title: Zadeva C-119/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 25. februarja 2016 – C Danmark I/Skatteministeriet

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 25. februarja 2016 – C Danmark I/Skatteministeriet
   (Zadeva C-119/16)
   (2016/C 270/32)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: C Danmark I

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1(1) Direktive 2003/49/ES (1) v povezavi s členom 1(4) te direktive razlagati tako, da pomenita, da je družba, ki je rezidentka v državi članici v smislu člena 3 te direktive, če v okoliščinah, kakršne so v tej zadevi, prejme obresti od hčerinske družbe v drugi državi članici, „upravičeni lastnik“ teh obresti v smislu te direktive?

                           1.1.

                           Ali je treba pojem „upravičeni lastnik“ v členu 1(1) Direktive 2003/49/ES v povezavi s členom 1(4) te direktive razlagati enako kot isti pojem v členu 11 vzorčne davčne konvencije OECD iz leta 1977?

                           1.2.

                           Če je treba na vprašanje pod 1.1. odgovoriti pritrdilno, ali je treba pojem v tem primeru razlagati zgolj ob upoštevanju komentarja k členu 11 vzorčne davčne konvencije iz leta 1977 (točka 8) ali je možno pri razlagi uporabiti tudi kasnejše komentarje, vključno z dopolnitvami iz leta 2003, ki se nanašajo na „obvodne družbe“ (točka 8.1, zdaj točka 10.1) in dopolnitvami iz leta 2014 v zvezi s „pogodbenimi ali zakonskimi obveznostmi“ (točka 10.2)?

                           1.3.

                           Če je treba pri razlagi upoštevati tudi komentarje iz leta 2003, ali je v tem primeru pogoj za to, da se za družbo šteje, da ni „upravičeni lastnik“ v smislu Direktive 2003/49/ES, ta, da je dejansko prihajalo do preusmerjanja sredstev na osebe, ki jih država, v kateri je plačnik obresti rezident, šteje za „upravičene lastnike“ zadevnih obresti in – če je to tako – ali je potem nadaljnji pogoj ta, da se dejanski prenos izvrši v obdobju, ki je časovno blizu obdobju plačila obresti in/ali da se izvrši kot plačilo obresti?

                                       1.3.1.

                                       Kakšen pomen ima v zvezi s tem, če se za posojilo uporabi lastniški kapital; če se zadevne obresti prištejejo h glavnici (kapitalizirane obresti); če je prejemnik obresti kasneje v skladu z veljavnimi pravili zadevne države opravil prenos znotraj skupine na svojo matično družbo, rezidentko iste države, z namenom prilagoditve dobička za davčne namene; če se zadevne obresti kasneje v družbi posojilodajalki spremenijo v lastniški kapital; če je imel prejemnik obresti pogodbeno ali zakonsko obveznost, da obresti posreduje drugi osebi, in če je večina oseb, za katere država, v kateri je oseba, ki plačuje obresti, rezidentka, šteje, da so „upravičeni lastniki“ obresti, rezidentk drugih držav članic ali drugih držav, s katerimi ima Danska sklenjene konvencije o izogibanju dvojnemu obdavčevanju, tako da po danski davčni zakonodaji ne bi obstajala podlaga za odtegljaj davka pri viru, če bi bile te osebe posojilodajalke in bi obresti prejemale neposredno?

                           1.4.

                           Kakšen pomen za presojo tega, ali se mora prejemnik obresti za namene Direktive šteti za „upravičenega lastnika“, ima, če predložitveno sodišče na podlagi presoje dejstev v zadevi ugotovi, da prejemnik – ki ni imel pogodbene ali zakonske obveznosti, da prejete obresti posreduje drugi osebi – ni imel „popolne“ pravice „uporabe in uživanja“ obresti, kot je to navedeno v komentarjih iz leta 2014 k vzorčni konvenciji o davkih iz leta 1977?

               2.

               Ali je pogoj za to, da se država članica lahko sklicuje na člen 5(1) Direktive o uporabi nacionalnih določb za preprečevanje goljufij ali zlorab ali na člen 5(2) Direktive, ta, da je zadevna država članica sprejela posebne nacionalne določbe za prenos člena 5 te direktive ali da mora nacionalno pravo vsebovati splošne določbe ali načela v zvezi goljufijami, zlorabami in izogibanji plačil davkov, ki se jih lahko razlaga skladno s členom 5?

                           2.1.

                           Če je treba na vprašanje 2 odgovoriti pritrdilno, ali se lahko šteje, da je člen 2(2)(d) zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki določa, da omejena davčna obveznost za plačilo davka od obresti ne zajema „obresti, ki so davka oproščene […] na podlagi Direktive 2003/49/ES o skupnem sistemu obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic“, posebna domača določba v smislu člena 5 Direktive?

               3.

               Ali je določba konvencije o izogibanju dvojnemu obdavčevanju, ki sta jo po zgledu vzorčne davčne konvencije OECD sklenili državi članici, v skladu s katero je obdavčitev obresti odvisna od tega, ali se prejemnika obresti šteje za upravičenega lastnika obresti, določba za preprečevanje zlorab na podlagi sporazuma v smislu člena 5 Direktive?

               4.

               Ali mora država članica, ki ne želi priznati, da je družba v drugi državi članici upravičeni lastnik obresti, in trdi, da je družba v drugi državi članici t.i. umetna obvodna družba, na podlagi Direktive 2003/49/ES ali člena 10 ES navesti, koga v tem primeru šteje za upravičenega lastnika?

               5.

               Če se za družbo rezidentko države članice (matična družba) dejansko šteje, da na podlagi Direktive 2003/49/ES ni oproščena plačila davka pri viru od obresti, ki jih je prejela od družbe, ki je rezidentka druge države članice (hčerinska družba), in se za matično družbo te zadnjenavedene družbe šteje, da ima omejeno davčno obveznost glede teh obresti v tej državi članici, ali člen 43 ES v povezavi s členom 48 ES nasprotuje zakonodaji, po kateri zadnjenavedena država članica od družbe, ki mora davek odtegniti pri viru (hčerinska družba), zahteva plačilo zamudnih obresti v primeru zamujenega plačila terjatve iz naslova davčnega odtegljaja po višji obrestni meri, kot je zamudna obrestna mera, ki jo ta država uporablja pri terjatvah za plačilo davka od dohodkov pravnih oseb (vključno s prihodki od obresti) nasproti družbam rezidentkam iste države članice?

               6.

               Če se za družbo rezidentko države članice (matična družba) dejansko šteje, da na podlagi Direktive 2003/49/ES ni oproščena plačila davka pri viru od obresti, ki jih je prejela od družbe, ki je rezidentka druge države članice (hčerinska družba), in se za matično družbo te zadnjenavedene družbe šteje, da je davčni zavezanec z omejeno davčno obveznostjo glede plačila davka od teh obresti v tej državi članici, ali člen 43 ES v povezavi s členom 48 ES (ali členom 56 ES), posebej ali skupaj, nasprotujejo zakonodaji, na podlagi katere:

                           (a)

                           zadnjenavedena država članica od osebe, ki plača obresti, zahteva, da od obresti odtegne davek pri viru, in na podlagi katere se vzpostavlja odgovornost te osebe nasproti oblastem za neodtegnjeni davek pri viru, čeprav taka obveznost odtegnitve davka pri viru ne obstaja, če je prejemnik obresti rezident zadnjenavedene države članice?

                           (b)

                           matična družba v zadnjenavedeni državi članici v prvih dveh davčnih letih ne bi imela obveznosti plačila akontacij davka od dohodkov pravnih oseb, ampak bi začela plačevati davek od dohodkov pravnih oseb bistveno kasneje kot nastane davčna obveznost za plačilo davka, ki se odtegne pri viru?

                     Sodišče EU se prosi, da odgovor na vprašanje št. 5 vključi v odgovor na vprašanje št. 6.

      (1)  Direktiva Sveta 2003/49/ES z dne 3. junija 2003 o skupnem sistemu obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 380).


title: Zadeva T-603/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Drex Technologies/Svet

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Drex Technologies/Svet
   (Zadeva T-603/14) (1)

   (2015/C 381/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva C-70/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 17. februarja 2009 – Alexander Hengartner in Rudolf Gasser

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 17. februarja 2009 – Alexander Hengartner in Rudolf Gasser
   (Zadeva C-70/09)
   2009/C 102/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Alexander Hengartner, Rudolf Gasser

      Tožena stranka: Vorarlberger Landesregierung

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je izvajanje lova, ko imetnik lovske licence proda ustreljeno divjad na državnem ozemlju, samostojna pridobitna dejavnost v smislu člena 43 ES tudi, če naj ta dejavnost skupno ne bi ustvarjala dobička?


title: Zadeva T-351/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2011 – Acetificio Marcello de Nigris proti Komisiji (Ničnostna tožba — Registracija kot zaščitena geografska označba — Neobstoj posamične zadevnosti — Nedopustnost)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2011 – Acetificio Marcello de Nigris proti Komisiji
   (Zadeva T-351/09) (1)

   (Ničnostna tožba - Registracija kot zaščitena geografska označba - Neobstoj posamične zadevnosti - Nedopustnost)
   2011/C 282/32
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Acetificio Marcello de Nigris Srl (Afragola, Italija) (zastopnika: P. Perani in P. Pozzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Rossi in B. Rasmussen, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri in S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 583/2009 z dne 3. julija 2009 o vpisu označbe v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb (Aceto Balsamico di Modena (ZGO)) (UL L 175, str. 7).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               O predlogu za intervencijo Consorzio Filiera Aceto Balsamico di Modena ni treba odločati.

               3.

               Acetificio Marcello de Nigris Srl nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Italijanska republika in Consorzio Filiera Aceto Balsamico di Modena nosita lastne stroške.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva T-368/10: Tožba, vložena 3. septembra 2010 – Rubinetteria Cisal proti Komisiji

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/61

      Tožba, vložena 3. septembra 2010 – Rubinetteria Cisal proti Komisiji
      (Zadeva T-368/10)
      ()
      (2010/C 288/110)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Rubinetteria Cisal SpA (Alzo Frazione di Pella, Italija) (zastopnik: M. Pinnarò, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Razglasi naj se ničnost Odločbe C(2010) 4185 z dne 23. junija 2010.

                  —

                  Podredno, če Splošno sodišče ne bi odpravilo naložene globe, naj jo zmanjša na primernejšo raven.

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V tem postopku se izpodbija ista Odločba kot v zadevi T-364/10, Duravit in drugi proti Komisiji.
      Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja naslednje tožbene razloge:
      I.   Kršitev in napačna uporaba členov 101 PDEU in 53 EGP.
      Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Odločba v delu, ki se nanaša nanjo, popolnoma napačna, saj družba Cisal ni sodelovala (niti nezavedno) pri usklajenem ravnanju, s tem da je le izmenjala neobčutljive poslovne in nezaupne informacije ter (v skoraj vseh primerih) po samostojnih izbirah, saj so bile navedene informacije že razširjene na trgu.
      II.   Kršitev načela sorazmernosti in enakosti.
      Po mnenju tožeče stranke Komisija ni upoštevala dejstva, da so vloge, vpletenost, odgovornost, ugodnosti, itd. posameznih proizvajalcev med seboj zelo različni. Konkretno, tožena stranka ni ugotovila nobene razlike in ni pojasnila, zakaj je treba družbi Cisal naložiti največjo sankcijo, čeprav: i) ni bila vključena v eno od dveh združenj (Michelangelo); ii) ni nikoli imela dvostranskih stikov; iii) ni nikoli sodelovala na sestankih, na katerih so se preizkušali ti trije proizvodi (ampak le pri preizkušanju pip in keramičnih izdelkov); in iv) je vedno obvladovala le manjši del trga.
      Tožeča stranka glede višine globe meni, da bi Komisija morala ugotoviti in upoštevati konkreten vpliv kršitve na trg, ter upošteven geografski obseg trga; tožena stranka bi tudi morala upoštevati dejansko sposobnost družbe Cisal – v ekonomskem smislu – za izkrivljanje konkurence, ter njen posebni pomen.
      Tožeča stranka nazadnje navaja napačno osnovo za izračun, ki naj bi bila uporabljena pri določitvi globe, ter neupoštevanje olajševalnih okoliščin.


title: Zadeva T-394/16: Tožba, vložena 25. julija 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (DATABAY)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/16

      Tožba, vložena 25. julija 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (DATABAY)
      (Zadeva T-394/16)
      (2016/C 364/13)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Omnicom International Holdings, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnik: D. Farnsworth, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: eBay, Inc. (San Jose, Kalifornija, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „DATABAY“ – prijava znamke Evropske unije št. 12 353 975

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. maja 2016 v zadevi R 925/2015-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-294/07: Tožba, vložena 27. julija 2007 – Stepek proti UUNT – Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/19

         Tožba, vložena 27. julija 2007 – Stepek proti UUNT – Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)
   (Zadeva T-294/07)
   (2007/C 235/35)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Wilhelm Stepek (Stadl-Paura, Avstrija) (zastopniki: H. Heigl, W. Berger in G. Lehner, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: The Masters Golf Company Ltd.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               potrditi, da je bila odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 23. maja 2007 v zadevi R 95/2007-1 izdana neutemeljeno;

               —

               razveljaviti odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 23. maja 2007 v zadevi R 95/2007-1;

               —

               družbi The Masters Golf Company Ltd naložiti plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN“ za proizvode iz razredov 3, 9, 12, 18, 24, 25 in 28 (prijava št. 3 136 041).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: the Masters Golf Company Ltd.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna figurativna znamka „The Masters“ za proizvode iz razreda 25 in figurativna znamka „The Masters GOLF COMPANY“ (znamka Skupnosti št. 1 582 535) za proizvode iz razredov 12, 25 in 28.

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se ugodi in registracija za proizvode iz razredov 12, 25 in 28 se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: zaključek pritožbenega postopka in razglasitev nedopustnosti pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: nezakonitost odločitve o nedopustnosti pritožbe ter odločitve, da se tožeči stranki naložijo stroški družbe The Masters Golf Company Ltd.


title: Zadeva T-333/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2009 – Bull in drugi proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2009 – Bull in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-333/08) (1)

   2010/C 37/74

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Zadeva T-77/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – EE/UUNT (Upodobitev belih pik na sivem ozadju) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki upodablja bele pike na sivem ozadju — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – EE/UUNT (Upodobitev belih pik na sivem ozadju)
   (Zadeva T-77/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki upodablja bele pike na sivem ozadju - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 354/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: EE Ltd (Hatfield, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 24. oktobra 2013 (zadeva R 704/2013-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki upodalja bele pike na sivem ozadju, kot znamko Skupnosti

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               EE Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva T-404/06 P: Pritožba, ki jo je vložila Evropska ustanova za usposabljanje 22. decembra 2006 zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 26. oktobra 2006 v zadevi F-1/05, Landgren proti Evropski ustanovi za usposabljanje

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/37

         Pritožba, ki jo je vložila Evropska ustanova za usposabljanje 22. decembra 2006 zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 26. oktobra 2006 v zadevi F-1/05, Landgren proti Evropski ustanovi za usposabljanje
   (Zadeva T-404/06 P)
   (2007/C 42/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Evropska ustanova za usposabljanje (Torino, Italija), (zastopnik: G. Vandersanden, avocat)

      Druga stranka v postopku: Pia Landgren
   Predlogi pritožnice

               —

               ta pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično naj se razveljavi sodba SDU z dne 26. oktobra 2006 v zadevi F-1/05, Landgren proti Evropski ustanovi za usposabljanje, ki je predmet te pritožbe, in naj se na podlagi tega prizna zakonitost odločbe o odpustu tožene stranke dne 25. junija 2004, kar povzroči neobstoj pravne podlage za kakršnokoli odškodnino;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno z njenimi stroški v postopku pred SDU.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S sodbo z dne 26. oktobra 2006, katere razveljavitev se zahteva v okviru te pritožbe, je Sodišče za uslužbence razglasilo ničnost Odločbe Evropske ustanove za usposabljanje z dne 25. junija 2004 o odpovedi pogodbe za nedoločen čas P. Landgren kot začasne uslužbenke, in pozvalo stranke, naj se sporazumejo o znesku denarnega nadomestila zaradi nezakonitosti te odločbe.
   Ustanova v podporo predlogu za razveljavitev navedene sodbe navaja dva pritožbena razloga, od katerih prvi izhaja iz kršitve obsega obvezne obrazložitve. Pritožnica zatrjuje, da naj ne bi obstajala nobena zakonita podlaga, ki bi zavezovala toženo stranko, da obrazloži odločbo o odpustu začasnega uslužbenca, in meni nasprotno, da naj bi izpodbijana sodba kršila člen 47 PZU (1) in sodno prakso, ki uporablja to določbo. Poleg tega pritožnica navaja, da naj bi se izpodbijana sodba zmotno opirala na sporazume in konvencije, ki se ne uporabljajo v razmerjih med institucijami in njihovim osebjem. Zatrjuje tudi, da naj bi izpodbijana sodba vsebovala protislovja med formalnimi zahtevami po obrazložitvi in zakonitostjo pravice zadevne osebe, da je seznanjena z razlogi za odločbo o odpovedi.
   V okviru drugega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da naj bi bilo v izpodbijani sodbi napačno uporabljeno pravo kot posledica, na eni strani, spreobračanja dejstev, in na drugi strani, kršitve splošnega interesa, ker naj bi bile materialne okoliščine, o katerih je bila P. Landgren obveščena in ki pomenijo obrazložitev odločbe o odpustu, napačno presojene.

      (1)  Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (PZU), so bili določeni s členom 3 Uredbe Sveta (EGS, ESPJ, Euratom) št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in PZU (UL L 56, str. 1).


title: Zadeva T-87/07: Tožba, vložena 22. marca 2007 – Scil Proteins proti UUNT – Indena (affilene)

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/27

         Tožba, vložena 22. marca 2007 – Scil Proteins proti UUNT – Indena (affilene)
   (Zadeva T-87/07)
   (2007/C 117/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Scil Proteins GmbH (Halle, Nemčija) (zastopnik: V. Dalichau, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Indena SpA (Milano, Italija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 23. januarja 2006 in popravek odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 31. januarja 2007 v zadevi R 10/2006-2 se razveljavita, kolikor je ugovor zavrnjen v zvezi s proizvodi „izvlečki zdravilnih rastlin za uporabo v … kozmetični in prehrambni industriji, in ne za diagnostične namene“,

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Indena SpA

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „affilene “za proizvode iz razreda 1 – prijava št. 2 751 931.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka Skupnosti „AFFILIN “za proizvode iz razredov 1 in 5.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se v celoti ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: Ugovoru se delno ugodi.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker sta si zadevni znamki tako podobni, da bi povzročili zmedo tudi v zvezi s proizvodi, za katere je urad za pritožbe dovolil registracijo.


title: Zadeva C-213/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 8. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 27. februarja 2015 v zadevi T-188/12, Patrick Breyer/Evropska komisija

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/7

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 8. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 27. februarja 2015 v zadevi T-188/12, Patrick Breyer/Evropska komisija
   (Zadeva C-213/15 P)
   (2015/C 245/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: P. Van Nuffel in H. Krämer, agenta)

      Druge stranke v postopku: Patrick Breyer, Republika Finska, Kraljevina Švedska

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               —

               v zadevi dokončno odloči in tožbo zavrne;

               —

               tožeči stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S pritožbo Evropska komisija predlaga, naj se sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2015 v zadevi T-188/12, Breyer/Komisija razveljavi v delu v katerem je Splošno sodišče Sklep Komisije z dne 3. aprila 2012 s katerim je Komisija zavrnila, da bi tožeči stranki dala neomejen dostop do dokumentov, ki zadevajo prenos direktive 2006/24 (1) s strani Republike Avstrije, ter do dokumentov na katere se nanaša zadeva, v kateri je bila izrečena sodba z dne 29. julija 2010, Komisija/Avstrija (2), razglasilo za ničnega v delu v katerem je bil s tem sklepom zavrnjen dostop do pisanj, ki ji je v tej zadevi predložila Republika Avstrija.
   Tožeča stranka je tožbo zaradi razglasitve ničnosti, med drugim, spornega sklepa oprla na en razlog v okviru katerega je v bistvu očitala kršitev člena 2(3) Uredbe št. 1049/2001 (3). Splošno sodišče je sporni sklep razglasilo za ničnega v delu v katerem je bil s tem sklepom zavrnjen dostop do pisanj, ki ji je v prej navedeni zadevi predložila Republika Avstrija. V zvezi z uveljavljanim tožbenim razlogom je Splošno sodišče v bistvu ugotovilo, da so zadevna pisanja dokumenti v smislu člena 2(3)(a) v zvezi s členom 3(a) Uredbe št. 1049/2001 in torej spadajo na področje uporabe te uredbe ter, da člen 15(3), četrti pododstavek, PDEU ne nasprotuje uporabi Uredbe št. 1049/2001 za zadevna pisanja zaradi njihove posebne narave.
   Komisija svojo pritožbo opira na en razlog v okviru katerega graja razlago člena 15(3) PDEU na podlagi katere je Splošno sodišče prišlo do svoje sklepne ugotovitve, da ta določba ne nasprotuje uporabi Uredbe št. 1049/2001 za zadevna pisanja zaradi njihove posebne narave.

      (1)  Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL L 105, str. 54.)

      (2)  C 189/09, EU:C:2010:455

      (3)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva T-300/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Internationaler Hilfsfonds proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s pogodbo LIEN 97-2011 — Delno zavrnjen dostop — Opredelitev predmeta začetne prošnje — Izjema, ki se nanaša na varstvo zasebnosti in integritete posameznika — Izjema, ki se nanaša na varstvo postopka odločanja — Načelo dobrega upravljanja — Konkretni in posamični preizkus — Obveznost obrazložitve)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Internationaler Hilfsfonds proti Komisiji
   (Zadeva T-300/10) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s pogodbo LIEN 97-2011 - Delno zavrnjen dostop - Opredelitev predmeta začetne prošnje - Izjema, ki se nanaša na varstvo zasebnosti in integritete posameznika - Izjema, ki se nanaša na varstvo postopka odločanja - Načelo dobrega upravljanja - Konkretni in posamični preizkus - Obveznost obrazložitve)
   2012/C 194/29
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Nemčija) (zastopnik: H. Kaltenecker, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Costa de Oliveira in T. Scharf, zastopnika, skupaj z R. van der Houtom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 29. aprila 2010, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen popoln vpogled v spis v zvezi s pogodbo LIEN 97-2011.

      Izrek

               1.

               Odločba Evropske komisije z dne 29. aprila 2010 se razglasi za nično v delu, v katerem je zaradi molka organa zavrnjen dostop do dokumentov, ki jih je izročila sodelavcu varuha človekovih pravic in niso dokumenti, ki jih je ta opredelil v spisih od 1 do 4 spisa v zvezi s pogodbo LIEN 97-2011.

               2.

               Odločba Komisije z dne 29. aprila 2010 se razglasi za nično tudi v delu, v katerem je bodisi izrecno bodisi zaradi molka organa zavrnjen dostop do dokumentov iz spisa v zvezi s pogodbo LIEN 97-2011, navedenih v točkah 106, 134, 194 in 196 te sodbe.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Komisija nosi svoje stroške in osem desetin stroškov, ki jih je priglasila Internationaler Hilfsfonds eV.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva T-266/13: Tožba, vložena 16. maja 2013 – Brainlab proti UUNT (Curve)

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/14

         Tožba, vložena 16. maja 2013 – Brainlab proti UUNT (Curve)
   (Zadeva T-266/13)
   2013/C 215/18
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Brainlab AG (Feldkirchen, Nemčija) (zastopnik: J. Bauer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. marca 2013 v zadevi R 2073/2012-4 in odločbo Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. septembra 2012, sprejeto v postopku prijave 008608473;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Curve“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 10, 35, 38, 41, 42, 44 in 45 – prijava znamke Skupnosti št. 8 608 473

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(f) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-356/13: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 20. novembra 2014 – Evropska komisija/Republika Poljska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/676/EGS — Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov — Nezadostna opredelitev onesnaženih voda oziroma voda, ki bi lahko bile prizadete zaradi onesnaževanja — Nezadostna opredelitev ranljivih območij — Akcijski načrti — Nepopolne meritve)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/5

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 20. novembra 2014 – Evropska komisija/Republika Poljska
   (Zadeva C-356/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/676/EGS - Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov - Nezadostna opredelitev onesnaženih voda oziroma voda, ki bi lahko bile prizadete zaradi onesnaževanja - Nezadostna opredelitev ranljivih območij - Akcijski načrti - Nepopolne meritve))
   (2015/C 026/06)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in K. Herrmann, agenta)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

      Izrek

               1.

               Republika Poljska s tem, da ni zadostno opredelila onesnaženih voda oziroma voda, ki bi lahko bile prizadete zaradi onesnaževanja z nitrati iz kmetijskih virov, in s tem, da ni zadostno opredelila ranljiva območja ter s tem, da je sprejela akcijske načrte, kot so tisti iz člena 5 Direktive Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov, ki vključujejo ukrepe, ki niso združljivi s to direktivo, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 Direktive 91/676 v povezavi s Prilogo I te direktive, in iz člena 5 navedene direktive v povezavi s Prilogama IIA, točka 2, in III(1), točka 1 iste direktive.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva C-233/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 30. maja 2008 – Milan Kyrian proti Celní úřad Tábor

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 30. maja 2008 – Milan Kyrian proti Celní úřad Tábor
   (Zadeva C-233/08)
   (2008/C 209/38)
   Jezik postopka: češčina
   Predložitveno sodišče
   Nejvyšší správní soud
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Milan Kyrian

      Tožena stranka: Celní úřad Tábor
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 12(3) Direktive Sveta z dne 15. marca 1976 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe razlagati tako, da kadar se ukrepi za izterjavo terjatve izpodbijajo pred sodiščem države članice, v kateri ima zaprošeni organ sedež, je to sodišče upravičeno, da v skladu z zakonodajo te države članice pregleda, ali je izvršilni naslov izvršljiv in je bil dolžniku pravilno vročen? (1)

               2.

               Ali iz splošnih pravnih načel prava Skupnosti, predvsem iz pravice do poštenega sojenja, načel dobrega upravljanja in pravne države, izhaja, da pomeni vročitev izvršilnega naslova dolžniku v jeziku, ki ga ne razume in ki poleg tega ni uradni jezik države, v kateri je bil izvršilni naslov vročen dolžniku, napako, na podlagi katere je mogoče zavrniti izvršbo na podlagi takega izvršilnega naslova?

      (1)  UL L 73, str. 18.


title: Zadeva C-58/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 6. februarja 2014  – Hauptzollamt Hannover proti Amazon EU Sàrl

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 6. februarja 2014 – Hauptzollamt Hannover proti Amazon EU Sàrl
   (Zadeva C-58/14)
   2014/C 142/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in revident: Hauptzollamt Hannover

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Amazon EU Sàrl

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba opis blaga s tarifno podštevilko 8543 7010 kombinirane nomenklature (1) razumeti tako, da zajema samo naprave, ki imajo izključno funkcijo prevajanja ali slovarja?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali je treba pod tarifno podštevilko 8543 7010 kombinirane nomenklature uvrstiti tudi naprave, pri katerih funkcija prevajanja ali slovarja v primerjavi z glavno funkcijo (v obravnavanem primeru funkcija branja) ni pomembna?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382).


               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/1

         (2007/C 82/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 69, 24.3.2007

   Prejšnje objave

      UL C 56, 10.3.2007

      UL C 42, 24.2.2007

      UL C 20, 27.1.2007

      UL C 331, 30.12.2006

      UL C 326, 30.12.2006

      UL C 310, 16.12.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-37/07: Tožba, vložena 16. februarja 2007 — El Morabit proti Svetu Evropske unije

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/44

         Tožba, vložena 16. februarja 2007 — El Morabit proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva T-37/07)
   (2007/C 82/95)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed El Morabit (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: U. Sarikaya, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlog tožeče stranke

               —

               razgasitev ničnosti izpodbijane odločbe Sveta.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Sveta, s katero jo je slednji odločil vpisati na seznam oseb, skupin in subjektov, ki jih zavezujejo omejevalni ukrepi, določeni z Uredbo Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (1).
   Tožeča stranka navaja, da jo je sodišče razglasilo za krivo sodelovanja s kriminalno organizacijo, ki ima teroristični namen, vendar se je pritožila na to sodbo. Po mnenju tožeče stranke obstaja dejanska možnost, da bo oproščena v okviru pritožbe. Odločba Sveta naj bi bila torej prezgodnja.

      (1)  UL L 344, 28.12.2001., str. 70.


title: Zadeva C-375/06: Tožba, vložena 14. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/16

         Tožba, vložena 14. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-375/06)
   (2006/C 261/29)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Caeiros in B. Schima, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Primarno, ugotovitev, da Portugalska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 2 Direktive 2003/105/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 96/82/ES o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z navedeno direktivo.

               —

               Podredno, ugotovitev, da Portugalska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 2 navedene Direktive 2003/105/ES s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije.

               —

               Naložitev plačila stroškov Portugalski republiki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos direktive v notranji pravni red, je potekel 1. julija 2005.

      (1)  UL L 345, str. 97.


title: Zadeva C-572/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 14. novembra 2016 – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 14. novembra 2016 – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-572/16)
   (2017/C 053/29)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: INEOS Köln GmbH

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali zahteve iz člena 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (1) in zahteve iz Sklepa Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES (2) (2011/278/EU) nasprotujejo nacionalni ureditvi države članice, ki v obdobju trgovanja 2013-2020 določa materialni prekluzivni rok za prepozne vloge za brezplačno dodelitev pravic do emisije za obstoječe naprave in pri tem izključuje popravo napak ali dopolnitev (nepopolnih) podatkov v vlogi, ki se ugotovijo šele po poteku roka, ki ga je določila država članica?

      (1)  UL L 275, str. 32.

      (2)  UL L 130, str. 1.


title: Zadeva C-449/11 P: Pritožba, ki jo je Solvay Solexis SpA vložila 1. septembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. junija 2011 v zadevi Solvay Solexis proti Komisiji, T-195/06

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/29

         Pritožba, ki jo je Solvay Solexis SpA vložila 1. septembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. junija 2011 v zadevi Solvay Solexis proti Komisiji, T-195/06
   (Zadeva C-449/11 P)
   2011/C 311/48
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Solvay Solexis SpA (zastopniki: T. Salonico, G.L. Zampa in G. Barone, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Razveljavi naj se izpodbijana sodba in razglasi za nično odločba v delu, v katerem je bilo ugotovljeno sodelovanje družbe Ausimont pri kršitvi pred obdobjem majem/september 1997, in zato ponovno izračuna globa, ki je bila v členu 2 odločbe naložena pritožnici;

               —

               razveljavi naj se izpodbijana sodba in razglasi za nično odločba v delu, v katerem se v zvezi z obdobjem po maju/septembru 1997 ni priznalo manj resno ravnanje družbe Ausimont, ker ni sodelovala v sporazumu o omejevanju zmogljivosti, in v delu, v katerem je bila vključena v nepravilno kategorijo za določitev osnovnega zneska globe, in zato naj se ponovno izračuna globa, ki je bila v členu 2 odločbe naložena pritožnici, ali

               —

               podredno naj se razveljavi izpodbijana sodba v delu, v katerem se nanaša na prejšnji točki (1) in (2) in naj se zadeva vrne Splošnemu sodišču v novo odločanje;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               I.

               Kršitev člena 101 PDEU in člena 2 Uredbe št. 1/2003 (1), protislovna in pomanjkljiva obrazložitev ter s tem povezano očitno izkrivljanje dokazov, ker ni dokazano, da je mogoče ravnanje družbe Ausimont od maja 1995 do maja/septembra 1997 opredeliti kot del „sporazuma“ ali „usklajenega ravnanja“, niti ni obrazložena zavrnitev objektivnih dokazov, ki jih je predložila pritožnica, da bi dokazala zelo konkurenčno in neodvisno ravnanje družbe Ausimont v tem obdobju.

               II.

               Kršitev načel enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in pravne varnosti tudi ob upoštevanju nespoštovanja Smernic 1998 o načinu določanja glob (2), kot tudi pomanjkljiva obrazložitev in očitno izkrivljanje dokazov v zvezi s presojo resnosti ravnanja družbe Ausimont ter določitvijo sankcije zanjo.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 171.


title: Zadeva T-103/14 R II: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014  – Frucona Košice proti Komisiji (Začasna odredba — Državne pomoči — Alkoholne in žgane pijače — Odpis davčnega dolga v okviru kolektivnega postopka zaradi insolventnosti — Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in naložena njena izterjava — Predlog za odlog izvršitve — Nov predlog — Neobstoj novih dejstev — Neobstoj fumus boni juris — Neobstoj nujnosti)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/44

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014 – Frucona Košice proti Komisiji
   (Zadeva T-103/14 R II)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Alkoholne in žgane pijače - Odpis davčnega dolga v okviru kolektivnega postopka zaradi insolventnosti - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in naložena njena izterjava - Predlog za odlog izvršitve - Nov predlog - Neobstoj novih dejstev - Neobstoj fumus boni juris - Neobstoj nujnosti))
   2014/C 409/63
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovaška) (zastopniki: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, in O. Geiss, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, P.-J. Loewenthal in K. Walkerová, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršbe Sklepa Komisije 2014/342/EU z dne 16. oktobra 2013 o državni pomoči št. SA.18211 (C 25/05) (ex NN 21/05), ki jo je Slovaška republika odobrila družbi Frucona Košice a.s. (UL 2014, L 176, str. 38), v delu, v katerem je bilo Slovaški republiki naloženo, naj izterja pomoč.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-173/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Georgi Ivanov Elčinov proti Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa (Socialna varnost — Svoboda opravljanja storitev — Zdravstveno zavarovanje — Bolnišnično zdravljenje v drugi državi članici — Predhodna odobritev — Pogoji za uporabo člena 22(2), drugi pododstavek, Uredbe (EGS) št. 1408/71 — Način povračila stroškov bolnišničnega zdravljenja v drugi državi članici zavarovancu — Obveznost nižjega sodišča, da ravna v skladu z navodili hierarhično višjega sodišča)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Georgi Ivanov Elčinov proti Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa
   (Zadeva C-173/09) (1)

   (Socialna varnost - Svoboda opravljanja storitev - Zdravstveno zavarovanje - Bolnišnično zdravljenje v drugi državi članici - Predhodna odobritev - Pogoji za uporabo člena 22(2), drugi pododstavek, Uredbe (EGS) št. 1408/71 - Način povračila stroškov bolnišničnega zdravljenja v drugi državi članici zavarovancu - Obveznost nižjega sodišča, da ravna v skladu z navodili hierarhično višjega sodišča)
   2010/C 328/09
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Georgi Ivanov Elčinov

      Tožena stranka: Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad Sofia-grad – Razlaga člena 49 ES in člena 22 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 (UL 1997, L 28, str. 1) – Zdravstveno zavarovanje – Zavrnitev odobritve kritja stroškov učinkovitejšega zdravljenja v državi članici, ki ni država članica prebivanja zavarovanca, s strani pristojnega nacionalnega nosilca iz njegovega proračuna (obrazec E 112) – Domneva o nujni povezavi med tem financiranjem in obstojem te vrste zdravljenja na nacionalnem ozemlju – Dikcija „zdravljenje, ki ga ni možno nuditi v državi, v kateri oseba prebiva“ – Način odobritve kritja in povračila predloženih stroškov– Obveznost nižjega sodišča, da ravna v skladu z navodili glede razlage hierarhično višjega sodišča, za katera pa prvo meni da so v nasprotju s pravom Skupnosti

      Izrek

               1.

               Pravo Unije nasprotuje temu, da je nacionalno sodišče, ki o zadevi ponovno odloča po tem, ko mu je zadevo vrnilo hierarhično višje sodišče, pri katerem je bila vložena pritožba, v skladu z nacionalnim procesnim pravom vezano na pravno presojo hierarhično višjega sodišča, če glede na razlago, za katero se je obrnilo na Sodišče, ocenjuje, da ta presoja ni v skladu s pravom Unije.

               2.

               Člen 49 ES in člen 22 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnost, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1992/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006, nasprotujeta ureditvi države članice, ki se razlaga tako, da vsekakor izključuje kritje stroškov bolnišničnega zdravljenja v drugi državi članici, za katero ni bila pridobljena predhodna odobritev.

               3.

               V kontekstu zdravljenja, ki ga ni mogoče zagotoviti v državi članici, na ozemlju katere ima zavarovanec stalno prebivališče, je treba člen 22(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1408/71 v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1992/2006, razlagati tako, da odobritve, zahtevane na podlagi odstavka 1(c)(i) istega člena, ni mogoče zavrniti:

                           —

                           če se ob tem, da na seznamu zdravstvenih storitev, ki jih predvideva nacionalna zakonodaja, ni izrecno in natančno določena metoda izvedenega zdravljenja, temveč so navedene vrste zdravljenja, katerega stroške krije pristojni nosilec, ob uporabi običajnih načel za razlago in na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril ter ob upoštevanju vseh relevantnih medicinskih informacij in dostopnih znanstvenih podatkov ugotovi, da ta metoda zdravljenja ustreza vrstam zdravljenja, ki so navedene na tem seznamu, in

                           —

                           če alternativnega zdravljenja, ki je enako učinkovito, v državi članici, na ozemlju katere ima zavarovanec stalno prebivališče, ni mogoče zagotoviti v ustreznem času.

                     Isti člen nasprotuje temu, da nacionalni organi, ki odločajo o prošnji za predhodno odobritev, pri uporabi te določbe domnevajo, da bolnišničnega zdravljenja, ki ga ni mogoče prejeti v državi članici, na ozemlju katere ima zavarovanec stalno prebivališče, ni med storitvami, katerih kritje stroškov predvideva zakonodaja te države, oziroma obratno, da je bolnišnično zdravljenje, ki je med temi storitvami, mogoče zagotoviti v omenjeni državi članici.

               4.

               Kadar je ugotovljeno, da zavrnitev odobritve, ki se zahteva na podlagi člena 22(1)(c)(i) Uredbe št. 1408/71 v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1992/2006, ni bila utemeljena, bolnišnično zdravljenje pa je končano in je zavarovanec s tem zdravljenjem povezane stroške prijavil, mora nacionalno sodišče v skladu z nacionalnim procesnimi pravili pristojnemu nosilcu naložiti, da omenjenemu zavarovancu povrne znesek, do katerega bi ta nosilec običajno kril stroške, če bi bila odobritev dana, kot je to predvideno.
               Omenjeni znesek ustreza znesku, ki je določen v skladu z določbami zakonodaje, ki velja za nosilca iz države članice, na ozemlju katere je bilo bolnišnično zdravljenje izvedeno. Če je ta znesek nižji od zneska povračila na podlagi uporabe zakonodaje, ki velja v državi članici stalnega prebivališča v primeru hospitalizacije v tej državi, mora pristojni nosilec izplačati dodaten znesek povračila, ki ustreza razliki med tema zneskoma, vendar največ do dejanske višine prijavljenih stroškov.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva C-406/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 6. julija 2017 – Acea Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato in drugi

text:
               9.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 6. julija 2017 – Acea Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato in drugi
   (Zadeva C-406/17)
   (2017/C 338/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Acea Energia SpA

      Tožene stranke: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali namen „splošne“ Direktive 2005/29/ES, (1) ki šteje za „varnostno mrežo“ pri varstvu potrošnikov in, natančneje, uvodna izjava 10, člen 3(4) in člen 5(3) te direktive nasprotujejo nacionalnemu predpisu, na podlagi katerega je presoja spoštovanja obveznosti, ki so za varstvo potrošnikov določene s sektorskima direktivama 2009/72/ES (2) in 2009/73/ES (3), vezana na področje uporabe splošne direktive 2005/29/ES o nepoštenih poslovnih praksah, s čimer je posledično izključeno ukrepanje sektorskega organa – v obravnavanem primeru AEEGSI – proti kršitvi sektorske direktive v vseh primerih, ko bi ta kršitev lahko pomenila tudi nekorektno ali nepošteno poslovno prakso?

               2.

               Ali je treba načelo specialnosti iz člena 3(4) Direktive 2005/29/ES razumeti kot načelo, ki ureja razmerja med ureditvami (splošna ureditev in sektorske ureditve), razmerja med pravili (splošna pravila in specialna pravila) ali pa razmerja med neodvisnimi organi, pristojnimi za urejanje in nadzor ustreznih sektorjev?

               3.

               Ali je mogoče šteti, da pojem „nasprotje“ iz člena 3(4) Direktive 2005/29/ES zajema samo primere radikalnega nasprotovanja med določbami ureditve o nekorektnih poslovnih praksah in drugimi pravili prava Unije, s katerimi se urejajo posebni vidiki poslovnih praks, ali pa zadošča, da zadevna pravila narekujejo ureditev, ki odstopa od zakonodaje o nepoštenih poslovnih praksah, tako da v konkretnem primeru povzroča kolizijo norm?

               4.

               Ali se pojem pravil Skupnosti iz člena 3(4) Direktive 2005/29/ES nanaša samo na določbe, ki jih vsebujejo uredbe in direktive Unije ter predpisi, s katerimi se te neposredno prenašajo, ali vključuje tudi določbe zakonov in predpisov, s katerimi se izvajajo načela evropskega prava?

               5.

               Ali načelo specialnosti, določeno v uvodni izjavi 10 in členu 3(4) Direktive 2005/29/ES, člen 37 Direktive 2009/72/ES in člen 41 Direktive 2009/73/ES nasprotujejo razlagi ustreznih nacionalnih določb za prenos, v skladu s katero se šteje, da je treba vsakič, ko pride v reguliranem sektorju, ki vsebuje sektorsko ureditev varstva potrošnikov, do ravnanja, ki je zajeto s pojmom „agresivna praksa“ v smislu členov 8 in 9 Direktive 2005/29/ES ali „v vseh okoliščinah agresivna“ praksa v smislu Priloge I k Direktivi 2005/29/ES, vseeno uporabiti splošno ureditev o nepoštenih praksah, in to kljub temu, da obstaja izčrpna sektorska ureditev, ki je bila sprejeta za varstvo (istih) potrošnikov in temelji na določbah prava Unije, pri čemer ureja iste „agresivne prakse“ in „v vseh okoliščinah agresivne“ prakse, vsekakor pa iste „nekorektne ali nepoštene prakse“?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22).

      (2)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL L 211, str. 55).

      (3)  Direktiva 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (UL L 211, str. 94).


title: Zadeva C-192/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 24. aprila 2012 – Melvin West proti Virallinen syyttäjä

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 24. aprila 2012 – Melvin West proti Virallinen syyttäjä
   (Zadeva C-192/12)
   2012/C 184/10
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Melvin West

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Virallinen syyttäjä (državno tožilstvo)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je pri uporabi člena 28(2) Okvirnega sklepa kot „izvršitveno državo članico“ treba razumeti državo članico, iz katere je bila oseba na podlagi evropskega naloga za prijetje prvotno predana drugi državi članici, ali to drugo državo članico, iz katere je bila oseba predana tretji državi članici, od katere se zdaj zahteva nadaljnja predaja te osebe četrti državi članici? Ali pa je morda potrebno soglasje obeh držav članic?


title: Zadeva T-701/16 P: Pritožba, ki jo je 30. septembra 2016 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 21. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-91/15, AV/Komisija

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/37

         Pritožba, ki jo je 30. septembra 2016 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 21. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-91/15, AV/Komisija
   (Zadeva T-701/16 P)
   (2017/C 014/45)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser, T. S. Bohr in C. Ehrbar, agenti)

      Druga stranka v postopku: AV (Cadrezzate, Italija)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               —

               vrne zadevo Splošnemu sodišču, ki odloča v postopku na prvi stopnji;

               —

               pridrži odločitev o stroških.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi dvakrat napačno uporabilo pravo. Prvič, Sodišče za uslužbence naj bi za ničnega razglasilo izpodbijani sklep, in sicer sklep Komisije z dne 16. septembra 2014, da se v primeru druge stranke v postopku uporabi določbo o zdravstvenem pridržku iz člena 32 PZDU in se ji zavrne invalidnina, medtem ko bi bila razglasitev ničnosti sklepa zaradi kršitve načela razumnega roka samo izjema. Drugič, Sodišče za uslužbence naj bi napačno menilo, da je nepotrebno odlašanje pri sprejemanju sklepa vplivalo tudi na vsebino sklepa. Tožeča stranka naj bi med drugim napačno ugotovila kršitev obveznosti utemeljitve v zvezi s tem drugim aspektom.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ki izhaja iz okoliščine, da je Sodišče za uslužbence s tem, da je za ničnega razglasilo izpodbijani sklep, potem ko je presodilo, da je rok za upravne postopke predolg, vplivalo na samo vsebino sklepa, saj izpodbijana sodba ni upoštevala načela res judicata.


title: Zadeva C-603/11: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 21. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juridiction de Proximité de Chartres – Francija) – Hervé Fontaine proti Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale (Konkurenca — Člena 101 in 102 PDEU — Dopolnilno zdravstveno zavarovanje — Sporazumi med vzajemnimi družbami in zdravniki po njihovi izbiri — Razlika v obravnavanju — Očitna nedopustnost)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/5

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 21. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juridiction de Proximité de Chartres – Francija) – Hervé Fontaine proti Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale
   (Zadeva C-603/11) (1)

   (Konkurenca - Člena 101 in 102 PDEU - Dopolnilno zdravstveno zavarovanje - Sporazumi med vzajemnimi družbami in zdravniki po njihovi izbiri - Razlika v obravnavanju - Očitna nedopustnost)
   2013/C 108/08
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Juridiction de Proximité de Chartres

      Stranki

      Tožeča stranka: Hervé Fontaine

      Tožena stranka: Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Juridiction de Proximité de Chartres – Razlaga členov 101 in 102 PDEU - Konkurenca – Nacionalna ureditev, ki vzajemnim družbam, ki izvajajo dopolnilno zdravstveno zavarovanje, prepoveduje prilagajanje svojih dajatev glede na pogoje izvajanja dejavnosti in opravljanja storitev – Prepoved vzajemnim družbam, da sklepajo sporazume z zdravniki po njihovi izbiri – Razlika v obravnavanju glede na druga podjetja in institucije, ki prav tako izvajajo dopolnilno zdravstveno zavarovanje in za katere velja zakonik o zavarovalništvu ali zakonik o socialni varnosti - Omejitve

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil sodnik proximité de Chartres na podlagi Sklepa z dne 17. novembra 2011, je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 39, 11.2.2012.


title: Zadeva C-263/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 23. junija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/27

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 23. junija 2005
   (Zadeva C-263/05)
   (2005/C 217/54)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata M. Kontantinidis in L. Cimaglia, člana pravne službe Komisije, je dne 23. junija 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da je sprejela in ohranja v veljavi določbo (člen 14 decreto legge št. 138 z dne 8. julija 2002, spremenjen v zakon št. 178 z dne 8. avgusta 2002), ki določa, da se decreto legislativo št. 22 iz leta 1997, s katerim je bila v Italiji prenešena Direktiva Sveta 91/156/EGS (1) z dne 18. marca 1991„o spremembi Direktive 75/442/EGS (2) o odpadkih“, ne uporablja za snovi ali predmete, namenjene za postopke odstranjevanja in predelave odpadkov, ki niso izrecno našteti v prilogah B in C decreto legislativo št. 22/97, in tudi za stvari, snovi ali materiale, ki so ostanki iz proizvodnje, katerih imetnik se je odločil, da jih zavrže, ali je to njegova obveznost, če bi se jih lahko, ali se jih, ponovno uporabi v proizvodnji ali v potrošnji, pod pogojem, da ni bila opravljena nobena predhodna obdelava in da niso škodljivi za okolje, ali tudi, če je bila opravljena predhodna obdelava, kadar slednja ne sodi med postopke predelave, ki so našteti v prilogi C decreto legislativo št. 22/1997, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi člena 1(a) Direktive 75/442/EGS o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156/EGS;

               2.

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Navedbi „dejavnost odstranjevanja ali predelave“ in „postopki odstranjevanja in predelave“ v besedilu člena 14(1)(a) in (b) zakona 178/2002 v obeh primerih sledi natančnejša opredelitev „v skladu s prilogami B in C decreto legislativo št. 22“.
   Taka opredelitev, ki pa je ni v besedilu točke c) istega člena, naj bi vnašala razlikovanje med, na eni strani, postopki odstranjevanja in predelave na splošno in, na drugi strani, tistimi med njimi, ki so posebej opredeljeni v prilogah B in C decreto legislativo št. 22/97.
   Glede na tako razlikovanje iz povezanih določb člena 6(1)(a) decreto legislativo št. 22/97 in člena 14(a) in (b) zakona 178/2002 jasno izhaja, da je učinek te zadnje določbe omejevanje pomena pojma odpadka, ki naj ne bi zajemal vseh materialov, snovi in stvari, ki sodijo v posamezne kategorije iz priloge A, ki jih imetnik nameni, ali namerava nameniti za katerikoli postopek odstranjevanja ali predelave, ampak samo tistih izmed njih, glede katerih so bili izvedeni, ali se nameravajo izvesti, postopki odstranjevanja in predelave, ki sodijo med tiste, ki so izrecno našteti v prilogah B in C decreto legislativo št. 22/97.
   V sistemu, ki ga je opredelil italijanski zakonodajalec, v katerem je pojem odpadka odvisen izključno od zgoraj navedenih pogojev, torej ne bi bilo možno opredeliti za odpadke, in v posledici tega uporabiti ureditve o upravljanju z odpadki, za vse tiste materiale, snovi ali stvari, na katere se nanaša priloga A, ki jih imetnik nameni, ali namerava nameniti, za postopke odstranjevanja, ki niso našteti v prilogi B decreto legislativo št. 22/97 ali za postopke predelave, ki niso našteti v njegovi prilogi C.
   Komisija meni, da taka izjema predstavlja nedopustno omejevanje pojma odpadka, in torej področja uporabe italijanske ureditve o upravljanju z odpadki. Zato je učinek razlage italijanskega zakonodajalca, da se uporaba določb direktive omeji zgolj na primere, ki jih je opredelila italijanska ureditev, pri čemer se izključuje druge, ki vnaprej niso predvidljivi, za katere pa bi se lahko uporabljala in glede katerih bi bila nujno potrebna široka razlaga pojma odpadka, kot je potrjena v točki 36 sodbe Palin Granit. Tak pristop italijanskega zakonodajalca je v nasprotju z določbami direktive, ki jih ni mogoče razveljaviti z določbo notranjega prava.

      (1)  UL L 78, 26.3.1991, str. 32.

      (2)  UL L 194, 25.7.1975, str. 39.


title: Zadeva C-405/14: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel (Predhodno odločanje — Tarifna uvrstitev — Veljavnost točke 2 preglednice iz Priloge k Uredbi (ES) št.o384/2004 v obdobju od 22. marca 2004 do 22. decembra 2009 — Uporaba te določbe za carinske deklaracije, vložene v letu 2008 — Uvrstitev proizvodov, namenjenih računalnikom, ki so sestavljeni iz toplotnega izmenjevalnika in ventilatorja)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/10

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel
   (Zadeva C-405/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Tarifna uvrstitev - Veljavnost točke 2 preglednice iz Priloge k Uredbi (ES) št.o384/2004 v obdobju od 22. marca 2004 do 22. decembra 2009 - Uporaba te določbe za carinske deklaracije, vložene v letu 2008 - Uvrstitev proizvodov, namenjenih računalnikom, ki so sestavljeni iz toplotnega izmenjevalnika in ventilatorja))
   (2015/C 320/14)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki

      Tožeča stranka: PST CLC a.s.

      Tožena stranka: Generální ředitelství cel

      Izrek

               1.

               Točka 2 preglednice iz Priloge k Uredbi Uredba Komisije (ES) št. 384/2004 z dne 1. marca 2004 o uvrstitvi nekaterega blaga v kombinirano nomenklaturo ni bila veljavna v obdobju njene veljavnosti, torej od 22. marca 2004 do 22. decembra 2009.

               2.

               Če so proizvodi iz postopka v glavni stvari sestavljeni iz toplotnega izmenjevalnika in ventilatorja in so izključno namenjeni vgradnji v računalnik, kar mora preveriti predložitveno sodišče, je treba njihovo tarifno uvrstitev izvesti na podlagi splošnih pravil za razlago kombinirane nomenklature, določenih v Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007.

      (1)  UL C 431, 1. 12. 2014.


title: Zadeva T-529/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2012 – In ’t Veld proti Svetu (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Mnenje pravne službe Sveta glede priporočila Komisije za pridobitev dovoljenja za začetek pogajanj za sklenitev mednarodnega sporazuma — Delna zavrnitev dostopa — Izjema, ki se nanaša na varstvo javnega interesa na področju mednarodnih odnosov — Izjema, ki se nanaša na varstvo pravnih mnenj — Konkreten in predvidljiv poseg v zadevni interes — Višji javni interes)

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2012 – In ’t Veld proti Svetu
   (Zadeva T-529/09) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Mnenje pravne službe Sveta glede priporočila Komisije za pridobitev dovoljenja za začetek pogajanj za sklenitev mednarodnega sporazuma - Delna zavrnitev dostopa - Izjema, ki se nanaša na varstvo javnega interesa na področju mednarodnih odnosov - Izjema, ki se nanaša na varstvo pravnih mnenj - Konkreten in predvidljiv poseg v zadevni interes - Višji javni interes)
   2012/C 184/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sophie in ’t Veld (Bruselj, Belgija) (zastopnika: O. Brouwer in J. Blockx, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bauer, C. Fekete in O. Petersen, nato M. Bauer in C. Fekete, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: C. O’Reilly in P. Costa de Oliveira, zastopnika)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Sveta z dne 29. oktobra 2009, s katero je bil zavrnjen popoln dostop do dokumenta št. 11897/09 z dne 9. julija 2009, ki vsebuje mnenje pravne službe Sveta, naslovljeno „Priporočilo Komisije Svetu za dovolitev začetka pogajanj med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike za sklenitev mednarodnega sporazuma o posredovanju podatkov o finančnih transakcijah ministrstvu za finance Združenih držav za preprečevanje terorizma oziroma njegovega financiranja in boja proti njemu – pravna podlaga“.

      Izrek

               1.

               Odločba Sveta z dne 29. oktobra 2009 se v delu, v katerem je zavrnjen dostop do nerazkritih delov dokumenta št. 11897/09, ki niso tisti, ki se nanašajo na specifično vsebino predvidenega sporazuma ali pogajalskih smernic, razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva F-28/14: Tožba, vložena 28. marca 2014 – ZZ proti ESZD

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/44

         Tožba, vložena 28. marca 2014 – ZZ proti ESZD
   (Zadeva F-28/14)
   2014/C 184/73
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: J.-N. Louis in D. de Abreu Caldas, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb Visoke predstavnice Evropske unije o odpovedi pogodbe tožeče stranke o zaposlitvi kot začasni uslužbenec, o zavrnitvi njenega zaslišanja glede psihičnega nadlegovanja, o zavrnitvi njene zahteve o določitvi zunanjega preiskovalca in o vpisu njene pritožbe kot zahteve.

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se odločba Visoke predstavnice Evropske unije, podpredsednice Evropske komisije (v nadaljevanju: VP/PP), z dne 20. decembra 2013 o odpovedi pogodbe tožeče stranke o zaposlitvi kot začasni uslužbenec v smislu člena 2(e) PZDU z učinkom od 31, marca 2014 razglasi za nično;

               —

               naj se odločba VP/PP o zavrnitvi zaslišanja tožeče stranke, čeprav ga je izrecno zahtevala v spremnem dopisu, priloženem njeni pritožbi z dne 9. decembra 2012 zoper Chief Operating Officer ESZD glede psihičnega nadlegovanja, razglasi za nično;

               —

               naj se odločba VP/PP o zavrnitvi zahteve tožeče stranke o določitvi zunanjega preiskovalca na visoki ravni z veliko izkušnjami o delovnih razmerah v institucijah Evropske unije in z brezhibno nepristranskostjo, da bi ugotovil dejstva, na njihovi podlagi prišel do zaključkov in oblikoval priporočila VP/PP o ukrepih, ki bi jih bilo treba sprejeti v zvezi z navedeno pritožbo, razglasi za nično

               —

               naj se odločba VP/PP, da vpiše njeno pritožbo kot zahtevo in da jo v obravnavanje dodeli GD HR.D.2 „Pravne zadeve, obvestila in odnosi z udeleženimi“, pri čemer noben član navedenega oddelka nima naziva niti avtoritete uradnika, zoper katerega je bila vložena pritožba, razglasi za nično

               —

               naj se ESZD naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-117/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social n °23 de Madrid (Španija) 11. marca 2014 – Grima Janet Nisttauz Poclava proti Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 23 de Madrid (Španija) 11. marca 2014 – Grima Janet Nisttauz Poclava proti Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)
   (Zadeva C-117/14)
   2014/C 151/17
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 23 de Madrid

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Grima Janet Nisttauz Poclava

      Tožena stranka: Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalna ureditev, s katero je za pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas za podporo podjetnikom določena enoletna poskusna doba, med katero je mogoča samovoljna odpoved pogodbe o zaposlitvi, v nasprotju s pravom Unije oziroma ali je v skladu s temeljno pravico, zagotovljeno s členom 30 [Listine Evropske unije o temeljnih pravicah] (1)?

               2.

               Ali je enoletna poskusna doba, določena za pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas za podporo podjetnikom, v nasprotju s cilji in ureditvijo Direktive 1999/70/ES (2) o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP, zlasti določbama 1 in 3 tega sporazuma?

      (1)  UL 2000, C 364, str. 1.

      (2)  UL L 175 str. 43.


title: Zadeva T-145/04: Tožba Elisabette Righini proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 16. aprila 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/10

         Tožba Elisabette Righini proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 16. aprila 2004
   (Zadeva T-145/04)
   (2004/C 179/20)
   Jezik postopka: francoščina
   Elisabetta Righini, stanujoča v Bruslju (Belgija), ki jo zastopa Eric Boigelot, avocat, je dne 16. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nični odločbi Komisije, s katerima je bila tožeča stranka ob nastopu delovnega razmerja imenovana v naziv A7-3, kot začasna uslužbenka ali kot uradnica na poskusni dobi, odločbi, s katerimi je bila seznanjena dne 27. maja 2003 oziroma 30. junija 2003,

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka izpodbija razvrstitev v naziv A7, tretji plačilni razred, v katerega je bila razvrščena ob imenovanju kot uradnica na poskusni dobi dne 21. maja 2003.
   V utemeljitev svojega zahtevka tožeča stranka navaja:

               —

               kršitev člena 31(2) Kadrovskih predpisov,

               —

               kršitev sklepa Komisije z dne 1. septembra 1983, kakor spremenjenega dne 7. februarja 1996, ki določa merila, ki se uporabljajo za imenovanja v nazive in za uvrstitve v plačilne razrede ob nastopu delovnega razmerja začasnih uslužbencev in uradnikov,

               —

               kršitev nekaterih splošnih načela prava, kot so kršitev načela enakega obravnavanja, načela zaupanja v pravo in načela učinkovite uprave, kakor tudi tistih, ki veljajo kadar mora OPI sprejeti odločbo na podlagi ustrezne obrazložitve, v kateri ni kršitve pooblastila za odločanje po prostem preudarku.

         Tožeča stranka poudarja, da tako njene izjemne kvalifikacije, kakor tudi vrsta zadevnega delovnega mesta, ki zahteva imenovanje posebej kvalificiranega posameznika, utemeljijo njeno imenovanje v naziv A6.


title: Zadeva T-338/09: Tožba, vložena 27. avgusta 2009 – Müller-Boré & Partner proti UUNT – Popp in drugi (MBP)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/73

         Tožba, vložena 27. avgusta 2009 – Müller-Boré & Partner proti UUNT – Popp in drugi (MBP)
   (Zadeva T-338/09)
   2009/C 267/132
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Müller-Boré & Partner (München, Nemčija) (zastopnika: C. Osterrieth in T. Schmitz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druge stranke pred odborom za pritožbe: E. Popp (München, Nemčija), W. E. Sajda (München), J. Bohnenberger (München), V. Kruspig (München)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. junija s številko spisa R 1176/2007-4 naj se razveljavi in spremeni tako, da se pritožba in ugovor v celoti zavrneta;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MBP“ za storitve iz razredov 35 in 42 (prijava št. 1 407 857)

      Imetniki znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: E. Popp, W. E. Sajda, J. Bohnenberger in V. Kruspig

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka „ip_law@mbp.“ za storitve iz razreda 42 in posebna blagovna znamka „mbp.de“ po nemškem pravu o blagovnih znamkah (znamka Skupnosti št. 667 105) in sowie die besondere Geschäftsbezeichnung „mbp.de“ nach dem deutschen Markengesetz

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev ugovoru

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 (1), ker med nasprotujočima si znamkama ne obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti


title: Zadeva C-639/11: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. marca 2014 – Evropska komisija proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države  — Registracija motornih vozil  — Člena 34 PDEU in 36 PDEU  — Direktiva 70/311/EGS  — Direktiva 2007/46/ES  — Vožnja po desni v državi članici  — Obveznost, da se za namen registracije krmilje osebnih vozil iz desne strani premesti na levo)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. marca 2014 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-639/11) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Registracija motornih vozil - Člena 34 PDEU in 36 PDEU - Direktiva 70/311/EGS - Direktiva 2007/46/ES - Vožnja po desni v državi članici - Obveznost, da se za namen registracije krmilje osebnih vozil iz desne strani premesti na levo))
   2014/C 142/03
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Wilms, G. Zavvos in K. Herrmann, agenti)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnika: B. Majczyna in M. Szpunar, agenta)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in R. Krasuckaitė, agenta)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 34 PDEU, člena 2a Direktive Sveta z dne 8. junija 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o krmilju za motorna in priklopna vozila (70/311/EEC) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 1, str. 90), in člena 4(3) Direktive 2007/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) (UL 2007 L 263, str. 1) – Predpisi države članice, ki prepovedujejo registracijo vozil z volanom na desni strani.

      Izrek

               1.

               Republika Poljska s tem, da registracijo novih ali v drugih državah članicah že registriranih osebnih vozil, ki imajo krmilje na desni strani, pogojuje s premestitvijo volana na levo stran, ni izpolnila obveznosti iz člena 2a Direktive Sveta z dne 8. junija 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o krmilju za motorna in priklopna vozila (70/311/EGS), člena 4(3) Direktive 2007/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) in člena 34 PDEU.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Republika Litva nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 73, 10.3.2012.


title: Zadeva T-526/14: Tožba, vložena 14. julija 2014 – Matratzen Concord proti UUNT – Barranco Rodriguez (Matratzen Concord)

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/52

         Tožba, vložena 14. julija 2014 – Matratzen Concord proti UUNT – Barranco Rodriguez (Matratzen Concord)
   (Zadeva T-526/14)
   2014/C 303/61
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Matratzen Concord GmbH (Köln, Nemčija) (zastopnik: I. Selting, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Mariano Barranco Rodriguez in Pablo Barranco Schnitzler (Sant Just Desvern, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. aprila 2014 v zadevi R 1523/2013-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Matratzen Concord“ za proizvode iz razredov 10, 20, 24 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 3 59  404

      Imetnika znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Mariano Barranco Rodriguez in Pablo Barranco Schnitzler

      Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka „MATRATZEN“ za proizvode iz razredov 20 in 35

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1), 41(1)(a) in 42(2) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-204/04: Sklep predsednika Sodišča z dne  22. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/12

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-204/04) (1)

   (2006/C 154/26)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Izbris zadeve C-362/03

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/13

         Izbris zadeve C-362/03 (1)

   (2004/C 284/27)
   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 22. julija 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-362/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


title: Zadeva C-383/08: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 16. novembra 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/30

         Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 16. novembra 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-383/08) (1)

   ()
   2011/C 30/48
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik tretjega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva T-7/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. aprila 2014 – ADEAS proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državna pomoč — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom pod nekaterimi pogoji — Združenje — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. aprila 2014 – ADEAS proti Komisiji
   (Zadeva T-7/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Državna pomoč - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom pod nekaterimi pogoji - Združenje - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost))
   2014/C 184/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Association pour la défense de l’épargne et de l’actionnariat des salariés de France Télécom-Orange (ADEAS) (Pariz, Francija) (zastopnika: A. L. Lefort des Ylouses in A. S. Gay, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, D. Grespan in B. Stromsky, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2012/540/EU z dne 20. decembra 2011 v zvezi z državno pomočjo C 25/08 (ex NN 23/08) – Reforma načina financiranja pokojnin javnih uslužbencev, zaposlenih v podjetju France Télécom, ki jo je Francoska republika odobrila podjetju France Télécom (UL 2012, L 279, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom Francoske republike za intervencijo se ustavi.

               3.

               Association pour la défense de l’épargne et de l’actionnariat des salariés de France Télécom-Orange (ADEAS) nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Združene zadeve T-426/10, T-575/10 in T-440/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 – Moreda-Riviere Trefilerías/Komisija („Ničnostna tožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Evropski trg jekla za prednapenjanje – Določitev cen, razdelitev trga in izmenjava občutljivih poslovnih informacij – Odločba o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Odločba o spremembi prvotne odločbe brez vpliva na znesek glob, naloženih tožeči stranki – Neobstoj pravnega interesa – Delna očitna nedopustnost“)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/30

      Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 – Moreda-Riviere Trefilerías/Komisija
      (Združene zadeve T-426/10, T-575/10 in T-440/12) (1)

      („Ničnostna tožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Določitev cen, razdelitev trga in izmenjava občutljivih poslovnih informacij - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Odločba o spremembi prvotne odločbe brez vpliva na znesek glob, naloženih tožeči stranki - Neobstoj pravnega interesa - Delna očitna nedopustnost“)
      (2015/C 073/40)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španija) (zastopniki: v zadevah T-426/10 in T-575/10 F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, v zadevi T 440/12 pa sprva F. González Díaz in P. Herrero Prieto, nato F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, V. Bottka, in v zadevi T-440/12, C. Urraca Caviedes, zastopniki, v zadevah T-426/10 in T 440/12, skupaj z L. Ortizem Blancom, odvetnikom)

         Predmet

      Predloga za razglasitev ničnosti in spremembo Sklepa Komisije C (2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38344 – Jeklo za prednapenjanje), ki je bil spremenjen s Sklepom Komisije C (2010) 6676 final z dne 30. septembra 2010 in s Sklepom Komisije C (2011) 2269 final z dne 4. aprila 2011, ter dopisa COMP/G2/DVE/nvz/79465 generalnega direktorja Komisije za konkurenco z dne 25. julija 2012.

         Izrek

                  1.

                  V zadevi T-426/10 se predlogi za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2010) 6676 final z dne 30. septembra 2010, s katerim je bil spremenjen Sklep Komisije C (2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) (zadeva COMP/38344 – Jeklo za prednapenjanje), zavrnejo kot očitno nedopustni.

                  2.

                  V zadevi T-575/10 se tožba zavrže kot očitno nedopustna.

                  3.

                  V preostalem se odločitev o tožbenih razlogih in predlogih pridrži.

                  4.

                  Moreda-Riviere Trefilerías, SA nosi stroške, povezane s tožbenimi razlogi in predlogi, ki so bili podani v zadevi T-426/10, zoper Sklep Komisije C (2010) 6676 final z dne 30. septembra 2010, s katerim je bil spremenjen Sklep Komisije C (2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) (zadeva COMP/38344 – Jeklo za prednapenjanje), ter stroške iz zadeve T-575/10.

         (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva T-41/07: Tožba, vložena 16. februarja 2007 — IPK International — World Tourism Marketing Consultants proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/47

         Tožba, vložena 16. februarja 2007 — IPK International — World Tourism Marketing Consultants proti Komisiji
   (Zadeva T-41/07)
   (2007/C 82/99)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (Munchen, Nemčija) (zastopnik: C. Pitschas, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije Evropske skupnosti z dne 4. decembra 2006 (K(2006)6452) o vračilu sredstev v višini 318.000 EUR z dodanimi zamudnimi obrestmi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije K (2006) 6452 z dne 4. decembra 2006 o vračilu sredstev, ki jih je tožeča stranka za projekt ECODATA kot predplačilo prejela pred umikom odločbe o oddaji. Odločba je bila izdana na podlagi člena 256 ES.
   Razveljavitev odločbe o odobritvi pomoči za vzpostavitev podatkovne baze o ekološkem turizmu v Evropi je nastopila zaradi Odločbe Komisije z dne 13. maja 2005 in jo je tožeča stranka izpodbijala na Sodišču prve stopnje (glej zadevo T-297/05).
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja, da naj bi bila izpodbijana odločba protipravna. Temeljila naj bi na protipravni razveljavitveni odločbi in naj bi zato nujno delila protipravnost te odločbe. Poleg tega naj bi bila enostranski pravni akt, čeprav naj bi bila v tej odločbi zatrjevana pravica pogodbena in naj bi jo bilo zato mogoče uveljavljati le v civilnopravnem postopku pred pristojnimi nacionalnimi sodišči.


title: Zadeva F-78/09: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 22. junija 2010 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Odškodninska tožba — Nadomestilo stroškov — Izjema vzporedne tožbe — Očitna nedopustnost)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/58

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 22. junija 2010 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-78/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Odškodninska tožba - Nadomestilo stroškov - Izjema vzporedne tožbe - Očitna nedopustnost)
   2010/C 234/106
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika)

      Predmet

   Po eni strani, zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke za povračilo stroškov postopka v zadevi T-18/04, ki so bili toženi strani naloženi s sodbo z dne 10. junija 2008. Po drugi strani zahteva za povračilo nastale škode.

      Izrek

               1.

               Tožba, ki jo je vložil L. Marcuccio se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009, str. 43.


title: Zadeva T-235/11: Tožba, vložena 29. aprila 2011 – Španija proti Komisiji

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/30

         Tožba, vložena 29. aprila 2011 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-235/11)
   2011/C 186/56
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2011) 1023 konč. z dne 18. februarja 2011 o zmanjšanju pomoči iz Kohezijskega sklada za faze projektov
               „Dobava in montaža tirne opreme na hitri progi Madrid-Zaragoza-Barcelona-francoska meja. Odsek Madrid-Lleida“ (CCI št. 1999.ES.16.CPT.001)
               „Hitra železniška proga Madrid-Barcelona. Odsek Lleida-Martorell (ploščad, 1. faza)“ (CCI št. 2000.ES.16.C.PT.001)
               „Hitra proga Madrid-Zaragoza-Barcelona-francoska meja. Dostopi do Zaragoze“ (CCI št. 2000.ES.16.C.PT.003)
               „Hitra proga Madrid-Zaragoza-Barcelona-francoska meja. Odsek Lleida-Martorell. Pododsek X-A (Olérdola-Avinyonet del Penedés“ (CCI št. 2001.ES.16.C.PT.007) in
               „Novi hitri železniški dostop do Levanta. Pododsek La Gineta-Albacete (ploščad)“ (CCI št. 2004.ES.16.C.PT.014)
               razglasi za ničnega;

               —

               podredno, sklep v zvezi s popravki sprememb, ki so izrecno navedene v tem dopisu, razglasi za ničnega v delu, v katerem je znesek popravka zmanjšan na 27 047,647 EUR;

               —

               toženi instituciji v vsakem primeru naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja tri razloge:

               1.

               Prvi razlog se nanaša na kršitev člena H(2) Priloge II Uredbe Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (UL L 130, str. 1), saj je Komisija izdala Sklep brez upoštevanja trimesečnega roka od dneva, ko je bila obravnava opravljena.

               2.

               Drugi razlog se nanaša – v primeru naročil blaga – na kršitev člena 20(2)(e) Direktive Sveta 93/38/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju (UL L 199, str. 84) zaradi njegove neustrezne uporabe, in – v primeru naročil gradenj in storitev, ki so predmet popravka – na kršitev člena 20(2)(f) Direktive zaradi njegove neustrezne uporabe, ker je naročilo dodatnih storitev konceptualno drugačna operacija od spremembe pogodbe v fazi izvrševanja, ki jo ureja španska zakonodaja na področju javnih naročil, tako da navedena sprememba ne spada na področje uporabe navedene direktive.

               3.

               Tretji razlog se, podredno prejšnjemu in samo za naročila gradenj in storitev, ki so predmet popravka, nanaša na kršitev člena 20(2)(f) Direktive št. 93/38, saj so izpolnjene vse zahteve, ki španskim organom omogočajo oddajo – po postopku s pogajanji brez predhodne objave – dodatnih del, izvedenih v petih fazah projekta, na katere se nanaša popravek.


title: Zadeva F-96/11: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 2. februarja 2012 – Makaronidis proti Komisiji

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/28

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 2. februarja 2012 – Makaronidis proti Komisiji
   (Zadeva F-96/11) (1)

   2012/C 126/55
   Jezik postopka: grščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  Brez obvestila v uradnem listu UL.