title: Zadeva C-610/11 P: Pritožba, ki jo je 29. novembra 2011 Centrotherm Systemtechnik GmbH vložil zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. septembra 2011 v zadevi T-434/09, Centrotherm Systemtechnik GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/7

         Pritožba, ki jo je 29. novembra 2011 Centrotherm Systemtechnik GmbH vložil zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. septembra 2011 v zadevi T-434/09, Centrotherm Systemtechnik GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-610/11 P)
   2012/C 80/09
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnik: Centrotherm Systemtechnik GmbH (zastopnika: A. Schulz in C. Onken, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG

      Predlogi

   Pritožnica predlaga:

               —

               sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 15. septembra 2011 v zadevi T-434/09 naj se razveljavi;

               —

               odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. avgusta 2009 v zadevi R 6/2008-4 naj se razveljavi v delu, v katerem je ugodeno zahtevi za razveljavitev znamke Skupnosti št. 1 301 019, CENTROTHERM;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je to zavrnilo tožbo pritožnice zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. avgusta 2009 v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG in Centrotherm Systemtechnik GmbH.
   Pritožba pritožnice temelji na štirih razlogih:

               1.

               Z izpodbijano odločbo naj bi se s tem, ko se ni upoštevala dokazna vrednost častne izjave poslovodje pritožnice pred oddelkom za izbris, kršil člen 51(1)(a) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (1). V nasprotju s tem, kar menita odbor za pritožbe in Splošno sodišče, naj bi bila ta častna izjava celo v skladu s sodno prakso Splošnega sodišča dopustno dokazno sredstvo v smislu člena 78(1)(f) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.

               2.

               Splošno sodišče naj bi poleg tega napačno razlagalo člen 76(1) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti. V nasprotju s stališčem odbora za pritožbe in Splošnega sodišča naj bi glede na enoznačno besedilo člena 76(1) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti in glede na sistematiko Uredbe o blagovni znamki Skupnosti v postopku za razveljavitev v skladu s členom 51(1)(a) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti veljalo načelo ugotavljanja dejanskega stanja po uradni dolžnosti.

               3.

               Dokumenti, ki jih je pritožnica predložila v postopku pred odborom za pritožbe, naj se ne bi smeli zavrniti kot prepozni. To naj bi izhajalo, prvič, iz sistematike Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, zlasti iz primerjave pravil za uporabo absolutnih razlogov za zavrnitev, ki veljajo v postopku za razveljavitev, in teh, ki veljajo za postopek z ugovorom in postopek za ugotovitev ničnosti, in drugič, iz splošnih načel porazdelitve dokaznega bremena.
               Ob upoštevanju navedenega naj bi bila potrebna teleološka redukcija pravila 40(5) Uredbe za izvedbo Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (2).

               4.

               Če bi Sodišče zavrnilo teleološko redukcijo pravila 40(5) Uredbe za izvedbo Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, naj tega pravila ne bi bilo mogoče uporabiti, saj naj bi bil v nasprotju z določbami in sistematiko Uredbe o blagovni znamki Skupnosti in naj bi se z njim kršilo splošno pravno načelo sorazmernosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, (UL L 78, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva T-371/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Retractable Technologies proti UUNT – Abbott Laboratories (RT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti RT — Prejšnja nacionalna besedna znamka RTH — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Retractable Technologies proti UUNT – Abbott Laboratories (RT)
   (Zadeva T-371/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti RT - Prejšnja nacionalna besedna znamka RTH - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 200/21
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Retractable Technologies, Inc. (Little Elm, Texas, Združene države) (zastopnik: K. Dröge, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva C. Jenewein, nato G. Schneider in D. Walicka, zastopniki)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Abbott Laboratories (Abbot Park, Illinois, Združene države)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. julija 2009 (zadeva R 1234/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Abbott Laboratories in Retractable Technologies, Inc.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Retractable Technologies, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


title: Zadeva T-483/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2016 – Oikonomopoulos/Komisija (Nepogodbena odgovornost — Škoda, ki sta jo povzročila Komisija v okviru preiskave urada OLAF in urad OLAF — Odškodninska tožba — Predlog za ugotovitev pravnega neobstoja in nedopustnosti aktov urada OLAF za namene dokazovanja pred nacionalnimi organi — Dopustnost — Zloraba pooblastil — Obdelava osebnih podatkov — Pravica do obrambe)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2016 – Oikonomopoulos/Komisija
   (Zadeva T-483/13) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Škoda, ki sta jo povzročila Komisija v okviru preiskave urada OLAF in urad OLAF - Odškodninska tožba - Predlog za ugotovitev pravnega neobstoja in nedopustnosti aktov urada OLAF za namene dokazovanja pred nacionalnimi organi - Dopustnost - Zloraba pooblastil - Obdelava osebnih podatkov - Pravica do obrambe))
   (2016/C 326/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Athanassios Oikonomopoulos (Atene, Grčija) (zastopniki: sprva N. Korogiannakis in I. Zarzoura, nato G. Georgios, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in A. Sauka, agenta)

      Predmet

   Zahtevek za vračilo škode, ki sta jo povzročila Komisija in Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) in zaradi zahtevka za razglasitev aktov urada OLAF za pravno neobstoječe in nedopustne za namene dokazovanja pred nacionalnimi organi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               A. Oikonomopoulosu se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva C-109/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španija) 3. marca 2017 – Bankia S.A./Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán in María Concepción Marí Merino

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španija) 3. marca 2017 – Bankia S.A./Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán in María Concepción Marí Merino
   (Zadeva C-109/17)
   (2017/C 161/16)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bankia S.A.

      Tožene stranke: Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán in María Concepción Marí Merino

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo 2005/29 (1) razlagati tako, da zaradi oteževanja ali onemogočanja sodnega nadzora pri pogodbah in aktih, ki bi lahko vključevali nepoštene poslovne prakse, nacionalna zakonodaja, kot so v Španiji veljavni predpisi o izvršbah na podlagi hipoteke – člen 695 in naslednji v povezavi s členom 552(1) Ley 1/2000, de 7 de enero, de Enjuiciamiento Civil (zakon 1/2000 z dne 7. januarja 2000 o civilnopravnem postopku, v nadaljevanju: LEC) –, v katerih ni predviden nadzor, niti po uradni dolžnosti niti na zahtevo stranke, nepoštenih poslovnih praks vključno na zahtevo stranke, nasprotuje členu 11 te direktive?

               2.

               Ali je treba Direktivo 2005/29 razlagati tako, da nacionalna zakonodaja, kot so španski predpisi, ki ne zagotavljajo dejanskega spoštovanja kodeksa ravnanja, če se upnik odloči, da ga ne uporabi, in sicer člena 5 in 6 v povezavi s členom 15 Real-Decreto Ley 6/2012, de 9 de marzo (kraljevi zakonodajni odlok št. 6/2012 z dne 9. marca 2012), nasprotuje členu 11 te direktive?

               3.

               Ali je treba člen 11 Direktive 2005/29 razlagati tako, da nasprotuje španski nacionalni zakonodaji, ki potrošniku ne omogoča, da bi med postopkom izvršbe na podlagi hipoteke pozval k spoštovanju kodeksa ravnanja, natančneje v zvezi z odstopom od pogodbe in prenehanjem dolga – odstavek 3 Anexo del Real-Decreto Ley 6/2012, de 9 de marzo, Código de Buenas Prácticas (aneks h kraljevemu zakonodajnemu odloku št. 6/2012 z dne 9. marca 2012, kodeks dobrih praks)?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22).


title: Zadeva T-409/04: Tožba Benita Latino proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 4. oktobra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/51

         Tožba Benita Latino proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 4. oktobra 2004
   (Zadeva T-409/04)
   (2004/C 300/99)
   Jezik postopka: francoščina
   Benito Latino, stanujoč v Lauzunu (Francija), ki ga zastopa Juan Ramón Iturriagagoitia, avocat, je dne 4. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razveljavi zdravniško poročilo z dne 6. maja 2002, ki bilo poslano dne 11. novembra 2003 in prejeto dne 15. novembra 2003,

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 11. novembra 2003, prejeto dne 15. novembra 2003 glede 5 % trajne delne invalidnosti, priznane tožeči stranki in glede naložitve tožeči stranki nekaterih stroškov in nagrad članov zdravniške komisije,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov in nagrad zdravniške komisije v celoti,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov nagrad in stroškov postopka v celoti.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka, nekdanji uradnik Komisije, ki je delala v zgradbi „Berlaymont“ v Bruslju od 1969 do 1991, je 1994 zaprosila za priznanje, da je njena bolezen dihal poklicnega izvora zaradi izpostavitev azbestu, ki naj bi je bila deležna. Prvo odločbo Komisije v odgovor na to zahtevo, s katero se je priznal poklicni izvor te bolezni in določila 5 % trajna delna invalidnost, je Sodišče prve stopnje razglasilo za nično v zadevi T-300/97 (1).
   Po navedeni sodbi je Komisija zadevo znova predložila zdravniški komisiji in po tem, ko je le-ta sprejela novo zdravniško poročilo z dne 6. maja 2002, sprejela izpodbijano odločbo.
   V podporo svoji tožbi, tožeča stranka navaja, da naj bi zdravniško poročilo, ki temelji na večinskem mnenju zdravniške komisije kršilo člen 73 Kadrovskih predpisov kolikor ne bi upoštevalo ločenega mnenja. Za nameček pa to zdravniško poročilo naj ne bi ustrezalo pogojem določenim s sodno prakso Sodišča prve stopnje in bi vsebovalo kontradiktorne in nerazumljive presoje.
   Tožeča stranka se sklicuje tudi na kršitev členov 3, 17 in 20 predpisov v zvezi s kritjem rizikov za nesreče in bolezen uradnikov, odstavka 3 Priloge teh predpisov in členov 381 – 383 in 387 in naslednji uradnih belgijskih stopenj invalidnosti. Treba je tudi navesti pomanjkanje objektivnosti zdravniške komisije kot tudi domnevno sovražnost zoper njo enega od njenih članov. Po mnenju tožeče stranke bi bilo treba sestaviti novo zdravniško komisijo zaradi pravice do obrambe.

      (1)  Objavljena v UL C 41, 1998, str. 23.


title: Zadeva C-424/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 4. oktobra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/31

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 4. oktobra 2004
   (Zadeva C-424/04)
   (2004/C 300/59)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata K. Wiedner in B. Stromsky, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 4. oktobra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da:

               1.

               ugotovi, da Francoska republika s tem, da naročniku ni določila obveznosti, da omogoči resnično konkurenco z zagotovitvijo najmanj petih ponudnikov v okviru omejenega postopka, četudi razpon ni določen, ni izpolnila obveznosti iz členov 19(2) Direktive Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 (1), 27(2) Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 (2) in 22(2) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 (3);

               2.

               ugotovi, da Francoska republika s tem, da so iz uporabe francoskega Zakonika o javnih naročilih izvzete pogodbe, katerih predmet so posojila ali finančne obveznosti, ne glede ali so namenjeni kritju finančnih ali likvidnostnih potreb, in ki niso povezani z nepremičninskimi posli, ni izpolnila obveznosti iz člena 1(a)(vii) Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 in člena 1(4)(c)(iv) Direktive Sveta 93/38/EGS (4);

               3.

               ugotovi, da Francoska republika s tem, da določa, da sta za javna naročila, katerih predmet so:

                           —

                           pravne storitve;

                           —

                           socialne in zdravstvene storitve;

                           —

                           storitve na področju rekreacije, kulture in športa,

                           —

                           izobraževalne storitve in storitve poklicnega izobraževanja in uvajanja

                     edini obveznosti pri njihovi oddaji samo opredelitev storitve, s sklicevanjem pri tem na morebitne standarde, in objava obvestila o oddaji naročila, ne da bi se izrecno določilo, da se spoštujejo pravila in načela Pogodbe,
               ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz spoštovanja načel in pravil Pogodbe (člen 49), zlasti načela enakega obravnavanja in načela transparentnosti, katere posledica je ustrezna javna obveščenost.

               4.

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Francoski Zakonik o javnih naročilih v določenih pogledih ni združljiv s pravili in načeli Pogodbe ES ter direktivami Skupnosti o javnih naročilih.
   Najprej, s tem, da naročnika ni zavezala, da je le-ta v primeru, ko razpon ni določen, dolžan zagotoviti najmanj pet ponudnikov, Francoska republika ni izpolnila obveznosti iz direktiv Skupnosti, da se zagotovi resnična konkurenca v določenih omejenih postopkih oddaje javnega naročila.
   Francoska republika prav tako ni izpolnila svojih obveznosti s tem, da je iz uporabe francoskega Zakonika o javnih naročilih izključila pogodbe, katerih predmet so posojila ali finančne obveznosti, ne glede ali so namenjeni kritju finančnih ali likvidnostnih potreb, in ki niso povezani z nepremičninskimi posli. Te pogodbe se namreč nanašajo na opravljanje storitev in torej spadajo v področje uporabe direktiv. Teh pogodb se tudi ne more šteti med izjeme, ki veljajo za vrednostne papirje in druge finančne instrumente.
   Nazadnje, dejstvo, da so določena javna naročila storitev izvzeta od obveznosti zagotovitve ustrezne stopnje javne obveščenosti, predstavlja neizpolnitev obveznosti načela prepovedi diskriminacije, kot je določeno v členu 49 ES, in načela transparentnosti.

      (1)  Direktiva Sveta 93/36/EGS o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga (UL L, 199, 9.8.1993, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 92/50/EGS o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, 24.7.1992, str. 1).

      (3)  Direktiva Sveta 93/37/EGS o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 199, 9.8.1993, str. 54).

      (4)  Direktiva Sveta 93/38/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju (UL L 199, 9.8.1993, str. 84).


title: Zadeva C-10/12 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. decembra 2013 – Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji, Euroalliages (Pritožba — Damping — Uredba (ES) št. 172/2008 — Uvoz fero-silicija s poreklom iz Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije — Delni vmesni pregled — Uredba (ES) št. 384/96 — Člen 3(7) — Znani dejavniki — Škoda za industrijo Unije — Vzročna zveza)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. decembra 2013 – Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji, Euroalliages
   (Zadeva C-10/12 P) (1)

   (Pritožba - Damping - Uredba (ES) št. 172/2008 - Uvoz fero-silicija s poreklom iz Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije - Delni vmesni pregled - Uredba (ES) št. 384/96 - Člen 3(7) - Znani dejavniki - Škoda za industrijo Unije - Vzročna zveza)
   2014/C 52/10
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG (zastopnika: A. Willems in S. De Knop, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix, agent, G. Berrisch, odvetnik)

      Intervenientki v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in S. Thomas, agenta), Euroalliages (zastopniki: J. Bourgeois, Y. van Gerven in N. McNelis, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 25. oktobra 2010 v zadevi Transnational Company „Kazchrome“ in ENRC Marketing proti Svetu (T-192/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za delno razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 172/2008 z dne 25. februarja 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije (UL L 55, str. 6).

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbama Transnational Company „Kazchrome“ AO in ENRC Marketing AG se naloži plačilo stroškov, ki so nastali v tem postopku.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

               4.

               Družba Euroalliages nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012.


title: Zadeva C-74/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Belgija) – Bâtiments et Ponts Construction SA, WISAG Produktionsservice GmbH, prej ThyssenKrupp Industrieservice GmbH proti Berlaymont 2000 SA (Javna naročila za gradnje — Direktiva 93/37/EGS — Člen 24 — Razlogi za izključitev — Obveznosti v zvezi s plačilom prispevkov za socialno varnost ter davkov in dajatev — Obveznost registracije ponudnikov v izogib izključitvi — ‚Komisija za registracijo‘ in njene pristojnosti — Preizkus veljavnosti potrdil pristojnih organov države članice, v kateri imajo sedež tuji ponudniki)

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Belgija) – Bâtiments et Ponts Construction SA, WISAG Produktionsservice GmbH, prej ThyssenKrupp Industrieservice GmbH proti Berlaymont 2000 SA
   (Zadeva C-74/09) (1)

   (Javna naročila za gradnje - Direktiva 93/37/EGS - Člen 24 - Razlogi za izključitev - Obveznosti v zvezi s plačilom prispevkov za socialno varnost ter davkov in dajatev - Obveznost registracije ponudnikov v izogib izključitvi - ‚Komisija za registracijo‘ in njene pristojnosti - Preizkus veljavnosti potrdil pristojnih organov države članice, v kateri imajo sedež tuji ponudniki)
   2010/C 246/09
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Bâtiments et Ponts Construction SA, WISAG Produktionsservice GmbH, prej ThyssenKrupp Industrieservice GmbH

      Tožena stranka: Berlaymont 2000 SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Cour de cassation (Belgique) – Razlaga člena 24, drugi pododstavek, Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 199, str. 54) ter členov 49 in 50 ES – Oddaja javnih naročil – Nacionalni predpisi, na podlagi katerih lahko naročnik, na eni strani, izključi ponudnika, ker ta ni registriran v tej državi članici, čeprav je navedeni ponudnik predložil enakovredna potrdila organov druge države članice in, na drugi strani, zahteva preizkus veljavnosti teh potrdil – Skladnost teh predpisov z zgoraj navedenimi določbami prava Skupnosti

      Izrek

               1.

               Pravo Unije je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnim predpisom, ki podjetniku s sedežem v drugi državi članici za pridobitev naročila v državi članici naročnika, nalagajo obveznost registracije v tej državi članici, v zvezi z neobstojem izključitvenih razlogov iz člena 24, prvi pododstavek, Direktive 93/37, pod pogojem da taka obveznost ne zadržuje udeležbe podjetnika pri zadevnem javnem naročilu niti ga ne obremeni s prekomernimi upravnimi stroški, in da je njen edini cilj preizkus strokovne usposobljenosti zainteresirane stranke v smislu te določbe.

               2.

               Pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, v skladu s katerimi je preizkušanje potrdil, ki jih podjetniku druge države članice izdajo davčni organi in organi za socialno varnost te države članice, zaupano organu, ki ni naročnik, če:

                           —

                           ta organ večinoma sestavljajo osebe, ki jih imenujejo organizacije delodajalcev in delavcev gradbenega sektorja kraja, kjer poteka zadevni postopek javnega naročila, in

                           —

                           to pooblastilo zajema vsebinsko preizkušanje veljavnosti teh potrdil.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-317/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 27. junija 2011 – Rainer Reimann proti Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 27. junija 2011 – Rainer Reimann proti Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG
   (Zadeva C-317/11)
   2011/C 269/53
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rainer Reimann

      Tožena stranka: Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 31 Listine o temeljnih pravicah in člen 7(1) Direktive 2003/88/ES z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (1) nasprotujeta nacionalni določbi, in sicer členu 13(2) Bundesurlaubsgesetz für Arbeitnehmer (zakon o minimalnem dopustu delavcev, v nadaljevanju: BUrlG), v skladu s katero se lahko v nekaterih panogah s kolektivno pogodbo skrajša trajanje letnega minimalnega dopusta štirih tednov?

               2.

               Ali člen 31 Listine o temeljnih pravicah in člen 7(1) Direktive 2003/88/ES z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa nasprotujeta nacionalni določbi v kolektivni pogodbi, kot jo vsebuje kolektivna pogodba, ki določa Bundesrahmentarifvertrag Bau (kolektivna pogodba, ki določa splošni okvir za gradbeno industrijo), v skladu s katero se pravica do dopusta ne pridobi v letih, ko zaradi bolezni ni dosežena določena bruto plačna masa?

               3.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje pritrdilen:
               Ali se v tem primeru ne uporabi določba člena 13(2) BUrlG?

               4.

               Če je odgovor na prvo, drugo in tretje vprašanje pritrdilen:
               Ali je z vidika učinkovitosti določbe člena 13(2) BUrlG in določb Bundesrahmentarifvertrag Bau podano varstvo legitimnih pričakovanj, če gre za obdobje pred 1. decembrom 2009, ko sta začeli veljati Lizbonska pogodba in Listina o temeljnih pravicah? Ali je treba pogodbenicam Bundesrahmentarifvertrag Bau določiti rok, v katerem se lahko same dogovorijo drugače?

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa; UL L 299, str. 9.


title: Zadeva T-512/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2011 – Nike International proti UUNT (DYNAMIC SUPPORT) (Znamka Skupnosti — Zahteva za registracijo besedne znamke Skupnosti DYNAMIC SUPPORT — Absolutni zavrnitveni razlog — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2011 – Nike International proti UUNT (DYNAMIC SUPPORT)
   (Zadeva T-512/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Zahteva za registracijo besedne znamke Skupnosti DYNAMIC SUPPORT - Absolutni zavrnitveni razlog - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 319/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nike International Ltd (Beaverton, Oregon, Združene države Amerike) (zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. avgusta 2010 (zadeva R 640/2010-4) glede zahteve za registracijo besednega znaka DYNAMIC SUPPORT kot znamko Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Nike International Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. novembra 2004 v zadevi C-78/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 96/61/ES — Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/18

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 18. novembra 2004
   v zadevi C-78/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 96/61/ES - Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja)
   (2005/C 6/35)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-78/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in M. Konstantinidis) proti Republiki Avstriji (zastopnik: E. Riedl), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 18. februarja 2004, je Sodišče (peti senat) v sestavi C. Gulmann, v vlogi predsednika petega senata, R. Schintgen, sodnik in P. Kūris (poročevalec), generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, dne 18. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Republika Avstrija, s tem, da:

                           —

                           je nepopolno prenesla definicijo „obstoječega obrata“ iz člena 2(točka 4) Direktive Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja v Gewerbeordnung 1994 (zakon o obrtnih, trgovinskih in industrijskih poklicih), v verziji, kot izhaja iz Bundesgesetz BGBl. I št. 88/2000, ki je začel veljati 1. septembra 2000,

                           —

                           je nepopolno prenesla zahteve glede pogojev v dovoljenju iz člena 9(4) te direktive v spremenjeno Gewerbeordung 1994 in iz člena 9(3) do (5) v Niederösterreichische Elektrizitätswesengesetz 2001 (NÖ EwG 2001; zakon o proizvodnji, prenosu in distribuciji električne energije),

                           —

                           je nepopolno prenesla Prilogo IV te direktive v spremenjeno Gewerbeordung 1994 in v NÖ EwG 2001,

                           —

                           ni prenesla te direktive glede kurilnih naprav, navedenih v Prilogi I(točka 1.1), v spremenjeno Gewerbeordung 1994 in v Salzburger Abfallwirtschaftsgesetz 1998 (zakon o ravnanju z odpadki),

                           —

                           je nepopolno prenesla to direktivo v Burgenländische Elektrizitätswesengesetz 1999, in

                           —

                           ni prenesla te direktive glede obratov za intenzivno rejo, navedenih v Prilogi I(točka 6.6), v zakonodajo dežel Gradiščanske, Salzburg in Tirolske,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 2(točka 4), iz člena 9(3) do (5) in iz Priloge IV kot tudi iz člena 1 v povezavi s Prilogo I(točka 1.1) in (točka 6.6) te direktive.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-188/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. aprila 2012 – Italia Zuccheri SpA in CO.PRO.B proti AGEA in Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. aprila 2012 – Italia Zuccheri SpA in CO.PRO.B proti AGEA in Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
   (Zadeva C-188/12)
   2012/C 194/21
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Italia Zuccheri SpA in Cooperativa Produttori Bieticoli rl (CO.PRO.B)

      Toženi stranki: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 3 in 4 Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 (1) z dne 20. februarja 2006 in člen 4 Uredbe Komisije (ES) št. 968/2006 (2) z dne 27. junija 2006 razlagati tako, da pojem „proizvodne zmogljivosti“ ne zajema naprav, ki jih podjetja za proizvodnjo sladkorja uporabljajo za skladiščenje, pakiranje ali embaliranje sladkorja za namene trženja, tako da je treba pri napravah, kot so silosi, za vsak primer posebej analizirati, ali so te naprave povezane s „proizvodno linijo“ ali pa so povezane z dejavnostmi, ki niso proizvodnja?

               2.

               Ali je treba zlasti člen 4 Uredbe Komisije (ES) št. 968/2006 z dne 27. junija 2006 razlagati tako, da naprave, kot je silos, ki jih podjetja za proizvodnjo sladkorja uporabljajo za skladiščenje, pakiranje ali embaliranje sladkorja izključno za namene trženja, ki ni odvisno od proizvodnega ciklusa, spadajo med naprave iz točke (c) tega člena, in ne iz točke (a) in (b) istega člena, v skladu z besedilom in namenom Uredbe št. 320/2006 in Uredbe št. 968/2006, zlasti uvodne izjave 4 zadnje uredbe?

               3.

               Podredno, ali je glede na člena 3 in 4 Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 z dne 20. februarja 2006 ter nadrejene predpise in načela evropske primarne zakonodaje člen 4 Uredbe Komisije (ES) št. 968/2006 z dne 27. junija 2006 neveljaven, če se razlaga v smislu, da se med naprave iz točk (a) in (b) odstavka 1 štejejo tudi tiste, ki jih podjetja za proizvodnjo sladkorja uporabljajo za skladiščenje, pakiranje ali embaliranje sladkorja za namene trženja, če je očitno, da je namen Uredbe št. 320/2006 opustitev proizvodnih zmogljivosti podjetja za proizvodnjo sladkorja, in ne preprečevanje možnosti poslovanja samo v sektorju trženja proizvoda z uporabo sladkorja iz proizvodnih kvot drugih zmogljivosti ali podjetij?

               4.

               Še bolj podredno, ali so člena 3 in 4 Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 z dne 20. februarja 2006 in člen 4 Uredbe Komisije (ES) z dne 27. junija 2006 veljavni glede na nadrejene predpise in načela evropske primarne zakonodaje, če se razlagajo tako, da so v pojem „proizvodne naprave“ ali „neposredno povezane s proizvodnjo“ vključene naprave, ki jih podjetja za proizvodnjo sladkorja uporabljajo za skladiščenje, embaliranje ali pakiranje sladkorja za namene trženja?

      (1)  UL L 58 str. 42.

      (2)  UL L 176, str. 32.


title: Zadeva T-208/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 20. oktobra 2008 – BOT Elektrownia Bełchatów in drugi proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Direktiva 2003/87/ES – Sistem trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov za Poljsko, za obdobje od 2008 do 2012 – Odločba Komisije, da pod določenimi pogoji ne bo ugovarjala – Pristojnost držav članic za razdelitev posameznih pravic do emisije – Neobstoj neposrednega učinka – Nedopustnost )

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/25

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 20. oktobra 2008 – BOT Elektrownia Bełchatów in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-208/07) (1)

   („Ničnostna tožba - Direktiva 2003/87/ES - Sistem trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov za Poljsko, za obdobje od 2008 do 2012 - Odločba Komisije, da pod določenimi pogoji ne bo ugovarjala - Pristojnost držav članic za razdelitev posameznih pravic do emisije - Neobstoj neposrednega učinka - Nedopustnost“)
   (2008/C 327/47)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: BOT Elektrownia Bełchatów S.A. (Rogowiec, Poljska); BOT Elektrownia Turów S.A. (Bogatynia, Poljska); BOT Elektrownia Opole S.A. (Brzezie, Poljska); Elektrownia „Kozienice“ S.A (Świerże Górne, Poljska); Elektrownia Połaniec S.A. – Grupa Electrabel Polska (Połaniec, Poljska); Elektrownia „Rybnik“ S.A. (Rybnik, Poljska); Elektrownia Skawina S.A. (Skawina, Poljska); Elektrownia „Stalowa Wola“ S.A. (Stalowa Wola, Poljska); Południowy Koncern Energetyczny S.A. (Katowice, Poljska); Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A. (Nowe Czarnowo, Poljska); Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. (Ostrołęka, Poljska); in Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. (Konin, Poljska) (zastopniki: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo in S. Boullart, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in D. Lawunmi, zastopnika)

      Intervenientke v podporo tožečim strankam: Elektrociepłownia „Będzin“ S.A. (Będzin, Poljska); Zespół Elektrociepłowni Bydgoszcz S.A. (Bydgoszcz, Poljska); Zespół Elektrociepłowni Bytom S.A. (Bytom, Poljska); Elektrociepłownia Białystok S.A. (Białystok, Poljska); Elektrociepłownia „Gorzów S.A.“ (Gorzów, Poljska); Elektrociepłownia Kalisz-Piwonice S.A. (Kalisz, Poljska); Elektrociepłownia „Kraków“ S.A. (Krakov, Poljska); Dalkia Łódź S.A. (Łódź, Poljska); Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. (Poznań, Poljska); Elektrociepłownia Tychy S.A. (Tychy, Poljska); Zespół Elektrociepłowni Wrocławskich Kogeneracja S.A. (Wrocław, Poljska); Elektrociepłownie Wybrzeże S.A. (Gdańsk, Poljska); Elektrociepłownia Zabrze S.A. (Zabrze, Poljska); in Elektrociepłownia „Zielona Góra“ S.A. (Zielona Góra, Poljska) (zastopniki: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo in S. Boullart, odvetniki)
   Predmet
   Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 26. marca 2007 C(2007) 1295 konč., glede nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Republika Poljska za obdobje od 2008 do 2012 sporočila v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/87/ES z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               BOT Elektrownia Bełchatów S.A., BOT Elektrownia Turów S.A., BOT Elektrownia Opole S.A., Elektrownia „Kozienice“ S.A., Elektrownia Połaniec S.A. – Grupa Electrabel Polska, Elektrownia „Rybnik“ S.A., Elektrownia Skawina S.A., Elektrownia „Stalowa Wola“ S.A., Południowy Koncern Energetyczny S.A., Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A., Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. in Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. nosijo svoje stroške ter stroške Komisije.

               3)

               Elektrociepłownia „Będzin“ S.A., Zespół Elektrociepłowni Bydgoszcz S.A., Zespół Elektrociepłowni Bytom S.A., Elektrociepłownia Białystok S.A., Elektrociepłownia „Gorzów S.A.“, Elektrociepłownia Kalisz-Piwonice S.A., Elektrociepłownia „Kraków“ S.A., Dalkia Łódź S.A., Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A., Elektrociepłownia Tychy S.A., Zespół Elektrociepłowni Wrocławskich Kogeneracja S.A., Elektrociepłownie Wybrzeże S.A., Elektrociepłownia Zabrze S.A. in Elektrociepłownia „Zielona Góra“ S.A. nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva T-74/17: Tožba, vložena 6. februarja 2017 – Danjaq/EUIPO – Formosan (Shaken, not stirred)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/36

         Tožba, vložena 6. februarja 2017 – Danjaq/EUIPO – Formosan (Shaken, not stirred)
   (Zadeva T-74/17)
   (2017/C 121/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Danjaq, LLC (Los Angeles, Kalifornija, Združene države) (zastopniki: S. Baran in G. Messenger, barristers, D. Stone in A. Dykes, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Formosan IP (Oxford, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „Shaken, not stired“ – zahteva za registracijo št. 13 406 343

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO v zadevi R 255/2016-4

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO in intervenientki naloži, naj plačata svoje stroške in stroške tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-324/07: Tožba, vložena 28. avgusta 2007 – Plant in drugi proti Komisiji

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/38

         Tožba, vložena 28. avgusta 2007 – Plant in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-324/07)
   (2007/C 247/62)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Gerry Plant (Varteg Pontypool, Združeno kraljestvo), Mary Kathleen Plant (Varteg Pontypool, Združeno kraljestvo), Dennis Jones (Neath, Združeno kraljestvo), William Meyrick (Swansea, Združeno kraljestvo), J. G. Evans (Ammanford, Združeno kraljestvo), David Vivian Austin (Neath, Združeno kraljestvo), D. Powell (Neath, Združeno kraljestvo), James Rowland McCann (Neath, Združeno kraljestvo), D. B. Diplock (Neath, Združeno kraljestvo), John Phillips (Neath, Združeno kraljestvo) in Richard Thomas Kingston (Swansea, Združeno kraljestvo) (zastopnik: W. Graham, Solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 18. junija 2007 v zadevi št. 37037 – SWSMA;

               —

               sprejetje nadaljnjih ukrepov, za katere Sodišče šteje, da so primerni;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, na katere se sklicujejo tožeče stranke, so podobni tistim v zadevi National Association of Licensed Opencast Operators proti Komisiji, T-318/07.


title: Zadeva C-1/15 SA: Predlog za dovolitev rubeža, vložen 12. januarja 2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL/Evropska komisija

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/20

      Predlog za dovolitev rubeža, vložen 12. januarja 2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL/Evropska komisija
      (Zadeva C-1/15 SA)
      (2015/C 073/27)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Predlagateljici: La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL (zastopnik: J. Steyt, odvetnik)

         Nasprotna stranka: Evropska komisija

         Predloga

                  —

                  ta predlog naj se razglasi za dopusten in utemeljen;

            Posledično naj se:

                  —

                  primarno, predlagatelju dovoli, da ohrani in nadaljuje že začeto izvršbo oziroma izvede novo izvršbo nasproti Evropski uniji/Evropski komisiji na vse zneske, sredstva, vrednostne papirje ali stvari, ki jih ima ali jih bo imela in ki jih iz kakršnegakoli naslova ali na kakršnikoli podlagi dolguje ali jih bo dolgovala Demokratični republiki Kongo;

                  —

                  podredno, predlagatelju dovoli, da ohrani in nadaljuje že izvedeno izvršbo oziroma izvede novo izvršbo nasproti Evropski uniji/Evropski komisiji na vse zneske, sredstva, vrednostne papirje ali stvari, ki jih ima ali jih bo imela in ki jih dolguje ali jih bo dolgovala Demokratični republiki Kongo na podlagi zasebnopravne pogodbe;

            Vsekakor:

                  —

                  naj se Evropski uniji naloži plačilo vseh stroškov postopka.


title: Zadeva T-724/16 P: Pritožba, ki sta jo 12. oktobra 2016 vložila Giorgio Cocchi in Nicola Falcione zoper sklep, ki ga je 2. avgusta 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-134/11, Cocchi in Falcione/Komisija

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/34

      Pritožba, ki sta jo 12. oktobra 2016 vložila Giorgio Cocchi in Nicola Falcione zoper sklep, ki ga je 2. avgusta 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-134/11, Cocchi in Falcione/Komisija
      (Zadeva T-724/16 P)
      (2016/C 441/40)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnika: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgija) in Nicola Falcione (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnika Splošnemu sodišču predlagata, naj:
      ugotovi in odloči, da

                  —

                  se sklep Sodišča za uslužbence v zadevi F-134/11, Cocchi in Falcione/Komisija razveljavi;

            pri čemer naj o zadevi odloči samo in:

                  —

                  odločbo z dne 9. marca 2011 o zavrnitvi zahtev za pomoč razglasi za nično;

                  —

                  Komisiji naloži, naj N. Falcioneju plača 22 000 EUR, G. Cocchiju pa 35 000 EUR za škodo, ki jima je nastala;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnika v utemeljitev pritožbe navajata en pritožbeni razlog, ki se nanaša na to, da naj bi Sodišče za uslužbence pri presoji interesov pritožnikov glede nadaljevanja postopka napačno uporabilo pravo. Interes pritožnikov, da se njuni tožbi ugodi, naj namreč ne bi bil zgolj administrativen.


title: Zadeva C-470/07: Tožba, vložena 24. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/29

         Tožba, vložena 24. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-470/07)
   (2007/C 315/48)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in N. Yerrell)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, ko ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta št. 2004/54/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o minimalnih varnostnih zahtevah za predore v vseevropskem cestnem omrežju, oziroma v vsakem primeru, ker jih ni posredovala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive v nacionalni pravni red se je iztekel 29. aprila 2004.

      (1)  UL L 167, 30.4.2004, str. 39.


20150731021616732015/C 270/09522014CJC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL201506118921Zadeva C-52/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (Predhodno odločanje – Zaščita finančnih interesov Evropske unije – Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 – Člen 3(1) – Zastaralni rok – Dies a quo – Ponavljajoče se nepravilnosti – Pretrganje zastaranja – Pogoji – Pristojni organ – Zadevna oseba – Dejanje v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom – Rok, ki je dvakrat daljši od zastaralnega roka)
 ---documentbreak--- C2702015SL810120150611SL00098192Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Zadeva C-52/14) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Zaščita finančnih interesov Evropske unije — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Člen 3(1) — Zastaralni rok — Dies a quo — Ponavljajoče se nepravilnosti — Pretrganje zastaranja — Pogoji — Pristojni organ — Zadevna oseba — Dejanje v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom — Rok, ki je dvakrat daljši od zastaralnega roka)“2015/C 270/09Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Izrek

            1.

            Člen 3(1), tretji pododstavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti je treba razlagati tako, da je treba pojem „pristojni organ“ v smislu te določbe razumeti kot organ, ki je v skladu z nacionalnim pravom pristojen za sprejetje zadevnih dejanj v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom, pri čemer lahko drug organ dodeli ali povrne zneske, ki so bili neupravičeno prejeti v škodo finančnih interesov Evropske unije.

            2.

            Člen 3(1), tretji pododstavek, Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da je bila „zadevna oseba“ v smislu te določbe obveščena o dejanjih v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom glede nepravilnosti, kadar vsi dejanski elementi omogočajo sklep, da je bila zadevna oseba dejansko obveščena o dejanjih v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom. Kar zadeva pravno osebo, je ta pogoj izpolnjen, če je bila o zadevnem dejanju dejansko obveščena oseba, katere ravnanje je v skladu z nacionalnim pravom mogoče pripisati tej pravni osebi, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

            3.

            Člen 3(1), tretji pododstavek, Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako da mora biti dejanje za to, da bi se lahko opredelilo za „dejanje v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom“ v smislu te določbe, dovolj natančno opredeljeno s transakcijami, na katere se nanašajo sumi o nepravilnostih. Ta zahteva po natančnosti pa ne pomeni, da je v tem dejanju zajeta možnost naložitve posebne upravne kazni ali ukrepa. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali zadevno poročilo v postopku v glavni stvari izpolnjuje ta pogoj.

            4.

            Člen 3(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da se, kar zadeva časovno povezanost, ki mora povezovati nepravilnosti, da bi lahko pomenile „ponavljajočo se nepravilnost“ v smislu te določbe, zahteva le, da je obdobje, ki ločuje posamične nepravilnosti, krajše od zastaralnega roka, določenega v prvem pododstavku tega odstavka. Nepravilnosti, kot so te v postopku v glavni stvari, v zvezi z izračunom količin sladkorja, ki jih skladišči proizvajalec, ki so se zgodile v različnih tržnih letih in katerih posledice so bile napačne prijave navedenih količin s strani tega proizvajalca in s tem izplačila neupravičenih zneskov iz naslova nadomestila stroškov skladiščenja, načeloma pomenijo „ponavljajočo se nepravilnost“ v smislu člena 3(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 2988/95, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

            5.

            Člen 3(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da opredelitev vseh nepravilnosti kot „nadaljevana ali ponavljajoča se nepravilnost“ v smislu te določbe ni izključena, če pristojni organi pri zadevni osebi niso opravili rednih in temeljitih pregledov.

            6.

            Člen 3(1), četrti pododstavek, Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da začne rok, določen v tem pododstavku, v primeru nadaljevane ali ponavljajoče se nepravilnosti teči od dne, ko je ta prenehala, ne glede na dan, ko je nacionalna uprava izvedela za to nepravilnost.

            7.

            Člen 3(1) Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da posledica dejanj v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom, ki jih opravi pristojni organ in je bila zadevna oseba o njih obveščena, v skladu s tretjim pododstavkom tega odstavka ni pretrganje roka, določenega v četrtem pododstavku istega odstavka.

      (
         1
      )	UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva T-591/10: Tožba, vložena 29. decembra 2010 – Castiglioni proti Komisiji

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/32

         Tožba, vložena 29. decembra 2010 – Castiglioni proti Komisiji
   (Zadeva T-591/10)
   2011/C 55/58
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Castiglioni Srl (Busto Arsizio, Italija) (zastopnik: G. Turri, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
   —   primarno: za nične razglasi izpodbijane akte, ki so natančneje opisani v tožbi, pri čemer naj ugotovi, da so ti nični, posledično pa naj Evropski komisiji naloži povrnitev škode v obliki naturalne restitucije, tudi z razglasitvijo ničnosti, razveljavitvijo ali razglasitvijo neveljavnosti pogodbe, ki so jo morebiti podpisali Evropska komisija in konkurenti, katerim je bilo oddano naročilo;
   —   podredno: za nične razglasi izpodbijane akte, ki so natančneje opisani v tožbi, pri čemer naj ugotovi, da so ti nični, posledično pa naj Evropski komisiji naloži povrnitev škode, vključno s škodo, ki jo je družba Castiglioni Srl utrpela zaradi nepridobitve reference, ker ji naročilo ni bilo oddano zaradi nezakonitega ravnanja uprave (tako imenovani „danno curriculare“), skupaj z obrestmi in revalorizacijo zneska do plačila;
   —   v vsakem primeru: Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja tri tožbene razloge.

               —

               Prvi tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 137(4) Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 357, str. 1), kršitev javnega razpisa in poznejših pojasnil, neobstoj obrazložitve.
               V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da je dokazala, da izpolnjuje vse standardne minimalne zahteve glede zmogljivosti, ki se zahtevajo z razpisom, in da je to, da je do dokaza v zvezi z izpolnjevanjem minimalnih zahtev prišlo deloma neposredno in deloma prek sklicevanja na zmogljivosti tretjega (tako imenovano „avvalimento“) popolnoma nepomembno, saj je sklicevanje na zmogljivosti tretjega institut, ki se v skladu s predpisi, ki so upoštevni v konkretnem primeru izrecno upoštevajo. Opustitev presoje ponudbe, ki jo je predložila tožeča stranka, naj bi bila torej nezakonita.

               —

               Drugi tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 148(3) navedene Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002, neobstoj obrazložitve.
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da bi moral naročnik tudi pri sprejetju odločitve o neobstoju nedvoumnosti dokumentacije, ki jo je predložila tožeča stranka v dokaz, da izpolnjuje zahteve standarda ST3, uporabiti člen 148(3) Uredbe št. 2342/2002.

               —

               Tretji tožbeni razlog, ki se nanaša na protipravnost javnega razpisa.
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da za primer priznanja izpodbijane predpostavke, da je stališče naročnika utemeljeno v skladu z javnim razpisom, tožeča stranka izpodbija ta javni razpis, pri čemer navaja očitke kot pri prvem tožbenem razlogu.


title: Zadeva T-21/50: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2010 – Chalkor proti Komisiji ( „Konkurenca — Karteli — Sektor bakrenih cevi za vodovodne in plinske instalacije — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Trajajoča kršitev, ki ima več oblik — Globe — Omejeno sodelovanje v kartelu — Geografski obseg upoštevnega trga — Trajanje kršitve — Sodelovanje“ )

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2010 – Chalkor proti Komisiji
   (Zadeva T-21/50) (1)

   („Konkurenca - Karteli - Sektor bakrenih cevi za vodovodne in plinske instalacije - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Trajajoča kršitev, ki ima več oblik - Globe - Omejeno sodelovanje v kartelu - Geografski obseg upoštevnega trga - Trajanje kršitve - Sodelovanje“)
   2010/C 179/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chalkor AE Epexergasias Metallon (Atene, Grčija) (zastopniki: I. Forrester, QC, A. Schulz in A. Komninos, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in S. Noë, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti ali zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki z odločbo Komisije C(2004) 2826 z dne 3. septembra 2004 v zvezi s postopkom po členu 81 [ES] in členu 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/E-1/38.069 – Bakrene cevi za vodovodne in plinske instalacije).

      Izrek

               1.

               Globa, ki je bila družbi Chalkor AE Epexergasias Metallon naložena v členu 2(d) Odločbe Komisije C(2004) 2826 z dne 3. septembra 2004 v zvezi s postopkom po členu 81 [ES] in členu 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/E-1/C.38.069 – Bakrene cevi za vodovodne in plinske instalacije), se določi na 8,2467 milijona EUR.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Chalkor AE Epexergasias Metallon in Evropska komisija nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva T-617/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 – Aic/UUNT – ACV Manufacturing (Inserts d’échangeur de chaleur) (Model Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Registriran model Skupnosti, ki upodablja vložek toplotnega izmenjevalnika – Ničnostni razlog – Nevidnost dela kompleksnega izdelka – Člen 4(2) in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št.o6/2002)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 – Aic/UUNT – ACV Manufacturing (Inserts d’échangeur de chaleur)
      (Zadeva T-617/13) (1)

      (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registriran model Skupnosti, ki upodablja vložek toplotnega izmenjevalnika - Ničnostni razlog - Nevidnost dela kompleksnega izdelka - Člen 4(2) in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št.o6/2002)
      (2015/C 073/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Aic S.A. (Gdynia, Poljska) (zastopnik: J. Radłowski, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (zadeva R 688/2012-3) z dne 10. septembra 2013 v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama ACV Manufacturing in Aic S.A.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Aic S.A. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva C-621/16 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) v združenih zadevah T-353/14 in T-17/15, Italija/Komisija

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/16

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) v združenih zadevah T-353/14 in T-17/15, Italija/Komisija
   (Zadeva C-621/16 P)
   (2017/C 046/18)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: L. Pignataro-Nolin in G. Gattinara, agenta)

      Drugi stranki v postopku: Republika Italija, Republika Litva

      Predlogi

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               —

               če Sodišče meni, da stanje postopka to dovoljuje, zavrne tožbo, vloženo na prvi stopnji, kot neutemeljeno;

               —

               Republiki Italiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka na prvi stopnji;

               —

               Republiki Litvi naloži plačilo lastnih stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev svoje pritožbe navaja štiri pritožbene razloge: 1. napačna uporaba prava v zvezi z razlago pravne narave „splošnih pravil“ za javne natečaje, ter napačna uporaba prava pri razlagi člena 7(1) Priloge III h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), in posledično napačna obrazložitev; 2. napačna uporaba prava in kršitev obveznosti obrazložitve pri razlagi člena 1d Kadrovskih predpisov; 3. napačna uporaba prava pri razlagi (ki je poleg tega tudi protislovna) člena 28f Kadrovskih predpisov in pri razlagi meril v zvezi s sodnim nadzorom Splošnega sodišča; 4. napačna uporaba prava pri razlagi člena 2 Uredbe št. 1/58 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 3).

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se deli na štiri dele. S prvim delom Komisija meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri razlagi pravne narave „splošnih pravil“ za javne natečaje (UL EU 2014, C 60 A/1), glede na to, da so po mnenju Komisije navedena pravila določala nove in posebne obveznosti za potek postopka javnega natečaja, obveznosti, ki z izpodbijanimi razpisi niso bile spremenjene. Z drugim delom prvega pritožbenega razloga Komisija trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri razlagi člena 7(1) Priloge III h Kadrovskim predpisom, ker naj EPSO ne bi imel zakonodajnih pooblastil za pripravo splošnih in abstraktnih predpisov o jezikovni ureditvi na natečajih, ki jih organizira. Po mnenju Komisije EPSO ima takšna pooblastila. Komisija v zvezi s tem še navaja kršitev obveznosti obrazložitve, ker v točki 57 izpodbijane sodbe, in fine, Splošno sodišče protislovno trdi, da ima EPSO vsekakor pristojnost za presojo potreb, tudi jezikovnih, posameznih institucij pri organizaciji različnih natečajev. S tretjim delom prvega pritožbenega razloga Komisija meni, da je Splošno sodišče napačno menilo, da so pravila zgolj akti namenjeni objavi meril za izbiro drugega jezika v postopkih natečaja, ki jih organizira EPSO, glede na to, da so ta pravila nasprotno zavezujoče določala merila za utemeljitev takšne izbire. S četrtim delom prvega pritožbenega razloga Komisija nazadnje trdi, da je Splošno sodišče napačno razložilo naravo in vsebino izpodbijanih natečajev, ker naj bi bili v zvezi z jezikovno ureditvijo natečaji vir novih in posebnih obveznosti, s čimer je tudi kršilo obveznost obrazložitve pri zavrnitvi ugovora nedopustnosti, ki ga je v zvezi s tem vložila Komisija; v tem smislu, so bili natečaji po mnenju Komisije akti, katerih vsebina je zgolj potrjevala vsebino tistega, kar je bilo določeno v splošnih pravilih.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se deli na dva dela. Komisija s prvim delom navaja napačno uporabo prava pri razlagi člena 1d Kadrovskih predpisov, v skladu s katerim omejitev pri izbiri drugega jezika ni nujno diskriminacija, temveč jo je mogoče upravičiti na podlagi splošnega cilja, kot je interes službe na področju kadrovske politike. Komisija z drugim delom trdi, da je Splošno sodišče kršilo obveznost obrazložitve, ker se je pri iskanju utemeljitve omejitve izbire drugega jezika, Splošno sodišče oprlo izključno na upoštevanje natečajev, čeprav bi moralo upoštevati tudi splošna pravila in njihovo vsebino.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se deli na tri dele. S prvim delom Komisija meni, da naj Splošno sodišče ne bi moglo šteti – ne da bi napačno razložilo člen 28f Kadrovskih predpisov – da zahteve glede jezikovnih sposobnosti niso del sposobnosti kandidatov iz člena 27 Kadrovskih predpisov. Komisija z drugim delom trdi, da je Splošno sodišče napačno opredelilo merilo sodnega nadzora, ki ga samo izvaja, da bi se moralo omejiti na presojo očitne napake pri presoji ali samovoljnega ravnanja. S tretjim delom Komisija trdi, da je Splošno sodišče prekoračilo meje svojega sodnega nadzora, s tem da je opravilo vsebinsko presojo izbire, da se – poleg treh jezikov, navedenih v razpisih (angleščina, francoščina in nemščina) –ne vključi tudi drugih jezikov, s čimer je posledično nadomestilo upravo.

               4.

               Komisija s četrtim pritožbenim razlogom meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri razlagi člena 2 Uredbe št. 1/58, ker je menilo, da komunikacija med EPSO-m in kandidati spada na področje uporabe te določbe, z izključitvijo kakršne koli možnosti omejitve izbire drugega jezika. Vendar pa po mnenju Komisije možnost določitve takšne omejitve izhaja iz člena 1d(5) in (6) Kadrovskih predpisov, ki velja tudi za kandidate postopka natečaja.


title: Zadeva T-259/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. junija 2010 – Ax proti Svetu (Ničnostna tožba — Finančna pomoč unije državi članici, ki je v resnih gospodarskih in finančnih težavah — Ureditev, ki vzpostavlja pogoje in postopek dodelitve finančne pomoči Unije — Člen 263, četrti pododstavek, PDEU — Neobstoj neposredne zadevnosti — Nedopustnost)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. junija 2010 – Ax proti Svetu
   (Zadeva T-259/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Finančna pomoč unije državi članici, ki je v resnih gospodarskih in finančnih težavah - Ureditev, ki vzpostavlja pogoje in postopek dodelitve finančne pomoči Unije - Člen 263, četrti pododstavek, PDEU - Neobstoj neposredne zadevnosti - Nedopustnost)
   2011/C 232/53
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Thomas Ax (Neckargemünd, Nemčija) (zastopnik: J. Baumann, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: T. Middleton, M. Bauer in A. De Gregorio Merino, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: B. Smulders, J.-P. Keppenne, H. Krämer, zastopniki), in Republika Latvija (zastopnika: M. Borkoveca in A. Nikolajeva, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (UL L 118, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Thomas Ax nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

               3.

               Republika Latvija in Evropske komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 234, 28.8.2010.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. maja 2005 v zadevi T-377/04, Bart Nijs proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti (Uradniki — Napredovalno obdobje 2003 — Odločba o nenapredovanju — Ničnostna tožba — Predhodna upravna pritožba — Istovetnost predmeta in vzroka — Rok za pritožbo — Očitna nedopustnost)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/22

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 26. maja 2005
   v zadevi T-377/04, Bart Nijs proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Napredovalno obdobje 2003 - Odločba o nenapredovanju - Ničnostna tožba - Predhodna upravna pritožba - Istovetnost predmeta in vzroka - Rok za pritožbo - Očitna nedopustnost)
   (2005/C 205/41)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-377/04, Bart Nijs, uradnik Računskega sodišča Evropskih skupnosti, stanujoč v Bereldangu (Luxembourg), ki ga zastopa F. Rollinger, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti (zastopniki: T. Kennedy, J.-M. Stenier in M. Bavendamm, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Računskega sodišča Evropskih skupnosti, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2003 ne napreduje v naziv LA5, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij, sodnik, in I. Pelikánová, sodnica, sodni tajnik: H. Jung, dne 26. maja 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Zadeva C-504/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Schwerin (Nemčija) z dne 9. januarja 2004 v zadevi Agrarproduktion Staebelow GmbH proti Landrat des Landkreises Bad Doberan

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Schwerin (Nemčija) z dne 9. januarja 2004 v zadevi Agrarproduktion Staebelow GmbH proti Landrat des Landkreises Bad Doberan
   (Zadeva C-504/04)
   (2005/C 57/27)
   Jezik postopka: nemščina
   Verwaltungsgericht Schwerin je s sklepom z dne 9. januarja 2004 v zadevi Agrarproduktion Staebelow GmbH proti Landrat des Landkreises Bad Doberan, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 8. decembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Verwaltungsgericht Schwerin predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:
   Ali je člen 13(1), stavek 1, točka c, v povezavi s prilogo VII, točko 2(a), v povezavi s točko 1(a), alineo 3, Uredbe (ES) št. 999/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 (1) o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij, v različici skladni s členom 3, točko 1, in prilogo II Uredbe (ES) št. 1326/2001 (2), neveljaven, ker je predpis v nasprotju z načelom sorazmernosti?

      (1)  UL L 147, str. 1.

      (2)  UL L 177, str. 60.


title: Zadeva T-332/10: Tožba, vložena 10. avgusta 2010 – Viaguara proti UUNT – Pfizer (VIAGUARA)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/31

         Tožba, vložena 10. avgusta 2010 – Viaguara proti UUNT – Pfizer (VIAGUARA)
   (Zadeva T-332/10)
   ()
   2010/C 301/54
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Viaguara S.A. (Varšava, Poljska) (zastopnik: R. Skubisz, radca prawny)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Pfizer Inc.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. maja 2010 v zadevi R 946/2009-1 naj se v celoti razveljavi;

               —

               toženi stranki in družbi Pfizer Inc. naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „VIAGUARA“ (prijava št. 4630562) za proizvode iz razredov 32 in 33

      Imetnica znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Pfizer Inc.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka Skupnosti „VIAGRA“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009 (1) zaradi napačne metode pri presoji povezave med znamkama in napačna ugotovitev nevarnosti okoriščanja z ugledom in podobo znamke, navajane v postopku z ugovorom.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo), UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-314/15: Tožba, vložena 26. junija 2015 – Evropska komisija/Francoska republika

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/39

         Tožba, vložena 26. junija 2015 – Evropska komisija/Francoska republika
   (Zadeva C-314/15)
   (2015/C 294/50)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: O. Beynet in E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni zagotovila sekundarnega ali primerljivega čiščenja komunalne odpadne vode 15-ih aglomeracij s populacijskim ekvivalentom med 10  000 in 15  000 za vse izpuste zunaj občutljivih območij oziroma s populacijskim ekvivalentom med 2  000 in 10  000 za vse izpuste v sladke vode in v estuarije, ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 4(1) in (3) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (1).

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija Franciji v tožbi očita, da v petnajstih aglomeracijah ni pravilno izvrševala Direktive Sveta 81/272/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode.
   V skladu s členom 4(1) in (3) Direktive 91/271/EGS morajo biti aglomeracije s populacijskim ekvivalentom (PE) med 10  000 in 15  000 za vse izpuste zunaj občutljivih območij oziroma s populacijskim ekvivalentom med 2  000 in 10  000 za vse izpuste v sladke vode in v estuarije opremljene s kanalizacijskimi sistemi in najkasneje do 31. decembra 2005 je treba zagotoviti, da je odpadna voda obdelana v sekundarnem ali primerljivem postopku čiščenja.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26.


title: Zadeva T-464/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2011 – Komisija proti New Acoustic Music in Hildibrandsdottir ( „Arbitražna klavzula — Pogodba o finančni pomoči, sklenjena v okviru okvirnega programa ‚Kultura 2000‘ — Izvajanje ukrepa ‚European Music Roadwork‘ — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo dela predplačil — Delna nedopustnost tožbe — Postopek z zamudno sodbo — Pravna pomoč“ )

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2011 – Komisija proti New Acoustic Music in Hildibrandsdottir
   (Zadeva T-464/09) (1)

   (Arbitražna klavzula - Pogodba o finančni pomoči, sklenjena v okviru okvirnega programa ‚Kultura 2000‘ - Izvajanje ukrepa ‚European Music Roadwork‘ - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo dela predplačil - Delna nedopustnost tožbe - Postopek z zamudno sodbo - Pravna pomoč)
   2011/C 186/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. M. Rouchaud Joët in N. Bambara, zastopnika, skupaj s C. Erkelensom, odvetnikom)

      Toženi stranki: New Acoustic Music Association (Orpington, Združeno kraljestvo) in Anna Hildur Hildibrandsdottir (Orpington, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Predlog Komisije na podlagi arbitražne klavzule v smislu člena 238 ES, naj se New Acoustic Music Association in A. H. Hildibrandsdottir naloži vračilo dela vnaprej plačanega zneska Komisiji in plačilo zamudnih obresti, kar se nanaša na izvajanje pogodbe št. 2003-1895/001-001 v zvezi z izvajanjem ukrepa „CLT2003/A1/GB 317- European Music Roadwork“ v okviru okvirnega programa „Kultura 2000“, ki je bil uveden s Sklepom 508/2000/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. februarja 2000 (UL L 63, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba je nedopustna v delu, ki se nanaša zoper New Acoustic Music Association.

               2.

               Anni Hildur Hildibrandsdottir, kot članici partnerstva New Acoustic Music Association, se naloži, naj Evropski komisiji vrne znesek 31 136,23 EUR skupaj s 7,70-odstotnimi letnimi zamudnimi obrestmi od 14. januarja 2008 do končnega poplačila dolga.

               3.

               Anni Hildur Hildibrandsdottir se naloži plačilo stroškov.

               4.

               Vloga za pravno pomoč, za katero je zaprosila Anna Hildur Hildibrandsdottir, se zavrne.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. aprila 2005 v zadevi C-265/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Audiencia National): Igor Simutenkov proti Ministerio de Educación y Cultura, Real Federación Espagñola de Fútbol (Sporazum o partnerstvu Skupnosti-Rusija — Člen 23(1) — Neposredni učinek — Pogoji za zaposlitev — Načelo prepovedi diskriminacije — Nogomet — Omejitev števila poklicnih igralcev, državljanov tretjih držav, ki jih moštvo lahko uvrsti na državno tekmovanje)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/9

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 12. aprila 2005
   v zadevi C-265/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Audiencia National): Igor Simutenkov proti Ministerio de Educación y Cultura, Real Federación Espagñola de Fútbol (1)

   (Sporazum o partnerstvu Skupnosti-Rusija - Člen 23(1) - Neposredni učinek - Pogoji za zaposlitev - Načelo prepovedi diskriminacije - Nogomet - Omejitev števila poklicnih igralcev, državljanov tretjih držav, ki jih moštvo lahko uvrsti na državno tekmovanje)
   (2005/C 132/16)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-265/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Audiencia Nacional (Španija), z dne 9. maja 2003, ki je na Sodišče prispela dne 17. junija 2003, v postopku Igor Simutenkov in Ministerio de Educación y Cultura, Real Federación Espagñola de Fútbol, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans in A. Rosas, predsedniki senata, C. Gulmann, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, J. Makarczyk, P.Kūris, M. Ilešič (poročevalec), U. Lõhmus, E. Levits ter A. Ó Caoimh, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 12. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 23(1) Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Rusko federacijo na drugi, podpisanega na Krfu dne 24. junija 1994 in v imenu Skupnosti sklenjenega s Sklepom Sveta in Komisije 97/800/ESPJ, ES, Euratom z dne 30. oktobra 1997, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se za poklicnega športnika z ruskim državljanstvom, ki je zakonito zaposlen pri klubu s sedežem v državi članici, uporabi pravilo športne zveze iz iste države, v skladu s katerim lahko klubi na tekmovanja, organizirana na državni ravni, uvrstijo le omejeno število igralcev iz tretjih držav, ki niso pogodbenice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Zadeva T-400/09: Tožba, vložena 6. oktobra 2009 – ECKA Granulate in non ferrum Metallpulver proti Komisiji

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/29

         Tožba, vložena 6. oktobra 2009 – ECKA Granulate in non ferrum Metallpulver proti Komisiji
   (Zadeva T-400/09)
   2009/C 297/43
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: ECKA Granulate GmbH & Co. KG (Fürth, Nemčija) in non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG (St. Georgen bei Salzburg, Avstrija) (zastopnika: H. Janssen in M. Franz, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožečih strank

               —

               Izpodbijana odločba naj se v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, razglasi za nično.

               —

               Podredno naj se globa, ki je bila tožečima strankama naložena z izpodbijano odločbo, primerno zniža.

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki izpodbijata Odločbo Komisije C(2009) 5791 konč. z dne 22. julija 2009 v zadevi COMP/39.396 – reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija za jeklarsko industrijo in industrijo plina. Z izpodbijano odločbo je bila tožečima strankama in drugim podjetjem naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Po mnenju Komisije sta tožeči stranki sodelovali pri enkratni in trajni kršitvi v sektorju kalcijevega karbida in magnezija v EGP, razen v Španiji, na Portugalskem, na Irskem in v Združenem Kraljestvu, ki naj bi obsegala razdelitev trga, sporazume o kvotah, razdelitev strank, določitev cen in izmenjavo zaupnih poslovnih podatkov o cenah, strankah in obsegu prodaje.
   V utemeljitev tožbe se tožeči stranki sklicujeta na te tožbene razloge:

               —

               kršitev načela zakonitosti s členom 23 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker ima Komisija pri določanju glob skoraj neomejeno diskrecijsko pravico,

               —

               nezakonita določitev globe, ker dajejo Smernice o načinu določitev glob (2) Komisiji skoraj neomejeno diskrecijsko pravico pri določanju višine globe,

               —

               nesorazmernost višine globe, ker tožena stranka ni upoštevala učinkovitega sodelovanja tožečih strank,

               —

               nesorazmernost višine globe, ker tožena stranka ni upoštevala, da tožeči stranki še nikoli nista kršili predpisov o konkurenci,

               —

               nesorazmernost višine globe, ker tožena stranka tega, da sta tožeči stranki uvedli ukrepe za uskladitev z zahtevanim in da tudi iz osebnih razlogov ni obstajala nevarnost ponovitve, ni upoštevala kot olajševalne okoliščine,

               —

               nesorazmernost višine globe, ker tožena stranka tega, da tožeči stranki ponudbe magnezija nista zmanjšali, ni upoštevala kot olajševalno okoliščino,

               —

               nesorazmernost višine globe, ker se ni upoštevala plačilna nesposobnost tožečih strank.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).


title: Zadeva C-35/07: Tožba, vložena 30. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/25

         Tožba, vložena 30. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-35/07)
   (2007/C 56/49)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Caeiros in B. Stromsky)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/28/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembi Direktive 2001/82/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 te direktive;

               —

               podredno, v vsakem primeru naj se razglasi, da Portugalska republika s tem, da Komisiji ni posredovala zadevnih predpisov, ni izpolnila obveznosti iz iste določbe te direktive;

               —

               naj se Portugalski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 30 oktobra 2005.

      (1)  UL L 136, str. 58.


title: Zadeva C-280/16 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 12. januarja 2017 – Amrita Soc. coop. arl in drugi/Evropska komisija (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Varstvo zdravja rastlin — Direktiva 2000/29/ES — Varstvo proti vnosu in širjenju organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Evropsko unijo — Izvedbeni sklep (EU) 2015/789 — Ukrepi za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells in Raju) v Unijo in njegovega širjenja znotraj Unije — Ničnostna tožba — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Regulativni akt — Izvedbeni ukrepi — Oseba, na katero se akt posamično nanaša)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/13

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 12. januarja 2017 – Amrita Soc. coop. arl in drugi/Evropska komisija
   (Zadeva C-280/16 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Varstvo zdravja rastlin - Direktiva 2000/29/ES - Varstvo proti vnosu in širjenju organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Evropsko unijo - Izvedbeni sklep (EU) 2015/789 - Ukrepi za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells in Raju) v Unijo in njegovega širjenja znotraj Unije - Ničnostna tožba - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Regulativni akt - Izvedbeni ukrepi - Oseba, na katero se akt posamično nanaša))
   (2017/C 112/18)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožniki: Amrita Soc. coop. arl, Cesi Marta, Comune Agricola Lunella Soc. mutua coop. arl, Rollo Olga, Borrello Claudia, Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta e Vito Lisi, Marzo Luigi, Stasi Anna Maria, Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi, Castriota Maria Grazia, Azienda Agricola di Canioni Fiorella, Azienda Agricola Spirdo ss agr., Impresa Agricola Stefania Stamerra, Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco, Simone Cosimo Antonio, Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl (zastopnika: L. Paccione in V. Stamerra, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: F. Moro in I. Galindo Martín, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Amrita Soc. coop. arl, Dei Agre di Cesi Marta, Comune agricola Lunella Soc. mutua coop. arl, Azienda agricola Rollo Olga, Azienda agricola Borrello Claudia, Società agricola Merico Maria Rosa SNC, Azienda agricola di Marzo Luigi, Azienda agricola Stasi Anna Maria, Azienda agricola Crie di Miggiano Gianluigi, Azienda agricola di Castriota Maria Grazia, Azienda agricola di Cagnoni Fiorella, Azienda agricola Spirdo ss agr., Impresa Agricola Stamerra Stefania, Azienda agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco, Azienda agricola di Simone Cosimo Antonio in Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


title: Zadeva F-57/11: Tožba, vložena 23. maja 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/33

         Tožba, vložena 23. maja 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-57/11)
   2011/C 211/68
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, da ne prizna veljavnosti sprejema tožeče stranke za delovno mesto uradnika na poskusnem delu (asistenta) pri Skupnem raziskovalnem središču na mestu tehničnega asistenta, ki mu ga je ponudila Komisija, in zahtevek za povračilo premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Komisije, ki ga vsebuje dopis z dne 5. avgusta 2010, o nepriznavanju veljavnosti sprejema tožeče stranke za delovno mesto uradnika na poskusnem delu (asistenta) pri Skupnem raziskovalnem središču v Ispri na mestu tehničnega asistenta, ki ji ga je Komisija ponudila s sklepom, ki ga vsebuje dopis z dne 30. julija 2010, poslanega tožeči stranki z elektronsko pošto 30. julija 2010, in o preklicu te ponudbe, naj se razglasi za ničen;

               —

               pripravljalni akti za navedeni izpodbijani sklep naj razglasijo za nične v delu, v katerem je to potrebno;

               —

               odločba OPI o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, ki jo vsebuje dopis z dne 10. februarja 2011, ki je bil tožeči stranki poslan dan pozneje, naj se razglasi za nično v delu, v katerem je to potrebno;

               —

               Komisiji naj se naloži povračilo premoženjske škode, ki je posledica sklepa o nepriznavanju veljavnosti sprejema tožeče stranke za delovno mesto uradnika na poskusnem delu (asistenta) pri Skupnem raziskovalnem središču v Ispri na mestu tehničnega asistenta, ki mu ga je Komisija ponudila v zgoraj navedenem dopisu z dne 30. julija 2010; škoda je trenutno ocenjena na razliko med celotnimi dejanskimi dohodki, ki jih je tožeča stranka prejela kot začasni uslužbenec Skupnega raziskovalnega središča v Ispri, in dohodki, ki bi jih prejela, če bi bila takoj po njenem sprejetju zgoraj navedene ponudbe zaposlena na delovno mesto uradnika naziva AST 3 v prvem plačilnem razredu, skupaj z zamudnimi obrestmi;

               —

               Komisiji naj se naloži povračilo nepremoženjske škode, ki je posledica sklepa o nepriznavanju veljavnosti sprejema tožeče stranke za delovno mesto uradnika na poskusnem delu (asistenta) pri Skupnem raziskovalnem središču v Ispri na mestu tehničnega asistenta, ki mu ga je Komisija ponudila v zgoraj navedenem dopisu z dne 30. julija 2010, kot jo bo pravično ugotovilo Sodišče za uslužbence, in ki se na tem mestu začasno opredeljuje kot znesek treh osnovnih mesečnih plač uradnika naziva AST 3 v prvem plačilnem razredu, v skupnem znesku 10 001,31 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-425/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2014 – Sport Eybl & Sports Experts proti UUNT – Elite Licensing (e) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti e — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti e — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2014 – Sport Eybl & Sports Experts proti UUNT – Elite Licensing (e)
   (Zadeva T-425/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti e - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti e - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 292/45
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Avstrija) (zastopnik: B. Gumpoldsberger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom UUNT za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Elite Licensing Company SA (Fribourg, Švica) (zastopnik: J. Albrecht, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 26. junija 2012 (zadeva R 881/2011-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Elite Licensing Company SA in Sport Eybl & Sports Experts GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sport Eybl & Sports Experts GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 355, 17.11.2012.


title: Združeni zadevi T-148/10 in T-149/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. julija 2013 – SK Hynix proti Komisiji

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. julija 2013 – SK Hynix proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-148/10 in T-149/10) (1)

   2013/C 260/92
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris združenih zadev.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva T-20/13 P: Pritožba, ki jo je 17. januarja 2013 vložil Luigi Marcuccio zoper sodbo, ki jo je 6. novembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-41/06 RENV, Marcuccio proti Komisiji

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/26

         Pritožba, ki jo je 17. januarja 2013 vložil Luigi Marcuccio zoper sodbo, ki jo je 6. novembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-41/06 RENV, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-20/13 P)
   2013/C 71/40
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 6. novembra 2012 v zadevi T-41/06 RENV, Marcuccio proti EK, ex lege razglasi za neobstoječo oziroma podredno, naj jo brez izjeme in v celoti razveljavi; ter 2a) primarno in glede na to, da stanje postopka to dopušča: 2.a.a) ugodi vsem predlogom, ki jih je pritožnik v tej zadevi podal na prvi stopnji, vključno s tistim, da EK pritožniku povrne stroške postopka, ki so mu nastali v tem pritožbenem postopku; oziroma naj 2b) podredno zadevo vrne v ponovno sojenje prvostopenjskemu sodišču, da to ex lege ponovno odloči o vseh predlogih, ki jih je pritožnik podal na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to pritožbo se izpodbija zgoraj navedena sodba, s katero je bila zavrnjena tožba, ki je bila Sodišču za uslužbence vrnjena s sodbo Splošnega sodišča z dne 8. junija 2011 v zadevi T-20/09, Komisija proti Marcucciu, s katero je bila delno razveljavljena sodba, izdana v zadevi F-41/06, s katero je bilo odločeno o tožbi, v kateri je pritožnik na eni strani predlagal razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 30. maja 2005 o njegovi upokojitvi zaradi invalidnosti in vrste drugih aktov, povezanih s to odločbo, na drugi strani pa, da se Komisij naloži povračilo škode.
   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja sedem pritožbenih razlogov.

               1.

               Kršitve postopka, zaradi katerih so bili prizadeti njegovi interesi, in iz katerih izhajajo hude, jasne, flagrantne, eklatantne, nesporne, očitne, nepopravljive in bistvene napake pri presoji.

               2.

               Popolna neobrazloženost izpodbijane sodbe.

               3.

               Nezakonitost sporne odločbe tudi zaradi nepristojnosti institucije, ki jo je izdala, napak v postopku, vključno z bistvenimi kršitvami in zlorabo pooblastil v obliki zlorabe postopka.

               4.

               Potvarjanje in izkrivljanje dejstev.

               5.

               Kršitev dokaznih pravil z njihovo napačno, zmotno, goljufivo in nerazumno uporabo ter kršitev več pravnih načel in pravnih pravil.

               6.

               Neopredelitev glede številnih bistvenih vidikov spora.

               7.

               Nezakonitost odločitve o nedopustnosti očitka pritožnika zoper sporno odločbo.


title: Zadeva T-249/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. marca 2009 – Interpipe Niko Tube in Interpipe NTRP proti Svetu ( Damping — Uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Hrvaške, Romunije, Rusije in Ukrajine — Izračun normalne vrednosti — Sodelovanje industrije Skupnosti — Prilagoditev — Funkcije, podobne funkcijam zastopnika, ki dela na podlagi provizije — Enoten gospodarski subjekt — Očitna napaka pri presoji — Ponudba zaveze — Pravice obrambe — Obveznost obrazložitve )

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. marca 2009 – Interpipe Niko Tube in Interpipe NTRP proti Svetu
   (Zadeva T-249/06) (1)

   („Damping - Uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Hrvaške, Romunije, Rusije in Ukrajine - Izračun normalne vrednosti - Sodelovanje industrije Skupnosti - Prilagoditev - Funkcije, podobne funkcijam zastopnika, ki dela na podlagi provizije - Enoten gospodarski subjekt - Očitna napaka pri presoji - Ponudba zaveze - Pravice obrambe - Obveznost obrazložitve“)
   2009/C 90/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), nekdanja Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT (Nikopol, Ukrajina); in Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), nekdanja Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT (Dnipropetrovsk, Ukrajina) (zastopnika: najprej H.-G. Kamann in P. Vander Schueren, nato P. Vander Schueren, zastopnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem, odvetnik)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej H. van Vliet in T. Scharf, nato H. van Vliet in K. Talabér-Ritz, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 954/2006 z dne 27. junija 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Hrvaške, Romunije, Rusije in Ukrajine, o razveljavitvi Uredb Sveta (ES) št. 2320/97 in (ES) št. 348/2000, o zaključku vmesnih pregledov in pregledov zaradi izteka protidampinških dajatev na uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali nelegiranega jekla s poreklom, med drugim, iz Rusije in Romunije ter o zaključku vmesnih pregledov protidampinških dajatev na uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali nelegiranega jekla s poreklom, med drugim, iz Rusije in Romunije ter Hrvaške in Ukrajine (UL L 175, str. 4).

      Izrek

               1)

               Člen 1 Uredbe Sveta (ES) št. 954/2006 z dne 27. junija 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Hrvaške, Romunije, Rusije in Ukrajine, o razveljavitvi Uredb Sveta (ES) št. 2320/97 in (ES) št. 348/2000, o zaključku vmesnih pregledov in pregledov zaradi izteka protidampinških dajatev na uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali nelegiranega jekla s poreklom, med drugim, iz Rusije in Romunije ter o zaključku vmesnih pregledov protidampinških dajatev na uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali nelegiranega jekla s poreklom, med drugim, iz Rusije in Romunije ter Hrvaške in Ukrajine se v delu, v katerem protidampinška dajatev, določena za izvoz proizvodov, ki jih izdelujeta družbi Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) in Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), v Skupnost, presega protidampinško dajatev, ki bi se uporabila, če ne bi bila opravljena prilagoditev izvozne cene zaradi provizije, kadar je prodaja potekala s posredovanjem povezanega trgovca, družbe Sepco SA, razglasi za nično.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Svet nosi svoje stroške in četrtino stroškov, ki so nastali tožečima strankama. Komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva C-462/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. novembra 2013 – Evropska komisija proti Madžarski

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. novembra 2013 – Evropska komisija proti Madžarski
   (Zadeva C-462/12) (1)

   2014/C 102/38
   Jezik postopka: madžarščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012.