title: Zadeva C-663/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Oradea (Romunija) 27. decembra 2011 – SC Scandic Distilleries SA proti Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Oradea (Romunija) 27. decembra 2011 – SC Scandic Distilleries SA proti Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Zadeva C-663/11)
   2012/C 89/05
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Oradea

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Scandic Distilleries SA

      Tožena stranka: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali so romunski davčni organi z zavrnitvijo zahteve za vračilo trošarin kršili pravo Evropske unije (člena 7 in 22 Direktive 92/12/EGS (1) oziroma uvodne izjave te direktive), ker:

                           (a)

                           je gospodarski subjekt, ki zahteva vračilo trošarine, dokazal, da so bile izpolnjene vse tehnične zahteve za dopustnost zahteve za vračilo, ki jih določa romunska zakonodaja, in zlasti zahteve, ki se nanašajo na: (i) dokaz o tem, da je bila trošarina plačana v Romuniji, in (ii) dokaz o tem, da so bili trošarinski proizvodi odpremljeni v drugo državo članico;

                           (b)

                           so bili v skladu z zahtevami romunske davčne zakonodaje (člen 192f davčnega zakonika, točka 18d izvedbenih določb iz sklepa vlade št. 44/2004 in priloga 11 k razdelku VII davčnega zakonika) nekateri dokumenti, s katerimi je bilo treba opremiti zahtevo za vračilo, lahko predloženi šele po opravljeni dobavi trošarinskih proizvodov v drugo državo članico;

                           (c)

                           romunska davčna zakonodaja (člen 18d(4) izvedbenih določb v zvezi s členom 135 zakonika o davčnem postopku) določa splošen petletni rok za vse zahteve za povrnitev/vračilo?

               2.

               Ali je treba člen 22(1)(a) Direktive 92/12/EGS razlagati tako, da okoliščina, da gospodarski subjekt zahteve za vračilo trošarine v državi članici, v kateri je bila trošarina plačana, ni predložil, preden so bili trošarinski proizvodi dobavljeni v drugo državo članico, v kateri so proizvodi namenjeni porabi, lahko povzroči izgubo pravice gospodarskega subjekta do uveljavljanja vračila plačane trošarine?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je odločitev o izgubi pravice gospodarskega subjekta do uveljavljanja vračila trošarine, ki povzroči, da so isti trošarinski izdelki obdavčeni dvakrat (v državi članici, v kateri so bili trošarinski proizvodi sprva sproščeni v porabo, in v državi članici, v kateri so ti proizvodi namenjeni porabi), združljiva z načelom davčne nevtralnosti?

               4.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je izjemno kratko obdobje med datumom plačila trošarine za trošarinske proizvode, sproščene v porabo v prvi državi članici, in datumom odpreme trošarinskih proizvodov v drugo državo članico, v kateri so ti proizvodi namenjeni porabi, združljivo z načeloma ekvivalence in učinkovitosti? Ali je s tega stališča pomembno dejstvo, da je splošen rok, v katerem je v zadevni državi članici mogoče zahtevati povrnitev/vračilo davka, takse ali prispevka, bistveno daljši?

      (1)  Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 179).


title: Zadeva T-520/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2015 – bd breyton-design/UUNT (RACE GTP) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti RACE GTP — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2015 – bd breyton-design/UUNT (RACE GTP)
   (Zadeva T-520/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti RACE GTP - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 016/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: bd breyton-design GmbH (Stockach, Nemčija) (zastopnika: T. Raab in H. Lauf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, zastopnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. marca 2014 (zadeva R 1230/2013-1), v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka RACE GTP kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               bd breyton-design GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-402/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. aprila 2015 – Schlyter/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Člen 4(2), tretja alinea — Izjema v zvezi z varstvom namena preiskave — Uredba (ES) št. 1367/2006 — Člen 6(1) — Podrobno mnenje Komisije o osnutku odloka glede letne izjave o snoveh v stanju nanodelcev, ki so ga francoski organi Komisiji priglasili na podlagi določb Direktive 98/34/ES — Zavrnitev dostopa)

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. aprila 2015 – Schlyter/Komisija
   (Zadeva T-402/12) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Člen 4(2), tretja alinea - Izjema v zvezi z varstvom namena preiskave - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Člen 6(1) - Podrobno mnenje Komisije o osnutku odloka glede letne izjave o snoveh v stanju nanodelcev, ki so ga francoski organi Komisiji priglasili na podlagi določb Direktive 98/34/ES - Zavrnitev dostopa))
   (2015/C 190/13)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Carl Schlyter (Linköping, Švedska) (zastopnika: O. Brouwer in S. Schubert, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Costa de Oliveira, A. Tokár in C. Zadra, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožeči stranki: Republika Finska (zastopnik: S. Hartikainen, zastopnik); in Kraljevine Švedske (zastopniki: sprva A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, C. Stege, S. Johannesson in H. Karlsson, nato A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg in C. Hagerman, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopniki: B. Beaupère-Manokha, D. Colas in F. Fize, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 27. junija 2012, s katerim je ta med obdobjem tožeči stranki zavrnila dostop do svojega obrazloženega mnenja v zvezi z osnutkom uredbe o letni izjavi o snoveh v staju nanodelcev, ki so jo francoski organi Komisiji posredovali na podlagi Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337).

      Izrek

               1.

               Sklep Evropske komisije z dne 27. junija 2012, s katerim je ta med obdobjem mirovanja zavrnila dostop do svojega podrobnega mnenja v zvezi z osnutkom odloka glede letne izjave o snoveh v stanju nanodelcev (2011/673/F), ki so ji ga francoski organi priglasili na podlagi Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998, se razglasi za ničen.

               2.

               Komisija poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Carl Schlyter.

               3.

               Francoska republika, Republika Finska in Kraljevina Švedska nosijo vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 343, 10.11.2012.


               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/2

         Seznami za razporeditev sodnikov v sestave velikega senata Sodišča ter tretjega in šestega senata Sodišča od 19. oktobra 2004
   (2005/C 31/05)
   Sodišče je na seji dne 19. oktobra 2004 sestavilo seznam iz člena 11b(2) Poslovnika zaradi razporeditve sodnikov v veliki senat na naslednji način:

               g. Gulmann

               g. Ó Caoimh

               g. La Pergola

               g. Levits

               g. Puissochet

               g. Lõhmus

               g. Schintgen

               g. Klučka

               ga. Colneric

               g. Malenovský

               g. von Bahr

               g. Ilešič

               g. Cunha Rodrigues

               g. Borg Barthet

               ga. Silva de Lapuerta

               g. Arestis

               g. Lenaerts

               g. Juhász

               g. Schiemann

               g. Kūris

               g. Makarczyk

         Sodišče je na seji dne 19. oktobra 2004 sestavilo seznam iz člena 11c(2), prvi pododstavek Poslovnika zaradi določitve sestave tretjega senata na naslednji način:

               g. La Pergola

               g. Ó Caoimh

               g. Puissochet

               g. Lõhmus

               g. von Bahr

               g. Malenovský

               g. Borg Barthet

         Sodišče je na seji dne 19. oktobra 2004 sestavilo seznam iz člena 11c(2), drugi pododstavek Poslovnika zaradi določitve sestave šestega senata na naslednji način:

               g. La Pergola

               g. Puissochet

               g. von Bahr

               g. Malenovský

               g. Lõhmus

               g. Ó Caoimh


title: Zadeva T-601/15: Tožba, vložena 22. oktobra 2015 – CEVA/Komisija

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/28

         Tožba, vložena 22. oktobra 2015 – CEVA/Komisija
   (Zadeva T-601/15)
   (2015/C 429/36)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francija) (zastopnik: E. De Boissieu, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Komisiji naloži, naj družbi CEVA v skladu s sporazumom o dodelitvi sredstev plača 59  103,21 EUR;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga, naj se Komisiji naloži plačilo prvega obroka finančnega prispevka, dodeljenega na podlagi pogodbe SEABIOPLAS in njenega sporazumom o dodelitvi sredstev („Grant Agreement“) v zvezi z raziskovalnim in tehnološko-razvojnim projektom na področju „Alge iz trajne akvakulture kot surovine za biološko razgradljivo plastiko na biološki osnovi“ zaradi pobota po uradni dolžnosti enakega zneska, ki ga je ta izterjala na podlagi sklepov finančnega revizorja OLAF, zneskov, plačanih tožeči stranki v okviru pogodbe PROTOP.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe v bistvu navaja eden tožbeni razlog, ki se nanaša na napake Komisije, ki naj bi vplivale na izterjavo s pobotom terjatev do zneskov, ki jih je Komisija plačala tožeči stranki. Tožeča stranka v zvezi s tem v bistvu zatrjuje, da pogoji za pobot niso izpolnjeni. Najprej, terjatev Komisije do tožeče stranke naj ne bi bila niti gotova niti izterljiva. Dalje, Komisija naj ne bi bila spoštovala člena 87(2) o izterjatvi terjatev s pobotom in člena 88 o izterjavi, če dolžnik dolga ne plača prostovoljno, Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije. Nazadnje tožeča stranka zatrjuje, da Komisija nima nobene pogodbene obveznosti do nje. Podredno, v primeru, da bi Splošno sodišče ocenilo, da je pobot utemeljen, tožeča stranka trdi, da je izterjava vseh sredstev, ki jih je prejela, v nasprotju z načelom sorazmernosti in bi pomenila neupravičeno obogatitev Komisije.


title: Zadeva F-68/15: Tožba, vložena 27. aprila 2015 – ZZ/Frontex

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/49

         Tožba, vložena 27. aprila 2015 – ZZ/Frontex
   (Zadeva F-68/15)
   (2015/C 245/60)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2009 in zahtevek za povračilo zatrjevane nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               ocenjevalno poročilo z dne 4. julija 2014, ki je bilo tožeči stranki vročeno 12. julija 2014, naj se razglasi za nično v delu, v katerem spreminja prvotno poročilo;

               —

               Frontexu odredi, naj tožeči stranki plača 4  000 EUR iz naslova odškodnine;

               —

               Frontexu naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-646/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 15. decembra 2016 – Khadija Jafari, Zainab Jafari

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 15. decembra 2016 – Khadija Jafari, Zainab Jafari
   (Zadeva C-646/16)
   (2017/C 053/30)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revidentki: Khadija Jafari, Zainab Jafari

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 2(m), 12 in 13 Uredbe (EU) št. 604/2013 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (prenovitev) (v nadaljevanju kratko: Uredba Dublin III), razlagati ob upoštevanju drugih pravnih aktov, s katerimi ima Uredba Dublin III navezne točke, ali je treba šteti, da imajo te določbe samostojen pomen?

               2.

               Če je treba določbe Uredbe Dublin III razlagati ločeno od drugih pravnih aktov:

                           a)

                           Ali je treba pod pogoji primerov iz postopka v glavni stvari, za katera je značilno, da sta se zgodila v času, v katerem so se nacionalni organi držav, ki so imele največjo vlogo, soočali z izredno velikim številom ljudi, ki so zahtevali tranzit skozi njihovo ozemlje, to, da je država članica dejansko dopustila vstop na svoje ozemlje, katerega izključni namen naj bi bil tranzit skozi prav to državo članico in vložitev prošnje za mednarodno zaščito v drugi državi članici, šteti za „vizum“ v smislu členov 2(m) in 12 Uredbe Dublin III?
                           Če je odgovor na vprašanje 2.a) pritrdilen:

                           b)

                           Ali je treba pri dejanski dopustitvi vstopa z namenom tranzita domnevati, da je „vizum“, ko je zadevna oseba zapustila ozemlje zadevne države članice, prenehal veljati?

                           c)

                           Ali je treba pri dejanski dopustitvi vstopa z namenom tranzita domnevati, da „vizum“ še vedno velja, če zadevna oseba še ni zapustila ozemlja zadevne države članice, ali „vizum“ ne glede na to, da zadevna oseba ni zapustila ozemlja zadevne države članice, preneha veljati v trenutku, v katerem prosilec dokončno opusti namero potovanja v drugo državo članico?

                           d)

                           Ali to, da prosilec opusti namero potovanja v prvotno ciljno državo članico, pomeni prevaro po izdaji „vizuma“ v smislu člena 12(5) Uredbe Dublin III, tako da država članica, ki je izdala „vizum“, ni odgovorna?
                           Če je odgovor na vprašanje 2.a) nikalen:

                           e)

                           Ali je treba besedno zvezo iz člena 13(1) Uredbe Dublin III „je […] ob prihodu iz tretje države nezakonito prečkal mejo države članice po kopnem, morju ali zraku“ razumeti tako, da je treba pod navedenimi posebnimi pogoji primerov iz postopka v glavni stvari šteti, da ni šlo za nezakonito prečkanje zunanje meje?

               3.

               Če je treba določbe Uredbe Dublin III razlagati ob upoštevanju drugih pravnih aktov:

                           a)

                           Ali je treba pri presoji, ali gre za „nezakonito prečkanje“ meje v smislu člena 13(1) Uredbe Dublin III, upoštevati zlasti, ali so izpolnjeni pogoji za vstop na podlagi Zakonika o schengenskih mejah, zlasti na podlagi člena 5 Uredbe (ES) št. 562/2006 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja, ki je zaradi časa vstopa upošteven za primere iz postopka v glavni stvari?
                           Če je odgovor na vprašanje 3.a) nikalen:

                           b)

                           Katere določbe prava Unije je treba zlasti upoštevati pri presoji, ali gre za „nezakonito prečkanje“ meje v smislu člena 13(1) Uredbe Dublin III?
                           Če je odgovor na vprašanje 3. a) pritrdilen:

                           c)

                           Ali je treba pod pogoji primerov iz postopka v glavni stvari, za katera je značilno, da sta se zgodila v času, v katerem so se nacionalni organi držav, ki so imele največjo vlogo, soočali z izredno velikim številom ljudi, ki so zahtevali tranzit skozi njihovo ozemlje, to, da je država članica, ne da bi presodila okoliščine za vsak primer posebej, dejansko dopustila vstop na svoje ozemlje, katerega izključni namen naj bi bil tranzit skozi prav to državo članico in vložitev prošnje za mednarodno zaščito v drugi državi članici, šteti za dovolitev vstopa v smislu člena 5(4)(c) Zakonika o schengenskih mejah?
                           Če je odgovor na vprašanji 3.a) in 3.c) pritrdilen:

                           d)

                           Ali dovolitev vstopa na podlagi člena 5(4)(c) Zakonika o schengenskih mejah pomeni dovoljenje, ki ga gre enačiti z vizumom v smislu člena 5(1)(b) Zakonika o schengenskih mejah, in s tem „vizum“ na podlagi člena 2(m) Uredbe Dublin III, tako da je treba pri uporabi določb za ugotovitev odgovorne države članice na podlagi te uredbe upoštevati tudi njen člen 12?
                           Če je odgovor na vprašanja 3.a), 3.c) in 3.d) pritrdilen:

                           e)

                           Ali je treba pri dejanski dopustitvi vstopa z namenom tranzita domnevati, da je „vizum“, ko je zadevna oseba zapustila ozemlje zadevne države članice, prenehal veljati?

                           f)

                           Ali je treba pri dejanski dopustitvi vstopa z namenom tranzita domnevati, da „vizum“ še vedno velja, če zadevna oseba še ni zapustila ozemlja zadevne države članice, ali „vizum“ ne glede na to, da zadevna oseba ni zapustila ozemlja zadevne države članice, preneha veljati v trenutku, v katerem prosilec dokončno opusti namero potovanja v drugo državo članico?

                           g)

                           Ali to, da prosilec opusti namero potovanja v prvotno ciljno državo članico, pomeni prevaro po izdaji „vizuma“ v smislu člena 12(5) Uredbe Dublin III, tako da država članica, ki je izdala „vizum“, ni odgovorna?
                           Če je odgovor na vprašanji 3.a) in 3.c) pritrdilen, odgovor na vprašanje 3.d) pa nikalen:

                           h)

                           Ali je treba besedno zvezo iz člena 13(1) Uredbe Dublin III „je […] ob prihodu iz tretje države nezakonito prečkal mejo države članice po kopnem, morju ali zraku“ razumeti tako, da je treba pod navedenimi posebnimi pogoji primerov iz postopka v glavni stvari šteti, da prehod meje, ki ga je treba opredeliti kot dovolitev vstopa v smislu člena 5(4)(c) Zakonika o schengenskih mejah, ne pomeni nezakonitega prečkanja zunanje meje?

      (1)  UL L 180, str. 31.

      (2)  Uredba (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL L 105, str. 1).


title: Zadeva C-455/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. novembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varbergs tingsrätt – Švedska) – P/Q (Predhodno odločanje — Nujni postopek predhodnega odločanja — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Člen 23(a) — Razlogi za nepriznanje sodnih odločb o starševski odgovornosti — Javni red)

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. novembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varbergs tingsrätt – Švedska) – P/Q
   (Zadeva C-455/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Člen 23(a) - Razlogi za nepriznanje sodnih odločb o starševski odgovornosti - Javni red))
   (2016/C 016/15)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Varbergs tingsrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: P

      Tožena stranka: Q

      Izrek

   Člen 23(a) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 je treba razlagati tako, da ta določba, če ob upoštevanju otrokovih koristi ni bila storjena očitna kršitev pravnega pravila, ki se v pravnem redu države članice šteje za bistveno, ali pravice, ki je v tem pravnem redu priznana kot temeljna, sodišču te države članice, ki se šteje za pristojno za odločanje o varstvu in vzgoji otroka, ne dopušča, da bi zavrnilo priznanje odločbe sodišča druge države članice, ki je odločalo o varstvu in vzgoji tega otroka.

      (1)  UL C 346, 19.10.2015.


title: Zadeva T-410/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – Makhlouf/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji — Pravica do časti — Lastninska pravica — Domneva nedolžnosti — Omejitve vstopa na ozemlje Unije in prehoda prek njega — Sorazmernost)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – Makhlouf/Svet
   (Zadeva T-410/16) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do časti - Lastninska pravica - Domneva nedolžnosti - Omejitve vstopa na ozemlje Unije in prehoda prek njega - Sorazmernost))
   (2017/C 221/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Kyriakopoulou, G. Étienne in A. Vitro, nato S. Kyriakopoulou in A. Vitro, ter nazadnje S. Kyriakopoulou in J. Bauerschmidt, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, L. Havas in R. Tricot, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta SZVP/2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2016, L 141, str. 125), in poznejših aktov za njegovo izvajanje v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Rami Makhlouf nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Sveta Evropske unije.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 371, 10.10.2016.


title: Zadeva T-789/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2016 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/EUIPO – Meissen Keramik (MEISSEN) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije MEISSEN — Prejšnje besedne in figurativne znamke Evropske unije MEISSEN, MEISSENER PORZELLAN, HAUS MEISSEN, Meissen in Meissener Porzellan — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Razlikovalni učinek in ugled prejšnjih znamk — Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 — Resna in dejanska uporaba prejšnjih znamk — Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 — Člen 15(1) Uredbe št. 207/2009)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2016 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/EUIPO – Meissen Keramik (MEISSEN)
   (Zadeva T-789/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije MEISSEN - Prejšnje besedne in figurativne znamke Evropske unije MEISSEN, MEISSENER PORZELLAN, HAUS MEISSEN, Meissen in Meissener Porzellan - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Razlikovalni učinek in ugled prejšnjih znamk - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 - Resna in dejanska uporaba prejšnjih znamk - Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 - Člen 15(1) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 270/45)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (Meissen, Nemčija) (zastopnika: O. Spuhler in M. Geitz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Meissen Keramik GmbH (Meissen) (zastopnika: M. Vohwinkel in K. Gennen, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 29. septembra 2014 (združeni zadevi R 1182/2013-4 in R 1245/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen in Meissen Keramik.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 127, 20.4.2015.


title: Zadeva C-663/16 P: Pritožba, ki sta jo Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH in Ecolab Deutschland GmbH vložili 21. decembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. oktobra 2016 v zadevi T-669/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH in Ecolab Deutschland GmbH/Evropska agencija za kemikalije

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/25

         Pritožba, ki sta jo Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH in Ecolab Deutschland GmbH vložili 21. decembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. oktobra 2016 v zadevi T-669/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH in Ecolab Deutschland GmbH/Evropska agencija za kemikalije
   (Zadeva C-663/16 P)
   (2017/C 053/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (zastopniki: M. Grunchard, K. Van Maldegem, P. Sellar, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska agencija za kemikalije

      Predlog

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sklep Splošnega sodišča v zadevi T-669/15; in

               —

               odloči o dopustnosti ter zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da to meritorno odloči o zadevi;

               —

               podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da to odloči o dopustnosti tožbe pritožnic za razglasitev ničnosti izpodbijanega akta; in, po potrebi, nato meritorno odloči o zadevi;

               —

               drugi stranki v postopku naloži plačilo vseh stroškov postopka (vključno s stroški v zvezi z ugovorom nedopustnosti pred Splošnim sodiščem).

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici trdita, da je Splošno sodišče napačno razlagalo in napačno uporabilo predpise, zaradi česar je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je tožba pritožnic za razglasitev ničnosti izpodbijanega akta nedopustna.
   Pritožnici posebej zatrjujeta, da je Splošno sodišče storilo več napak pri svojem razlogovanju in razlagi pravnega okvira, kot se uporablja za položaj pritožnic. Splošno sodišče je zato storilo te napake pri uporabi prava:

               —

               Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo člen 130(1) Poslovnika Splošnega sodišča, ker se je spustilo v meritorno odločanje o zadevi;

               —

               Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo člen 130(7) Poslovnika Splošnega sodišča, ker odločitve o dopustnosti ni pridržalo do seznanitve z vsemi trditvami glede vsebine zadeve.

         Poleg tega je Splošno sodišče s tem, da je tožbo pritožnic razglasilo za nedopustno, kršilo pravico pritožnic do obrambe, njuno pravico do dostopa do sodnega varstva in obveznost obrazložitve, ki spadajo med temeljne pravice posameznikov in s tem odražajo temeljna načela prava EU.
   Iz teh razlogov pritožnici predlagata, naj se sklep Splošnega sodišča v zadevi T-669/15 razveljavi in naj Sodišče odloči o dopustnosti ter zadevo vrne Splošnemu sodišču, da o njej meritorno odloči.


title: Sklep Sodišča (peti senat) z dne  16. septembra 2005  v zadevi C-342/04 P: Jürgen Schmoldt in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Gradbeni proizvodi — Usklajeni tehnični standardi in predpisi — Standardi toplotne izolacije)

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/5

      SKLEP SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 16. septembra 2005
   v zadevi C-342/04 P: Jürgen Schmoldt in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - Gradbeni proizvodi - Usklajeni tehnični standardi in predpisi - Standardi toplotne izolacije)
   (2006/C 10/11)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-342/04 P, Jürgen Schmoldt, stanujoč v Dallgow-Döberitzu (Nemčija), Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV, s sedežem v Berlinu (Nemčija), Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG, s sedežem v Brêmeju (Nemčija), (zastopnik: H.-P. Schneider, avocat), druga stranka v postopku je bila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Schima, skupaj z A. Böhlke, avocat), zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene 10. avgusta 2004, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, J. Makarczyk (poročevalec) in P. Kūris, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, 16. septembra 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               G. Schmoldtu, Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV in Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva F-18/09: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. novembra 2011 – Merhzaoui proti Svetu (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Razvrstitev v naziv — Lokalno osebje, imenovano za uradnike — Člen 10 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom — Člen 3 k prilogi k PZDU — Napredovalno leto 2008 — Primerjalna ocena uspešnosti med uradniki AST — Postopek, ki temelji na ocenjevalnih poročilih za leto 2005/2006 — Merilo stopnje izkazane odgovornosti)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/22

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. novembra 2011 – Merhzaoui proti Svetu
   (Zadeva F-18/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Razvrstitev v naziv - Lokalno osebje, imenovano za uradnike - Člen 10 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom - Člen 3 k prilogi k PZDU - Napredovalno leto 2008 - Primerjalna ocena uspešnosti med uradniki AST - Postopek, ki temelji na ocenjevalnih poročilih za leto 2005/2006 - Merilo stopnje izkazane odgovornosti)
   2012/C 138/41
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed Merhzaoui (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in G. Kimberley, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe o uvrstitvi tožeče stranke v karierni razred AST 1-7. Drugič, razglasitev ničnosti odločbe o tem, da tožeča stranka v napredovalnem letu 2008 ne napreduje v naziv AST 2, in razglasitev ničnosti odločb o napredovanju v ta naziv manj uspešnih uradnikov.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. Merhzaoui nosi svoje in stroške Sveta Evropske unije.

      (1)  UL C 113, 16.5.2009, str. 46.


title: Zadeva T-19/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – Systran in Systran Luxembourg proti Komisiji ( „Nepogodbena odgovornost — Javni razpis za izvajanje projekta vzdrževanja in jezikovne nadgradnje avtomatskega prevajalskega sistema Komisije — Izvorne kode trženega računalniškega programa — Kršitev avtorske pravice — Nedovoljeno razkritje strokovnega znanja — Odškodninska tožba — Nepogodbeni spor — Dopustnost — Dejanska in gotova škoda — Vzročna zveza — Pavšalna ocena zneska odškodnine“ )

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – Systran in Systran Luxembourg proti Komisiji
   (Zadeva T-19/07) (1)

   (Nepogodbena odgovornost - Javni razpis za izvajanje projekta vzdrževanja in jezikovne nadgradnje avtomatskega prevajalskega sistema Komisije - Izvorne kode trženega računalniškega programa - Kršitev avtorske pravice - Nedovoljeno razkritje strokovnega znanja - Odškodninska tožba - Nepogodbeni spor - Dopustnost - Dejanska in gotova škoda - Vzročna zveza - Pavšalna ocena zneska odškodnine)
   2011/C 38/12
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Systran SA (Pariz, Francija) in Systran Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: J.-P. Spitzer in E. De Boissieu, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva E. Montaguti in M. F. Benyon, nato E. Traversa in E. Montaguti, zastopniki, skupaj z A. Berenboomom in M. Isgourjem, odvetnika)

      Predmet

   Tožba za povračilo škode, ki je domnevno nastala tožečima strankama zaradi kršitev, do katerih je prišlo zaradi postopka javnega razpisa Komisije v zvezi z vzdrževanjem in jezikovno nadgradnjo njenega avtomatskega prevajalskega sistema.

      Izrek

               1.

               Evropski komisiji se naloži plačilo pavšalne odškodnine družbi Systran SA v višini 12 001 000 EUR.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva T-39/16: Tožba, vložena 25. januarja 2016 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/UUNT – Fink (NANA FINK)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/43

         Tožba, vložena 25. januarja 2016 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/UUNT – Fink (NANA FINK)
   (Zadeva T-39/16)
   (2016/C 106/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Nemčija) (zastopnik: T. Boddien, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nadine Fink (Basel, Švica)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija figurativne znamke z besednima elementoma „NANA FINK“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. IR 1 111 651

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. novembra 2015 v zadevi R 679/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo glede postopka z ugovorom B 2 125 543 (mednarodna prijava znamke št. IR 1 111 651) razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-248/13: Tožba, vložena 6. maja 2013 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/25

         Tožba, vložena 6. maja 2013 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-248/13)
   2013/C 171/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, J.-P. Keppenne in D. Martin, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Svet s tem, da ni sprejel predloga Komisije o Uredbi Sveta s katero se z učinkom od 1 julija 2012 prilagodijo osebni prejemki in pokojnine uradnikov ter drugih uslužbencev Evropske unije in korekcijski količniki, ki se uporabljajo za te osebne prejemke in pokojnine, ni izpolnil obveznosti iz Kadrovskih predpisov za uradnike.

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tožbi tožeča stranka navaja, da je Svet nezakonito opustil sprejetje predloga Uredbe, ki ga je podala Komisija, o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov na podlagi člena 3 Priloge XI k Kadrovskim predpisom, čeprav iz zavezujočega besedila tega člena izhaja, da je metoda za letno prilagoditev teh osebnih prejemkov in pokojnin avtomatičen postopek, ki Svetu ne pušča nobenega polja proste presoje. Prej navedeni člen namreč Svetu nalaga, da sprejme predlog Komisije pred 31. decembrom tekočega leta. Komisija očita Svetu, da se je omejil na ugotovitev, da ni zagotovljena kvalificirana večina za sprejetje predloga Komisije, ki se nanaša, prvič, na prilagoditev plač, in, drugič, na korekcijske količnike, določene v prilogi XI Kadrovskih predpisov. Po mnenju tožeče stranke je Svet dejansko in brez obrazložitve uporabil člen 10 Priloge XI in s tem kršil prerogative Komisije in Parlamenta. S tem Svet ni kršil le prej navedenih določb, temveč tudi načelo institucionalnega ravnovesja in zlorabil pooblastila.


title: Zadeva C-299/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 15. junija 2011 – Staatssecretaris van Financiën proti Gemeente Vlaardingen

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 15. junija 2011 – Staatssecretaris van Financiën proti Gemeente Vlaardingen
   (Zadeva C-299/11)
   2011/C 269/48
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijski pritožnik: Staatssecretaris van Financiën

      Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Gemeente Vlaardingen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5(7)(a) Šeste direktive (1) v povezavi s členoma 5(5) in 11(A)(1)(b) te direktive razlagati tako, da lahko država članica za uporabo blaga (nepremičnine) s strani davčnega zavezanca za namene, ki so oproščeni davka, obračuna davek na dodano vrednost, če

               —

               je ta nepremičnina (zgrajen) objekt, ki ga je tretja oseba za plačilo in po naročilu davčnega zavezanca postavila na njegovem zemljišču, in

               —

               je davčni zavezanec to zemljišče prej uporabljal za (iste) namene svoje dejavnosti, ki je oproščena davka na dodano vrednost, in zato še ni opravil odbitka,

         zaradi česar se od zemljišča davčnega zavezanca oziroma njegove vrednosti obračuna davek na dodano vrednost?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-331/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2014 – Sartorius Lab Instruments proti UUNT (Rumen lok na spodnjem robu zaslona) ( „Znamka Skupnosti — Prijava znamke Skupnosti, ki obsega rumen lok na spodnjem robu zaslona — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2014 – Sartorius Lab Instruments proti UUNT (Rumen lok na spodnjem robu zaslona)
   (Zadeva T-331/12) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Prijava znamke Skupnosti, ki obsega rumen lok na spodnjem robu zaslona - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   2014/C 102/55
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Sartorius Lab Instruments GmbH & Co. KG (Göttingen, Nemčija), namesto katere je bilo v postopek dovoljeno vstopiti Sartorius Weighing Technology GmbH (zastopnik: K. Welkerling, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. maja 2012 (zadeva R 1783/2011-1) v zvezi z zahtevo za registracijo znaka, ki obsega rumen lok na spodnjem robu zaslona, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sartorius Lab Instruments GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva F-12/07 AJ: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 11. septembra 2007 – O'Connor proti Komisiji (Pravna pomoč)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/69

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 11. septembra 2007 – O'Connor proti Komisiji
   (Zadeva F-12/07 AJ)
   (Pravna pomoč)
   (2007/C 269/126)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Elizabeth O'Connor (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-N. Louis in E. Marchal, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Prošnja za pravno pomoč.
   Izrek sklepa
   Prošnja za pravno pomoč v zadevi O'Connor proti Komisiji, F-12/07 AJ, se zavrne.


title: Sodba Sodišča z dne 15. maja 2013 v zadevi E-13/12 – Nadzorni organ Efte proti Republiki Islandiji (Neizpolnitev obveznosti s strani pogodbenice – Direktiva Sveta 90/167/EGS z dne 26. marca 1990 o pogojih za proizvodnjo, dajanje na trg in uporabo medicirane krme v Skupnosti)

text:
               26.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/10

         SODBA SODIŠČA
   z dne 15. maja 2013
   v zadevi E-13/12
   Nadzorni organ Efte proti Republiki Islandiji
   (Neizpolnitev obveznosti s strani pogodbenice – Direktiva Sveta 90/167/EGS z dne 26. marca 1990 o pogojih za proizvodnjo, dajanje na trg in uporabo medicirane krme v Skupnosti)
   2013/C 277/08
   V zadevi E-13/12, Nadzorni organ Efte proti Republiki Islandiji – ZAHTEVEK za ugotovitev, da Republika Islandija, s tem ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 10 dela 7.1 poglavja I Priloge I k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Sveta 90/167/EGS z dne 26. marca 1990 o pogojih za proizvodnjo, dajanje na trg in uporabo medicirane krme v Skupnosti), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, oziroma Nadzornega organa Efte ni obvestila o sprejetju teh ukrepov, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 15 navedene direktive in členom 7 Sporazuma EGP – je Sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen (poročevalec) in Páll Hreinsson, sodnika, izdalo sodbo dne 15. maja 2013, katere operativni del se glasi:
   Sodišče izjavlja, da:

               1.

               Republika Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela ali obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje akta iz točke 10 dela 7.1 poglavja I Priloge I k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Sveta 90/167/EGS z dne 26. marca 1990 o pogojih za proizvodnjo, dajanje v promet in uporabo medicirane krme v Skupnosti), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 15 navedene direktive in členom 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Republiki Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-286/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. aprila 2009 — CESD-Communautaire proti Komisiji (Javna naročila — Ugotovitev resne kršitve — Člen 93(1)(f) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 — Ničnostna tožba — Napačna uporaba prava — Pristojnost Sodišča prve stopnje — Pravni interes — Dopustnost — Zloraba pooblastil — Očitna napaka pri presoji — Obrazložitev — Pravica do obrambe)

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/12

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. aprila 2009 — CESD-Communautaire proti Komisiji
   (Zadeva T-286/05) (1)

   (Javna naročila - Ugotovitev resne kršitve - Člen 93(1)(f) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 - Ničnostna tožba - Napačna uporaba prava - Pristojnost Sodišča prve stopnje - Pravni interes - Dopustnost - Zloraba pooblastil - Očitna napaka pri presoji - Obrazložitev - Pravica do obrambe)
   2009/C 129/19
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Centre européen pour la statistique et le développement ASBL (CESD-Communautaire) (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: D. Grisay in D. Piccininno, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Wilms in J. F. Pasquier, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 18. maja 2005, s katerim je tožečo stranko obvestila, da je v zvezi z različnimi omenjenimi pogodbami sprejela odločbo, s katero je ugotovila resno kršitev na podlagi člen 93(1)(f) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti(UL L 248, str. 1).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Centre européen pour la statistique et le développement ASBL (CESD-Communautaire) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005.


title: Zadeva C-592/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španija) – Compañía Europea de Viajeros España S.A. proti Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/22

         Sklep predsednika Sodišča z dne 4. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španija) – Compañía Europea de Viajeros España S.A. proti Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)
   (Zadeva C-592/12) (1)

   2014/C 253/30
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva T-522/10: Tožba, vložena 8. novembra 2010 – Hell Energy proti UUNT – Hansa Mineralbrunnen (HELL)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/33

         Tožba, vložena 8. novembra 2010 – Hell Energy proti UUNT – Hansa Mineralbrunnen (HELL)
   (Zadeva T-522/10)
   ()
   2011/C 13/63
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hell Energy Magyarország kft (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: M. Treis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hansa Mineralbrunnen GmbH (Rellingen, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. avgusta 2010 v zadevi R 1517/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               dovoli naj se registracija znamke Skupnosti iz prijave št. 5937107;

               —

               drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka tožeče stranke pred odborom za pritožbe in oddelkom za ugovore.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „HELL“, za proizvode iz razreda 32 – prijava znamke Skupnosti št. 5937107

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija znamke Skupnosti št. 5135331 za besedno znamko „Hella“ za proizvode iz razreda 32

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka meni, da izpodbijana odločba krši člen 8(1) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker sta odbor za pritožbe in oddelek za ugovore v svojih odločbah napačno ugotovila, da obstaja verjetnost zmede.


title: Zadeva T-167/08: Tožba, vložena 9. maja 2008 – Microsoft proti Komisiji

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/41

         Tožba, vložena 9. maja 2008 – Microsoft proti Komisiji
   (Zadeva T-167/08)
   (2008/C 171/80)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Microsoft Corp. (zastopnika: J.-F. Bellis, odvetnik, I. Forrester, QC)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti Odločbe Evropske Komisije C(2008)764 konč. z dne 27. februarja 2008 o določitvi dokončnega zneska periodične denarne kazni, naložene Microsoft Corporation z Odločbo št. C(2005) 4420 konč.;

               —

               podredno odpravi ali zmanjša naloženo periodično denarno kazen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z Odločbo z dne 10. novembra 2005, ki je bila sprejeta v skladu s členom 23(1) Uredbe 1/2003 (1) je Komisija tožeči stranki naložila periodično denarno kazen, ker ni izpolnila obveznosti zagotovitve popolne in točne tehnične dokumentacije z informacijami o interoperabilnosti zainteresiranim podjetjem pod razumnimi in nediskriminacijskimi pogoji, v skladu s členom 5(a) Odločbe Komisije 2007/53/ES z dne 24. marca 2004 (2). Izpodbijana odločba je določila dokončni znesek periodične denarne kazni za obdobje med 2l. junijem 2006 in vključno 2l. oktobrom 2007 v višini 899 milijonov eurov. Tožeča stranka želi razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe iz naslednjih razlogov:

               1.

               Komisija se je zmotila, ko je Microsoftu naložila periodično denarno kazen, s katero naj bi ga prisilila, da bi ta uporabljal „razumne“ plačilne pogoje, ne da bi prvo natančneje opredelila kaj je po mnenju Komisije „razumno“, s čimer bi lahko Microsoft vedel kaj mora storiti, da se izogne taki denarni kazni.

               2.

               Komisija je storila očitno napako pri presoji in kršila člen 253 ES, s tem, ko je ugotovila, da so bile objavljene cene, ki jih je sprejel Microsoft nerazumne in v nasprotju z odločbo iz leta 2004, ne da bi upoštevala dejstva, da (i) so bile te objavljene cene izrecno namenjene olajšanju pogajanj med Microsoftom in možnimi pridobitelji licence in (ii) da je Microsoft ob posvetovanju s Komisijo ustvaril mehanizem v skladu s katerim bi skrbnik pregledal cene, ki jih je predlagal Microsoft, če kateri od možnih pridobiteljev licence ne bi mogel skleniti sporazuma, ki je bil praktično enak mehanizmu, ki ga je ustvarila Komisija sama v primeru NDC Health/IMS Health: Začasne odredbe („IMS Health“) (3). Komisija je storila očitno napako pri presoji tudi s tem, da (i) ni dala zadostne teže dejstvu, da so bile cene, ki jih je določil Microsoft nižje od cen, ki jih je neodvisni izvedenec določil kot razumne (ii) ni dala zadostne teže dejstvu, da so vsi možni pridobitelji licenc sklenili sporazum z Microsoftom in (iii) ni upoštevala dejstva, da pridobitelji licence „brez patenta“ prav tako pridobijo pravice do uporabe Microsoftovih patentov.

               3.

               Komisija je storila očitno napako pri presoji s tem, ko je od Microsofta zahtevala, da ugotovi, da so njegove poslovne skrivnosti inovacijske glede na test povečanega patentiranja, da bi lahko upravičil naložitev licenčnine za take poslovne skrivnosti. Komisija je prav tako kršila člen 253 ES, s tem ko ni upoštevala številnih argumentov, ki jih je predložil Microsoft na podlagi poročil, ki so jih pripravili patentni izvedenci, ki so kritizirali pristop Komisije.

               4.

               Komisija je kršila člen 233 ES s tem, da ni sprejela ukrepov potrebnih za izvršitev sodbe v zadevi T-201/04 (4), kolikor so ocenjevalna poročila Komisije, ki jih je pripravil skrbnik, temeljila na dokumentih, ki so bili pridobljeni na podlagi preiskovalnih pooblastil, ki jih je Sodišče prve stopnje razglasilo za protizakonite.

               5.

               Komisija je Microsoftu zanikala pravico biti slišan, s tem ko mu ni omogočila, da predstavi svoja stališča po koncu referenčnega obdobja za katerega se je Microsoftu naložila kazen, s čimer Microsoftu ni omogočila, da poda mnenje glede upoštevnih vidikov zadeve.

               6.

               Znesek periodične denarne kazni je pretiran in nesorazmeren. Med ostalimi razlogi Komisija ni upoštevala dejstva, da izpodbijana odločba zgolj ugotavlja, da naj bi bile licenčnine, ki naj bi jih domnevno določil Microsoft pod eno specifično licenco (licenca „brez patenta“) nerazumne in da tako ne oporeka (i) licenčninam, ki naj bi jih Microsoft določil za vso svojo intelektualno lastnino, ki je v celoti vključena v informacijah o interoperabilnost, ki jih mora Microsoft razkriti v skladu s členom 5 odločbe iz leta 2004 ali (ii) popolnost in točnost informacij o interoperabilnosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (Besedilo velja za EGP), UL 2003 L 1, str. 1.

      (2)  Odločba Komisije z dne 24. maja 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 Pogodbe ES in člena 54 Sporazuma EGP proti Microsoft Corporation (Zadeva št. COMP/C-3/37.792 – Microsoft) (notificirano pod dokumentarno številko C(2004) 900) UL 2007 L 32, str. 23.

      (3)  Odločba Komisija 2002/165/ES z dne 3. julija 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 Pogodbe ES (Zadeva COMP D3/38.044 — NDC Health/IMS Health: Začasne odredbe) (notificirano pod dokumentarno številko C(2001) 1695), UL 2002 L 59, str. 18.

      (4)  Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. septembra 2007 v zadevi Microsoft proti Komisiji še neobjavljena v ZOdl.


title: Zadeva C-417/07: Tožba, vložena 11. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/20

         Tožba, vložena 11. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-417/07)
   (2007/C 247/27)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: R. Vidal Puig, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o varnosti zrakoplovov iz tretjih držav, ki pristajajo na letališčih Skupnosti (1), oziroma, v vsakem primeru, s tem da o tem ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive 2004/36/ES se je iztekel 30. aprila 2006.

      (1)  UL L 143, str. 76.


title: Zadeva T-726/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2017 – Novar/EUIPO (Nepogodbena odgovornost — Dokaz o obstoju, veljavnosti in obsegu varstva prejšnje znamke — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Odločba o zavrnitvi ugovora, ker ni dokaza o prejšnji pravici — Pravilo 19(2)(a) Uredbe (ES) št. 2868/95 — Preizkus odločbe — Člen 62(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Škoda, ki se kaže v odvetniških stroških — Vzročna zveza)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2017 – Novar/EUIPO
   (Zadeva T-726/14) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Dokaz o obstoju, veljavnosti in obsegu varstva prejšnje znamke - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Odločba o zavrnitvi ugovora, ker ni dokaza o prejšnji pravici - Pravilo 19(2)(a) Uredbe (ES) št. 2868/95 - Preizkus odločbe - Člen 62(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Škoda, ki se kaže v odvetniških stroških - Vzročna zveza))
   (2017/C 104/59)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Novar GmbH (Albstadt, Nemčija) (zastopnik: R. Weede, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev premoženjske škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi odvetniških stroškov, ki jih je imela v okviru pritožbe zoper odločbo oddelka za ugovore, ki naj bi bila sprejeta ob kršitvi pravila 19(2)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti in splošnih pravnih načel.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Novar GmbH in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015.


title: Zadeva T-211/06: Tožba, vložena 4. avgusta 2006 — Euro-Information proti UUNT (besedna znamka CYBERCREDIT )

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/11

         Tožba, vložena 4. avgusta 2006 — Euro-Information proti UUNT (besedna znamka „CYBERCREDIT“)
   (Zadeva T-211/06)
   (2006/C 249/29)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Européenne de traitement de l'information SAS (Euro-Information) (Strasbourg, Francija) (zastopniki: A. Jacquet, J. Schouman in P. Greffe, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe v celoti prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. junija 2006, zadeva R 66/2006-1, s katero je bila zavrnjena registracija znamke Skupnosti CYBERCREDIT št. 4 114 336 za vse zadevne proizvode in storitve iz razreda 9, 36 in 38;

               —

               registracija znamke Skupnosti CYBERCREDIT št. 4 114 336 za vse zadevne proizvode in storitve.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „CYBERCREDIT“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 36 in 38 (zahteva št. 4 114 336)

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka navaja, nasprotno kot je ugotovil odbor za pritožbe UUNT v izpodbijani odločbi, da naj bi bila njena znamka poljubna in da naj bi imela dovolj velik razlikovalni učinek, ki se zahteva z Uredbo Sveta št. 40/94 glede zadevnih proizvodov in storitev.


title: Zadeva T-387/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2015 – salesforce.com/UUNT (MARKETINGCLOUD)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/75

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2015 – salesforce.com/UUNT (MARKETINGCLOUD)
   (Zadeva T-387/14) (1)

   (2016/C 027/95)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva T-212/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. junija 2015 – PSL/UUNT – Consortium Menager Parisien (Upodobitev zapestne ure)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 29. junija 2015 – PSL/UUNT – Consortium Menager Parisien (Upodobitev zapestne ure)
   (Zadeva T-212/14) (1)

   (2015/C 311/68)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva T-527/11: Tožba, vložena 7. oktobra 2011 – Luxembourg Patent Co. proti UUNT – DETEC (FIREDETEC)

text:
               17.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 370/25

         Tožba, vložena 7. oktobra 2011 – Luxembourg Patent Co. proti UUNT – DETEC (FIREDETEC)
   (Zadeva T-527/11)
   2011/C 370/43
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Luxembourg Patent Co. SA (Lintgen, Luksemburg) (zastopnik: K. Manhaeve, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sistemas de Seguridad, Detección y Extinción de Incendios, SL (DETEC) (Madrid, Španija)

      Predloga

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. julija 2011 v zadevi R 736/2010-4 naj se v delu, v katerem je ugodeno ugovoru nasprotne stranke zoper prijavo znamke tožeče stranke za „gasilni aparat; gasilni aparat za samodejno in samostojno zaznavanje in gašenje požarov“ iz razreda 9 in „razvoj gasilnih aparatov in gasilni aparat“ iz razreda 42, razveljavi; in

               —

               toženi stranki in – po potrebi – drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži solidarno plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „FIREDETEC“ za proizvode iz razredov 1, 9, 17 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 4904389

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka „DETEC“, registrirana v Španiji pod št. 1759982 za proizvode iz razreda 9; figurativna znamka „DETEC“, registrirana v Španiji pod št. 1759983 za storitve iz razreda 37; registracija znamke Skupnosti št. 3813219 za figurativno znamko „DETEC Sistemas de Seguridad, Detección y Extinción de Incendios, SL“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 37 in 45

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker naj bi odbor za pritožbe napačno menil, da med prijavljeno znamko in nasprotno znamko obstaja verjetnost zmede.


title: Zadeva T-215/04: Tožba Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/29

         Tožba Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. junija 2004
   (Zadeva T-215/04)
   (2004/C 217/51)
   Jezik postopka: angleščina
   Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, ki ga zastopa M. Bethell, zastopnik, ob sodelovanju D. Anderson QC in H. Daves, Barrister, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 9. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložilo tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               izpodbijano odločbo v celoti razglasi za nično;

               —

               Komisija Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 30. marca 2004 o shemi pomoči, ki jo Združeno kraljestvo namerava uveljaviti kot reformo Vlade Gibraltarja o obdavčitvi gospodarskih subjektov (1).
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja, da imajo ugotovitve Komisije o regionalni selektivnosti vsebinske napake o dejstvih in so pravno nepravilne.
   Tožeča stranka navaja, da Gibraltar, ki je kolonija, katere samoupravo mora Združeno kraljestvo skladno z Listino Združenih narodov razviti, ni del Združenega kraljestva po nacionalnem pravu, mednarodnem pravu in pravu Skupnosti. Nadalje tožeča stranka navaja, da je Gibraltar ločen od Združenega kraljestva in da od Združenega kraljestva ne prejema subvencij ali denarnih pomoči. Tožeča stranka tudi navaja, da sta davčna sistema Združenega kraljestva in Gibraltarja v celoti ločena in nepovezana in da predlogi reform ne predstavljajo znižanja davkov veljavnega davčnega sistema v Združenem kraljestvu. Po navedbah tožeče stranke pristop Komisije krši načelo enakega obravnavanja v tem, da ukrepi, ki jih sprejmejo asimetrično razvite regije niso obravnavani kot državna pomoč, medtem ko to so isti ukrepi, ki jih sprejmejo asimetrično razvite regije
   Tožeča stranka trdi da so zaključki Komisije glede vsebinske selektivnosti pravno nepravilni in nezadostno obrazloženi.
   Tožeča stranka zaključno tudi navaja, da je Komisija kršila njeno pravico da se izjasni s tem, da med postopkom po členu 88(2) ES ni obravnavala določenih vprašanj na katere je oprla svojo odločbo.

      (1)  Državna pomoč C 66/2002 – reforma Vlade Gibraltarja, ki se nanaša na obdavčitve gospodarskih subjektov


title: Zadeva T-276/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – El Coto De Rioja proti UUNT – Álvarez Serrano (COTO DE GOMARIZ) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka skupnosti COTO DE GOMARIZ — Prejšnji besedni znamki Skupnosti COTO DE IMAZ in EL COTO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – El Coto De Rioja proti UUNT – Álvarez Serrano (COTO DE GOMARIZ)
   (Zadeva T-276/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka skupnosti COTO DE GOMARIZ - Prejšnji besedni znamki Skupnosti COTO DE IMAZ in EL COTO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 6/22
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Coto De Rioja, SA (Oyón, Španija) (zastopnika: J. Grimau Muñoz in J. Villamor Muguerza, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: María Álvarez Serrano (Gomariz Leiro, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. aprila 2010 (zadeva R 1020/2008-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo El Coto de Rioja, SA in M. Álvarez Serrano.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 28. aprila 2010 (zadeva R 1020/2008-4) se razveljavi, ker je bila presoja podobnosti med zadevnima znakoma, ki jo je opravil odbor za pritožbe, napačna.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 234, 28.8.2010.


title: Zadeva C-135/07: Pritožba, ki jo je vložila Bank Austria Creditanstalt AG 6. marca 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 14. decembra 2006 , v združenih zadevah od T-259/02 do T-264/02 in T-271/02 (sodba Raiffeisen Zentralbank Österreich AG in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti) v zvezi z zadevo T-260/02

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/12

         Pritožba, ki jo je vložila Bank Austria Creditanstalt AG 6. marca 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 14. decembra 2006, v združenih zadevah od T-259/02 do T-264/02 in T-271/02 (sodba Raiffeisen Zentralbank Österreich AG in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti) v zvezi z zadevo T-260/02
   (Zadeva C-135/07)
   (2007/C 117/19)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Bank Austria Creditanstalt AG (zastopnika: Dr. C. Zschocke in Dr. J. Beninca, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               v celoti ali delno naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 v združenih zadevah od T-259/02 do T-264/02 in T-271/02 (1) v zadevi T-260/02;

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije z dne 11. junija 2002 v zadevi COMP/36.571 v delu, v katerem zadeva BA-CA;

               —

               podredno naj se primerno zniža globa, ki je bila BA-CA naložena s sporno Odločbo Komisije; in

               —

               Komisiji naj se naložijo stroški postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S pritožbo želi pritožnica doseči razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje z dne 14. Decembra 2006. Pritožnica očita številne napake v obrazložitvi ter pravne in postopkovne napake.
   Pritožnica očita, da je izpodbijana Sodba nerazumljivo potrdila stališče Komisije, da so imela srečanja bank negativne gospodarske učinke. Izpodbijana sodba po mnenju pritožnice krši načela dokaznega postopka s tem, da je v njej napačno upoštevana zahteva za gospodarsko izvedensko mnenje za dokaz neobstoječih gospodarskih učinkov. Na podlagi predloženega izvedenskega mnenja se pri določanju globe ne bi smeli upoštevati gospodarski učinki.
   Pritožnica očita, da so bile v izpodbijani sodni spregledane zahteve evropskih sodišč o nujnosti znižanja globe na podlagi dejavnikov, ki upravičujejo znižanja globe. Z izpodbijano sodbo zaradi te pravne napake ni bila popravljena napaka v presoji Komisije, ki udeležbe oblasti pri srečanjih bank ter obsežne in dokazane seznanjenosti javnosti o teh srečanjih ni upoštevala tako, da bi znižala globo.
   Pritožnica s tretjim pritožbenim razlogom očita pomanjkanje obrazložitve, kršitve načela enakega obravnavanja ter druge pravne in postopkovne napake izpodbijane sodbe v povezavi z oceno Komisije o njenem prispevku k sodelovanju.
   Pritožnica je od samega začetka sodelovala s Komisijo pri ugotavljanju dejanskega stanja. Zlasti je v zgodnji fazi postopka obsežno predstavila srečanja bank in predložila obsežne dokumente, ki jih ne bi bila dolžna predložiti, in ki bi jih Komisija po ugotovitvi dejanskega stanja s strani Sodišča prve stopnje uporabila za sporno odločbo. Pritožnica je poleg tega v svojem odgovoru na obvestilo o nasprotovanju navedla dejansko stanje, ki bi ga Komisija glede na ugotovite izpodbijane sodbe prav tako lahko uporabila za sporno odločbo.
   V izpodbijani sodbi – kot v sporni odločbi – znižanje globe kljub obsežnemu, koristnemu in dokazanemu sodelovanju pritožnice ni bilo odobreno. To pomeni nepravilno uporabo sporočila o sodelovanju, ki krši načelo enakega obravnavanja in načelo zaupanja v pravo. Poleg tega izpodbijana sodba z lastnimi utemeljitvami v zvezi z višino globe, naložene pritožnici, o katerih se ta prej ni mogla opredeliti, kršila njeno pravico izjaviti se.

      (1)  UL C 331, str. 29.


title: Zadeva T-582/11: Tožba, vložena 14. novembra 2011 – Solar-Fabrik proti UUNT (Premium XL)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/59

      Tožba, vložena 14. novembra 2011 – Solar-Fabrik proti UUNT (Premium XL)
      (Zadeva T-582/11)
      (2012/C 25/113)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Solar-Fabrik AG für Produktion und Vertrieb von solartechnischen Produkten (Freiburg im Breisgau, Nemčija) (zastopnik: M. Douglas, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. septembra 2011 v zadevi R 245/2011-1 razveljavi

                  —

                  se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Premium XL“ za proizvode iz razredov 9 in 11

         Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009, ker naj bi prijavljena znamka imela razlikovalni učinek.


title: Zadeva C-434/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 22. septembra 2014 – kazenski postopek proti Raffaele Mignone

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 22. septembra 2014 – kazenski postopek proti Raffaele Mignone
   (Zadeva C-434/14)
   (2014/C 448/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bari

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Raffaele Mignone

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v sodbi Sodišča Evropske unije z dne 16. februarja 2012 [v združenih zadevah C-72/10 in C-77/10], razlagati tako, da nasprotujejo objavi javnega razpisa glede koncesij s krajšim trajanjem od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti, pri čemer je bil navedeni javni razpis objavljen zaradi odprave posledic nezakonitosti izključitve nekega števila gospodarskih subjektov iz prejšnjih javnih razpisov?

               2.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da zahteva po časovni uskladitvi prenehanja koncesij pomeni ustrezno utemeljitev krajšega trajanja koncesij, ki so predmet javnega razpisa, od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti?

               3.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo določitvi obveznosti neodplačnega prenosa uporabe opredmetenih in neopredmetenih sredstev, ki tvorijo omrežje za upravljanje in pobiranje stav, v primeru prenehanja dejavnosti zaradi poteka trajanja koncesije ali zaradi ukrepov izgube ali odvzema pravice?


title: Zadeva T-16/09 P: Pritožba, ki jo je 19. januarja 2009 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 4. novembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-87/07, Marcuccio proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/48

         Pritožba, ki jo je 19. januarja 2009 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 4. novembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-87/07, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-16/09 P)
   (2009/C 55/86)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               V vsakem primeru:

                           (A.1)

                           izpodbijani sklep naj se v celoti in brez kakršnekoli izjeme razveljavi.

                           (A.2)

                           ugotovi naj se, da je bila tožba na prvi stopnji v celoti dopustna.

               —

               Primarno:

                           (B.1)

                           zahtevku iz tožbe na prvi stopnji naj se v celoti in brez vsakršne izjeme ugodi;

                           (B.2)

                           toženi stranki naj se naloži, da pritožniku povrne stroške tako iz postopka na prvi stopnji kot iz pritožbenega postopka;

               —

               oziroma podredno:

                           (B.3)

                           zadeva naj se vrne Sodišču za uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   V tem postopku se izpodbija sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. novembra 2008, ki je bil sprejet v zadevi L. Marcuccio proti Komisiji, T-87/07.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim iz zadeve L. Marcuccio proti Komisiji, T-9/09.
   Pritožnik zlasti navaja, da se Sodišče za uslužbence ni izreklo o bistvu spora, in sicer glede dovoljenja, da zdravnik izda podpisano potrdilo. Opozarja na absolutno pomanjkanje obrazložitve in nelogičnost ugotovitev glede domnevne nedopustnosti odškodninskega zahtevka, zahtevka, da Sodišče prve stopnje ugotovi „obstoj zadevnih dejanj, dejstev in ravnanj, ali vsaj incidenter njihovo nezakonitost“ ter tožbe iz postopka na prvi stopnji v njeni celoti.


title: Zadeva T-452/15: Tožba, vložena 10. avgusta 2015 – Petrov in drugi/Evropski parlament

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/39

         Tožba, vložena 10. avgusta 2015 – Petrov in drugi/Evropski parlament
   (Zadeva T-452/15)
   (2015/C 363/48)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Andrei Petrov (St. Petersburg, Rusija), Fedor Biryukov (Moskva, Rusija), Alexander Sotnichenko (St. Petersburg, Rusija) (zastopnik: P. Richter, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               prepoved vstopa v prostore Evropskega parlamenta, izrečeno tožeči stranki 16. junija 2015, razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
               Tožeče stranke trdijo, da so bile diskriminirane zgolj zaradi njihovega državljanstva in v nasprotju s prepovedjo iz člena 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker objektivni razlogi za izdano prepoved vstopa niso podani. Poleg tega po mnenju tožečih strank njihova prisotnost v zgradbah Parlamenta ni pomenila tveganja za varnost in tudi ni ogrožala delovanja Parlamenta.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: zloraba pooblastil
               Tožeče stranke trdijo, da ravnanja predsednika Evropskega parlamenta očitno temeljijo na čisti samovolji in so v diametralnem nasprotju s prepovedjo diskriminacije iz primarnega prava.


title: Zadeva T-16/12: Tožba, vložena 6. januarja 2012 – Stichting Het Groninger Landschap in drugi proti Komisiji

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/15

         Tožba, vložena 6. januarja 2012 – Stichting Het Groninger Landschap in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-16/12)
   2012/C 109/35
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Stichting Het Groninger Landschap (Haren, Nizozemska), Vereniging It Fryske Gea (Olterterp, Nizozemska), Stichting Het Drentse Landschap (Assen, Nizozemska), Stichting Landschap Overijssel (Dalfsen, Nizozemska), Stichting Het Geldersch Landschap (Arnhem, Nizozemska), Stichting Flevo-Landschap (Lelystad, Nizozemska), Stichting Het Utrechts Landschap (De Bilt, Nizozemska), Stichting Landschap Noord-Holland (Heiloo, Nizozemska), Stichting Het Zuid-Hollands Landschap (Rotterdam, Nizozemska), Stichting Het Zeeuwse Landschap (Wilhelminadorp, Nizozemska), Stichting Het Noordbrabants Landschap (Haaren, Nizozemska), Stichting Het Limburgs Landschap (Lomm, Nizozemska) in Vereniging tot behoud van Natuurmonumenten in Nederland (‘s-Graveland, Nizozemska) (zastopnika: P. Kuypers in N. van Nuland, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               sklep Komisije z dne 13. julija 2011 v zadevi N 308/2010 razglasi za ničen, ali – podredno – ga razglasi za ničen v delu, v katerem je shema pomoči v korist tožečim strankam;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga, ki sta enaka tožbenima razlogoma, navedenima v zadevi Provincie Groningen in drugi proti Komisiji (T-15/12).


title: Zadeva C-398/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 10. aprila 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države – Pravica do prebivanja ekonomsko neaktivnih in upokojenih državljanov držav članic Evropske unije in Evropskega gospodarskega prostora – Nacionalna zakonodaja in upravna praksa, ki zahtevata zadostna vire za preživljanje za najmanj eno leto bivanja v državi članici gostiteljici)

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/10

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 10. aprila 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-398/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Pravica do prebivanja ekonomsko neaktivnih in upokojenih državljanov držav članic Evropske unije in Evropskega gospodarskega prostora - Nacionalna zakonodaja in upravna praksa, ki zahtevata zadostna vire za preživljanje za najmanj eno leto bivanja v državi članici gostiteljici)
   (2008/C 128/15)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in R. Troosters, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: H.G. Sevenster in D.J.M. de Grave, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: E. O'Neill, zastopnik, in J. Stratford, barrister)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev ureditve Skupnosti glede pravice do prebivanja državljanov Unije – Nacionalna zakonodaja in upravna praksa, ki za pridobitev dovoljenja za prebivanje za upokojence in neaktivne osebe zahtevata zadostne vire za preživljanje?
   Izrek

               1)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da je v veljavi obdržalo določbe v skladu s katerimi morajo ekonomsko neaktivni in upokojeni prebivalci Evropske unije in Evropskega gospodarskega prostora za pridobitev dovoljenja za prebivanje dokazati da imajo stalne vire, ni izpolnilo obveznosti iz Direktive Sveta 68/360/EGS z dne 15. oktobra 1968 o odpravi omejitev gibanja in prebivanja v Skupnosti za delavce držav članic in za njihove družine, Direktive Sveta 90/364/EGS z dne 28. junija 1990 o pravici do prebivanja, in Direktive Sveta z dne 28. junija 1990 o pravici do prebivanja za zaposlene in samozaposlene osebe, ki so prenehale opravljati poklicno dejavnost.

               2)

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva T-154/11: Tožba, vložena 14. marca 2011 – Zenato Azienda Vitivinicola proti UUNT – Camera di Commercio, Industria, Artigianato in Agricoltura di Verona (Ripassa Zenato)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/25

         Tožba, vložena 14. marca 2011 – Zenato Azienda Vitivinicola proti UUNT – Camera di Commercio, Industria, Artigianato in Agricoltura di Verona (Ripassa Zenato)
   (Zadeva T-154/11)
   2011/C 139/47
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zenato Azienda Vitivinicola Srl (Peschiera del Garda, Italija) (zastopnik: A. Rizzoli, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druge stranke pred odborom za pritožbe: Camera di Commercio Industria, Artigianato in Agricoltura di Verona (Verona, Italija)

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               to tožbo skupaj s prilogami razglasi za dopustno,

               —

               odločbo odbora za pritožbe razveljavi (točke 1, 2 in 3 izreka) v delu, v katerem je z njo ugodeno tožbi, ugodeno ugovoru in je v celoti zavrnjena zahteva za registracijo ter tožeči stranki naloženi stroški nasprotujoče stranke v postopku ugovora in pritožbe

               —

               naloži stroške UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „RIPASSA ZENATO“ (zahteva za registracijo št. 5 877 865) za proizvode iz razreda 33

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Camera di Commercio, Industria, Artigianato in Agricoltura di Verona

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Italijanska besedna znamka „RIPASSO“ (št. 682 213), za proizvode iz razreda 33

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Accogliere l’opposizione e rigettare integralmente la domanda di registrazione

      Navajani tožbeni razlogi: Violazione dell’art. 8, n.1, lett. b), del Regolamento n. 207/09


title: Zadeva T-254/06: Tožba, vložena 15. septembra 2006 — Radio Regenbogen Hörfunk in Baden proti UUNT (RadioCom)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/28

         Tožba, vložena 15. septembra 2006 — Radio Regenbogen Hörfunk in Baden proti UUNT (RadioCom)
   (Zadeva T-254/06)
   (2006/C 261/54)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Radio Regenbogen Hörfunk in Baden GmbH & Co. KG (Mannheim, Nemčija) (zastopnik: W. W. Göpfert, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. julija 2006, vročene tožeči stranki 17. julija 2006;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „RadioCom“ za storitve iz razredov 35, 38 in 41 — prijava št. 3 986 023

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Prijavljena znamka bi se lahko registrirala, razlogi za zavrnitev, predvideni v členu 7(1)(b) in (c), kot tudi v členu 7(2) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), na katere se sklicuje tožena stranka, ne preprečujejo njene registracije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-477/15: Tožba, vložena 20. avgusta 2015 – European Dynamics Luxembourg in drugi/ECHA

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/40

         Tožba, vložena 20. avgusta 2015 – European Dynamics Luxembourg in drugi/ECHA
   (Zadeva T-477/15)
   (2015/C 363/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), European Dynamics Belgium SA (Bruselj, Belgija), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: M. Sfyri, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi odločitev tožene stranke o oddaji javnega naročila glede faze 2 omejenega postopka za oddajo javnega naročila ECHA/2014/86, ki je bila tožečim strankam sporočena z dopisom z dne 25. junija 2014, s katerim so bile obveščene, da njihova ponudba ni bila izbrana in da je bilo naročilo oddano drugemu konzorciju;

               —

               toženi stranki naloži, da mora tožečim strankam plačati odškodnino za izgubo priložnosti za pridobitev naročila v znesku 5 20  000 EUR, in

               —

               toženi stranki naloži, da mora plačati pravne ter druge stroške in izdatke tožečih strank, ki so jim nastali v zvezi s to tožbo, tudi če bo ta zavrnjena.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjujejo, da je ECHA pri oceni njihove ponudbe kršila obveznost obrazložitve, ker ni navedla sorazmernih prednosti izbrane ponudbe.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjujejo, da je ECHA pri oceni njihove ponudbe storila več očitnih napak pri presoji in podredno, da je v fazi ocenjevanja ponudb uvedla nova in neznana merila.


title: Zadeva F-107/07: Tožba, vložena 8. oktobra 2007 – Daskalakis proti Komisiji

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/46

         Tožba, vložena 8. oktobra 2007 – Daskalakis proti Komisiji
   (Zadeva F-107/07)
   (2007/C 315/89)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Constantin Daskalakis (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Organa, pristojnega za imenovanja, z dne 28. junija 2007 naj se v delu, v katerem diferencialnega dodatka iz člena 7(2) Kadrovskih predpisov ne dodeljuje za več kot eno leto, razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik, ki je bil začasno razporejen na delovno mesto vodje enote, izpodbija odločbo, v kateri Komisija pri izračunu njegove plače ni upoštevala diferencialnega dodatka, ki mu je pripadal kot ad interim vodji enote, ker naj bi se v skladu s členom 7(2) Kadrovskih predpisov ta dodatek lahko prejemal le eno leto, čeprav je tožeča stranka po preteku tega obdobja še vedno opravljala delo vodje enote.
   Tožeča stranka trdi, da se časovna omejitev iz omenjene določbe nanaša samo na trajanje začasne razporeditve in na ustrezno plačilo ne vpliva, če se začasna razporeditev podaljša na dlje kot eno leto. Če, po trditvah tožeče stranke, uprava ne more zapolniti delovnega mesta v enem letu, svoje nezmožnosti ne more uporabiti v škodo uradnika, ki zaseda mesto ad interim za daljši čas.
   Tožeča stranka poleg tega zatrjuje kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja uradnikov in načela dobre uprave. Komisija bi morala poleg interesov službe upoštevati tudi interese zadevnega uradnika.
   Tožeča stranka podredno poudarja, da je bila za vodjo enote imenovana ad interim, ker je obvezen načrt mobilnosti zavezoval imetnika zadevnega delovnega mesta, da se premesti na drugo delovno mesto. Trdi, da bi za njegov primer moral veljati zadnji del člena 7(2) Kadrovskih predpisov, v skladu s katerim lahko razporeditev na začasno delovno mesto traja dlje kot eno leto, če je ta razporeditev neposredno ali posredno namenjena nadomeščanju delavca, ki je začasno premeščen na drugo delovno mesto v interesu službe.


title: Zadeva T-390/10 P: Pritožba, ki jo je 10. septembra 2010 vložila Paulette Füller-Tomlinson zoper sodbo, ki jo je 1. julija 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-97/08, Füller-Tomlinson proti Parlamentu

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/47

         Pritožba, ki jo je 10. septembra 2010 vložila Paulette Füller-Tomlinson zoper sodbo, ki jo je 1. julija 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-97/08, Füller-Tomlinson proti Parlamentu
   (Zadeva T-390/10 P)
   ()
   2010/C 301/75
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Paulette Füller-Tomlinson (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament

      Predlogi pritožnice:

               —

               Razveljavi naj se sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 1. julija 2010 v zadevi F-97/08;

               —

               posledično, ugodi naj se predlogom pritožnice na prvi stopnji in tako:

                           —

                           naj se odločba vodje oddelka za pokojnine in socialna zavarovanja z dne 9. aprila 2008, ki v členu 3 določa stopnjo trajne delne invalidnosti zaradi poklicne bolezni na 20 %, razglasi za nično;

                           —

                           naj se odločba o zavrnitvi ugovora, sprejeta 26. avgusta 2008 in vročena 28. avgusta 2008, kolikor je to potrebno, razglasi za nično;

                           —

                           podredno, toženi stranki naj se naloži plačilo 12 000 EUR za povrnitev nepremoženjske škode;

                           —

                           toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov obeh stopenj.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica s to pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 1. julija 2010, izdane v zadevi Füller Tomlinson proti Parlamentu, F-97/08, s katero je bila zavrnjena tožba, s katero je pritožnica predlagala zlasti razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta, s katero je bila njena stopnja trajne delne invalidnosti poklicnega izvora določena na 20 % v skladu z evropsko lestvico za medicinsko ocenjevanje posegov v telesno in duševno celovitost.
   V utemeljitev svoje pritožbe pritožnica navaja več pritožbenih razlogov:

               —

               kršitev obsega sodnega nadzora zakonitosti v zvezi s pogoji, določenimi s predpisi o zavarovanju, sprejetimi ob izvrševanju člena 73 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, ker je Sodišče za uslužbence omejilo nadzor na očitne napake pri presoji in prekoračitev diskrecijske pravice institucij, medtem ko naj bi bil ta nadzor celovit nadzor vsebinske zakonitosti akta;

               —

               kršitev nadzora nad očitnimi napakami pri presoji, izkrivljanje dokumentacije, kršitev obveznosti obrazložitve prvostopenjskega sodišča in kršitev člena 73 Kadrovskih predpisov in predpisov o zavarovanju:

                           —

                           ker naj Sodišče za uslužbence ne bi upoštevalo navedb na obravnavi glede razširitve očitkov iz tožbe, s katero se je začel postopek;

                           —

                           ker naj bi Sodišče za uslužbence zlasti ugotovilo, da se diskrecijska pravica zdravnikov nanaša le na ugotovitev patologije in ne na določitev stopnje invalidnosti, in tako potrdilo zavezujočo naravo evropske lestvice za ocenjevanje posegov v telesno in duševno celovitost, v skladu s katero je stopnja invalidnosti v obravnavanem primeru omejena na 20 %, čeprav je zdravniška komisija stopnjo invalidnosti pritožnice ocenila na 100 %;

               —

               kršitev pojma razumnega roka in izkrivljanje dokumentacije, ker naj bi se Sodišče za uslužbence ob omembi zdravniškega pregleda sklicevalo na to, da ga nikoli ni bilo, da bi nato ugotovilo, da roki za obravnavo dokumentacije niso bili nerazumni.