir investicijų draudimas

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 25. februarja 2016 – Indėlių ir investicijų draudimas
   (Zadeva C-109/16)
   (2016/C 156/40)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka na prvi stopnji (pritožnik): VĮ Indėlių ir investicijų draudimas

      Tožena stranka na prvi stopnji (vložnik kasacijske pritožbe): Alvydas Raišelis

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se – kadar kreditna institucija deluje kot investicijsko podjetje, na katero se prenesejo sredstva za pridobitev dolžniških vrednostnih papirjev, ki naj bi jih izdala ta kreditna institucija, vendar vrednostni papirji niso izdani in se njihovo lastništvo ne prenese na osebo, ki je vplačala sredstva, čeprav so bila ta sredstva že knjižena v breme njenega bančnega računa in prenesena na račun, odprt v imenu kreditne institucije, ter jih ni mogoče povrniti, namen nacionalnega zakonodajalca glede uporabe posebnega sistema zaščite v takem primeru pa ni jasen – lahko člen 1, točka 1, direktive o vlogah in člen 1(4) direktive o vlagateljih neposredno uporabita za določitev upoštevne jamstvene sheme ter ali je predvidena uporaba sredstev odločilni dejavnik za to? Ali sta navedeni določbi direktiv dovolj jasni, natančni in brezpogojni ter podeljujeta subjektivne pravice, tako da se posamezniki lahko nanju sklicujejo pred nacionalnimi sodišči v utemeljitev svojih odškodninskih zahtevkov zoper jamstveni organ, ki ga je ustanovila država?

               2.

               Ali je treba člen 2(2) direktive o vlagateljih, ki določa vrste terjatev, zajete v odškodninski shemi za vlagatelje, razumeti in razlagati tako, da zajema tudi terjatve za vračilo sredstev, ki jih investicijsko podjetje dolguje vlagateljem in se ne hranijo v njihovem imenu?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je člen 2(2) direktive o vlagateljih, ki določa vrste terjatev, zajete v odškodninski shemi, dovolj jasen, natančen in brezpogojen ter podeljuje subjektivne pravice, tako da se posamezniki lahko nanj sklicujejo pred nacionalnim sodiščem v utemeljitev svojih odškodninskih zahtevkov zoper jamstveni organ, ki ga je ustanovila država?

               4.

               Ali bi bilo treba člen 1, točka 1, direktive o vlogah razumeti in razlagati tako, da opredelitev pojma „vloga“ v smislu navedene direktive vključuje tudi sredstva, ki se z osebnega računa s soglasjem osebe prenesejo na račun, odprt v imenu kreditne institucije, in hranijo pri isti kreditni instituciji ter so namenjena plačilu prihodnje izdaje vrednostnih papirjev navedene institucije?

               5.

               Ali je treba člena 7(1) in 8(3) direktive o vlogah, obravnavana skupaj, razumeti tako, da je treba izplačilo zajamčene vloge do zneska, opredeljenega v členu 7(1), zagotoviti vsaki osebi, katere terjatev je mogoče dokazati, preden je sprejeta ugotovitev ali odločitev iz člena 1, točka 3, (i) in (ii), direktive o vlogah?


title: Zadeva T-690/16: Tožba, vložena 28. septembra 2016 – Enrico Colombo in Giacomo Corinti/Komisija

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/37

         Tožba, vložena 28. septembra 2016 – Enrico Colombo in Giacomo Corinti/Komisija
   (Zadeva T-690/16)
   (2017/C 022/52)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Enrico Colombo SpA (Sesto Calende, Italija), Giacomo Corinti (Ispra, Italija) (zastopnika: R. Colombo in G. Turri, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sklep o dodelitvi, podatke in neznane vsebine, ter dopis z dne 20. julija 2016 Referenca Ares (2016) 371182, s katerim je Evropska komisija, SRS – direktorat za upravljanje območja Ispre, oddala javno naročilo JRC/IPR/2016/C.4/0002/OC o okvirnem sporazumu za izgradnjo in vzdrževanje vodovodov in podcentral za ogrevanje/ohlajevanje v Skupno raziskovalno središče v Ispri, v zvezi s ponudbo, ki jo je predložil koncesionar, razglasi za nične;

               —

               dopis z dne 20. julija 2016, referenca Ares (2016) 371182, s katerim je Evropska komisija, SRS – direktorat za upravljanje območja Ispre, sporočila rezultate postopka javnega naročila, razglasi za ničen;

               —

               zapisnika postopka javnega naročila z dne 13. maja 2016 in 28. junija 2016 razglasi za nična;

               —

               primarno, zagotovi povrnitev škode, v obliki določene izpolnitve, tudi z razglasitvijo ničnosti, razveljavitvijo ali razglasitvijo neveljavnosti pogodbe, vsebine in neučinkovitosti pogodbe, katere vsebina in podatki niso znani, in ki sta jo Komisija in koncesionar, i je izbrani ponudnik, podpisala 19. avgusta 2016;

               —

               podredno, zagotovitev povračila škode v enakovrednem znesku v višini 500 000,00 EUR ali v večjem ali manjšem znesku, za katerega bo Splošno sodišče menilo, da je pravičen, skupaj z obrestmi ter revalorizacijo zneska do plačila.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe kot tožbene razloge navaja kršitev členov 105 in 107 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, str. 1), kršitev Lex specialis v zvezi z zadevnim razpisom, kršitev načela par conditio ter učinkovitega poteka postopka ter zlorabo pooblastil Komisije.
   V zvezi s tem navaja, da bi morala biti ponudba koncesionarja izključena, ker ni izpolnjevala pogojev pravne in tehnične sposobnosti, določenih z Lex specialis.


title: Zadeva F-43/15: Tožba, vložena 13. marca 2015 – ZZ/Komisija

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/29

         Tožba, vložena 13. marca 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-43/15)
   (2015/C 178/33)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila priznana le 2 odstotna stopnja delne trajne invalidnosti zaradi nesreče pri delu, ki jo je utrpela tožeča stranka.

      Predloga tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.


title: Zadeva T-348/16 OP-R: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (Začasna odredba — Arbitražna klavzula — Zamudna sodba — Zahteva za odlog izvršitve sodbe — Nepristojnost)

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
   (Zadeva T-348/16 OP-R)
   ((Začasna odredba - Arbitražna klavzula - Zamudna sodba - Zahteva za odlog izvršitve sodbe - Nepristojnost))
   (2017/C 300/37)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka v postopku v glavni stvari: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Tesaloniki, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka v postopku v glavni stvari: Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) (zastopniki: M. Pesquera Alonso in F. Sgritta, agenta, skupaj z E. Kourakisom, odvetnikom)

      Predmet

   Zahteva, ki temelji na členu 123(4) in členu 156 Poslovnika Splošnega sodišča in s katero se predlaga odlog izvršitve sodbe z dne 6. aprila 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (T-348/16, neobjavljena, EU:T:2017:268).

      Izrek

               1.

               Zahteva se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-480/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – Agria Polska in drugi/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazum — Zloraba prevladujočega položaja — Trg za distribucijo fitofarmacevtskih sredstev — Sklep o zavrnitvi pritožbe — Domnevno protikonkurenčno ravnanje proizvajalcev in distributerjev — Skupna in usklajena vložitev pritožb proizvajalcev in distributerjev pri upravnih in kazenskih organih — Prijava domnevnih kršitev vzporednih uvoznikov glede predpisov, ki se uporabljajo — Upravni nadzor, ki ga nato opravijo upravni organi — Naložitev upravnih in kazenskih sankcij vzporednim uvoznikom s strani nacionalnih organov — Enačenje vložitev pritožb proizvajalcev in distributerjev z zlonamernimi tožbami ali z zlorabami upravnih postopkov — Neobstoj interesa Unije — Pravica do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – Agria Polska in drugi/Komisija
   (Zadeva T-480/15) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazum - Zloraba prevladujočega položaja - Trg za distribucijo fitofarmacevtskih sredstev - Sklep o zavrnitvi pritožbe - Domnevno protikonkurenčno ravnanje proizvajalcev in distributerjev - Skupna in usklajena vložitev pritožb proizvajalcev in distributerjev pri upravnih in kazenskih organih - Prijava domnevnih kršitev vzporednih uvoznikov glede predpisov, ki se uporabljajo - Upravni nadzor, ki ga nato opravijo upravni organi - Naložitev upravnih in kazenskih sankcij vzporednim uvoznikom s strani nacionalnih organov - Enačenje vložitev pritožb proizvajalcev in distributerjev z zlonamernimi tožbami ali z zlorabami upravnih postopkov - Neobstoj interesa Unije - Pravica do učinkovitega sodnega varstva))
   (2017/C 221/24)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Agria Polska sp. z o.o. (Sosnowiec, Poljska), Agria Chemicals Poland sp. z o.o. (Sosnowiec), Star Agro Analyse und Handels GmbH (Allerheiligen bei Wildon, Avstrija) in Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (Allerheiligen bei Wildon) (zastopniki: S. Dudzik in J. Budzik, nato P. Graczyk in W. Rocławski, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Szczodrowski, A. Dawes in J. Norris-Usher, agenti)

      Predmet

   Predlog, ki temelji na členu 263 PDEU in s katerim se želi doseči razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2015) 4284 final z dne 19. junija 2015 (zadeva AT.39864 – BASF (prej AGRIA in drugi/BASF in drugi)), s katerim je bila zavrnjena pritožba tožečih strank, ki se je nanašala na kršitve člena 101 in/ali člena 102 PDEU, ki jih je domnevno storilo v glavnem trinajst podjetij proizvajalcev in distributerjev fitofarmacevtskih sredstev s pomočjo ali posredovanjem štirih poklicnih organizacij in odvetniške pisarne.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbam Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH in Agria Beteiligungsgesellschaft mbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva C-448/09 P: Pritožba, ki jo je 18. novembra 2009 vložilo Royal Appliance International GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 15. septembra 2009 v zadevi T-446/07, Royal Appliance International GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/30

         Pritožba, ki jo je 18. novembra 2009 vložilo Royal Appliance International GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 15. septembra 2009 v zadevi T-446/07, Royal Appliance International GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH
   (Zadeva C-448/09 P)
   2010/C 24/56
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Royal Appliance International GmbH (zastopnika: K.-J. Michaeli, odvetnik, M. Schork, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku:

               —

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

               —

               BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica predlaga, naj

               —

               se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 15. septembra 2009 v zadevi T-446/07;

               —

               se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 3. oktobra 2007 v zadevi R 572/2006-4;

               —

               se toženi stranki in intervenientki naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov pritožnice, ki so nastali na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je bila vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje, s katero je bila potrjena odločba odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 3. oktobra 2007. Sodišče prve stopnje in odbor za pritožbe menita, da med nemško znamko „sensixx“, navedeno v postopku z ugovorom, in prijavljeno znamko „Centrixx“ v zvezi s proizvodom „vakuumski sesalnik“ obstaja verjetnost zmede. Znamka, navedena v postopku z ugovorom, naj bi bila po sprejetju odločbe odbora za pritožbe in pred obravnavo na Sodišču prve stopnje pravnomočno izbrisana za proizvod „vakuumski sesalnik“. Sodišče prve stopnje je predlog za prekinitev postopka, ki je bil najprej vložen, zavrnilo in štelo razveljavitev znamke, navedene v postopku z ugovorom, za pravno neupoštevno, ker ta razveljavitev ne spada v dejanski in pravni okvir spora, ki je bil predložen odboru, zato je tudi Sodišče prve stopnje ne sme upoštevati.
   Pritožnica meni, da Sodišče prve stopnje ni upoštevalo pravnih predpostavk razloga za prekinitev iz člena 77 svojega Poslovnika, s tem da ni upoštevalo razveljavitve znamke, navedene v postopku z ugovorom. Sprememba dejanskega stanja, od katere je odvisna rešitev tega sporpa, naj bi se nanašala na veljavnost znamke, navedene v postopku z ugovorom, na kar naj pritožnica ne bi mogla vplivati. Zaradi te spremembe naj bi razlog za ugovor zoper prijavo znamke postal neupošteven, zaradi česar naj bi bilo treba to spremembo nujno upoštevati. To naj bi izhajalo iz temeljne pravice pritožnice do lastnine, ki vključuje prijavo znamk. Ker naj Sodišče prve stopnje ne bi upoštevalo načrtovane odločbe o izbrisu Oberlandesgericht München v zvezi z znamko, navedeno v postopku z ugovorom, naj bi preučilo podobnost seznama proizvodov dveh znamk, od katerih naj bi bila ena ob sprejetju odločbe skoraj v celoti izbrisana. S tem naj bi kršilo člen 45 Uredbe o znamki Skupnosti, kajti pravice tretjih oseb naj ob sprejetju odločbe Sodišča prve stopnje ne bi več obstajale, ker naj bi bila znamka, navedena v postopku z ugovorom, že izbrisana. Sodišča Skupnosti naj bi dopustila izjeme od prepovedi upoštevanja novih dejstev, s tem da naj bi odločila, da je mogoče upoštevati sodne odločbe nacionalnih sodišč tudi takrat, kadar so pred Sodiščem prve stopnje v postopku prvič navedena. To bi moralo veljalo zlasti, kadar pritožnica ne more vplivati na čas odločbe odbora za pritožbe, ki je, kot v obravnavanem primeru, sprejeta malo pred potekom obdobja uporabe, kajti glede časa odločbe naj bi imel odbor diskrecijsko pravico. Odločba o registraciji znamke, ki temelji na takšni samovoljni podlagi, naj bi nasprotovala smislu in namenu prava Skupnosti o znamkah.
   Pritožnica poleg tega trdi, da je bil člen 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti napačno uporabljen. Sodišče prve stopnje naj ne bi v celoti izpolnilo obveznosti preučitve in obrazložitve. Tako naj ne bi upoštevalo relevantnih dejstev o zadevnih proizvodih in njihovih učinkih na potrošnike ter naj bi tako določilo napačna merila za presojo stopnje pozornosti in podobnosti proizvodov. Sodišče prve stopnje naj ne bi pripisalo enake teže skupnim značilnostim in razlikam med znamkama pri vprašanju podobnosti znamk in naj bi se zlasti pri presoji vidne podobnosti oprlo na nerelevantne skupne značilnosti. Upoštevalo naj ne bi, kako v tem primeru upoštevna nemška javnost izgovarja prijavljeno znamko, in naj bi še povečalo protislovje v presoji glasovne in pojmovne podobnosti, izpodbijano s tožbo, s tem da naj bi pritrdilo, da izgovorjava temelji na besedi „center“, zanikalo pa naj bi asociacijo na ta pojem. Upoštevalo naj ne bi temeljna pravila fonetičnega zaznavanja, s tem da naj bi domnevalo, da se besedna končnica „xx“ posebej zveneče izgovarja, in izkrivilo naj bi prikaz dejanskega stanja, ki ga je opravila tožeča stranka, s tem da naj bi navedlo, da tožeča stranka obema znamkama odreka jasen pomen. Nazadnje naj bi Sodišče prve stopnje napačno presodilo pogoje za verjetnost zmede, s tem da se ni oprlo na stopnjo pozornosti upoštevne javnosti ob nakupu, in naj bi tako pravno napačno pritrdilo, da gre za glasovno in vidno enako zaznavanje.


title: Zadeva F-52/11: Tožba, vložena 24. aprila 2011 – ZZ proti Evropski investicijski banki

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/37

         Tožba, vložena 24. aprila 2011 – ZZ proti Evropski investicijski banki
   (Zadeva F-52/11)
   2011/C 186/70
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Na eni strani razglasitev ničnosti dopisa, s katerim je predsednik EIB ugotovil, da se na podlagi sklepa preiskovalnega odbora zavrne pritožba tožeče stranke zaradi mobbinga; da naj ne bi bilo potreben noben ukrep, kot je razglasitev ničnosti drugih odločb v zvezi s preiskavo mobbinga, ter na drugi strani ugotovitev, da je bila tožeča stranka žrtev mobbinga.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti dopisa z dne 1.9.2010 v delu, v katerem je predsednik EIB, – ki ni sprejel nobenega ukrepa zoper mobbing, katerega žrtev je tožeča stranka že več let – ugotovil, da lahko natančno preveri bistvo utemeljitve preiskovalnega odbora;

               —

               razveljavitev poročila in sklepov preiskovalnega odbora, sprejetih 30. junija 2010, ki ne vsebuje preiskave ravnanja odbora za pritožbe in njegovih članov, v delu, v katerem je opredeljen mobbing in nazadnje v delu, v katerem je bila zavrnjena pritožba, in v katerem je svojo pobudo omejil zgolj na preizkus delovanja nekaterih oseb, preizkus nekaterih navedenih dejstev pa arbitrarno izključil;

               —

               razveljavitev dopisov z dne 17.12.2010 in 30.11.2010, v katerih predsednik EIB, v okviru postopka na podlagi prejšnjega člena 41 Kadrovskih predpisov EIB, tožeči stranki ni priznal pravice, da se zastopa sama, medtem ko je EIB zastopal njen uslužbenec;

               —

               razglasitev ničnosti sporočila z dne 14.04.2011, s katerim je direktor kadrovske službe zavrnil vsakršno nadomestilo škode;

               —

               razglasitev ničnosti vseh povezanih, iz njega izhajajočih in predpostavljenih dejanj, med katerimi so zagotovo tisti, ki jih je uporabil odbor za mobbing;

               —

               ugotovitev obstoja mobbinga, ki se je izvajal zoper tožečo stranko;

               —

               EIB naj se naloži, da prekine mobbing, ki se izvaja zoper tožečo stranko, da zagotovi nadomestilo za nastalo telesno, nepremoženjsko ter premoženjsko škodo, kakor tudi nadomestilo stroškov, nastalih zaradi spora, skupaj z obrestmi in revalorizacijo zneska priznane terjatve.


title: Zadeva C-207/08: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 11. julija 2008 – (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Panevėžio apygardos teismas – Republika Litva) – Kazenski postopek zoper Edgarja Babanova (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Kmetijstvo – Prosti pretok blaga)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/15

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 11. julija 2008 – (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Panevėžio apygardos teismas – Republika Litva) – Kazenski postopek zoper Edgarja Babanova
   (Zadeva C-207/08) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Kmetijstvo - Prosti pretok blaga)
   (2008/C 285/24)
   Jezik postopka: litovščin
   Predložitveno sodišče
   Panevėžio apygardos teismas
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Edgar Babanov
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Panevėžio Apygardos Teismas – Skladnost nacionalne zakonodaje, ki predvideva kazensko odgovornost za gojenje vseh vrst konoplje, s pravom Unije – Pravica sodišča, da uporabi nacionalno zakonodajo, če vsebnost konoplje v aktivnih snoveh ne presega določenega praga.
   Izrek

               1)

               Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki prepoveduje gojenje in posest konoplje, namenjene za proizvodnjo vlaken iz navedene uredbe.

               2)

               Pravo Skupnosti nasprotuje temu, da sodišče države članice uporablja nacionalno zakonodajo, ki v nasprotju z Uredbo št. 1782/2003 prepoveduje gojenje in posest konoplje, namenjene proizvodnji vlaken iz navedene uredbe.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva F-101/08: Tožba, vložena 8. decembra 2008 – Pappas proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/77

         Tožba, vložena 8. decembra 2008 – Pappas proti Komisiji
   (Zadeva F-101/08)
   (2009/C 44/138)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Spyros A. Pappas (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Barattini, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe Urada za upravljanje in izplačevanje posameznih dajatev o pravicah do starostne pokojnine tožeče stranke in izračunu let, ki jih je treba upoštevati za določitev teh pravic.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Urada za upravljanje in izplačevanje posameznih dajatev z dne 6. februarja 2008 o pravicah do starostne pokojnine tožeče stranke ter odločbi z dne 22. februarja 2003 in z dne 27. februarja 2003, ki določata število let, ki jih je treba upoštevati za določitev pravic do pokojnine, naj se razglasijo za nične;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-49/06: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/37/ES — Dokumenti za registracijo vozil — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/18

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-49/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/37/ES - Dokumenti za registracijo vozil - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 294/30)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Yerrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje določb, v predpisanem roku, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 1999/37/ES z dne 29. aprila 1999 o dokumentih za registracijo vozil (UL L 138, str. 57).
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 1999/37/ES z dne 29. aprila 1999 o dokumentih za registracijo vozil, ni izpolnilo obveznosti iz te Direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-32/07: Tožba, vložena 29. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/17

         Tožba, vložena 29. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-32/07)
   (2007/C 82/30)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Vidal Puig in W. Wils, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/84/ES (1) z dne 27. septembra 2001 o sledni pravici v korist avtorja izvirnega umetniškega dela, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za uskladitev nacionalnega prava z Direktivo 2001/84/ES se je iztekel 31. decembra 2005.

      (1)  UL L 272, str. 32.


title: Zadeva C-89/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. decembra 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Svoboda ustanavljanja — Člen 43 ES — Javno zdravje — Upravljanje laboratorijev za biomedicinske analize — Nacionalna zakonodaja, s katero je udeležba družbenikov, ki ne opravljajo poklica biologa, omejena na 25 % družbenega kapitala — Prepoved udeležbe v kapitalu več kot dveh družb, ki skupaj upravljajo enega ali več laboratorijev za biomedicinske analize — Cilj ohranitve strokovne neodvisnosti biologov — Cilj ohranitve pluralnosti ponudbe na biomedicinskem področju — Doslednost — Sorazmernost)

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. decembra 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-89/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda ustanavljanja - Člen 43 ES - Javno zdravje - Upravljanje laboratorijev za biomedicinske analize - Nacionalna zakonodaja, s katero je udeležba družbenikov, ki ne opravljajo poklica biologa, omejena na 25 % družbenega kapitala - Prepoved udeležbe v kapitalu več kot dveh družb, ki skupaj upravljajo enega ali več laboratorijev za biomedicinske analize - Cilj ohranitve strokovne neodvisnosti biologov - Cilj ohranitve pluralnosti ponudbe na biomedicinskem področju - Doslednost - Sorazmernost)
   2011/C 55/07
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Rozet in E. Traversa, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in B. Messmer, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 43 ES – Pravila na področju upravljanja laboratorijev za biomedicinske analize – Nacionalna zakonodaja, ki deleže družbenikov, ki niso strokovnjaki, omejuje na največ 25 % kapitala družbe – Prepoved sodelovanja v kapitalu več kot dveh družb, ki skupno upravljajo enega ali več laboratorijev za biomedicinske analize – Omejitve pravice do ustanavljanja, utemeljene s ciljem varovanja javnega zdravja in sorazmerne

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da je biologom prepovedala udeležbo v kapitalu več kot dveh družb, ki so bile ustanovljene za skupno upravljanje enega ali več laboratorijev za biomedicinske analize, ni izpolnila obveznosti iz člena 43 ES.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Francoska republika in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 113, 16.5.2009.


title: Zadeva T-217/06: Tožba, vložena 10. avgusta 2006 — Arkema in drugi proti Komisiji

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/13

         Tožba, vložena 10. avgusta 2006 — Arkema in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-217/06)
   (2006/C 249/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Arkema France SA (Puteaux, Francija), Altuglas International SA (Puteaux, Francija) in Altumax Europe SAS (Puteaux, Francija) (zastopniki: A. Winckler, S. Sorinas in P. Geffriaud, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               na podlagi člena 230 ES naj se za nično razglasi odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 31. maja 2006 v zadevi COMP/F/38.645, in sicer v delu, ki se nanaša na družbo Arkema;

               —

               podredno, na podlagi člena 229 ES naj se z navedeno odločbo izrečena globa razglasi za nično oziroma naj se njen znesek zniža;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 2098 konč. z dne 31. maja 2006 (zadeva COMP/F/38.645 — Metakrilati), v delu, kjer se je družbam materam tožeče stranke pripisalo odgovornost za kršitve tožeče stranke, in sicer kršitev člena 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP zaradi sodelovanja pri sporazumih in usklajenih ravnanjih v sektorju metakrilatov, ki so obsegali dogovarjanje cen, sklepanje, izvajanje in nadziranje sporazumov o cenah, izmenjavo poslovno pomembnih in zaupnih podatkov o trgu in/ali podjetjih ter redne sestanke in druge stike za olajšanje izvajanja kršitve. Tožeča stranka podredno predlaga znižanje višine globe, ki ji je bila naložena z izpodbijano odločbo.
   Tožeča stranka v podporo svojim glavnim predlogom zatrjuje, da naj bi Komisija s tem, da je odgovornost za kršitev tožeče stranke na podlagi preproste domneve — temelječe na dejstvu, da je bil v času dejstev skoraj ves kapital tožeče stranke v lasti njenih družb mater — pripisala njenim družbam materam tožeče stranke, z uporabo pravil o naložitvi odgovornosti družbi materi za kršitve njene hčerinske družbe nepravilno uporabila pravo in nepravilno ugotovila dejansko stanje ter naj bi kršila načelo prepovedi diskriminacije. Poleg tega tožeča stranka meni, da naj bi Komisija s tem, da ni odgovorila na trditve, ki jih je tožeča stranka podala v upravnem postopku in ki naj bi dokazovale, da je tožeča stranka — čeprav je bil v času dejstev skoraj ves kapital tožeče stranke v lasti družb mater — povsem samostojno določala svojo poslovno politiko, kršila obveznost obrazložitve iz člena 253 ES in načelo dobre uprave.
   Tožeča stranka podredno predlaga, naj se z navedeno odločbo izrečena globa razglasi za nično oziroma naj se njen znesek zniža. V zvezi s tem tožeča stranka navaja več tožbenih razlogov, med njimi nepravilno uporabo prava in nepravilno ugotovitev dejanskega stanja, kar naj bi Komisija zagrešila z določitvijo izhodiščnega zneska globe. Tožeča stranka zatrjuje, da naj bi ta znesek bil pretiran, saj naj bi po njenem mnenju kršitev imela na trgu zadevnih proizvodov zelo omejen učinek. Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da naj bi Komisija s tem, da je menila, da pri določitvi izhodiščnega zneska globe ni treba upoštevati dejanskega učinka kršitve, kršila obveznost obrazložitve in načelo dobre uprave.
   Tožeča stranka poleg tega zatrjuje, da naj bi Komisija s tem, da je iz naslova odvračalnega učinka za 200 % zvišala izhodiščni znesek globe, pri čemer se je oprla na promet družbe matere tožeče stranke v času dejstev, nepravilno uporabila pravo in nepravilno ugotovila dejansko stanje, saj naj bi se po mnenju tožeče stranke kršitve — zaradi poslovne samostojnosti tožeče stranke v času dejstev in zaradi nevmešavanja vodstvenih oseb družbe matere v zadevna ravnanja — ne smele pripisati družbi materi.
   Tožeča stranka zatrjuje tudi, da se je Komisija pri povišanju zneska globe, ki ji jo je naložila, oprla na obsodbe iz let 1984, 1986 in 1994 ter naj bi s tem v nasprotju z načeloma zakonitosti sankcije in pravne varnosti očitno prekoračila uporabo instituta ponovne kršitve. Tožeča stranka poleg tega zatrjuje, da naj bi Komisija z uporabo načela ponovne kršitve kršila načelo „ne bis in idem“ in načelo sorazmernosti, saj je Komisija predhodne obsodbe že večkrat upoštevala v novejših odločbah.
   Tožeča stranka poleg tega zatrjuje, da naj bi Komisija nepravilno ugotovila dejansko stanje, ker kljub dejstvu, da se nekaterih očitanih ravnanj dejansko ni izvajalo, ni znižala globe.
   Tožeča stranka z zadnjim tožbenim razlogom zatrjuje, da bi Komisija ob določitvi višine globe morala med drugimi dejavniki upoštevati tudi dejstvo, da so bile tožeči stranki pred kratkim izrečene visoke globe.


title: Izbris zadeve C-56/05

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/34

         Izbris zadeve C-56/05 (1)

   (2005/C 217/77)

      (Jezik postopka: grščina)

   S sklepom z dne 25. maja 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-56/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva C-115/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Linz -Avstrija) – Land Oberösterreich proti ČEZ as (Tožba za prenehanje povzročanja škodljivih vplivov oziroma nevarnosti nastanka škodljivih vplivov na zemljišču, ki izvirajo iz jedrske elektrarne na ozemlju druge države članice — Dolžnost prenašati škodljive vplive in nevarnost nastanka škodljivih vplivov, ki jih povzročajo naprave, ki jim je bilo izdano upravno dovoljenje v državi sodišča — Neupoštevanje dovoljenj, izdanih v drugih državah članicah — Enako obravnavanje — Načelo nediskriminacije glede na državljanstvo na področju uporabe Pogodbe ESAE)

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Linz -Avstrija) – Land Oberösterreich proti ČEZ as
   (Zadeva C-115/08) (1)

   (Tožba za prenehanje povzročanja škodljivih vplivov oziroma nevarnosti nastanka škodljivih vplivov na zemljišču, ki izvirajo iz jedrske elektrarne na ozemlju druge države članice - Dolžnost prenašati škodljive vplive in nevarnost nastanka škodljivih vplivov, ki jih povzročajo naprave, ki jim je bilo izdano upravno dovoljenje v državi sodišča - Neupoštevanje dovoljenj, izdanih v drugih državah članicah - Enako obravnavanje - Načelo nediskriminacije glede na državljanstvo na področju uporabe Pogodbe ESAE)
   2009/C 312/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesgericht Linz

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Land Oberösterreich

      Tožena stranka: ČEZ as

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht Linz (Avstrija) – Razlaga načel prostega pretoka blaga, pravice do ustanavljanja, nediskriminacije glede na državljanstvo in lojalnosti – Nacionalna določba, ki dopušča le tožbo za plačilo odškodnine, če škodljive vplive povzročajo naprave, ki jih je odobrili upravni organ – Omejitev veljavnosti te določbe le glede dovoljenj, ki so jih izdali nacionalni organi, kar ima za posledico možnost vložitve civilne tožbe za prenehanje povzročanja škodljivih vplivov, če škodljive vplive povzroča naprava, ki je na ozemlju druge države članice – Jedrska elektrarna Temelin

      Izrek

               1.

               Načelo prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo na področju uporabe Pogodbe ESAE nasprotuje uporabi predpisa države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi katerega je proti podjetju, ki ima zahtevana upravna dovoljenja za upravljanje jedrske elektrarne, ki je na ozemlju druge države, lahko vložena tožba za prenehanje povzročanja škodljivih vplivov ali nevarnosti nastanka škodljivih vplivov na sosednjem zemljišču, ki izvirajo iz te naprave, medtem ko se proti podjetjem, ki razpolagajo z industrijsko napravo, ki je na ozemlju države sodišča in kjer jim je bilo izdano upravno dovoljenje, ne more vložiti tožbe in so izpostavljena le tožbi za plačilo odškodnine zaradi škode, ki je nastala na sosednjem zemljišču.

               2.

               Naloga nacionalnega sodišča je, da določbo notranjega prava, ki jo mora uporabiti, razlaga tako, da je čim bolj v skladu z zahtevami prava Skupnosti. Če takšna skladna uporaba ni mogoča, mora nacionalno sodišče v celoti uporabiti pravo Skupnosti in zavarovati pravice, ki jih slednje priznava posameznikom, pri čemer, če je treba, ne uporabi določbe, katere uporaba bi v konkretnem primeru predstavljala kršitev prava Skupnosti.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008.


title: Zadeva T-524/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. junija 2009 — AVLUX proti Parlamentu ( Ničnostna tožba — Javna naročila storitev — Razpis v zvezi z razširitvijo in posodobitvijo zgradbe Konrad Adenauer v Luxembourgu — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Razglasitev ničnosti postopka oddaje javnega naročila — Ustavitev postopka )

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/22

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. junija 2009 — AVLUX proti Parlamentu
   (Zadeva T-524/08) (1)

   („Ničnostna tožba - Javna naročila storitev - Razpis v zvezi z razširitvijo in posodobitvijo zgradbe Konrad Adenauer v Luxembourgu - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Razglasitev ničnosti postopka oddaje javnega naročila - Ustavitev postopka“)
   2009/C 193/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AIB-Vinçotte Luxembourg (AVLUX ASBL) (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: R. Adam, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: M. Ecker in D. Petersheim, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 2. oktobra 2008, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru razpisa v zvezi z razširitvijo in posodobitvijo zgradbe KAD v Luxembourgu (UL 2008, S 193-254240)

      Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Evropskemu parlamentu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva C-101/15 P: Pritožba, ki so jo vložile družbe Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA 27. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 17. decembra 2014 v zadevi Pilkington Group Limited in drugi/Komisija, T-72/09

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/45

         Pritožba, ki so jo vložile družbe Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA 27. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 17. decembra 2014 v zadevi Pilkington Group Limited in drugi/Komisija, T-72/09
   (Zadeva C-101/15 P)
   (2015/C 138/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA (zastopnika: S. Wisking in K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo v zadevi T-72/09 v delu, v katerem je zavrnjena tožba, vložena zoper člen 2(c) Odločbe;

               —

               zniža globo, naloženo pritožnicam s členom 2(c) Odločbe;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov pritožnic v tem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnice navajajo, da je treba sodbo razveljaviti iz teh razlogov:

               Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo pri razlagi točke 13 Smernic Komisije o načinu določanja glob iz leta 2006 (1) s tem, da je presodilo, da je bila Komisija upravičena pri ugotavljanju upoštevne vrednosti prodaje upoštevati prodajo na podlagi pogodb, sklenjenih pred obdobjem kršitve in ki niso bile ponovno sklenjene med obdobjem kršitve. Ker te prodaje kršitev ne zadeva, je ni bilo mogoče pravno veljavno upoštevati pri določitvi osnovnega zneska globe.

               Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 (2) s tem, da je presodilo, da končni znesek globe ni presegel zakonsko določene 10-odstotne zgornje meje. Ustrezni menjalni tečaj za izračun 10-odstotne zgornje meje ni povprečni menjalni tečaj ECB za poslovno leto pred letom, v katerem je bila sprejeta Odločba, ampak menjalni tečaj ECB, ki je veljal na dan sprejetja Odločbe.

               Tretjič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da ni uporabilo pravil o enakem obravnavanju in sorazmernosti, in ker ni uporabilo neomejene pristojnosti v meri, ki se zahteva s sodno prakso Sodišča.

      (1)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL C 210, str. 2).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (zdaj člena 101 PDEU in 102 PDEU) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva T-807/16: Tožba, vložena 17. novembra 2016 – MIP Metro/EUIPO – Afnor (N & NF TRADING)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/48

         Tožba, vložena 17. novembra 2016 – MIP Metro/EUIPO – Afnor (N & NF TRADING)
   (Zadeva T-807/16)
   (2017/C 022/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: J. C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Association française de normalisation (Afnor) (La Plaine Sant Denis, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija „N & NF TRADING“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 086 884

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. julija 2016 v zadevi R 1109/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-227/10: Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 10. marca 2011 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/21

         Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 10. marca 2011 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-227/10) (1)

   2011/C 211/40
   Jezik postopka: estonščina
   Predsednik osmega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva T-375/08 P: Pritožba, ki jo je 10. septembra 2008 vložil Bart Nijs zoper sklep, ki ga je 26. junija 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-108/07, Nijs proti Računskemu sodišču

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/46

         Pritožba, ki jo je 10. septembra 2008 vložil Bart Nijs zoper sklep, ki ga je 26. junija 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-108/07, Nijs proti Računskemu sodišču
   (Zadeva T-375/08 P)
   (2008/C 301/78)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Bart Nijs (Bereldange, Luksemburg) (zastopnika: F. Rollinger in A. Hertzog, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Računsko sodišče Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               Ugotovi naj se, da je pritožba dopustna,

               —

               ugotovi naj se, da je pritožba utemeljena

               —

               ter naj se zato razveljavi sklep z dne 26. junija 2008 v zadevi F-108/07, Bart Nijs proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi T-371/08 P.


title: Zadeva C-190/09: Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 7. julija 2010 – Evropska komisija proti Republiki Ciper

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/27

      Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 7. julija 2010 – Evropska komisija proti Republiki Ciper
      (Zadeva C-190/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/47)
      Jezik postopka: grščina
      Predsednik osmega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 180, 1.8.2009.


               25.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/22

         Tožba Konkurrenten.no AS proti Nadzornemu organu Efte, vložena 2. septembra 2010
   (Zadeva E-14/10)
   2010/C 320/11
   Družba Konkurrenten.no AS, ki jo zastopa odvetnik Jon Midthjell, odvetnik, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, NORWAY, je 2. septembra 2010 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               Odločbo Nadzornega organa Efte št. 254/10/COL z dne 21. junija 2010 (AS Oslo Sporveier in AS Sporveisbussene) razglasi za nično.

               2.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeča stranka, Konkurrenten.no AS, je prevoznik v zasebni lasti na norveškem trgu ekspresnih avtobusov.

               —

               Tožeča stranka je 11. avgusta 2006 vložila pritožbo pri Nadzornem organu Efte z navedbo, da je mesto Oslo dodelilo pomoč podjetju AS Oslo Sporveier (zdaj Ruter AS) in njegovemu hčerinskemu podjetju AS Sporveisbussene (zdaj Unibuss AS) ter s tem kršilo člen 61 Sporazuma EGP.

               —

               Nadzorni organ Efte je zaključil zadevo s sporno odločbo. Menil je, da je bila dodeljena pomoč v nasprotju s členoma 61(1) in 49 Sporazuma EGP ter Uredbo (ES) št. 1370/2007. Poleg tega je menil, da je bila pomoč obstoječa pomoč v skladu s členom 1(b)(i) in (v) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ter je prenehala leta 2008. Sklenil je, da nadaljnji ukrepi niso potrebni.

               —

               Tožeča stranka trdi, da je Nadzorni organ Efte:

                           —

                           storil napako s tem, da je ocenil pomoč med letoma 2000 in 2008 kot obstoječo pomoč, saj je bilo novo dovoljenje za upravljanje lokalnega avtobusnega prevoza v mestu Oslo izdano konec leta 1999, ter kršil svojo dolžnost začetka formalnega postopka preiskave,

                           —

                           storil napako s tem, da je ocenil pomoč med letoma 1997 in 2000 kot obstoječo pomoč glede na liberalizacijo trga avtobusnih prevozov in kršil svojo dolžnost začetka formalnega postopka preiskave, ter

                           —

                           ni v zadostni meri utemeljil svoje odločitve.


title: Zadeva T-166/09 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – Marcuccio proti Komisiji ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Predložitveni sklep — Sklep, zoper katerega ni možna pritožba — Odškodninska tožba — Predhodni postopek — Kršitve postopka — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba“ )

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-166/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Predložitveni sklep - Sklep, zoper katerega ni možna pritožba - Odškodninska tožba - Predhodni postopek - Kršitve postopka - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba)
   2010/C 234/65
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis Kayser, zastopnika, skupaj z A. dal Ferrom, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba za razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 18. februarja 2009 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-70/07, še neobjavljena v ZOdl.).

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je Evropska komisija priglasila v tem postopku.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. novembra 2004 v zadevi C-457/04: kazenski postopek zoper Antonia Nisellija (Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS — Pojem odpadki — Ostanki pri proizvodnji ali porabi, primerni za ponovno uporabo — Staro železo)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/10

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 11. novembra 2004
   v zadevi C-457/04: kazenski postopek zoper Antonia Nisellija (1)

   (Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS - Pojem odpadki - Ostanki pri proizvodnji ali porabi, primerni za ponovno uporabo - Staro železo)
   (2005/C 6/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-457/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Tribunale penale di Terni (Italija), z dne 20. novembra 2002, ki je prispel na Sodišče dne 18. decembra 2002, v kazenskem postopku zoper Antonia Nisellija, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmannin in J.-P. Puissochet (poročevalec), sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 11. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Definicije odpadka iz člena 1(a)(pododstavek 1) Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 in z Odločbo Komisije 96/350/ES z dne 24. maja 1996, ni možno razlagati tako, kot da se nanaša na snovi in predmete, namenjene za ali predložene v postopke odstranjevanja ali predelave, ki so navedeni v Prilogah IIA in IIB omenjene direktive ali na enakovrednih seznamih ali ima imetnik teh snovi in predmetov željo ali je zavezan, da jih nameni tem postopkom.

               2.

               Pojem odpadka v smislu člen 1(a)(pododstavek 1) Direktive 75/442, kot je bila spremenjena z direktivo 91/156 in z odločbo 96/350, se ne sme razlagati tako, kot da izključuje celoto ostankov pri proizvodnji ali porabi, ki so lahko ali so ponovno uporabljeni v proizvodnem krogu ali krogu porabe, brez predhodne obdelave in brez škodljivih vplivov za okolje ali pa po predhodni obdelavi, vendar brez potrebnega postopka predelave v smislu Priloge IIB te direktive.

      (1)  UL C 31, 8.2.2003.


title: Zadeva T-199/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2014 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisija (Začasna odredba — Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Zagotavljanje storitev zavarovanja premoženja in oseb — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Predlog za odlog izvršitve — Dopustnost — Fumus boni juris — Nujnost — Tehtanje interesov)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/20

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2014 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisija
   (Zadeva T-199/14 R)
   ((Začasna odredba - Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Zagotavljanje storitev zavarovanja premoženja in oseb - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Predlog za odlog izvršitve - Dopustnost - Fumus boni juris - Nujnost - Tehtanje interesov))
   (2015/C 056/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vanbreda Risk & Benefits (Anvers, Belgija) (zastopnika: P. Teerlinck in P. de Bandt, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Delaude in L. Cappelletti, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za izdajo začasnih ukrepov, s katerim se želi v bistvu doseči odlog izvršitve Sklepa Komisije z dne 30. januarja 2014, s katerim je ta zavrnila ponudbo, ki jo je tožeča stranka predložila v okviru postopka javnega razpisa za naročilo v zvezi z zavarovanjem premoženja in oseb, in to naročilo oddala drugi družbi.

      Izrek

               1.

               Izvajanje Sklepa Evropske komisije z dne 30. januarja 2014, s katerim je ta zavrnila ponudbo, ki jo je družba Vanbreda Risk & Benefits predložila v okviru postopka javnega razpisa za naročilo v zvezi z zavarovanjem premoženja in oseb, in to naročilo oddala drugi družbi, se v delu, ki se nanaša na oddajo sklopa št. 1, zadrži.

               2.

               Učinki navedenega sklepa Komisije z dne 30. januarja 2014 se ohranijo do izteka roka za vložitev pritožbe zoper ta sklep.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-609/11 P: Pritožba, ki jo je Centrotherm Systemtechnik GmbH vložila 29. novembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. septembra 2011 v zadevi T-427/09, centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/6

         Pritožba, ki jo je Centrotherm Systemtechnik GmbH vložila 29. novembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. septembra 2011 v zadevi T-427/09, centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-609/11 P)
   2012/C 80/08
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Centrotherm Systemtechnik GmbH (zastopnika: A. Schulz in C. Onken, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG

      Predlogi

   Pritožnica predlaga:

               —

               sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 15. septembra 2011 v zadevi T-427/09 naj se razveljavi;

               —

               tožba centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. avgusta 2009 v zadevi R 6/2008-4 naj se zavrne;

               —

               centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je to zavrnilo tožbo pritožnice zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. avgusta 2009 v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG in Centrotherm Systemtechnik GmbH.
   Pritožba pritožnice temelji na teh razlogih:

               1.

               Z izpodbijano odločbo naj bi se kršila člen 65 Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (1) in člen 134(2) in (3) Poslovnika Splošnega sodišča. V skladu s tema določbama naj bi Splošno sodišče moralo upoštevati vse razloge, ki jih je navajala pritožnica.

               2.

               Poleg tega naj bi bila izpodbijana sodba nezdružljiva s členoma 51(1)(a) in 76 Uredbe o blagovni znamki Skupnosti. V sodbi se nepravilno izhaja iz tega, da je dokazno breme za to, da se je sporna znamka uporabljala tako, da so se ohranile pravice, na pritožnici. Prvič, dejansko naj bi v skladu s členom 76(1) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti v postopku za razveljavitev v skladu s členom 51(1)(a) te uredbe veljalo načelo ugotavljanja dejanskega stanja po uradni dolžnosti. Drugič, iz določb in sistematike Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, zlasti iz primerjave pravil v zvezi z relativnimi razlogi za zavrnitev, ki veljajo v postopku za razveljavitev, in teh, ki veljajo za postopek z ugovorom in postopek za ugotovitev ničnosti, naj bi izhajalo, da v postopku za razveljavitev dokazno breme glede uporabe načeloma ni na imetniku sporne znamke.
               Iz tega naj bi zlasti izhajalo, da to, da urad ni upošteval dokaznih sredstev, ker naj bi bili ti prepozni, ni upravičeno.

               3.

               Splošno sodišče naj bi s tem, ko je nepravilno in v nasprotju s sodno prakso Sodišča domnevalo, da je pojem resne in dejanske uporabe v nasprotju z uporabo, ki je le minimalna, kršilo člen 51(1)(a) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.

               4.

               Končno naj bi bila trditev urada, ki jo je Splošno sodišče sprejelo, da častna izjava poslovodje pritožnice ni dopustno dokazno sredstvo v smislu člena 78(1)(f) Uredbe o blagovni znamki Skupnost, nepravilna in naj bi bila v nasprotju s samo sodno prakso Splošnega sodišča.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti; UL 2009, L 78, str. 1.


title: Zadeva C-381/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 25. septembra 2009 – Gennaro Curia proti Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 25. septembra 2009 – Gennaro Curia proti Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   (Zadeva C-381/09)
   2009/C 282/53
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gennaro Curia

      Tožena stranka: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Vprašanje za predhodno odločanje

   „Ali je v skladu z načeli prava Skupnosti iz Šeste direktive glede nevtralnosti DDV in oprostitve plačila davka pod pogoji, ki so jih določile države članice, med posojilodajalčevimi transakcijami dajanja in posredovanja v zvezi s posojili, pa tudi upravljanja posojil, lahko predmet obdavčitve oderuško posojanje denarja, ki v skladu z nacionalnim pravom pomeni kaznivo dejanje, če ima na gospodarski ravni konkurenco v ustreznih zakonitih dejavnostih dajanja denarnih posojil, ki so v skladu z nacionalno zakonodajo obdavčene z DDV, pri čemer so na podlagi te iste nacionalne zakonodaje, ko jih je mogoče šteti za‚,finančne transakcije,‘ oproščene davka?“


title: Zadeva C-120/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Satversmes tiesa (Latvija) 7. marca 2017 – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Satversmes tiesa (Latvija) 7. marca 2017 – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets
   (Zadeva C-120/17)
   (2017/C 168/31)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Satversmes tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Predlagatelj: Administratīvā rajona tiesa

      Druga stranka v postopku: Ministru kabinets

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba glede na deljene pristojnosti med Evropsko uniji in državami članicami na področju kmetijstva določbe Uredbe št. 1257/1999 (1) ob upoštevanju enega od njenih ciljev – da se kmetje vključijo v ukrep predčasne upokojitve – razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica v okviru ukrepov za izvajanje navedene uredbe sprejme zakonodajo, ki omogoča dedovanje podpore za predčasno upokojitev?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, torej da določbe Uredbe št. 1257/1999 ne dopuščajo dedovanja podpore za predčasno upokojitev, ali je mogoče, da je v okoliščinah, v katerih je Evropska komisija na podlagi ustreznega postopka nek pravni predpis države članice štela za skladen z določbami Uredbe št. 1257/1999, kmetje pa so bili v skladu z nacionalno prakso vključeni v ukrep predčasne upokojitve, zadevna oseba pridobila subjektivno pravico do dedovanja podpore, podeljene v okviru navedenega ukrepa?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, torej da je mogoče, da je bila taka subjektivna pravica pridobljena, ali je mogoče šteti, da sklep, ki je bil sprejet na srečanju Odbora Evropske komisije za razvoj podeželja 19. oktobra 2011 in v skladu s katerim podpore za predčasno upokojitev ni mogoče prenesti na dediče prenosnika kmetije, pomeni razlog za predčasno prenehanje zgoraj navedene pridobljene subjektivne pravice?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 391).


title: Zadeva F-13/06: Tožba, vložena  9. februarja 2006  — Zuleta de Reales Ansaldo proti Sodišču

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/36

         Tožba, vložena 9. februarja 2006 — Zuleta de Reales Ansaldo proti Sodišču
   (Zadeva F-13/06)
   (2006/C 96/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Leticia Zuleta de Reales Ansaldo (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: G. Vandersanden, avocat)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločbo z dne 4. maja 2005 Organa pristojnega za imenovanja (OPI) Sodišča, o imenovanju tožeče stranke, s katero je bila razvrščena v naziv A*7, plačilni razred 2;

               —

               tožečo stranko naj se razvrsti v naziv (A*10, plačilni razred 2), v katerega bi morala biti razvrščena po določbah objave javnega natečaja CJ/LA/25, na katerem je bila izbrana tožeča stranka;

               —

               zagotovi naj se popolna obnova kariere tožeče stranke z retroaktivnim učinkom od dneva njene razvrstitve v tako popravljena naziv in plačilni razred, vključno z zamudnimi obrestmi;

               —

               posledično naj se tožeči stranki zagotovi obravnavanje po nazivu A*10, plačilnem razredu 2, od njenega imenovanja, vzpostavi njene pokojninske prispevke, ugodnosti in dodatke, do katerih je upravičena, in tudi zagotovi, da se njeno obdobje napredovanja začne šteti od tega datuma,

               —

               Sodišču naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka se je udeležila javnega natečaja CJ/LA/25 za določitev čakalnega seznama za zaposlovanje pravnikov lingvistov za španski jezik za naziva LA7/LA6.
   Po uspešno opravljenem javnem natečaju je bila tožeča stranka obveščena, da je bila s 16. majem 2005 imenovana za uradnika pripravnika na direktoratu za prevajanje Sodišča in razvrščena v naziv A*7, plačilni razred 2.
   V tožbi tožeča stranka ugovarja dejstvu, da je bila razvrščena v naziv, ki je, na podlagi začetka veljavnosti Uredbe Sveta št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev (1), nižji.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja dva tožbena razloga. Prvi se nanaša na nezakonitost zoper člene 12(3) in 13(2) Priloge XIII Kadrovskih predpisov. Drugi temelji na kršitvi načel dobre uprave, dolžnosti skrbnosti, transparentnosti, dobre vere, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

      (1)  UL ES L 124, 27.4.2004, str. 1.


title: Zadeva F-87/08: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. decembra 2010 – Schuerings proti Evropski fundaciji za usposabljanje (ETF) (Javni uslužbenci — Osebje Evropske fundacije za usposabljanje — Začasni uslužbenec — Pogodba za nedoločen čas — Odpoved delovnega razmerja — Zahteva po utemeljenem razlogu — Ukinitev delovnega mesta — Dolžnost skrbnega ravnanja — Prerazporeditev)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/59

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. decembra 2010 – Schuerings proti Evropski fundaciji za usposabljanje (ETF)
   (Zadeva F-87/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Osebje Evropske fundacije za usposabljanje - Začasni uslužbenec - Pogodba za nedoločen čas - Odpoved delovnega razmerja - Zahteva po utemeljenem razlogu - Ukinitev delovnega mesta - Dolžnost skrbnega ravnanja - Prerazporeditev)
   2011/C 30/110
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gisela Schuerings (Nica, Francija) (zastopnika: N. Lhoest in L. Delhaye, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska fundacija za usposabljanje (ETF) (zastopnika: T. Ciccarone, zastopnik, skupaj z L. Levijem, odvetnikom)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki in naložitev Evropski fundaciji za usposabljanje povračila premoženjske in nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka.

      Izrek

               1.

               Odločba o odpovedi delovnega razmerja G. Schuerings z dne 23. oktobra 2007 se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropski fundaciji za usposabljanje se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008, str. 43.