title: Zadeva F-123/05: Tožba, vložena  13. decembra 2005  — Bracke proti Komisiji

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/53

         Tožba, vložena 13. decembra 2005 — Bracke proti Komisiji
   (Zadeva F-123/05)
   (2006/C 60/99)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Jean-Marc Bracke (Watermael-Boitsfort, Belgija) (zastopnik: P. Bruwier, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 7. septembra 2005, s katero se je odločalo o ugovoru Jeana-Marca Brackeja, in vse nadaljnje akte, ki so bili sprejeti na podlagi te odločbe;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je bila izbrana na natečaju COM/PC/04, izpodbija zakonitost odločbe OPI, da se je ne zaposli kot uradnika pripravnika, ker ne izpolnjuje pogojev delovne dobe, navedenih v pogojih za udeležbo na zgoraj navedenem natečaju.
   Tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana odločba krši člen 27 Kadrovskih predpisov, ker brez tehtnega razloga del kandidatov izključuje od prostih delovnih mest. Poleg tega zatrjuje kršitev načela nediskriminacije, načela dobre uprave, načela neodvisnosti komisije in načela zaupanja v pravo. Nazadnje navaja, da naj bi bila določba obvestila o natečaju, na kateri temelji omenjena odločba, in sicer točka III.1, nezakonita, saj krši načelo nediskriminacije in bi se je zato v skladu s členom 241 ES ne smelo uporabiti.


title: Zadeva C-489/16: Tožba, vložena 9. septembra 2016 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/9

         Tožba, vložena 9. septembra 2016 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-489/16)
   (2016/C 410/10)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Hottiaux, G. von Rintelen, agenta)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, ko ni sprejelo zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja (UL L 343 z dne 14.12.2012, str. 32) oziroma v vsakem primeru s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz člena 64(1), prvi pododstavek, te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se v skladu s členom 260(3) PDEU naloži plačilo periodične denarne kazni v višini 8 710 EUR na dan od razglasitve sodbe v tej zadevi zaradi neizpolnitve obveznosti sporočitve ukrepov za prenos Direktive 2012/34/EU;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive se je iztekel 16. junija 2015.
   Iz različnih odgovorov Velikega vojvodstva Luksemburg, med drugim iz odgovora na obrazloženo mnenje, izhaja, da Veliko vojvodstvo Luksemburg več kot leto po izteku roka za prenos, ki je bil določen v Direktivi, ni sprejelo zahtevanih ukrepov.
   Določitev sankcije na podlagi člena 260(3) PDEU temelji na treh merilih, ki se uporabljajo v okviru člena 260(2) PDEU, in sicer teže kršitve, njenega trajanja in potrebe po zagotavljanju odvračilnega učinka sankcije zaradi odvračanja novih kršitev.


title: Zadeva T-500/11: Tožba, vložena 23. septembra 2011 – Nemčija proti Komisiji

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/20

         Tožba, vložena 23. septembra 2011 – Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-500/11)
   2011/C 355/37
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in K. Petersen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               odločba Komisije C(2011) 4922 konč. z dne 13. julija 2011 v postopku državne pomoči N 438/2010 C(2011) v delu, v katerem je razglašeno, da celoten program podrejenih posojil spada na področje uporabe Uredbe Komisije (ES) št. 1998/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri pomoči de minimis, razglasi za nično,

               —

               podredno, odločba v celoti razglasi za nično,

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba je vložena zoper del odločbe Komisije o programu WACHSTUM glede podrejenih posojil za ocenjena podjetja (rating) v deželi Saški-Anhalt, v katerem je razglašeno, da celoten program podrejenih posojil spada na področje uporabe Uredbe (ES) št. 1998/2006 o pomočeh de minimis
       (1).
   Tožeča stranka s tožbo izpodbija razlogovanje Komisije, da naj bi bilo le na podlagi dejstva, da je posojila dala posebna kreditna institucija, treba šteti, da niso bila dodeljena po tržnih pogojih in da naj bi zato morale biti izpolnjene zahteve iz Uredbe de minimis.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU v povezavi s členoma 1 in 2 Uredbe št. 1998/2006, ker naj bi bila trditev o prednosti nepravilna ali ker naj bi se zgolj zatrjevalo to prednost.
               Ugotovitev Komisije, da spada ukrep na področje uporabe Uredbe de minimis, naj ne bi bila vsebinsko pravilna. Naslovniki programa za posojila naj ne bi prejeli nikakršne prednosti v smislu člena 107(1) PDEU, tako da se ta program v glavnih primerih, v katerih se je uporabil, že zaradi tega ne more obravnavati kot pomoč.

                           —

                           Komisija naj zgolj na podlagi dejstva, da je posojila dala posebna kreditna institucija, ne bi mogla sklepati o obstoju prednosti. Kar naj bi bilo posebnega pri teh posojilih so posojilni pogoji. Pri presoji, ali je bila podeljena prednost, naj bi bili upoštevni zahtevana obrestna stopnja, jamstvo za posojilo in celoten položaj podjetja, ki mu je posojilo namenjeno. Ugotoviti naj bi bilo treba, ali bi zasebni vlagatelj dal podobno posojilo z dogovorjeno obrestno mero in prevzetimi jamstvi.

                           —

                           V skladu z dosedanjo prakso odločanja Komisije naj bi bili pri podrejenih posojilih kazalniki s tako imenovano Brandenburg metodo na podlagi Sporočila Komisije o referenčnih stopnjah uporabljeni tako, da ne bi šlo za pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Komisija je nenadoma odstopila od te prakse odločanja in se opira le na naravo kreditne institucije, ki je dala posojilo. To pa naj bi bil popolnoma neustrezen kazalnik, saj naj bi posebna kreditna institucija lahko ravnala tudi po tržnih pogojih.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve na podlagi člena 296 PDEU
               Tožeča stranka navaja tudi kršitev obveznosti obrazložitve, ki izhaja iz člena 296 PDEU, ker naj bi se Komisija zadovoljila s splošnimi domnevami in sklepanji, ne da bi obrazložila, zakaj posojilni pogoji niso normalni in zakaj je nenadoma odstopila od dosedanje prakse odločanja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela kontradiktornosti, ne glede na to, kako je to načelo zapisano
               Tožeča stranka navaja tudi kršitev načela kontradiktornosti, ne glede na to, kako je to načelo zapisano, saj naj Komisija pred sprejetjem izpodbijane odločbe ne bi razpravljala z zvezno vlado o spremembi svojega stališča.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1998/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri pomoči de minimis (UL L 379, str. 5).


title: Zadeva C-47/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. novembra 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Približevanje zakonodaj — Izdelki iz kakava in čokolade — Označevanje — Dodajanje besede čista ali izraza čista čokolada označevanju nekaterih izdelkov)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. novembra 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-47/09) (1)

   (Približevanje zakonodaj - Izdelki iz kakava in čokolade - Označevanje - Dodajanje besede „čista“ ali izraza „čista čokolada“ označevanju nekaterih izdelkov)
   2011/C 30/02
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Clotuche-Duvieusart in D. Nardi, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 3 Direktive 2000/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2000 o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi (UL L 197, str. 19) in člena 2(1)(a) Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (UL L 109, str. 29) – Označevanje izdelkov iz čokolade – Dodajanje besede „puro“ ali izraza „cioccolato puro“ označevanju izdelkov iz čokolade, ki ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob kot kakavovo maslo.

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da je omogočila, da se imenom izdelkov iz čokolade, ki ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob kot kakavovo maslo, doda pridevnik „čista“, ni izpolnila obveznosti iz, po eni strani, člena 3(5) Direktive 2000/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2000 o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi in, po drugi strani, iz določb člena 3(1) navedene direktive v povezavi s členom 2(1)(a) Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 04.04.2009.


title: Zadeva C-152/15: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 23. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal da Relação de Lisboa – Portugalska) – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Uredba (EGS) št. 3665/87 — Člena 4(1) in 13 — Uredba (EGS) št. 2220/85 — Člen 19(1)(a) — Pogoji za sprostitev garancije, dane za zagotovitev vračila predplačila — Pogoji za dodelitev nadomestila — Primerna tržna kakovost izvoženih proizvodov — Upoštevanje dejstev, ki jih ugotovi pristojni organ po pregledu, ki se izvede po opravljenem izvozu in carinjenju blaga, pri dodelitvi nadomestila — Razlaga sodbe Cruz & Companhia (C-128/13, EU:C:2014:2432))

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/19

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 23. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal da Relação de Lisboa – Portugalska) – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL
   (Zadeva C-152/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Uredba (EGS) št. 3665/87 - Člena 4(1) in 13 - Uredba (EGS) št. 2220/85 - Člen 19(1)(a) - Pogoji za sprostitev garancije, dane za zagotovitev vračila predplačila - Pogoji za dodelitev nadomestila - Primerna tržna kakovost izvoženih proizvodov - Upoštevanje dejstev, ki jih ugotovi pristojni organ po pregledu, ki se izvede po opravljenem izvozu in carinjenju blaga, pri dodelitvi nadomestila - Razlaga sodbe Cruz & Companhia (C-128/13, EU:C:2014:2432)))
   (2016/C 038/28)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Stranke

      Tožeča stranka: Cruz & Companhia Lda

      Toženi stranki: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL

      Izrek

   Člen 19(1)(a) Uredbe Komisije (EGS) št. 2220/85 z dne 22. julija 1985 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema varščin za kmetijske proizvode, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 3403/93 z dne 10. decembra 1993, je treba razlagati tako, da je garancijo, ki jo je izvoznik dal za zagotovitev vračila predplačila, ki je bilo plačano za izvozno nadomestilo, mogoče uveljavljati, če se po pregledu, ki se izvede po opravljenem izvozu in carinjenju zadevnega blaga, dokaže, da eden od ostalih pogojev za dodelitev tega nadomestila, zlasti tisti glede primerne tržne kakovosti izvoženih proizvodov iz člena 13 Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1829/94 z dne 26. julija 1994, ni izpolnjen.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva T-142/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – SIR proti Svetu (Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti glede na razmere v Slonokoščeni obali — Zamrznitev sredstev — Predlog za odlog izvršitve — Ustavitev postopka o glavni stvari — Ustavitev postopka)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/49

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – SIR proti Svetu
   (Zadeva T-142/11 R)
   (Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti glede na razmere v Slonokoščeni obali - Zamrznitev sredstev - Predlog za odlog izvršitve - Ustavitev postopka o glavni stvari - Ustavitev postopka)
   2011/C 269/109
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Abidžan, Slonokoščena obala) (zastopnik: M. Ceccaldi, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in A. Vitro, zastopnika)

      Predmet

   Začasna odredba, s katero se v skladu s členom 278 PDEU želi doseči odlog izvršitve Sklep Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 36) na eni strani in Uredbe Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 1) na drugi strani.

      Izrek

               1.

               O predlogu za začasno odredbo ni treba več odločiti.

               2.

               Svetu Evropske unije se naložijo stroški.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. septembra 2004 v zadevi C-359/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 90/270/EGS — Varstvo delavcev — Delo s slikovnimi zasloni — Minimalne varnostne in zdravstvene zahteve — Neizvršitev prenosa)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/5

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 30. septembra 2004
   v zadevi C-359/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 90/270/EGS - Varstvo delavcev - Delo s slikovnimi zasloni - Minimalne varnostne in zdravstvene zahteve - Neizvršitev prenosa)
   (2004/C 284/09)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-359/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in H. Kreppel) proti Republiki Avstriji (zastopnik: E. Riedl), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 19. avgusta 2003, je Sodišče (šesti senat) v sestavi J.-P. Puissochet, predsednik senata, S. von Bahr in A. Borg Barthet (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 30. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               S tem, da ni sprejela vseh zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za popolno uskladitev z Direktivo Sveta 90/270/EGS z dne 29. maja 1990 o minimalnih varnostnih in zdravstvenih zahtevah za delo s slikovnimi zasloni (peta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS), Republika Avstrija ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


title: Zadeva T-265/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Schumacher Packaging/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Schumacher Packaging/Komisija
   (Zadeva T-265/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/73)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Schumacher Packaging GmbH (Schwarzenberg, Nemčija) (zastopnika: H. Janssen in G.-R. Engel, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj z A. Lukejem in C. Maurerjem, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil nadzorni organ EFTA, se ustavi.

               3.

               Družba Schumacher Packaging GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva T-159/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2013 – Marszałkowski proti UUNT – Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOWY MARKO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti WALICHNOWY MARKO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti MAR-KO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)8(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2013 – Marszałkowski proti UUNT – Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOWY MARKO)
   (Zadeva T-159/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti WALICHNOWY MARKO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti MAR-KO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)8(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 79/24
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Marek Marszałkowski (Sokolniki, Poljska) (zastopnik: C. Sadkowski, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: K. Zajfert in D. Walicka, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG (Blankenheim, Nemčija) (zastopnik: O. Ruhl, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. januarja 2011 (zadeva R 760/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG in Marekom Marszałkowskim.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Mareku Marszałkowskemu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva C-311/09: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 6. maja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države — Davki — DDV — Mednarodni prevoz oseb — Pavšalna obdavčitev prevoznikov s sedežem v tujini)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/14

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 6. maja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-311/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Davki - DDV - Mednarodni prevoz oseb - Pavšalna obdavčitev prevoznikov s sedežem v tujini)
   2010/C 179/22
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in K. Herrmann, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnika: M. Dowgielewicz in M. Szpunar, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 73, 168 in 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Mednarodni cestni prevoz oseb – Nacionalna ureditev, ki za prevoznike s sedežem v tujini določa obveznost plačila DDV po pavšalnem sistemu, ki temelji le na številu potnikov, prepeljanih na nacionalno ozemlje, in ki ne dopušča odbitka davka, plačanega v predhodnih stopnjah

      Izrek

               1.

               Republika Poljska s tem, da je davek na dodano vrednost odmerila tako, kot je določeno v poglavju 13, paragrafu 35, točkah 1, 3, 4 in 5 uredbe ministra za finance z dne 27. aprila 2004 o izvrševanju nekaterih določb zakona o davku na proizvode in storitve, ni izpolnila obveznosti iz členov 73, 168 in 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.

               2.

               Republika Poljska nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva C-64/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države – Ribolovno dovoljenje – Uredba (ES) št. 3690/93 – Plovili Cleopatra in Ocean Quest – Dokončen prenos teh v Argentino)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-64/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Ribolovno dovoljenje - Uredba (ES) št. 3690/93 - Plovili Cleopatra in Ocean Quest - Dokončen prenos teh v Argentino)
   (2007/C 96/03)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in B. Doherty)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: M. Bethell)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 3690/93 z dne 20. decembra 1993 o ustanovitvi sistema Skupnosti, ki določa predpise za osnovne podatke, ki jih morajo vsebovati ribolovna dovoljenja (UL L 341, str. 93) – Neodvzem ribolovnih dovoljenj ploviloma Cleopatra in Ocean Quest po njunem trajnem prenosu v Argentino.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-197/12: Tožba, vložena 26. aprila 2012 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/7

         Tožba, vložena 26. aprila 2012 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-197/12)
   2012/C 217/13
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Dintilhac in C. Soulay, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni odobrila oprostitve DDV za transakcije, na katere se nanaša člen 262(II)(2), (3), (6) in (7) splošnega davčnega zakonika, ki se zahteva v zvezi s plovbo na odprtem morju, kar zadeva plovila, ki opravljajo prevoz potnikov za plačilo, in plovila, ki so namenjena opravljanju tržne dejavnosti, ni izpolnila svojih obveznosti, ki jih ima na podlagi direktive o DDV (1), zlasti člena 148(a), (c) in (d) te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v okviru te tožbe trdi, da oprostitev DDV za transakcije, na katere se nanaša člen 262(II), točke 2, 3, 6 in 7, splošnega davčnega zakonika (CGI) ni bila predmet zahteve za dodelitev za plovbo na odprtem morju, kar zadeva plovila, ki opravljajo prevoz potnikov za plačilo, in plovila, ki so namenjena opravljanju tržne dejavnosti. Pogoj, ki se nanaša na plovila za plovbo na odprtem morju, je bil namreč med zakonske določbe, ki urejajo DDV v Franciji, dodan kot odgovor na obrazloženo mnenje, ki ga je Komisija naslovila na nacionalne organe. Vendar je bil uskladitvi člena 262(II)(2) CGI z direktivo o DDV odvzet polni učinek s pozivom organom, ki je bil objavljen po spremembi zakonodaje in ki ne vsebuje pogoja, ki se nanaša na plovbo na odprtem morju, čeprav je ta določen z zakonom.
   Po mnenju Komisije nobena od trditev, ki jih je tožena stranka podala v predhodnem postopku, povezanih zlasti z ozko razlago člena 148(a) Direktive o DDV in preozko razlago pogoja, ki se nanaša na plovila za plovbo na odprtem morju, ne more upravičiti nespoštovanja določb navedene direktive. Poleg tega, kar zadeva člen 131 Direktive 2006/112/ES, ki ga navajajo francoski organi, ta ne more upravičiti izjeme od načela ozke razlage oprostitev.

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-12/15: Tožba, vložena 13. januarja 2015 – Banco Santander in Santusa/Komisija

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/24

         Tožba, vložena 13. januarja 2015 – Banco Santander in Santusa/Komisija
   (Zadeva T-12/15)
   (2015/C 081/32)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Banco Santander, SA (Santander, Španija) in Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in J. Panero Rivas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razloge za razglasitev ničnosti iz te tožbe razglasi za dopustne in jim ugodi;

               —

               za ničen razglasi člen 1 Sklepa, v delu v katerem je z njim ugotovljeno, da se nova upravna razlaga člena 12 TRLIS, ki jo je sprejela španska uprava, šteje za državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               za ničen razglasi člen 4(1) Sklepa v delu, v katerem od Kraljevine Španije zahteva, da ukine to, kar šteje za sistem pomoči, kakor je opisan v členu 1;

               —

               za ničen razglasi člen 4 od (2) do (5) Sklepa, ker Kraljevini Španiji nalaga izterjavo zneskov, ki jih Komisija šteje za državno pomoč;

               —

               podredno, omeji obseg obveznosti izterjave, naložene Kraljevini Španiji v členu 4(2) Sklepa enako kot v prvem in drugem sklepu.

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi Španija/Komisija, T-826/14.
   Zlasti navaja napačno uporabo prava pri pravni opredelitvi državne pomoči, pri identifikaciji upravičenca pomoči in opredelitvi upravne razlage kot drugačne pomoči, kot se presoja v sklepih Komisije, ter kršitev načel zaupanja v pravo, načela estoppel in načela pravne varnosti.


title: Zadeva T-492/17: Tožba, vložena 31. julija 2017 – Fleig/ESZD

text:
               25.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 318/20

         Tožba, vložena 31. julija 2017 – Fleig/ESZD
   (Zadeva T-492/17)
   (2017/C 318/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stephan Fleig (Berlin, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo z dne 19. septembra 2016, s katero je direktor direktorata za kadrovske zadeve Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) kot organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, odločil o odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas tožeče stranke z učinkom od 19.06.2017 (v različici, v kateri je bila ta odločba o odpovedi izdana nazadnje na podlagi zavrnitve pritožbe tožeče stranke z dne 19.04.2017), razglasi za nično;

               —

               ESZD naloži, da tožeči stranki plača ustrezen znesek kot nadomestilo za nastalo nepremoženjsko škodo, katerega višino bo določilo Splošno sodišče, ter

               —

               ESZD naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, nastalih tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD)

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja s strani ESZD, načela dobrega upravljanja (člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah), načela sorazmernosti ter varstva pred neupravičeno odpustitvijo (člen 30 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave iz člena 41(1) in (2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.


title: Zadeva T-553/14: Tožba, vložena 22. julija 2014 – Wm. Wrigley Jr. proti UUNT(Extra)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/16

         Tožba, vložena 22. julija 2014 – Wm. Wrigley Jr. proti UUNT(Extra)
   (Zadeva T-553/14)
   2014/C 351/19
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Združene države) (zastopniki: M. Kinkeldey, S. Brandstätter in C. Schmitt, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. maja 2014 v zadevi R 218/2014-5 naj se razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v črni in beli barvi, ki vsebuje besedni element „Extra“ za proizvode iz razredov 3, 21 in 30 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 7 37  657

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-254/09 P: Pritožba, ki jo je 9. julija 2009 vložila družba Calvin Klein Trademark Trust zoper sodbo Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašeno 7. maja 2009 v zadevi Calvin Klein Trademark Trust proti UUNT in Zafra Marroquineros, S.L., T-185/07

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/29

         Pritožba, ki jo je 9. julija 2009 vložila družba Calvin Klein Trademark Trust zoper sodbo Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašeno 7. maja 2009 v zadevi Calvin Klein Trademark Trust proti UUNT in Zafra Marroquineros, S.L., T-185/07
   (Zadeva C-254/09 P)
   2009/C 205/50
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Calvin Klein Trademark Trust (zastopnik: T. Andrade Boué, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Zafra Marroquineros, S.L.

      Predlogi pritožnice:

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje (šesti senat) z dne 7. maja 2009 v zadevi T-185/07 naj se razveljavi;

               —

               UUNT in Zafra Marroquineros, S.L. naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Kršitev sodne prakse v zvezi z razlago člena 8(1) Uredbe št. 40/94 (1) o znamki Skupnosti, v skladu s katero je treba upoštevati vse dejavnike, ki so pomembni za konkreten primer: dejstvo, da je prijaviteljica znamke Skupnosti to znamko uporabljala, da bi posnemala ugledne znamke cK, ni bilo pravno presojeno, že sama ravnanja tožeče stranke pa nesporno dokazujejo, da sta črki CK najbolj razlikovalen del izpodbijane znamke Skupnosti.
   Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 40/94, ker se v okviru tega člena ni preučil ugled nasprotnih znamk.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-633/13: Tožba, vložena 22. novembra 2013 – Reed Exhibitions proti UUNT (INFOSECURITY)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/37

         Tožba, vložena 22. novembra 2013 – Reed Exhibitions proti UUNT (INFOSECURITY)
   (Zadeva T-633/13)
   2014/C 52/71
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Reed Exhibitions Ltd (Richmond, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. septembra 2013, izdano v zadevi R 1544/2012-5;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „INFOSECURITY“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 35 in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 10 155 596

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b) in (c) ter 7(3) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti


title: Zadeva C-215/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – E. Friz GmbH proti Carsten von der Heyden (Varstvo potrošnikov — Pogodbe, sklenjene zunaj poslovnih prostorov — Področje uporabe Direktive 85/577/EGS — Pristop k zaprtemu nepremičninskemu skladu v obliki osebne družbe — Odstop)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – E. Friz GmbH proti Carsten von der Heyden
   (Zadeva C-215/08) (1)

   (Varstvo potrošnikov - Pogodbe, sklenjene zunaj poslovnih prostorov - Področje uporabe Direktive 85/577/EGS - Pristop k zaprtemu nepremičninskemu skladu v obliki osebne družbe - Odstop)
   2010/C 148/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: E. Friz GmbH

      Tožena stranka: Carsten von der Heyden

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga členov 1(1) in 5(2) Direktive Sveta 85/577/EGS z dne 20. decembra 1985 za varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov (UL L 372, str. 31) – Področje uporabe – Pristop potrošnika k zaprtemu nepremičninskemu skladu v obliki osebne družbe, katerega namen je v bistvu kapitalska naložba – Pravni učinki odstopa

      Izrek

               1.

               Direktiva Sveta z dne 20. decembra 1985 za varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov (85/577/EGS) se uporablja za pogodbo, sklenjeno v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, ki se nanaša na pristop potrošnika k zaprtemu nepremičninskemu skladu, ki je ustanovljen kot osebna družba, če je namen takega pristopa predvsem finančna naložba, in ne članstvo v tej družbi.

               2.

               Člen 5(2) Direktive 85/577 v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, ne nasprotuje nacionalnemu pravilu, na podlagi katerega lahko potrošnik v primeru preklica pristopa k zaprtemu nepremičninskemu skladu, ki je ustanovljen kot osebna družba in h kateremu je pristopil ob obisku prodajalca na njegovem domu, za katerega ni izrecno izrazil želje, od te družbe zahteva nadomestilo, ki se izračuna na podlagi vrednosti njegovega deleža na dan njegovega izstopa iz tega sklada, in tako morebiti dobi vrnjen znesek, ki je manjši od njegovega vložka, ali pa mora poplačati del izgub tega sklada.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva T-123/15: Tožba, vložena 16. marca 2015 – Unicorn/UUNT – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice)

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/29

         Tožba, vložena 16. marca 2015 – Unicorn/UUNT – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice)
   (Zadeva T-123/15)
   (2015/C 171/34)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka Unicorn a.s. (Praga, Češka republika) (zastopnik: L. Lorenc, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Ciper)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „UNICORN-čerpací stanice“ – Znamka Skupnosti št. 1 1 0 14  685

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 13. januarja 2015 v zadevi R 153/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               UUNT ni ustrezno upošteval dokaze, ki jih je predložila tožeča stranka;

               —

               UUNT je napačno presodil ugled prejšnjih znamk.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. junija 2005 v zadevi C-123/02: Evropski parlament proti Royal & Sun Alliance Insurance (Arbitražna klavzula — Zavarovalne pogodbe — Odpoved zaradi povečanja zavarovane nevarnosti — Zloraba — Pogodbena odgovornost — Odškodnina)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/1

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 16. junija 2005
   v zadevi C-123/02: Evropski parlament proti Royal & Sun Alliance Insurance (1)

   (Arbitražna klavzula - Zavarovalne pogodbe - Odpoved zaradi povečanja zavarovane nevarnosti - Zloraba - Pogodbena odgovornost - Odškodnina)
   (2005/C 193/01)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-123/02, Evropski parlament (zastopniki: D. Petersheim, O. Caisou-Rousseau in M. Ecker) proti Royal & Sun Alliance Insurance (avocats: J.-L. Fagnart in L. Vael) zaradi tožbe na podlagi člena 238 ES, vložene dne 5. aprila 2002, je Sodišče (tretji senat) v sestavi A. Rosas, predsednik, R. Schintgen (poročevalec) in K. Schiemann, sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 16. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odpoved zavarovanj v pogodbah št. 5.013.347 in 1F516.071, o kateri je Royal & Sun Alliance Insurance Evropski parlament obvestil dne 9. oktobra in dne 6. novembra 2001, predstavlja protipravno odpoved teh pogodb.

               2.

               Royal & Sun Alliance Insurance se naloži, da Evropskemu parlamentu povrne škodo, ki mu jo je povzročil s protipravno odpovedjo pogodb št. 5.013.347 in 1F516.071.

               3.

               Znesek, ki ga je treba plačati za povračilo škode, ki jo je Royal & Sun Alliance Insurance povzročil Evropskemu parlamentu se za leto 2001 dobi tako, da se, prvič, znesek 205.131,75 evrov pomnoži z odstotkom premij, ki jih je prejel Royal & Sun Alliance Insurance, glede na njihov celotni znesek, ki ga Parlament dolguje štirim sozavarovalcem in, drugič, tako da se znesek 178.453,01 evrov pomnoži s tem istim odstotkom in ulomkom 44/46, ki ustreza deležu upoštevnega časa. Od zneska teh dveh zmnožkov je treba nadalje odšteti znesek, ki ga je ta institucija plačala, oziroma bi ga morala plačati Royal & Sun Alliance Insurance za zavarovanje njenega premoženja, ki se nahaja v Belgiji in v Luksemburgu za obdobje od 5. novembra 2001 do 31. decembra 2001 za zavarovanje „delovni spori – teroristična dejanja“ in za vsa zavarovanja, ki krijejo njegovo premoženje, ki se nahaja v Franciji za obdobje od 18. novembra 2001 do 31. decembra 2001.

               4.

               Znesek, ki ga je treba plačati za povračilo škode, ki jo je Royal & Sun Alliance Insurance povzročil Evropskemu parlamentu se za leto 2002 dobi tako, da se znesek 389.291,73 evrov pomnoži z odstotkom premij, ki bi jih prejel Royal & Sun Alliance Insurance, glede na njihov celotni znesek, ki bi ga Evropski parlament štirim sozavarovalcem moral plačati za zavarovanja za leto 2002 in tako, da se od tako dobljenega zmnožka odšteje znesek, ki bi ga ta institucija morala Royal & Sun Alliance Insurance plačati za kritje vseh premoženjskih škod na njenem premoženju, ki se nahaja v Franciji za leto 2002.

               5.

               Zneski, ki jih Evropskemu parlamentu dolguje Royal & Sun Alliance Insurance se od 4. aprila 2002 obrestujejo po zakoniti obrestni meri.

               6.

               Royal & Sun Alliance Insurance se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 144, 15.06.2002.


title: Zadeva T-742/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. julija 2016 – Alpha Calcit/EUIPO – Materis Paints Italia (CALCILITE) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije CALCILITE — Prejšnja besedna znamka Evropske unije Calcilit — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost med proizvodi — Člena (8)(1)(b) in 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Upoštevna javnost — Javnost, ki je skupna zadevnim proizvodom)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. julija 2016 – Alpha Calcit/EUIPO – Materis Paints Italia (CALCILITE)
   (Zadeva T-742/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije CALCILITE - Prejšnja besedna znamka Evropske unije Calcilit - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost med proizvodi - Člena (8)(1)(b) in 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Upoštevna javnost - Javnost, ki je skupna zadevnim proizvodom))
   (2016/C 314/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbh (Köln, Nemčija) (zastopnik: F. Hauck, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unija za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Materis Paints Italia SpA (Novate Milanese, Italija) (zastopniki: P. L. Roncaglia, F. Rossi in N. Parrotta, odvetniki)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. septembra 2014 (zadeva R 753/2013-4), ki se nanaša na postopek za ugotovitev ničnosti med družbama Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft in Materis Paints Italia.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 4. septembra 2014 (zadeva R 753/2013-4) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na proizvode „barve, firneži, laki; sredstva za zaščito proti rji in sredstva za konzerviranje lesa; barvilna sredstva; jedkala“, označene z izpodbijano znamko.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbh, EUIPO in družba Materis Paints Italia SpA nosijo vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 462, 22.12.2014.


title: Zadeva T-173/05: Tožba Martine Heus proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. aprila 2005

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/39

         Tožba Martine Heus proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. aprila 2005
   (Zadeva T-173/05)
   (2005/C 182/72)
   Jezik postopka: francoščina
   Martine Heus, s prebivališčem v Anderlechtu (Belgija), ki jo zastopa Lucas Vogel, avocat, je dne 27. aprila 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično Odločbo OPI z dne 7. januarja 2005, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke z dne 18. oktobra 2004 proti odločbi z dne 19. julija 2004, ki jo je sprejel predsednik natečajne komisije COM/PC/04 s katero je bil tožeči stranki zavrnjen pristop k navedenem natečaju;

               2.

               razveljaviti, če je potrebno, navedeno odločbo, ki jo je dne 19. julija 2004 sprejel predsednik natečajne komisije COM/PC/04;

               3.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki je bil pristop k natečaju zavrnjen z obrazložitvijo, da ne izpolnjuje pogoja petih let delovne dobe v okviru Komisije ali druge institucije, obdobja poklicen dejavnosti, ki jih je opravila na Komisiji kot začasna sodelavka, natečajna komisija ni upoštevala.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja kršitev členov 27 in 29(1) Kadrovskih predpisov kot tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, kolikor naj bi imele izpodbijane odločbe in obvestilo o natečaju, v vsakem primerih v razlagi, ki ji jo je podal AIPN, učinek zavrnitve tožeče stranke iz razlogov, ki izhajajo izključno iz njenega nekdanjih položaja (položaj pogodbenega uslužbenca in ne položaj uslužbenca, ki izhaja iz Kadrovskih predpisov).
   Tožeča stranka se prav tako sklicuje na kršitev načela prepovedi diskriminacije, kolikor naj bi sporna merila dovoljevala pristop k natečaju drugim kandidatom, ki so manj sposobni ali ki imajo manj delovnih izkušenj v okviru Komisije.


title: Zadeva C-118/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 307, drugi odstavek, ES — Nesprejetje ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti med dvostranskimi sporazumi, sklenjenimi s tretjimi državami pred pristopom države članice k Evropski uniji, in Pogodbo ES — Dvostranski sporazumi o naložbah, ki jih je Republika Finska sklenila z Rusko federacijo, Republiko Belorusijo, Ljudsko republiko Kitajsko, Malezijo, Demokratično socialistično republiko Šrilanko in Republiko Uzbekistan)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-118/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 307, drugi odstavek, ES - Nesprejetje ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti med dvostranskimi sporazumi, sklenjenimi s tretjimi državami pred pristopom države članice k Evropski uniji, in Pogodbo ES - Dvostranski sporazumi o naložbah, ki jih je Republika Finska sklenila z Rusko federacijo, Republiko Belorusijo, Ljudsko republiko Kitajsko, Malezijo, Demokratično socialistično republiko Šrilanko in Republiko Uzbekistan)
   2010/C 24/03
   Jezik postopka: finščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Huttunen, H. Støvlbæk in B. Martenczuk, zastopniki)

      Tožena stranka: Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in C. Blaschke, zastopnika), Madžarska (zastopnik: J. Fazekas, zastopnik), Republika Latvija (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik), Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 307, drugi odstavek, ES – Nesprejetje ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti s Pogodbo glede določb o prenosu kapitala, ki jih vsebujejo dvostranski sporazumi o naložbah, ki jih je Republika Finska sklenila z Rusko federacijo, Belorusijo, Kitajsko, Malezijo, Šrilanko in Uzbekistanom.

      Izrek

               1.

               Republika Finska s tem, da ni sprejela ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti s Pogodbo glede določb s področja prenosa kapitala, vsebovanih v dvostranskih sporazumih o naložbah za vzajemno spodbujanje in varovanje naložb, ki jih je sklenila z nekdanjo Zvezo sovjetskih socialističnih republik, katere naslednica je Ruska federacija (sporazum podpisan 8. februarja 1989), Republiko Belorusijo (sporazum podpisan 28. oktobra 1992), Ljudsko republiko Kitajsko (sporazum podpisan 4. septembra 1984), Malezijo (sporazum podpisan 15. aprila 1985), Demokratično socialistično republiko Šrilanko (sporazum podpisan 27. aprila 1985) in Republiko Uzbekistan (sporazum podpisan 1. oktobra 1992), ni izpolnila obveznosti iz člena 307, drugi odstavek, ES.

               2.

               Republiki Finski se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Zvezna republika Nemčija, Republika Litva, Republika Madžarska in Republika Avstrija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva C-405/05: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/271/EGS — Onesnaženje in škodljivi vplivi — Čiščenje komunalne odpadne vode — Neobstoj ukrepov za zagotovitev primernega čiščenja komunalne odpadne vode več aglomeracij)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-405/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/271/EGS - Onesnaženje in škodljivi vplivi - Čiščenje komunalne odpadne vode - Neobstoj ukrepov za zagotovitev primernega čiščenja komunalne odpadne vode več aglomeracij)
   (2007/C 56/16)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: S. Pardo Quintillán, X. Lewis in H. van Vliet, zastopniki)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: C. White, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 4(1) in (3) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40) — Neobstoj zagotovitve primernega čiščenja komunalne odpadne vode več aglomeracij
   Izrek

               1)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni uvedlo ukrepov, potrebnih za zagotovitev ustreznega čiščenja komunalne odpadne vode iz aglomeracij Bangor, Brighton, Broadstairs, Carrickfergus, Coleraine, Donaghadee, Larne, Lerwick, Londonderry, Margate, Newtownabbey, Omagh in Portrush najkasneje do 31. decembra 2000, ni izpolnilo obveznosti iz člena 4(1) in (3) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode.

               2)

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.


title: Zadeva T-372/14: Tožba, vložena 26. maja 2014 – HK Intertrade proti Svetu

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/35

         Tožba, vložena 26. maja 2014 – HK Intertrade proti Svetu
   (Zadeva T-372/14)
   2014/C 261/60
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hong Kong) (zastopniki: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, D. Sellers in N. Pilkington, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Sveta iz dopisa z dne 14. marca 2014, naslovljenega na odvetnike tožeče stranke, o pregledu seznama oseb in subjektov iz Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012, in iz Priloge IX k Uredbi (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, kakor se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012, v delu, v katerem je z njim zavrnjeno črtanje tožeče stranke s seznama oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi, razglasi za ničen;

               —

               to zadevo združi z zadevo T–159/13 v skladu s členom 50(1) Poslovnika;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, in sicer pomanjkljivo obrazložitev in očitno napačno presojo Sveta.
   Tožeča stranka trdi, da čeprav je hčerinska družba delniške družbe National Iranian Oil Company (NIOC), Svet ni dokazal, da to Iranski državi prinaša gospodarsko korist, ki bi bila v nasprotju s ciljem izpodbijanih ukrepov. Tožeča stranka tudi trdi, da je Svet dejansko ni nikoli uvrstil na seznam in da te napake ni mogoče odpraviti s popravkom, kot je to storil Svet.


title: Zadeva T-351/14: Tožba, vložena 20. maja 2014 – Construlink proti UUNT – Wit-Software (GATEWIT)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/30

         Tožba, vložena 20. maja 2014 – Construlink proti UUNT – Wit-Software (GATEWIT)
   (Zadeva T-351/14)
   2014/C 261/54
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Construlink – Tecnologias de Informação, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: M. Lopes Rocha, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA (Coimbra, Portugalska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. marca 2014 v zadevi R 1059/2013-1;

               —

               presodi, da je prijava znamke št. 1 0 1 28  262 GATEWIT v celoti utemeljena;

               —

               UUNT in nasprotni stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „GATEWIT“ za storitve iz razreda 42 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 1 28  262

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „wit software“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 42 in nacionalna registracija imena družbe „Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA“

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za izbris in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 8(4)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-489/08 P: Pritožba, ki jo je vložil Matthias Rath 12. novembra 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 8. septembra 2008 v zadevi T-374/06, Matthias Rath proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/9

         Pritožba, ki jo je vložil Matthias Rath 12. novembra 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 8. septembra 2008 v zadevi T-374/06, Matthias Rath proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu
   (Zadeva C-489/08 P)
   (2009/C 82/17)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnik: Matthias Rath (zastopniki: S. Ziegler, C. Kleiner in F. Dehn, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi pritožnika

               —

               Razveljavi naj se odločitev sedmega senata Sodišča prve stopnje z dne 8. septembra 2008 v zadevi T-374/06;

               —

               ugodi naj se predlogom, podanim na prvi stopnji;

               —

               stroške postopka naj se naloži Uradu za usklajevanje na notranjem trgu in intervenientu.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje naj bi z zadevnim sklepom potrdilo odločbo prvega odbora za pritožbe, v skladu s katero naj bi v zvezi s prehranskimi dopolnili in dietetskimi snovmi za nemedicinsko uporabo obstajala verjetnost zmede med besedno znamko „EPICAN“, ki jo je prijavil pritožnik, in prejšnjo besedno znamko Skupnosti „EPIGRAN FORTE“
   Pritožnik opira svojo pritožbo na kršitev člena 8(1), točka b, Uredbe št. 40/94. Sodišče naj bi presojo podobnosti izdelka in znaka oprlo na napačna dejstva. Če bi Sodišče dejstva pravilno presodilo, bi moralo priti do sklepa, da med nasproti stoječima znakoma ni verjetnosti zmede. To naj bi še posebej veljalo, ker – kot je Sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo – naj bi potrošnik posebno pozornost dajal blagu, ki je predmet spora.


title: Zadeva C-481/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z dne 3. avgusta 2004 v upravnem sporu med Engin Torun in Stadt Augsburg, intervenienta: 1. Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, 2. Landesanwaltschaft Bayern

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z dne 3. avgusta 2004 v upravnem sporu med Engin Torun in Stadt Augsburg, intervenienta: 1. Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, 2. Landesanwaltschaft Bayern
   (Zadeva C-481/04)
   (2005/C 19/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Bundesverwaltungsgericht je s sklepom z dne 3. avgusta 2004 v upravnem sporu med Engin Torun in Stadt Augsburg, intervenienta: 1. Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, 2. Landesanwaltschaft Bayern, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 22. novembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesverwaltungsgericht predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali izgubi polnoletni otrok v Zvezni republiki Nemčiji že več kot tri leta zakonito zaposlenega turškega delavca, ki je s pomočniškim izpitom zaključil poklicno izobraževanje za poklic kovinar, pravico do prebivanja, ki izhaja iz pravice po členu 7(2) Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS – Turčija (v nadaljevanju: Sklep 1/80), da se lahko prijavi na vsako delovno mesto – razen v primerih iz člena 14 Sklepa 1/80 in pri zapustitvi države članice gostiteljice brez opravičenih razlogov za daljše časovno obdobje – tudi v primeru, če je bil

                           (a)

                           obsojen na enotno kazen zapora treh let in treh mesecev zaradi ropa in kaznivih dejanj, povezanih z mamili, kazen – tudi kasneje – ni bila spremenjena v pogojno obsodbo in je celotno kazen prestal z vštetjem časa, prestanega v priporu?

                           (b)

                           zakonito zaposlen kot delavec v Zvezni republiki Nemčiji in je tako sam pridobil in kasneje spet izgubil pravico do prebivanja, ki izhaja iz pravice do dostopa do zaposlitve po členu 6(1), pododstavka 2 in 3, Sklepa 1/80?
                           Je do takšne izgube prišlo zato, ker

                                       (aa)

                                       je njegovo zadnje delovno razmerje prenehalo, ker ga je delodajalec odpustil brez odpovednega roka zaradi zasvojenosti z mamili?

                                       (bb)

                                       se ni ponovno prijavil kot brezposelna oseba pri pristojnem organu po trimesečni bolezni v časovnem obdobju treh delovnih dni med koncem trajanja delovne nezmožnosti in odvzemom prostosti zaradi storitve kaznivega dejanja?

                                       (cc)

                                       je bil zaradi ropa in kaznivih dejanj, povezanih z mamili, obsojen na enotno kazen zapora treh let in treh mesecev, ta kazen – tudi kasneje – ni bila spremenjena v pogojno obsodbo, je celotno kazen prestal z vštetjem časa, prestanega v priporu, in v tem času ni bil iskalec zaposlitve na zakonitem trgu dela, ampak se je približno čez četrt leta po izpustitvi iz pripora ponovno zaposlil pri nekem podjetju za določen čas, ne da bi imel pravico do prebivanja po nacionalnem pravu države?

               2.

               V primeru, da je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen: Ali izgubi turški državljan pravico do prebivanja, ki izhaja iz pravice do dostopa do zaposlitve po členu 6(1), pododstavka 2 in 3, Sklepa 1/80, pod predpostavkami, navedenimi zgoraj v vprašanju 1 b)?


title: Zadeva T-436/12: Tožba, vložena 28. septembra 2012 – Deutsche Rockwool Mineralwoll proti UUNT – Ceramicas del Foix (Rock & Rock)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/25

         Tožba, vložena 28. septembra 2012 – Deutsche Rockwool Mineralwoll proti UUNT – Ceramicas del Foix (Rock & Rock)
   (Zadeva T-436/12)
   2012/C 379/43
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Nemčija) (zastopnik: J. Krenzel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Ceramicas del Foix, SA (Barcelona, Španija)

      Predlogi

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. julija 2012 v zadevi R 495/2011-2 naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka „Rock & Rock“ za proizvode iz razredov 2, 19 in 27 – registracija znamke Skupnosti št. 3468774

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Zahteva za ugotovitev ničnosti je temeljila na relativnih razlogih za zavrnitev na podlagi člena 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009. Vložnik zahteve za izbris je navedel te prejšnje pravice: registracija nemške blagovne znamke št. 30229274 besedne znamke „Rock“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 6, 7, 8, 17, 19, 37 in 42; registracija nemške znamke št. 30212141 besedne znamke „MASTERROCK“ za proizvode in storitve iz razredov 17, 19 in 37; registracija nemške znamke št. 39920622 besedne znamke „FIXROCK“ za proizvode iz razredov 6, 17 in 19; registracija nemške znamke št. 2078534 besedne znamke „FLEXIROCK“ za proizvode iz razreda 19; registracija nemške znamke št. 39732094 besedne znamke „COVERROCK“ za proizvode iz razredov 17 in 19; registracija nemške znamke št. 30306452 besedne znamke „CEILROCK“ za proizvode iz razredov 6, 17 in 19.

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-87/15: Tožba, vložena 20. februarja 2015 – Aston Martin Lagonda/UUNT (Prikaz rešetk na prednjem delu motornega vozila)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/59

         Tožba, vložena 20. februarja 2015 – Aston Martin Lagonda/UUNT (Prikaz rešetk na prednjem delu motornega vozila)
   (Zadeva T-87/15)
   (2015/C 138/76)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aston Martin Lagonda (Gaydon, Združeno kraljestvo) (zastopnik: D. Farnsworth, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: znamka Skupnosti, označena kot „drugo“, ki prikazuje rešetke na prednjem delu motornega vozila – Zahteva za registracijo št. 11 867 215

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. decembra 2014 v zadevi R 1797/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično v delu, v katerem je bila z njo potrjena ugotovitev preizkuševalca, da je bila prijavljena znamka prima facie brez razlikovalnega učinka v zvezi z zadevnim blagom in storitvami;

               —

               dovoli objavo prijave znamke Skupnosti št. 11 867 215;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-406/13: Tožba, vložena 29. julija 2013 – Gossio proti Svetu

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/28

         Tožba, vložena 29. julija 2013 – Gossio proti Svetu
   (Zadeva T-406/13)
   2013/C 313/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marcel Gossio (Casablanca, Maroko) (zastopnik: S. Zokou, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nične:

                           —

                           Sklep Sveta 2010/656/SZVP in Uredbo Sveta (ES) št. 560/2005 ter Izvedbeni sklep Sveta 2012/144/SZVP z dne 8. marca 2012, s katerimi so določeni omejevalni ukrepi zaradi razmer v Slonokoščeni obali, v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

                           —

                           sklep z dne 17. maja 2013 o potrditvi in podaljšanju zgoraj navedenih omejevalnih ukrepov, ker so usmerjeni v to, da mora tožeča stranka ostati na seznamu oseb in subjektov, navedenih v Prilogi II k Sklepu 2010/656/SZVP in v Prilogi IA k Uredbi (ES) št. 560/2005 o omejevalnih ukrepih proti Slonokoščeni obali.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: prekoračitev pooblastil in očitna napaka pri presoji, ker:

                           —

                           dejstva, očitana tožeči stranki, nimajo nobene objektivne podlage in niso podprta z nobenim oprijemljivim dokazom;

                           —

                           ni mogoče dokazati objektivne povezave med razlogi, navedenimi za utemeljitev omejevalnih ukrepov, sprejetih proti tožeči stranki, in splošnimi razmerami v Slonokoščeni obali;

                           —

                           so pravne podlage omejevalnih ukrepov, sprejetih proti tožeči stranki, v nasprotju z zadnjimi razlogi za utemeljitev teh ukrepov;

                           —

                           sklepi Sveta pomenijo izkrivljanje postopka ali pooblastil.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic tožeče stranke in zlasti domneve nedolžnosti, svobode gospodarske pobude, lastninske pravice, načela sorazmernosti, pravice do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja ter pravice do tega, da se z njo ne ravna nečloveško in ponižujoče.


title: Zadeva T-68/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. oktobra 2008 – SGL Carbon proti Komisiji ( Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg elektrotehničnih in mehanskih ogljikovih in grafitnih proizvodov – Smernice o načinu določanja glob – Teža in trajanje kršitve – Načelo sorazmernosti – Načelo enakega obravnavanja – Zgornja meja v višini 10 % prometa – Zamudne obresti )

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. oktobra 2008 – SGL Carbon proti Komisiji
   (Zadeva T-68/04) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg elektrotehničnih in mehanskih ogljikovih in grafitnih proizvodov - Smernice o načinu določanja glob - Teža in trajanje kršitve - Načelo sorazmernosti - Načelo enakega obravnavanja - Zgornja meja v višini 10 % prometa - Zamudne obresti“)
   (2008/C 301/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: SGL Carbon AG (Wiesbaden, Nemčija) (zastopnika: M. Klusmann in A. von Bonin, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: F. Castillo de la Torre in W. Mölls, zastopnika, skupaj s H.-J. Freundom, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/420/ES z dne 3. decembra 2003 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva C.38.359 – Elektrotehnični in mehanski ogljikovi in grafitni proizvodi) in, podredno, predlog za znižanje višine globe, ki je bila z navedeno odločbo naložena tožeči stranki.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi SGL Carbon AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-285/05: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 28. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias — Grčija) — Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes grammes, N.E. Lésvou, Blue Star Ferries proti Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou (Člen 104(3) Poslovnika — Uredba (EGS) št. 3577/92 — Pomorska kabotaža — Prehodno obdobje — Neposredna uporaba — Direktiva 98/18/ES — Varnostni predpisi in standardi za potniške ladje — Združljivost nacionalne ureditve, ki prepoveduje opravljanje pomorskih storitev ladjam, ki so dosegle določeno starost)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/23

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 28. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias — Grčija) — Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes grammes, N.E. Lésvou, Blue Star Ferries proti Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou
   (Zadeva C-285/05) (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Uredba (EGS) št. 3577/92 - Pomorska kabotaža - Prehodno obdobje - Neposredna uporaba - Direktiva 98/18/ES - Varnostni predpisi in standardi za potniške ladje - Združljivost nacionalne ureditve, ki prepoveduje opravljanje pomorskih storitev ladjam, ki so dosegle določeno starost)
   (2006/C 326/45)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Symvoulio tis Epikrateias
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes grammes, N.E. Lésvou, Blue Star Ferries

      Toženi stranki: Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Symvoulio tis Epikrateias — Razlaga členov 1(2), 4 in 6(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami (pomorska kabotaža) (UL L 364, str.7) — Možnost, da se posamezniki sklicujejo na uredbo, da izpodbijajo veljavnost nacionalne ureditve, ki je bila sprejeta, preden je potekla veljavnost oprostitve, ki jo je določala Uredba — Razlaga členov 5(2) in 6(3)(a), (b), (c), (f) ter (g) Direktive Sveta št. 98/18/ES z dne 17. marca 1998 o varnostnih predpisih in standardih za potniške ladje (UL L 144, str.1) — Skladnost nacionalne ureditve, ki prepoveduje opravljanje pomorskih storitev ladjam, ki so dosegle določeno starost
   Izrek

               1)

               Ob upoštevanju določb člena 6(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami (pomorska kabotaža) je treba to uredbo razlagati tako, da pred 1. januarjem 2004 posameznikom ne podeljuje pravic na področju kabotaže z grškimi otoki za redne storitve prevoza potnikov in prevoza s trajektom, niti ne za storitve, ki jih opravljajo ladje, ki imajo manj kot 650 bruto ton.

               2)

               Člena 5(2) in 6(3)(a), (c), (f) in (g), Direktive Sveta 98/18/ES z dne 17. marca 1998 o varnostnih predpisih in standardih za potniške ladje je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, ki absolutno prepoveduje opravljanje domačih prevozov ladjam, ki so dosegle določeno starost, če zadevna država članica ni sprejela ukrepov za izboljšanje varnostnih zahtev v skladu s postopkom, določenim v členu 7(4) te direktive.

      (1)  UL 243, 1.10.2005.


title: Zadeva T-278/17: Tožba, vložena 10. maja 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/36

         Tožba, vložena 10. maja 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN)
   (Zadeva T-278/17)
   (2017/C 213/49)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bank of New York Mellon Corp. (New York, New York, Združene države Amerike) (zastopnika: A. Klett in K. Schlüter, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nixen Partners (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU, NEXEN‘ – Zahteva za registracijo št. 13 374 152

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2017 v zadevi R 1570/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo z dne 23. februarja 2017 v zadevi R 1570/2016-2 in zavrne ugovor;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka in postopka pred odborom za pritožbe ter oddelkom za ugovore, vključno z vsemi stroški, ki jih je v the postopkih imela tožeča stranka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-597/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 23. novembra 2016 – Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)/Antonio Zecca

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 23. novembra 2016 – Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)/Antonio Zecca
   (Zadeva C-597/16)
   (2017/C 063/21)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Vlagatelj odgovora na pritožbo v postopku s kasacijsko pritožbo: Antonio Zecca

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da v primeru pravnomočne ugotovitve neobstoja ravnanja, ki je vključevalo kaznivo dejanje, ni mogoče brez potrebe po nadaljnji presoji nacionalnega sodišča uvesti postopka ali pregona zaradi istih dejanj v poznejšem postopku, katerega namen je naložitev sankcij, ki jih je mogoče zaradi njihove vrste in strogosti opredeliti kot kazenske?

               2.

               Ali mora nacionalno sodišče pri presoji učinkovitosti, sorazmernosti in odvračilnosti sankcij za ugotovitev kršitve načela ne bis in idem iz člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah upoštevati omejitve kazni, določene z Direktivo 2014/57/EU (1)?

      (1)  Direktiva 2014/57/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o kazenskih sankcijah za zlorabo trga (direktiva o zlorabi trga) (UL L 173, str. 179).


title: Zadeva C-572/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Francija) 8. decembra 2010 – Clément Amedee proti Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Francija) 8. decembra 2010 – Clément Amedee proti Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Zadeva C-572/10)
   2011/C 72/07
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Clément Amedee

      Tožene stranke: Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je za mehanizem, vzpostavljen z določbami člena L.12(b) zakonika o civilnih in vojaških pokojninah, kakor so bile spremenjene z določbami člena 48 zakona z dne 21. avgusta 2003, in z določbami člena R.13 navedenega zakonika, kakor so bile spremenjene z določbami člena 6 dekreta z dne 26. decembra 2003, mogoče šteti, da se z njim izvaja posredna diskriminacija – v smislu člena 157 Pogodbe o Evropski uniji – staršev bioloških otrok glede na delež moških, ki lahko izpolnjujejo pogoj v zvezi s prekinitvijo dejavnosti za neprekinjeno obdobje vsaj dveh mesecev, in to predvsem zaradi neobstoja zakonskega okvira, ki bi jim omogočal izpolnitev tega pogoja v okviru plačanega dopusta?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je tako vzpostavljena posredna diskriminacija lahko upravičena z določbami člena 6(3) Sporazuma, priloženega Protokolu št. 14 o socialni politiki?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali določbe Direktive št. 79/7/EGS (1) ovirajo ohranitev določb členov L.12(b) in R.13 zakonika o civilnih in vojaških pokojninah?

               4.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, odgovora na drugo in tretje vprašanje pa nikalna, ali mora biti izpodbijanje določb navedenih členov omejeno le na diskriminacijo, ki jo vsebujejo te določbe, ali pa se kaže kot nezmožnost uradnikov obeh spolov, da zahtevajo uporabo teh določb?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (UL 1979. L 6, str. 24).


title: Zadeva T-14/09: Tožba, vložena 16. januarja 2009 – Vanhecke proti Parlamentu

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/47

         Tožba, vložena 16. januarja 2009 – Vanhecke proti Parlamentu
   (Zadeva T-14/09)
   (2009/C 69/104)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Frank Vanhecke (Brugge, Belgija) (zastopnika: R. Tournicourt in B. Siffert, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti spornega sklepa Evropskega parlamenta z dne 18. novembra 2008, ki je bil tožeči stranki vročen 30. novembra 2008, s katerim je bila tožeči stranki odvzeta poslanska imuniteta;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   De Minister van Justitie van België (belgijski pravosodni minister) je z dopisom, naslovljenim na predsednika Evropskega parlamenta, predlagal, da se tožeči stranki odvzame poslanska imuniteta. Ta predlog je bil po mnenju tožeče stranke vložen na zahtevo urada državnega tožilstva v mestu Dendermonde, ki je želelo uvesti kazenski pregon zoper tožečo stranko zaradi vsebine članka, objavljenega v lokalnem strankarskem časopisu mesta Sint-Niklaas, odgovorni založnik katerega je bila tožeča stranka.
   Na podlagi tega je Evropski parlament sklenil, da tožeči stranki odvzame poslansko imuniteto.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka najprej navaja, da v skladu s členom 10 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti uživajo poslanci Evropskega parlamenta na ozemlju svoje države imunitete, priznane poslancem nacionalnih parlamentov v zadevni državi. Po mnenju tožeče stranke iz tega sledi, da lahko predlog za odvzem imunitete poslancu Evropskega parlamenta vloži organ, ki je v skladu z nacionalno zakonodajo pristojen za vložitev predloga za odvzem imunitete poslancu nacionalnega parlamenta. Zato mora predlog za izvedbo postopka za odvzem parlamentarne imunitete pravosodnemu ministru predložiti generalno državno tožilstvo, kot to velja na ravni Hof van beroep (pritožbeno sodišče), ne pa kot je bilo storjeno v obravnavanem primeru, ko je predlog vložil lokalni urad državnega tožilstva, organiziran na ravni Arrondissement (okrožij).
   Drugi razlog se nanaša na odločanje Odbora za pravne zadeve Evropskega parlamenta. Tožeča stranka navaja, da bi morali člani odbora, ki so odločali o predlogu za odvzem poslanske imunitete tožeče stranke, bodisi biti navzoči na naroku, na katerem je bila zaslišana tožeča stranka, bodisi imeti verodostojen zapisnik s predstavitvijo utemeljitve. Tožeča stranka meni, da ni bilo tako.
   Tretjič se tožeča stranka sklicuje na nespoštovanje zaupnosti in obveznosti varovanja skrivnosti. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je bilo poročilo predsednika Odbora za pravne zadeve medijem na voljo pred končnim glasovanjem tega odbora.
   Četrtič tožeča stranka navaja, da je bil kršen člen 7 Poslovnika Evropskega parlamenta, ker je bila na plenarnem zasedanju onemogočena vsakršna razprava.
   Petič tožeča stranka zatrjuje, da je obrazložitev spornega sklepa pomanjkljiva, ker ta zgolj napotuje na poročilo Odbora za pravne zadeve.
   Šestič tožeča stranka izpodbija obrazložitev, ki jo je podal Odbor za pravne zadeve, da „med naloge poslanca Evropskega parlamenta ne sodi, da je odgovorni založnik časopisa nacionalne politične stranke“. Po mnenju tožeče stranke je naloga politika, da izraža in razširja politično mnenje, izdajanje političnega časopisa in opravljanje nalog odgovornega založnika pa zagotovo sodita med naloge poslanca Evropskega parlamenta.


title: Zadeva C-65/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 16. februarja 2009 – Gebr. Weber GmbH proti Jürgnu Wittmerju

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 16. februarja 2009 – Gebr. Weber GmbH proti Jürgnu Wittmerju
   (Zadeva C-65/09)
   2009/C 90/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gebr. Weber GmbH

      Tožena stranka: Jürgen Wittmer

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe člena 3(3), prvi in drugi pododstavek, Direktive 1999/44/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonski določbi, v skladu s katero prodajalec ob neskladnosti dobavljenega potrošniškega blaga lahko zavrne vrsto sredstva, ki ga zahteva potrošnik, tudi takrat, ko bi mu povzročilo stroške, ki bi bili v primerjavi z vrednostjo, ki bi jo imelo potrošniško blago brez neskladnosti s pogodbo, in pomenom neskladja s pogodbo nesprejemljivi (absolutno nesorazmerni)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je treba določbe člena 3(2) in (3), tretji pododstavek, zgoraj navedene direktive razlagati tako, da mora prodajalec ob vzpostavitvi skladnosti potrošniškega blaga s pogodbo z zamenjavo blaga nositi stroške odstranitve s pogodbo neskladnega potrošniškega blaga iz stvari, v katero je potrošnik vgradil potrošniško blago v skladu z njegovo vrsto in namenom?

      (1)  UL L 171, 7.7.1999, str. 12.


title: Zadeva C-49/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia de Cartagena – Španija) – Finanmadrid EFC SA/Jesús Vicente Albán Zambrano, María Josefa García Zapata, Jorge Luis Albán Zambrano, Miriam Elisabeth Caicedo Merino (Predhodno odločanje — Direktiva 93/13/EGS — Nepošteni pogoji — Postopek za izdajo plačilnega naloga — Postopek izvršbe — Pristojnost nacionalnega izvršilnega sodišča, da se po uradni dolžnosti sklicuje na ničnost nepoštenega pogoja — Načelo pravnomočnosti — Načelo učinkovitosti — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Sodno varstvo)

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia de Cartagena – Španija) – Finanmadrid EFC SA/Jesús Vicente Albán Zambrano, María Josefa García Zapata, Jorge Luis Albán Zambrano, Miriam Elisabeth Caicedo Merino
   (Zadeva C-49/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji - Postopek za izdajo plačilnega naloga - Postopek izvršbe - Pristojnost nacionalnega izvršilnega sodišča, da se po uradni dolžnosti sklicuje na ničnost nepoštenega pogoja - Načelo pravnomočnosti - Načelo učinkovitosti - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Sodno varstvo))
   (2016/C 145/04)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanmadrid EFC SA

      Tožene stranke: Jesús Vicente Albán Zambrano, María Josefa García Zapata, Jorge Luis Albán Zambrano, Miriam Elisabeth Caicedo Merino

      Izrek

   Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih [nepoštenih] pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki sodišču, ki mu je predložen predlog za izvršbo plačilnega naloga, ne dovoljuje, da po uradni dolžnosti presoja nepoštenost pogoja iz pogodbe, ki jo je sklenil prodajalec ali ponudnik s potrošnikom, kadar organ, ki mu je predložen predlog za izdajo plačilnega naloga, ni pristojen opraviti navedene presoje.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva C-75/13: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – SEK Zollagentur GmbH proti Hauptzollamt Gießen (Carinska unija in skupna carinska tarifa — Nezakonita odstranitev blaga, zavezanega uvoznim dajatvam, izpod carinskega nadzora — Nastanek carinskega dolga)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – SEK Zollagentur GmbH proti Hauptzollamt Gießen
   (Zadeva C-75/13) (1)

   ((Carinska unija in skupna carinska tarifa - Nezakonita odstranitev blaga, zavezanega uvoznim dajatvam, izpod carinskega nadzora - Nastanek carinskega dolga))
   2014/C 282/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SEK Zollagentur GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Gießen

      Izrek

               1.

               Člena 50 in 203 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 648/2005 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da je treba šteti, da je blago v začasni hrambi odstranjeno izpod carinskega nadzora, če je sicer zanj vložena deklaracija za zunanji tranzitni postopek, vendar ne zapusti skladišča in ni predloženo namembnemu carinskemu organu, tranzitni dokumenti pa so bili temu organu predloženi.

               2.

               Člen 203(3), četrta alinea, Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 648/2005, je treba razlagati tako, da je v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, v katerih je blago odstranjeno izpod carinskega nadzora, oseba, ki je kot pooblaščeni pošiljatelj blago vnesla v carinski postopek zunanjega skupnostnega tranzita, dolžnik v skladu s to določbo.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


20150731035616932015/C 270/306572013TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150702242522Zadeva T-657/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. julija 2015 – BH Stores/UUNT – Alex Toys (ALEX) „Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti ALEX – Nacionalni besedna in figurativna znamka ALEX – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Dopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe – Obveznost obrazložitve – Člen 75 Uredbe št. 207/2009 – Neobstoj podobnosti med proizvodi in storitvami, ki so označeni z nasprotujočimi si znamkami – Neobstoj verjetnosti zmede“
 ---documentbreak--- C2702015SL2420120150702SL0030242252Sodba Splošnega sodišča z dne 2. julija 2015 – BH Stores/UUNT – Alex Toys (ALEX)
   (Zadeva T-657/13) (
         1
      )
   „„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ALEX — Nacionalni besedna in figurativna znamka ALEX — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Dopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009 — Neobstoj podobnosti med proizvodi in storitvami, ki so označeni z nasprotujočimi si znamkami — Neobstoj verjetnosti zmede““2015/C 270/30Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: BH Stores BV (Curaçao, Avtonomna ozemlje Nizozemske) (zastopnika: T. Dolde, odvetnik, in M. Hawkins, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Alex Toys LLC (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopniki: G. Macías Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal in E. Armero, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. septembra 2013 (zadeva R 1950/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama BH Stores BV in Alex Toys LLC.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi BH Stores BV se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi stroški, ki jih je družba Alex Toys LLC priglasila v postopku pred odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (
         1
      )	UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva T-122/11: Tožba, vložena 2. marca 2011 – Yao N’Dré proti Svetu

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/18

         Tožba, vložena 2. marca 2011 – Yao N’Dré proti Svetu
   (Zadeva T-122/11)
   2011/C 130/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Paul Yao N’Dré (zastopnik: J.-C. Tchikaya, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali in Uredbe Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so v bistvu enaki ali podobni tistim, navedenim v zadevi T-118/11, Attey proti Svetu.


title: Zadeva T-166/16: Tožba, vložena 13. aprila 2016 – Panzeri/Parlament

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/32

         Tožba, vložena 13. aprila 2016 – Panzeri/Parlament
   (Zadeva T-166/16)
   (2016/C 200/45)
   Jezik postopka: italijanšćina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pier Antonio Panzeri (Calusco d'Adda, Italija) (zastopnik: C. Cerami, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbi ugodi in s tem izpodbijana akta razglasi za nična, ker sta nezakonita;

               —

               posledično Evropskemu parlamentu naloži, naj vrne znesek 12 000 EUR s pripadajočimi obrestmi in revalorizacijo ali večji znesek, ki bo nakazan med postopkom na podlagi izpodbijanega naloga;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper dopis št. D 302681 Generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 11. februarja 2016, ki vsebuje obrazložitev plačilnega naloga št. 2016-207 z istega dne, s katerim je naloženo vračilo zneskov, ki naj bi bili neupravičeno prejeti za parlamentarno pomoč.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim iz zadeve T-677/15, Panzeri/Parlament in Komisija (UL 2016 C 27, str. 11).


title: Izbris zadeve C-84/05

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/13

         Izbris zadeve C-84/05 (1)

   (2005/C 330/32)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   S sklepom z dne 7. septembra 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-84/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.