title: Zadeva C-479/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG proti Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Intelektualna lastnina — Modeli Skupnosti — Uredba (ES) št. 6/2002 — Členi 7(1), 11(2), 19(2), 88 in 89(1)(a) in (d) — Neregistrirani model Skupnosti — Varstvo — Razkritje javnosti — Novost — Tožba v zvezi s kršitvami — Dokazno breme — Zastaranje — Prekluzija — Uporabljivo pravo)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG proti Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH
   (Zadeva C-479/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Intelektualna lastnina - Modeli Skupnosti - Uredba (ES) št. 6/2002 - Členi 7(1), 11(2), 19(2), 88 in 89(1)(a) in (d) - Neregistrirani model Skupnosti - Varstvo - Razkritje javnosti - Novost - Tožba v zvezi s kršitvami - Dokazno breme - Zastaranje - Prekluzija - Uporabljivo pravo)
   2014/C 93/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 7(1), prvi stavek, členov 11(2), 19(2) in 89(1)(a) in (d) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 142) – Pojem razkritja javnosti – Dokazno breme glede posnemanja neregistriranega modela – Model, predstavljen v razstavnem prostoru zunaj običajnega opazovanja poklica in razkrit podjetniku specializiranega sektorja brez pogoja zaupnosti – Zastaralni rok za pravico prepovedi uporabe tretjim subjektom – Zastaranje – Določitev prava, ki se uporabi za spore na področju ponarejanja in ničnosti modelov Skupnosti

      Izrek

               1.

               Člen 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti je treba razlagati tako, da je mogoče šteti, da je lahko videz izdelka v normalnem poteku poslovanja utemeljeno postal znan specializiranim krogom zadevnega področja, ki delujejo v Evropski uniji, če so bile slike videza navedenega izdelka posredovane trgovcem, ki poslujejo v tem sektorju, kar mora ob upoštevanju okoliščin zadeve, v kateri odloča, preveriti sodišče za modele Skupnosti.

               2.

               Člen 7(1), prvi stavek, Uredbe št. 6/2002 je treba razlagati tako, da videz neregistriranega izdelka, čeprav je postal dostopen tretjim osebam brez izrecnega ali neizrecnega pogoja zaupnosti, v normalnem poteku poslovanja ni mogel utemeljeno postati znan specializiranim krogom zadevnega področja, ki delujejo v Evropski uniji, če je bil dostopen zgolj enemu podjetju iz navedenega področja ali je bil razstavljen le v enem razstavnem prostoru podjetja, ki je zunaj ozemlja Unije, kar mora ob upoštevanju okoliščin zadeve, v kateri odloča, preveriti sodišče za modele Skupnosti.

               3.

               Člen 19(2), prvi pododstavek, Uredbe št. 6/2002 je treba razlagati tako, da imetnik varovanega modela nosi dokazno breme, da je izpodbijana uporaba posledica posnemanja tega videza izdelka. Vendar mora sodišče za modele Skupnosti, če ugotovi, da se lahko, če se navedenemu imetniku naloži to dokazno breme, onemogoči ali čezmerno oteži predložitev tega dokaza, da bi zagotovilo spoštovanje načela učinkovitosti, za ublažitev teh težav uporabiti vsa procesnopravna sredstva, ki jih daje na voljo nacionalno pravo, če je treba pa tudi pravila nacionalnega prava v zvezi z urejanjem in olajšanjem dokaznega bremena.

               4.

               Zastaranje in prekluzijo, ki ju je mogoče navesti v odgovoru na tožbo na podlagi členov 19(2) in 89(1)(a) Uredbe št. 6/2002, ureja nacionalno pravo, ki ga je treba uporabiti ob spoštovanju načel enakovrednosti in učinkovitosti.

               5.

               Člen 89(1)(d) Uredbe št. 6/2002 je treba razlagati tako, da zahtevke, ki se nanašajo na uničenje ponarejenih izdelkov, ureja pravo – vključno z mednarodnim zasebnim pravom – države članice, v kateri pride do dejanj kršitve ali zagrožene kršitve. Za zahtevke, ki se nanašajo na povračilo škode, nastale zaradi dejavnosti storilca teh kršitev, ter na pridobitev informacij o teh dejavnostih, da bi se opredelilo škodo, se v skladu s členom 88(2) te uredbe uporablja nacionalno pravo sodišča za modele Skupnosti, ki obravnava zadevo, vključno z mednarodnim zasebnim pravom.

      (1)  UL C 32, 2.2.2013.


title: Zadeva C-57/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 3. februarja 2012 – Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL proti Commission communautaire commune

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 3. februarja 2012 – Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL proti Commission communautaire commune
   (Zadeva C-57/12)
   2012/C 118/19
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour constitutionnelle

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL

      Tožena stranka: Commission communautaire commune

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba zdravstvene storitve iz člena 2(2)(f) in socialne storitve iz člena 2(2)(j) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (1) razlagati tako, da se ta direktiva ne uporablja za centre za dnevno oskrbo v smislu uredbe Commission communautaire commune z dne 24. aprila 2008 o ustanovah za oskrbo ali nastanitev starejših oseb, ker nudijo pomoč in oskrbo, ki sta primerni glede na izgubo samostojnosti starejših oseb, in za centre za nočno oskrbo v smislu iste uredbe, ker nudijo pomoč in zdravstveno oskrbo, ki ju starejšim osebam ne morejo stalno zagotavljati njihovi bližnji?

      (1)  UL L 376, str. 36.


title: Zadeva C-224/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – BGŻ Leasing sp. z o.o. proti Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (DDV — Storitev lizinga skupaj s storitvijo zavarovanja predmeta lizinga, za katero pogodbo sklene lizingodajalec, s stroški za to zavarovanje pa obremeni lizingojemalca — Opredelitev — Enotna sestavljena storitev ali ločeni storitvi — Oprostitev — Zavarovalna transakcija)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/4

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – BGŻ Leasing sp. z o.o. proti Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (Zadeva C-224/11) (1)

   (DDV - Storitev lizinga skupaj s storitvijo zavarovanja predmeta lizinga, za katero pogodbo sklene lizingodajalec, s stroški za to zavarovanje pa obremeni lizingojemalca - Opredelitev - Enotna sestavljena storitev ali ločeni storitvi - Oprostitev - Zavarovalna transakcija)
   2013/C 63/04
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: BGŻ Leasing sp. z o.o.

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Naczelny Sąd Administracyjny – Razlaga členov 2(1)(c), 28,in 135(1)(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Storitev lizinga skupaj s storitvijo zavarovanja predmeta lizinga, za katero pogodbo sklene lizinško podjetje, s stroški za to zavarovanje pa obremeni lizingojemalca – Opredelitev transakcije za namene DDV, kot enotna sestavljena storitev ali ločeni storitvi

      Izrek

               1.

               Za namene davka na dodano vrednost je treba storitev zavarovanja predmeta lizinga in storitev lizinga načeloma obravnavati kot ločeni in samostojni storitvi. V pristojnosti predložitvenega sodišča je, da ob upoštevanju posebnih okoliščin v postopku v glavni stvari ugotovi, ali sta zadevni transakciji med seboj toliko povezani, da ju je treba šteti za enotno storitev, ali pa ju je, nasprotno, treba šteti za ločeni storitvi.

               2.

               Kadar sam lizingodajalec zavaruje predmet lizinga in z enakim zneskom stroškov zavarovanja obremeni lizingojemalca, je taka transakcija v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, zavarovalna transakcija v smislu člena 135(1)(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.

      (1)  UL C 219, 23.7.2011


title: Zadeva C-211/06 P: Pritožba, ki jo je  9. maja 2006  vložila Herta Adam zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne  22. februarja 2006  v zadevi Herta Adam proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-342/04

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/18

         Pritožba, ki jo je 9. maja 2006 vložila Herta Adam zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 22. februarja 2006 v zadevi Herta Adam proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-342/04
   (Zadeva C-211/06 P)
   (2006/C 165/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Herta Adam (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi

               —

               Razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 22. februarja 2006 v zadevi T-342/04 (Herta Adam proti Komisiji Evropskih skupnosti) v vseh točkah izreka;

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 2. septembra 2003, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek, ki je določen v členu 4 Priloge 7 h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti;

               —

               Naložitev toženi stranki plačila stroškov obeh postopkov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba temelji na navedbi, da je Sodišče prve stopnje pri razlagi pojma „okoliščine, ki izhajajo iz dela za drugo državo“ iz člena 4(1)(a), druga alineja, Priloge VII h Kadrovskim predpisom, nepravilno uporabilo pravo.


title: Zadeva C-276/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra – Španija) – Pablo Acosta Padín proti Hijos de J. Barreras SA

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/30

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra – Španija) – Pablo Acosta Padín proti Hijos de J. Barreras SA
   (Zadeva C-276/13) (1)

   2014/C 102/47
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-96/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 22. februarja 2010 – Frans Bosschaert proti Državi Belgiji, Slachthuizen Georges Goossens en Zonen NV in Slachthuizen Goossens NV

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 22. februarja 2010 – Frans Bosschaert proti Državi Belgiji, Slachthuizen Georges Goossens en Zonen NV in Slachthuizen Goossens NV
   (Zadeva C-96/10)
   2010/C 113/44
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

               Tožeča stranka

               :

               Frans Bosschaert

               Tožene stranke

               :

                           Država Belgija

                           Slachthuizen Georges Goossens NV

                           Slachthuizen Goossens NV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravo Skupnosti preprečuje nacionalnemu sodišču, da uporabi zastaralni rok petih let, ki je določen v nacionalni zakonodaji za terjatve do države, za terjatve iz naslova dajatev, plačanih državi članici na podlagi mešanega sistema pomoči in dajatev, ki ni bil samo delno protipraven, ampak hkrati tudi delno nezdružljiv s pravom Skupnosti, in pred začetkom veljavnosti novega sistema pomoči in obveznih prispevkov, ki je nadomestil prvi sistem in ki ga je Komisija z dokončno odločbo razglasila za združljivega s pravom Skupnosti, vendar pa s pravom Skupnosti ni združljiv, če so bili ti prispevki naloženi retroaktivno za obdobje pred sprejetjem ustrezne odločbe?

               2.

               Ali v primeru, ko država članica naloži dajatev posamezniku, ki je sam zavezan, da te dajatve prevali na druge posameznike, s katerimi opravlja trgovsko dejavnost v sektorju, za katerega je država članica predvidela mešani sistem pomoči in dajatev, ki pa se pozneje izkaže ne samo za deloma protipravnega, ampak tudi za nezdružljivega s pravom Skupnosti, pravo Skupnosti nasprotuje temu, da za te posameznike v skladu z nacionalnimi predpisi velja krajši zastaralni rok za zahtevek za vračilo prispevkov, ki niso združljivi s pravom Skupnosti, od države članice, medtem ko velja za uveljavljanje zahtevkov za vračilo istih prispevkov zoper druge zasebne posrednike daljši zastaralni rok, tako da se ta posrednik lahko znajde v položaju, v katerem izterjava zoper njega ni zastarala, je pa zastarala zoper državo članico, in lahko drugi gospodarski subjekti terjajo tega posrednika, ta pa mora po potrebi vložiti verzijski zahtevek zoper državo članico, vendar prispevkov, ki jih je sam plačal neposredno državi članici, od nje ne more terjati?

               3.

               Ali pravo Skupnosti preprečuje državi članici, da se v okviru obrambe v postopku za varstvo pravic posameznikov, ki jih imajo po Pogodbi ES, ki ga je zoper njo sprožil posameznik, sklicuje na nacionalne zastaralne roke, ki so v primerjavi s tistimi, ki veljajo v skladu z nacionalnim splošnim pravom, zanjo še posebej ugodni, v primeru, kot ga je predložilo nacionalno sodišče, v katerem je posledica teh posebej ugodnih nacionalnih zastaralnih rokov, da je izterjava dajatev, ki so bile plačane državi na podlagi mešanega sistema državnih pomoči in dajatev, ki ni le deloma protipraven, ampak hkrati deloma nezdružljiv s pravom Skupnosti, onemogočena, čeprav je takratno Sodišče Evropskih skupnosti ugotovilo nezdružljivost s pravom Skupnosti šele po izteku teh posebej ugodnih zastaralnih rokov in je protipravnost obstajala že prej?


title: Združeni zadevi T-204/08 in T-212/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Team Relocations in drugi proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg mednarodnih selitvenih storitev v Belgiji — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen — Razdelitev trga — Prirejanje javnih razpisov — Enotna in trajajoča kršitev — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Globe — Smernice o načinu določanju glob iz leta 2006“ )

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Team Relocations in drugi proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-204/08 in T-212/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg mednarodnih selitvenih storitev v Belgiji - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen - Razdelitev trga - Prirejanje javnih razpisov - Enotna in trajajoča kršitev - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Globe - Smernice o načinu določanju glob iz leta 2006)
   2011/C 226/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Team Relocations NV (Zaventem, Belgija) (zastopnika: H. Gilliams in J. Bocken, odvetnika) (zadeva T-204/08), Amertranseuro International Holdings Ltd (London, Združeno kraljestvo), Trans Euro Ltd (London) in Team Relocations Ltd (London) (zastopnik: L. Gyselen, odvetnik) (zadeva T-212/08)

      Tožena stranka: Commission européenne (représentants: A. Bouquet, A. Antoniadis in N. von Lingen, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 926 konč. z dne 11. marca 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/38.543 – mednarodne selitvene storitve) in, podredno, predlog za odpravo ali zmanjšanje globe, naložene tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Družbam Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd in Team Relocations Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadevi T-124/13 in T-191/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2015 – Italija in Španija/Komisija (Jezikovna ureditev — Razpis javnih natečajev za zaposlitev upravnih uslužbencev in strokovno-tehničnih uslužbencev — Izbira drugega jezika med tremi uradnimi jeziki — Jezik sporazumevanja s kandidati natečajev — Uredba št. 1 — Člen 1d(1), člen 27 in člen 28(f) Kadrovskih predpisov — Načelo prepovedi diskriminacije — Sorazmernost)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2015 – Italija in Španija/Komisija
   (Zadevi T-124/13 in T-191/13) (1)

   ((Jezikovna ureditev - Razpis javnih natečajev za zaposlitev upravnih uslužbencev in strokovno-tehničnih uslužbencev - Izbira drugega jezika med tremi uradnimi jeziki - Jezik sporazumevanja s kandidati natečajev - Uredba št. 1 - Člen 1d(1), člen 27 in člen 28(f) Kadrovskih predpisov - Načelo prepovedi diskriminacije - Sorazmernost))
   (2015/C 389/30)
   Jezik postopka: italijanščina in španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agentka, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato) (zadeva T-124/13), Kraljevina Španija (zastopniki: sprva S. Centeno Huerta, nato J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado) (zadeva T-191/13)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: v zadevi T-124/13, J. Currall, B. Eggers in G. Gattinara, in v zadevi T-191/13, J. Curral, J. Baquero Cruz in B. Eggers, agenti)

      Intervenientki v podporo tožečih strank: Italijanska republika, Kraljevina Španija (zastopniki: sprva S. Centeno Huerta, nato J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Predmet

   V zadevi T-124/13: predlog za razglasitev ničnosti, prvič, razpisa javnega natečaja EPSO/AST/125/12 za sestavo rezervnega seznama za zaposlitev strokovno-tehničnih uslužbencev na področjih revizije, financ in računovodstva ter ekonomije in statistike (UL 2012, C 394 A, str. 1), drugič, razpisa javnega natečaja EPSO/AST/126/12 za sestavo rezervnega seznama za zaposlitev strokovno-tehničnih uslužbencev na področju biologije, bioznanosti in zdravstvenih ved, kemije, fizike in ved o materialih, jedrskih raziskav, nizkih gradenj in strojništva, elektrotehnike in elektronike (UL 2012, C 394 A, str. 11), in tretjič, razpisa javnega natečaja EPSO/AD/248/13 za sestavo rezervnega seznama za zaposlitev upravnih uslužbencev (AD6) na področju varnosti stavb in stavbne tehnike (UL 2013, C 29 A, str. 1); in v zadevi T-191/13: predlog za razglasitev ničnosti razpisa javnega natečaja EPSO/AD/248/13.

      Izrek

               1.

               Zadevi T 124/13 in T 191/13 se združita za izdajo te sodbe.

               2.

               Razpis javnega natečaja EPSO/AST/125/12 za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlitev strokovno-tehničnih uslužbencev na področjih revizije, financ in računovodstva ter ekonomije in statistike, razpis javnega natečaja EPSO/AST/126/12 za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlitev strokovno-tehničnih uslužbencev na področjih biologije, bioznanosti in zdravstvenih ved, kemije, fizike in vede o materialih, jedrskih raziskav, nizkih gradenj in strojništva ter elektrotehnike in elektronike ter razpis javnega natečaja EPSO/AD/248/13 za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlitev upravnih uslužbencev (AD 6) na področjih varnosti stavb in stavbne tehnike se razglasijo za nične.

               3.

               Komisija poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki so nastali Italijanski republiki v zadevi T-124/13, in stroške, ki so nastali Kraljevini Španiji v zadevi T-191/13.

               4.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške, povezane z njeno intervencijo v zadevi T-124/13.

      (1)  UL C 164, 8.6.2013.


title: Zadeva T-523/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. avgusta 2015 – Squeeze Life/UUNT – Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik zahteve za registracijo — Popravek odločbe, s katero se konča postopek pred odborom za pritožbe — Ustavitev postopka)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. avgusta 2015 – Squeeze Life/UUNT – Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE)
   (Zadeva T-523/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik zahteve za registracijo - Popravek odločbe, s katero se konča postopek pred odborom za pritožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 354/48)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Squeeze Life, SL (Alicante, Španija) (zastopnika: J.-B. Devaureix in L. Montoya Terán, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Evolution Fresh, Inc. (San Bernardino, Kalifornija, Združene države)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. aprila 2014 (zadeva R 595/2014-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Squeeze Life, SL in Evolution Fresh, Inc.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) nosi svoje stroške in stroške družbe Squeeze Life, SL.

      (1)  UL C 329, 22.9.2014.


title: Zadeva C-488/16 P: Pritožba, ki jo je Bundesverbandes Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise e.V. vložila 13. septembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 5. julija 2016 v zadevi T-167/15, Bundesverband Souvenir- Geschenke –Ehrenpreise e.V./Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/24

         Pritožba, ki jo je Bundesverbandes Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise e.V. vložila 13. septembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 5. julija 2016 v zadevi T-167/15, Bundesverband Souvenir- Geschenke –Ehrenpreise e.V./Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-488/16 P)
   (2017/C 006/32)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise e.V. (zastopnik: B. Bittner, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Freistaat Bayern

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 5. julija 2016 v zadevi T-167/15;

               —

               za nično razglasi znamko Evropske unije št.o010 144 392 „Neuschwanstein“;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Z izpodbijano sodbo T-167/15 se iz naslednjih razlogov krši člen 7(1)(c), člen 7(1)(b) in člen 52(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (1):

               1.

               Splošno sodišče ni upoštevalo, da je poimenovanje „Neuschwanstein“ označba geografskega porekla. V točki 27 sodbe – ki je sama po sebi protislovna – je ugotovilo, da čeprav je grad Neuschwanstein sicer „geografsko določljiv“ pa ni „geografski kraj“, ker naj bi bila glavna funkcija kraja varstvo kulturne dediščine in ne proizvodnja ali trženje spominkov ali storitev. „Glavna funkcija“ geografskega kraja je v zvezi z absolutnim razlogom za zavrnitev glede geografske označbe porekla povsem neupoštevna. Grad Neuschwanstein je nedvomno in nespremenljivo geografsko določljiv, in se v nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča razlikuje od običajnega muzeja, namenjenega tam razstavljenim predmetom, ki jih je – za razliko od gradu Neuschwanstein – mogoče tudi premestiti.
               Upoštevna javnost ne bo analitično prebrala imena kot „nov labodji kamen“, kot je navedeno v izpodbijani sodbi, temveč bo to ime zgolj povezala s svetovno znanim gradom. Z izpodbijano sodbo torej niso upoštevane tudi zahteve, ki jih je Sodišče Evropske unije določilo v sodbi Windsurfing Chiemsee (2), ker upoštevna javnost proizvode z znakom „Neuschwanstein“ poveže z gradom Neuschwanstein kot svetovno znanim turističnim središčem. Ta kraj je torej nedvomno namenjen temu, da se na preference potrošnikov vpliva s povezovanjem proizvoda s krajem, ki lahko spodbudi pozitivne občutke. Zato znak kot geografska označba ne more biti predmet zaščite. V splošnem interesu je, da se imena poznanih znamenitosti, vsaj glede običajnih spominkov, ki se prodajajo in kupujejo z namenom spomina na zadevno znamenitost, pred monopolizacijo zavarujejo z zaščito znamke. Vendar pa Splošno sodišče ni opravilo nobene preučitve proizvodov in storitev, navedenih v prijavi, da bi ugotovilo, če so primerni kot spominki. To pa bi bilo vsekakor nujno, zlasti ob upoštevanju tega, da je bila sporna znamka prijavljena za splošne pojme, kar torej zajema tudi spominke. To, da je v obravnavanem primeru vlagatelj prijave Freistaat Bayern ne vpliva na ta načela, kot je Splošno sodišče poudarilo v sodbi Monaco (3), glede na to da za prijavo za registracijo znamke veljajo ista načela kot za ostale udeležence na trgu.

               2.

               V nasprotju z zahtevami dosedanje sodne prakse je Splošno sodišče v zvezi z absolutnim razlogom za zavrnitev, ki se nanaša na neobstoj razlikovalnega učinka iz člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 ugotovilo, da bi upoštevna javnost prepoznala, da so bili vsi proizvodi označeni z označbo „Neuschwanstein“ proizvedeni, dani na trg ali dostavljeni pod nadzorom Freistaats Bayern (v tem smislu, točka 43 izpodbijane sodbe). Vendar pa kupci proizvodov, ki se tradicionalno prodajajo v bližini znamenitosti, katerih ime nosijo, v tej označbi ne vidijo ime lastnika znamenitosti, niti ne pričakujejo, da je te proizvode proizvedel ali jih dal na trg lastnik. Označba „Neuschwanstein“ služi izključno kot znak spomina na njihov obisk znamenitosti ter spomina na kraj prodaje. Upoštevni skupini oseb je vseeno, kdo je proizvajalec.

               3.

               Šteti je treba, da prijavitelj znamke Neuschwanstein ni ravnal v dobri veri v smislu člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009, glede na to, da sta upoštevna javnost in dokazano tudi prijavitelj znamke že pred prijavo zadevne znamke Evropske unije vedela, da so se v neposredni bližini gradu Neuschwanstein ponujali različni proizvodi, ki so bili označeni z imenom te znamenitosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

      (2)  ECLI:EU:C:1999:230

      (3)  ECLI:EU:T:2015:16


title: Zadeva T-58/16: Tožba, vložena 11. februarja 2016 – Apax Partners/UUNT – Apax Partners Midmarket (APAX)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/36

         Tožba, vložena 11. februarja 2016 – Apax Partners/UUNT – Apax Partners Midmarket (APAX)
   (Zadeva T-58/16)
   (2016/C 111/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Apax Partners LLP (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: D. Rose, J. Curry in J. Warner, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Apax Partners Midmarket (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna znamka: besedna znamka EU „APAX“ – Zahteva za registracijo št. 3 538 981

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 26. novembra 2015 v zadevi R 1441/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v celoti in vrne zahtevo za registracijo sporne znamke EUIPO v ponovno odločanje;

               —

               EUIPO in vsem strankam, udeleženim v postopkih pred odborom naloži plačilo lastnih stroškov in plačilo stroškov tožeče stranke v teh postopkih in v postopkih s pritožbo pred odborom za pritožbe in v postopku z ugovorom B 764 029 pred oddelkom za ugovore.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-102/14 P: Sklep Sodišča (peti senat)z dne 29. septembra 2016 – Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA/Evropska komisija (Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Pogodbe v zvezi s finančno pomočjo Evropske unije za projekte s področja raziskav in razvoja – Revizijsko poročilo v katerem so navedene nepravilnosti – Sklep o izterjavi predplačil, ki jih je izplačala Evropska komisija – Ničnostna tožba – Sklep o začasni ustavitvi plačil – Tožba zaradi nepogodbene odgovornosti – Sklep o nesklenitvi konvencije – Odškodninska tožba – Nedopustnost)

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/5

      Sklep Sodišča (peti senat)z dne 29. septembra 2016 – Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA/Evropska komisija
      (Zadeva C-102/14 P) (1)

      ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Pogodbe v zvezi s finančno pomočjo Evropske unije za projekte s področja raziskav in razvoja - Revizijsko poročilo v katerem so navedene nepravilnosti - Sklep o izterjavi predplačil, ki jih je izplačala Evropska komisija - Ničnostna tožba - Sklep o začasni ustavitvi plačil - Tožba zaradi nepogodbene odgovornosti - Sklep o nesklenitvi konvencije - Odškodninska tožba - Nedopustnost))
      (2016/C 454/10)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (zastopnik: M. Jiménez Perona, odvetnik)

         Druga stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal in B. Conte, agenta, skupaj z J. Rivasom Andrésom, odvetnikom)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrže.

                  2.

                  Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT SA se naloži plačilo stroškov v zvezi s pritožbo.

         (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Združeni zadevi T-828/14 in T-829/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Antrax It/EUIPO – Vasco Group (termosifoni za radiatorje) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirana modela Skupnosti, ki upodabljata termosifone za radiatorje — Prejšnja modela — Ugovor nezakonitosti — Člen 1d Uredbe (ES) št. 216/96 — Člen 41(1) Listine o temeljnih pravicah — Načelo nepristranskosti — Sestava odbora za pritožbe — Ničnostni razlog — Neobstoj individualne narave — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 — Izvršitev sodbe o razveljavitvi odločbe enega od odborov EUIPO za pritožbe s strani EUIPO — Nasičenost stanja tehnike — Datum, glede na katerega se opravi presoja)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Antrax It/EUIPO – Vasco Group (termosifoni za radiatorje)
   (Združeni zadevi T-828/14 in T-829/14) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirana modela Skupnosti, ki upodabljata termosifone za radiatorje - Prejšnja modela - Ugovor nezakonitosti - Člen 1d Uredbe (ES) št. 216/96 - Člen 41(1) Listine o temeljnih pravicah - Načelo nepristranskosti - Sestava odbora za pritožbe - Ničnostni razlog - Neobstoj individualne narave - Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 - Izvršitev sodbe o razveljavitvi odločbe enega od odborov EUIPO za pritožbe s strani EUIPO - Nasičenost stanja tehnike - Datum, glede na katerega se opravi presoja))
   (2017/C 095/13)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Antrax It Srl (Resana, Italija) (zastopnik: L Gazzola, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: sprva P. Bullock, nato L. Rampini in S. Di Natale, agenti)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Vasco Group NV, nekdanja Vasco Group BVBA (Dilsen, Belgija) (zastopnik: J. Haber, odvetnik)

      Predmet

   Dve tožbi zoper odločbi tretjega odbora EUIPO za pritožbe z dne 10. oktobra 2014 (zadevi R 1272/2013-3 in R 1273/2013-3) v zvezi s postopkoma za ugotovitev ničnosti med družbama Vasco Group in Antrax It.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Družba Antrax It Srl poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasila Evropski urad za intelektualno lastnino (EUIPO) in družba Vasco Group NV, vključno s tistimi, ki jih je družba Vasco Group priglasila v postopkih pred odborom za pritožbe v zadevah R 1272/2013-3 in R 1273/2013-3.

      (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva C-194/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden  26. aprila 2006  — Staatssecretaris van Financiën proti Orange European Smallcap Fund N. V.

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 26. aprila 2006 — Staatssecretaris van Financiën proti Orange European Smallcap Fund N. V.
   (Zadeva C-194/06)
   (2006/C 178/25)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden .
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën.

      Tožena stranka: Orange European Smallcap Fund N. V.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 56 ES v povezavi s členom 58(1) ES razlagati tako, da prepoveduje vsakršno ureditev države članice, ki s tem, da v korist kolektivnih finančnih naložbenih podjetij določa nadomestilo, ki je namenjeno upoštevanju obdavčenja, ki ga pri viru obračuna druga država članica na dividende, nakazane tem podjetjem, omejuje — iz razlogov, navedenih v točki 5.2.1. na koncu te sodbe — to nadomestilo:

                           a.

                           na znesek, ki bi ga fizična oseba z bivališčem na Nizozemskem lahko odračunala na podlagi pogodbe, sklenjene na davčnem področju z drugo državo članico;

                           b.

                           če in v obsegu, kadar so lastniki kolektivnih finančnih naložbenih podjetij fizične osebe, ki nimajo bivališča na Nizozemskem, ali subjekti, ki niso podvrženi nizozemskemu davku na družbe?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 popolnoma ali delno pritrdilen:

                           a

                           Ali pojem,,neposredne naložbe iz člena 57(1) ES vsebuje dejstvo lastništva svežnja delnic, ki jih je izdala družba, kadar jih ima lastnik samo kot investicijo, in da mu velikost tega svežnja ne omogoča izvajanja odločilnega vpliva na upravljanje ali nadzor te družbe?

                           b

                           Ali bi bila omejitev pretoka kapitala, povezana z obdavčenjem, ki bi bilo nezakonito, če bi se nanašalo na mednarodne transakcije ali znotraj Skupnosti, prav tako nezakonita na podlagi člena 56 ES, če bi se iste transakcije — v sicer enakih okoliščinah — izvedle v ali iz tretjih držav?

                           c

                           Ali je treba, če je odgovor na vprašanje 2 negativen, člen 56 ES razlagati tako, da nasprotuje omejitvi, ki jo uvede država članica glede nadomestila v korist kolektivnih finančnih naložbenih podjetij, in je nadomestilo namenjeno upoštevanju obdavčenja, ki ga pri viru naloži tretja država na dividende, ki so nakazane tem podjetjem, medtem ko je navedena omejitev obrazložena z okoliščino, da lastniki podjetja niso izključno osebe z bivališčem v zadevni državi članici?

               3.

               Ali je za odgovor na prejšnji vprašanji pomembno upoštevati

                           a

                           dejstvo, da je odbitek, ki se ga obračuna v drugi državi, na dividende, nakazane iz te države, višji kot odbitek, ki se nanaša na dividende, ki se razdelijo med tuje delničarje v državi članici, kjer so ustanovljena kolektivna finančna naložbena podjetja;

                           b

                           dejstvo, da tuji delničarji kolektivnih finančnih naložbenih podjetij bivajo ali so ustanovljeni v državi, s katero je država članica ustanovitve podjetja sklenila sporazum, ki na temelju vzajemnosti določa odračunanje odbitkov na dividende pri viru;

                           c

                           dejstvo, da tuji delničarji kolektivnih finančnih naložbenih podjetij bivajo ali so ustanovljeni v drugi državi članici Skupnosti?


title: Zadeva C-506/08 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. julija 2011 – Kraljevina Švedska proti MyTravel Group plc, Evropski komisiji (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Člen 4(2), druga alinea, in (3), drugi pododstavek — Izjeme od pravice do dostopa, ki se nanašajo na varstvo sodnih postopkov in pravnih nasvetov ter postopka odločanja — Nadzor nad koncentracijami — Dokumenti Komisije, pripravljeni v okviru postopka, ki se je končal z izdajo odločbe o nezdružljivosti koncentracije s skupnim trgom — Dokumenti, ki so bili pripravljeni po tem, ko je Splošno sodišče to odločbo razglasilo za nično)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. julija 2011 – Kraljevina Švedska proti MyTravel Group plc, Evropski komisiji
   (Zadeva C-506/08 P) (1)

   (Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Člen 4(2), druga alinea, in (3), drugi pododstavek - Izjeme od pravice do dostopa, ki se nanašajo na varstvo sodnih postopkov in pravnih nasvetov ter postopka odločanja - Nadzor nad koncentracijami - Dokumenti Komisije, pripravljeni v okviru postopka, ki se je končal z izdajo odločbe o nezdružljivosti koncentracije s skupnim trgom - Dokumenti, ki so bili pripravljeni po tem, ko je Splošno sodišče to odločbo razglasilo za nično)
   2011/C 269/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Kraljevina Švedska (zastopnika: K. Petkovska in A. Falk, zastopnika)

      Intervenientke v podporo pritožnice: Kraljevina Danska (zastopnika: B. Weis Fogh in V. Pasternak Jørgensen, zastopnika), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Wissels in J. Langer, zastopnika), Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik)

      Drugi stranki v postopku: MyTravel Group plc, Evropska komisija (zastopniki: X. Lewis, P. Costa de Oliveira in C. O'Reilly, zastopniki)

      Intervenientke v podporo Komisije: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in B. Klein, zastopnika), Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in A. Adam, zastopniki), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: E. Jenkinson in M. S. Ossowski, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji razširjeni senat) z dne 9. septembra 2008 v zadevi MyTravel proti Komisiji (T-403/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti odbločb Komisije z dne 5. septembra 2005 in z dne 12. oktobra 2005, s katerima je Komisija zavrnila tožeči stranki dostop do nekaterih pripravljalnih dokumentov v zvezi z odločbo z dne 22. septembra 1999, s katero je bila koncentracija, s katero je Airtours plc skušala pridobiti popoln nadzor nad družbo First Choice plc, ugotovljena za nezdružljivo s skupnim trgom in izvajanjem sporazuma EGP (zadeva št. IV/M. 1524 Airtours/First Choice), in do dokumentov, ki so jih pripravile službe Komisije po razveljavitvi te odločbe s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 6. junija 2002 v zadevi T-342/99.

      Izrek

               1.

               Točka 2 izreka sodbe Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 9. septembra 2008 v zadevi MyTravel proti Komisiji (T-403/05) se razveljavi.

               2.

               Odločba Komisije D(2005) 8461 z dne 5. septembra 2005 o zavrnitvi prošnje družbe MyTravel Group plc za dostop do nekaterih pripravljalnih dokumentov Komisije na področju nadzora nad koncentracijami se razglasi za nično v delu, v katerem temelji na členu 4(3), drugi pododstavek, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije.

               3.

               Odločba Komisije D(2005) 9763 z dne 12. oktobra 2005 o delni zavrnitvi prošnje družbe MyTravel Group plc za dostop do nekaterih pripravljalnih dokumentov Komisije na področju nadzora nad koncentracijami se razglasi za nično v delu, v katerem temelji na členu 4(2), druga alinea, in (3), drugi pododstavek, Uredbe št. 1049/2001.

               4.

               Zadeva se vrne Splošnemu sodišču Evropske unije, da to odloči o tožbenih razlogih družbe MyTravel, o katerih se ni izreklo.

               5.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva C-301/13 P: Pritožba, ki jo je El Corte Inglés, S.A. vložila 30. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. marca 2013 v zadevi El Corte Inglés proti UUNT – Chez Gerard (CLUB GOURMET) (T-571/11)

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/34

         Pritožba, ki jo je El Corte Inglés, S.A. vložila 30. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. marca 2013 v zadevi El Corte Inglés proti UUNT – Chez Gerard (CLUB GOURMET) (T-571/11)
   (Zadeva C-301/13 P)
   2013/C 207/57
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: El Corte Inglés, S.A. (zastopnika: J.L. Rivas Zurdo in E. Seijo Veiguela, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Predloga

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2013 v zadevi T-571/11 naj se v celoti razveljavi;

               —

               stranki ali strankam, ki nasprotujejo tej pritožbi, naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   1.   Kršitev načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj
   Načelo pravne varnosti zahteva „nedvoumno ubeseditev, na podlagi katere se lahko zadevne osebe jasno in natančno seznanijo s svojimi pravicami in obveznostmi“. To načelo je povezano z načelom varstva legitimnih pričakovanj, ki določa, da je treba upravne odločbe, ki odstopajo od prejšnjih, ki so lahko njihovim naslovnikom ustvarile legitimna pričakovanja, obrazložiti.
   Način, kako španska sodišča uporabljajo španske sloganske znamke (registrirane med veljavnostjo smernic iz leta 1997), je v očitnem nasprotju z upravnima aktoma Skupnosti iz postopkov z ugovorom B 877 714 in R 571/11 ter s sodbo Splošnega sodišča z dne 20. marca 2013: ker je imel oddelek za ugovore dvome glede navedbe prejšnje znamke, bi jih moral odpraviti s tem, da bi od španskega urada za patente in znamke zahteval pojasnilo glede tega vprašanja ali pa od te stranke zahtevati, naj se izjavi v svojo obrambo.
   2.   Očitno napačna presoja dejanskega stanja
   V skladu s sodbo naj bi bilo dokazano, da je nasprotna znamka registrirana za razred 35 in varuje storitve v zvezi z oglasnimi stavki, ki se uporabljajo kot slogan pri trženju, rabi ali uporabi proizvodov iz razredov 29, 30, 31, 32, 33 in 42. UUNT naj bi vedel za obstoj svoje odločbe z dne 17. julija 2006, v kateri je upošteval navodila za preizkus španskega urada za patente in znamke z dne 11. novembra 1997 o sloganskih znamkah (priloga 4) in sodbi španskega Tribunal Supremo z dne 25. februarja 2004 in 30. maja 2008.
   To, da se zahteva, naj stranka navaja in dokaže, da se varstvo njene prejšnje znamke nanaša na iste proizvode, kot jih zadeva prijava, naj bi pomenilo očitno napačno presojo, saj naj bi to pomenilo zahtevati primer enake uporabe. Tako naj bi zaradi napačne presoje dokazov in dejstev ostalo neodgovorjeno glavno vprašanje: člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1).
   3.   Napačna obrazložitev izpodbijane sodbe
   V izpodbijani sodbi je sicer (v točki 35) priznan pomen sodbe Atomic (2), ki se uporabi, kadar UUNT že ima na voljo informacije o nacionalnem pravu (točka 41), vendar naj bi bilo to protislovno, saj se takrat ne uporabi po uradni dolžnosti.
   V točki 45 je navedeno, da pred UUNT ni mogoče trditi nečesa, kar je bilo zatrjevano v drugih postopkih pred UUNT, vendar naj ne bi bilo obrazloženo, zakaj mora biti tako.
   Z opustitvijo vsakršne primerjalne analize znamk, resničnim tožbenim razlogom (točka 55 sodbe), naj bi bila tej stranki odvzeta možnost obrambe.
   4.   Verjetnost zmede
   Splošno sodišče naj bi kršilo pravico do obrambe s tem, ko ni odločilo o verjetnosti zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009. K tožbenim razlogom, navedenim v točkah od 19 do 22 tožbe, v glavnem spada napačna presoja verjetnosti zmede. V skladu z navedeno sodno prakso je treba verjetnost zmede v javnosti presojati celovito, ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov posameznega primera.

      (1)  Uredba Sveta z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

      (2)  Sodba Splošnega sodišča z dne 20. aprila 2005 v zadevi Atomic Austria proti UUNT – Fábricas Agrupadas de Muñecas de Onil (ATOMIC BLITZ), T-318/03, ZOdl., str. II-1319.


title: Zadeva C-38/13: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Białymstoku – Poljska) – Małgorzata Nierodzik proti Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Pojem „pogoji zaposlitve“  — Odpovedni rok za odpoved pogodbe o zaposlitvi za določen čas — Različno obravnavanje delavcev, zaposlenih za nedoločen čas)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/13

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Białymstoku – Poljska) – Małgorzata Nierodzik proti Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy
   (Zadeva C-38/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določba 4 - Pojem „pogoji zaposlitve“ - Odpovedni rok za odpoved pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Različno obravnavanje delavcev, zaposlenih za nedoločen čas))
   2014/C 135/13
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy w Białymstoku

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Małgorzata Nierodzik

      Tožena stranka: Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Sąd Rejonowy w Białymstoku – Razlaga člena 1 Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o zaposlitvi za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368) ter določb 1 in 4 Priloge k tej direktivi – Nacionalna ureditev, ki določa manj ugodne odpovedne roke v pogodbah o zaposlitvi za določen čas kot v pogodbah za nedoločen čas

      Izrek

   Določbo 4, točka 1, okvirnega sporazuma o zaposlitvi za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je v prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o zaposlitvi za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki za odpoved pogodb o zaposlitvi za določen čas, sklenjenih za več kot šest mesecev, določa možnost uporabe nespremenljivega dvotedenskega odpovednega roka, ne glede na delovno dobo zadevnega delavca, medtem ko je odpovedni rok za pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas odvisen od delovne dobe zadevnega delavca in lahko traja od dveh tednov do treh mesecev, kadar sta obe kategoriji delavcev v primerljivih položajih.

      (1)  UL C 141, 18.5.2013.


title: Zadeva C-460/10 P: Pritožba, ki jo je 21. septembra 2010 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 6. julija 2010 v zadevi T-401/09, Marcuccio proti Sodišču

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/16

         Pritožba, ki jo je 21. septembra 2010 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 6. julija 2010 v zadevi T-401/09, Marcuccio proti Sodišču
   (Zadeva C-460/10 P)
   ()
   2010/C 328/31
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije

      Predlog

   Pritožnik Sodišču predlaga

               —

               v celoti in brez izjem naj se razveljavi sklep šestega senata Splošnega sodišča, ki je bil izdan v zadevi Marcuccio proti Sodišču, T-401/09;

               —

               ugotovi naj se, da je bila tožba na prvi stopnji v zvezi s katero je bil izdan izpodbijani sklep, popolnoma in brez izjem dopustna;
               poleg tega,

               —

               primarno, v celoti in brez izjem naj ugodi zahtevku tožbe na prvi stopnji; poleg tega naj toženi strani na prvi stopnji naloži povračilo, v korist pritožnika, vseh stroškov, ki jih je ta imel v obravnavani zadevi na vseh stopnjah;

               —

               ali, podredno, zadevo v kateri je vložena pritožba vrne prvostopenjskemu sodišču, da to o njej ponovno odloči.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep je nezakonit, tudi zaradi: (a) napačne in nesmotrne razlage in uporabe pravnih načel v zvezi z civilno odgovornostjo ter neutemeljenega in nelogičnega odmika od sodne prakse Evropske unije v zvezi s tem; (b) neostoja obrazložitve, očitne napake pri presoji, neupoštevanja in izkrivljanja dejstev, goljufive, nepopolne in napačne preučitve dokazov, ki jih je predložil pritožnik, kršitve obveznosti clare loqui, neprimernosti, neizpodbojnosti, samovoljnosti nelogičnosti in nesmotrnosti in nerazumljivosti; (c) tega, ker v njem ni odločitve v zvezi s temeljnimi vidiki spora in popolnega neobstoja preiskave; (d) neizpolnitve obveznosti, s strani Splošnega sodišča, da za temelj dveh odločitev, tudi za presojo dokaza, uporabi pojme splošne znanosti, izkustva in občutka; (e) napačne in neprimerne razlage in uporabe pravnih načel v zvezi z nastankom in naložitvijo dokaznega bremena v sodnem postopku.


title: Zadeva T-70/16 P: Pritožba, ki jo je 17. februarja 2016 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 18. decembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-104/13, De Nicola/EIB

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/41

         Pritožba, ki jo je 17. februarja 2016 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 18. decembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-104/13, De Nicola/EIB
   (Zadeva T-70/16 P)
   (2016/C 111/50)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj ugodi tej pritožbi in delno spremeni izpodbijano sodbo, razveljavi točko 2 izreka ter točke od 13 do 17, od 57 do 60 ter od 62 do 68 same sodbe;

               —

               naj ugotovi trpinčenje, ki ga je v škodo C. De Nicolaja izvajala EIB ter EIB naloži, naj C. De Nicolaju povrne utrpljeno škodo, ali, podredno, zadevo vrne v ponovno odločanje drugemu senatu Sodišča za uslužbence, da to v drugačni sestavi ponovno odloči o razveljavljenih točkah. Po pripravi zahtevanega zdravniškega mnenja;

               —

               naj drugi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015, De Nicola/Evropska investicijska banka (F-55/13).
   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe navaja tri pritožbene razloge:

               1.

               prvi pritožbeni razlog: pogodbena narava razmerja med tožečo stranko in EIB.

                           —

                           V zvezi s tem se navaja, da je tožeča stranka zahtevala povračilo pogodbene in nepogodbene škode Evropske unije.

               2.

               drugi pritožbeni razlog: predlog za ugotovitev trpinčenja.

                           —

                           V zvezi s tem se zlasti navaja, da se Sodišče za uslužbence ni moglo izogniti obveznosti preučitve prijave v zvezi s trpinčenjem, in je torej predloge za ugotovitev samega trpinčenja povsem nezakonito razglasilo za nedopustne. Preučitev in pravna opredelitev dejanskega stanja naj bi bila med drugim nujen „prius“ za povračilo navedene škode.

               3.

               tretji pritožbeni razlog: predlog za naložitev povračila škode nastale zaradi trpinčenja.

                           —

                           Pritožnik v zvezi s tem navaja, da so v obravnavanem primeru izpolnjeni pogoji za to, da Splošno sodišče preveri podatke in prizna pravico do povračila utrpljene škode.


title: Zadeva T-86/06: Tožba, vložena  16. marca 2006  — Studio Bichara in drugi proti Komisiji

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/14

         Tožba, vložena 16. marca 2006 — Studio Bichara in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-86/06)
   (2006/C 121/25)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Studio Bichara s.r.l., Riccardo Bichara inMaria Proietti (Rim-Italija) [Zastopniki: M. Pappalardo, M.C. Santacroce, avvocati]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               ugotovi naj nepogodbeno odgovornost Delegacije Komisije v Papui Novi Gvineji in nepogodbeno odgovornost OLAF v zvezi s projektom št. 8. ACP.PNG.003;

               —

               Komisiji in OLAF naj naloži povračilo škode, ki je nastala zaradi nezakonitega ravnanja pri izvajanju projekta št. 8.ACP.PNG.003 v višini 5 884 873,99 evrov;

               —

               Komisiji naj naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Predmet te tožbe je povračilo škode, ki naj bi jo tožeča družba, italijanska projektna družba, ki je več let delovala v okviru programov, ki jih je financirala Evropska unija, utrpela zaradi ravnanja uradnikov Delegacije Komisije v Papui Novi Gvineji in Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) v zvezi z oddajo javnega naročila storitev št. 8.ACP.PNG.003, ki ga financira Evropski razvojni sklad.
   Glede tega opozarja, da je tožeča družba decembra 1999 pridobila zadevno naročilo za projektiranje izboljšanja 9 izobraževalnih ustanov, ki se nahajajo v različnih regijah Papue Nove Gvineje.
   Tožeča družba, skupaj z drugima tožečima strankama, meni, da naj bi v tem primeru obstajala nepogodbena odgovornost Skupnosti:

               —

               zaradi nezakonitega posega Delegacije Komisije v Papui Novi Gvineji v pogodbeno razmerje, ki je obstajalo med Studio Bichara in lokalno vlado v zvezi s predmetnim naročilom storitev. Tak poseg naj bi tožečo družbo prisilil k prezgodnjemu razdrtju pogodbe in s tem zmanjšalo možnosti za sporazumno rešitev spora med pogodbenimi strankami.

               —

               zaradi ravnanja OLAF v preiskavah OF/2002/0261 in OF/2002/0322. Tako ravnanje je treba obravnavati, kot da je v nasprotju bodisi z dolžnostjo OLAF, da svoje preiskave opravlja popolnoma samostojno tudi glede na Evropsko komisijo, bodisi z načeli pravičnosti, nepristranosti in domneve nedolžnosti v razmerju s preiskovanci.


title: Zadeva C-254/14: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 5. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Općinski sud u Velikoj Gorici – Hrvaška) – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju/Đuro Vladika (Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Ukrepi Skupnosti na področju vodne politike – Direktiva 2000/60/ES – Cena, zaračunana potrošniku – Možnost zaračunanja fiksnih stroškov – Dejansko stanje pred pristopom Republike Hrvaške k Evropski uniji – Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/14

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 5. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Općinski sud u Velikoj Gorici – Hrvaška) – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju/Đuro Vladika
      (Zadeva C-254/14) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Ukrepi Skupnosti na področju vodne politike - Direktiva 2000/60/ES - Cena, zaračunana potrošniku - Možnost zaračunanja fiksnih stroškov - Dejansko stanje pred pristopom Republike Hrvaške k Evropski uniji - Očitna nepristojnost Sodišča)
      (2015/C 016/20)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Općinski sud u Velikoj Gorici

         Stranki

         Tožeča stranka: VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju

         Tožena stranka: Đuro Vladika

         Izrek

      Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno za odločanje o vprašanju, ki ga je predložil Općinski sud u Velikoj Gorici (Hrvaška).

         (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva T-447/17: Tožba, vložena 18. julija 2017 – Bowles/ECB

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/27

         Tožba, vložena 18. julija 2017 – Bowles/ECB
   (Zadeva T-447/17)
   (2017/C 347/36)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carlos Bowles (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

               —

               in zato,

                           —

                           razglasi za nično odločbo z dne 31. januarja 2017, s katero je bilo osebje seznanjeno 1. februarja 2017, o imenovanju [X] na delovno mesto svetovalca predsednika in koordinatorja Sveta pri Izvršilnem odboru, razglasi za nično odločbo, da se tožeče stranke ne imenuje na to delovno mesto, in razglasi za nično odločbo, s katero tožeči stranki ni bilo dovoljeno, da kandidira za to delovno mesto;

                           —

                           razglasi za nično odločbo, s katero je bila zavrnjena posebna pritožba z dne 16. maja 2017, ki je bila prejeta 23. maja 2017;

                           —

                           naloži, naj se tožeči stranki povrne premoženjska škoda zaradi izgube možnosti imenovanja na delovno mesto svetovalca predsednika in koordinatorja Sveta pri Izvršilnem odboru;

                           —

                           naloži, naj se tožeči stranki povrne nepremoženjska škoda, ki se na podlagi načela ex aequo et bono oceni na simbolični 1 EUR;

                           —

                           toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načel javnosti, preglednosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije ter člena 20.2 internega poslovnika, člena 8 (a) pogojev za zaposlovanje in člena 1a.1.1 pravil za osebje in členov 2 in 3 PEU in 20 in 41 Listine temeljnih pravic Evropske unije. V zvezi s tem tožeča stranka meni, da sama ni imela možnosti kandidirati za delovno mesto svetovalca predsednika in koordinatorja Sveta pri Izvršilnem odboru, medtem ko je bila [X] ta možnost ponujena.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 1a.7 pravil za osebje, ker ta pravna podlaga omogoča le imenovanje kandidata na delovno mesto svetovalca člana Izvršilnega odbora, ne pa tudi imenovanja kandidata na delovno mesto svetovalca predsednika in koordinatorja Sveta pri Izvršilnem odboru, ki ima tudi naloge, ki so zahtevnejše od nalog svetovalca.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: ni bilo posvetovanja z odborom uslužbencev o vzpostavitvi novega delovnega mesta in o spremembi ravni delovnega mesta koordinatorja, kar krši člena 48 in 49 pogojev za zaposlovanje in memorandum o soglasju.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja, ker naloge, ki se opravljajo na delovnem mestu svetovalca predsednika in koordinatorja Sveta pri Izvršilnem odboru niso opisane.


title: Zadeva C-584/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 29. decembra 2008 – Real Madrid Football Club, Zinedine Zidane, David Beckham, Raul Gonzalez Blanco, Ronaldo Luiz Nazario de Lima, Luis Filipe Madeira Caeiro, Futebol Club Do Porto S.A.D., Victor Baia, Ricardo Costa, Diego Ribas Da Cunha, P.S.V. N.V., Imari BV, Juventus Football Club SPA proti Sporting Exchange Ltd, William Hill Credit Limited, Victor Chandler (International) Ltd, BWIN International Ltd (Betandwin), Ladbrokes Betting and Gaming Ltd, Ladbroke Belgium S.A., Internet Opportunity Entertainment Ltd, Global Entertainment Ltd (Unibet)

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 29. decembra 2008 – Real Madrid Football Club, Zinedine Zidane, David Beckham, Raul Gonzalez Blanco, Ronaldo Luiz Nazario de Lima, Luis Filipe Madeira Caeiro, Futebol Club Do Porto S.A.D., Victor Baia, Ricardo Costa, Diego Ribas Da Cunha, P.S.V. N.V., Imari BV, Juventus Football Club SPA proti Sporting Exchange Ltd, William Hill Credit Limited, Victor Chandler (International) Ltd, BWIN International Ltd (Betandwin), Ladbrokes Betting and Gaming Ltd, Ladbroke Belgium S.A., Internet Opportunity Entertainment Ltd, Global Entertainment Ltd (Unibet)
   (Zadeva C-584/08)
   (2009/C 55/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour d'appel de Liège
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Real Madrid Football Club, Zinedine Zidane, David Beckham, Raul Gonzalez Blanco, Ronaldo Luiz Nazario de Lima, Luis Filipe Madeira Caeiro, Futebol Club Do Porto S.A.D., Victor Baia, Ricardo Costa, Diego Ribas Da Cunha, P.S.V. N.V., Imari BV, Juventus Football Club SPA

      Tožene stranke: Sporting Exchange Ltd, William Hill Credit Limited, Victor Chandler (International) Ltd, BWIN International Ltd (Betandwin), Ladbrokes Betting and Gaming Ltd, Ladbroke Belgium S.A., Internet Opportunity Entertainment Ltd, Global Entertainment Ltd (Unibet)
   Vprašanja za predhodno odločanje
   Vprašanja se nanašajo na to, kako je treba na posebnem področju interneta razlagati člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1).
   Če je bila, kot v obravnavani zadevi, zatrjevana škoda povzročena z internetnimi stranmi in

               a)

               če nobena od toženih družb, ki upravljajo te sporne strani, nima svojega dejanskega sedeža v Belgiji,

               b)

               če nobena od zadevnih strani ne gostuje v Belgiji,

               c)

               če nobena od tožečih strank nima stalnega prebivališča oziroma sedeža v Belgiji,

               d)

               če lahko belgijski uporabniki interneta, ki lahko tam vpišejo svoje stave, enako dostopajo do stavnih strani kot uporabniki iz drugih držav pogodbenic, ker gre za strani „.com“, ki stremijo k razširitvi svojega trga na celotno Evropo in nimajo podaljška „.be“, ki velja za Belgijo,

               e)

               če so te strani na voljo v več jezikih, ne da bi bila tam sistematično uporabljena dva jezika, ki sta najbolj običajna v Belgiji,

               f)

               če te strani med drugim nudijo stave glede belgijskih tekem pod istim naslovom kot glede tujih prvenstev,

               g)

               če ni dokazana uporaba posebne tehnologije oziroma tehnike iskanja odjemalcev v okviru belgijske javnosti,

               h)

               če je število stav, ki so jih vložili Belgijci, povsem zanemarljivo v primerjavi s celotnim številom stav, registriranih na teh straneh, ker – v skladu s številkami, ki so jih stavne družbe dale za leto 2005 in ki jih nasprotna stran ne izpodbija – vse belgijske stave glede nogometnih tekem predstavljajo manj kot 0,25 % stav, registriranih na straneh „bwin.com“, „willhill.com“, „betfair.com“, „ladbrokes.com“, „sportingbet“ in „miapuesta“, „vcbet.com“, kar je 40 belgijskih stavcev za vse stave skupaj,

                           1.

                           ali je treba šteti, da je zatrjevana škoda nastala oziroma bi lahko nastala v Belgiji, tako da se vzpostavi pristojnost belgijskih sodišč za tožbe glede te škode, ker so te internetne strani naslovljene med drugim na belgijsko javnost?

                           2.

                           ali je treba ugotoviti, da je zatrjevana škoda nastala oziroma bi lahko nastala v Belgiji, tako da se vzpostavi pristojnost belgijskih sodišč za tožbe glede te škode, le če se ugotovi obstoj zadostne, resnične oziroma bistvene zveze navedenih nedopustnih ravnanj z belgijskim ozemljem?

                           3.

                           katera so v tem primeru upoštevna merila za presojo obstoja te vzročne zveze?

      (1)  UL 2001, L 12, str. 1.


title: Zadeva T-434/07: Tožba, vložena 28. novembra 2007 – Volvo Trademark Holding proti UUNT – Grebenshikova (SOLVO)

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/25

         Tožba, vložena 28. novembra 2007 – Volvo Trademark Holding proti UUNT – Grebenshikova (SOLVO)
   (Zadeva T-434/07)
   (2008/C 37/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Volvo Trademark Holding AB (Gothenburg, Švedska) (zastopniki: T. Dolde, V. von Bomhard in A. Renck, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Elena Grebenshikova (St. Petersburg, Rusija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 2. avgusta 2007 v zadevi št. R 1240/2006-2; in

               —

               naložitev plačila stroškov postopka toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Elena Grebenshikova

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „SOLVO“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 39 in 42 – prijava št. 3 555 422

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Skupnostna in nacionalna besedna in figurativna znamka „VOLVO“, med drugim za proizvode in storitve iz razredov 9 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe Sveta št. 40/94, ker so zadevne znamke vidno in glasovno podobne in ker odbor za pritožbe ni upošteval vseh upoštevnih faktorjev in enakosti zadevnih proizvodov, ter ugleda VOLVA.


title: Zadeva C-271/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) dne 22. junija 2006 — Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG proti Finanzamt Malchin

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) dne 22. junija 2006 — Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG proti Finanzamt Malchin
   (Zadeva C-271/06)
   (2006/C 224/38)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof, München
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG

      Tožena stranka: Finanzamt Malchin
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali predpisi prava Skupnosti o oprostitvi plačila davka pri izvozih v tretjo državo nasprotujejo oprostitvi plačila davka s strani države članice po načelu pravičnosti, če predpostavke za oprostitev sicer ne obstajajo, vendar davčni zavezanec njihovega neobstoja ni mogel zaznati niti ob upoštevanju skrbnosti dobrega gospodarja? (1)

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-388/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2015 – salesforce.com/UUNT (MARKETINGCLOUD)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/76

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2015 – salesforce.com/UUNT (MARKETINGCLOUD)
   (Zadeva T-388/14) (1)

   (2016/C 027/96)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 329, 22.9.2014.


title: Zadeva T-132/10: Tožba, vložena 22. marca 2010 – Communauté de communes de Lacq proti Komisiji

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/35

         Tožba, vložena 22. marca 2010 – Communauté de communes de Lacq proti Komisiji
   (Zadeva T-132/10)
   2010/C 148/61
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Communauté de communes de Lacq (Mourenx, Francija) (zastopnik: J. Daniel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Evropski uniji naj se naloži, da ji zaradi nezakonitosti ravnanja Komisije in njene nedejavnosti v zvezi s kršitvijo obveznosti s strani družbe ACETEX plača znesek 10 000 000 EUR;

               —

               Evropski uniji naj se naloži, da ji iz naslova stroškov, ki jih ni mogoče povrniti, plača znesek 25 000,00 EUR;

               —

               Evropski uniji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Namen tožbe Communauté de Communes de Lacq je doseči povrnitev škode, ki naj bi nastala zaradi odločbe Komisije, s katero je bila koncentracija, katere namen je bil, da družba Celanese Corporation pridobi nadzor nad družbo Acetex Corporation, razglašena za združljivo s skupnim trgom in z delovanjem Sporazuma EGP, ne da bi se zatrjevani obveznosti družbe Celanese – zlasti obveznosti, da 5 let nadaljuje z obratovanjem tovarne, ki jo ima družba Acetex v Pardiesu – priznala lastnost pravne zaveze (zadeva COMP/M.3625 - Blackstone/Acetex).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da je Komisija kršila načeli pravne varnosti in zaupanja v pravo, ker naj s svojo razlago uredbe ES o koncentracijah (1) ne bi priznala varstva vsem neudeleženim pri koncentracijah (zaposleni in lokalne odgovorne osebe), medtem ko je bilo glede na obveznosti, ki jih je prevzelo podjetje Celanese Corporation, jasno, da so bili delavci pet let zaščiteni pred prenehanjem dejavnosti.
   Tožeči stranki naj bi tako gotovo nastala velika škoda. Lokalne skupnosti v tem sektorju naj bi izgubile pomembne vire davčnih prihodkov in naj bi zaradi zaprtja tovarne morale izplačati številne socialne dajatve. Bati naj bi se namreč bilo treba številnih odpovedi pogodb o zaposlitvi zaposlenim v družbi Acetex, pa tudi zaposlenim v podjetjih, katerih dejavnost je bila izjemno tesno povezana z dejavnostjo podjetja Celanese Corporation.
   Če ne bi bila priznana krivdna odgovornost Evropske komisije, tožeča stranka podredno predlaga, da se prizna objektivna odgovornost Komisije. Nobenega dvoma naj ne bi bilo glede škode, ki naj bi nastala tožeči stranki, ter glede njene neobičajnosti in posebnosti, ta škoda pa naj bi nastala neposredno zato, ker Komisija ni kaznovala podjetja Celanese Corporation.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL L 24, str. 1).


title: Zadeva T-124/09: Tožba, vložena 30. marca 2009 — Valigeria Roncato proti UUNT — Roncato (CARLO RONCATO)

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/17

         Tožba, vložena 30. marca 2009 — Valigeria Roncato proti UUNT — Roncato (CARLO RONCATO)
   (Zadeva T-124/09)
   2009/C 129/29
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Valigeria Roncato SpA (Campodarsego, Italija) (zastopnika: P. Perani in P. Pozzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Roncato Srl (Campodarsego, Italija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe UUNT v zadevah R 237/2008-1 in R 263/2008-1, sprejeta 23. januarja 2009 in vročena 30. januarja 2009, naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki in intervenientki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka ter stroškov, nastalih v postopku pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: RONCATO SrL

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CARLO RONCATO“ (prijava št. 4 631 719) za proizvode iz razredov 3, 9 in 14

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka „RV RONCATO“ (št. 662 773), italijanska figurativna znamka „RONCATO“ (št. 510 528) in neregistrirane italijanske figurativne znamke „RV RONCATO“

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev ugovora zoper registracijo v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: napačna uporaba člena 8(4) in (5) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti


title: Zadeva T-436/08: Tožba, vložena 3. oktobra 2008 – Studio Vacanze proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/58

         Tožba, vložena 3. oktobra 2008 – Studio Vacanze proti Komisiji
   (Zadeva T-436/08)
   (2008/C 301/96)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Studio Vacanze (Budoni, Italija) (zastopnik: M. Cannata, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Primarno:

               —

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 2. julija 2008 naj se razglasi za nično.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Podrejeno:
   Člen 2(2) izpodbijane odločbe naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem predpisuje izterjavo pomoči, za katere je bilo ugotovljeno, da so nezdružljive, povečane za obresti, ki tečejo od dneva, ko so bili ti zneski dani na razpolago upravičencem, do dneva njihove dejanske izterjave.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V tem postopku se izpodbija ista odločba kot v zadevah Regione Sardegna proti Komisiji, T-394/08, in S.F. Turistico Inmobiliare proti Svetu in Komisiji, T-408/08.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka izpostavlja:

               —

               Kršitev člena 16 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22 marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1) v delu, v katerem določa začetek postopka preiskave le, če gre za „zlorabo pomoči“ in ne za „izvajanje nezakonitih pomoči“. Po mnenju tožeče stranke je zaradi tega celotni formalni postopek preiskave neveljaven.

               —

               Nezadostna obrazložitev glede spremembe predmeta postopka, ki je bil začet zaradi zlorabe sistema pomoči št. 278/99, in njegove „razširitve“, ki je privedla do sprejetja izpodbijane odločbe.

               —

               Kršitev člena 88(2) ES v zvezi z navedbo iz točke 74 odločbe, ki se nanaša na nezakonito izvajanje te pomoči zunaj njenega področja uporabe.

               —

               Kršitev načela preglednosti.

               —

               Nezadostna obrazložitev glede načela izvedbe postopka preiskave v razumnem roku.

               —

               Komisija bi morala v točki v zvezi z izterjavo že izplačane pomoči svoje trditve obrazložiti, ker je to še posebej pomembno z vidika načela legitimnega pričakovanja tretjega in nezakonitega podaljšanja postopka.

               —

               Kršitev načela „de minimis“, določenega v Uredbi Komisije (ES) št. 69/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri de minimis pomoči (2).

      (1)  UL L 83, 27.3.1999, str. 1.

      (2)  UL L 10, 13.1.2001, str. 30.


title: Zadeva T-82/17: Tožba, vložena 7. februarja 2017 – PepsiCo/EUIPO – Intersnack Group (Exxtra Deep)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/37

         Tožba, vložena 7. februarja 2017 – PepsiCo/EUIPO – Intersnack Group (Exxtra Deep)
   (Zadeva T-82/17)
   (2017/C 121/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PepsiCo, Inc (New York, New York, Združene države) (zastopnika: V. von Bomhard in J. Furhmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „Exxtra Deep“ – blagovna znamka EU št. 12161 981

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. novembra 2016 v zadevi R 482/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO in intervenientki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-124/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Valigeria Roncato proti UUNT – Roncato (CARLO RONCATO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti CARLO RONCATO — Nacionalna figurativna znamka RV RONCATO in nacionalna besedna znamka RONCATO, ki nista registrirani — Prejšnja nacionalna figurativna znamka RV RONCATO in prejšnja nacionalna verbalna znamka RONCATO — Neobstoj tveganja neupravičenega izkoriščanja na podlagi razlikovalnega značaja in ugleda prejšnjih znamk — Obstoj upravičenega razloga za uporabo prijavljene znamke — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 8(4) in (5) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(4) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Valigeria Roncato proti UUNT – Roncato (CARLO RONCATO)
   (Zadeva T-124/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti CARLO RONCATO - Nacionalna figurativna znamka RV RONCATO in nacionalna besedna znamka RONCATO, ki nista registrirani - Prejšnja nacionalna figurativna znamka RV RONCATO in prejšnja nacionalna verbalna znamka RONCATO - Neobstoj tveganja neupravičenega izkoriščanja na podlagi razlikovalnega značaja in ugleda prejšnjih znamk - Obstoj upravičenega razloga za uporabo prijavljene znamke - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(4) in (5) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(4) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2010/C 221/70
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Valigeria Roncato SpA (Campodarsego, Italija) (zastopnika: P. Perani in P. Pozzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Roncato Srl (Campodarsego) (zastopnika: M. Cartella in M. Fazzini, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. januarja 2009 (zadevi R 237/2008-1 in R 236/2008-1), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Valigeria Roncato SpA in Roncato Srl.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Valigeria Roncato SpA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 129, 6.6.2009.


title: Zadeva T-234/12: Tožba, vložena 1. junija 2012 – Amitié proti Komisiji

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/22

         Tožba, vložena 1. junija 2012 – Amitié proti Komisiji
   (Zadeva T-234/12)
   2012/C 243/40
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Amitié Srl (Bologna, Italija) (zastopnika: D. Bogaert in M. Picat, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Razglasi naj se, da naslednja opomina, ki ju je poslala Komisija, nista zapadla:

                           —

                           50 458,23 EUR v okviru sporazuma MINERVAPLUS, sklenjenim med tožečo stranko in Komisijo;

                           —

                           358 712,35 EUR v okviru sporazuma MICHAEL, sklenjenim med tožečo stranko in Komisijo.

               —

               razglasi naj se, da zahtevek za izterjavo skupnega zneska 1 083 616,89 EUR ni utemeljen;

               —

               prizna naj se, da Komisija na dan 11. junija 2011 zoper njo ni mogla uvesti postopka ekstrapolacije v okviru sporazuma BSOLE;

               —

               ugotovi naj se, da postopek ekstrapolacije na podlagi belgijskega prava ni utemeljen;

               —

               razglasi naj se, da Komisija ni pristojna, da v primeru sporazuma BSOLE ni pristojna za uvedbo postopka ekstrapolacije od 14. januarja 2010;

               —

               razglasi naj se, da na podlagi luksemburškega prava enostranska zamrznitev plačil finančnih prispevkov Skupnosti za sporazuma ATHENA in JUDAICA ni utemeljena;

               —

               odredi naj se takojšnjo odmrznitev finančnih prispevkov Skupnosti, to je od 8. februarja 2010 za JUDAICA in od 14. junija 2010 za ATHENA blokirane prispevke v višini 263 120 EUR;

               —

               odredi naj se takojšnje plačilo na podlagi elektronskega nakazila od dneva razglasitve sodbe:

                           —

                           v skladu s členom 6.2 sporazuma o dodelitvi sredstev JUDAICA;

                           —

                           v skladu s členom 6.2 sporazuma o dodelitvi sredstev ATHENA, na bančni račun koordinatorja projekta;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo zneska:

                           —

                           150 000 EUR, ki ustreza znesku honorarjev svetovalcev in italijanskih revizorskih pristojbin (začasno); in

                           —

                           256 824,17 EUR, ki ustreza znesku za nadomestilo škode, nastale zaradi neutemeljene in prekomerne enostranske zamrznitve plačil v okviru sporazumov ATHENA in JUDAICA s strani Evropske komisije.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov, ki so tožeči stranki nastali v okviru tega postopka, v obsegu, v kolikor je nelojalno ravnanje Komisije edini razlog za ta spor. Ob upoštevanju narave in značilnosti spora so stroški okvirno ocenjeni na 50 000 EUR; in

               —

               razglasi naj se, da je sodba izvršljiva ne glede na morebitno možnost pritožbe.

         Podredno, ob domnevi, da mora tožeča stranka po reviziji Komisije plačati določen znesek quod non, tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasi naj se, da tožeča stranka v skladu z belgijsko in luksemburško sodno prakso dolguje le znesek 54 195,05 EUR, ne pa 1 083 616,89 EUR v zvezi z sankcioniranjem zlorabnega ravnanja Komisije, kar pomeni zmanjšanje takšne pravice v razmerju do normalne rabe, to je znesek 54 195,05 EUR, ne pa 1 083 616,89 EUR; in

               —

               razglasi naj se, da je sodba izvršljiva ne glede na morebitno možnost pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na izpodbijanje rezultatov revizije, ki jo je izvedla Komisija, saj:

                           —

                           rezultati revizije, ki jo je izvedla Komisija, se izpodbijajo na podlagi poročila zunanjega in neodvisnega revizorja, ki ga je izrecno imenovala tožeča stranka za to posebno vprašanje in za presojo rezultatov revizije, ki jo je izvedla Komisija; in

                           —

                           podredno, očita se, da je bilo zaradi zlorabnega ravnanja Komisije kršeno načelo dobre vere (člen 1134 belgijskega in luksemburškega civilnega zakonika).

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na uvedbo postopka ekstrapolacije v primeru sporazuma BSOLE iz naslednjih razlogov:

                           —

                           Komisija je kršila člen 17 General Conditions for eTEN Feasibility/Market Validation Contracts (splošni pogoji za pogodbe o eTEN izvedljivosti in oceni trgov);

                           —

                           Komisija je kršila člen 4.2.2.3. Guide Financial Issues relating to the Indirect Actions of the Sixth Framework Programmes of October 2003 and February 2005 (smernice za finančna vprašanja za posredna ravnanja v okviru šestega okvirnega programa od oktobra 2003 in februarja 2005);

                           —

                           Komisija je kršila pogodbo (člen 1134(1) belgijskega civilnega zakonika); in

                           —

                           Komisija je kršila zastaralni rok za postopke na podlagi Evropskega prava (glej člen 46 (prej člen 43) Protokola o statute Sodišča Evropske unije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na neupravičeno zamrznitev v okviru sporazumov ATHENA in JUDAICA, ki sta del projekta eCONTENTPLUS, iz naslednjih razlogov:

                           —

                           zamrznitev ni utemeljena na podlagi pogodbenih določb sporazumov ATHENA in JUDAICA;

                           —

                           zamrznitve ni mogoče utemeljiti na podlagi členov 106.4 in 183 Uredbe Komisije št. 2342/2002 (1);

                           —

                           člena 183 Uredbe Komisije št. 2342/2002 ni mogoče uporabiti;

                           —

                           trdi se, da obstaja zlorabno ravnanje na strani Komisije glede enostranske in neutemeljene zamrznitve plačil finančnih prispevkov Skupnosti na podlagi člena 1134 civilnega zakonika; in

                     načela „exceptio non adimpleti contractus“ ni mogoče uporabiti.

      (1)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145).


title: Zadeva C-507/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Innsbruck – Avstrija) – Malina Klöppel proti Tiroler Gebietskrankenkasse (Pravica do avstrijskega nadomestila za varstvo otroka – Neupoštevanje obdobij prejemanja družinskih dajatev v drugi državi članici – Uredba (EGS) št. 1408/71)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Innsbruck – Avstrija) – Malina Klöppel proti Tiroler Gebietskrankenkasse
   (Zadeva C-507/06) (1)

   (Pravica do avstrijskega nadomestila za varstvo otroka - Neupoštevanje obdobij prejemanja družinskih dajatev v drugi državi članici - Uredba (EGS) št. 1408/71)
   (2008/C 92/12)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Innsbruck
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Malina Klöppel

      Tožena stranka: Tiroler Gebietskrankenkasse
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Innsbruck – Razlaga člena 72 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2), kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1386/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 (UL L 187, str. 1), in člena 10(2)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 74, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 410/2002 z dne 27. februarja 2002 (UL L 62, str. 17) – Nadomestilo za varstvo otroka – Možnost podaljšanja obdobja prejemanja s 30 mesecev na 36 mesecev v primeru prenosa varstva in odobritve nadomestila drugemu staršu – Neupoštevanje obdobij prejemanja, ki jih je oče izpolnil skupaj z mamo, podobne dajatve s strani drugega starša v drugi državi članici.
   Izrek
   Člen 3(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1386/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001, nasprotuje temu, da država članica pri odobritvi družinske dajatve, kakršno je avstrijsko nadomestilo za varstvo otroka, ne upošteva obdobja prejemanja primerljive dajatve v drugi državi članici na enak način, kot če bi bilo dopolnjeno na njenem ozemlju.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


               15.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/10

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 19. maja 2010
   (Zadeva E-3/10)
   2010/C 191/08
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Xavier Lewis in Bjørnar Alterskjær, zastopnika Nadzornega organa Efte, rue Belliard 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, je 19. maja 2010 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte od Sodišča Efte zahteva, da:

               1.

               ugotovi, da Republika Islandija, ker ni v predpisanem roku sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje Akta, ki je med drugim naveden v točki 31ea Priloge IX k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, ki spreminja direktive Sveta 73/239/EGS, 79/267/EGS, 92/49/EGS, 92/96/EGS, 93/6/EGS in 93/22/EGS ter direktivi 98/78/ES in 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 32 navedenega akta in členom 7 Sporazuma EGP,
               ter

               2.

               Republiki Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter tožbeni razlogi, navedeni v podporo:

               —

               ta zadeva se nanaša na neizvajanje direktive o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu,

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da od Islandije ni prejel informacij, ki bi dokazovale, da je bila direktiva v celoti prenesena v islandsko zakonodajo, ter da nima nobenih drugih informacij, na podlagi katerih bi lahko sklepal, da so bili sprejeti potrebni ukrepi za zagotovitev popolne skladnosti s to direktivo,

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da islandska vlada ni ugovarjala dejstvu, da ni sprejela potrebnih zakonov in podzakonskih predpisov, ki bi bili v celoti skladni s to direktivo.


title: Zadeva T-289/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2015 – H-O-T Servicecenter Nürnberg in drugi/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji, proizvedeni iz obnovljivih virov, in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka — Ničnostna tožba — Predlog za prilagoditev tožbenih predlogov — Neobstoj novega elementa — Nedopustnost)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2015 – H-O-T Servicecenter Nürnberg in drugi/Komisija
   (Zadeva T-289/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji, proizvedeni iz obnovljivih virov, in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka - Ničnostna tožba - Predlog za prilagoditev tožbenih predlogov - Neobstoj novega elementa - Nedopustnost))
   (2015/C 245/25)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH (Nürnberg, Nemčija); H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG (Schmölln, Nemčija); H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG (Memmingerberg, Nemčija); in EB Härtetechnik GmbH & Co. KG (Nürnberg) (zastopniki: sprva A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler in T. Woltering, nato A. Reuter, C. Bürger, T. Christner in G. Müllejans, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, agenta, skupaj s C. von Donatom in G. Quardtom, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Predlog za to, da se tožbeni razlogi te tožbe spremenijo v skladu s Sklepom Komisije C(2014) 8786 final z dne 25. novembra 2014 o državni pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije, se zavrže kot nedopusten.

               3.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo nadzornega organa EFTA se ustavi.

               4.

               H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH, H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG, H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG in EB Härtetechnik GmbH & Co. KG nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               5.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.