title: Zadeva C-254/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. maja 2011 vložilo Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Madžarska) – Oskar Shomodi proti Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. maja 2011 vložilo Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Madžarska) – Oskar Shomodi proti Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége
   (Zadeva C-254/11)
   2011/C 232/29
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Oskar Shomodi

      Tožena stranka: Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 5 Uredbe (ES) št. 1931/2006/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 (Uredba o obmejnem prometu), ki določa, da lahko najdaljše neprekinjeno bivanje traja tri mesece, predvsem ob upoštevanju členov 2(a) in 3(3) navedene uredbe razlagati tako, da ta uredba na podlagi dvostranskih sporazumov med državami članicami in tretjimi državami v smislu člena 13 te uredbe dopušča večkratni vstop in izstop ter najdaljše neprekinjeno bivanje treh mesecev, tako da lahko obmejni prebivalec z dovoljenjem za obmejni promet pred potekom treh mesecev bivanja prekine neprekinjeno bivanje ter je po ponovnem prečkanju meje upravičen do ponovnega trimesečnega neprekinjenega bivanja?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali se v skladu s členom 5 Uredbe o obmejnem prometu lahko šteje, da je neprekinjeno bivanje prekinjeno, če sta izstop in vstop opravljena isti dan ali v zaporednih dnevih?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, na drugo vprašanje pa nikalen, kolikšen časovni presledek oziroma katero drugo merilo za presojo je treba upoštevati, zato da se za namene člena 5 Uredbe o obmejnem prometu ugotovi, da je bilo neprekinjeno bivanje prekinjeno?

               4.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali se določba iz člena 5 Uredbe o obmejnem prometu, ki določa, da najdaljše neprekinjeno bivanje traja tri mesece, lahko razlaga tako, da je treba čas, ki je potekel med večkratnim izstopom in vstopom, sešteti in da je treba, če seštevek doseže 93 dni (3 mesece), glede na člen 20(1) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 (UL L 239, 22.9.2000, str. 19) – ali glede na druga pravila prava schengenskega prostora – šteti, da na podlagi dovoljenja za obmejni promet ni več mogoče uveljavljati pravice do bivanja za obdobje šestih mesecev od prvega vstopa?

               5.

               Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen, ali je treba pri seštevanju upoštevati večkratni vstop in izstop v istem dnevu ter tudi enkraten vstop in izstop v istem dnevu in katero računsko metodo je treba uporabiti za to?

      (1)  Uredba (ES) št. 1931/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o pravilih za obmejni promet na zunanjih kopenskih mejah držav članic in spremembi določb Schengenske konvencije (UL L 405, str. 1).


title: Zadeva T-534/11: Tožba, vložena 10. oktobra 2011 – Schenker proti Komisiji

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/26

         Tožba, vložena 10. oktobra 2011 – Schenker proti Komisiji
   (Zadeva T-534/11)
   2011/C 355/47
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Schenker AG (Essen, Nemčija) (zastopniki: C. von Hammerstein, B. Beckmann in C. Munding, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj

               —

               se izpodbijano odločbo tožene stranke z dne 3. avgusta 2011 (SG.B/MKu/psi-Ares (2011)) razglasi za nično,

               —

               se toženi stranki naložijo stroški postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V podporo tožbe tožeča stranka v bistvu navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: manjkajoč konkreten in posamičen preizkus dokumentov
               Prvič, Komisija ni konkretno in posamično preizkusila dokumentov, navedenih v prošnji za dostop. Po mnenju tožeče stranke se Komisija ne bi smela opreti na splošno domnevo o razlogih za zavrnitev. S tem naj bi prezrla v sodni praksi razvita načela glede dostopa do dokumentov in pomen temeljne pravice dostopa do dokumentov iz člena 42 Listine o temeljnih pravicah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri uporabi izjem iz Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1)

               Drugič, Komisija naj bi storila očitne napake pri uporabi izjem iz Uredbe št. 1049/2001. Komisija naj bi s preširoko uporabo izjem prezrla v sodni praksi razvita načela glede dostopa do dokumentov in pomen temeljne pravice dostopa do dokumentov iz člena 42 Listine o temeljnih pravicah. Tožeči stranki bi morala glede na temeljne pravice ter načelo preglednosti in načelo pravne države dovoliti kar najobsežnejši dostop do dokumentov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
               Tretjič, Komisija naj bi kršila načelo sorazmernosti, ker izjem, katerim je – nepravilno – pritrdila, ni pretehtala oziroma vsekakor ni ustrezno pretehtala glede na javni interes za razkritje zahtevanih dokumentov. Komisija naj bi zato prezrla, da javni interes za razkritje dokumentov občutno prevlada nad morebitnimi interesi za ohranitev tajnosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 42 Listine o temeljnih pravicah
               Četrtič, Komisija naj bi prezrla, da ima tožeča stranka vsekakor pravico – zajamčeno na podlagi člena 42 Listine o temeljnih pravicah – vsaj delnega dostopa do zahtevanih dokumentov. Komisija naj bi s tem, da je pavšalno in popolnoma zavrnila dostop, odvzela polni učinek pravici dostopa do dokumentov, ki je varovana kot temeljna pravica, ter Uredbi št. 1049/2001.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije


title: Zadeva C-102/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de Contas (Portugalska) 28. februarja 2017 – Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de Contas (Portugalska) 28. februarja 2017 – Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público
   (Zadeva C-102/17)
   (2017/C 151/27)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de Contas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Secretaria Regional de Saúde dos Açores

      Tožena stranka: Ministério Público

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 58(4) Direktive 2014/24/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je opisana[, in sicer člen 40(3) in (5)(c) Decreto Legislativo Regional n.o 27/2015/A, de 29 de dezembro de 2015 (regionalna zakonska uredba št. 27/2015/A z dne 29. decembra 2015, ki v okviru javnega razpisa omogoča, da se kot pogoj za sodelovanje določi geografsko merilo, in sicer da je ponudnik v preteklosti izvedel tri gradbene projekte v isti avtonomni regiji?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES Besedilo velja za EGP (UL L 94, 2014, str. 65).


title: Zadeva C-557/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Maria Kozak proti Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Členi od 306 do 310 — Posebna ureditev za potovalne agente — Prevoz, ki ga opravi potovalna agencija, ki posluje v svojem imenu — Pojem enotne storitve — Člen 98 — Nižja stopnja DDV)

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/7

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Maria Kozak proti Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie
   (Zadeva C-557/11) (1)

   (DDV - Direktiva 2006/112/ES - Členi od 306 do 310 - Posebna ureditev za potovalne agente - Prevoz, ki ga opravi potovalna agencija, ki posluje v svojem imenu - Pojem enotne storitve - Člen 98 - Nižja stopnja DDV)
   2012/C 399/11
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maria Kozak

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Naczelny Sąd Administracyjny – Razlaga členov od 306 do 310 ter člena 98 v povezavi s točko (5) Priloge III k Direktivi Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Področje uporabe posebne ureditve obdavčitve za potovalne agente – Zavrnitev uporabe nižje stopnje DDV, ki se uporablja za storitve prevoza, za prevoz, ki ga opravi turistična agencija v lastnem imenu v okviru izvedbe kompleksne storitve potovanja – Opredelitev enotne storitve

      Izrek

   Člene od 306 do 310 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da če potovalna agencija v okviru turistične storitve, ki jo za potnika opravi za pavšalni znesek in ki je obdavčena v skladu s temi določbami, za tega potnika opravi lastno storitev prevoza, ki je eden od elementov turistične storitve, za to storitev velja skupna ureditev davka na dodano vrednost, zlasti glede stopnje obdavčitve, in ne posebna ureditev davka na dodano vrednost, ki se uporablja za delovanje potovalnih agencij. Če so države članice določile nižje stopnje davka na dodano vrednost za storitve prevoza, se za navedeno storitev v skladu s členom 98 te direktive uporablja nižja stopnja.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva T-331/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. maja 2016 – Bimbo/EUIPO (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije THE SNACK COMPANY — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1), (b) in (c), ter (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Enako obravnavanje — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. maja 2016 – Bimbo/EUIPO
   (Zadeva T-331/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije THE SNACK COMPANY - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1), (b) in (c), ter (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Enako obravnavanje - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 251/34)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bimbo, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. Carbonell Callicó, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: J. García Murillo in A. Schifko, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. marca 2015 (zadeva R 954/2014 2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka THE SNACK COMPANY kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bimbo, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva T-463/17: Tožba, vložena 25. julija 2017 – Raise Conseil/EUIPO – Raizers (RAISE)

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/11

         Tožba, vložena 25. julija 2017 – Raise Conseil/EUIPO – Raizers (RAISE)
   (Zadeva T-463/17)
   (2017/C 330/14)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Raise Conseil (Pariz, Francija) (zastopnik: F. Fajgenbaum, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Raizers (Pariz)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „RAISE“ – Znamka Evropske unije št. 11 508 967

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. maja 2017 v zadevi R 1606/2016-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila z njo znamka Evropske unije RAISE št. 11 508 967 zaradi neobstoja razlikovalnega učinka v smislu člena 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki EU razglašena za nično glede teh storitev iz razreda 36: „Finančni posli; Finančno informiranje; Finančno upravljanje; Finančni posli; Finančne analize; Vzajemni skladi ali kapitalske investicije; Finančno svetovanje; Finančno sponzoriranje; Posojila (financiranje); Finančno vrednotenje (v zavarovalništvu, bančništvu, pri nepremičninah); Ustanavljanje in nameščanje skladov; Faktoring; Izdajanje vrednostnih bonov; Borzno notiranje; Posli z vrednostnimi papirji; Denarni posli; Menjalniški posli; Davčno vrednotenje in cenitve; Storitve skladov; Bančne storitve preko telekomunikacijskih medijev; Izdaja potovalnih čekov ali kreditnih kartic; Posli v zvezi s posredovanjem nepremičnin; Cenitev nepremičnin“;

               —

               družbi Raizers, vlagateljici ničnostne tožbe, naloži plačilo svojih stroškov in stroškov družbe Raise Conseil, vključno s stroški zastopanja.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-14/07: Tožba, vložena 27. februarja 2007 — Caló proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/57

         Tožba, vložena 27. februarja 2007 — Caló proti Komisiji
   (Zadeva F-14/07)
   (2007/C 82/120)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Giuseppe Caló (Luxembourg, Luksemburg) (Zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba, s katero je bila zavrnjena kandidatura tožeče stranke za delovno mesto direktorja v direkciji „Statistike podjetij “na Statističnem uradu Evropskih skupnosti, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba o imenovanju X na to delovno mesto naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži simbolično plačilo en evro iz naslova odškodnine zaradi kršitve delovnih obveznosti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik tožene stranke, je pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti izpodbijala, prvič, odločbo, da se jo prerazporedi na položaj glavnega svetovalca pri njenem GD, pri katerem je bila zaposlena (1), in drugič, odločbo o zavrnitvi njene kandidature za delovno mesto direktorja pri istem GD (2), ter pred Sodiščem za uslužbence (3) odločbe, sprejete v okviru prestrukturiranja GD Eurostat, s katerimi je bila zavrnjena njena kandidatura za delovno mesto direktorja. Sedaj izpodbija odločbo o zavrnitvi njene kandidature za drugo delovno mesto direktorja pri istem GD in o imenovanju drugega kandidata na to delovno mesto.
   Tožeča stranka se v utemeljitev tožbe sklicuje zlasti na obstoj očitne napake pri presoji ter na kršitev: i) členov 7, 29, in 45 Kadrovskih predpisov; ii) pravil o ocenjevanju, izbiri in imenovanju visokih vodstvenih uslužbencev Komisije, kot so opredeljeni v sporočilu z dne 22. novembra 2000; iii) pravil o ocenjevanju visokih vodstvenih uslužbencev v nazivu A1 in A2, kot so opredeljeni v sporočilu z dne 10. marca 2004; iv) objave prostega delovnega mesta COM/2006/164.

      (1)  Zadeva T-118/04 (UL C 118, 30.4.2004, str. 47).

      (2)  Zadeva T-134/04 (UL C 146, 29.5.2004, str. 6).

      (3)  Zadeva F-79/06 (UL C 237, 30.9.2006, str. 17).


title: Zadeva C-388/16: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. julija 2017 – Evropska komisija/Kraljevina Španija (Neizpolnitev obveznosti države — Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti — Neizvršitev — Člen 260(2) PDEU — Denarne sankcije — Pavšalni znesek)

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/11

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. julija 2017 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
   (Zadeva C-388/16) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev - Člen 260(2) PDEU - Denarne sankcije - Pavšalni znesek))
   (2017/C 293/14)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnici: L. Nicolae in S. Pardo Quintillán, agentki)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: M. A. Sampol Pucurull in A. Rubio González, agenta)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da na datum izteka roka, določenega v uradnem opominu, ki ga je izdala Evropska komisija, in sicer 20. septembra 2015, ni sprejela ukrepov za izvršitev sodbe z dne 11. decembra 2014, Komisija/Španija (C-576/13, neobjavljena, EU:C:2014:2430), ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 260(1) PDEU.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži, da Evropski komisiji plača pavšalni znesek v višini 3 milijonov EUR.

               3.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 314, 29.8.2016.


title: Zadeva C-32/15 P: Pritožba, ki sta jo Electrabel SA in Dunamenti Erőmű Zrt vložili 28. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 13. novembra 2014 v zadevi T-40/14, Electrabel SA in Dunamenti Erőmű Zrt/Evropska komisija

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/15

         Pritožba, ki sta jo Electrabel SA in Dunamenti Erőmű Zrt vložili 28. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 13. novembra 2014 v zadevi T-40/14, Electrabel SA in Dunamenti Erőmű Zrt/Evropska komisija
   (Zadeva C-32/15 P)
   (2015/C 089/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Electrabel SA in Dunamenti Erőmű Zrt (zastopnik: J. Philippe, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sklep Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2014 v zadevi T-40/14 razveljavi v delu, v katerem je bila tožba tožečih strank zavržena kot nedopustna;

               —

               ugotovi, da je tožba tožečih strank dopustna ali, podredno, da je dopustna za obdobje od 10. januarja 2009;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so nastali v postopku pred Splošnim sodiščem in pred Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki uveljavljata štiri tožbene razloge. Z izpodbijanim sklepom je Splošno sodišče zavrglo tožbo tožečih strank za nadomestilo za povzročeno škodo, ki jima je nastala zaradi neupravičene odpovedi pogodbe o nakupu energije ob uporabi nezakonitega sklepa Komisije 2009/609/ES z dne 4. junija 2008 o državnih pomočeh C 41/05 (1). Splošno sodišče je razsodilo, da je tožba tožečih strank zastarala in jo kot nedopustno zavrglo.
   S prvim tožbenim razlogom tožeči stranki uveljavljata, da Splošno sodišče ni podalo obrazložitve, zakaj člen 102(2) Poslovnika Splošnega sodišča (v nadaljevanju: Poslovnik), ki določa podaljšanje roka zaradi oddaljenosti, za tožbo tožečih strank ne velja, čeprav je iz Pogodb, Statuta Sodišča (v nadaljevanju: Statut) in Poslovnika razvidno, da se člen 102(2) uporablja za roke, določene v prvem odstavku člena 46 Statuta.
   Z drugim tožbenim razlogom tožeči stranki uveljavljata, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo v primeru členov 268 in 340, drugi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU) s tem, da je od tožečih strank zahtevalo, naj se v prvotnem zahtevku sklicujeta na ponavljajočo škodo.
   S tretjim tožbenim razlogom tožeči stranki uveljavljata, da Splošno sodišče ni obrazložilo, zakaj sodna praksa, ki jo navajata tožeči stranki v utemeljitev njune ponavljajoče škode, z njunim položajem ni primerljiva, čeprav sta to izčrpno dokazali.
   S četrtim tožbenim razlogom tožeči stranki uveljavljata, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo trditve tožečih strank, da jima škoda še naprej neprekinjeno nastaja, ker se sklep Komisije še vedno preučuje.

      (1)  UL L 225, str. 53.


title: Zadeva C-16/12: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 6. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gyulai Törvényszék – Madžarska) – HERMES Hitel és Faktor Zrt proti Nemzeti Földalapkezelő Szervezet (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Splošna načela prava Unije — Zakon o gozdovih — Nepovezanost s pravom Unije — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/7

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 6. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gyulai Törvényszék – Madžarska) – HERMES Hitel és Faktor Zrt proti Nemzeti Földalapkezelő Szervezet
   (Zadeva C-16/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Splošna načela prava Unije - Zakon o gozdovih - Nepovezanost s pravom Unije - Očitna nepristojnost Sodišča)
   2012/C 303/13
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Gyulai Törvényszék

      Stranki

      Tožeča stranka: HERMES Hitel és Faktor Zrt

      Tožena stranka: Nemzeti Földalapkezelő Szervezet

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Gyulai Törvényszék – Razlaga splošnih načel prava Unije – Pogodba o hipotekarnem posojilu, sklenjena med finančno institucijo in javno institucijo – Sprememba zakonodaje, ki nekatera gozdna zemljišča, ki so bila v pravnem prometu, razglasi za stvar, ki ni v pravnem prometu – Sprememba, zaradi katere je onemogočena prodaja zemljišč, ki so predmet navedene hipoteke, na javni dražbi, na podlagi sodnega postopka, ki ga je sprožil upnik, ker dolžnik ni izvršil pogodbe

      Izrek

   Sodišče evropske Unije očitno ni pristojno za odgovore, ki jih je Gyulai Törvényszék (Madžarska) postavilo z odločbo z dne 4. januarja 2012.

      (1)  UL C 126, 28.4.2012.


               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/1

         (2007/C 117/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 95, 28.4.2007

   Prejšnje objave

      UL C 82, 14.4.2007

      UL C 69, 24.3.2007

      UL C 56, 10.3.2007

      UL C 42, 24.2.2007

      UL C 20, 27.1.2007

      UL C 331, 30.12.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-665/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalska) 16. decembra 2013 – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins proti Via Directa – Companhia de Seguros SA

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalska) 16. decembra 2013 – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins proti Via Directa – Companhia de Seguros SA
   (Zadeva C-665/13)
   2014/C 85/21
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal do Trabalho de Lisboa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

      Tožena stranka: Via Directa - Companhia de Seguros SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba načelo enakega obravnavanja, iz katerega izhaja prepoved diskriminacije, razlagati tako, da velja za zaposlene v javnem sektorju?

               2.

               Ali to, da država enostransko začasno ustavi izplačevanje teh plačil, in to le za določeno skupino delavcev – za tiste v javnem sektorju – pomeni diskriminacijo na podlagi pravne narave delovnega razmerja?


title: Zadeva T-207/16: Tožba, vložena 4. maja 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Komisija

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/36

         Tožba, vložena 4. maja 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Komisija
   (Zadeva T-207/16)
   (2016/C 251/42)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Solun, Grčija) (zastopnik: B. Christianòs, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe o izključitvi tožeče stranke;

               —

               razglasi ničnost odločbe o registraciji tožeče stranke in aktivaciji sistema zgodnjega opozarjanja ali/in enotnega sistema za zgodnje odkrivanje in izključitev; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga, prvič, razglasitev ničnosti odločbe odgovornega odredbodajalca ali/in odgovornega javnega naročnika o izključitev tožeče stranke in, drugič, razglasitev ničnosti odločbe odgovornega odredbodajalca ali/in odgovornega javnega naročnika, s katero je bila zahtevana oziroma opravljena registracija in s katero je Komisija aktivirala opozorilo o izključitvi tožeče stranke v sistemu zgodnjega opozarjanja (Early Warning System) ali/in v enotnem sistemu za zgodnje odkrivanje in izključitev (Early Detection and Exclusion System), ki ju upravlja Evropska komisija.
   Tožeča stranka trdi, da je treba izpodbijana akta razglasiti za nična iz teh razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev določb Sklepa 2014/792/EU (1) o sistemu zgodnjega opozarjanja in Uredbe 2015/1929 (2) o enotnem sistemu za zgodnje odkrivanje in izključitev ter kršitev pravice do izjave in načela sorazmernosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošnih načel dobrega upravljanja in preglednosti.

      (1)  2014/792/EU: Sklep Komisije z dne 13. novembra 2014 o sistemu zgodnjega opozarjanja za odredbodajalce Komisije in izvajalske agencije (UL L 329, str. 68).

      (2)  Uredba (EU, Euratom) 2015/1929 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. oktobra 2015 o spremembi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 286, str. 1).


title: Zadeva F-94/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. maja 2011 – Carpenito proti Svetu

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/58

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. maja 2011 – Carpenito proti Svetu
   (Zadeva F-94/10) (1)

   2011/C 252/130
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011, str. 41.


title: Zadeva C-21/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 19. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 7. novembra 2014 v zadevi T-399/11, Banco Santander in Santusa/Komisija

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/11

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 19. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 7. novembra 2014 v zadevi T-399/11, Banco Santander in Santusa/Komisija
   (Zadeva C-21/15 P)
   (2015/C 081/14)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes in P. Němečková, agenti)

      Drugi stranki v postopku: Banco Santander, S.A. in Santusa Holding, S.L.

      Predlog

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču Evropske unije;

               —

               odločitev o stroških naj se pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je napačno razlagalo člen 107(1) PDEU in zlasti pojem selektivnosti državnih pomoči iz tega člena.
   Ta edini pritožbeni razlog ima dva dela, ki zadevata prej navedeno napačno uporabo prava:

               —

               Prvič, Splošno sodišče naj bi ravnalo napačno, ko je določilo obveznost, da se za dokaz selektivnosti ukrepa določi skupina podjetij s specifičnimi (ex ante opredeljenimi) značilnostmi; in

               —

               drugič, Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo pojem selektivnosti s tem, da je umetno razlikovalo med pomočmi za izvoz blaga in pomočmi za izvoz kapitala.


title: Zadeva C-310/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Specializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 31. maja 2016 – kazenski postopek zoper Petra Dziveva

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Specializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 31. maja 2016 – kazenski postopek zoper Petra Dziveva
   (Zadeva C-310/16)
   (2016/C 314/17)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Specializiran nakazatelen sad

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Petar Dzivev

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je združljivo s:

                           —

                           členom 325(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa, da države članice preprečujejo goljufije in vsa druga nezakonita dejanja, ki škodijo finančnim interesom Unije, z ukrepi, ki omogočajo učinkovito zaščito,

                           —

                           členom 2(1) v povezavi s členom 1(1)(b) Konvencije o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (Konvencija ZFI), v povezavi s členom 2(1)(b) Sklepa (Sveta z dne 7. junija 2007 o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti) (2007/436/ES, Euratom), v skladu s katerim vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe, s katerimi zagotovi, da se utaja DDV določi kot kaznivo dejanje,

                           —

                           členom 47, prvi in drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki zagotavlja pravico do učinkovitega pravnega sredstva pri z zakonom predhodno ustanovljenim sodiščem,

                     če se v skladu z nacionalnim pravom ne sme uporabiti dokazov, ki so bili pridobljeni s „posebnimi preiskovalnimi metodami“, in sicer nadzorom telekomunikacij oseb, zoper katere je bila pozneje vložena obtožnica zaradi goljufije na področju DDV, ker ga je odredilo sodišče, ki ni bilo pristojno, in se pri tem upoštevajo ti pogoji:

                           —

                           isto sodišče, ki je bilo takrat še pristojno, je pred tem (en mesec do tri mesece pred tem) prejelo predlog za in odredilo nadzor dela teh telekomunikacij;

                           —

                           predlog za odredbo zadevnega nadzora telekomunikacij (za podaljšanje predhodnega nadzora telekomunikacij in prisluškovanje novim telefonskim priključkom) je bil vložen pri istem sodišču, ki ni bilo več pristojno, ker je bila njegova pristojnost neposredno pred tem prenesena na drugo sodišče; prvo sodišče je, kljub temu da za to ni bilo pristojno, preizkusilo utemeljenost predloga in izdalo odredbo;

                           —

                           pozneje (približno po enem mesecu) je bil ponovno vložen predlog za odredbo za prisluškovanje istim telefonskim priključkom in je sodišče, ki je bilo po novem pristojno, izdalo to odredbo;

                           —

                           vse izdane odredbe dejansko ne vsebujejo obrazložitve;

                           —

                           zakonska določba o prenosu pristojnosti ni bila jasna, je bila podlaga za številne, nasprotujoče si sodne odločbe in je Varhoven sad zato zaradi nje, približno dve leti po zakonskem prenosu pristojnosti in zadevnem nadzoru telekomunikacij, izdalo zavezujočo odločbo o razlagi;

                           —

                           sodišče, ki obravnava to zadevo, nima pravice odločati o predlogih za odredbo uporabe posebnih preiskovalnih metod (nadzor telekomunikacij), vendar lahko odloča o tem, ali je bil izveden nadzor telekomunikacij zakonit, in ugotovi, da odredba ne izpolnjuje zakonskih zahtev, zato mu ni treba presoditi dokazov, ki so bili pridobljeni na ta način; to pravico ima samo, če je izdana odredba o nadzoru telekomunikacij veljavna;

                           —

                           uporaba teh dokazov (telefonski pogovori obtožencev, katerih nadzor je odredilo sodišče, ki ni več pristojno) je temeljnega pomena za odločitev o odgovornosti, ki jo ima vodja hudodelske združbe, ki je bila ustanovljena zaradi storitve davčnih kaznivih dejanj po zakonu o DDV, oziroma napeljevalec h konkretnim davčnim kaznivim dejanjem, pri čemer se ga lahko spozna za krivega in obsodi samo, če se lahko ti telefonski pogovori uporabijo kot dokazi; v nasprotnem primeru bi se ga moralo oprostiti.

               2.

               Ali sodba, ki je bila izdana v postopku predhodnega odločanja v zadevi C-614/14, velja za obravnavani primer?


title: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi C-236/03 P: Komisija Evropskih skupnosti proti CMA CGM in drugim (Pritožba — Sporazumi — Pomorski promet med Severno Evropo in Daljnim Vzhodom — Globe — Zastaranje — Pritožba delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/10

      SKLEP SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 28. oktobra 2004
   v zadevi C-236/03 P: Komisija Evropskih skupnosti proti CMA CGM in drugim (1)

   (Pritožba - Sporazumi - Pomorski promet med Severno Evropo in Daljnim Vzhodom - Globe - Zastaranje - Pritožba delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   (2005/C 106/19)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-236/03 P Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: P. Oliver), druge stranke v postopku so bile: CMA CGM, s sedežem v Marseillu (Francija), Evergreen Marine Corp. Ltd, s sedežem v Taipeiu, Taiwan (Kitajska), Hanjin Shipping Co. Ltd, s sedežem v Taipeiu, Hapag-Lloyd Container Linie GmbH, s sedežem v Seulu (Južna Koreja), Kawasaki Kisen Kaisha Ltd, s sedežem v Tokiju (Japonska), Malaysia International Shipping Corporation Berhad, s sedežem v Kuala Lumpurju (Malezija), Mitsui OSK Lines Ltd, s sedežem v Tokiju, Neptune Orient Lines Ltd, s sedežem v Singapourju (Singapur), Nippon Yusen Kaisha, s sedežem v Tokiju, Orient Overseas Container Line Ltd, s sedežem v Wanchaiju (Kitajska), P & O Nedlloyd Container Liner Ltd, s sedežem v Londonu (Združeno kraljestvo), Yangming Marine Transport Corp., s sedežem v Taipeiu (zastopnika: J. Pheasant in M. Levitt), Senator Lines GmbH, nekdanji DSR-Senator Lines GmbH, s sedežem v Bremnu (Nemčija) (zastopniki: J. Pheasant in M. Levitt kot tudi D. Waelbroeck in U. Zinsmeister), in Cho Yang Shipping Co. Ltd, s sedežem v Seulu, v stečaju, katere predmet je pritožba na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložena dne 2. junija 2003, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C.W.A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, dne 28. oktobra 2004 sprejelo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva T-322/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Tsujimoto/UUNT – Kenzo (KENZO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti KENZO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti KENZO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Ugled — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009 — Prepozna predložitev dokumentov — Diskrecijska pravica odbora za pritožbe — Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009)

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Tsujimoto/UUNT – Kenzo (KENZO)
   (Zadeva T-322/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti KENZO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti KENZO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Ugled - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009 - Prepozna predložitev dokumentov - Diskrecijska pravica odbora za pritožbe - Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 081/22)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonska) (zastopnik: A. Wenninger-Lenz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva M. Rajh in J. Crespo Carrillo, nato M. Rajh in P. Bullock, zastopniki)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Kenzo (Pariz, Francija) (zastopniki: P. Roncaglia, G. Lazzaretti, F. Rossi in N. Parrotta, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. marca 2013 (zadeva R 1364/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Kenzo in M. Kenzo Tsujimoto.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kenzu Tsujimotu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Združeni zadevi C-447/08 in C-448/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Svea hovrätt – Švedska) – kazenski postopek zoper Otta Sjöberga (C-447/08), Andersa Gerdina (C-448/08) (Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Izvajanje iger na srečo po spletu — Promoviranje iger, organiziranih v drugih državah članicah — Dejavnosti, pridržane javnim subjektom oziroma subjektom nepridobitne narave — Kazenske sankcije)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Svea hovrätt – Švedska) – kazenski postopek zoper Otta Sjöberga (C-447/08), Andersa Gerdina (C-448/08)
   (Združeni zadevi C-447/08 in C-448/08) (1)

   (Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Izvajanje iger na srečo po spletu - Promoviranje iger, organiziranih v drugih državah članicah - Dejavnosti, pridržane javnim subjektom oziroma subjektom nepridobitne narave - Kazenske sankcije)
   2010/C 234/12
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Svea hovrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Otto Sjöberg (C-447/08), Anders Gerdin (C-448/08)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Svea Hovrätt – Razlaga členov 12, 43, 49 in 54 ES – Nacionalna zakonodaja, ki s kazenskimi sankcijami prepoveduje promoviranje sodelovanja pri loteriji le če je ta organizirana v drugi državi članici.

      Izrek

               1.

               Člen 49 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje predpisom države članice, kakršni so obravnavani v postopkih v glavni stvari, ki prepovedujejo oglaševanje – namenjeno prebivalcem te države – iger na srečo, ki jih zasebni gospodarski subjekti s pridobitnim namenom organizirajo v drugih državah članicah.

               2.

               Člen 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje predpisom države članice, ki določajo, da za igre na srečo velja sistem izključnih pravic in da se za promoviranje teh iger, organiziranih v drugi državi članici, naloži strožja sankcija kot za promoviranje tistih, ki se brez dovoljenja organizirajo na nacionalnem ozemlju. Predložitveno sodišče mora preučiti, ali gre za tak primer pri nacionalnih predpisih, obravnavanih v postopkih v glavni stvari.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. julija 2004 v zadevi T-256/03, Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV in Josef Kloh proti Komisiji Evropskih Skupnosti (Ničnostna tožba — Uredba (ES) št. 1774/2002 — Odločba 2003/ 328/ES — Uporaba kuhinjskih odpadkov in ostankov hrane v živilih, ki so namenjena svinjam — Nedopustnost)

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/16

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 2. julija 2004
   v zadevi T-256/03, Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV in Josef Kloh proti Komisiji Evropskih Skupnosti (1)

   (Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 1774/2002 - Odločba 2003/ 328/ES - Uporaba kuhinjskih odpadkov in ostankov hrane v živilih, ki so namenjena svinjam - Nedopustnost)
   (2004/C 251/30)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-256/03, Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, s sedežem v Bochumu (Nemčija), Josef Kloh, stanujoč v Eichenriedu (Nemčija), ki ju zastopata R. Steiling in S. Wienhues, avocats, proti Komisiji Evropskih Skupnosti (zastopnik: G. Braun, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je zahteva za delno razveljavitev Odločbe Komisije št. 2003/328/ES, z dne 12. maja 2003, ki vsebuje prehodne ukrepe, na podlagi Uredbe (ES) Evropskega Parlamenta in Sveta št. 1774/2002 Evropskega Parlamenta in Sveta v zvezi z uporabo kuhinjskih odpadkov in ostankov hrane kategorije 3 v živilih, ki so namenjena svinjam in prepoved ponovne uporabe odpadkov znotraj istih vrst v zvezi z uporabo maščob v hrani za svinje (UL L 117, str. 46), je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij in N. J. Forwood, sodnikov; sodni tajnik: H. Jung, dne 2. julija 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Tožečima strankama se naloži plačilo nujnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 29. oktobra 2004 v zadevi C-360/02 P: Carlo Ripa di Meana proti Evropskemu parlamentu (Pritožba — Nekdanji poslanec Evropskega parlamenta — Začasna ureditev starostne pokojnine — Začasno prenehanje izplačevanja pokojnine zaradi izvolitve omenjenega poslanca za člana regionalnega sveta — Ničnostna tožba — Potrditveni akt — Nedopustnost — Očitno neutemeljena pritožba)

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/9

      SKLEP SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 29. oktobra 2004
   v zadevi C-360/02 P: Carlo Ripa di Meana proti Evropskemu parlamentu (1)

   (Pritožba - Nekdanji poslanec Evropskega parlamenta - Začasna ureditev starostne pokojnine - Začasno prenehanje izplačevanja pokojnine zaradi izvolitve omenjenega poslanca za člana regionalnega sveta - Ničnostna tožba - Potrditveni akt - Nedopustnost - Očitno neutemeljena pritožba)
   (2005/C 19/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-360/02 P, Carlo Ripa di Meana, nekdanji poslanec Evropskega parlamenta, stanujoč v Moncastellu di Vibiu (Italija), (W. Viscardini in G. Donà, avvocati), druga stranka v postopku je bil Evropski parlament (zastopnika: A. Caiola in G. Ricci), katere predmet je pritožba na podlagi člena 49 Statuta ES Sodišča, vložena dne 2. oktobra 2002, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann, J. Makarczyk, P. Kūris in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, 29. oktobra 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Carlu Ripi de Meana se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 305, 7.12.2002.


title: Zadeva C-558/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Portakabin Limited, Portakabin B.V. proti Primakabin B.V. (Znamke — Spletno oglaševanje na podlagi ključnih besed ( „keyword advertising“ ) — Direktiva 89/104/EGS — Členi od 5 do 7 — Prikazovanje oglasov na podlagi ključne besede, enake znamki — Prikazovanje oglasov na podlagi znamki enake ključne besede z majhnimi napakami — Oglaševanje rabljenih proizvodov — Proizvodi, ki jih je izdelal in na trg dal imetnik znamke — Izčrpanje pravice iz znamke — Označevanje z etiketami, ki vsebujejo ime preprodajalca, in odstranitev etiket z znamko — Oglaševanje rabljenih proizvodov na podlagi znamke drugega, ki poleg proizvodov, ki jih je izdelal imetnik znamke, zajemajo proizvode z drugačnim poreklom)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Portakabin Limited, Portakabin B.V. proti Primakabin B.V.
   (Zadeva C-558/08) (1)

   (Znamke - Spletno oglaševanje na podlagi ključnih besed („keyword advertising“) - Direktiva 89/104/EGS - Členi od 5 do 7 - Prikazovanje oglasov na podlagi ključne besede, enake znamki - Prikazovanje oglasov na podlagi znamki enake ključne besede z majhnimi napakami - Oglaševanje rabljenih proizvodov - Proizvodi, ki jih je izdelal in na trg dal imetnik znamke - Izčrpanje pravice iz znamke - Označevanje z etiketami, ki vsebujejo ime preprodajalca, in odstranitev etiket z znamko - Oglaševanje rabljenih proizvodov na podlagi znamke drugega, ki poleg proizvodov, ki jih je izdelal imetnik znamke, zajemajo proizvode z drugačnim poreklom)
   2010/C 234/15
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Portakabin Limited, Portakabin B.V.

      Tožena stranka: Primakabin B.V.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag
   Razlaga členov 5(1)(a) in 5, 6(1)(b) in (c) ter 7, Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL 1989, L 40, str. 1) – Pravica imetnika znamke, da nasprotuje nezakoniti uporabi svoje znamke – Uporaba – Pojem – Uporaba znamke kot iskalnega izraza za iskanje s spletnim iskalnikom proizvodov označenih z znamko – Objava povezave na spletno stran preprodajalca proizvodov označenih z znamko

      Izrek

               1.

               Člen 5(1) Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS), kakor je bila spremenjena s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, je treba razlagati tako, da lahko imetnik znamke oglaševalcu prepove, da na podlagi ključne besede, ki je enaka ali podobna tej znamki in jo je ta oglaševalec brez soglasja navedenega imetnika izbral v okviru storitve referenciranja na spletu, oglašuje proizvode ali storitve, enake tistim, za katere je registrirana navedena znamka, če to oglasno sporočilo povprečnemu uporabniku spleta ne omogoča ali le omejeno omogoča, da se seznani s tem, ali proizvodi ali storitve iz oglasa izvirajo od imetnika znamke ali podjetja, ki je z njim gospodarsko povezano, ali nasprotno, od tretjega.

               2.

               Člen 6 Direktive 89/104, kakor je bila spremenjena s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, je treba razlagati tako, da kadar oglaševalci uporabljajo znamki enake ali podobne znake kot ključne besede v okviru storitve referenciranja na spletu in gre za uporabo, ki jo je mogoče prepovedati na podlagi člena 5 navedene direktive, se ti oglaševalci praviloma ne morejo sklicevati na izjemo iz člena 6(1) te direktive, da bi se izognili uporabi take prepovedi. Vendar mora nacionalno sodišče glede na okoliščine, ki so podane v tej zadevi, preveriti, ali dejansko ne gre za nikakršno uporabo v smislu navedenega člena 6(1), ki bi jo bilo mogoče opredeliti kot uporabo v skladu z dobrimi poslovnimi običaji.

               3.

               Člen 7 Direktive 89/104, kakor je bila spremenjena s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, je treba razlagati tako, da imetnik znamke nima pravice oglaševalcu prepovedati, da na podlagi znaka, ki je enak ali podoben navedeni znamki in ga je oglaševalec brez soglasja navedenega imetnika izbral za ključno besedo v okviru storitve referenciranja na spletu, oglašuje preprodajo proizvodov, ki jih je izdelal ta imetnik in jih sam dal na trg Evropskega gospodarskega prostora ali so bili na trg dani z njegovim soglasjem, razen če obstajajo upravičeni razlogi v smislu odstavka 2 navedenega člena, da navedeni imetnik temu nasprotuje, na primer če uporaba navedenega znaka vzbuja vtis, da obstaja gospodarska povezava med preprodajalcem in imetnikom znamke, ali če uporaba znatno škodi ugledu znamke.
               Nacionalno sodišče, ki je pristojno za presojo, ali obstaja tak upravičen razlog v zadevi, v kateri mora odločiti:

                           —

                           samo na podlagi dejstva, da oglaševalec uporablja znamko druge osebe z dodatkom izrazov, ki kažejo, da so zadevni proizvodi predmet preprodaje, kot so „že uporabljeni“ ali „rabljeni“, ne more ugotoviti, da oglas daje vtis, da obstaja gospodarska povezava med preprodajalcem in imetnikom znamke ali da znatno škodi ugledu te znamke;

                           —

                           mora ugotoviti, da obstaja tak upravičen razlog, kadar preprodajalec brez soglasja imetnika znamke, ki jo uporablja pri oglaševanju svoje dejavnosti preprodaje, odstrani navedbo te znamke na proizvodih, ki jih je izdelal in dal na trg navedeni imetnik, in to označbo nadomesti z etiketo z navedbo svojega imena, s čimer povsem prikrije navedeno znamko, in

                           —

                           mora upoštevati, da preprodajalcu, ki se je specializiral za preprodajo rabljenih proizvodov znamke drugega, ni mogoče prepovedati, da uporabi to znamko za obveščanje javnosti o svoji dejavnosti preprodaje, ki poleg prodaje rabljenih proizvodov navedene znamke vključuje prodajo drugih rabljenih proizvodov, če prodaja teh drugih proizvodov glede na količino, predstavitev ali slabo kakovost ne pomeni tveganja za znatno poslabšanje podobe, ki jo je imetniku uspelo ustvariti za svojo znamko.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva T-405/10: Tožba, vložena 10. septembra 2010 – Justice & Environment proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/54

         Tožba, vložena 10. septembra 2010 – Justice & Environment proti Komisiji
   (Zadeva T-405/10)
   ()
   2010/C 301/86
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Justice & Environment (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: P. Černý, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Izpodbijani ukrepi (odločbi Komisije 2010/135/EU in 2010/136/EU in odgovor Komisije C(2010) 4632) naj se razglasijo za nične.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo želi tožeča stranka doseči razglasitev ničnosti odločb Komisije 2010/135/EU (1) in 2010/136/EU (2), ki se nanašata na dajanje gensko spremenjenih krompirjevih proizvodov na trg kot živilo ali krmo, kot tudi razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2010) 4632, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za notranjo revizijo, vložena na podlagi naslova IV Uredbe (ES) št. 1367/2006 (3).
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja naslednje razloge.
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija pri sprejetju odločb 2010/135/EU in 2010/136/EU kršila bistvene določbe postopka v smislu člena 263 PDEU in svoje dolžnosti iz člena 4(2) Direktive 2001/18/ES (4). Po mnenju tožeče stranke izpodbijane odločbe kršijo nekatera splošna načela prava EU, ker je Komisija: protislovno ocenila tveganje, napačno razlagala člen 4(2) Direktive 2001/18/ES, ni v celoti preučila dokazov in ni upoštevala spremenjene zakonodaje. Tožeča stranka tudi trdi, da je Komisija z dovolitvijo dajanja gensko spremenjenih krompirjevih proizvodov na trg kršila Uredbo št. 1829/2003/ES (5).
   Poleg tega tožeča stranka navaja, da je odločba Komisije C(2010) 4632 nezakonita, ker ohranja nezakonitost dveh zgoraj navedenih odločb Komisije tako, da zavrača zahtevo za notranjo revizijo, ki jo je vložila tožeča stranka. Poleg tega tožeča stranka trdi, da Komisija ni ravnala v skladu z načelom dobrega vodenja sodnih postopkov in v skladu s svojo obveznostjo primerne presoje dokazov v upravnem postopku sprejemanja odločitev, saj ni pravilno preučila trditev, ki jih je predložila tožeča stranka, in njene zahteve za notranjo revizijo.

      (1)  Sklep Komisije z dne 2. marca 2010 o dajanju krompirjevih proizvodov (Solanum tuberosum L. linije EH92-527-1) na trg, ki so bili gensko spremenjeni za povečanje vsebnosti amilopektinske komponente v škrobu, v skladu z Direktivo 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 1193), UL 2010, L 53, str. 11.

      (2)  Sklep Komisije z dne 2. marca 2010 o odobritvi dajanja na trg krme, proizvedene iz gensko spremenjenega krompirja EH92-527-1 (BPS-25271-9), ter naključni ali tehnično neizogibni prisotnosti krompirja v živilih in drugih krmnih proizvodih, v skladu z Uredbo (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 1196), UL 2010, L 53, str. 15.

      (3)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti, UL 2006, L 264, str. 13.

      (4)  Direktiva 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS, UL 2001, L 106, str. 1.

      (5)  Uredba (ES) št. 1829/2003 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003 o gensko spremenjenih živilih in krmi, UL 2003, L 268, str. 1.


               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/1

         (2007/C 96/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 95, 28.4.2007

   Prejšnje objave

      UL C 82, 14.4.2007

      UL C 69, 24.3.2007

      UL C 56, 10.3.2007

      UL C 42, 24.2.2007

      UL C 20, 27.1.2007

      UL C 331, 30.12.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-273/13 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 16. oktobra 2014 – Republika Poljska/Evropska komisija (Pritožba — EKUJS, EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Odhodki Republike Poljske)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/6

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 16. oktobra 2014 – Republika Poljska/Evropska komisija
   (Zadeva C-273/13 P) (1)

   ((Pritožba - EKUJS, EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Odhodki Republike Poljske))
   (2014/C 462/10)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: P. Rossi in A. Szmytkowska, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 215, 27.7.2013.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. aprila 2005 v zadevi C-110/03: Kraljevina Belgija proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ničnostna tožba — Uredba (ES) št. 2204/2002 — Horizontalne državne pomoči — Pomoči na področju zaposlovanja — Pravna varnost — Subsidiarnost — Sorazmernost — Povezanost ukrepov Skupnosti — Prepoved diskriminacije — Uredba (ES) št. 994/98 — Izjema od nezakonitosti)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/4

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 14. aprila 2005
   v zadevi C-110/03: Kraljevina Belgija proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 2204/2002 - Horizontalne državne pomoči - Pomoči na področju zaposlovanja - Pravna varnost - Subsidiarnost - Sorazmernost - Povezanost ukrepov Skupnosti - Prepoved diskriminacije - Uredba (ES) št. 994/98 - Izjema od nezakonitosti)
   (2005/C 132/08)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-110/03, katere predmet je ničnostna tožba na podlagi člena 230 ES, ki jo je vložila Kraljevina Belgija (zastopnica: najprej A. Snoecx, nato E. Dominkovits ob sodelovanju z D. Waelbroeckom in D. Brinckmanom) dne 10. marca 2003 proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: G. Rozet), ob intervenciji Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: K. Manji), je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský (poročevalec) in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 14. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva T-145/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. aprila 2014 – Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance proti Komisiji

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/52

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. aprila 2014 – Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance proti Komisiji
   (Zadeva T-145/13) (1)

   2014/C 175/72
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva C-420/05: Sklep Sodišča z dne 15. maja 2007 – Ricosmos BV proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Carinski zakonik – Operacija zunanjega tranzita Skupnosti – Odpust uvoznih dajatev – Pogoji – Spoštovanje rokov – Pravice obrambe – Načelo sorazmernosti – Pojem očitne malomarnosti – Pritožba deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/13

         Sklep Sodišča z dne 15. maja 2007 – Ricosmos BV proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-420/05) (1)

   (Pritožba - Carinski zakonik - Operacija zunanjega tranzita Skupnosti - Odpust uvoznih dajatev - Pogoji - Spoštovanje rokov - Pravice obrambe - Načelo sorazmernosti - Pojem očitne malomarnosti - Pritožba deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)
   (2007/C 199/22)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ricosmos BV (zastopnik: J.H. Peek, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Stromsky in M. van Beek)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 13. septembra 2005 v zadevi Ricosmos BV proti Komisiji (T-53/02), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije (REM 09/00) z dne 16. novembra 2001, s katero je bilo nizozemskim organom sporočeno, da se dodelitev odpusta uvoznih dajatev od dobave cigaret, namenjenih v Češko republiko, zavrne z utemeljitvijo, da prevara tretjega v okviru zunanjega tranzitnega postopka Skupnosti ne pomeni posebnega položaja, ki upravičuje odpust uvoznih dajatev.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Ricosmos BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.


title: Zadeva F-121/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. septembra 2008 – Spee proti Europolu (Javni uslužbenci – Uslužbenci Europola – Nadomestilo – Člena 28 in 29 Kadrovskih predpisov za uslužbence Europola – Določitev plačilnega razreda na podlagi ocenjevanja – Retroaktivnost upoštevnih določil – Metoda izračunavanja)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/55

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. septembra 2008 – Spee proti Europolu
   (Zadeva F-121/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uslužbenci Europola - Nadomestilo - Člena 28 in 29 Kadrovskih predpisov za uslužbence Europola - Določitev plačilnega razreda na podlagi ocenjevanja - Retroaktivnost upoštevnih določil - Metoda izračunavanja)
   (2008/C 313/98)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: David Spee (Rijswijk, Nizozemska) (zastopnik: D. C. Coppens, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol) (zastopniki: najprej Urban in D. Neumann, nato D. Neumann in D. El Khoury, zastopniki, skupaj z B. Wägenbaurjem in R. van der Houtom, odvetnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Europola z dne 5. julija 2006 o dodelitvi povečanja plače za zgolj en plačilni razred iz člena 29 Kadrovskih predpisov Europola.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006, str. 84.


title: Zadeva T-442/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2011 – Ryanair proti Komisiji (Državne pomoči — Letalski sektor — Pomoči, ki so jih italijanski organi dodelili družbam Alitalia, Air One in Meridiana — Tožba zaradi nedelovanja — Neoblikovanje stališča Komisije — Obveznost ukrepanja)

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2011 – Ryanair proti Komisiji
   (Zadeva T-442/07) (1)

   (Državne pomoči - Letalski sektor - Pomoči, ki so jih italijanski organi dodelili družbam Alitalia, Air One in Meridiana - Tožba zaradi nedelovanja - Neoblikovanje stališča Komisije - Obveznost ukrepanja)
   2011/C 331/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) (zastopnika: E. Vahida in I.-G. Metaxas-Maragkidis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, S. Noë in E. Righini, zastopniki)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Air One SpA (Chieti, Italija) (zastopniki: M. Merola, C. Satacroce in G. Belotti, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za ugotovitev nedelovanja Komisije, ker nezakonito ni oblikovala stališča o pritožbah tožeče stranke glede, prvič, pomoči, ki naj bi jo Italijanska republika dodelila družbam Alitalia, Air One in Meridiana, in, drugič, glede domnevne kršitve konkurenčnega prava.

      Izrek

               1.

               Komisija Evropskih skupnosti s tem, da ni sprejela odločbe glede prenosa 100 delavcev družbe Alitalia, o katerem jo je družba Ryanair Ltd obvestila z dopisom z dne 16. junija 2006, glede odškodnine, ki je bila izplačana po napadih 11. septembra, o kateri jo je družba Ryanair Ltd obvestila z dopisoma z dne 3. novembra in 13. decembra 2005, in glede znižanj letaliških pristojbin na vozliščnih letališčih zlasti v korist družbe Alitalia, o katerih je bila obveščena z navedenima dopisoma z dne 3. novembra in 13. decembra 2005, ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Vsaka stranka, vključno z družbo Air One SpA, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008.


title: Zadeva C-539/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt (Predhodno odločanje — Socialna politika — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Člen 2(1) in (2) — Diskriminacija zaradi starosti — Kolektivna pogodba — Uvedba daljšega obdobja za napredovanje iz prvega v drugi plačni razred — Posredno različno obravnavanje zaradi starosti)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/16

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt
   (Zadeva C-539/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Člen 2(1) in (2) - Diskriminacija zaradi starosti - Kolektivna pogodba - Uvedba daljšega obdobja za napredovanje iz prvega v drugi plačni razred - Posredno različno obravnavanje zaradi starosti))
   (2017/C 053/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Daniel Bowman

      Tožena stranka: Pensionsversicherungsanstalt

      Izrek

   Člen 2(1) in (2) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni kolektivni pogodbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi katere za uslužbenca, ki ima korist od tega, da se upoštevajo obdobja šolanja pri njegovi uvrstitvi v plačne razrede, velja daljše obdobje za napredovanje iz prvega v drugi plačni razred, če to daljše obdobje velja za vse uslužbence, ki imajo korist od upoštevanja teh obdobij, in tudi z učinkom za nazaj v primeru tistih, ki so že dosegli višje plačne razrede.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva T-315/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Corrado proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/34

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Corrado proti Komisiji
   (Zadeva T-315/08)
   (2008/C 272/63)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Signorella Corrado (Portopalo di Capo Passero, Italija) (zastopniki: A. Maiorana, A. De Matteis in A. De Francesco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost Uredbe Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008, objavljena v UL L 155 z dne 13. junija 2008.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so isti kot v zadevi T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. proti Komisiji.


title: Zadeva F-76/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. septembra 2013 – Scheidemann proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradnik — Medinstitucionalna premestitev — Člena 43 in 45 Kadrovskih predpisov — Napredovanje — Točke za delovno uspešnost — Enako obravnavanje — Avtonomnost institucij)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/24

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. septembra 2013 – Scheidemann proti Komisiji
   (Zadeva F-76/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradnik - Medinstitucionalna premestitev - Člena 43 in 45 Kadrovskih predpisov - Napredovanje - Točke za delovno uspešnost - Enako obravnavanje - Avtonomnost institucij)
   2013/C 352/45
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sabine Scheidemann (Berlin, Nemčija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnikc: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o pretvorbi točk za delovno uspešnost, pridobljenih na drugi instituciji, in upravnega obvestila o objavi seznama uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2011.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               S. Scheidemann nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012, str. 41.


               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/1

         2010/C 346/01
   Zadnja objava Sodišča Evropske unije v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 328, 4.12.2010

      Prejšnje objave

      UL C 317, 20.11.2010

      UL C 301, 6.11.2010

      UL C 288, 23.10.2010

      UL C 274, 9.10.2010

      UL C 260, 25.9.2010

      UL C 246, 11.9.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva F-145/07: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. novembra 2008 – Bosman proti Svetu (Javni uslužbenci – Nekdanji pogodbeni uslužbenec – Starostna pokojnina – Gospodinjski dodatek – Člen 109(3) PZDU)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/44

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. novembra 2008 – Bosman proti Svetu
   (Zadeva F-145/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Nekdanji pogodbeni uslužbenec - Starostna pokojnina - Gospodinjski dodatek - Člen 109(3) PZDU)
   (2009/C 6/89)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Pierre Bosman (Lebbeke, Belgija) (zastopnika: T. Bontinck in P. Gennari Curlo, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in I. Šulce, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti individualne odločbe z dne 28. februarja 2007, s katero je bila pri izračunu pravic do starostne pokojnine na podlagi člena 103(3) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti zavrnjena odobritev gospodinjskega dodatka.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               P. Bosman nosi vse stroške, namreč svoje lastne stroške in stroške Sveta Evropske unije.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008, str. 38.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  15. decembra 2005  v zadevi C-63/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division): Centralan Property Ltd proti Commissioners of Customs & Excise (Šesta direktiva DDV — Člen 20 (3) — Investicijsko blago — Odbitek vstopnega davka — Popravki odbitkov — Nepremičnine — Odtujitev z dvema povezanima transakcijama, eno oproščeno, drugo obdavčeno — Razdelitev)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/9

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v zadevi C-63/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division): Centralan Property Ltd proti Commissioners of Customs & Excise (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člen 20 (3) - Investicijsko blago - Odbitek vstopnega davka - Popravki odbitkov - Nepremičnine - Odtujitev z dvema povezanima transakcijama, eno oproščeno, drugo obdavčeno - Razdelitev)
   (2006/C 36/15)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-63/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Združeno kraljestvo) z dne 21. februarja 2003, ki je prispela na Sodišče 13. februarja 2004, v postopku med Centralan Property Ltd in Commissioners of Customs & Excise, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas predsednik senata, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, U. Lõhmus in A. Ó Caoimh (poročevalec), sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 20(3) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, je treba razlagati tako, da kadar je osebi dovoljen lizing investicijskega blaga za 999 let proti plačilu znatne premije in je gola lastninska pravica prenesena drugi osebi za veliko manjšo ceno tri dni kasneje, čeprav sta ti dve transakciji

               —

               neločljivo povezani, in

               —

               sta sestavljeni iz prve transakcije, ki je oproščena, in druge transakcije, ki je obdavčljiva,

               —

               in če ti transakciji predstavljata dobave v smislu člena 5(1) te direktive, zaradi prenosa pravice do razpolaganja s tem investicijskim blagom kot lastnik,

         je treba zadevno premoženje obravnavati do konca obdobja popravka, kot da se ga je uporabljalo za poslovne dejavnosti, za katere se šteje, da so deloma obdavčene in deloma oproščene sorazmerno s posamičnimi vrednostmi obeh transakcij.

      (1)  UL C 85, 3.4.2004.


title: Zadeva F-146/06: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 10. septembra 2007 – Speiser proti Evropskemu parlamentu (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Plača – Izselitveni dodatek – Prepozna pritožba – Očitna nedopustnost)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/69

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 10. septembra 2007 – Speiser proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-146/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Plača - Izselitveni dodatek - Prepozna pritožba - Očitna nedopustnost)
   (2007/C 269/125)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Michael Alexander Speiser (Neu-Isenburg, Nemčija) (zastopnik: F. Theumer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: A. Lukosiute in N. Lorenz)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe generalnega sekretariata Evropskega parlamenta z dne 11. septembra 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke glede zavrnitve plačila dodatka za izselitev.
   Izrek sklepa

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               M. A. Speiser nosi tretjino svojih stroškov.

               3.

               Evropski parlament nosi poleg svojih stroškov še dve tretjini stroškov M. A. Speiserja.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007, str. 42.


title: Zadeva C-576/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. julija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/18/ES — Področje uporabe ratione temporis — Koncesija za javne gradnje — Prodaja zemljišča s strani javnega organa — Nepremičninski projekt preureditve javnih območij, ki ga opredeli ta organ)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. julija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-576/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/18/ES - Področje uporabe ratione temporis - Koncesija za javne gradnje - Prodaja zemljišča s strani javnega organa - Nepremičninski projekt preureditve javnih območij, ki ga opredeli ta organ)
   2013/C 252/07
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. van Beek, A. Tokár in C. Zadra, agenti)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Wissels in J. Langer, agenta)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze in J. Möller, ter A. Wiedmann, agenti)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 2 in naslova III Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132) – Koncesija za javne gradnje – Pravila – Občina Eindhoven

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 55, 19.2.2011.


title: Zadeva C-108/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Vâlcea (Romunija) 29. februarja 2012 – SC Volksbank România SA proti Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Vâlcea (Romunija) 29. februarja 2012 – SC Volksbank România SA proti Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea
   (Zadeva C-108/12)
   2012/C 151/29
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Vâlcea

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: SC Volksbank România SA

      Nasprotni stranki: Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 4(2) Direktive 93/13 (1) mogoče razlagati tako, da v pojma glavnega predmeta pogodbe in cene, ki sta navedena v tej določbi, spadajo elementi, ki pomenijo nadomestilo, do katerega je upravičena kreditna ustanova na podlagi potrošniške kreditne pogodbe, to je efektivno obrestno mero potrošniške kreditne pogodbe (kot je opredeljena v Direktivi 2008/48 (2) o potrošniških kreditnih pogodbah), ki jo sestavljajo zlasti fiksna ali spremenljiva obrestna mera, bančne provizije in drugi stroški, vključeni v pogodbo in opredeljeni v njej?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).

      (2)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66).


title: Zadeva C-65/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena  6. februarja 2006

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/15

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena 6. februarja 2006
   (Zadeva C-65/06)
   (2006/C 86/27)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Ramón Vidal Puig in Wouter Wils, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 6. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Belgiji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Kraljevina Belgija kršila obveznosti iz člena 16(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 s tem, da ni določila sankcij za kršitve te uredbe.

               2.

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 16 (3) Uredbe št. 261/2004 določa: „Sankcije, ki jih določijo države članice za kršitve te uredbe, so učinkovite, sorazmerne in odvračilne“. Člen 19 določa, da ta Uredba prične veljati 17. februarja 2005. Glede na informacije, s katerimi razpolaga Komisija, Belgija še ni določila nobenih sankcij za kršitve te Uredbe, ki bi bile učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1).


title: Zadeva C-6/08 P: Pritožba, ki jo je U.S. Steel Košice, s.r.o. vložilo 2. januarja 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 1. oktobra 2007 v zadevi U.S. Steel Košice, s.r.o. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-27/07

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/29

         Pritožba, ki jo je U.S. Steel Košice, s.r.o. vložilo 2. januarja 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 1. oktobra 2007 v zadevi U.S. Steel Košice, s.r.o. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-27/07
   (Zadeva C-6/08 P)
   (2008/C 64/42)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: US Steel Košice, s.r.o. (zastopnika C. Thomas, Solicitor, in E. Vermulst, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica Sodišču predlaga:

               —

               Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. oktobra 2007 v zadevi U.S. Steel Košice, s.r.o. proti Komisiji, T-27/07, naj se razveljavi;

               —

               zadevo naj se vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje;

               —

               Komisija naj plača stroške pritožnice.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo načela glede dopustnosti tožb in napačno razlagalo Direktivo 2003/87 (1), kot tudi, da je izkrivilo (popačilo) izpodbijano odločbo.

               1.

               Sodišče prve stopnje napačno ni ugotovilo, da je bil z izpodbijano odločbo zavrnjen načrt slovaške vlade, da se pritožnici dodeli določeno količino pravic.

               2.

               Sodišče prve stopnje napačno ni ugotovilo, da je izpodbijana odločba neizogibno vodila k zmanjšanju pravic pritožnice in je to celo izrecno zahtevala.

               3.

               Sodišče prve stopnje napačno ni ugotovilo podobnosti med postopkom izpodbijane odločbe ter postopkom državne pomoči in kontrole združevanja;

                           —

                           temeljni vidiki postopka iz člena 9(3) Direktive 2003/87 so podobni postopkom državne pomoči in kontrole združevanja;

                           —

                           v izpodbijani odločbi se je pravice pritožnice dejansko presojalo kot državne pomoči.

               4.

               Sodišče prve stopnje je napačno opredelilo „diskrecijsko pravico“ in „izvajanje“ izpodbijane odločbe.

         Skratka pritožnica trdi, da jo izpodbijana odločba, s katero je bil pritožnici zavrnjen načrt razdelitve pravic do emisij, s katero so se nujno zmanjšale pravice, do katerih je bila pritožnica upravičena, in s katero se je celo izrecno zahtevalo zmanjšanje teh pravic, neposredno zadeva.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (Besedilo velja za EGP) (UL L 275, str. 32).


title: Zadeva C-94/16 P: Pritožba, ki jo je LTJ Diffusion vložila 16. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 15. decembra 2015 v zadevi T-83/14, LTJ Diffusion/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/8

         Pritožba, ki jo je LTJ Diffusion vložila 16. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 15. decembra 2015 v zadevi T-83/14, LTJ Diffusion/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)
   (Zadeva C-94/16 P)
   (2016/C 326/16)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: LTJ Diffusion (zastopnik: F. Fajgenbaum, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   Arthur et Aston SAS
   Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 15. junija 2016 zavrnilo pritožbo.


title: Zadeva C-540/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) 24. oktobra 2011 – Daniel Levy, Carine Sebbag proti državi Belgiji – SPF Finances

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) 24. oktobra 2011 – Daniel Levy, Carine Sebbag proti državi Belgiji – SPF Finances
      (Zadeva C-540/11)
      (2012/C 25/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de première instance de Bruxelles

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Daniel Levy, Carine Sebbag

         Tožena stranka: država Belgija – SPF Finances

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali država članica spoštuje pravo Skupnosti, zlasti člen 56 v povezavi s členi 10, 57((2)) in 293 Pogodbe ES, če sklene konvencijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja z drugo državo članico, da bi se odpravilo dvojno obdavčevanje dividend, ki izhaja iz delitve davčne pristojnosti po tej konvenciji, nato pa spremeni nacionalni zakon tako, da tako dvojno obdavčevanje ni več odpravljeno?


title: Zadeva C-279/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 22. maja 2013 – C More Entertainment proti Linusu Sandbergu

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 22. maja 2013 – C More Entertainment proti Linusu Sandbergu
   (Zadeva C-279/13)
   2013/C 207/55
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta domstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: C More Entertainment AB

      Tožena stranka: Linus Sandberg

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali pojem priobčitve javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES (1) vključuje dejanje, da se na spletni strani, ki je dostopna vsem, vzpostavi povezava, s klikom katere se omogoči dostop do dela, ki ga radiodifuzno oddaja imetnik avtorske pravice na tem delu?

               2.

               Ali način dostopa do povezave vpliva na presojo prvega vprašanja?

               3.

               Ali je treba upoštevati dejstvo, da je dostop do dela, na katerega se povezava nanaša, kakor koli omejen?

               4.

               Ali lahko države članice s tem, da določijo, da priobčitev javnosti zajema še več dejanj, kot jih določa člen 3(1) Direktive, avtorju priznajo širšo izključno pravico?

               5.

               Ali lahko države članice s tem, da določijo, da priobčitev javnosti zajema še več dejanj, kot jih določa člen 3(2) Direktive, avtorju priznajo širšo izključno pravico?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).


title: Zadeva T-280/10: Tožba, vložena 25. junija 2010 – Milux proti UUNT (ANEURYSMCONTROL)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/46

         Tožba, vložena 25. junija 2010 – Milux proti UUNT (ANEURYSMCONTROL)
   (Zadeva T-280/10)
   ()
   2010/C 234/82
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Milux Holding S.A. (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: J. Bojs, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. aprila 2010 v zadevi R 1432/2009-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ANEURYSMCONTROL“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 10 in 44

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe glede na dejansko stanje tega primera napačno uporabil načelo prepovedi diskriminacije; alternativno, kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da prijavljena znamka nima zadostnega razlikovalnega učinka.


title: Zadeva T-450/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2009 — Harwin International proti UUNT — Cuadrado (Pickwick COLOUR GROUP) ( Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti Pickwick COLOUR GROUP — Prejšnji nacionalni znamki PicK OuiC in PICK OUIC Cuadrado, S.A. VALENCIA — Zahteva za dokaz o uporabi — Člen 56(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 57(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/46

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2009 — Harwin International proti UUNT — Cuadrado (Pickwick COLOUR GROUP)
   (Zadeva T-450/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti Pickwick COLOUR GROUP - Prejšnji nacionalni znamki PicK OuiC in PICK OUIC Cuadrado, S.A. VALENCIA - Zahteva za dokaz o uporabi - Člen 56(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 57(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 180/85
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Harwin International LLC (Albany, New-York, Združene države Amerike) (zastopnik: D. Przedborski, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Cuadrado, SA (Paterna, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. septembra 2007 (zadeva R 1245/2006-2), v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Cuadrado, SA in Harwin International LLC.

      Izrek

               1)

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 10. septembra 2007 (zadeva R 1245/2006-2) se razveljavi.

               2)

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Harwin International LLC.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008.


title: Zadeva T-478/15: Tožba, vložena 21. avgusta 2015 – Romunija/Komisija

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/33

         Tožba, vložena 21. avgusta 2015 – Romunija/Komisija
   (Zadeva T-478/15)
   (2015/C 346/39)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Romunija (zastopniki: R. Radu, A. Buzoianu, E. Gane, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe Komisije, sprejete z dopisom št. BUDG/B/3/MV D(2015) 2453089 z dne 11. junija 2015 s katerim Romunijo poziva, naj da, iz naslova lastnih sredstev, na razpolago znesek 1 079 513,03 EUR;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj pristojnosti Evropske komisije za sprejetje izpodbijane odločbe.

                           —

                           Pravo Unije ne vsebuje nobene določbe, ki bi Komisiji dajala pristojnost, da državi članici naloži obveznost plačila zneska denarja, ki ustreza izgubi lastnih sredstev Evropske unije, in sicer zaradi odpusta carinskih obveznosti, ki ga je sprejela druga država članica, ki je bila pristojna za oceno vrednosti in pobiranje carin ter njihovo vplačilo v proračun EU, in naslova tradicionalnih lastnih sredstev.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, nezadostna in neustrezna obrazložitev izpodbijane odločbe

                           —

                           Izpodbijana odločba ni zadostno in ustrezno obrazložena, kot to zahteva člen 296 PDEU, saj ne vsebuje normativne podlage za njeno sprejetje, na to podlago pa tudi ni mogoče sklepati iz drugih elementov dopisa in ker Komisija v okviru izpodbijane odločbe ni navedla pravnega razlogovanja zaradi katerega je Romuniji naložila obveznost plačila.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačno izvajanje pooblastil Komisije

                           —

                           Če bi Splošno sodišče odločilo, da je institucija Evropske unije ravnala v okviru pristojnosti, ki ji jih dajeta Pogodbe, Romunija trdi, da je ta institucija svojo pristojnost izvajala napačno in kršila načelo dobrega upravljanja in pravico Romunije do obrambe.

                           —

                           Komisija naj bi kršila svojo obveznost skrbnosti in dobrega upravljanja, ker ni pozorno preučila vseh upoštevnih informacij s katerimi razpolaga in ni zahtevala drugih potrebnih informacij preden je sprejela izpodbijano odločbo. Komisija ni izkazala neposredne vzročne zveze med ravnanji, ki se očitajo Romuniji in izgubo lastnih sredstev Evropske unije. Komisija tudi ni utemeljila zneska, ki ga zahteva od Romunije s sklicevanjem na znesek carin, ki ustreza vrednosti zadevnih tranzitnih operacij, saj se je oprla na vrednost, katere plačilo je odpustila Zvezna Republika Nemčija.

                           —

                           Dejavnost Komisije ni bila predvidljiva in Romuniji ni omogočila izvrševanja svoje pravice do obrambe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj

                           —

                           Komisija pravnih norm, na podlagi katerih je naložila obveznost plačila v izpodbijani odločbi ni individualizirala in določila, ravno tako pa njihova uporaba ni bila predvidljiva za Romunijo. Romunija ni mogla predvideti niti vedeti, preden je dobila dopis Komisije, da ima obveznost dati na razpolago proračunu Unije zahtevani znesek denarja. Romunija v zvezi s tem navaja, da je Komisija s sprejetjem izpodbijane odločbe in naložitvijo obveznosti plačila Romuniji pet let po zadevnih dogodkih in kljub stališčem, ki jih je Komisije izrazila v okviru dialoga, ki ga je v tem času imela z romunskimi organ, kršila legitimno pričakovanje Romunije glede neobstoja obveznosti glede plačila carin v zvezi z zadevnimi tranzitnimi operacijami.


title: Zadeva C-398/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 3. januarja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/13

         Sklep predsednika Sodišča z dne 3. januarja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-398/10) (1)

   2011/C 89/30
   Jezik postopka: grščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.