title: Zadeva C-448/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška republika) 25. julija 2017 – EOS KSI Slovensko s.r.o./Ján Danko, Margita Jalčová

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška republika) 25. julija 2017 – EOS KSI Slovensko s.r.o./Ján Danko, Margita Jalčová
   (Zadeva C-448/17)
   (2017/C 382/35)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Prešove

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: EOS KSI Slovensko s.r.o.

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Ján Danko, Margita Jalčová

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je – v zvezi s sodbo v zadevi C-470/12, Pohotovosť, in ugotovitvami Sodišča EU, navedenimi tudi v točki 46 njegove obrazložitve – v nasprotju z načelom enakovrednosti prava Unije pravni predpis, ki v okviru enakovrednosti interesov, varovanih z zakonom, in varstva pravic potrošnikov pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, brez soglasja potrošnika pravni osebi, ki nastopa kot nasprotna stranka, pri kateri je namen njene dejavnosti kolektivno varstvo potrošnikov pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in katere cilj je izpolnitev cilja iz člena 7(1) Direktive 93/13/EGS (1), kakor je bila prenesena s členom 53a(1) in (3) civilnega zakonika, ne dovoljuje, da kot druga stranka (intervenient) sodeluje v sodnem postopku od njegovega začetka ter da v korist potrošnika učinkovito uporabi sredstvi intervencije in obrambe na sodiščih, da bi ga v okviru navedenega postopka zavarovala pred sistematično uporabo nedovoljenih pogodbenih pogojev, medtem ko v drugem primeru dodatna stranka (intervenient), ki intervenira v sodnem postopku v podporo nasprotne stranke in ki ima interes za opredelitev materialnopravnih (premoženjskih) predpisov iz postopka v glavni stvari, za razliko od združenja za varstvo potrošnikov za sodelovanje v sodnem postopku od njegovega začetka in za učinkovito uporabo sredstev obrambe in intervencije v postopku v korist nasprotne stranke, v podporo katere intervenira, sploh ne potrebuje njenega soglasja?

               2.

               Ali je treba navedbo, v jasnem, razumljivem jeziku‘ iz člena 4(2) Direktive 93/13, med drugim ob upoštevanju ugotovitev Sodišča v sodbah v zvezi z zadevama C-26/13 in C-96/14, razlagati tako, da je mogoče za pogodbeni pogoj šteti, da je naveden v jasnem, razumljivem jeziku – pravna posledica česar je, da je treba [po uradni dolžnosti] sodno preveriti njegovo nedovoljenost – tudi kadar je pravni institut (sredstvo), ki ga ureja, sam po sebi zapleten, njegove pravne posledice pa težko predvidljive za povprečnega potrošnika in je za njegovo razumevanje običajno potrebna strokovna pravna pomoč, pri čemer stroški te pomoči niso sorazmerni z vrednostjo storitve, ki jo prejme potrošnik na podlagi pogodbe?

               3.

               Ali – če bi sodišče odločalo o pravicah, izhajajočih iz pogodbe, sklenjene s potrošnikom, uveljavljanih v zvezi s potrošnikom kot nasprotno stranko, samo na podlagi izjav pritožnika, s plačilnim nalogom v okviru hitrega postopka, in v postopku nikakor ne uporabi določbe iz člena 172(9) zakonika o civilnem postopku, ki izključuje izdajo plačilnega naloga v primeru obstoja nepoštenih pogodbenih pogojev v pogodbi, sklenjeni s potrošnikom – ni v nasprotju s pravom Unije zakonodaja države članice, ki, ob upoštevanju kratkega roka za vložitev ugovora in morebitne neizsledljivosti ali nedelovanja potrošnika, združenju za varstvo potrošnikov, kvalificiranemu in pooblaščenemu za izpolnjevanje cilja iz člena 7(1) Direktive 93/13/EGS, kakor je bil prenesen s členom 53a(1) in (2) civilnega zakonika, ne omogoča, da učinkovito, brez soglasja potrošnika (brez izrecnega nesoglasja potrošnika), uporabi edino možnost za varstvo potrošnika, in sicer v obliki ugovora zoper plačilni nalog, če sodišče ne izpolnjuje obveznosti iz člena 172(9) zakonika o civilnem postopku?

               4.

               Ali se lahko za odgovor na drugo in tretje vprašanje za pomembno šteje okoliščina, da potrošniku z zadevno pravno ureditvijo ni priznana pravica do obvezne pravne pomoči in da njegovo neznanje na zadevnem področju, in sicer zaradi odvetnikovega nezastopanja navedenega potrošnika, pomeni nezanemarljivo tveganje, da ne bo razbral nepoštenosti pogodbenih pogojev niti deloval tako, da bo v njegovo podporo v sodnem postopku mogoča intervencija združenja za varstvo potrošnikov, kvalificiranega in pooblaščenega za izpolnitev cilja iz člena 7(1) Direktive 93/13/EGS, kakor je bil prenesen s členom 53a(1) in (2) civilnega zakonika?

               5.

               Ali ni v nasprotju s pravom Unije in zahtevo po presoji vseh okoliščin v smislu člena 4(1) Direktive 93/13/EGS zakonodaja, kakršna je zakonodaja o hitrem postopku, v katerem naj bi se izdal plačilni nalog (člen 172(1) OSP (zakonik o civilnem postopku) in naslednji), v skladu s katero je mogoče (1) prodajalcu ali ponudniku, z učinki sodbe, priznati pravico do denarne dajatve (2) v okviru hitrega postopka, (3) ki poteka pred upravnim uslužbencem sodišča, (4) samo na podlagi izjav prodajalca ali ponudnika, in to (5) brez pridobivanja dokazov ter v položaju, v katerem (6) potrošnika ne zastopa pravni strokovnjak (7) in njegove obrambe ne more izvesti učinkovito, brez njegovega soglasja, združenje za varstvo potrošnikov, kvalificirano in pooblaščeno za izpolnitev cilja iz člena 7(1) Direktive 93/13/EGS, kakor je bil prenesen s členom 53a(1) in (2) civilnega zakonika?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva C-186/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Oradea – Romunija) – Ruxandra Paula Andriciuc in drugi/Banca Românească SA (Predhodno odločanje — Varstvo potrošnikov — Direktiva 93/13/EGS — Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah — Člen 3(1) in člen 4(2) — Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev — Kreditna pogodba, sklenjena v tuji valuti — Tečajno tveganje, ki ga v celoti nosi potrošnik — Znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank — Trenutek, ko je treba presojati neravnotežje — Obseg pojma določb „v jasnem, razumljivem jeziku“ — Raven informacij, ki jih mora priskrbeti banka)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/21

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Oradea – Romunija) – Ruxandra Paula Andriciuc in drugi/Banca Românească SA
   (Zadeva C-186/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Člen 3(1) in člen 4(2) - Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev - Kreditna pogodba, sklenjena v tuji valuti - Tečajno tveganje, ki ga v celoti nosi potrošnik - Znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank - Trenutek, ko je treba presojati neravnotežje - Obseg pojma določb „v jasnem, razumljivem jeziku“ - Raven informacij, ki jih mora priskrbeti banka))
   (2017/C 382/24)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Oradea

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče strankae: Ruxandra Paula Andriciuc in drugi

      Tožena stranka: Banca Românească SA

      Izrek

               1.

               Člen 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da pojem „glavni predmet pogodbe“ v smislu te določbe zajema pogodbeni pogoj, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, vsebovan v pogodbi o posojilu, izraženem v tuji valuti, ki ni bil posamično dogovorjen in na podlagi katerega je treba posojilo vrniti v isti tuji valuti, v kateri je bilo sklenjeno, če ta pogoj določa bistveno storitev, ki to pogodbo opredeljuje. Zato če je ta pogoj napisan v jasnem in razumljivem jeziku, ni mogoče šteti, da je nepošten.

               2.

               Člen 4(2) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da se z zahtevo, da mora biti pogodbeni pogoj določen v jasnem in razumljivem jeziku, predpostavlja, da morajo pri kreditnih pogodbah finančne ustanove posojilojemalcem posredovati informacije, ki morajo zadostovati za sprejetje poučenih in preudarnih odločitev. Ta zahteva pomeni, da potrošnik pogoj, na podlagi katerega je treba posojilo vrniti v isti tuji valuti, v kateri je bilo sklenjeno, razume tako formalno in slovnično kot tudi glede njegovega dejanskega obsega, tako da je povprečni potrošnik, ki je normalno obveščen, razumno pozoren in preudaren, lahko ne le seznanjen z možnostjo zvišanja ali znižanja vrednosti tuje valute, v kateri je bilo sklenjeno posojilo, temveč tudi zmožen oceniti potencialno znatne ekonomske posledice takega pogoja za njegove finančne obveznosti. V zvezi s tem mora potrebna preverjanja opraviti nacionalno sodišče.

               3.

               Člen 3(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da je treba presojo nepoštenosti pogodbenega pogoja opraviti glede na trenutek, ko je bila zadevna pogodba sklenjena, pri čemer je treba upoštevati vse okoliščine, ki bi jih prodajalec ali ponudnik lahko poznal v navedenem trenutku in ki bi lahko vplivale na poznejše izvajanje navedene pogodbe. Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju vseh okoliščin zadeve v glavni stvari ter zlasti ob upoštevanju strokovnega znanja in izkušenj prodajalca ali ponudnika, v obravnavanem primeru banke, glede mogočih sprememb menjalnih tečajev in tveganja v zvezi s sklenitvijo posojila v tuji valuti preveriti obstoj morebitnega znatnega neravnotežja v smislu navedene določbe.

      (1)  UL C 243, 4.7.2016.


title: Zadeva C-174/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – H./Land Berlin (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 2010/18/EU — Revidirani okvirni sporazum o starševskem dopustu — Klavzula 5, točki 1 in 2 — Vrnitev s starševskega dopusta — Pravica do vrnitve na svoje delovno mesto oziroma na enakovredno ali podobno delovno mesto — Ohranitev pravic, ki so pridobljene ali pa so v postopku pridobitve — Deželni uradnik, ki kot uradnik na poskusnem delu napreduje na vodstveno delovno mesto — Ureditev navedene dežele, v skladu s katero se poskusna doba konča na podlagi zakona in brez možnosti podaljšanja ob izteku dvoletnega obdobja, tudi v primeru odsotnosti zaradi starševskega dopusta — Neskladnost — Posledice)

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – H./Land Berlin
   (Zadeva C-174/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2010/18/EU - Revidirani okvirni sporazum o starševskem dopustu - Klavzula 5, točki 1 in 2 - Vrnitev s starševskega dopusta - Pravica do vrnitve na svoje delovno mesto oziroma na enakovredno ali podobno delovno mesto - Ohranitev pravic, ki so pridobljene ali pa so v postopku pridobitve - Deželni uradnik, ki kot uradnik na poskusnem delu napreduje na vodstveno delovno mesto - Ureditev navedene dežele, v skladu s katero se poskusna doba konča na podlagi zakona in brez možnosti podaljšanja ob izteku dvoletnega obdobja, tudi v primeru odsotnosti zaradi starševskega dopusta - Neskladnost - Posledice))
   (2017/C 374/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: H.

      Tožena stranka: Land Berlin

      Izrek

               1.

               Klavzulo 5, točki (1) in (2), revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, ki je priložen k Direktivi Sveta 2010/18/EU z dne 8. marca 2010 o izvajanju revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, sklenjenega med BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP in ETUC, ter o razveljavitvi Direktive 96/34/ES, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki za dokončno napredovanje na vodstveno delovno mesto v javni upravi določa pogoj, da izbrani kandidat uspešno opravi predhodno dvoletno poskusno dobo na tem delovnem mestu, in v skladu s katero se v položaju, v katerem je bil tak kandidat večino te poskusne dobe na starševskem dopustu in je še vedno na tem dopustu, ta poskusna doba na podlagi zakona konča z iztekom tega dvoletnega obdobja brez možnosti njegovega podaljšanja, zaradi česar se zadevna oseba ob vrnitvi z njenega starševskega dopusta vrne na delo na statutarno in plačno nižji funkciji, ki jo je opravljala pred začetkom navedene poskusne dobe. Takih posegov v to klavzulo ni mogoče utemeljiti s ciljem te poskusne dobe, ki je omogočiti ocenjevanje primernosti za delo na prostem vodstvenem delovnem mestu.

               2.

               Predložitveno sodišče mora po potrebi brez uporabe nacionalne ureditve iz postopka v glavni stvari preveriti – kot to zahteva klavzula 5, točka 1, revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, ki je priložen k Direktivi Sveta 2010/18 – ali v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, zadevna dežela kot delodajalka zadevni osebi objektivno ni mogla omogočiti, da bi se po koncu svojega starševskega dopusta vrnila na svoje delovno mesto, in če je bilo tako, zagotoviti njeno imenovanje na enakovredno ali podobno delovno mesto v skladu z njeno pogodbo o zaposlitvi ali delovnim razmerjem, ne da bi bilo to imenovanje na delovno mesto mogoče pogojiti s predhodno izvedbo novega izbirnega postopka. Navedeno sodišče mora tudi zagotoviti, da bo lahko zadevna oseba po koncu tega starševskega dopusta na delovnem mestu, na katero se je tako vrnila ali je bila nanj na novo imenovana, nadaljevala poskusno dobo pod pogoji, ki so v skladu z zahtevami iz klavzule 5, točka 2, tega revidiranega okvirnega sporazuma.

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.


title: Zadeva C-486/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata (Italija) 10. avgusta 2017 – Olympus Italia Srl/Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata di Rionero in Vulture (I.R.C.C.S. CROB)

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata (Italija) 10. avgusta 2017 – Olympus Italia Srl/Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata di Rionero in Vulture (I.R.C.C.S. CROB)
   (Zadeva C-486/17)
   (2017/C 374/22)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Olympus Italia Srl

      Tožena stranka: Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata di Rionero in Vulture (I.R.C.C.S. CROB)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali skupnostni načeli varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti, skupaj z načeli prostega pretoka blaga, pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), pa tudi načela, izhajajoča iz te pogodbe, kot so enako obravnavanje, nediskriminacija, vzajemno priznavanje, sorazmernost in preglednost, navedena v Direktivi št. 2014/24/EU (1), nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je italijanska, ki izhaja iz členov 95(10), in 83(9), zakonske uredbe št. 50/2016, v skladu s katero se podjetje, ki predloži ponudbo, vsekakor izključi, če v ekonomskih ponudbah v okviru postopka za oddajo naročil javnih gradenj ločeno ne navede stroškov za varnost pri delu, tudi če obveznost ločene navedbe ni bila določena v priloženem vzorcu za sestavo predloženih ponudb, čeprav so v ponudbi dejansko vsebinsko upoštevani minimalni stroški za varnost pri delu?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva T-605/17: Tožba, vložena 1. septembra 2017 – CX/Komisija

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/44

         Tožba, vložena 1. septembra 2017 – CX/Komisija
   (Zadeva T-605/17)
   (2017/C 374/66)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CX (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je njena tožba dopustna in utemeljena;

               —

               in zato,

                           —

                           razglasi za ničen „bremepis“, ki ga Komisija šteje za sklep, ki posega v položaj („drugi izpodbijani sklep“), z dne 22. decembra 2016 (Priloga A.1), pod referenčno številko Ares(2016)7145655, v delu v katerem je tožeči stranki naloženo „vračilo plač, izplačanih v letih 2015 in 2016“;

                           —

                           razglasi za ničen „predhodni informativni dopis“ („prvi izpodbijani sklep“) z dne 28. oktobra 2016 (Priloga A.2), pod referenčno številko Ares(2016)6178919, ki naj bi predstavljal pravno podlago;

                           —

                           po potrebi razglasi za ničen sklep z dne 23. maja 2017 (Priloga A.5), pod referenčno številko Ares(2017)2620957, vročen istega dne (Priloga A.6), s katerim je organ za imenovanja zavrnil pritožbo, ki jo je tožeča stranka vložila 27. januarja 2017, pod referenčno številko R/59/17 (Priloga A.4), zoper izpodbijana sklepa;

                           —

                           toženi stranki naloži plačilo stroškov v skladu s členom 134 Poslovnika Splošnega sodišča Evropske unije.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev formalnih in vsebinskih postopkovnih zahtev in kršitev, ki naj bi jo organ za imenovanja (OI) storil s tem, da je izpodbijana sklepa utemeljil na napačni pravni podlagi, zaradi česar naj bi ju bilo treba razglasiti za nična.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna neupoštevnost člena 85 Kadrovskih predpisov za uradnike, na katerega naj bi se oprl OI. Po mnenju tožeče stranke naj bi za vračilo neupravičeno prejetih zneskov veljala dva kumulativna pogoja; prvi je nezakonitost izplačila, ki ga želi uprava dobiti nazaj, drugi pa to, da uslužbenec ve za to nezakonitost, ali ugotovitev, da je bila zadevna nepravilnost tako očitna, da ni bilo možno, da se je uslužbenec ne bi zavedal, kar naj v tej zadevi očitno ne bi bilo tako.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev formalnih in vsebinskih postopkovnih zahtev zaradi sprejetja sklepa, ki naj bi bil popolnoma brez pravne podlage, ker je v tem sklepu a posteriori navedeno, da akt, na katerem temelji, ni ali ni več akt, ki posega v položaj.


title: Zadeva T-611/17: Tožba, vložena 7. septembra 2017 – All Star/EUIPO – Carrefour Hypermarchés (Oblika podplata čevlja)

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/45

         Tožba, vložena 7. septembra 2017 – All Star/EUIPO – Carrefour Hypermarchés (Oblika podplata čevlja)
   (Zadeva T-611/17)
   (2017/C 374/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: All Star CV (Beaverton, Oregon, Združene države) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Carrefour Hypermarchés (Evry, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije (Oblika podplata čevlja) – Znamka Evropske unije št. 7 497 373

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. junija 2017 v zadevi R 952/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev členov 62, 63 in 64 Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 76 Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev členov 75 in 78 Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev členov 63 in 75 Uredbe št. 207/2009 ter člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah;

               —

               Kršitev členov 52(1) in 7(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev členov 52(2) in 7(3) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 77 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-628/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – The Trustees of the BT Pension Scheme/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala — Člen 63 PDEU — Področje uporabe — Davčna zakonodaja države članice — Davek od dohodkov pravnih oseb — Davčni odbitek — Pokojninski skladi — Zavrnitev priznanja davčnega odbitka delničarjem, ki niso zavezanci za davek na dohodek od investicij, za dividende, ki izhajajo iz tujega prihodka — Razlaga sodbe z dne 12. decembra 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation (C-446/04, EU:C:2006:774) — Nezakonito obdržani davčni odbitek — Pravna sredstva)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – The Trustees of the BT Pension Scheme/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-628/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok kapitala - Člen 63 PDEU - Področje uporabe - Davčna zakonodaja države članice - Davek od dohodkov pravnih oseb - Davčni odbitek - Pokojninski skladi - Zavrnitev priznanja davčnega odbitka delničarjem, ki niso zavezanci za davek na dohodek od investicij, za dividende, ki izhajajo iz tujega prihodka - Razlaga sodbe z dne 12. decembra 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation (C-446/04, EU:C:2006:774) - Nezakonito obdržani davčni odbitek - Pravna sredstva))
   (2017/C 382/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica in nasprotna stranka: The Trustees of the BT Pension Scheme

      Nasprotna stranka in pritožnica: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Izrek

               1.

               Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, daje pravice delničarju, ki je prejel dividende, opredeljene kot „dividende od tujega dohodka“ (foreign income dividend).

               2.

               Pravo Unije zahteva, da se v nacionalnem pravu države članice določijo pravna sredstva, ki so na voljo delničarjem, ki so v položaju, kot je obravnavan v postopku v glavni stvari, prejeli dividende, opredeljene kot „dividende od tujega dohodka“, ne da bi pridobili davčni odbitek v zvezi z navedenimi dividendami, da bi se tem delničarjem omogočilo uveljavljanje pravic, ki jim jih daje člen 63 PDEU. V zvezi s tem se mora pristojno nacionalno sodišče prepričati, da imajo delničarji, ki niso zavezanci za davek od dohodkov iz naslova dividend ter ki so prejeli dividende, ki izhajajo iz dividend tujega izvora in so opredeljene kot „dividende od tujega dohodka“, kot je družba The Trustees of the BT Pension Scheme, na voljo pravno sredstvo, ki, prvič, lahko zagotovi plačilo takega davčnega odbitka, ki upravičencem neupravičeno ni bil priznan, v skladu s pravili, ki niso manj ugodna od tistih v zvezi s pravnim sredstvom zaradi plačila davčnega odbitka ali primerljive davčne ugodnosti, v položaju, v katerem davčna uprava upravičencem neupravičeno ne bi priznala tega davčnega odbitka ali te davčne ugodnosti pri razdelitvi dividend, ki izhajajo iz dividend, prejetih od družbe rezidentke Združenega kraljestva, in drugič, omogoča zagotavljanje učinkovitega varstva pravic, ki jih takim delničarjem daje člen 63 PDEU.

               3.

               Niti okoliščina, da družba The Trustees of the BT Pension Scheme ni zavezanka za davek od dohodka iz naslova prejetih dividend, niti okoliščina, da zadevna kršitev prava Unije po mnenju predložitvenega sodišča ni dovolj resna, da bi povzročila nepogodbeno odgovornost zadevne države članice do družbe, ki izplačuje dividende, opredeljene kot „dividende od tujega dohodka“, na podlagi načel iz sodbe z dne 5. marca 1996, Brasserie du pêcheur in Factortame (C 46/93 in C 48/93, EU:C:1996:79), niti okoliščina, da je družba rezidentka Združenega kraljestva razdelila povečan znesek dividend, opredeljenih kot „dividende od tujega dohodka“, da bi omilila posledice tega, da delničar, prejemnik teh dividend, ni imel davčnega odbitka, ne morejo spremeniti odgovorov na druga vprašanja, ki jih je zastavilo predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva T-638/17: Tožba, vložena 21. septembra 2017 – Helibética/Komisija in SRB

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/56

         Tožba, vložena 21. septembra 2017 – Helibética/Komisija in SRB
   (Zadeva T-638/17)
   (2017/C 382/69)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Helibética, SL (Alicante, Španija) (zastopnika: R. Vallina Hoset in A. Lois Perreau de Pinninck, odvetnika)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Enotni odbor za reševanje (SRB)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep SRB/EES/2017/08 Enotnega odbora za reševanje z dne 7. junija 2017 o sprejetju sheme za reševanje Banco Popular Español, S.A. razglasi za ničen;

               —

               Sklep Komisije EU/2017/1246 z dne 7. junija 2017 o odobritvi sheme za reševanje za Banco Popular Español S.A. razglasi za ničen;

               —

               po potrebi v skladu s členom 277 PDEU razglasi neuporabljivost členov 15, 18, 20, 21, 22 in/ali 24 Uredbe 806/2014; in

               —

               Enotnemu odboru za reševanje ter Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, navedenim v zadevah T-478/17, Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Enotni odbor za reševanje, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-483/17, García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-484/17, Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje, T-497/17, Sánchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje, ter T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija in Enotni odbor za reševanje.


title: Zadeva C-574/17 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 28. septembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2017 v zadevi T-752/14, Combaro SA/Evropska komisija

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/35

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 28. septembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2017 v zadevi T-752/14, Combaro SA/Evropska komisija
   (Zadeva C-574/17 P)
   (2017/C 382/43)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: A, Caeiros in B.-R. Killmann, agenta)

      Druga stranka v postopku: Combaro SA

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2017 v zadevi T-752/14, Combaro SA/Evropska komisija,

               2.

               tožbo družbe Combaro SA zavrne kot neutemeljeno,

               3.

               družbi Combaro SA naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja:

               1.

               Splošno sodišče je storilo napako pri pravni kvalifikaciji dejanskega stanja v zvezi z obstojem posebnega primera v smislu člena 239 Carinskega zakonika (1).
               Splošno sodišče je Komisiji pripisalo neizpolnitev obveznosti, s tem da ji je po eni strani pripisalo pooblastila, ki jih Komisija sploh nima, oziroma po drugi strani zahtevalo, da uporabi pooblastila, ki nič bolj ne prispevajo k razjasnitvi dejanskega stanja. Neizpolnitev obveznosti s strani Komisije pa ni podana, tako da ne gre za poseben primer v smislu člena 239 Carinskega zakonika.

               2.

               Splošno sodišče je izkrivilo dokaze v zvezi z obstojem posebnega primera v smislu člena 239 Carinskega zakonika.
               Splošno sodišče je protispisno ugotovilo, da je domnevna potrdila o gibanju blaga podpisal R. in da Latvija ni v originalu posredovala originalnih odtisov žigov, ki jih uporabljata carinska urada v Jelgavi in Bauski. Če bi Splošno sodišče pravilno presodilo dokaze, bi moralo priti do sklepa, da je Komisija ustrezno preizkusila dejansko stanje v zvezi z uvozom lanenih tkanin in pravilno ugotovila, da ne gre za poseben primer v smislu člena 239 Carinskega zakonika.

               3.

               Splošno sodišče je v zvezi z obstojem posebnega primera napačno razlagalo člen 239 Carinskega zakonika.
               Splošno sodišče domnevne neizpolnitve obveznosti Komisije ni primerjalo z interesi uvoznika, ki je uporabil lažna potrdila o gibanju blaga. Ker ni izvedlo primerjave, je Splošno sodišče napačno uporabilo člen 239 Carinskega zakonika, kajti ob takem dejanskem stanju interesi Unije, da se spoštujejo določbe Carinskega zakonika, prevladajo nad interesi uvoznika.

               4.

               Splošno sodišče je v zvezi z očitno malomarnostjo družbe Combaro SA napačno razlagalo člen 239 Carinskega zakonika.
               Splošno sodišče je nepravilno zahtevalo, naj Komisija dokaže, da je uvoznik zavestno kršil pravila o izvoru. Pri pravilni uporabi pravil o dokaznem bremenu bi moralo Splošno sodišče ugotoviti, da že dvom – ki je moral dejansko obstajati – zadostuje, da je uvoznik dolžan pridobiti potrebne informacije, vsaj pri izvoznikih.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).


title: Zadeva T-695/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2017 – BMB/EUIPO – Ferrero (Posodica za sladkarije) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja posodico za sladkarije — Prejšnja tridimenzionalna mednarodna znamka — Oblika standardne posodice, ki se lahko napolni s sladkarijami — Verjetnost zmede — Uporaba nacionalnega prava — Člen 25(1)(e) Uredbe (ES) št. 6/2002 — Člena 62 in 63(1) Uredbe št. 6/2002)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2017 – BMB/EUIPO – Ferrero (Posodica za sladkarije)
   (Zadeva T-695/15) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja posodico za sladkarije - Prejšnja tridimenzionalna mednarodna znamka - Oblika standardne posodice, ki se lahko napolni s sladkarijami - Verjetnost zmede - Uporaba nacionalnega prava - Člen 25(1)(e) Uredbe (ES) št. 6/2002 - Člena 62 in 63(1) Uredbe št. 6/2002))
   (2017/C 382/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BMB sp. z o.o. (Grójec, Poljska) (zastopnik: K. Czubkowski, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Ferrero SpA (Alba, Italija) (zastopnik: M. Kefferpütz, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe EUIPO z dne 8. septembra 2015 (uadeva R 1150/2012-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Ferrero in BMB.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               BMB sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva T-636/17: Tožba, vložena 15. septembra 2017 – PlasticsEurope/ECHA

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/54

         Tožba, vložena 15. septembra 2017 – PlasticsEurope/ECHA
   (Zadeva T-636/17)
   (2017/C 382/67)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PlasticsEurope (Bruselj, Belgija) (zastopniki: R. Cana, E. Mullier, in F. Mattioli, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena,

               —

               razglasi za ničen sklep, objavljen 7. julija 2017, o posodobitvi obstoječega vnosa Bisfenola A na seznam snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost na podlagi člena 57(f) Uredbe (ES) št. 1907/2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (UL 2006, L 396, str. 1, Uredba REACH),

               —

               ECHA naloži plačilo stroškov postopka, in

               —

               po potrebi sprejme druge pravične ukrepe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog temelji na tem, da je tožena stranka kršila načelo pravne varnosti, s tem da je uporabila neskladna in nepredvidljiva merila pri presoji, glede BPA, domnevnih lastnosti endokrinih motilcev (EM), ki vplivajo na zdravje ljudi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na tem, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji in kršila dolžnost skrbnega ravnanja.

                           —

                           Tožena stranka ni dokazala, da je BPA snov, ki ima lastnosti endokrinih motilcev, za katere obstajajo znanstveni dokazi o verjetnih resnih učinkih na zdravje ljudi ali okolje, ki vzbujajo enakovredno raven zaskrbljenosti kot ostale snovi iz odstavkov od (a) do (e) člena 57 Uredbe REACH, saj je tožena stranka želela le dokazati, (i) da ima BPA zatrjevane „lastnosti endokrinih motilcev“ , (ii) da identifikacija BPA ni v skladu z merili, določenimi v členu 57(f) Uredbe REACH in s splošnimi načeli prava EU in (iii) da je tožena stranka je storila očitno napako pri presoji, s tem ko ni upoštevala določitve varne stopnje kot upoštevnega dejavnika za presojo BPA glede na merila iz člena 57(f) Uredbe REACH; in

                           —

                           Tožena stranka ni upoštevala vseh upoštevnih informacij, in zlasti študije CLARITY-BPA.

               3.

               Tretji tožbeni razlog temelji na tem, da sta v izpodbijanem sklepu kršeni načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, saj niso bile upoštevane pričakovane študije, ki so bile priznane kot upoštevne za presojo zatrjevanih lastnosti ED BPA, in zlasti študije CLARITY-BPA, in s tem, ko ni bila upoštevana določitev varne stopnje kot upoštevni dejavnik za določanje enake stopnje zaskrbljenosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog temelji na tem, da sta v izpodbijanem sklepu kršena člena 59 in 57(f) Uredbe REACH, s tem ko je bil BPA identificiran kot snov, ki vzbuja veliko zaskrbljenost na podlagi meril iz člena 57(f), saj se člen 57(f) nanaša le na snovi, ki še niso bile identificirane na podlagi člena od 57(a) do (e).

               5.

               Peti tožbeni razlog temelji na tem, da se v izpodbijanem sklepu krši člen 2(8)(b) Uredbe REACH, ker so bili intermediati izključeni iz celotnega naslova VII, in torej niso vključeni v člena 57 in 59 in za njih ni potrebna avtorizacija.

               6.

               Šesti tožbeni razlog temelji na tem, da se v izpodbijanem sklepu krši načelo sorazmernosti, ker je bil BPA vključen na seznam snovi, čeprav ni intermediat, kar presega meje primernega in nujnega za dosego uresničevanega cilja in ni najbolj omejujoč ukrep, ki bi ga lahko sprejela Agencija.


title: Zadeva C-56/16 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2017 – Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)/Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP, Bruichladdich Distillery Co.Ltd (Pritožba — Znamka Evropske unije — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 8(4) in člen 53(1)(c) in (2)(d) — Besedna znamka Evropske unije PORT CHARLOTTE — Zahteva za razglasitev ničnosti te znamke — Zaščita, dodeljena prejšnjima označbama porekla „Porto“ in „Port“ na podlagi Uredbe (ES) št. 1234/2007 in nacionalnega prava — Izčrpnost zaščite, dodeljene za ti označbi porekla — Člen 118m Uredbe (ES) št. 1234/2007 — Pojma „raba“ in „prikazovanje“ zaščitene označbe porekla)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/14

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2017 – Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)/Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP, Bruichladdich Distillery Co.Ltd
   (Zadeva C-56/16 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(4) in člen 53(1)(c) in (2)(d) - Besedna znamka Evropske unije PORT CHARLOTTE - Zahteva za razglasitev ničnosti te znamke - Zaščita, dodeljena prejšnjima označbama porekla „Porto“ in „Port“ na podlagi Uredbe (ES) št. 1234/2007 in nacionalnega prava - Izčrpnost zaščite, dodeljene za ti označbi porekla - Člen 118m Uredbe (ES) št. 1234/2007 - Pojma „raba“ in „prikazovanje“ zaščitene označbe porekla))
   (2017/C 382/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: E. Zaera Cuadrado in O. Mondéjar Ortuño, agenta)

      Intervenientka v podporo pritožniku: Evropska komisija (zastopniki: B. Eggers, I. Galindo Martín, J. Samnadda in T. Scharf, agenti)

      Drugi stranki v postopku: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP (zastopnik: P. Sousa e Silva, odvetnik), Bruichladdich Distillery Co.Ltd (zastopnik: S. Havard Duclos, odvetnik)

      Intervenientka v podporo Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo in A. Alves, agenti)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 18. novembra 2015, Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto/UUNT – Bruichladdich Distillery (PORT CHARLOTTE) (T-659/14, EU:T:2015:863), se razveljavi.

               2.

               Tožba v zadevi T-659/14, ki jo je Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto IP vložil zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. julija 2014 (zadeva R 946/2013-4), se zavrne.

               3.

               Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto IP se naloži plačilo stroškov Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbe Bruichladdich Distillery Co. Ltd na obeh stopnjah.

               4.

               Portugalska republika in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 175, 17.5.2016.


title: Zadeva T-206/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2017 – Bodegas Verdúguez/EUIPO (TRES TOROS 3) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije TRES TOROS 3 — Absolutni razlog za zavrnitev — Znamka za vino z geografskimi označbami — Člen 7(1)(j) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2017 – Bodegas Verdúguez/EUIPO (TRES TOROS 3)
   (Zadeva T-206/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije TRES TOROS 3 - Absolutni razlog za zavrnitev - Znamka za vino z geografskimi označbami - Člen 7(1)(j) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 382/48)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bodegas Verdúguez, SL (Villanueva de Alcardete, Španija) (zastopnik: J. García Domínguez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in A. Muñiz Rodríguez, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 24. februarja 2016 (zadeva R 407/2015-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka TRES TOROS 3 kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Bodegas Verdúguez, SL, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 251, 11.7.2016.


title: Zadeva T-674/17: Tožba, vložena 26. septembra 2017 – Le Port de Bruxelles in Région de Bruxelles-Capitale/Komisija

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/60

         Tožba, vložena 26. septembra 2017 – Le Port de Bruxelles in Région de Bruxelles-Capitale/Komisija
   (Zadeva T-674/17)
   (2017/C 382/74)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Le Port de Bruxelles (Bruselj, Belgija), Région de Bruxelles-Capitale (Bruselj) (zastopnik: J. Vanden Eynde, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba za vsako od tožečih strank dopustna in posledično razglasi ničnost sklepa Komisije z referenčno številko SA.38393 (2016CP, ex 2015/E) – Obdavčitev pristanišč v Belgiji (C(2017)5174 final);

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena;

               —

               posledično razglasi za ničen sklep Evropske komisije, da se dejstvo, da gospodarske dejavnosti belgijskih pristanišč, zlasti pristanišč v Valoniji, niso obdavčene z davkom od dohodka pravnih oseb, šteje za državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe v bistvu navajata en tožbeni razlog, ki je v glavnem enak ali podoben tožbenemu razlogu v zadevi T-673/17, Port autonome du Centre et de l’Ouest in drugi/Komisija.


title: Združeni zadevi C-168/16 in C-169/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Mons – Belgija) – Sandra Nogueira in drugi/Crewlink Ireland Ltd (C-168/16), Miguel José Moreno Osacar/Ryanair Designated Activity Company, nekdanja Ryanair Ltd (C-169/16) (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Sodna pristojnost — Pristojnost v zadevah v zvezi z individualnimi pogodbami o zaposlitvi — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 19, točka 2(a) — Pojem „kraj, kjer delavec običajno opravlja svoje delo“ — Sektor zračnega prevoza — Navigacijsko osebje — Uredba (EGS) št. 3922/91 — Pojem „domača baza“)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/17

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Mons – Belgija) – Sandra Nogueira in drugi/Crewlink Ireland Ltd (C-168/16), Miguel José Moreno Osacar/Ryanair Designated Activity Company, nekdanja Ryanair Ltd (C-169/16)
   (Združeni zadevi C-168/16 in C-169/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Sodna pristojnost - Pristojnost v zadevah v zvezi z individualnimi pogodbami o zaposlitvi - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 19, točka 2(a) - Pojem „kraj, kjer delavec običajno opravlja svoje delo“ - Sektor zračnega prevoza - Navigacijsko osebje - Uredba (EGS) št. 3922/91 - Pojem „domača baza“))
   (2017/C 382/20)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour du travail de Mons

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Sandra Nogueira, Victor Perez-Ortega, Virginie Mauguit, Maria Sanchez-Odogherty, José Sanchez-Navarro (C-168/16),), Miguel José Moreno Osacar (C-169/16)

      Toženi stranki: Crewlink Ireland Ltd (C-168/16), Ryanair Designated Activity Company, nekdanja Ryanair Ltd (C-169/16)

      Izrek

   Člen 19, točka 2(a), Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se – v primeru tožbe delavca, ki je član navigacijskega osebja letalske družbe ali ki je tej družbi dodeljen, in za določitev pristojnosti sodišča, ki odloča – pojem „kraj, kjer delavec običajno opravlja svoje delo“ v smislu te določbe ne more enačiti s pojmom „domača baza“ v smislu Priloge III k Uredbi Sveta (EGS) št. 3922/91 z dne 16. decembra 1991 o uskladitvi tehničnih predpisov in upravnih postopkov na področju civilnega letalstva, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1899/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006. Vendar pa je pojem „domača baza“ pomemben indic za določitev „kraja, kjer delavec običajno opravlja svoje delo“.

      (1)  UL C 191, 30.5.2016.


title: Zadeva C-320/15: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. septembra 2017 – Evropska komisija/Helenska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/271/EGS — Čiščenje komunalne odpadne vode — Člen 4(1) in (3) — Sekundarni postopek čiščenja ali primerljivi postopek)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/6

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. septembra 2017 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-320/15) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Člen 4(1) in (3) - Sekundarni postopek čiščenja ali primerljivi postopek))
   (2017/C 382/04)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: G. Zavvos in E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, agentka)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: C. Brodie in J. Kraehling, agentki)

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da ni zagotovila sekundarnega postopka čiščenja ali primerljivega postopka čiščenja komunalne odpadne vode iz aglomeracij Prosotsani, Doxato, Eleftheroupoli, Vagia in Galatista s populacijskim ekvivalentom od 2 000 in 10 000, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) Direktive Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (91/271/EGS), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1137/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija in Helenska republika nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva C-503/16: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal da Relação de Évora – Portugalska) – Luís Isidro Delgado Mendes/Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA (Predhodno odločanje — Obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil — Direktive 72/166/EGS, 84/5/EGS, 90/232/EGS in 2009/103/ES — Kraja vozila — Prometna nesreča — Telesne poškodbe in materialna škoda, ki je nastala zavarovanemu lastniku vozila kot pešcu — Civilna odgovornost — Odškodnina — Kritje iz obveznega zavarovanja — Izključitvene klavzule — Nacionalna ureditev, v skladu s katero je zavarovani lastnik vozila izključen iz plačila odškodnine iz naslova zavarovanja — Združljivost s temi direktivami — Pojem „tretja oseba, ki je oškodovanec“)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/25

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal da Relação de Évora – Portugalska) – Luís Isidro Delgado Mendes/Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA
   (Zadeva C-503/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil - Direktive 72/166/EGS, 84/5/EGS, 90/232/EGS in 2009/103/ES - Kraja vozila - Prometna nesreča - Telesne poškodbe in materialna škoda, ki je nastala zavarovanemu lastniku vozila kot pešcu - Civilna odgovornost - Odškodnina - Kritje iz obveznega zavarovanja - Izključitvene klavzule - Nacionalna ureditev, v skladu s katero je zavarovani lastnik vozila izključen iz plačila odškodnine iz naslova zavarovanja - Združljivost s temi direktivami - Pojem „tretja oseba, ki je oškodovanec“))
   (2017/C 382/29)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal da Relação de Évora

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Luís Isidro Delgado Mendes

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

      Izrek

   Člen 3(1) Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja take odgovornosti (72/166/EGS), člen 1(1) in člen 2(1) Druge direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2005/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005, ter člen 1a Tretje direktive Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2005/14, je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki iz kritja in torej iz plačila odškodnine iz naslova obveznega zavarovanja civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil izključuje telesne poškodbe in materialno škodo, ki jih je utrpel pešec, udeležen v prometni nesreči, zgolj zato, ker je bil ta pešec sklenitelj zavarovanja in lastnik vozila, s katerim je bila ta škoda povzročena.

      (1)  UL C 454, 5.12.2016.


title: Zadeva C-471/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Hamburg (Nemčija) 7. avgusta 2017 – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hannover

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Hamburg (Nemčija) 7. avgusta 2017 – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hannover
   (Zadeva C-471/17)
   (2017/C 374/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hannover

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali so ocvrti rezanci „posušene“ testenine v smislu tarifne podštevilke 19023010 KN (1)?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 02 zvezek 002 str. 382).


title: Združeni zadevi C-643/15 in C-647/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. septembra 2017 – Slovaška republika (C-643/15) in Madžarska (C-647/15)/Svet Evropske unije (Ničnostna tožba — Sklep (EU) 2015/1601 — Začasni ukrepi na področju mednarodne zaščite v korist Helenske in Italijanske republike — Izredne razmere zaradi nenadnega prihoda državljanov tretjih držav na ozemlje nekaterih držav članic — Premestitev teh državljanov na ozemlje preostalih držav članic — Dodelitve za premestitev — Člen 78(3) PDEU — Pravna podlaga — Pogoji uporabe — Pojem „zakonodajni akt“ — Člen 289(3) PDEU — Zavezujoča narava sklepov, ki jih sprejme Evropski svet, za Svet Evropske unije — Člen 15(1) PEU in člen 68 PDEU — Bistvene postopkovne določbe — Sprememba predloga Evropske komisije — Zahtevi po ponovnem posvetovanju z Evropskim parlamentom in soglasni odločitvi v Svetu Evropske unije — Člen 293 PDEU — Načeli pravne varnosti in sorazmernosti)

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. septembra 2017 – Slovaška republika (C-643/15) in Madžarska (C-647/15)/Svet Evropske unije
   (Združeni zadevi C-643/15 in C-647/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Sklep (EU) 2015/1601 - Začasni ukrepi na področju mednarodne zaščite v korist Helenske in Italijanske republike - Izredne razmere zaradi nenadnega prihoda državljanov tretjih držav na ozemlje nekaterih držav članic - Premestitev teh državljanov na ozemlje preostalih držav članic - Dodelitve za premestitev - Člen 78(3) PDEU - Pravna podlaga - Pogoji uporabe - Pojem „zakonodajni akt“ - Člen 289(3) PDEU - Zavezujoča narava sklepov, ki jih sprejme Evropski svet, za Svet Evropske unije - Člen 15(1) PEU in člen 68 PDEU - Bistvene postopkovne določbe - Sprememba predloga Evropske komisije - Zahtevi po ponovnem posvetovanju z Evropskim parlamentom in soglasni odločitvi v Svetu Evropske unije - Člen 293 PDEU - Načeli pravne varnosti in sorazmernosti))
   (2017/C 374/05)
   Jezik postopka: slovaščina in madžarščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Slovaška republika (zastopnik: Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky) (C-643/15) in Madžarska (C-647/15) (zastopnika: M. Z. Fehér in G. Koós, agenta)

      Intervenienka v podporo tožečih strank: Republika Poljska (zastopnika: B. Majczyna in M. Kamejsza, agenta)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Chavrier, K. Pleśniak, N. Pethő in Z. Kupčová, agenti)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Kraljevina Belgija (zastopniki: J. Van Holm, M. Jacobs in C. Pochet, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T Henze, R. Kanitz in J. Möller (C-647/15), agenti), Helenska republika (zastopnici: M. Michelogiannaki in A. Samoni-Rantou, agentki), Francoska republika (zastopniki: D. Colas, F.-X. Bréchot in Armoet, agenti), Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agentka, skupaj z L. D’Asciom, avvocato dello Stato), Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopniki: A. Germeaux, C. Schiltz in D. Holderer, agenti), Kraljevina Švedska (zastopniki: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, O. Widgren, E. Karlsson in L. Swedenborg, agenti), Evropska komisija, (zastopniki: M. Condou-Durande in K. Talabér-Ritz (C-647/15), J. Baquero Cruz, A. Tokár (C-643/15) in G. Wils, agenti)

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Slovaška republika in Madžarska nosita svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije.

               3.

               Kraljevina Belgija, Zvezna republika Nemčija, Helenska republika, Francoska republika, Italijanska republika, Veliko vojvodstvo Luksemburg, Republika Poljska, Kraljevina Švedska in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-454/17 P: Pritožba, ki jo je Vincent Piessevaux vložil 27. julija 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. maja 2017 v zadevi T-519/16, Vincent Piessevaux/Svet Evropske unije

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/14

         Pritožba, ki jo je Vincent Piessevaux vložil 27. julija 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. maja 2017 v zadevi T-519/16, Vincent Piessevaux/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-454/17 P)
   (2017/C 374/19)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Vincent Piessevaux (zastopnik: L. Ponteville, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije

      Predlog

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 17. maja 2017 v zadevi T-519/16;

               —

               pritožniku dodeli to, kar zahteva v tožbenih predlogih, predloženih Splošnemu sodišču;

               —

               nasprotni stranki naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja, na kršitev člena 77 Kadrovskih predpisov Evropske unije in na kršitev člena 11(2) Priloge k tem Kadrovskim predpisom. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, s tem ko je zavrnilo ugovor nezakonitosti Obvestila zaposlenim 113/11 OI Sveta, ki določa odstopanje od člena 9, tretji odstavek, zadnji stavek, Sklepa Sveta z dne 11. oktobra o sprejetju splošnih predpisov za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom v zvezi s prenosom pokojninskih pravic (Splošne določbe za izvajanje iz leta 2011) – ki je odstopanje, v skladu s katerim se Splošne določbe za izvajanje, ki so bile sprejete 29. aprila 2004 (Splošne določbe za izvajanje členov iz leta 2004) še naprej uporabljajo le, če je OI zainteresirano stranko obvestil o predlogu za priznanje pokojninske dobe in se je ta s tem strinjala, preden so začele veljati Splošne določbe za izvajanje členov iz leta 2011. Obrazložitev te zavrnitve, ki je navedena v točkah od 68 do 71 izpodbijane sodbe, je namreč v nasprotju z načelom enakega obravnavanja, s členom 77 Kadrovskih predpisov in s členom 11(2) Priloge VIII k tem Kadrovskim predpisom.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na izkrivljanje prvega dela tretjega tožbenega razloga za razglasitev ničnosti, ki ga navaja pritožnik, na kršitev verodostojnosti dokumentov, na pomanjkanje obrazložitve in na kršitev načela enakega obravnavanja. Splošno sodišče je namreč napačno uporabilo pravo:

               —

               v točkah 73, 74, 80 in 81 izpodbijane sodbe, ker je izkrivilo prvi del tretjega tožbenega razloga za razglasitev ničnosti, kršilo verodostojnost pisnih dokazov pritožnika in napačno navedlo, da je pritožnik uveljavljal kršitev načela varstva zaupanja v pravo;

               —

               v točkah od 73 do 100 izpodbijane sodbe, ker v nasprotju s členom 36 Statuta Sodišča ni odgovorilo na prvi del tretjega tožbenega razloga za razglasitev ničnosti, ki temelji na kršitvi načela enakega obravnavanja in ne na kršitvi načela varstva zaupanja v pravo;

               —

               v točkah od 82 do 100 izpodbijane sodbe – če bi se vendarle ugotovilo, da je v točkah od 82 do 100, oziroma v nekaterih od teh točk oziroma v nekaterih elementih teh točk, podan odgovor na prvi del tretjega tožbenega razloga za razglasitev ničnosti – ker je zavrnilo ugovor nezakonitosti iz člena 9, tretji odstavek, zadnji stavek, Splošnih določb za izvajanje iz leta 2011, ki ga uveljavlja pritožnik na podlagi kršitve načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva C-87/17 P: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 5. julija 2017 – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH/Sodišče Evropske unije (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Odškodninska tožba — Domnevna neskladnost avstrijske ureditve na področju prispevkov za igre na srečo s pravom Unije — Nepredložitev vprašanja za predhodno odločanje, s strani nacionalnih sodišč, Sodišču — Očitna nepristojnost sodišča Unije)

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/11

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 5. julija 2017 – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH/Sodišče Evropske unije
   (Zadeva C-87/17 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Odškodninska tožba - Domnevna neskladnost avstrijske ureditve na področju prispevkov za igre na srečo s pravom Unije - Nepredložitev vprašanja za predhodno odločanje, s strani nacionalnih sodišč, Sodišču - Očitna nepristojnost sodišča Unije))
   (2017/C 374/15)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (zastopnik: A. Schuster, odvetnik)

      Druga stranka: Sodišče Evropske unije

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 277, 21.8.2017.


title: Zadeva C-528/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo 04. Septembra 2017 Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Milan Božičevič Ježovnik/Republiki Sloveniji

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo 04. Septembra 2017 Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Milan Božičevič Ježovnik/Republiki Sloveniji
   (Zadeva C-528/17)
   (2017/C 374/29)
   Jezik postopka: slovenščina

      Predložitveno sodišče

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Milan Božičevič Ježovnik

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je lahko uvoznik (deklarant), ki ob uvozu uveljavlja oprostitev plačila DDV (uvoz po postopku 42), ker je blago namenjeno za dobavo v drugo državo članico, odgovoren za plačilo DDV (če je naknadno ugotovljeno, da pogoji za oprostitev dejansko niso bili izpolnjeni) na enak način, kot je odgovoren za plačilo carinskega dolga?

               2)

               Če je odgovor negativen, ali je odgovornost uvoznika (deklaranta) enaka, kot je odgovornost davčnega zavezanca, ki opravi oproščeno dobavo blaga znotraj Skupnosti iz prvega odstavka 138. člena Direktive o DDV?

               3)

               Ali je treba v tem zadnjem primeru subjektivni element uvoznika (deklaranta) do zlorabe sistema DDV presojati različno, kot to velja za primere dobave blaga znotraj Skupnosti iz prvega odstavka 138. Člena Direktive o DDV? Ali mora biti ta presoja blažja – glede na to, da mora biti oprostitev plačila DDV v carinskem postopku 42 predhodno odobrena s strani carinskih organov? Ali mora biti strožja – ker gre za transakcije, ki so povezane s prvim vnosom blaga iz tretjih držav na notranji trg Evropske unije?


title: Zadeva C-255/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 28. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – Bernhard Schloesser, Petra Noll/Société Air France SA

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 28. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – Bernhard Schloesser, Petra Noll/Société Air France SA
   (Zadeva C-255/17) (1)

   (2017/C 374/36)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 283, 28.8.2017.


title: Zadeva T-586/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2017 – Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret/EUIPO – NBC Fourth Realty (NaraMaxx) (Znamka Evropske unije — Postopek ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije NaraMaxx — Prejšnja nacionalna besedna znamka MAXX — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Nepodobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               6.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2017 – Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret/EUIPO – NBC Fourth Realty (NaraMaxx)
   (Zadeva T-586/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije NaraMaxx - Prejšnja nacionalna besedna znamka MAXX - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Nepodobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 374/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi (Osmangazi-Bursa, Turčija) (zastopnika: M. López Camba in L. Monzón de la Flor, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: NBC Fourth Realty Corp. (North Las Vegas, Nevada, Združene države) (zastopniki: sprva D. Stone in A. Dykes, nato A. Smith, solicitors, in S. Malynicz, QC)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 27. julija 2015 (zadeva R 1073/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama NBC Fourth Realty in Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 406, 7.12.2015.


title: Zadeva C-60/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen – Švedska) – Mohammad Khir Amayry/Migrationsverket (Predhodno odločanje — Uredba (EU) št. 604/2013 — Določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države — Člen 28 — Pridržanje zadevne osebe zaradi njene predaje v odgovorno državo članico — Rok za izvedbo predaje — Najdaljše trajanje pridržanja — Izračun — Odobritev zahteve za sprejem pred pridržanjem — Odlog izvršitve odločitve o predaji)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen – Švedska) – Mohammad Khir Amayry/Migrationsverket
   (Zadeva C-60/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 604/2013 - Določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države - Člen 28 - Pridržanje zadevne osebe zaradi njene predaje v odgovorno državo članico - Rok za izvedbo predaje - Najdaljše trajanje pridržanja - Izračun - Odobritev zahteve za sprejem pred pridržanjem - Odlog izvršitve odločitve o predaji))
   (2017/C 382/17)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mohammad Khir Amayry

      Tožena stranka: Migrationsverket

      Izrek

               1.

               Člen 28 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva v povezavi s členom 6 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da:

                           —

                           ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa, da lahko v položaju, v katerem je bilo pridržanje zoper prosilca za mednarodno zaščito odrejeno po tem, ko je država članica, na katero je bila naslovljena zahteva za sprejem, to zahtevo odobrila, to pridržanje traja največ dva meseca, če, prvič, pridržanje ne traja dlje, kot je potrebno za izvedbo postopka predaje, pri čemer se upoštevajo konkretne zahteve tega postopka v vsakem posameznem primeru, in drugič, pridržanje ne traja več kot šest tednov od dne, ko odložilni učinek pritožbe ali ponovnega pregleda preneha veljati, če gre za tak primer;

                           —

                           nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki v takem položaju dopušča, da pridržanje traja tri ali dvanajst mesecev, v katerih je dopustno izvesti predajo.

               2.

               Člen 28(3) Uredbe št. 604/2013 je treba razlagati tako, da se od šesttedenskega roka, določenega s to uredbo, ki teče od trenutka, ko preneha veljati odložilni učinek pritožbe ali ponovnega pregleda, ne sme odšteti število dni, ko je bila zadevna oseba že pridržana po tem, ko je odgovorna država članica odobrila zahtevo za sprejem ali ponovni sprejem.

               3.

               Člen 28(3) Uredbe št. 604/2013 je treba razlagati tako, da se šesttedenski rok, določen s to uredbo, ki začne teči od trenutka, ko preneha veljati odložilni učinek pritožbe ali ponovnega pregleda, uporabi tudi, kadar zadevna oseba ni posebej zahtevala odloga izvršitve odločitve o predaji.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva C-188/17 P: Pritožba, ki jo je Salvo Asenov Todorov vložil 12. aprila 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. marca 2017 v zadevi T-839/16, Todorov/Sodišče Evropske unije

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/26

         Pritožba, ki jo je Salvo Asenov Todorov vložil 12. aprila 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. marca 2017 v zadevi T-839/16, Todorov/Sodišče Evropske unije
   (Zadeva C-188/17 P)
   (2017/C 382/31)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Pritožnik: Slavo Asenov Todorov (zastopnica: K. Mladenova, odvetnica)

      Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije
   Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 7. septembra 2017 pritožbo razglasilo za očitno nedopustno.


title: Zadeva C-521/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tallinna Ringkonnakohus (Estonija) 1. septembra 2017 – c.v. SNB-REACT u. a./Deepak Mehta

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tallinna Ringkonnakohus (Estonija) 1. septembra 2017 – c.v. SNB-REACT u. a./Deepak Mehta
   (Zadeva C-521/17)
   (2017/C 382/41)
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tallinna Ringkonnakohus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: c.v. SNB-REACT u. a.

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Deepak Mehta

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (1) razlagati tako, da morajo države članice organe za kolektivno upravljanje pravic intelektualne lastnine, ki uresničujejo pravice imetnikov znamk, priznati kot osebe, ki so pristojne za varstvo pravic imetnikov znamk v lastnem imenu vložiti pravna sredstva in za uveljavljanje pravic imetnikov znamk v lastnem imenu vložiti tožbo pri sodišču?

               2.

               Ali je treba člene 12, 13 in 14 Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (2) razlagati tako, da je treba kot ponudnika storitev v smislu teh določb, za katerega se uporabljajo v njih določene izjeme v zvezi z odgovornostjo, šteti tudi ponudnika storitev, katerega storitev je le v tem, da registrira IP naslove in s tem omogoči, da se ti anonimno povežejo z domenami, ter da te IP naslove da v zakup?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 25, str. 399.


title: Zadeva C-300/16 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. septembra 2017 – Evropska komisija/Frucona Košice a.s. (Pritožba — Državne pomoči — Pojem „pomoč“ — Pojem „gospodarska ugodnost“ — Merilo zasebnega upnika — Pogoji uporabe — Uporaba — Obveznost Evropske komisije, da izvede preiskavo)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/24

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. septembra 2017 – Evropska komisija/Frucona Košice a.s.
   (Zadeva C-300/16 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Pojem „pomoč“ - Pojem „gospodarska ugodnost“ - Merilo zasebnega upnika - Pogoji uporabe - Uporaba - Obveznost Evropske komisije, da izvede preiskavo))
   (2017/C 382/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: K. Walkerová, L. Armati, T. Maxian Rusche in B. Stromsky, agenti)

      Druga stranka v postopku: Frucona Košice a.s. (zastopniki: K. Lasok QC, B. Hartnett, Barrister, J. Holmes QC in O. Geiss, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


title: Zadeva T-153/17: Tožba, vložena 30. septembra 2017 – FV/Svet

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/45

         Tožba, vložena 30. septembra 2017 – FV/Svet
   (Zadeva T-153/17)
   (2017/C 382/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: FV (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ocenjevalna poročila za leti 2014 in 2015, ki sta bili dokončno sprejeti 5. decembra 2016, za nični;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ker v bistvu meni, da je bila pri ocenjevalnih poročilih za leti 2014 in 2015, ki jih je Svet Evropske unije sprejel v zvezi z njo, storjena očitna napaka pri presoji, da nista dovolj obrazloženi in da je bila kršena dolžnost skrbnega ravnanja.


title: Zadeva T-755/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2017 – La Rocca/EUIPO (Take your time Pay After) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije Take your time Pay After — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2017 – La Rocca/EUIPO (Take your time Pay After)
   (Zadeva T-755/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije Take your time Pay After - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75, prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 382/54)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alessandro La Rocca (Anzio, Italija) (zastopnika: A. Perani in J. Graffer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 4. avgusta 2016 (zadeva R 406/2016-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka Take your time Pay After kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Alessandru La Roccu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 475, 19.12.2016.


title: Zadeva C-480/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Köln (Nemčija) 9. avgusta 2017 – Frank Montag/Finanzamt Köln-Mitte

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Köln (Nemčija) 9. avgusta 2017 – Frank Montag/Finanzamt Köln-Mitte
   (Zadeva C-480/17)
   (2017/C 382/39)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Köln

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Frank Montag

      Tožena stranka: Finanzamt Köln-Mitte

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 49 v povezavi s členom 54 PDEU nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero se obvezni prispevki davčnega zavezanca nerezidenta v sistem pokojninskega zavarovanja poklicnih združenj (podlaga za plačevanje katerih je njegovo članstvo v odvetniški zbornici v tej državi članici, ki je na podlagi zakonodaje, ki ureja opravljanje njegovega poklica, nujno potrebno za njegovo dejavnost, ki jo opravlja v več državah članicah) pri omejenih davčnih zavezancih ne upoštevajo pri znižanju dohodninske osnove, medtem ko se neomejenim davčnim zavezancem, ki so rezidenti, prizna odbitek od dohodka, katerega najvišji znesek je določen v nacionalnem pravu?

               2.

               Ali člen 49 v povezavi s členom 54 PDEU nasprotuje ureditvi pod 1., če davčni zavezanec poleg obveznih prispevkov plačuje druge – prostovoljne – dodatne prispevke v sistem pokojninskega zavarovanja poklicnih združenj in jih država članica ne upošteva pri znižanju dohodninske osnove, čeprav bodo morda poznejše pokojnine na podlagi nacionalnega prava predmet obdavčitve v tej državi članici, tudi če bo njihov prejemnik omejeni davčni zavezanec?

               3.

               Ali člen 49 v povezavi s členom 54 PDEU nasprotuje ureditvi pod 1., če davčni zavezanec neodvisno od svoje odvetniške licence in prispevkov, ki jih plačuje v sistem pokojninskega zavarovanja poklicnih združenj, prostovoljno plačuje prispevke v zasebni pokojninski sklad in jih država članica ne upošteva pri znižanju dohodninske osnove, čeprav bodo morda poznejše pokojnine na podlagi nacionalnega prava predmet obdavčitve v tej državi članici, tudi če bo njihov prejemnik omejeni davčni zavezanec?


title: Zadeva C-591/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. septembra 2017 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija (Neizpolnitev obveznosti države — Državne pomoči — Sklep 2011/678/EU — Državna pomoč za financiranje testiranja na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) pri govedu — Pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom — Obveznost vračila — Neizvršitev)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. septembra 2017 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija
   (Zadeva C-591/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Sklep 2011/678/EU - Državna pomoč za financiranje testiranja na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) pri govedu - Pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom - Obveznost vračila - Neizvršitev))
   (2017/C 382/03)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J.-F. Brakeland, B. Stromsky, S. Noë in H. van Vliet, agenti)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopniki: C. Pochet, L. Van den Broeck in J.-C. Halleux, agenti, skupaj z L. Van den Hendejem in J. Charleseom, odvetnikoma)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi od prejemnikov izterjala državne pomoči, ki so bile v členu 1(3) in (4) Sklepa Komisije 2011/678/EU z dne 27. julija 2011 o državni pomoči, ki jo je Belgija izvedla za financiranje testiranja na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) pri govedu (državna pomoč C 44/08 (ex NN 45/04)), razglašene za nezakonite in nezdružljive z notranjim trgom, in s tem, da Evropske komisije ni obvestila o sprejetih ukrepih za uskladitev s tem sklepom, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 288, četrti odstavek, PDEU in na podlagi členov od 2 do 4 navedenega sklepa.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 73, 2.3.2015.


title: Zadeva C-552/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. septembra 2017 – Evropska komisija/Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Svoboda opravljanja storitev — Motorna vozila — Najem ali lizing motornega vozila s strani rezidenta države članice pri dobavitelju s sedežem v drugi državi članici — Dajatev za registracijo — Plačilo celotne dajatve ob registraciji — Pogoji za vračilo dajatve — Sorazmernost)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. septembra 2017 – Evropska komisija/Irska
   (Zadeva C-552/15) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda opravljanja storitev - Motorna vozila - Najem ali lizing motornega vozila s strani rezidenta države članice pri dobavitelju s sedežem v drugi državi članici - Dajatev za registracijo - Plačilo celotne dajatve ob registraciji - Pogoji za vračilo dajatve - Sorazmernost))
   (2017/C 382/06)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Wasmeier in J. Tomkin, agenta)

      Tožena stranka: Irska (zastopniki: E. Creedon, L. Williams in M. A. Joyce, agenti, skupaj z M. Collinsom, SC, S. Kingstonom in C. Dalyjem, BL

      Izrek

               1.

               Irska z naložitvijo obveznosti vnaprejšnjega plačila celotne dajatve za registracijo vozil, ki se uporabi ob dokončni registraciji, ne glede na predvideno dejansko omejeno trajanje uporabe vozila na Irskem, kamor je bilo to uvoženo, in čeprav je začasno trajanje lizinga ali najema natančno določeno in vnaprej znano, ni izpolnila obveznosti, ki so ji naložene s členom 56 PDEU.

               2.

               Irska s tem, da ni določila plačila obresti ob vračilu dajatve za registracijo in da je od zneska dajatve za registracijo vozil, ki ga je treba vrniti, odbila znesek 500 EUR za upravne stroške, ni izpolnila obveznosti, ki so ji naložene s členom 56 PDEU.

               3.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 414, 14.12.2015.


title: Zadeva C-589/15 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. septembra 2017 – Alexios Anagnostakis/Evropska komisija (Pritožba — Pravo institucij — Državljanska pobuda, s katero je bila Evropska komisija pozvana, naj vloži zakonodajni predlog za odpis javnega dolga za države članice v stanju nuje — Prijava — Komisijina zavrnitev — Očitna nepristojnost Komisije — Uredba (EU) št. 211/2011 — Člen 4(2)(b) — Obveznost obrazložitve — Člen 122 PDEU — Člen 136 PDEU — Kršitev)

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/10

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. septembra 2017 – Alexios Anagnostakis/Evropska komisija
   (Zadeva C-589/15 P) (1)

   ((Pritožba - Pravo institucij - Državljanska pobuda, s katero je bila Evropska komisija pozvana, naj vloži zakonodajni predlog za odpis javnega dolga za države članice v stanju nuje - Prijava - Komisijina zavrnitev - Očitna nepristojnost Komisije - Uredba (EU) št. 211/2011 - Člen 4(2)(b) - Obveznost obrazložitve - Člen 122 PDEU - Člen 136 PDEU - Kršitev))
   (2017/C 382/10)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnik: Alexios Anagnostakis (zastopnika: A. Anagnostakis, F. Moyse, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: M. Konstantinidis in H. Krämer, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Alexiosu Anagnostakisu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 7, 11.1.2016.


title: Zadeva C-473/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 2. avgusta 2017 – Repsol Butano S.A./Administración del Estado

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 2. avgusta 2017 – Repsol Butano S.A./Administración del Estado
   (Zadeva C-473/17)
   (2017/C 382/37)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Repsol Butano S.A.

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je – ob upoštevanju sodne prakse iz zadeve Federutility (1) – ukrep o določitvi najvišje cene za jeklenko utekočinjenega plina v jeklenkah kot ukrep varstva socialno ranljivih uporabnikov skladen s to sodno prakso oziroma ali se s takim ukrepom spoštuje načelo sorazmernosti, če je podana – alternativno ali kumulativno – katera od teh okoliščin:

                           —

                           ukrep se sprejme na splošno za vse potrošnike in za nedoločeno obdobje, ki traja, „dokler se pogoji konkurence na tem trgu ne bodo šteli za zadostne“,

                           —

                           ukrep traja že več kot [1]8 let,

                           —

                           ukrep lahko pripomore k zamrznitvi položaja šibke konkurence, ker pomeni oviro za vstop novih operaterjev.

               2.

               Ali je – ob upoštevanju sodne prakse iz omenjene zadeve Federutility – ukrep obvezne dobave utekočinjenega plina v jeklenkah na dom kot ukrep varstva socialno ranljivih uporabnikov ali prebivalcev težko dostopnih območij skladen s to sodno prakso oziroma ali se s takim ukrepom spoštuje načelo sorazmernosti, če je podana – alternativno ali kumulativno – katera od okoliščin, naštetih v prvem vprašanju?

      (1)  Sodba z dne 20. aprila 2010, Federutility in drugi, C-265/08, EU:C:2010:205.


title: Zadeva T-554/17: Tožba, vložena 16. avgusta 2017 – Gonzalez Calvet/SRB

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/47

         Tožba, vložena 16. avgusta 2017 – Gonzalez Calvet/SRB
   (Zadeva T-554/17)
   (2017/C 382/58)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Ramón González Calvet (Barcelona, Španija) in Joan González Calvet (Barcelona, Španija) (zastopnik: P. Molina Bosch, odvetnik)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlog

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj tožbo zoper Sklep SRB/EES/2017/08 Enotnega odbora za reševanje šteje za vloženo in po upoštevnih zakonskih postopkih razglasi sodbo, s katero naj ugodi tej tožbi in razglasi ničnost Sklepa SRB/EES/2017/08 Enotnega odbora za reševanje ter odvzame učinke izvajanja navedenega sklepa in ukrepov, ki so posledica izvajanja zgoraj navedenega sklepa. Če Splošno sodišče ne bo razglasilo te ničnosti, tožeči stranki predlagata, naj se jima povrne ustrezna škoda zaradi izgube njunih delnic.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, navedenim v zadevah T-478/17, Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Enotni odbor za reševanje, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-483/17, García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-484/17, Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje, T-497/17, Sánchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje, ter T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija in Enotni odbor za reševanje.


title: Zadeva T-575/17: Tožba, vložena 17. avgusta 2017 – Algebris (UK) in drugi/SRB

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/47

         Tožba, vložena 17. avgusta 2017 – Algebris (UK) in drugi/SRB
   (Zadeva T-575/17)
   (2017/C 382/59)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Algebris (UK) Ltd (London, Združeno kraljestvo), Anchorage Capital Group LLC (New York, New York, Združene države), Ronit Capital LLP (London) (zastopniki: T. Soames in J. Vandenbussche, odvetnika, R. East, Solicitor, in N. Chesaites, Barrister)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (SRB)

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               sklep Enotnega odbora za reševanje SRB/EES/2017/08 z dne 7. junija 2017, s katerim je bila sprejeta shema za reševanje glede Banco Popular Español S.A. (1), v celoti razglasi za ničnega ali, podredno, naj člen 1 in/ali člen 6 tega sklepa razglasi za ničen;

               —

               Enotnemu odboru za reševanje naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožeče stranke trdijo, da je Enotni odbor za reševanje v nasprotju s členom 339 PDEU in členom 88(1) Uredbe (EU) št. 806/2014 (2) in sodno prakso Sodišča resno kršil načeli zaupnosti in poslovne skrivnosti, s čimer tudi ni upošteval pravice tožečih strank do dobrega upravljanja, določene v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožeče stranke trdijo, da je Evropska komisija pri uporabi členov 14, 18, 20, 21, 22 in 24 Uredbe št. 806/2014 storila očitne napake pri presoji.

                           —

                           V zvezi s tem trdijo, da vrednotenje Banco Popular, ki je bilo podlaga ukrepa za reševanje, sprejetega v skladu s shemo za reševanje, ni bilo pošteno, skrbno ali zanesljivo ter ni bilo v skladu z „načelom, da noben upnik ne sme biti na slabšem“. Zato ni pomenilo natančnih, zanesljivih in skladnih dokazov, na katerem mora temeljiti shema za reševanje, in s tem vrednotenjem ni bilo mogoče podpreti izpodbijanega sklepa. Dalje in iz istih razlogov je Enotni odbor za reševanje ravnal očitno nesorazmerno, saj je prekoračil ukrepe, ki so potrebni za zagotovitev ciljev sheme za reševanje.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožeče stranke trdijo, da je Enotni odbor za reševanje razlastil tožeče stranke v nasprotju z njihovimi temeljnimi pravicami, kot so zavarovane s splošnimi načeli prava Unije in določene v členu 17 Listine o temeljnih pravicah.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožeče stranke trdijo, da Enotni odbor za reševanje v nasprotju s členom 41 Listine o temeljnih pravicah in sodno prakso Sodišča ni zagotovil, da bi tožečim strankam v postopku reševanja priznal pravico do izjave.

               5.

               Peti tožbeni razlog: tožeče stranke trdijo, da Komisija ni zakonito odobrila sheme za reševanje in da je zato izpodbijani sklep začel veljati nezakonito.

                           —

                           V zvezi s tem se trdi, da Evropska komisija pred sprejetjem Sklepa (EU) 2017/1246 o odobritvi sheme za reševanje ni ustrezno oziroma sploh ni ocenila diskrecijskih vidikov sheme za reševanje. S tem naj bi bila kršena obveznost Komisije iz Uredbe (EU) št. 806/2014 in načel iz Meroni sodne prakse Sodišča. Zato je Enotni odbor za reševanje storil očitno napako pri presoji ter napačno uporabil pravo s tem, da je menil, da bi lahko sklep o sprejetju sheme za reševanje začel veljati oziroma da je začel veljati. Dalje in podredno shema za reševanje, sprejeta z izpodbijanim sklepom, je vsekakor začela veljati nezakonito.

      (1)  Sklep Komisije (EU) 2017/1246 z dne 7. junija 2017 o odobritvi sheme za reševanje za Banco Popular Español S.A. (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 4038) (UL 2017, L 178, str. 15).

      (2)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010.


title: Zadeva C-469/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 4. avgusta 2017 – Funke Medien NRW GmbH/Zvezna republika Nemčija

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 4. avgusta 2017 – Funke Medien NRW GmbH/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-469/17)
   (2017/C 382/36)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in vlagateljica revizije: Funke Medien NRW GmbH

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali določbe prava Unije glede izključne pravice avtorjev do reproduciranja del (člen 2(a) Direktive 2001/29/ES) in priobčitve del javnosti, vključno z dajanjem na voljo javnosti (člen 3(1) Direktive 2001/29/ES), in glede izjem ali omejitev teh pravic (člen 5(2) in (3) Direktive 2001/29/ES) pri prenosu v nacionalno pravo dopuščajo prosto presojo?

               2.

               Na kakšen način je treba pri določitvi obsega izjem ali omejitev izključne pravice avtorjev do reproduciranja del (člen 2(a) Direktive 2001/29/ES (1)) in priobčitve del javnosti, vključno z dajanjem na voljo javnosti (člen 3(1) Direktive 2001/29/ES), določenih v členu 5(2) in (3) Direktive 2001/29/ES, upoštevati temeljne pravice iz Listine EU o temeljnih pravicah?

               3.

               Ali je mogoče s temeljnima pravicama svobode obveščanja (člen 11(1), drugi stavek, Listine EU o temeljnih pravicah) ali svobode medijev (člen 11(2) Listine EU o temeljnih pravicah) utemeljiti izjeme ali omejitve izključne pravice avtorjev do reproduciranja del (člen 2(a) Direktive 2001/29/ES) in priobčitve del javnosti, vključno z dajanjem na voljo javnosti (člen 3(1) Direktive 2001/29/ES), zunaj izjem ali omejitev, določenih v členu 5(2) in (3) Direktive 2001/29/ES?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.


title: Zadeva C-513/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 22. avgusta 2017 – Bußgeldverfahren/Josef Baumgartner

text:
               13.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 22. avgusta 2017 – Bußgeldverfahren/Josef Baumgartner
   (Zadeva C-513/17)
   (2017/C 382/40)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Köln

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Josef Baumgartner

      Drugi stranki: Bundesamt für Güterverkehr, Staatsanwaltschaft Köln

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 19(2), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 561/2006 (1) razlagati tako, da lahko kazen, izrečeno zoper podjetje ali poslovodjo podjetja v skladu s členi 9, 30 in 130 OWiG za upravni prekršek, storjen na sedežu podjetja, naloži samo država članica, na območju katere ima to podjetje sedež? Ali pa lahko kazen za upravni prekršek naložijo tudi druge države članice, če je bil ta ugotovljen na njihovem ozemlju?

      (1)  Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL 2006, L 102, str. 1).