title: Zadeva C-498/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – ZW/Deutsche Lufthansa AG

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/25

      Sklep predsednika Sodišča z dne 11. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – ZW/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-498/18) (1)

      (2019/C 172/34)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 399, 5.11.2018.


title: Zadeva C-614/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. februarja 2019 – Evropska komisija/Slovaška republika

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/26

      Sklep predsednika Sodišča z dne 11. februarja 2019 – Evropska komisija/Slovaška republika
      (Zadeva C-614/18) (1)

      (2019/C 172/35)
      Jezik postopka: slovaščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 445, 10.12.2018.


title: Zadeva C-660/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin – Nemčija) – Sundair GmbH/WV, XU, YT, ZS

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/26

      Sklep predsednika Sodišča z dne 8. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin – Nemčija) – Sundair GmbH/WV, XU, YT, ZS
      (Zadeva C-660/18) (1)

      (2019/C 172/36)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 25, 21.1.2019.


title: Zadeva C-701/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 31. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Nürnberg – Nemčija) – Geld-für-Flug GmbH/Ryanair DAC

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/26

      Sklep predsednika Sodišča z dne 31. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Nürnberg – Nemčija) – Geld-für-Flug GmbH/Ryanair DAC
      (Zadeva C-701/18) (1)

      (2019/C 172/37)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 72, 25.2.2019.


title: Zadeva C-750/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – A, B/C

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/27

      Sklep predsednika Sodišča z dne 8. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – A, B/C
      (Zadeva C-750/18) (1)

      (2019/C 172/38)
      Jezik postopka: nizozemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 93, 11.3.2019.


title: Zadevi T-251/17 in T-252/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2019 – Robert Bosch/EUIPO (Simply. Connected.) (Znamka Evropske unije — Prijave figurativnih znamk Evropske unije Simply. Connected. — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Obseg preizkusa, ki ga mora opraviti odbor za pritožbe — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 64 Uredbe št. 207/2009 (postal člen 71 Uredbe 2017/1001))

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2019 – Robert Bosch/EUIPO (Simply. Connected.)
      (Zadevi T-251/17 in T-252/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijave figurativnih znamk Evropske unije Simply. Connected. - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Obseg preizkusa, ki ga mora opraviti odbor za pritožbe - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Člen 64 Uredbe št. 207/2009 (postal člen 71 Uredbe 2017/1001))
      (2019/C 172/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Robert Bosch GmbH (Stuttgart, Nemčija) (zastopnika: S. Völker in M. Pemsel, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: V. Mensing in D. Hanf, agenta)

         Predmet

      Tožbi zoper odločbi petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. marca 2017 (zadeva R 948/2016-5) in z dne 10. marca 2017 (zadeva R 947/2016-5) v zvezi s prijavami za registracijo figurativnih znakov Simply. Connected. kot znamk Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Zadevi T-251/17 in T-252/17 se združita za izdajo sodbe.

                  2.

                     Tožbi se zavrneta.

                  3.

                     Družbi Robert Bosch GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 195, 19.6.2017.


title: Zadeva T-480/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. marca 2019 – Grčija/Komisija (EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Odhodki Grčije — Enkratni in pavšalni finančni popravki — Navzkrižna skladnost — Nadzor predpisanih zahtev ravnanja — Analiza tveganj — Ocena finančne škode — Obveznost obrazložitve — Sorazmernost)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 26. marca 2019 – Grčija/Komisija
      (Zadeva T-480/17) (1)

      (EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Odhodki Grčije - Enkratni in pavšalni finančni popravki - Navzkrižna skladnost - Nadzor predpisanih zahtev ravnanja - Analiza tveganj - Ocena finančne škode - Obveznost obrazložitve - Sorazmernost)
      (2019/C 172/40)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: G. Kanellopoulos in A. Vasilopoulou, agenta)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in A. Sauka, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2017/1144 z dne 26. junija 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2017, L 165, str. 37) v delu, v katerem helenski republiki po preiskavi z referenčno številko ΧC/2014/002/GR nalaga enkratne in pavšalne finančne popravke v skupnem znesku 1 182 054,17 EUR zaradi pomanjkljivosti pri izvajanju navzkrižne skladnosti (EKJS in EKSRP).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 357, 23.10.2017.


title: Zadeva T-492/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2019 – Fleig/ESZD (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Pogodba za nedoločen čas — Člen 47(c)(i) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev — Odpoved pogodbe z odpovednim rokom — Razlogi za odpoved — Izguba zaupanja — Interes službe — Očitna napaka pri presoji — Dolžnost skrbnega ravnanja — Načelo dobrega upravljanja — Člena 30 in 41 Listine o temeljnih pravicah — Postopkovno vprašanje — Objava dokumentov, vloženih v spis iz postopka pred Splošnim sodiščem, na spletu — Člen 17 Kadrovskih predpisov)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2019 – Fleig/ESZD
      (Zadeva T-492/17) (1)

      (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Pogodba za nedoločen čas - Člen 47(c)(i) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev - Odpoved pogodbe z odpovednim rokom - Razlogi za odpoved - Izguba zaupanja - Interes službe - Očitna napaka pri presoji - Dolžnost skrbnega ravnanja - Načelo dobrega upravljanja - Člena 30 in 41 Listine o temeljnih pravicah - Postopkovno vprašanje - Objava dokumentov, vloženih v spis iz postopka pred Splošnim sodiščem, na spletu - Člen 17 Kadrovskih predpisov)
      (2019/C 172/41)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Stephan Fleig (Berlin, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (zastopnik: S. Marquardt, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU, prvič, za razglasitev ničnosti odločbe z dne 19. septembra 2016, s katero je direktor direktorata ESZD za človeške vire, ki je deloval kot organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, odpovedal pogodbo o zaposlitvi tožeče stranke z učinkom od 19. junija 2017, in drugič, za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi te odločbe.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Stephanu Fleigu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 318, 25.9.2017.


title: Zadeva T-562/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2019 – dm-drogerie markt/EUIPO – Albea Services (ALBÉA) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka ALBÉA — Prejšnja mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Besedna znamka Balea — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2019 – dm-drogerie markt/EUIPO – Albea Services (ALBÉA)
      (Zadeva T-562/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka ALBÉA - Prejšnja mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Besedna znamka Balea - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 172/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: O. Bludovsky in C. Mellein, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Rajh in H. O'Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Albea Services (Gennevilliers, Francija) (zastopnik: J.-H. de Mitry, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. maja 2017 (zadeva R 1870/2016-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama dm-drogerie markt in Albea Services.

         Izrek

                  1.

                     Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 25. maja 2017 (zadeva R 1870/2016-1) se razveljavi.

                  2.

                     Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 338, 9.10.2017.


title: Zadeva T-611/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2019 – All Star/EUIPO – Carrefour Hypermarchés (Oblika podplata čevlja) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Tridimenzionalna znamka Evropske unije — Oblika podplata čevlja — Splošno znana dejstva — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001) — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe 2017/1001) — Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo — Člen 7(3) in člen 52(2) Uredbe št. 207/2009 (postala člen 7(3) in člen 59(2) Uredbe 2017/1001) — Zavrnitev predloga za izvedbo obravnave pred odborom za pritožbe — Člen 77 Uredbe št. 207/2009 (postal člen 96(1) Uredbe 2017/1001))

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2019 – All Star/EUIPO – Carrefour Hypermarchés (Oblika podplata čevlja)
      (Zadeva T-611/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Tridimenzionalna znamka Evropske unije - Oblika podplata čevlja - Splošno znana dejstva - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001) - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe 2017/1001) - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Člen 7(3) in člen 52(2) Uredbe št. 207/2009 (postala člen 7(3) in člen 59(2) Uredbe 2017/1001) - Zavrnitev predloga za izvedbo obravnave pred odborom za pritožbe - Člen 77 Uredbe št. 207/2009 (postal člen 96(1) Uredbe 2017/1001))
      (2019/C 172/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: All Star CV (Beaverton, Oregon, Združene države) (zastopniki: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika, ter S. Malynicz, QC)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Carrefour Hypermarchés (Évry, Francija) (Zastopnik: C. Verneret, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. junija 2017 (zadeva R 952/2014-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Carrefour Hypermarchés in All Star.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi All Star CV se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 374, 6.11.2017.


title: Zadeva T-804/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. aprila 2019 – Stada Arzneimittel/EUIPO (Prikaz dveh nasproti ležečih lokov) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki predstavlja dva nasproti ležeča loka — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 4. aprila 2019 – Stada Arzneimittel/EUIPO (Prikaz dveh nasproti ležečih lokov)
      (Zadeva T-804/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki predstavlja dva nasproti ležeča loka - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 172/45)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: najprej D. Hanf in D. Walicka, potem D. Hanf in E. Markakis, agenti)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. septembra 2017 (zadeva R 1887/2016-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki prikazuje dva nasproti ležeča loka, kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Stada Arzneimittel AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 42, 5.2.2018.


title: Zadeva T-259/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2019 – Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg/EUIPO – EuroChemAgro (Unifoska) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije Unifoska — Prejšnja besedna znamka Evropske unije NITROFOSKA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2019 – Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg/EUIPO – EuroChemAgro (Unifoska)
      (Zadeva T-259/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije Unifoska - Prejšnja besedna znamka Evropske unije NITROFOSKA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 172/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg (Tarnobrzeg, Poljska) (zastopnik: M. Kondrat, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Palmero Cabezas in H. O'Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: EuroChem Agro GmbH (Mannheim, Nemčija) (Zastopnika: M. Schmidhuber in A. Haberer, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. februarja 2018 (zadeva R 1503/2017-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama EuroChem Agro in Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 221, 25.6.2018.


title: Zadeva T-186/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. marca 2019 – Abaco Energy in drugi/Komisija (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Shema pomoči za obnovljive energije — Predhodni postopek preučitve — Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom — Tožba, ki jo vložijo prejemniki — Neobstoj pravnega interesa — Nedopustnost)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/34

      Sklep Splošnega sodišča z dne 25. marca 2019 – Abaco Energy in drugi/Komisija
      (Zadeva T-186/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Shema pomoči za obnovljive energije - Predhodni postopek preučitve - Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom - Tožba, ki jo vložijo prejemniki - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost)
      (2019/C 172/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Abaco Energy, SA (Madrid, Španija) in 1659 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v Prilogi k sklepu (zastopniki: sprva P. Holtrop, P. Kuypers in M. de Wit, nato P. Holtrop, odvetniki)

         Tožena stranka Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche, P. Němečková in S. Noë, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU, s katerim se predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2017) 7384 final z dne 10. novembra 2017 o državni pomoči SA.40348 (2015/NN), ki jo je izvajala Kraljevina Španija (pomoč proizvodnji električne energije iz obnovljivih virov in odpadkov ter soproizvodnji).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     O predlogih za intervencijo Kraljevine Španije in EDP España ni treba odločiti.

                  3.

                     Abaco Energy, SA, in drugim tožečim strankam, katerih imena so navedena v Prilogi k sklepu, se naloži plačilo njihovih stroškov in stroškov Evropske komisije, razen stroškov, ki se nanašajo na predloge za intervencijo.

                  4.

                     Abaco Energy in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v Prilogi k sklepu, Komisija, Kraljevina Španija in EDP España nosijo vsak svoje stroške v zvezi s predlogi za intervencijo.

         (1)  UL C 221, 25.6.2018.


title: Zadeva T-190/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. marca 2019 – Solwindet las Lomas/Komisija (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Shema pomoči za obnovljive vire energije — Predhodni postopek preučitve — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom — Tožba, ki jo vloži prejemnik — Neobstoj pravnega interesa — Nedopustnost)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/35

      Sklep Splošnega sodišča z dne 25. marca 2019 – Solwindet las Lomas/Komisija
      (Zadeva T-190/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Shema pomoči za obnovljive vire energije - Predhodni postopek preučitve - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Tožba, ki jo vloži prejemnik - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost)
      (2019/C 172/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Solwindet las Lomas, SL (Gérone, Španija) (zastopnik: L. Sandberg-Mørch, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche, P. Němečková in S. Noë, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2017) 7384 final z dne 10. novembra 2017 o državni pomoči SA.40348 (2015/NN), ki jo izvaja Kraljevina Španija (Podpora proizvodnji električne energije iz obnovljivih virov energije, odpadkov in soproizvodnje).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Postopek s predlogoma za intervencijo Kraljevine Španije in EDP España se ustavi.

                  3.

                     Solwindet las Lomas, SL nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije, razen stroškov, povezanih s predlogi za intervencijo.

                  4.

                     Solwindet las Lomas, Komisija, Kraljevina Španija in EDP España nosijo vsaka svoje stroške, povezane s predlogi za intervencijo.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva T-631/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. marca 2019 – Herholz/EUIPO (#) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije # — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 — Predlog za spremembo — Očitna nedopustnost)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 28. marca 2019 – Herholz/EUIPO (#)
      (Zadeva T-631/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije # - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Predlog za spremembo - Očitna nedopustnost)
      (2019/C 172/49)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Herholz Vertrieb GmbH & Co. KG (Ahaus, Nemčija) (zastopnik: D. Sprenger, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Sesma Merino in A. Söder, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. avgusta 2018 (zadeva R 445/2018-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka # kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Herholz Vertrieb GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 445, 10.12.2018.


title: Zadeva T-157/19: Tožba, vložena 8. marca 2019 – Șanli/Svet

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/36

      Tožba, vložena 8. marca 2019 – Șanli/Svet
      (Zadeva T-157/19)
      (2019/C 172/50)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Dalokay Șanli (Rotterdam, Nizozemska) (zastopnik: D. Gürses, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2019/24 z dne 8. januarja 2019 in Sklepa Sveta (SZVP) 2019/25 z dne 8. januarja 2019 in

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov:

                  1.

                  Uvrstitev PKK na seznam ni več upravičena, ker PKK ni teroristična organizacija.

                  2.

                  Ime tožeče stranke ne spada na seznam, saj nikoli ni bila obsojena zaradi terorističnih kaznivih dejanj oziroma obtožena tovrstnih dejanj.

                  3.

                  Ni dokazano, da naj bi tožeča stranka izvedla teroristična kazniva dejanja oziroma da bi se njeno ime lahko povezovalo s tovrstnimi dejanji. Dokazan ni niti očitek, da naj bi izvajala novačenje in financirala dejavnosti.

                  4.

                  Temeljna pravica tožeče stranke do obrambe in pravica do učinkovitega sodnega varstva sta bili kršeni, ker se ni mogla braniti zoper obtožbe zoper njo.

                  5.

                  Izpodbijani ukrepi Sveta niso dovolj utemeljeni, saj ni dokazov, na podlagi katerih bi bilo mogoče utemeljiti naložitev kazni.

                  6.

                  Kršen je bil člen 1(4) Skupnega stališča Sveta 2001/931/SZVP, ker niso bili predloženi točni podatki oziroma ustrezno gradivo, iz katerih bi bilo razvidno, da je pristojni organ sprejel odločitev v smislu tega člena.


title: Zadeva T-162/19: Tožba, vložena 11. marca 2019 – Telefónica in Telefónica de España/Parlament in Svet

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/38

      Tožba, vložena 11. marca 2019 – Telefónica in Telefónica de España/Parlament in Svet
      (Zadeva T-162/19)
      (2019/C 172/52)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Telefónica, SA (Madrid, Španija), in Telefónica de España, SA (Madrid) (zastopniki: F. González Díaz, B. Langeheine in J. Blanco Carol, odvetniki)

         Toženi stranki: Evropski parlament in Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  tožbo za razglasitev ničnosti razglasi za dopustno;

                  —

                  člen 50 Uredbe (EU) 2018/1971 Evrospkega parlamenta in Sveta (1) razglasi za ničen;

                  —

                  Evrospkemu parlamentu in Svetu Evrospke unije naloži plačilo sodnih stroškov in izdatkov v zvezi s to zadevo, ki sta jih imeli tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki se v utemeljitev te tožbe opirata na pet tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobi tožbenim razlogom, navedenim v zadevi T-161/19, Deutsche Telekom/Parlament in Svet.

         (1)  Uredba (EU) 2018/1971 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o ustanovitvi Organa evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC) in Agencije za podporo BEREC-u (Urad BEREC), spremembi Uredbe (EU) 2015/2120 ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1211/2009 (UL L 321, 17.12.2018, str. 1).


title: Zadeva T-171/19: Tožba, vložena 20. marca 2019 – Hebberecht/ESZD

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/39

      Tožba, vložena 20. marca 2019 – Hebberecht/ESZD
      (Zadeva T-171/19)
      (2019/C 172/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Chantal Hebberecht (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: K. Bicard, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je zahtevek C. Hebberecht dopusten in utemeljen;

                  —

                  razveljavi sankcijo, ki je bila izrečena tožeči stranki;

                  —

                  Evropski službi za zunanje delovanje (ESZD) naloži, naj tožeči stranki plača 36 000 EUR iz naslova neizplačanih plač in zamudnih obresti;

                  —

                  ESZD naloži, naj tožeči stranki plača 450 000 EUR odškodnine za škodo na njenem zdravju, premoženjsko škodo in nepremoženjsko škodo;

                  —

                  podredno, ESZD naloži, naj tožeči stranki plača 300 000 EUR odškodnine za te škode;

                  —

                  bolj podredno, ESZD naloži, naj tožeči stranki plača 150 000 EUR odškodnine za te škode;

                  —

                  še bolj podredno, ESZD naloži, naj tožeči stranki plača 50 000 EUR odškodnine za te škode;

                  —

                  ESZD naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja dejstvo, da ni storila dejanj, ki jih je v zvezi z njo v sodbi z dne 13. decembra 2017 ugotovilo prvostopenjsko sodišče v Hainautu (Belgija) in ki jih je ESZD opredelila za zelo resne kršitve obveznosti, ki jih uradnikom med drugim nalaga člen 12 Kadrovskih predpisov za uradnike. Zatrjuje tudi diskriminatornost sankcij, ki so ji bile izrečene.


title: Zadeva T-173/19: Tožba, vložena 22. marca 2019 – AV in AW/Parlament

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/40

      Tožba, vložena 22. marca 2019 – AV in AW/Parlament
      (Zadeva T-173/19)
      (2019/C 172/54)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: AV in AW (zastopnika: L. Levi in S. Rodrigues, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razglasi dopustnost in utemeljenost te tožbe;

            posledično,

                  —

                  razglasi ničnost izpodbijanih odločb;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev, prvič, člena 78 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1) in, drugič, pravice do obrambe. Tožeči stranki v zvezi s tem navajata, da pred sprejetjem izpodbijanih odločb o povračilu zaradi neupravičene obogatitve nista bili seznanjeni z nobeno upravno odločbo, ki bi vsebovala nalog za izterjavo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na neobstoj veljavne pravne podlage, ker je disciplinski kontekst, v katerega se umeščata izpodbijani odločbi, prepovedoval, da se za njuno pravno podlago uporabi člen 85 Kadrovskih predpisov za uradnike.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 85 Kadrovskih predpisov za uradnike. Tožeči stranki menita, da bi bili izpodbijani odločbi, tudi če bi se ju lahko oprlo na člen 85 Kadrovskih predpisov za uradnike, nezakoniti, ker v obravnavanem primeru pogoji za uporabo te določbe niso izpolnjeni.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja, ki izhaja iz tega načela, zlasti ker se tožena stranka ni potrudila preveriti točnosti nepravilnosti, ki jo je ugotovil Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF).

                  5.

                  Peti tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil s strani Parlamenta, ker naj bi ta izpodbijani odločbi sprejel z namenom, ki čeprav ni izključni, pa je vsaj odločujoč, da doseže cilje, ki niso tisti iz člena 85 Kadrovskih predpisov za uradnike, in sicer z voljo, da tožeči stranki sankcionira drugače kot z disciplinsko sankcijo.


title: Zadeva T-176/19: Tožba, vložena 25. marca 2019 – 3V Sigma/ECHA

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/41

      Tožba, vložena 25. marca 2019 – 3V Sigma/ECHA
      (Zadeva T-176/19)
      (2019/C 172/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: 3V Sigma SpA (Milano, Italija) (zastopniki: C. Bryant in S. Hainsworth, Solicitors, ter C. Krampitz, lawyer)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba dopustna;

                  —

                  razglasi ničnost odločbe odbora tožene stranke za pritožbe z dne 15. januarja 2019 o evalvaciji snovi bis(2-etilheksil) 4,4’-{6-[4-tert-butilkarbamoil) anilino-1,3,5-triazin-2,4- diilimino}dibenzoat v delu (i) v katerem je bila upravna pritožba tožeče stranke zoper prvotno odločbo zavrnjena in (ii) v katerem je bilo odločeno, da mora tožeča stranka do 20. oktobra 2020 predložiti informacije o študiji OECD TG 308; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga zatrjuje, da je bilo pri ugotovitvi, da je potrebna študija OECD TG 308, napačno uporabljeno pravo in da je bila pri tem storjena očitna napaka pri presoji.
                  Tožeča stranka trdi, da je odbor tožene stranke za pritožbe napačno uporabil pravo in storil očitno napako pri presoji, ker ni razlikoval med pogoji, pod katerimi morajo biti izvedeni preizkusi za dokaz obstoja ali neobstoja produktov pretvorbe in/ali razgradnje snovi, in pogoji, pod katerimi mora biti izvedena presoja snovi, ki so po svojih lastnostih obstojne, se kopičijo v organizmih in so strupene ali zelo obstojne in se zelo lahko kopičijo v organizmih, in sicer glede katerih koli produktov pretvorb in/ali razgradnje. Tožeča stranka zato navaja, da je odbor tožene stranke za pritožbe napačno ugotovil, da je potrebna študija OECD TG 308, ki se je zahtevala od tožeče stranke.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga zatrjuje, da je odbor tožene stranke za pritožbe napačno uporabil pravo in storil očitno napako pri presoji, ker je ugotovil, da so določene temperature za preskušanje primerne.
                  Tožeča stranka trdi, da je odbor tožene stranke za pritožbe napačno uporabil pravo in storil očitno napako pri presoji, ker je ugotovil, da je določena temperatura za preskušanje za študijo OECD TG 308, in sicer 20 oC, primerna. Odbor tožene stranke za pritožbe naj ne bi upošteval dejstva, da bi izvedba študije ob višji temperaturi bistveno vplivala na koncentracije vsakršne pretvorbe in/ali razgradnje produktov, ki nastanejo, in posledično na to, ali bo kateri od teh produktov, če sploh, nato predmet presoje snovi, ki so po svojih lastnostih obstojne, se kopičijo v organizmih in so strupene ali zelo obstojne in se zelo lahko kopičijo v organizmih, s čimer naj bi močno zmanjšal primernost študije.


title: Zadeva T-182/19: Tožba, vložena 28. marca 2019 – Puma/EUIPO (SOFTFOAM)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/42

      Tožba, vložena 28. marca 2019 – Puma/EUIPO (SOFTFOAM)
      (Zadeva T-182/19)
      (2019/C 172/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Puma SE (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnik: M. Schunke, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije SOFTFOAM – zahteva za registracijo št. 17 363 318

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. januarja 2019 v zadevi R 1399/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali pred odborom za pritožbe.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-184/19: Tožba, vložena 27. marca 2019 – Aurea Biolabs/EUIPO - Avizel (AUREA BIOLABS)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/43

      Tožba, vložena 27. marca 2019 – Aurea Biolabs/EUIPO - Avizel (AUREA BIOLABS)
      (Zadeva T-184/19)
      (2019/C 172/57)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Aurea Biolabs Pte Ltd (Cochin, Indija) (zastopnika: B. Brandreth, QC, in L. Oommen, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Avizel SA (Luxembourg, Luksemburg)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke AUREA BIOLABS – zahteva za registracijo št. 15 836 737

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. januarja 2019 v zadevi R 814/2018-2 (CORR)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Odbor za pritožbe naj bi se v utemeljitev svoje odločbe skliceval na neveljavno zakonsko določbo;

                  —

                  če je bilo očitno napačno uporabljeno pravo, naj bi bilo ustrezno ukrepanje razveljavitev predhodne odločbe;

                  —

                  kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta ter načel pravičnosti.


title: Zadeva T-185/19: Tožba, vložena 28. marca 2019 – Public.Resource.Org in Right to Know/Komisija

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/44

      Tožba, vložena 28. marca 2019 – Public.Resource.Org in Right to Know/Komisija
      (Zadeva T-185/19)
      (2019/C 172/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Public.Resource.Org, Inc. (Sebastopol, Kalifornija, Združene države), Right to Know CLG (Dublin, Irska) (zastopniki: F. Logue, Solicitor, A. Grünwald, J. Hackl in C. Nüßing, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  Sklep Komisije C(2019) 639 final z dne 22. januarja 2019 (vključno s prvotnim sklepom z dne 15. novembra 2018 z referenco GROW/D3/ALR/dr (2018) 5993057) razglasi za ničen;

                  —

                  podredno, zadevo vrne Evropski komisiji; in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Evropska komisija je napačno razlagala in/ali napačno uporabila člen 4(2), prva alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001, (1) ker ta določba ne varuje zaprošenih usklajenih standardov:

                              —

                              Zaprošeni usklajeni standardi ne morejo biti predmet varstva z avtorsko pravico, ker so del prava EU;

                              —

                              Zaprošeni usklajeni standardi niso izvirni in zato niso predmet varstva z avtorsko pravico;

                              —

                              Tožena stranka ni dokazala zatrjevane oslabitve varstva poslovnih interesov organizacije za standardizacijo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Evropska komisija je kršila zadnjo določbo člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker je napačno menila, da se tožeči stranki ne moreta sklicevati na prevladujoč javni interes za razkritje kar zadeva dostop do zaprošenih usklajenih standardov:

                              —

                              Instituta vladavine prava in temeljnih pravic zahtevata prost dostop do predpisov Evropske unije;

                              —

                              Zaprošeni standardi vsebujejo okoljske informacije in zlasti informacije o emisijah v okolje in morajo zato biti razkriti v skladu z Uredbo (EC) No 1367/2006; (2)

                              —

                              Tožena stranka ni podala ustrezne obrazložitve za zavrnitev priznanja obstoja prevladujočega javnega interesa.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

         (2)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006 L 264, str. 13).


title: Zadeva T-187/19: Tožba, vložena 29. marca 2019 – Glaxo Group/EUIPO (znamka vijolične barve)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/45

      Tožba, vložena 29. marca 2019 – Glaxo Group/EUIPO (znamka vijolične barve)
      (Zadeva T-187/19)
      (2019/C 172/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Glaxo Group Ltd (Brentford, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Malynicz, QC, S. Baran, Barrister in R. Jacob, Solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava znamke Evropske unije vijolične barve (PANTONE: 2587C) – Prijava št. 14 596 951

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. januarja 2019 v zadevi R 1870/2017-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ker je bilo ugotovljeno, da znak ni imel razlikovalnega učinka, zato ga ni bilo mogoče veljavno registrirati kot znamke;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) in člena 7(3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ker ni bilo ugotovljeno, da je znak pridobil razlikovalni učinek tako, da ga je tožeča stranka uporabljala in/ali z njenim dovoljenjem.


title: Zadeva C-80/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 4. februarja 2019 – E. E.

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 4. februarja 2019 – E. E.
      (Zadeva C-80/19)
      (2019/C 148/18)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: E. E.

         Drugi stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Kauno miesto 4-ojo notaro biuro notarė, K.-D. E.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba položaj, kakršen je tu obravnavani – v katerem je litovska državljanka, katere običajno prebivališče je bilo na dan njene smrti morda v drugi državi članici, vendar pa nikoli ni pretrgala vezi s svojo domovino, in ki je pred svojo smrtjo med drugim v Litvi napisala oporoko in pustila vse svoje premoženje svojemu dediču, litovskemu državljanu, ob uvedbi dedovanja pa je bilo ugotovljeno, da je celotna zapuščina obsegala nepremičnino, ki je samo v Litvi, državljan te druge države članice, ki je preživeli zakonec, pa je nedvomno izrazil svojo namero, da se odpoveduje vsem zahtevkom do zapuščine umrle osebe, se ni udeležil sodnega postopka, ki se je začel v Litvi, in je privolil v pristojnost litovskih sodišč ter uporabo litovskega prava – obravnavati kot dedovanje s čezmejnimi posledicami v smislu Uredbe št. 650/2012 in je zanj treba uporabiti to uredbo?

                  2.

                  Ali je treba litovskega notarja, ki uvede dedovanje, izda potrdilo o dedovanju ter izvrši druga potrebna opravila, da lahko dedič uveljavlja svoje pravice, šteti za „sodišče“ v smislu člena 3(2) Uredbe št. 650/2012 (1), pri čemer je treba upoštevati dejstvo, da pri svoji dejavnosti notarji upoštevajo načeli nepristranskosti in neodvisnosti, da njihove odločitve zavezujejo njih same ali pravosodne organe, njihova dejanja pa so lahko predmet sodnega postopka?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je treba potrdila o dedovanju, ki jih izdajo litovski notarji, šteti za odločbe v smislu člena 3(1)(g) Uredbe št. 650/2012 in je zato treba določiti pristojnost za namene njihove izdaje?

                  4.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je treba določbe členov 4 in 59 Uredbe št. 650/2012 (skupaj ali posebej, vendar ne omejeno na ta člena) razlagati tako, da imajo litovski notarji pravico izdati potrdila o dedovanju, ne da bi upoštevali splošna pravila o pristojnosti, in da se bodo taka potrdila štela za javne listine, ki imajo pravne posledice tudi v drugih državah članicah?

                  5.

                  Ali je treba člen 4 Uredbe št. 650/2012 (ali druge njene določbe) razlagati tako, da je običajno prebivališče umrle osebe mogoče določiti samo v eni državi članici?

                  6.

                  Ali je treba določbe členov 4, 5, 7 in 22 Uredbe št. 650/2012 (skupaj ali posebej, vendar ne omejeno na te člene) razlagati in uporabiti tako, da je treba v tej zadevi glede na dejstva, opisana v prvem vprašanju, ugotoviti, da sta se zadevni stranki strinjali, da so pristojna sodišča v Litvi in da je treba uporabiti litovsko pravo?

         (1)  Uredba (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju (UL L 201, str. 107).


title: Zadeva T-301/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. aprila 2019 – Jindal Saw in Jindal Saw Italia/Komisija (Damping — Uvoz cevi iz nodularnega litega železa s poreklom iz Indije — Izvedbena uredba (EU) 2016/388 — Uredba (ES) št. 1225/2009 (nadomeščena z Uredbo (EU) 2016/1036) — Stopnja dampinga — Določitev izvozne cene — Povezanost med izvoznikom in uvoznikom — Zanesljiva izvozna cena — Določitev izvozne cene — Razumna stopnja za prodajne, upravne in splošne stroške — Razumna stopnja za dobiček — Škoda za industrijo Unije — Izračun nelojalnega nižanja cen in stopnje škode — Vzročna zveza — Dostop do zaupnih podatkov protidampinške preiskave — Pravica do obrambe)

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/61

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. aprila 2019 – Jindal Saw in Jindal Saw Italia/Komisija
      (Zadeva T-301/16) (1)

      (Damping - Uvoz cevi iz nodularnega litega železa s poreklom iz Indije - Izvedbena uredba (EU) 2016/388 - Uredba (ES) št. 1225/2009 (nadomeščena z Uredbo (EU) 2016/1036) - Stopnja dampinga - Določitev izvozne cene - Povezanost med izvoznikom in uvoznikom - Zanesljiva izvozna cena - Določitev izvozne cene - Razumna stopnja za prodajne, upravne in splošne stroške - Razumna stopnja za dobiček - Škoda za industrijo Unije - Izračun nelojalnega nižanja cen in stopnje škode - Vzročna zveza - Dostop do zaupnih podatkov protidampinške preiskave - Pravica do obrambe)
      (2019/C 187/65)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Jindal Saw Ltd (New Delhi, Indija), Jindal Saw Italia SpA (Trst, Italija) (zastopnika: R. Antonini in E. Monard, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in G. Luengo, agenta)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Saint-Gobain Pam (Pont-à-Mousson, Francija) (zastopniki: O. Prost, A. Coelho Dias in C. Bouvarel, odvetniki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/388 z dne 17. marca 2016 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz cevi iz nodularnega litega železa (imenovanega tudi sferoidno grafitno lito železo) s poreklom iz Indije (UL 2016, L 73, str. 53) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki.

         Izrek

                  1.

                     Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/388 z dne 17. marca 2016 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz cevi iz nodularnega litega železa (imenovanega tudi sferoidno grafitno lito železo) s poreklom iz Indije se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na družbo Jindal Saw Ltd.

                  2.

                     Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki so nastali družbama Jindal Saw in Jindal Saw Italia SpA.

                  3.

                     Družba Saint-Gobain Pam nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 314, 29.8.2016.


title: Zadeva T-423/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. maja 2019 – Fissler/EUIPO (vita) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije vita — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisnost — Pojem lastnosti — Ime barve — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 7. maja 2019 – Fissler/EUIPO (vita)
      (Zadeva T-423/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije vita - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisnost - Pojem lastnosti - Ime barve - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 213/34)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Nemčija) (zastopnika: G. Hasselblatt in K. Middelhoff, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: W. Schramek in D. Walicka, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. marca 2018 (zadeva R 1326/2017-5) v zvezi s prijavo za registracijo besednega znaka vita kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 28. marca 2018 (zadeva R 1326/2017 5) se razglasi za nično.

                  2.

                     EUIPO se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva T-274/19: Tožba, vložena 24. aprila 2019 – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (TARGET VENTURES)

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/68

      Tožba, vložena 24. aprila 2019 – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (TARGET VENTURES)
      (Zadeva T-274/19)
      (2019/C 213/66)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Target Ventures Group Ltd (Road Town, Britanski Deviški otoki) (zastopnika: T. Dolde, P. Homann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Target Partners GmbH (München, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik zadevne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije TARGET VENTURES – zahteva za registracijo št. 13 685 565

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. februarja 2019 v zadevi R 1685/2017-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, nastalimi v postopku pred oddelkom za izbris in drugim odborom za pritožbe pri EUIPO.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 53(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-259/18: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 2. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid – Španija) – Sociedad Estatal Correos y Telégrafos SA/Asendia Spain SLU (Predhodno odločanje — Direktiva 97/67/ES — Skupna pravila za razvoj notranjega trga poštnih storitev — Izvajanje univerzalne poštne storitve — Izključne pravice imenovanega izvajalca — Izdajanje frankirnih sredstev, ki niso poštne znamke)

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/9

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 2. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid – Španija) – Sociedad Estatal Correos y Telégrafos SA/Asendia Spain SLU
      (Zadeva C-259/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 97/67/ES - Skupna pravila za razvoj notranjega trga poštnih storitev - Izvajanje univerzalne poštne storitve - Izključne pravice imenovanega izvajalca - Izdajanje frankirnih sredstev, ki niso poštne znamke)
      (2019/C 220/12)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Sociedad Estatal Correos y Telégrafos SA

         Tožena stranka: Asendia Spain SLU

         Izrek

      Člen 7(1) in člen 8 Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008, je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, s katero je imenovanemu izvajalcu univerzalne poštne storitve zagotovljena izključna pravica za distribucijo frankirnih sredstev, ki niso poštne znamke.

         (1)  UL C 221, 25.6.2018.


title: Zadeva C-143/19 P: Pritožba, ki jo je Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH vložila 20. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-253/17, Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/18

      Pritožba, ki jo je Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH vložila 20. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-253/17, Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-143/19 P)
      (2019/C 220/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH (zastopnica: P. Goldenbaum, odvetnica)

         Druga stranka v pritožbenem postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi s to pritožbo izpodbijano sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-253/17;

                  —

                  ugodi tožbenim razlogom, ki so bili navedeni na prvi stopnji, in dokončno odloči o sporu ali, podredno, zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču Evropske unije;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba temelji na kršitvi prava Unije, in sicer člena 15(1), člena 51(1)(a) in člena 66(1) Uredbe št. 207/2009 (1). Splošno sodišče je ugotovilo, da gre za resno in dejansko uporabo kolektivne znamke Evropske unije
 le pri embalaži, ne pa tudi pri proizvodih iz razredov od 1 do 34, katerih embalaža je označena s to znamko. Pri tem so ugotovitve Splošnega sodišča v zvezi z dojemanjem uporabe znamke s strani upoštevne javnosti sicer pravilne, vendar pa to sodišče te uporabe napačno ni štelo kot uporabo za same proizvode.
      Pritožnica Splošnemu sodišču očita napačno uporabo prava. Ker je Splošno sodišče ugotovilo, da se uporaba kolektivne znamke ne nanaša na proizvode, in je pravno veljavno uporabo znamke Evropske unije priznalo le za embalažo, je ta pravna presoja napačna.
      V zvezi z nanašanjem na proizvode je bistveno to, da znak kaže na to, da je član združenja proizvajalec proizvoda, in ne proizvajalec embalaže. Proizvod in njegova embalaža se dajeta v promet kot prodajna enota.
      Funkcija znaka je, da označuje, da se lahko odstranjevanje in predelava na podlagi članstva izdelovalca proizvoda v sistemu licenčnega sporazuma pritožnice izvaja v skladu s trenutno veljavnim dualnim sistemom pritožnice.
      Zlasti nanašanju na proizvode ne nasprotuje to, da se na zadevnih embalažah proizvodov hkrati dodatno uporabljajo tudi znamke različnih podjetij, saj gre pri tem za vzporednost, ki je tipična za kolektivne znamke.
      Za funkcijo kolektivne znamke ni nujno, da mora vedno označevati določeno kakovost blaga. Zadošča namreč, da kolektivna znamka kaže na članstvo v nekem združenju.
      Splošno sodišče pri odločitvi ni dovolj upoštevalo razlikovanja med različnimi uporabniki znakov v pravilih tožeče stranke, ki urejajo uporabo znamke.
      Cilj uporabe je tudi ustvariti trg, in sicer s prizadevanjem da se– glede na naravo kolektivne znamke – ohrani in/ali izboljša tržni položaj kolektiva nasproti konkurenčnim kolektivom, zlasti nasproti konkurenčnim dualnim sistemom in/ali segmentom podjetij, ki niso členi združenja.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-434/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2019 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev Nepogodbena odgovornost — Dovolj resna kršitev pravila, ki daje pravice posameznikom)

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2019 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet
      (Zadeva T-434/15) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev Nepogodbena odgovornost - Dovolj resna kršitev pravila, ki daje pravice posameznikom)
      (2019/C 220/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran) in 6 drugih strank, katerih imena so v prilogi k sodbi (zastopniki: M. Taher, solicitor, M. Malek, QC, in R. Blakeley, barrister)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in H. Marcos Fraile, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 268 in 340 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi tožečim strankam domnevno nastala zaradi vpisa njihovih imen na sezname iz Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL 2010, L 195, str. 39), Priloge k Izvedbeni uredba Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2010, L 195, str. 25), Priloge k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP (UL 2010, L 281, str. 81), Priloge VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL 2010, L 281, str. 1) in Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2012, L 88, str. 1).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Islamic Republic of Iran Shipping Lines in druge tožeče stranke, katerih imena so na seznamu, nosijo poleg svojih stroškov tudi stroške, ki so nastali Svetu Evropske unije.

         (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva C-27/19 P: Pritožba, ki jo je Računsko sodišče Evropske unije vložilo 11. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2018 v zadevi RA/Računsko sodišče, T-874/16

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/4

      Pritožba, ki jo je Računsko sodišče Evropske unije vložilo 11. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2018 v zadevi RA/Računsko sodišče, T-874/16
      (Zadeva C-27/19 P)
      (2019/C 238/05)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Računsko sodišče Evropske unije (zastopnika: E. von Bardeleben, C. Lesauvage, agenta)

         Druga stranka v postopku: RA
      Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 24. aprila 2019 zadevo izbrisalo iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-214/19 P: Pritožba, ki jo je achtung! GmbH vložila 7. marca 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 10. januarja 2019 v zadevi T-832/17, achtung! GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/4

      Pritožba, ki jo je achtung! GmbH vložila 7. marca 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 10. januarja 2019 v zadevi T-832/17, achtung! GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-214/19 P)
      (2019/C 238/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: achtung! GmbH (zastopnika: G. J. Seelig, D. Bischof, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-832/17 z dne 10. januarja 2019,

                  —

                  ugodi predlogom glede točk 1 in 3 tožbe z dne 22. decembra 2017, podanim na prvi stopnji,

                  —

                  Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino naloži tudi druge stroške tega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica navaja te tri pritožbene razloge:

                  Prvi pritožbeni razlog se nanaša na pravno napačno obrazložitev razlikovalnega učinka prijavljene znamke „achtung!“ (besedna/figurativna) v skladu s členom 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Evropske unije (1). Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi napačno predpostavljalo, da je znak brez razlikovalnega učinka, če bi se ga v enem od mogočih pomenov lahko dojemalo kot reklamno oglaševanje. Poleg tega Splošno sodišče ni presodilo razlikovalnega učinka na podlagi prijavljenega znaka „achtung!“, temveč pojma „Achtung“. Pri presoji razlikovalnega učinka je Splošno sodišče poleg tega izhajalo iz netočne dejanske podlage, ne da bi zbralo dokaze o upoštevnih vprašanjih.

                  Drugi pritožbeni razlog se prav tako nanaša na pravno napačno presojo razlikovalnega učinka v skladu s členom 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Evropske unije. Splošno sodišče je po mnenju pritožnice napačno izhajalo iz tega, da je lastnost blaga in storitev „predmet promocije“, primeren skupni element za utemeljitev pavšalnega zanikanja razlikovalnega učinka za vse izdelke in storitve, na katere se nanaša prijava.

                  Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja. Splošno sodišče je napačno opustilo preučitev ali se je odbor za pritožbe v zadostni meri ukvarjal z relevantnimi registracijami pritožnice, in pri odločanju preučilo ali je treba odločiti v istem smislu. Celotno neupoštevanje identičnih registracij pri EUIPO pomeni napačno uporabo prava.

         (1)  Uredba (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2017, L 154, str. 1).


title: Zadeva C-240/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Ourense (Španija) 20. marca 2019 – FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Ourense (Španija) 20. marca 2019 – FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (Zadeva C-240/19)
      (2019/C 238/07)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Ourense

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FA

         Tožena stranka: Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Če nacionalna določba, kot je člen 2(2)(a) odloka TAS 2865/2003, zahteva, da se je treba odjaviti iz sistema socialne varnosti, da se lahko sklene prostovoljno zavarovanje ali prostovoljno nadaljevanje zavarovanja: ali mora do odjave priti v španskem sistemu socialne varnosti ali pa mora v skladu z načelom izenačitve dejstev, določenim v členu 5(b) Uredbe 883/2004 (1), španski pristojni organ upoštevati odjavo iz podobnega sistema socialne varnosti druge države članice, kot če bi do odjave prišlo v Španiji?

                  2.

                  Če nacionalna določba, kot je člen 3(3) odloka TAS 2865/2003, zahteva, da se dokaže prispevna doba, da se lahko sklene prostovoljno zavarovanje ali prostovoljno nadaljevanje zavarovanja: ali je nujno, da je za zainteresirano osebo veljala španska zakonodaja v določenem trenutku v preteklosti, ali pa mora španski pristojni organ v skladu s členom 6 Uredbe 883/2004 upoštevati prispevne dobe, dopolnjene v okviru zakonodaje druge države članice, kot če bi šlo za prispevke, plačane v Španiji?

         (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).


title: Zadeva C-268/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense (Španija) 29. marca 2019 – UP/Banco Pastor S.A.U.

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense (Španija) 29. marca 2019 – UP/Banco Pastor S.A.U.
      (Zadeva C-268/19)
      (2019/C 238/08)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UP

         Tožena stranka: Banco Pastor S.A.U.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba učinek nevezanosti, določen v členu 6(1) Direktive 93/13 (1), razlagati tako, da preprečuje, da bi bila pogodba o spremembi nepoštene klavzule med potrošnikom in prodajalcem ali ponudnikom veljavna v okoliščinah, v katerih (a) nepoštena klavzula ob sklenitvi navedene pogodbe ni bila razglašena za nično, niti se ni priznalo, da ni veljavna, niti se ni opozorilo potrošnika na možnost, da bo klavzula morda razglašena za nepošteno, in v katerih (b) pri navedeni pogodbi o spremembi ne gre za poravnavo? Ali je v takem primeru za veljavnost navedene pogodbe pomembno, da se je potrošnik dogovarjal o vsebini spremembe?

                  2.

                  Ali je treba člena 3(1) in 4 Direktive 93/13 razlagati tako, da za to, da bi se klavzula, določena na podlagi dogovora med potrošnikom in prodajalcem ali ponudnikom, s katerim se spremeni prejšnja nepoštena klavzula, štela za pregledno, zahteva, da je bil potrošnik ob sklepanju pogodbe o spremembi obveščen o nepoštenosti prvotne klavzule oziroma, odvisno od primera, o možnosti, da bo taka nepoštenost ugotovljena? Ali v zvezi s tem dejstvo, da je bila nova klavzula posamično dogovorjena, vsekakor izključuje preverjanje njene nepoštenosti?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-269/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 29. marca 2019 – Banca B. SA/A.A.A.

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 29. marca 2019 – Banca B. SA/A.A.A.
      (Zadeva C-269/19)
      (2019/C 238/09)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Cluj

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Banca B. SA

         Nasprotna stranka: A.A.A.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 6(1) Direktive 93/13/EGS (1) razlagati tako, da omogoča nacionalnemu sodišču, da potem, ko ugotovi nepoštenost pogoja, ki določa mehanizem za določitev spremenljive obrestne mere po formuli „fiksna obrestna mera in referenčne obrestne mere, ki jih uporabi banka na podlagi nepreglednih meril“ v kreditni pogodbi s fiksno obrestno mero za prvo leto in spremenljivo obrestno mero v skladu z navedeno formulo za naslednja leta, prilagodi pogodbo in določi metodo za izračun spremenljive obrestne mere na podlagi preglednih referenčnih parametrov (LIBOR/EURIBOR) in fiksne obrestne mere banke glede na dejanske elemente, ki jih vsebuje kreditna pogodba, da se zagotovi boljše varstvo potrošnikov?

                  2.

                  V primeru nikalnega odgovora na to vprašanje, ali je treba člen 6(1) Direktive 93/13/EGS razlagati tako, da lahko nacionalno sodišče, ko ugotovi nepoštenost pogoja, kakršen je zgoraj navedeni, po sodni poti uporabi fiksno referenčno obrestno mero glede na fiksno obrestno mero, določeno za drugo leto izvajanja pogodbe ali na fiksno obrestno mero prvega leta?

                  3.

                  V primeru nikalnega odgovora na to vprašanje, ali je treba člen 6(1) Direktive 93/13/EGS in načelo učinkovitosti razlagati tako, da nasprotujeta temu, da bi nacionalno sodišče, ko ugotovi nepoštenost pogoja, kakršen je zgoraj navedeni, napotilo stranki na pogajanja za določitev nove obrestne mere, ne da bi določilo referenčne parametre?

                  4.

                  V primeru nikalnega odgovora na to vprašanje, katera pravna sredstva so na voljo za zagotavljanje varstva potrošnikov v skladu z določbami člena 6(1) Direktive 93/13/EGS?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL 1993, L 95, str. 29).


title: Zadeva C-283/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 4. aprila 2019 – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 4. aprila 2019 – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH
      (Zadeva C-283/19)
      (2019/C 238/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Hannover

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EUflight.de GmbH

         Tožena stranka: TUIfly GmbH
      Zadeva je bila s sklepom predsednika Sodišča z dne 23. maja 2019 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva T-257/19: Tožba, vložena 15. aprila 2019 – Al Zoubi/Svet

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/19

      Tožba, vložena 15. aprila 2019 – Al Zoubi/Svet
      (Zadeva T-257/19)
      (2019/C 238/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Khaldoun Al Zoubi (Damask, Sirija) (zastopnik: L. Cloquet, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 (1), razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 (2), razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi toženi razlog: tožena stranka je storila očitno napako pri presoji dejstev, s tem da je navedla, da naj bi tožeča stranka podpirala sirski režim in naj bi od njega imela koristi, čeprav je takšno stališče povsem neutemeljeno.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev splošnega načela sorazmernosti, ukrepi, ki so bili uvedeni z izpodbijanimi akti pa učinkujejo tako, da jih je treba kot take šteti za nesorazmerne. Gospodarske posledice sankcij, uvedenih zoper tožečo stranko, naj bi bile katastrofalne in nesorazmerne s cilji, ki se želijo doseči z izpodbijanimi akti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: nesorazmerna kršitev lastninske pravice in pravice do dela, ker se s spornimi ukrepi tožeči stranki preprečuje mirno uživanje njegove lastninske pravice ter njegove gospodarske svobode v nasprotju s Prvim dodatnim protokolom k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: zloraba pooblastil. Izpodbijani akti naj bi bili sprejeti z namenom doseganja ciljev, ki se razlikujejo od ciljev, ki so navedeni v aktih oziroma niso usmerjeni zoper režim temveč zoper samo tožečo stranko, iz razlogov, ki jih ta ne pozna, zato naj bi pomenili zlorabo pooblastil.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, PDEU. Obrazložitev izpodbijanih aktov naj bi bila dejansko le formalna in je verjetno tožena stranka ne bi preučila.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja. Tožeča stranka naj ne bi nikoli imela možnosti izraziti svoja stališča, pred naložitvijo spornih omejevalnih ukrepov, ter zato ni mogla pravilno uresničevati svojih pravic do obrambe, vključno s pravico do poštenega sojenja, ki je med drugim zagotovljena s členom 6(3) Evropske konvencije o človekovih pravicah in členom 48(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

         (1)  Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2019, L 18I, str. 13).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2019, L 18I, str. 4).


title: Zadeva T-309/19: Tožba, vložena 20. maja 2019 – BRF Singapore Foods/EUIPO – Tipiak (Sadia)

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/32

      Tožba, vložena 20. maja 2019 – BRF Singapore Foods/EUIPO – Tipiak (Sadia)
      (Zadeva T-309/19)
      (2019/C 246/34)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: BRF Singapore Foods Pte Ltd (Singapur, Singapur) (zastopnica: C. Mateu, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tipiak (Saint-Aignan de Grand Lieu, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije v črni in beli barvi – Zahteva za registracijo št. 12084 356

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. maja 2019 v zadevi R 1834/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  družbi Tipiak naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  kršitev načel dobrega upravljanja in enakega obravnavanja kot splošnih načel EU;

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-335/19: Tožba, vložena 3. junija 2019 – Cantieri del Mediterraneo/Komisija

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/45

      Tožba, vložena 3. junija 2019 – Cantieri del Mediterraneo/Komisija
      (Zadeva T-335/19)
      (2019/C 246/47)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Cantieri del Mediterraneo SpA (Neapelj, Italija) (zastopnika: F. Munari in L. Calzolari, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  Tožeča stranka na podlagi člena 263 in naslednjih PDEU predlaga razglasitev ničnosti člena 1 izpodbijanega sklepa.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper Sklep Komisije C(2018) 6037final z dne 20. septembra 2018 o državni pomoči SA.36112 (2016/C) (ex 2015/NN), ki jo je Italija izvedla za pristaniški organ v Neaplju in družbo Cantieri del Mediterraneo S.p.A. (v nadaljevanju: Sklep).
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Kršitev členov 41, 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načel dobrega upravljanja, enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in načela kontradiktornosti, neobstoj obrazložitve in kršitev člena 296 PDEU.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je bil Sklep sprejet v postopku, v katerem ni bila zagotovljena pravica družbe CAMED do obrambe, ker ta družba v nasprotju s prijaviteljem ni bila zaslišana na obravnavi; in da

                              —

                              je bil Sklep sprejet na podlagi postopka, v katerem ni bilo zagotovljeno enako obravnavanje prijavitelja in prejemnika domnevne pomoči („enakost orožij“).

                  2.

                  Kršitev načel dobrega upravljanja, pravne varnosti in sodnega varstva zaradi nezakonitega preklica sklepa iz leta 2006 o ustavitvi postopka, ki se je nanašal na isti ukrep, ki je bil sedaj s Sklepom po več kot 10 letih opredeljen kot pomoč.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da naj bi bilo treba s Sklepom ugotoviti nezakonitost preklica sklepa iz leta 2006 o ustavitvi postopka, ki se je nanašal na isti ukrep, in šteti, da ta ustavitev postopka preprečuje ugotovitev, da je ta ukrep pomoč in nezdružljiv; in da

                              —

                              bi bilo treba v Sklepu ugotoviti, da sklep o ustavitvi postopka predpostavlja, da je Komisija ugotovila zakonitost preučenega ukrepa, in zato Komisiji preprečuje, da sprejme drugi sklep, v kateri bi bila ista zadeva po več kot 10 letih opredeljena drugače.

                  3.

                  Kršitev člena 107 PDEU zaradi napačne razlage pojma državna pomoč, ker je bil Autorità Portuale di Napoli (pristaniški organ v Neaplju, v nadaljevanju: APN) v Sklepu opredeljen kot podjetje.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da bi se v Sklepu zaradi vloge, ki je z zakonom št. 84/1994 pridržana vsem pristaniškim organom kot javnim subjektom, ki v italijanskih pristaniščih predstavljajo državo in jim je podeljena naloga, da izključno v javnem interesu urejajo in upravljajo z vsem premoženjem, ki je v izključni lasti države, moralo izključiti, da je APN „podjetje“; da

                              —

                              bi se moralo v Sklepu izključiti, da APN opravlja „gospodarsko dejavnost“, ker mu je z zakonom št. 84/1994, prepovedano, da ponuja blago ali storitev na trgu, ki dejansko niti ne obstaja; in da

                              —

                              bi se moralo v Sklepu priznati, da je pristojbina za uporabo zemljišča v italijanski ureditvi davek, ki je vnaprej določen ex lege.

                  4.

                  Kršitev člena 345 PDEU, členov 3, 7 in 121 PDEU, številnih načel prava Unije (enakost obravnavanja) ter zloraba pooblastil.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da bi se moralo v Sklepu ugotoviti, da je možnost opravljanja vzdrževanja upravičenje, ki izhaja iz lastninske pravice, in da je s Pogodbo varovana pravica držav članic, da ohranjajo javno lastništvo (tudi) pristaniškega premoženja in infrastrukture ter da njeno uporabo zagotavljajo vsem upravičencem; da

                              —

                              se v Sklepu ista ureditev vzdrževanja pristaniške infrastrukture ali pristojbin za uporabo pristaniških območij ne more „horizontalno“ in nerazumno uporabiti za medsebojno neprimerljive položaje: znatne razlike med modeli upravljanja pristanišč v Uniji preprečujejo, da bi se enako obravnavala gradnja nove infrastrukture v izključni zasebni lasti in vzdrževanje premoženja v neodtujljivi lasti države članice, ki to premoženje upravlja prek javne uprave. Tak pristop je v nasprotju z načelom enakega obravnavanja; in da

                              —

                              se v Sklepu harmonizaciji različnih organizacijskih modelov pristanišč v Uniji ne more slediti z neselektivno in nerazumno uporabo člena 107 PDEU.

                  5.

                  Kršitev člena 107 PDEU zaradi napačne razlage pojma prednosti.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da bi se moralo v Sklepu ugotoviti, da se z ukrepom ne zmanjšujejo bremena ne APN ne družbe CAMED, ker navadno nobena družba ne nosi (še manj pa v celoti) stroška obnove nepremičnin, ki niso v njeni lasti (in ne morejo preiti v njeno last), saj je v Italiji državno premoženje (v vseh italijanskih pristaniščih) v izključni lasti države; in da

                              —

                              bi se moralo v Sklepu ugotoviti, da je bila državna infrastruktura družbi CAMED dodeljena na podlagi javnega, preglednega in konkurenčnega postopka, ki je bil izveden po zavezi APN, da obnovi zadevno državno premoženje. V postopku za dodelitev tega premoženja družbi CAMED je bila možnost pridobitve tega premoženja ponujena vsem potencialno zainteresiranim subjektom; izvedba javnega postopka zagotavlja spoštovanje merila udeleženca na trgu in izključitev kakršne koli prednosti podjetja, ki mu je bilo naročilo oddano.

                  6.

                  Kršitev člena 107 PDEU, načela dobrega upravljanja in pravice družbe CAMED do obrambe ter napaka v obrazložitvi zaradi napačne razlage selektivnosti.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da se v Sklepu ukrep ne more opredeliti kot „ad hoc“ pomoč in da se glede splošnih ukrepov ne more opustiti oprava t.i. „testa selektivnosti“; da

                              —

                              bi se morala v Sklepu izključiti selektivnost ukrepa glede APN, ker so bili vsi drugi pristaniški organi upravičeni do enakega javnega financiranja, da bi ohranili vso državno infrastrukturo, ki spada v njihovo krajevno pristojnost; in da

                              —

                              bi se morala v Sklepu izključiti selektivnost ukrepa glede družbe CAMED, ker za vsa podjetja, ki delujejo v italijanskih pristaniščih (ne le v Neaplju in ne le v sektorju ladjedelništva), velja ista ureditev in torej za uporabo infrastrukture, ki je bila zgrajena ali obnovljena iz javnih sredstev, plačujejo enako pristojbino kot družba CAMED.

                  7.

                  Kršitev člena 3 PEU in člena 7 PDEU. Kršitev členov 116 in 117 PDEU. Zloraba pooblastil. Nepristojnost Komisije za trditev, da izpodbija davčno naravo in znesek pristojbine za uporabo zemljišča.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da se na podlagi člena 107 PDEU v Sklepu ne more izpodbijati zneska pristojbine za uporabo zemljišča, ki ga italijanska država zaračuna podjetjem koncesionarjem, in njegovega domnevnega neujemanja s tržnimi vrednostmi, ker je v italijanski ureditvi pristojbina za uporabo zemljišča davek, katerega znesek je določen z zakonom, o njem ni pogajanja s posameznimi državnimi koncesionarji, davčna ureditev pa spada v izključno pristojnost držav članic.

                  8.

                  Kršitev člena 107 PDEU zaradi neizkrivljanja konkurence in neprizadetosti trgovine. Neobstoj obrazložitve.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da se v Sklepu ne more predpostavljati obstoja dveh različnih in kumulativnih pogojev; in da

                              —

                              bi se moral v Sklepu izključiti obstoj pogojev, ker APN ne deluje na nobenem trgu in nima konkurentov in ker družba CAMED ni imela prednosti od ukrepa, ki je le eden od neštetih ukrepov za izvedbo splošnega načrta, ki se je nanašal na vsa podjetja, ki delujejo v vseh italijanskih pristaniščih (vključno z Neapljem) in to ne le v ladjedelniškem sektorju.

                  9.

                  Kršitev člena 107(2) in (3) PDEU.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da bi se moral s Sklepom uporabiti člen 107(2), ker je bila z vzdrževanjem odpravljena škoda, povzročena z bombardiranji med drugo svetovno vojno in potresom leta 1980; in da

                              —

                              bi se moral s Sklepom uporabiti člen 107(3)(a)(c) PDEU, ker (i) se pristanišče v Neaplju nahaja v prikrajšani regiji in ker (ii) javno financiranje pristaniške infrastrukture sledi cilju v splošnem interesu, posebej ob upoštevanju, da je znesek financiranja nižji od pragov za priglasitev iz Uredbe o splošnih skupinskih izjemah.


title: Zadeva T-343/19: Tožba, vložena 7. junija 2019 – Conlance/EUIPO – LG Electronics (SONANCE)

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/48

      Tožba, vložena 7. junija 2019 – Conlance/EUIPO – LG Electronics (SONANCE)
      (Zadeva T-343/19)
      (2019/C 246/48)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Conlance GmbH (Augsburg, Nemčija) (zastopnik: A. Hayn, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: LG Electronics, Inc. (Seul, Južna Koreja)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije SONANCE – prijava št. 14 589 907

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. aprila 2019 v zadevi R 1085/2018-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  razveljavi odločbo oddelka za ugovore pri EUIPO z dne 15. maja 2018 v zadevi B 2 660 572„Conlance GmbH./. LG ELECTRNICS INC.“;

                  —

                  ugodi ugovoru B 2 660 572„Conlance GmbH./. LG ELECTRNICS INC.“ za vse izpodbijane proizvode;

                  —

                  zavrne prijavo znamke Evropske unije „SONANCE“, št.. UM 14 589 907;

                  —

                  EUIPO naloži stroške postopka vključno s stroški postopka pred odborom za pritožbe.

            Če se bo postopka na strani tožene stranke udeležil intervenient, naj:

                  —

                  intervenientu naloži plačilo stroškov postopka vključno s stroški postopka pred odborom za pritožbe.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-420/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – JPMorgan Chase in drugi/Komisija

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/49

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – JPMorgan Chase in drugi/Komisija
      (Zadeva T-420/18) (1)

      (2019/C 246/49)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 341, 24.9.2018.


title: Zadeva T-426/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2019 – Bizbike in Hartmobile/Komisija

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/49

      Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2019 – Bizbike in Hartmobile/Komisija
      (Zadeva T-426/18) (1)

      (2019/C 246/50)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 341, 24.9.2018.


title: Zadeva T-398/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (DERMÆPIL SUGAR EPIL SYSTEM) (Znamka Evropske unije — Postopek za razglasitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije DERMÆPIL sugar epil system — Prejšnja figurativna nacionalna znamka — Relativni razlog za zavrnitev — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 57(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001) — Verjetnost zmede — Člen 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 60(1)(a) Uredbe 2017/1001) v povezavi s členom 8(1)(b) navedene uredbe (postal člen 8(1)(b) Uredbe 2017/1001) — Primerjava proizvodov)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (DERMÆPIL SUGAR EPIL SYSTEM)
      (Zadeva T-398/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za razglasitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije DERMÆPIL sugar epil system - Prejšnja figurativna nacionalna znamka - Relativni razlog za zavrnitev - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 57(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001) - Verjetnost zmede - Člen 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 60(1)(a) Uredbe 2017/1001) v povezavi s členom 8(1)(b) navedene uredbe (postal člen 8(1)(b) Uredbe 2017/1001) - Primerjava proizvodov)
      (2019/C 263/54)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Radoslaw Pielczyk (Klijndijk, Nizozemska) (zastopnik: K. Kielar, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: H. O’Neill in K. Kompari, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Thalgo TCH (Roquebrune-sur-Argens, Francija) (zastopnik: C. Bercial Arias, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. aprila 2018 (združeni zadevi R 979/2017 4 in R 1070/2017 4) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti med družbo Thalgo TCH in R. Pielczykokm.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Radoslawu Pielczyku se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva T-449/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Ortlieb Sportartikel/EUIPO (Upodobitev osmerokotnega mnogokotnika) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja osmerokotni mnogokotnik — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Ortlieb Sportartikel/EUIPO (Upodobitev osmerokotnega mnogokotnika)
      (Zadeva T-449/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja osmerokotni mnogokotnik - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 263/55)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ortlieb Sportartikel GmbH (Heilsbronn, Nemčija) (zastopnika: A. Wulff in K. Schmidt-Hern, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. aprila 2018 (zadeva R 1634/2017-1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki upodablja osmerokotni mnogokotnik, kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Ortlieb Sportartikel GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 311, 3.9.2018.


title: Zadeva T-151/18: Tožba, vložena 24. junija 2019 – VK/Svet

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/49

      Tožba, vložena 24. junija 2019 – VK/Svet
      (Zadeva T-151/18)
      (2019/C 263/56)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: VK (zastopnik: K. Lara, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Sveta (SZVP) 2018/141 z dne 29. januarja 2018 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2018, L 25, str. 38) in Sklep Sveta (SZVP) 2019/135 z dne 28. januarja 2019 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2019, L 25, str. 23) razglasi za nična v delu, v katerem se ta sklepa nanašata na tožečo stranko;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog je kršitev členov 31, 46 in 55 Konvencije Združenih narodov proti korupciji. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da mora glede na te določbe ukrep zavarovanja, ki zajema zamrznitev in zaplembo, temeljiti na odločbi države pogodbenice prosilke ali na navedbi upoštevnih dejstev, ki jo poda ta ista država prosilka z opisom zaprošenih ukrepov. Po njenem mnenju pa so bili omejevalni ukrepi odrejeni in podaljšani brez vsaj strnjene navedbe očitanih ravnanj. Poleg tega Tunizija ne predlaga ohranitve spornih omejevalnih ukrepov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog je očitna napaka pri presoji Sveta, ko je ocenil, da ni dolžan upoštevati dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka, in argumentov, ki jih je ta navajala, niti da opravi dodatna preverjanja pri tunizijskih organih, čeprav so ti dokazi in argumenti lahko porajali legitimne dvome glede verodostojnosti predloženih informacij.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog je zloraba pooblastil, ki jo je Svet storil, ker naj bi bil pomagač tunizijskim organom katerih edini cilj je upravičiti krivičen in nezakonit rop premoženja tožeče stranke, ne da bi se ta lahko branila in ne da bi imela možnost vložitve pravnega sredstva.