title: Zadeva T-854/16: Tožba, vložena 5. decembra 2016 – Barata/Parlament

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/44

         Tožba, vložena 5. decembra 2016 – Barata/Parlament
   (Zadeva T-854/16)
   (2017/C 038/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Joao Miguel Barata (Evere, Belgja) (zastopniki: G. Pandey, D. Rovetta, odvetnika, in J. Grayston, solicitor)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               najprej – po potrebi – razglasi neveljavnost člena 90 Kadrovskih predpisov in njegovo neuporabo v obravnavanem primeru v skladu s členom 277 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               razglasi ničnost kolektivno izpodbijane odločbe, in sicer odločbe Direktorata za razvoj človeških virov z dne 29. januarja 2016, s katero ime tožeče stranke ni bilo vključeno na seznam izbranih kandidatov, in odločbe z dne 25. avgusta 2016, s katero je bila zavrnjena pritožba na podlagi člena 90 Kadrovskih predpisov;

               —

               razglasi ničnost obvestila o notranjem natečaju št. 2015/023, s katerim so bili zaposleni 18. septembra 2015 seznanjeni prek okrožnice;

               —

               razglasi ničnost celotnega osnutka seznama uradnikov, ki so bili izbrani za sodelovanje v navedenem programu usposabljanja;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov, ki se nanašajo na kršitev Kadrovskih predpisov, bistvene kršitve postopka, kršitev Pogodb EU in splošnih načel prava Unije:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela učinkovitega sodnega varstva, kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in ugovor nezakonitosti in neuporabe v skladu s členom 277 Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi z nezakonitostjo in neuporabo člena 90 Kadrovskih predpisov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti pravilnega in dobrega upravljanja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti in prepovedi diskriminacije.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev legitimnih pričakovanj tožeče stranke in načela enakosti.


title: Zadeva C-465/12 P: Pritožba, ki jo je Plamen Simov vložil 18. oktobra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2012 v zadevi T-271/12, Plamen Simov proti Evropski komisiji in Republiki Bolgariji

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/55

         Pritožba, ki jo je Plamen Simov vložil 18. oktobra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2012 v zadevi T-271/12, Plamen Simov proti Evropski komisiji in Republiki Bolgariji
   (Zadeva C-465/12 P)
   2013/C 225/103
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranke

      Pritožnik: Plamen Simov

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Republika Bolgarija
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 21. marca 2013 pritožbo razglasilo za očitno nedopustno.


title: Zadeva T-515/14 P: Pritožba, ki jo je 9. julija 2014 vložil Christodoulos Alexandrou zoper sodbo, ki jo je 14. maja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-34/13, Alexandrou proti Komisiji

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/56

         Pritožba, ki jo je 9. julija 2014 vložil Christodoulos Alexandrou zoper sodbo, ki jo je 14. maja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-34/13, Alexandrou proti Komisiji
   (Zadeva T-515/14 P)
   2014/C 292/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Christodoulos Alexandrou (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: R. Duta, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               to pritožbo po obliki in vsebini sprejme in jo razglasi za utemeljeno in upravičeno;

               —

               izpodbijano sodbo zato na podlagi navedenih razlogov spremeni oziroma jo razveljavi;

               —

               zadevno pritožbo po potrebi vrne Sodišču za uslužbence Evropske unije;

               —

               drugi stranki v postopku naloži plačilo vseh stroškov v obeh postopkih.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: nezadostna obrazložitev izpodbijane odločbe, zlasti v zvezi z zavrnitvijo Komisije, da ugodi zahtevi pritožnika za dostop do sedmih vprašanj, ki naj jih ne bi uspešno opravil.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva, ker naj bi bila pritožniku zato, ker ne razpolaga z zaprošenimi vprašanji, odvzeta učinkovita pravna sredstva zoper odločbo o zavrnitvi njegove prijave.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj ne bi uporabilo člena 44(2) poslovnika Sodišča za uslužbence.


title: Zadeva C-145/11: Tožba, vložena 25. marca 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               28.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 160/12

         Tožba, vložena 25. marca 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-145/11)
   2011/C 160/14
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Šimerdová in A. Marghelis, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da je zavrnila validacijo dveh vlog za pridobitev dovoljenja za promet z zdravili za uporabo v veterinarski medicini, CT-Line 15 % Premix in CT-Line 15 % Oral Powder, v okviru decentraliziranega postopka iz Direktive 2001/82/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini (1), ni izpolnila obveznosti iz členov 32 in 33 te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija s to tožbo trdi, da zgoraj navedena Direktiva 2001/82/ES državi članici ne dopušča, da v okviru decentraliziranega postopka pravno in znanstveno presoja vlogo za pridobitev dovoljenja. Stopnja validacije naj bi služila le preverjanju, ali je predložena dokumentacija enaka v vseh državah članicah, ali je popolna in ali vključuje seznam zadevnih držav članic, v skladu s pogoji, navedenimi v členu 32(1) Direktive. Tožeča stranka tako toženi stranki očita, da je zavrnila vloge za pridobitev dovoljenja s tem, da se je sklicevala zlasti na razloge, povezane s sestavo zdravila in njegovo farmacevtsko obliko, na njegovo domnevno neskladnost z nacionalnim pravom in na morebitna tveganja za javno zdravje.
   Komisija prav tako trdi, da so zadevne države članice na stopnji validacije z vlogo za pridobitev dovoljenja zavezane odobriti poročilo o oceni, ki ga predloži referenčna država članica, vsaj v skladu s členom 33 Direktive navesti morebitno resno tveganje za zdravje ljudi ali živali ali za okolje. Vendar naj francoski organi ne bi delovali po postopku iz tega člena.

      (1)  Direktiva 2001/82/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini (UL L 311, str. 1).


title: Zadeva C-406/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 11. avgusta 2010 – SAS Institute Inc. proti World Programming Ltd

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 11. avgusta 2010 – SAS Institute Inc. proti World Programming Ltd
   (Zadeva C-406/10)
   ()
   2010/C 346/45
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SAS Institute Inc.

      Tožena stranka: World Programming Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

   A.
         V zvezi z razlago Direktive Sveta 91/250/EGS z dne 14. maja 1991 o pravnem varstvu računalniških programov

       (1)

         in Direktive 2009/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 (kodificirana različica)

       (2):

               1.

               Ali je treba člen 1(2) – če je računalniški program (v nadaljevanju: prvi program) varovan z avtorsko pravico kot književno delo – razlagati tako, da ne gre za kršitev avtorske pravice na prvem programu, če konkurent imetnika avtorske pravice brez dostopa do izvorne kode prvega programa neposredno ali s postopkom, kot je dekompiliranje objektne kode, ustvari drug program (v nadaljevanju: drugi program), ki posnema funkcije prvega programa?

               2.

               Ali kateri od teh dejavnikov vpliva na odgovor na prvo vprašanje:

                           (a)

                           vrsta in/ali obseg funkcionalnosti prvega programa;

                           (b)

                           vrsta in/ali obseg znanja, presoje ali dela, ki jih je avtor prvega programa uporabil za snovanje funkcionalnosti prvega programa;

                           (c)

                           raven podrobnosti posnemanja funkcionalnosti prvega programa v drugem programu;

                           (d)

                           če izvorna koda za drugi program posnema vidike izvorne kode prvega programa do ravni, ki presega tisto, ki je bila nujno potrebna za izvedbo enake funkcionalnosti kot pri prvem programu?

               3.

               Ali je treba člen 1(2) – če prvi program razlaga in izvaja uporabniške programe, ki so jih uporabniki prvega programa napisali v programskem jeziku, ki ga je razvil avtor prvega programa in ki obsega ključne besede, ki jih je razvil ali izbral avtor prvega programa, in sintakso, ki jo je razvil avtor prvega programa – razlagati tako, da ne gre za kršitev avtorske pravice na prvem programu, če se drugi program zapiše tako, da te uporabniške programe razlaga in izvaja z enakimi ključnimi besedami in enako sintakso?

               4.

               Ali je treba člen 1(2) – če prvi program bere iz podatkovnih datotek določenega formata, ki ga je razvil avtor prvega programa, in zapisuje vanje –razlagati tako, da ne gre za kršitev avtorske pravice na prvem programu, če se drugi program napiše tako, da bere iz podatkovnih datotek enakega formata in zapisuje vanje?

               5.

               Ali se odgovor na vprašanja 1, 3 in 4 spremeni, če je avtor drugega programa tega ustvaril:

                           (a)

                           z opazovanjem, proučevanjem in testiranjem delovanja prvega programa; ali

                           (b)

                           z branjem priročnika, ki ga je izdelal in objavil avtor prvega programa, v katerem so opisane funkcije prvega programa (v nadaljevanju: priročnik); ali

                           (c)

                           z (a) in (b)?

               6.

               Ali je treba člen 5(3) – če ima oseba pravico uporabiti kopijo prvega programa v skladu z licenco – razlagati tako, da je pridobitelj licence upravičen, da brez dovoljenja imetnika pravice izvrši dejanja nalaganja, izvajanja in shranjevanja programa z namenom opazovanja, testiranja ali proučevanja delovanja prvega programa, zato da ugotovi, katere ideje in načela so osnova kateremu koli elementu programa, če licenca pridobitelju licence omogoča, da izvrši dejanja nalaganja, izvajanja in shranjevanja prvega programa, kadar ga uporablja za določen namen, ki ga licenca dovoljuje, medtem ko dejanja, izvršena za opazovanje, preučevanje ali testiranje prvega programa presegajo obseg namena, ki ga dovoljuje licenca?

               7.

               Ali je treba člen 5(3) razlagati tako, da se za dejanja opazovanja, testiranja ali preučevanja delovanja prvega programa šteje, da se izvršijo zato, da se ugotovijo ideje ali načela, ki so osnova kateremu koli elementu prvega programa, če je njihov namen:

                           (a)

                           da se ugotovi, kako prvi program deluje, zlasti podrobnosti, ki v priročniku niso opisane, za namene zapisovanja drugega programa na način, naveden v vprašanju 1 zgoraj;

                           (b)

                           da se ugotovi, kako prvi program razlaga in izvršuje stavke, zapisane v programskem jeziku, ki ga razlaga in izvršuje (glej vprašanje 3 zgoraj);

                           (c)

                           da se ugotovijo formati podatkovnih datotek, ki so zapisane v prvem programu ali jih prvi program bere (glej vprašanje 4 zgoraj);

                           (d)

                           da se primerja zmogljivost drugega programa s prvim programom za ugotavljanje razlogov, zaradi katerih se njuni zmogljivosti razlikujeta, in za izboljšanje zmogljivosti drugega programa;

                           (e)

                           da se opravijo vzporedni testi prvega in drugega programa za primerjavo njunih izložkov med razvijanjem drugega programa, predvsem z aktiviranjem enakih testnih skript v prvem in drugem programu;

                           (f)

                           da se ugotovi izložek dnevniške datoteke, ki jo generira prvi program, z namenom ustvarjanja dnevniške datoteke enakega ali podobnega videza;

                           (g)

                           da se zagotovi, da prvi program ustvari podatke (dejansko podatke, ki povezujejo poštne številke z zveznimi državami ZDA) za ugotavljanje, ali to ustreza uradnim podatkovnim bazam teh podatkov, in če ne, da se drugi program programira tako, da se bo na enake vhodne podatke odzval enako kot prvi program.

         B.
         V zvezi z razlago Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (3):

               8.

               Ali je treba člen 2(a) – če je priročnik varovan z avtorsko pravico kot književno delo – razlagati tako, da gre za kršitev avtorske pravice na priročniku, kadar avtor drugega programa v njem reproducira ali znatno reproducira katero koli od teh zadev, opisanih v priročniku:

                           (a)

                           izbiro statističnih operacij, ko si bile vključene v prvi program;

                           (b)

                           matematične formule, uporabljene v priročniku za opisovanje teh operacij;

                           (c)

                           posebne ukaze ali kombinacije ukazov, s katerimi je te operacije mogoče aktivirati;

                           (d)

                           možnosti, ki jih je avtor prvega programa zagotovil v zvezi z različnimi ukazi;

                           (e)

                           ključne besede in sintakso, ki jo prepozna prvi program;

                           (f)

                           privzete nastavitve, za katere se je avtor prvega programa odločil, da se uporabijo, če uporabnik določenega ukaza ali možnosti ne določi;

                           (g)

                           število ponovitev, ki jih bo izvedel prvi program v določenih okoliščinah?

               9.

               Ali je treba člen 2(a) razlagati tako, da gre za kršitev avtorske pravice na priročniku, kadar avtor drugega programa v priročniku, ki opisuje drugi program, reproducira ali znatno reproducira ključne besede in sintakso, ki jih prepozna prvi program?

      (1)  UL L 122, str. 42.

      (2)  Direktiva 2009/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o pravnem varstvu računalniških programov (Kodificirana različica) (Besedilo velja za EGP), UL L 111. str. 16.

      (3)  UL L 167, str. 10.


title: Sodba Sodišča z dne 28. januarja 2015 v zadevi E-13/14 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Neizvajanje – Direktiva Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi)

text:
               18.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/7

         SODBA SODIŠČA
   z dne 28. januarja 2015
   v zadevi E-13/14
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Neizvajanje – Direktiva Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi)
   (2015/C 201/07)
   V zadevi E-13/14, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 21c Priloge XVIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP in Sklepom Skupnega odbora št. 147/2009 z dne 4. decembra 2009, in/ali o sprejetju teh ukrepov ni uradno obvestila Nadzornega organa Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 28. januarja 2015 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 21c Priloge XVIII k Sporazumu EGP (Direktiva Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. I k Sporazumu EGP in Sklepom Skupnega odbora št. 147/2009 z dne 4. decembra 2009, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  15. novembra 2005  v zadevi C-320/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Členi od 28 ES do 30 ES — Prosti pretok blaga — Člena 1 in 3 Uredbe (EGS) št. 881/92 — Člena 1 in 6 Uredbe (EGS) št. 3118/93 — Prevoz — Sektorska prepoved vožnje tovornjakov nad 7,5 tone, ki prevažajo določeno blago — Kakovost zraka — Varovanje zdravja in varstvo okolja — Načelo sorazmernosti)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/4

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 15. novembra 2005
   v zadevi C-320/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Členi od 28 ES do 30 ES - Prosti pretok blaga - Člena 1 in 3 Uredbe (EGS) št. 881/92 - Člena 1 in 6 Uredbe (EGS) št. 3118/93 - Prevoz - Sektorska prepoved vožnje tovornjakov nad 7,5 tone, ki prevažajo določeno blago - Kakovost zraka - Varovanje zdravja in varstvo okolja - Načelo sorazmernosti)
   (2006/C 36/07)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-320/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. Schmidt ter W. Wils in G. Braun), ob intervenciji Zvezne republike Nemčije (zastopnika: W.-D. Plessing in A. Tiemann, skupaj s T. Lübbig, Rechtsanwalt), Italijanske republike (zastopnik: I. M. Braguglia, skupaj z G. De Bellisom, avvocato dello Stato), Kraljevine Nizozemske (zastopnica: H. G. Sevenster) proti Republiki Avstriji (zastopnika: E. Riedl in H. Dossi), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 24. julija 2003, je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas in K. Schiemann, predsedniki senatov, R. Schintgen (poročevalec), J. N. Cunha Rodrigues, sodnika, R. Silva de Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts, P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis in A. Borg Barthet, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodna tajnica: K. Sztranc, administratorka 15. novembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Republika Avstrija s tem, da je s sprejetjem uredbe deželnega glavarja Tirolske, ki omejuje promet na avtocesti A 12 v dolini reke Inn (sektorska prepoved vožnje) [Verordnung des Landeshauptmanns von Tirol, mit der auf der A 12 Inntalautobahn verkehrsbeschränkende Maßnahmen erlassen werden (sektorales Fahrverbot)], z dne 27. maja 2003 tovornjakom nad 7,5 tone, ki prevažajo določeno blago, prepovedala vožnjo na odseku avtoceste A 12 v dolini reke Inn, ni izpolnila obveznosti iz členov 28 ES in 29 ES.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

               4.

               Zvezna republika Nemčija, Italijanska republika in Kraljevina Nizozemska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.


title: Zadeva C-16/06 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2008 – Les Éditions Albert René SARL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Orange A/S (Pritožba – Znamka Skupnosti – Uredba (ES) št. 40/94 – Člena 8 in 63 – Besedna znamka MOBILIX – Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti in nacionalne znamke OBELIX – Delna zavrnitev ugovora – Reformatio in pejus – Teorija nevtralizacije – Sprememba predmeta spora – Dokumenti, vključeni v prilogo k tožbi pred Sodiščem prve stopnje kot novi dokazi)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2008 – Les Éditions Albert René SARL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Orange A/S
   (Zadeva C-16/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člena 8 in 63 - Besedna znamka MOBILIX - Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti in nacionalne znamke OBELIX - Delna zavrnitev ugovora - Reformatio in pejus - Teorija nevtralizacije - Sprememba predmeta spora - Dokumenti, vključeni v prilogo k tožbi pred Sodiščem prve stopnje kot novi dokazi)
   (2009/C 44/03)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Les Éditions Albert René SARL (zastopnik: J. Pagenberg, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik), Orange A/S (zastopnik; J. Balling, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 27. oktobra 2005 v zadevi Les Éditions Albert Réné SARL proti Uradu za harmonizacijo na notranjem trgu (znamke in modeli), T-336/03, s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo imetnika znamke Skupnosti in nacionalne znamke „OBELIX“ za nekatere proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 28, 35, 41 in 42 za razveljavitev odločbe R 559/2002-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 14. julija 2003, s katero je bila delno zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore, ki je zavrnil ugovor zoper zahtevo za registracijo besedne znamke „MOBILIX“ za nekatere proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 37, 38 in 42.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Les Éditions Albert René Sàrl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006.


title: Zadeva T-414/06 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. marca 2008 – Combescot proti Komisiji ( Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Nedopustnost tožbe, vložene pri Sodišču za uslužbence – Rok za vložitev tožbe )

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. marca 2008 – Combescot proti Komisiji
   (Zadeva T-414/06 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Nedopustnost tožbe, vložene pri Sodišču za uslužbence - Rok za vložitev tožbe“)
   (2008/C 92/54)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Philippe Combescot (Popayán, Kolumbija) (zastopnika: A. Maritati in V. Messa, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: V. Joris in M. Velardo, zastopnika, skupaj s S. Corongiu, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 19. oktobra 2006 v zadevi Combescot proti Komisiji (F-114/05, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.
   Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Philippe Combescot nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva C-388/10 P: Pritožba, ki jo je Félix Muñoz Arraiza vložil 2. avgusta 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. junija 2010 v zadevi T-138/09, Félix Muñoz Arraiza proti UUNT in Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/7

         Pritožba, ki jo je Félix Muñoz Arraiza vložil 2. avgusta 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. junija 2010 v zadevi T-138/09, Félix Muñoz Arraiza proti UUNT in Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja
   (Zadeva C-388/10 P)
   ()
   2010/C 301/09
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Félix Muñoz Arraiza (zastopnika: J. Grimau Muñoz in J. Villamor Muguerza, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja

      Predlog

               —

               Sodba Splošnega sodišča Evropskih skupnosti z dne 9. junija 2010, T-138/09, naj se razveljavi ker so nasprotujoče znamke v celoti združljive z prijavo znamke Skupnosti št. 4121621 „Riojavina“.

               —

               drugima strankama naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               A.

               Prvi pritožbeni razlog je kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1) o blagovni znamki Skupnosti (v nadaljevanju: UZS). Razlog kršitve tega člena ima dva dela:

                           —

                           Izkrivljanje dejstev, izkrivljanje seznama proizvodov in storitev, ki so bili dejansko navedeni v prijavi znamke, in napačna razlaga sodbe Sodišča z dne 29. septembra 1998 v zadevi Canon, C-39/97 (2), točka 23, v zvezi s sodbama Sodišča z dne 9. decembra 1981, C-193/80 in z dne 15. oktobra 1985, 281/83.
                           V tem delu pritožbenega razloga pritožnik zatrjuje, da je Splošno sodišče omejilo seznam proizvodov, ki so bili dejansko navedeni v prijavi znamke Skupnosti s tem, da je splošno kategorijo „kis“ omejilo na „vinski kis“ za kar se je oprlo na dve utemeljitvi: upoštevanje nacionalne zakonske opredelitve pojma „kis“, ki je posredna in njene reference in sicer Disposición Adicional Primera de la Ley española 24/2003 de la Viña y el Vino (Prva dodatna določba zakona o vinski trti in vinu) namesto normativne opredelitve na podlagi prava Skupnosti, ki je potrjena s sodbama Sodišča z dne 9. decembra 1981, C-193/80, in z dne 15. oktobra 1985, C-281/83. V teh sodbah je jasno navedeno, da pravo Skupnosti opredeljuje kis kot generični pojem in je v celoti nevezan na to da bi moral biti iz vina. Druga utemeljitev Splošnega sodišča za izenačitev kisa z vinskim kisom pa je, da proizvajalci vina običajno proizvajajo tudi vinski kis, kar poraja vprašanja, saj taka ugotovitev temelji na izenačitvi „kisa“ z „vinskim kisom“. Poleg tega za namene primerjave v okviru presoje obstoja verjetnosti zmede sodbi C-193/80 in C-281/83 generično naravo kisa povezujeta z upoštevnim ozemljem. Splošno sodišče pa je upoštevno ozemlje izkrivilo, ko je navedlo, da je vrsta kisa, katere se „na svetu“ največ potroši in proizvede vinski kis, saj je upoštevno ozemlje Evropska unija.

                           —

                           Kršitev procesnih določb glede presoje dokazov in dokaznega bremena v skladu s sodbama Sodišča z dne 14. septembra 1999, C-375/97 (3), in z dne 4. maja 1999, C-108/97 in C-109/97 (4).
                           V okviru tega dela pritožbenega razloga se navaja, da je Splošno sodišče znake primerjalo na podlagi (v postopku to ni bilo pretreseno), poznanosti in/ali večjega razlikovalnega učinka znamke „Rioja“.

               B.

               Drugi pritožbeni razlog je kršitev, po analogiji, člena 43 UZS 40/94 (5), zdaj člen 42 UZS 207/2009.
               V tem okviru se Splošnemu sodišču očita, da je omejilo seznam proizvodov in storitev, ki so bili dejansko navedeni, zaradi domnevne bodoče uporabe prijavljene znamke, kar pa je mogoče le v primeru znamk, ki so bile registrirane vsaj pet let in je zanje imetnik zadevne znamke predložil dokazilo o uporabi v skladu s členom 42(2) UZS.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009, UL L 78, str. 1.

      (2)  Recueil, str. I-5507

      (3)  Recueil 1999, str. I-5421.

      (4)  Recueil 1999, str. I-2779.

      (5)  UL 1994 L 11, str. 1.


title: Zadeva C-36/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 93/16/EGS – Posebno izobraževanje, ki se zahteva za opravljanje dejavnosti splošnega zdravnika – Nepravilen prenos)

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/12

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-36/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 93/16/EGS - Posebno izobraževanje, ki se zahteva za opravljanje dejavnosti splošnega zdravnika - Nepravilen prenos)
   (2008/C 301/23)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in H. Støvlbæk, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 30, 31 in 36 Direktive Sveta 93/16/EGS z dne 5. aprila 1993 o olajšanju prostega gibanja zdravnikov in o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi (UL L 165, str. 1) – Posebno izobraževanje, ki se zahteva za opravljanje dejavnosti splošnega zdravnika.
   Izrek

               1)

               Helenska republika, s tem ko je sprejela in ohranila v veljavi pravila iz členov 29(d.1) in (d.2) Zakona 3209/03, ki nista v skladu s členi 30, 31 in 36 Direktive Sveta 93/16/EGS z dne 5. aprila 1993, o olajšanju prostega gibanja zdravnikov in o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001, ni izpolnila obveznosti iz navedenih členov 30, 31 in 36.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva T-37/10 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2012 – De Nicola proti EIB (Pritožba — Javni uslužbenci — Osebje EIB — Ocenjevanje — Napredovanje — Ocenjevalno in napredovalno obdobje 2006 — Sklep odbora za pritožbe — Vsebina preizkusa — Zdravstveno zavarovanje — Zavrnitev povrnitve stroškov zdravljenja — Odškodninski zahtevek)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2012 – De Nicola proti EIB
   (Zadeva T-37/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Osebje EIB - Ocenjevanje - Napredovanje - Ocenjevalno in napredovalno obdobje 2006 - Sklep odbora za pritožbe - Vsebina preizkusa - Zdravstveno zavarovanje - Zavrnitev povrnitve stroškov zdravljenja - Odškodninski zahtevek)
   2012/C 165/29
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: G. Nuvoli in F. Martin, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 30. novembra 2009 v zadevi De Nicola proti EIB (F-55/08, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 30. novembra 2009 v zadevi De Nicola proti EIB (F-55/08, še neobjavljena v ZOdl.) se razveljavi v delih, v katerih so bili zavrnjeni, prvič, predlogi C. De Nicole, s katerimi je želel doseči razglasitev ničnosti sklepa odbora za pritožbe Evropske investicijske banke (EIB), drugič, njegovi predlogi za razglasitev ničnosti sklepa o zavrnitvi njegovega napredovanja v napredovalnem obdobju 2006 in vseh povezanih aktov, ki so bili sprejeti pred tem sklepom ali po njem, in, tretjič, njegovi predlogi za ugotovitev odgovornosti EIB zaradi nadlegovanja, ki naj bi ga bil deležen s strani te institucije, in s tem povezani odškodninski zahtevki.

               2.

               V preostalem delu se pritožba zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva C-94/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države – Delovni mesti kapitana in prvega oficirja – pridržek o državljanstvu)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-94/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Delovni mesti kapitana in prvega oficirja - pridržek o državljanstvu)
   (2009/C 6/15)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in L. Lozano Palacios, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevini Španiji (zastopnik: B. Plaza Cruz, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 39 ES – Zahteva po španskem državljanstvu za opravljanje poklicev kapitana in prvega oficirja na določenih plovilih, ki plujejo pod špansko zastavo – Nezdružljivost s pravom Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija, s tem, da je v svoji zakonodaji obdržala zahteve po španskem državljanstvu za delovno mesto kapitana ali prvega oficirja vseh ladji, ki plujejo pod špansko zastavo razen trgovskih ladjah z bruto tonažo manjšo kot 100 ton, ki prevažajo tovor ali manj kot 100 potnikov in plujejo izključno med pristanišči oziroma točkami znotraj voda, nad katerimi ima Kraljevina Španija suverenost, suverene pravice ali jurisdikcijo, ni izpolnila obveznosti, ki ji jih nalaga pravo Skupnosti, zlasti člen 39 ES.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


               20.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/65

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, predložena s strani Oslo tingrett, z dne 26. novembra 2007 v zadevi L'Oréal Norge AS proti Smart Club Norge AS
   (Zadeva E-10/07)
   (2008/C 74/15)
   Na sodišče Efte je bila z dopisom z dne 26. novembra 2007, ki ga je poslalo Oslo tingrett (okrožno sodišče Oslo) in ga je tajništvo sodišča prejelo 29. novembra 2007, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi L'Oréal Norge AS proti Smart Club Norge AS glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali je člen 7(1) Direktive Sveta 89/104/EGS mogoče razumeti v smislu, da ima imetnik blagovne znamke pravico preprečiti uvoze iz tretjih držav zunaj območja EGP, kadar pride do takih uvozov brez njegovega soglasja?

               2.

               Ali je člen 7(1) Direktive 89/104/EGS mogoče razumeti v smislu, da je dovoljeno mednarodno izčrpanje?


title: Zadeva T-603/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. marca 2014 – Ecologistas en Acción proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi z izvedbo industrijskega projekta v na območju, zaščitenem na podlagi Direktive 92/43/EGS — Dokument, ki izvira iz države članice — Očitno nasprotovanje države članice — Zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom cilja ukrepov nadzora, preiskave in revizije — Izjema v zvezi z varstvom sodnih postopkov — Okoljske informacije — Uredba (ES) št. 1367/2006 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. marca 2014 – Ecologistas en Acción proti Komisiji
   (Zadeva T-603/11) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi z izvedbo industrijskega projekta v na območju, zaščitenem na podlagi Direktive 92/43/EGS - Dokument, ki izvira iz države članice - Očitno nasprotovanje države članice - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom cilja ukrepov nadzora, preiskave in revizije - Izjema v zvezi z varstvom sodnih postopkov - Okoljske informacije - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   2014/C 159/33
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ecologistas en Acción-CODA (Madrid, Španija) (zastopnik: J. Doreste Hernández, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Costa de Oliveira in I. Martínez del Peral, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopnika: sprva S. Centeno Huerta, nato M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 23. septembra 2011 s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov v zvezi z odobritvijo načrta gradnje pristanišča v kraju Granadilla (Tenerife, Španija), ki so jih španski organi v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102) posredovali Komisiji.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Organizacija Ecologistas en Acción-CODA nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva C-281/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 18. maja 2017 – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/37

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 18. maja 2017 – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-281/17)
   (2017/C 239/47)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Thomas Schmidt

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10


title: Zadeva C-154/14 P: Pritožba, ki sta jo SKW Stahl-Metallurgie Holding AG in SKW Stahl-Metallurgie GmbH vložili 2. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 23. januarja 2014 v zadevi T-384/09, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH proti Evropski komisiji

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/20

         Pritožba, ki sta jo SKW Stahl-Metallurgie Holding AG in SKW Stahl-Metallurgie GmbH vložili 2. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 23. januarja 2014 v zadevi T-384/09, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-154/14 P)
   2014/C 159/27
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH, (zastopnika: Dr. A. Birnstiel in Dr. S. Janka, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Gigaset AG, Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               1.

               izpodbijano sodbo v celoti razveljavi v delu, v katerem so bili predlogi pritožnic zavrnjeni, in predlogom na prvi stopnji v celoti ugodi;

               2.

               podredno, izpodbijano sodbo delno razveljavi;

               3.

               še bolj podredno, globo, naloženo pritožnicam s členom 2(f) in (g) odločbe Evropske komisije o naložitvi glob z dne 22. julija 2009, ex aequo et bono zmanjša;

               4.

               še bolj podredno, izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

               5.

               vsekakor v zvezi s predlogi od 1 do 4 plačilo stroškov naloži nasprotni stranki v pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici uveljavljata v bistvu štiri pritožbene razloge:

               1.

               V sodbi Splošnega sodišča naj bi bilo pravo napačno uporabljeno in to sodbo naj bi bilo treba razveljaviti, saj naj ne bi upoštevala, da so bile pritožnicama v postopku v zvezi z naložitvijo globe kršene bistvene procesne pravice, kot je pravica do izjave. S potrditvijo ocene nasprotne stranke v pritožbenem postopku naj bi tudi Splošno sodišče kršilo načelo sorazmernosti in prepoved vnaprejšnje presoje dokazov.

               2.

               Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo, da je nasprotna stranka v pritožbenem postopku s svojo odločbo in globami, naloženimi več skupinam solidarno odgovornih, člen 101 PDEU napačno uporabila in kršila obveznost obrazložitve po členu 296 PDEU, tako da je tudi Splošno sodišče sprejelo pravno napačno odločitev ob uporabi koncepta gospodarske enote in v zvezi z obsegom obveznosti obrazložitve.

               3.

               Splošno sodišče naj bi s svojo sodbo kršilo tudi načeli jasnosti sankcij ter individualizacije kazni in sankcij, s tem da je odločbo nasprotne stranke v pritožbenem postopku ohranilo v veljavi.

               4.

               Nazadnje pritožnici očitata, da je Splošno sodišče dopolnilno argumentacijo pritožnic v postopku pravno napačno štelo za novo in zato nedopustno, čeprav sta pritožnici ustrezne očitke navedli že v njuni tožbi.


title: Zadeva T-507/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2016 – Vidmar in drugi/Komisija (Nepogodbena odgovornost — Pristop Hrvaške k Uniji — Razveljavitev nacionalne zakonodaje, ki je pred pristopom predvidevala vzpostavitev poklica javnega izvršitelja — Škoda, ki so jo utrpele osebe, ki so bile prej imenovane za javne izvršitelje — Nesprejetje ukrepov Komisije, s katerimi bi se zagotovilo spoštovanje pristopnih zavez — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim se daje pravice posameznikom — Člen 36 Akta o pristopu)

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2016 – Vidmar in drugi/Komisija
   (Zadeva T-507/14) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Pristop Hrvaške k Uniji - Razveljavitev nacionalne zakonodaje, ki je pred pristopom predvidevala vzpostavitev poklica javnega izvršitelja - Škoda, ki so jo utrpele osebe, ki so bile prej imenovane za javne izvršitelje - Nesprejetje ukrepov Komisije, s katerimi bi se zagotovilo spoštovanje pristopnih zavez - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim se daje pravice posameznikom - Člen 36 Akta o pristopu))
   (2016/C 118/29)
   Jezik postopka: hrvaščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Vedran Vidmar (Zagreb, Hrvaška) in 21 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi sodbe (zastopnik: D. Graf, odvetnik) ter Darko Graf (Zagreb) (zastopnika: sprva D. Graf, nato L. Duvnjak, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Ječmenica in G. Wils, agenta)

      Predmet

   Tožba za povračilo škode, ki so jo tožeče stranke domnevno utrpele zaradi nepravilnega ravnanja Komisije pri spremljanju spoštovanja pristopnih zavez Republike Hrvaške.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vedranu Vidmarju, Darku Grafu in drugim tožečim strankam, katerih imena so navedena v prilogi, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-444/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – Gold East Paper in Gold Huasheng Paper proti Svetu (Subvencije — Uvoz premazanega finega papirja s poreklom s Kitajske — Metodologija — Izračun ugodnosti — Očitna napaka pri presoji — Specifičnost — Amortizacijska doba — Preferenčna davčna obravnava — Izravnalni ukrepi — Škoda — Določitev stopnje dobička — Opredelitev zadevnega izdelka — Industrija Skupnosti — Vzročna zveza)

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – Gold East Paper in Gold Huasheng Paper proti Svetu
   (Zadeva T-444/11) (1)

   ((Subvencije - Uvoz premazanega finega papirja s poreklom s Kitajske - Metodologija - Izračun ugodnosti - Očitna napaka pri presoji - Specifičnost - Amortizacijska doba - Preferenčna davčna obravnava - Izravnalni ukrepi - Škoda - Določitev stopnje dobička - Opredelitev zadevnega izdelka - Industrija Skupnosti - Vzročna zveza))
   2014/C 380/08
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Kitajska); in Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (zastopniki: V. Akritidis, Y. Melin in F. Crespo, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, zastopnik, sprva skupaj z G. Berrischem, A. Polcynom, odvetnika, in de N. Chesaites, barrister, nato z B. O’Connorjem, solicitor, in S. Gublom, odvetnikom)

      Intervenienti v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: J.-F. Brakeland, M. França in A. Stobiecka-Kuik, zastopniki); Cepifine AISBL (Bruselj, Belgija); Sappi Europe SA (Bruselj); Burgo Group SpA (Altavilla Vicentina, Italija); in Lecta SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: L. Ruessmann in W. Berg, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene Uredbe Sveta (EU) št. 452/2011 z dne 6. maja 2011 o uvedbi dokončne protisubvencijske dajatve na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 128, str. 18) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd in Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd poleg svojih stroškov nosita tudi stroške, ki so jih priglasili Svet Evropske unije, združenje Cepifine in družbe AISBL, Sappi Europe SA, Burgo Group SpA ter Lecta SA.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva C-545/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. maja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države — Elektronske komunikacije — Direktivi 2002/21/ES in 2002/22/ES — Ponudnik storitev širokopasovnega dostopa — Obveza, da se v potrditev predloži maloprodajne tarife in jih določi na osnovi stroškov opravljanja storitev — Neizvedba tržne analize)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. maja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-545/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Elektronske komunikacije - Direktivi 2002/21/ES in 2002/22/ES - Ponudnik storitev širokopasovnega dostopa - Obveza, da se v potrditev predloži maloprodajne tarife in jih določi na osnovi stroškov opravljanja storitev - Neizvedba tržne analize)
   2010/C 179/11
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Nijenhuis in K. Mojzesowicz, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnika: M. Dowgielewicz in M. Szpunar, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 16 in 17 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/22/ES z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, 24.4.2002, str. 51) in členov 16 in 27 Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, str. 33) – Naložitev na operaterja obveznosti, da v potrditev predloži določitev maloprodajnih tarif za storitve širokopasovnega dostopa, brez predhodne analize trga

      Izrek

               1.

               Republika Poljska, s tem da je uredila maloprodajne tarife za storitve širokopasovnega dostopa brez predhodne analize trga, ni izpolnila obveznosti iz členov 16 in 17 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) v povezavi s členoma 16 in 27 Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva).

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva T-437/16: Tožba, vložena 5. avgusta 2016 – Italija/Komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/20

         Tožba, vložena 5. avgusta 2016 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-437/16)
   (2016/C 371/22)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično obvestilo o javnem natečaju EPSO/AD/322/16 za oblikovanje rezervnega seznama za 86 mest za zapolnitev prostih delovnih mest za administratorje (AD 5 in 7) na področju revizije, objavljeno v Uradnem listu evropske unije z dne 12. maja 2016, številka C 171 A;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 263 PDEU, 264 PDEU, 266 PDEU.

                           —

                           Komisija je ravnala v nasprotju s sodbo Sodišča v zadevi C-566/10 P, s katero je bila razglašena ničnost obvestil, s katerimi je izbira jezikov, ki jih kandidati na natečaju lahko navedejo kot jezik 2, omejena le na angleščino, francoščino in nemščino.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 342 PDEU; členov 1 in 6 Uredbe 1/58 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL 1958, 17, str. 385).

                           —

                           V zvezi s tem se trdi, da je Komisija s tem, da je izbiro jezikov, ki jih kandidati na javnih natečajih Unije lahko navedejo kot jezik 2, omejila na tri jezike, v praksi določila novo jezikovno ureditev institucij, s čimer je posegla v izključno pristojnost Sveta na tem področju.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 12 ES, zdaj 18 PDEU; člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; člena 6(3) PEU, člena 1(2) in 3 Priloge III h Kadrovskim predpisom za uradnike; členov 1 in 6 Uredbe 1/58; členov 1d(1) in (6), 27(2) in 28(f) Kadrovskih predpisov.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je omejitev jezikov, ki jo je uvedla Komisija, diskriminatorna, ker navedene določbe prepovedujejo, da bi se evropskim državljanom in uradnikom institucij nalagale jezikovne omejitve, ki niso splošno in objektivno določene v poslovnikih institucij iz člena 6 Uredbe št, 1/58, in ki doslej niso bili sprejeti, ter prepovedujejo uvedbo takih omejitev, ne da bi obstajal poseben razlog v interesu službe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 6(3) PEU v delu, v katerem določa načelo varstva zaupanja v pravo kot temeljno pravico, ki izhajajo iz ustavnega izročila, skupnega državam članicam.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je Komisija kršila zaupanje državljanov v možnost izbire kateregakoli jezika Unije kot jezika 2, kot je vedno veljalo do leta 2007 in kot je bilo odločeno s sodbo Sodišča v zadevi C-566/10 P.

               5.

               Peti tožbeni razlog: zloraba pooblastil in kršitev pravil materialnega prava v zvezi z naravo in ciljem obvestil o natečajih.

                           —

                           V zvezi s tem zatrjuje, da je Komisija s preventivno in posplošeno omejitvijo na tri jezike, ki si jih je mogoče izbrati kot jezik 2, preverjanje jezikovnih znanj kandidatov dejansko predčasno vrinila v fazo obvestila in pogojev za pripustitev, moralo pa bi se opraviti v okviru natečaj. S tem jezikovna znanja postanejo pomembnejša od poklicnih znanj.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev členov 18 PDEU in 24, četrti odstavek, PDEU; člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 2 Uredbe št. 1/58 in člena 1(d)(1) in (6) Kadrovskih predpisov.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je bila z določitvijo, da morajo biti prijave za sodelovanje obvezno v angleščini, francoščini ali nemščini in da EPSO kandidatom v istem jeziku pošlje obvestila glede poteka natečaja, kršena pravica evropskih državljanov do uporabe lastnega jezika pri sporazumevanju z institucijami in da je pri tem prišlo do dodatne diskriminacije v škodo tistih, ki nimajo poglobljenega znanja teh treh jezikov.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58; 1(d)(1) in (6) ter 28(f) Kadrovskih predpisov, člena 1(1)(f) Priloge III h kadrovskim predpisom in člena 296(2) PDEU (neobstoj obrazložitve), ter kršitev načela sorazmernosti. Izkrivljanje dejstev.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Komisija omejitev na tri jezike obrazložila z zahtevo, da so novo zaposleni delavci takoj sposobni komunicirati v okviru institucij. Ta obrazložitev izkrivlja dejstva, ker ni res, da se trije zadevni jeziki najbolj uporabljajo za komuniciranje med različnimi jezikovnimi skupinami v institucijah; poleg tega je nesorazmerna glede na omejitev temeljne pravice kot je prepoved jezikovne diskriminacije.


title: Zadeva T-222/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. novembra 2008 – Sanatur proti UUNT – Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light) ( Znamka Skupnosti – Ugovor – Umik ugovora – Ustavitev postopka )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/31

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. novembra 2008 – Sanatur proti UUNT – Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light)
   (Zadeva T-222/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka“)
   (2009/C 6/64)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sanatur GmbH (Singen, Nemčija) (zastopnik: M. Wiume, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Sektkellerei Schloss Wachenheim AG (Trier, Nemčija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. marca 2008 (zadeva R 1257/2006-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Sektkellerei Schloss Wachenheim AG in Sanatur GmbH.
   Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Tožeča stranka in UUNT nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Mnenje C-1/13: Predlog za izdajo mnenja, ki ga je vložila Evropska komisija na podlagi člena 218(11) PDEU

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/2

         Predlog za izdajo mnenja, ki ga je vložila Evropska komisija na podlagi člena 218(11) PDEU
   (Mnenje C-1/13)
   (2013/C 226/02)
   Jezik postopka: vsi uradni jeziki

      Vlagateljica zahteve

   Evropska komisija (zastopnikia: F. Castillo de la Torre, A.-M. Rouchaud-Joët, agenta)

      Vprašanje, predloženo Sodišču

   Ali sprejetje pristopa tretje države k Haaški konvenciji z dne 25. oktobra 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodne ugrabitve otrok spada v izključno pristojnost Unije?


title: Izbris zadeve C-483/04

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/12

         Izbris zadeve C-483/04 (1)

   (2005/C 330/28)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 8. septembra 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-483/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki.

      (1)  UL C 19, 20.1.2005.


title: Zadeva T-207/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 16. julija 2015 – National Iranian Tanker Company/Svet (Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris — Tehtanje interesov — Neobstoj nujnosti)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/30

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 16. julija 2015 – National Iranian Tanker Company/Svet
   (Zadeva T-207/15 R)
   ((Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris - Tehtanje interesov - Neobstoj nujnosti))
   (2015/C 320/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: National Iranian Tanker Company (Teheran, Iran) (zastopniki: T. de la Mare, QC, M. Lester, J. Pobjoy, barristers, R. Chandrasekera, S. Ashley in C. Murphy, solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: N. Rouam in M. Bishop, agenta)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve sklepa Sveta (SZVP) 2015/236 z dne 12. februarja 2015 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 39, str. 18) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/230 z dne 12. februarja 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 39, str. 3), v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za odlog izvršitve za zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-198/15: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 26. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) - Združeno kraljestvo) – Invamed Group Ltd in drugi/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Predhodno odločanje — Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Oddelek XVII — Vozila, zrakoplovi, plovila in spremljajoča transportna oprema — Poglavje 87 — Vozila, razen železniških ali tramvajskih tirnih vozil, ter njihovi deli in pribor — Tarifni številki 8703 in 8713 — Vozila z električnim motorjem, ki ga napaja baterija — Pojem „invalidna oseba“)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/7

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 26. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) - Združeno kraljestvo) – Invamed Group Ltd in drugi/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-198/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Oddelek XVII - Vozila, zrakoplovi, plovila in spremljajoča transportna oprema - Poglavje 87 - Vozila, razen železniških ali tramvajskih tirnih vozil, ter njihovi deli in pribor - Tarifni številki 8703 in 8713 - Vozila z električnim motorjem, ki ga napaja baterija - Pojem „invalidna oseba“))
   (2016/C 260/09)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd, Invacare International SARL

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Izrek

               1.

               Tarifno številko 8713 Kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004, je treba razlagati tako, da:

                           —

                           izraz „za invalidne osebe“ pomeni, da je proizvod namenjen le invalidnim osebam;

                           —

                           okoliščina, da vozilo lahko uporabljajo osebe, ki niso invalidne, ne vpliva na uvrstitev pod tarifno številko 8713 te kombinirane nomenklature;

                           —

                           pojasnjevalne opombe k isti kombinirani nomenklaturi ne morejo spremeniti obsega tarifnih številk te kombinirane nomenklature.

               2.

               Izraz „invalidne osebe“ iz tarifne številke 8713 Kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1810/2004, je treba razlagati tako, da so z njim opredeljene osebe, ki imajo omejeno sposobnost, da hodijo, ki ni neznatna, čas trajanja te omejitve in morebitni obstoj drugih omejitev sposobnosti pa nimata vpliva.

      (1)  UL C 228, 13.7.2015.


title: Zadeva T-415/12: Tožba, vložena 14. septembra 2012 – Xeda International in drugi proti Komisiji

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/34

         Tožba, vložena 14. septembra 2012 – Xeda International in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-415/12)
   2012/C 355/72
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Xeda International SA (Saint-Andiol, Francija), Pace International LLC (Washington, Združene države) in Decco Iberica Post Cosecha, SAU (Paterna, Španija) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno,

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 578/2012 (1) naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v podporo tožbi navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjujejo, da je izpodbijani akt nezakonit zaradi očitnih napak pri presoji. Komisija naj bi napačno uporabila pravo pri utemeljitvi izpodbijanega akta s hipotetičnimi pomisleki: (i) trije neopredeljeni metaboliti in (ii) predelani proizvodi. Komisija je v zvezi s temi pomisleki tudi napačno uporabila pravo s tem, da je od tožečih strank zahtevala probatio diabolica, in sicer je zahtevala identifikacijo neopredeljenih metabolitov v shranjenih jabolkih, pri čemer je to tehnično neizvedljivo, ter s tem, da je tožečih strank zahtevala, naj dokažejo neobstoj tveganja v zvezi s spojinami, ki predstavljajo nizko tveganje in ki se pri predelanih proizvodih nahajajo pod mejo določljivosti (LOQ).

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjujejo, da je izpodbijani akt nezakonit zaradi kršitev dolžnega postopanja in pravice do obrambe. Izpodbijani akt naj bi temeljil na poročilu Evropske agencije za varnost hrane („EFSA“), s katerim je bila nova zahteva – predložitev popolnoma validirane analitične metode – vpeljana na zelo pozni stopnji postopka ocenjevanja. Tožeče stranke naj bi zahtevane podatke predložile poročevalcu, ki je te podatke nato ocenil in pripravil sklep, da zadoščajo za odgovor na vprašanje, ki ga je postavila EFSA. Vendar pa naj Komisija ne bi upoštevala novih podatkov. Še več, tožeče stranke naj zaradi Komisijinega napačnega razumevanja Uredbe Komisije (ES) št. 33/2008 glede predložitve novih podatkov ne bi imele priložnosti obravnavati vprašanja.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjujejo, da je izpodbijani akt nezakonit, ker je nesorazmeren. Tudi če bi se sprejelo, da novih študij ni mogoče upoštevati, bi Komisija lahko sprejela odločitev o vključitvi z manj omejevalnimi ukrepi, na primer s pogojitvijo te odločitve s potrdilnimi podatki.

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 578/2012 z dne 29. junija 2012 o neodobritvi aktivne snovi difenilamin v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL 2012 L 171, str. 2).


title: Zadeva F-62/09: Tožba, vložena 26. junija 2009 — Strack proti Komisiji

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/36

         Tožba, vložena 26. junija 2009 — Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-62/09)
   2009/C 193/61
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 27. novembra 2008 kot brezpredmetna in zahteva tožeče stranke za plačilo odškodnine in obresti.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se zavrnitev z molkom Komisije z dne 8. novembra 2008 zahteve tožeče stranke z dne 8. maja 2008 in razveljavi naj se tudi odločba Komisije z dne 27. marca 2009 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke v delu, v katerem je to potrebno za ta namen ali za namene četrtega tožbenega razloga te tožbe;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo ustreznih odškodnine in obresti v višini vsaj 15 000 EUR za zamude in škodo, povzročene zaradi tega, ker je Komisija do sedaj nezakonito ravnala v postopku ocenjevanja in napredovanja in ker ni izvedla sodb T-85/04 in T-394/04, vse do litispendence te tožbe;

               —

               Komisiji naj se poleg tega — ob upoštevanju druge škode enake narave, ki je bila tudi povzročena — naloži plačilo odškodnine in obresti vsaj 10 EUR na dan od dneva po litispendenci te tožbe do dneva, ko bosta sodbi T-85/04 in T-394/04 v celoti in pravilno izvedeni z rednim zaključkom ocenjevalnega in napredovalnega obdobja tožeče stranke, ki se obravnava v teh sodbah, ta zaključek pa v primeru sprejetja petega tožbenega razloga te tožbe ustreza izplačilu celotne odškodnine;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača odškodnino in obresti vsaj 5 000 EUR zaradi napačnih trditev v njenem dopisu z dne 27. marca 2009, ki niso omejene zgolj na zavrnitev pritožbe, ampak so prizadele čast in poklicni ugled tožeče stranke;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača odškodnino v primernem znesku, ki je vsaj 25 000 EUR, ker ji ni zagotovila pravilno izvedenega ocenjevalnega in napredovalnega postopka, za kar je Komisija v celoti odgovorna;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. junija 2005 v zadevi T-190/03, Sanni Olesen proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Izselitveni dodatek — Člen 4(1)(a) Priloge VII Kadrovskih predpisov — Storitve, opravljene za drugo državo ali mednarodno organizacijo — Pojem države — Glavna poklicna dejavnost)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/36

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 30. junija 2005
   v zadevi T-190/03, Sanni Olesen proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Izselitveni dodatek - Člen 4(1)(a) Priloge VII Kadrovskih predpisov - Storitve, opravljene za drugo državo ali mednarodno organizacijo - Pojem države - Glavna poklicna dejavnost)
   (2005/C 217/80)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-190/03, Sanni Olesen, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopajo S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in L. Lozano Palacio, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi, po eni strani, predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 19. aprila 2002, s katero je tožeči stranki zavrnila pridobitev izselitvenega dodatka iz člena 4 Priloge VII Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, in po drugi strani, zahtevka za izplačilo tega dodatka od dneva nastopa dolžnosti, skupaj z zamudnimi obrestmi, je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi M. Vilaras, predsednik, E. Martins Ribeiro in K. Jürimäe, sodnici, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 30. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva F-31/10: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. junija 2012 – Guittet proti Komisiji ( „Javni uslužbenci — Nekdanji uradniki — Socialna varnost — Nesreča — Konec postopka na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov — Časovna uporaba lestvice, priložene k novi različici predpisov o nezgodnem zavarovanju in zavarovanju za primer poklicnih bolezni — Trajanje postopka“ )

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/35

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. junija 2012 – Guittet proti Komisiji
   (Zadeva F-31/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Nekdanji uradniki - Socialna varnost - Nesreča - Konec postopka na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov - Časovna uporaba lestvice, priložene k novi različici predpisov o nezgodnem zavarovanju in zavarovanju za primer poklicnih bolezni - Trajanje postopka)
   2012/C 227/56
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christian Guittet (Cannes, Francija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in D. Martin, zastopnika, skupaj z J.-L. Fagnart, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o končanju postopka na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov s tem, da se tožeči stranki prizna 64,5% stopnja trajne invalidnosti, in odškodninski zahtevek za povrnitev utrpele nepremoženjske in premoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 27. julija 2009 o končanju postopka na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov Evropske unije v zvezi z nesrečo, katere žrtve je 8. decembra 2003 bil C. Guittet, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija mora C. Guittetu plačati 2 500 EUR.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške C. Guitteta.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010, str. 59.


title: Zadeva C-43/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. maja 2014 – Evropska komisija proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Direktiva 2011/82/EU — Čezmejna izmenjava informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu — Izbira pravne podlage — Člen 87(2)(a) PDEU — Člen 91 PDEU — Ohranitev učinkov direktive v primeru, da se razglasi za nično)

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. maja 2014 – Evropska komisija proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-43/12) (1)

   ((Ničnostna tožba - Direktiva 2011/82/EU - Čezmejna izmenjava informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu - Izbira pravne podlage - Člen 87(2)(a) PDEU - Člen 91 PDEU - Ohranitev učinkov direktive v primeru, da se razglasi za nično))
   2014/C 202/02
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. van Rijn in R. Troosters, agenta)

      Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: F. Drexler, A. Troupiotis in K. Zejdová, agenti), Svet Evropske unije (zastopnika: J. Monteiro in E. Karlsson, agenta)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Kraljevina Belgija (zastopniki: J.-C. Halleux, T. Materne, agenta, skupaj s S. Rodriguesom in F. Libertom, odvetnikoma), Irska (zastopnika: E. Creedon, agentka, skupaj z N. Traversom, BL), Madžarska (zastopniki: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó in K. Molnár, agenti), Republika Poljska (zastopnika: B. Majczyna in M. Szpunar, agenta), Slovaška republika (zastopnik: B. Ricziová, agentka), Kraljevina Švedska (zastopnici: A. Falk in C. Stege, agentki), Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske (zastopniki: C. Murrell in S. Behzadi-Spencer, agentki, skupaj z J. Mauricijem in J. Holmesom, barristers)

      Predmet

   Ničnostna tožba – Direktiva 2011/82/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu (UL L 288, str. 1) – Izbira pravne podlage – Nadomestitev predlagane pravne podlage na področju skupne prometne politike z drugo s področja policijskega sodelovanja – Cilj izboljšanja varnosti v cestnem prometu – Ohranitev učinkov direktive v primeru razglasitve ničnosti.

      Izrek

               1.

               Direktiva 2011/82/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu se razglasi za nično.

               2.

               Učinki Direktive 2011/82 se ohranijo do začetka veljave – v razumnem roku, ki ne sme preseči dvanajstih mesecev od dneva razglasitve te sodbe – nove direktive, ki bo temeljila na ustrezni pravni podlagi, in sicer na členu 91(1)(c) PDEU.

               3.

               Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               4.

               Kraljevina Belgija, Irska, Madžarska, Republika Poljska, Slovaška republika, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva T-579/12: Tožba, vložena 30. decembra 2012 – Komisija proti Siemens

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/24

         Tožba, vložena 30. decembra 2012 – Komisija proti Siemens
   (Zadeva T-579/12)
   2013/C 63/50
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in W. Mölls, zastopnika)

      Tožena stranka: Siemens AG (München, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razsodi, da mora družba Siemens AG tožeči stranki plačati 671 234 EUR skupaj z obrestmi po temeljni obrestni meri, povečani za 5 odstotnih točk, v smislu člena 247 BGB, od dneva vložitve tožbe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da je v skladu s pogodbo, sklenjeno s toženo stranko, upravičena zahtevati odškodnino za dodatne stroške, nastale zaradi prepoznega prevzema na razpolago danih materialov. Ta odškodnina naj bi se morala plačati tudi v skladu z nemškim pravom, ki se uporablja za pogodbo, in sicer v skladu s členi 304, 280 in 286 BGB.


title: Zadeva T-267/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 – Land Wien proti Komisiji ( Jedrska energija — Vloga, s katero se postopek začne — Ničnostna tožba — Odločba Komisije o ustavitvi postopka s pritožbo v zvezi z načrtom razširitve blokov jedrske elektrarne — Tožba zaradi nedelovanja — Opustitev posredovanja vseh zaprošenih dokumentov v zvezi s tem načrtom s strani Komisije — Zahteve obličnosti — Člen 44(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča — Nedopustnost )

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 – Land Wien proti Komisiji
   (Zadeva T-267/10) (1)

   (Jedrska energija - Vloga, s katero se postopek začne - Ničnostna tožba - Odločba Komisije o ustavitvi postopka s pritožbo v zvezi z načrtom razširitve blokov jedrske elektrarne - Tožba zaradi nedelovanja - Opustitev posredovanja vseh zaprošenih dokumentov v zvezi s tem načrtom s strani Komisije - Zahteve obličnosti - Člen 44(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča - Nedopustnost)
   2011/C 340/45
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Land Wien (Avstrija) (zastopnik: W.-G. Schärf, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Oliver, M. Patakia in G. Wilms, zastopniki)

      Predmet

   V bistvu, prvič, razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 25. marca 2010 o ustavitvi postopka s pritožbo tožeče stranke v zvezi z načrtom razširitve blokov 3 in 4 jedrske elektrarne Mochovce (Slovaška republika) in, drugič, predlog za ugotovitev nedelovanja Komisije v smislu člena 265 PDEU, ker tožeči stranki ni posredovala vseh zaprošenih dokumentov v zvezi s tem načrtom, s čimer je kršila Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Land Wien se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 234, 28.8.2010.


title: Zadeva T-407/09: Tožba, vložena 9. oktobra 2009 – Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/32

         Tožba, vložena 9. oktobra 2009 – Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-407/09)
   2009/C 312/54
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (Neubrandenburg, Nemčija) (zastopnika: M. Núñez Müller in J. Dammann, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 29. julija 2009 (D/53320);

               —

               podredno, ugotovitev, da je Komisija kršila svoje obveznosti iz člena 88 ES in Uredbe ES št. 659/1999 s tem, ko ni sprožila uradnega postopka preverjanja v skladu s členom 88(2) ES;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije D/53320 z dne 29. julija 2009 v zvezi s postopkom CP 141/2007 – Nemčija, možne državne pomoči v zvezi s privatizacijo stanovanj v Neubrandenburgu. V tej odločbi je Komisija predhodno mnenja, da pogodbe, ki jih je sklenila tožeča stranka v zvezi s privatizacijo javnih stanovanj v Neubrandenburgu in ki so predmet pritožbe ne vsebujejo državnih pomoči v smislu člena 87(1) ES.
   Podredno, tožeča stranka predlaga ugotovitev, da Komisija ni izpolnila svoje obveznosti sprožiti uradni postopek preverjanja v skladu s členom 88(2) ES.
   V utemeljitev ničnostne tožbe tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge.
   Tožeča stranka najprej navaja, da je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično zato, ker je Komisija opustila uradni postopek preverjanja v skladu s členom 88(2) ES, čeprav je med postopkom predhodne preiskave, do katere je prišlo zaradi pritožbe tožeče stranke, naletela na resne težave pri oceni skladnosti zadevnih ukrepov s trgom Skupnosti. Drugič, Komisija naj bi z ugotovitvijo, da zadevne pogodbe ne vsebujejo državnih pomoči, kršila člen 87(1) ES. Dalje, Komisija je zlorabila svojo diskrecijsko pravico. Na koncu je navedeno, da je Komisija kršila svojo obveznost obrazložitve iz člena 253 ES.
   V utemeljitev podredno navedene tožbe zaradi nedelovanja tožeča stranka navaja tri razloge.
   Tožeča stranka v tej zvezi najprej navaja, da Komisija, kljub uradnemu pozivu tožeče stranke v skladu s členom 232, odstavek 2, ES, ni povzela nobene aktivnosti, kljub temu, da je zaradi težav, nastalih v postopku predhodne preiskave pri oceni zadevnih pogodb, ob začetku uradnega postopka preverjanja v skladu s členom 88(2) ES, to bila zavezana storiti. Na drugem mestu tožeča stranka navaja, da je Komisija z začetim postopkom kršila člen 4(4) Uredbe (ES) št. 659/1999 (1), saj je v postopku predhodne preiskave imela razlog za pomislek o skladnosti zadevnih pogodb s skupnim trgom. Tretjič, tožeča stranka navaja, da je Komisija ravnala v nasprotju s predvideno delitvijo pristojnosti med Komisijo in nacionalnimi sodišči, v členih 87 ES in 88 ES, v zvezi z nadzorom pri državnih pomočeh, ko je zavlačevala postopek, dokler ni bil končan nacionalni postopek med tožečo stranko in upravičenci do pomoči, ki je potekal vzporedno.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 88 ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-121/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – PT Pelita Agung Agrindustri/Svet (Damping — Uvoz biodizla s poreklom iz Indonezije — Dokončna protidampinška dajatev — Člen 2(5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 — Normalna vrednost — Proizvodni stroški)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – PT Pelita Agung Agrindustri/Svet
   (Zadeva T-121/14) (1)

   ((Damping - Uvoz biodizla s poreklom iz Indonezije - Dokončna protidampinška dajatev - Člen 2(5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 - Normalna vrednost - Proizvodni stroški))
   (2016/C 392/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PT Pelita Agung Agrindustri (Medan, Indonezija) (zastopnika: F. Graafsma in J. Cornelis, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Boelaert, nato H. Marcos Fraile, agenta, ob sodelovanju R. Bierwagna in C. Hippa, odvetnika)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: J.-F. Brakeland, M. França in A. Stobiecka Kuik, agenti) in European Biodiesel Board (EBB) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: O. Prost in M.-S. Dibling, odvetnika)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije (UL 2013, L 315, str. 2) v delu, v katerem je z njo tožeči stranki naložena protidampinška dajatev.

      Izrek

               1.

               Člena 1 in 2 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na družbo PT Pelita Agung Agrindustri.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov družbe PT Pelita Agung Agrindustri.

               3.

               Evropska komisija in European Biodiesel Board (EBB) nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva T-332/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. marca 2008 – ESN proti Komisiji ( Javna naročila storitev – Razpisni postopek na ravni Skupnosti – Opravljanje storitev v zvezi z razvojem in zagotavljanjem podpornih storitev Službe Skupnosti za informacije o raziskavah in razvoju (CORDIS) – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Načeli enakega obravnavanja ponudnikov in transparentnosti – Spoštovanje meril za oddajo, določenih v razpisni dokumentaciji )

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. marca 2008 – ESN proti Komisiji
   (Zadeva T-332/03) (1)

   („Javna naročila storitev - Razpisni postopek na ravni Skupnosti - Opravljanje storitev v zvezi z razvojem in zagotavljanjem podpornih storitev Službe Skupnosti za informacije o raziskavah in razvoju (CORDIS) - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Načeli enakega obravnavanja ponudnikov in transparentnosti - Spoštovanje meril za oddajo, določenih v razpisni dokumentaciji“)
   (2008/C 107/35)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: European Service Network (ESN) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: R. Steichen in P.-E. Partsch, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Parpala in E. Manhaeve, zastopnika)
   Predmet
   Predlog tožeče stranke za razglasitev ničnosti odločbe o oddaji naročila, ki je predmet javnega razpisa Komisije ENTR/02/55 – CORDIS sklop št. 1 v zvezi z razvojem in zagotavljanjem podpornih storitev Službe Skupnosti za informacije o raziskavah in razvoju (CORDIS).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               European Service Network (ESN) SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva C-207/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 30. aprila 2010 – Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S proti Merck Sharp & Dohme Corp., Merck Sharp &Dohme B.V. in Merck Sharp & Dohme

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 30. aprila 2010 – Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S proti Merck Sharp & Dohme Corp., Merck Sharp &Dohme B.V. in Merck Sharp & Dohme
   (Zadeva C-207/10)
   2010/C 179/38
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S

      Tožena stranka: Merck Sharp & Dohme Corp., Merck Sharp & Dohme B.V. in Merck Sharp & Dohme

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7(2) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS (1)) in povezano sodno prakso, predvsem sodbe Sodišča z dne 23. maja 1978 v zadevi Hoffmann-La Roche proti Centrafarm (2) (102/77), z dne 3. decembra 1981 v zadevi Pfizer proti Eurim-Pharm (3) (1/81) in z dne 11. julija 1996 v združenih zadevah Bristol-Myers Squibb in drugi proti Paranova (4) (C-427/93, C-429/93 in C-436/93), razlagati tako, da se imetnik blagovne znamke lahko sklicuje na te določbe, da bi družbi za trženje, ki deluje za vzporednega uvoznika in je imetnica dovoljenja za promet z zdravilom v državi članici, preprečil prodajo proizvoda z navedbo, da prepakiranje proizvoda izvaja družba za trženje, čeprav družba za trženje prepakiranje fizično izvede prek drugega podjetja, družbe za prepakiranje, ki od družbe za trženje dobi navodila glede nakupa in prepakiranja proizvoda, zasnove embalaže proizvoda in drugih podrobnosti v zvezi s proizvodom in ki ima dovoljenje za prepakiranje in med prepakiranjem ponovno namešča blagovno znamko na novo embalažo?

               2.

               Ali je za odgovor na vprašanje (i) pomembna okoliščina, da je mogoče domnevati, da kupec ali končni uporabnik ni zaveden glede izvora proizvoda in ne bo zaveden k prepričanju, da je za prepakiranje odgovoren imetnik blagovne znamke, če je namesto podjetja, ki je prepakiranje dejansko opravilo, na embalaži vzporedni uvoznik navedel ime proizvajalca, skupaj z navedbo podjetja, odgovornega za prepakiranje?

               3.

               Ali obstaja le tveganje, da bi bil kupec ali končni uporabnik zaveden k domnevanju, da je imetnik blagovne znamke odgovoren za prepakiranje, kar je pomembno za vprašanje (i), ali pa so pomembni tudi drugi vidiki v zvezi z imetnikom blagovne znamke, na primer, (a) da subjekt, ki dejansko izvaja nakup in prepakiranje ter ponovno namešča blagovno znamko imetnika blagovne znamke na embalažo proizvoda, s tem morebiti neodvisno krši pravice blagovne znamke imetnika blagovne znamke in da morda zaradi dejavnikov, za katere je odgovoren subjekt, ki fizično izvaja prepakiranje, (b) prepakiranje vpliva na prvotno stanje proizvoda ali da je (c) predstavitev prepakiranega proizvoda taka, da se lahko domneva, da škoduje blagovni znamki ali ugledu imetnika?

               4.

               Če pri odgovoru na vprašanje (iii) Sodišče ugotovi, da je pomembno upoštevati tudi dejstvo, da družba za prepakiranje morda neodvisno krši pravice blagovne znamke imetnika blagovne znamke, naj Sodišče pojasni, ali je za odgovor na to vprašanje pomembno, da sta družba za trženje in družba za prepakiranje vzporednega uvoznika po nacionalni zakonodaji solidarno in posamično odgovorni za kršitev pravic blagovne znamke imetnika blagovne znamke.

               5.

               Ali je za odgovor na vprašanje (i) pomembno, da vzporedni uvoznik, ki je imetnik dovoljenja za promet z zdravilom in je zase navajal, da je odgovoren za prepakiranje, ob obvestilu imetnika blagovne znamke pred nameravano prodajo prepakiranega zdravila spadal v isto skupino kot podjetje, ki je dejansko izvedlo prepakiranje (sestrska družba)?

               6.

               Ali je za odgovor na vprašanje (i) pomembno, da je na navodilih za uporabo kot proizvajalec navedena družba za prepakiranje?

      (1)  UL L 40, 11.2.1989.

      (2)  [1978] ECR 1139.

      (3)  [1981] ECR 2913.

      (4)  [1996] ECR I 3457.


title: Zadeva T-419/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. maja 2014 – Unión de Almacenistas de Hierros de España proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti, ki se nanašajo na španska postopka na področju konkurence — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Odločba, sprejeta po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. maja 2014 – Unión de Almacenistas de Hierros de España proti Komisiji
   (Zadeva T-419/13) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, ki se nanašajo na španska postopka na področju konkurence - Zavrnitev dostopa zaradi molka organa - Odločba, sprejeta po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   2014/C 202/28
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madrid, Španija) (zastopniki: A. Creus Carreras, A. Valiente Martin in C. Maldonado Márquez, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in F. Clotuche-Duvieusart, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je z molkom tožeči stranki zavrnila dostop do nekaterih dokumentov, ki se nanašajo na korespondenco med Komisijo in Comisión Nacional de la Competencia (CNC, nacionalni organ, pristojen za konkurenco) v zvezi z nacionalnima postopkoma, ki ju je odprla Comisión Nacional de la Competencia.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               O predlogih za intervencijo ni treba odločiti.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Unión de Almacenistas de Hierros de España.

               4.

               Zvezna republika Nemčija in Kraljevina Španija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 304, 19.10.2013.


title: Zadeva T-566/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2016 – Excalibur City/EUIPO – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije MERLIN’S KINDERWELT — Prejšnja nacionalna besedna znamka KINDER — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj podobnosti znakov — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b)Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2016 – Excalibur City/EUIPO – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
   (Zadeva T-566/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije MERLIN’S KINDERWELT - Prejšnja nacionalna besedna znamka KINDER - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj podobnosti znakov - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b)Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 402/50)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Excalibur City s.r.o. (Znojmo, Češka republika) (zastopnik: E. Engin Deniz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Simandlova in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Ferrero SpA (Alba, Italija) (zastopnika: L. Ghedina in F. Jacobacci, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 16. julija 2015 (zadeva R 1617/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Ferrero in Excalibur City.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 16. julija 2015 (zadeva R 1617/2014-1) se spremeni tako, da je tožba, ki jo je družba Excalibur City s.r.o. vložila pri odboru za pritožbe, utemeljena in je treba zato ugovor zavrniti.

               2.

               EUIPO poleg svojih stroškov nosi tudi stroške družbe Excalibur City.

               3.

               Ferrero SpA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva F-79/09: Tožba, vložena 22. septembra 2009 – Schlienger proti Komisiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/66

         Tožba, vložena 22. septembra 2009 – Schlienger proti Komisiji
   (Zadeva F-79/09)
   2009/C 282/126
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marc Schlienger (Muchamiel, Španija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti, po eni strani, odločbe OPI z dne 15. decembra 2008, prejete 16. januarja 2009, o zavrnitvi predloga tožeče stranke, da se bolezen, ki jo ima, prizna kot poklicna bolezen v smislu člena 73 Kadrovskih predpisov, in po drugi strani, če je to potrebno, predlog za razglasitev ničnosti odločbe z dne 11. junija 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke.
   Zahtevek 12 000 EUR iz naslova odškodnine in obresti za povzročeno nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba OPI z dne 15. decembra 2008, prejeta 16. januarja 2009, o zavrnitvi njene zahteve, da se bolezen, ki jo ima, prizna kot poklicna bolezen v smislu člena 73 Kadrovskih predpisov;

               —

               če je potrebno, naj se za nično razglasi odločba z dne 11. junija 2009 o zavrnitvi pritožbe;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 12 000 EUR iz naslova povrnitve povzročene nepremoženjske škode;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.