title: Zadeva F-30/09: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. aprila 2011 Chaouch proti Komisiji (Javni uslužbenci — Plača — Nadomestilo za nastanitev — Določitev pravic — Začetek dela kot uradnik na poskusnem delu — Upoštevanje spremembe prebivališča po imenovanju v naziv — Obveznost prebivališča, naložena uradniku na podlagi člena 20 Kadrovskih predpisov)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/49

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. aprila 2011
   Chaouch proti Komisiji
   (Zadeva F-30/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Plača - Nadomestilo za nastanitev - Določitev pravic - Začetek dela kot uradnik na poskusnem delu - Upoštevanje spremembe prebivališča po imenovanju v naziv - Obveznost prebivališča, naložena uradniku na podlagi člena 20 Kadrovskih predpisov)
   2011/C 252/105
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dhikra Chaouch (Oetrange, Luksemburg) (zastopnika: F. Moyse in A. Salerno, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe OPI, s katero tožeči stranki ni bilo priznano nadomestilo za nastanitev.

      Izrek

               1.

               Tožba D. Chaouch se zavrne.

               2.

               D. Chaouch nosi vse stroške.

      (1)  UL C 129, 6.6.2009, str. 21.


title: Zadeva T-725/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – Chemtura Netherlands/EFSA (Začasna odredba — Postopek za dajanje fitofarmacevtskih sredstev na trg — Objava dokumentov o odobritvi aktivne snovi — Zavrnitev predloga za zaupno obravnavo nekaterih informacij — Predlog za izdajo začasnih odredb — Neobstoj nujnosti)

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/32

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – Chemtura Netherlands/EFSA
   (Zadeva T-725/15 R)
   ((Začasna odredba - Postopek za dajanje fitofarmacevtskih sredstev na trg - Objava dokumentov o odobritvi aktivne snovi - Zavrnitev predloga za zaupno obravnavo nekaterih informacij - Predlog za izdajo začasnih odredb - Neobstoj nujnosti))
   (2016/C 191/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chemtura Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) (zastopniki: D. Detken in S. Gabbi, agenta, skupaj z R. van der Hout in C. Wagner, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za odložitev izvršitve sklepa EFSA z dne 10. decembra 2015 o objavi v celoti ugotovitev presoje strokovnjakov EFSA o ponovni preučitvi odobritve aktivne snovi diflubenzuron glede metabolita 4-kloroanilina (PCA), za katero je tožeča stranka predlagala deloma zaupno obravnavo.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 15. decembra 2015, izdan v zadevi T-725/15 se razveljavi.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-274/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München – Nemčija) – Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler proti Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau (Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Koncesija za storitve javnih služb — Reševalne službe — Razlikovanje med „javnim naročilom storitev“ in „koncesijo za storitve“ )

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München – Nemčija) – Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler proti Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau
   (Zadeva C-274/09) (1)

   (Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Koncesija za storitve javnih služb - Reševalne službe - Razlikovanje med „javnim naročilom storitev“ in „koncesijo za storitve“)
   2011/C 139/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht München

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler

      Tožena stranka: Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau

      Ob udeležbi: Malteser Hilfsdienst eV, Bayerisches Rotes Kreuz

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht München – Razlaga člena 1(2)(a) in (d) in (4) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Pojma „javno naročilo storitev“ in „koncesija za storitve“ – Pogodba o opravljanju storitev nujne medicinske pomoči, sklenjena med naročnikom in organizacijami pomoči in v kateri je določeno, da je plačilo opravljenih storitev odvisno od pogajanj med navedenimi organizacijami in tretjimi subjekti, kot so nosilci socialnega zavarovanja

      Izrek

   Člen 1(2)(d) in (4) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da kadar izplačilo izbranega najboljšega ponudnika v celoti zagotovijo osebe, ki niso naročnik, ki je dodelil pogodbo za storitev reševalne službe, in če je ta ponudnik izpostavljen tveganju, čeprav zelo omejenemu, zaradi, med drugim, dejstva, da je znesek denarnega nadomestila za zadevno storitev odvisen od izida letnih pogajanj s tretjimi osebami, ter mu ni zagotovljeno polno kritje stroškov, nastalih pri upravljanju njegovih dejavnosti v skladu z načeli nacionalnega prava, se mora navedena pogodba opredeliti kot „koncesija za storitve“, kot je opredeljena v členu 1(4) te direktive.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-511/11 P: Tožba, ki jo je Polimeri Europa SpA vložila 4. oktobra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi T-59/07, Polimeri Europa proti Komisiji

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/13

         Tožba, ki jo je Polimeri Europa SpA vložila 4. oktobra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi T-59/07, Polimeri Europa proti Komisiji
   (Zadeva C-511/11 P)
   2011/C 340/23
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Polimeri Europa SpA (zastopniki: M. Siragusa, F. M. Moretti, L. Nascimbene, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               V celoti ali deloma naj se razveljavi sodba Splošnega sodišča v delu, v katerem je slednje zavrnilo tožbo družbe Polimeri v zadevi T-59/07 in zato:

                           (i)

                           v celoti ali deloma naj se razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 29. novembra 2006, C(2006) 5700 konč., v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F/38.638 – butadienska guma in stiren-butadienska guma v emulziji; v nadaljevanju: Odločba),

                           (ii)

                           in/ali odpravi ali vsaj zmanjša globo, ki je bila v Odločbi naložena družbi Polimeri;

               —

               podredno, v celoti ali deloma naj se razveljavi sodba v delu, v katerem je bila zavrnjena tožba družbe Polimeri v zadevi T-59/07 in zadevo naj se vrne Splošnemu sodišču, da ponovno odloči o utemeljenosti z vidika usmeritev, ki jih bo podalo Sodišče;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka v zadevi T-59/07.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče naj bi storilo hudo napako pri razlagi obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah z dne 6. aprila 2006 in naj bi torej zavrnitev tretjega tožbenega razloga družbe Polimeri v zvezi s kršitvijo pravice do obrambe, ki izvira iz razhajanja med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah z dne 6. aprila 2006 in Odločbo, glede načina porazdelitve odgovornosti med družbama Polimeri in Syndial, utemeljilo na napačnih domnevah.
   Splošno sodišče naj bi nepravilno uporabilo sodno prakso Skupnosti, ki velja za očitanje družbi Polimeri kršitve in za izključitev družbe Syndial iz kroga naslovnikov Odločbe ter naj ne bi zadostno obrazložilo zavrnitve očitkov, ki jih je v zvezi s tem podala družba Polimeri.
   Splošno sodišče naj bi nepravilno uporabilo sodno prakso Skupnosti, ki velja za presojo očitkov družbe Polimeri v zvezi z razhajanjem med izjavami različnih zaposlenih v podjetjih, ki naj bi sodelovali v programu ugodne obravnave glede nekaterih vidikov zatrjevane kršitve. Splošno sodišče naj bi z zanemarjanjem pomembnih razbremenilnih dokazov tako opustilo celovit sodni nadzor nad dokazi, ki jih je predložila Komisija.
   Splošno sodišče naj bi opustilo ugotovitev hudih napak, ki jih je storila Komisija ob uporabi Smernic o načinu določanja glob in razvrstitev kršitve kot „zelo resne“, ki se očita v Odločbi, ker poleg tega ni zadostno obrazložilo zavrnitve očitkov, ki jih je v zvezi s tem podala družba Polimeri. Splošno sodišče naj bi opustilo celovit sodni nadzor nad določitvijo globe, ki je bila naložena družbi Polimeri.
   Splošno sodišče naj bi opustilo ugotovitev hudih napak, ki jih je storila Komisija pri določanju množitelja, ker ni zadostno obrazložilo zavrnitve očitkov, ki jih je v zvezi s tem podala družba Polimeri. Splošno sodišče naj bi prav tako opustilo ugotovitev nespoštovanja s strani Komisije načela enakega obravnavanja pri določanju množitelja in naj poleg tega ne bi zadostno obrazložilo zavrnitve očitkov, ki jih je v zvezi s tem podala družba Polimeri.
   Splošno sodišče naj bi storilo hudo napako pri uporabi sodne prakse Skupnosti, ki velja za presojo očitkov, ki jih je podala družba Polimeri glede nedopustnosti nekaterih prilog k tožbi, in naj bi glede tega podalo nezadostno obrazložitev. Splošno sodišče naj bi tako poseglo v trditve, ki jih je v zagovor navedla družba Polimeri zoper pripisane očitke v zvezi z obstojem omejevalnega sporazuma in njenim sodelovanjem v njem, tako da se je nezakonito izognilo dolžnemu celovitemu sodnemu nadzoru nad dejanskim stanjem, ki ga je ugotovila Komisija.


title: Zadeva F-12/10: Tožba, vložena 9. februarja 2010 – Kerstens proti Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/79

         Tožba, vložena 9. februarja 2010 – Kerstens proti Komisiji
   (Zadeva F-12/10)
   2010/C 113/117
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Petrus Kerstens (Overijse, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeči stranki izrečena disciplinska sankcija pisnega opomina.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe OPI z dne 23. aprila 2009, s katero je bila tožeči stranki izrečena disciplinska sankcija pisni opomin;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-127/11: Tožba, vložena 29. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/21

         Tožba, vložena 29. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-127/11)
   2012/C 65/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: P. Nelissen Grade in G. Leblanc, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije o tem, da se tožeče stranke ne vpiše na rezervni seznam za javni natečaj EPSO/AD/177/10.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba natečajne komisije z dne 3. februarja 2011 o tem, da se tožeče stranke ne vpiše na rezervni seznam za javni natečaj EPSO/AD/177/10, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba natečajne komisije z dne 4. aprila 2011, s katero je potrdila svojo odločbo z dne 3. februarja 2011, da se tožeče stranke ne vpiše na rezervni seznam za javni natečaj EPSO/AD/177/10, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba EPSO z dne 29. avgusta 2011 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-310/12: Tožba, vložena 12. julija 2012 – Yuanping Changyuan Chemicals proti Svetu

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/20

         Tožba, vložena 12. julija 2012 – Yuanping Changyuan Chemicals proti Svetu
   (Zadeva T-310/12)
   2012/C 273/34
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd (Yuan Ping City, Xin Zhou, Kitajska) (zastopnik: V. Akritidis, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

               —

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 325/2012 z dne 12. aprila 2012 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz oksalne kisline s poreklom iz Indije in Ljudske republike Kitajske (UL L 106, str. 1) naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov tožeče stranke v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51, v nadaljevanju: osnovna uredba), ki določa, da škoda pomeni škodo, povzročeno „industriji Unije“, in kršitev člena 4(1) temeljne uredbe glede opredelitve industrije Unije, ker je tožena stranka industrijo Unije opredelila napačno zaradi vključitve dveh nesodelujočih proizvajalcev, od katerih je eden s proizvodnjo prenehal več let pred obdobjem preiskave.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 3(2) in (5) osnovne uredbe, ki zahteva, da se škoda industriji Unije oceni na podlagi pozitivnih dokazov in po objektivnem preverjanju vseh upoštevnih dejavnikov, ker je tožena stranka storila očitno napako pri presoji zaradi selektivnega preučevanja dejavnikov škode na podlagi dveh ločenih in nasprotujočih si sklopov podatkov (mikro- in makroekonomski dejavniki).

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 9(4) osnovne uredbe, ki zahteva, da se dajatev naloži le v takem znesku, da se odpravijo učinki škodljivega dampinga; člena 14(1) osnovne uredbe, na podlagi katerega je treba dajatve pobirati neodvisno od carin, davkov in drugih dajatev; in člena 20(1) in (2) osnovne uredbe, ki določa razkritje bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih se določijo protidampinške dajatve, ker je tožeča stranka storila več očitnih napak pri presoji ob izračunu obsega škode in ni podala obrazložitve.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 20(5) osnovne uredbe, ki določa vsaj desetdnevni rok za predložitev pripomb na vsako dokončno razkritje, in splošnih načel prepovedi diskriminacije in dobrega upravljanja, ker je bil rok, ki ga je tožena stranka odobrila tožeči stranki za odgovor na dokončno razkritje v preiskavi, krajši od roka, ki je bil odobren vsem drugim strankam v postopku.


title: Zadeva C-175/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe l’Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – Taser International Inc./SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Pogodbe, v katerih je določena obveznost romunskega podjetja, da prenese znamke na podjetje s sedežem v tretji državi — Zavrnitev — Dogovor o pristojnosti sodišča tretje države — Spustitev tožene stranke v postopek pred romunskimi sodišči brez ugovora — Pravila o pristojnosti, ki se uporabljajo)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/19

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe l’Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – Taser International Inc./SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu
   (Zadeva C-175/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Pogodbe, v katerih je določena obveznost romunskega podjetja, da prenese znamke na podjetje s sedežem v tretji državi - Zavrnitev - Dogovor o pristojnosti sodišča tretje države - Spustitev tožene stranke v postopek pred romunskimi sodišči brez ugovora - Pravila o pristojnosti, ki se uporabljajo))
   (2016/C 156/26)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Taser International Inc.

      Toženi stranki: SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

      Izrek

               1.

               Člena 23(5) in 24 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da lahko v okviru spora – ki se nanaša na neizpolnitev pogodbene obveznosti in v katerem je tožeča stranka vložila tožbo pred sodišči države članice, v kateri ima tožena stranka svoj sedež – pristojnost teh sodišč izhaja iz člena 24 te uredbe, če tožena stranka ne ugovarja njihovi pristojnosti, čeprav pogodba, sklenjena med tema strankama, vsebuje dogovor o pristojnosti sodišč tretje države.

               2.

               Člen 24 Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da v okviru spora med strankama, ki sta sklenili pogodbo z dogovorom o pristojnosti sodišč tretje države, nasprotuje temu, da se sodišče države članice – v kateri ima tožena stranka sedež – ki odloča o sporu, po uradni dolžnosti izreče za nepristojno, čeprav tožena stranka ne ugovarja pristojnosti tega sodišča.

      (1)  UL C 236, 20.7.2015.


title: Zadeva T-674/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2016 – Gugler France/UUNT – Gugler (GUGLER) (Znamka Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti GUGLER — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(4) in 53(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009 — Preizkus po uradni dolžnosti)

text:
               7.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2016 – Gugler France/UUNT – Gugler (GUGLER)
   (Zadeva T-674/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti GUGLER - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(4) in 53(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009 - Preizkus po uradni dolžnosti))
   (2016/C 090/19)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gugler France (Besançon, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Alexander Gugler (Maxdorf, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. oktobra 2013 (zadeva R 356/2012-4), v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Gugler France in M. Alexander Gugler.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 16. oktobra 2013 (zadeva R 356/2012-4) se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT nosi lastne stroške in stroške Gugler France, ki so nastali v postopku pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva T-790/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. julija 2016 – Hassan/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Omejitev vstopa — Razglasitev ničnosti prejšnjih aktov s sodbo Splošnega sodišča — Novi akti, ki vključujejo ime tožeče stranke na seznamih — Očitna napaka pri presoji — Lastninska pravica — Sorazmernost — Domneva nedolžnosti — Nepogodbena odgovornost)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. julija 2016 – Hassan/Svet
   (Zadeva T-790/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Omejitev vstopa - Razglasitev ničnosti prejšnjih aktov s sodbo Splošnega sodišča - Novi akti, ki vključujejo ime tožeče stranke na seznamih - Očitna napaka pri presoji - Lastninska pravica - Sorazmernost - Domneva nedolžnosti - Nepogodbena odgovornost))
   (2016/C 326/41)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Samir Hassan (Damask, Sirija) (zastopnik: L. Pettiti, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: S. Kyriakopoulou in G. Étienne, agenta)

      Predmet

   Na eni strani, predlog, ki temelji na členu 263 PDEU, za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Sveta 2014/678/SZVP z dne 26. septembra 2014 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2014, L 283, str. 59), Izvedbene Uredbe Sveta (EU) št. 1013/2014 z dne 26. septembra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2014, L 283, str. 9), Sklepa Sveta (SZVP) 2015/837 z dne 28. maja 2015 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2015, L 132, str. 82) in Izvedbene uredba Sveta (EU) 2015/828 z dne 28. maja 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2015, L 132, str. 3) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko, in, na drugi strani, predlog, ki temelji na členu 268 PDEU, za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi teh aktov.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Samirju Hassanu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 34, 2.2.2015.


title: Zadeva T-703/15: Tožba, vložena 30. novembra 2015 – Groupe Go Sport/UUNT – Design Go (GO SPORT)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/86

         Tožba, vložena 30. novembra 2015 – Groupe Go Sport/UUNT – Design Go (GO SPORT)
   (Zadeva T-703/15)
   (2016/C 048/95)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Groupe Go Sport (Sassenage, Francija) (zastopnika: G. Arbant in E. Henry-Mayer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Design Go Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „GO SPORT“ – Prijava znamke Skupnosti št. 5 144 811

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 22. septembra 2015 v zadevi R 569/2015-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               ugotovi dopustnost pritožbe v zadevi R 569/2015-2;

               —

               zadevo vrne v odločanje odboru za pritožbe;

               —

               UUNT naloži, da nosi lastne stroške in stroške tožeče stranke.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 60 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 49(1) Uredbe št. 2868/95.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. oktobra 2004 v združenih zadevah C-397/01 do C-403/01 (predlogi za sprejem predhodnih odločb Arbeitsgericht Lörrach): Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) proti Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktiva 93/104/ES — Področje uporabe — Reševalci, ki spremljajo reševalna vozila v okviru službe, ki jo organizira Deutsches Rotes Kreuz — Obseg pojma „cestni promet“ — Maksimalni tedenski delovni čas — Načelo — Neposredni učinek — Odstopanja — Pogoji)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/2

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 5. oktobra 2004
   v združenih zadevah C-397/01 do C-403/01 (predlogi za sprejem predhodnih odločb Arbeitsgericht Lörrach): Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) proti Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (1)

   (Socialna politika - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Direktiva 93/104/ES - Področje uporabe - Reševalci, ki spremljajo reševalna vozila v okviru službe, ki jo organizira Deutsches Rotes Kreuz - Obseg pojma „cestni promet“ - Maksimalni tedenski delovni čas - Načelo - Neposredni učinek - Odstopanja - Pogoji)
   (2004/C 300/03)
   Jezik postopka: nemščina
   V združenih zadevah C-397/01 do C-403/01, katerih predmet so predlogi za sprejem predhodne odločbe Arbeitsgerichta Lörrach (Nemčija), na podlagi člena 234 ES naslovljeni na Sodišče v postopkih v glavni stvari, ki potekajo med Bernhardom Pfeifferjem (C-397/01), Wilhelmom Roithom (C-398/01), Albertom Süßom (C-399/01), Michaelom Winterjem (C-400/01), Klausom Nestvoglom (C-401/01), Roswitho Zeller (C-402/01), Matthiasom Döbelejem (C-403/01) in Deutsches Rotes Kreuzem, Kreisverband Waldshut eV, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet in J.N. Cunha Rodrigues, predsedniki senatov, R. Schintgen (poročevalec), sodnik, F. Macken in N. Colneric, sodnici, S. von Bahr in K. Lenaerts, sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 5. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

                           (a)

                           Člen 2 Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu in člen 1(3) Direktive Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da se uporabljata za dejavnost reševalne službe, kot je v postopku v glavni stvari, spadata v področje uporabe te direktive.

                           (b)

                           Pojem „cestni promet“ v smislu člena 1(3) Direktive 93/104 je treba razlagati tako, da se ne nanaša na reševalne službe, čeprav gre pri tej vsaj delno za uporabo prevoznega sredstva in za spremstvo pacienta med prevozom v bolnišnico.

               2.

               Člen 18 (1)(b)(alinea 1) Direktive 93/104 je treba razlagati tako, da je izrecno in svobodno soglasje, ki ga je treba pridobiti od vsakega delavca posebej za prekoračitev maksimalnega tedenskega delovnega časa 48 ur, določenega v členu 6 te direktive, pravnoveljavno. Glede tega ne zadostuje, da se pogodba o zaposlitvi delavca sklicuje na kolektivno pogodbo, ki takšno prekoračenje dopušča.

               3.

               Člen 6( točka 2) Direktive 93/104 je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so te v glavni stvari, nasprotuje ureditvi države članice, ki glede dežurstva („Arbeitsbereitschaft“) reševalcev organizacije, kot je Deutsches Rotes Kreuz, v primeru kolektivne pogodbe ali za sporazume na ravni podjetja, ki temeljijo na tej pogodbi, dovoljuje prekoračenje maksimalnega tedenskega delovnega časa 48 ur iz te določbe;

                           —

                           omenjena določba izpolnjuje vse pogoje, ki so potrebni za zagotovitev neposrednega učinka;

                           —

                           pri odločanju v sporih med posamezniki mora nacionalno sodišče v primeru, ko odloča na podlagi nacionalnih pravil, sprejetih zaradi prenosa obveznosti iz direktive, upoštevati celoto pravil nacionalnega prava in jih razlagati, kolikor je to mogoče, v luči besedila in namena te direktive, tako da bo njegova odločitev v skladu s ciljem, ki ga zasleduje direktiva. V zadevi v glavni stvari mora predložitveno sodišče storiti vse, kar je v njegovi pristojnosti,da prepreči prekoračitev maksimalnega tedenskega delovnega časa 48 ur, določenega v členu 6 (točka 2) Direktive 93/104.

      (1)  UL C 3, 5.1.2002.


title: Zadeva C-537/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 24. oktobra 2016 – Garlsson Real Estate SA, v stečaju, in drugi/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 24. oktobra 2016 – Garlsson Real Estate SA, v stečaju, in drugi/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Zadeva C-537/16)
   (2017/C 022/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vložniki kasacijske pritožbe: Garlsson Real Estate SA, v stečaju, Stefano Ricucci, Magiste International SA

      Nasprotna stranka: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 50 Listine Evropske unije o temeljih pravicah, če se razlaga glede na člen 4 Protokola št. 7 k EKČP in z njim povezano navedeno sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice, nasprotuje možnosti, da se vodi upravni postopek, katerega predmet je dejanje (protipravno ravnanje tržne manipulacije), za katero je bila zadevnemu subjektu s pravnomočno odločbo naložena kazenska sankcija?

               2.

               Ali lahko nacionalno sodišče neposredno uporabi načela Unije v povezavi z načelom ne bis in idem na podlagi člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, če se razlaga glede na člen 4 Protokola št. 7 k EKČP, zadevno sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice in nacionalno zakonodajo?


title: Zadeva T-21/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. oktobra 2015 – NetMed/UUNT – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SANDTER 1953 — Prejšnja nacionalna besedna znamka Sander — Relativni razlog za zavrnitev — Delna zavrnitev registracije — Dokaz o resni uporabi prejšnje znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. oktobra 2015 – NetMed/UUNT – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
   (Zadeva T-21/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SANDTER 1953 - Prejšnja nacionalna besedna znamka Sander - Relativni razlog za zavrnitev - Delna zavrnitev registracije - Dokaz o resni uporabi prejšnje znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 429/24)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: NetMed Sàrl (Wasserbillig, Luksemburg) (zastopnik: S. Schafhaus, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka pred odborom UUNT za pritožbe: Sander chemisch–pharmazeutische Fabrik GmbH (Baden–Baden, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 24. oktobra 2013 (zadeva R 1846/2012-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama NetMed Sàrl in Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba NetMed Sàrl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva C-40/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny -Poljska) – Minister Finansów/Aspiro SA, prej BRE Ubezpieczenia sp. z o.o. (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člen 135(1)(a) — Oprostitev na področju zavarovalništva — Pojma „zavarovalne“ transakcije in „povezane storitve, ki jih opravljajo zavarovalni posredniki in zavarovalni zastopniki“ — Storitve obravnave škodnih zahtevkov, ki se opravljajo v imenu in na račun zavarovatelja)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/13

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny -Poljska) – Minister Finansów/Aspiro SA, prej BRE Ubezpieczenia sp. z o.o.
   (Zadeva C-40/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 135(1)(a) - Oprostitev na področju zavarovalništva - Pojma „zavarovalne“ transakcije in „povezane storitve, ki jih opravljajo zavarovalni posredniki in zavarovalni zastopniki“ - Storitve obravnave škodnih zahtevkov, ki se opravljajo v imenu in na račun zavarovatelja))
   (2016/C 156/18)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister Finansów

      Tožena stranka: Aspiro SA, prej BRE Ubezpieczenia sp. z o.o.

      Izrek

   Člen 135(1)(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da storitve likvidacije škode, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ki jih v imenu in na račun zavarovalnice opravlja tretja oseba, ne spadajo pod oprostitev iz te določbe.

      (1)  UL C 155, 11.5.2015.


title: Zadeva C-605/13 P: Pritožba, ki jo je Issam Anbouba 25. novembra 2013 vložil zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi T-563/11, Anbouba proti Svetu

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/19

         Pritožba, ki jo je Issam Anbouba 25. novembra 2013 vložil zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi T-563/11, Anbouba proti Svetu
   (Zadeva C-605/13 P)
   2014/C 45/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Issam Anbouba (zastopnika: J.-M. Salva in M.-A. Bastin, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                           —

                           razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (šesti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi Issam Anbouba proti Svetu Evropske unije (T-563/11);

                           —

                           ugotovi, da je odločba o uvrstitvi pritožnika na seznam oseb in subjektov, na katere se nanašajo ekonomske sankcije, nezakonita;

                           —

                           sklepe in uredbe, izpodbijane v okviru zadeve T-563/11, razglasi za nične;

                           —

                           Svetu naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga:

               Prvič, pritožnik meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je presodilo, da je Svet, ne da bi uspel dokazati podporo pritožnika sirskemu režimu, pravilno uporabil domnevo o podpori direktorjev glavnih sirskih podjetij sirskemu režimu. Prvi del pritožbenega predloga se nanaša na neobstoj pravne podlage za takšno domnevo. Omejevalnih ukrepov namreč zaradi izjemne resnosti in obvezujočega učinka ni mogoče uporabiti na podlagi domneve, katere uporaba ni predvidena z nobenim uredbenim aktom. Drugi del pritožbenega razloga se nanaša na nesorazmernost te domneve s ciljem, ki mu sledi, zlasti zaradi njene izjemno splošne opredelitve. Negativni dokaz o nepodpori režimu naj bi bilo nemogoče fizično predložiti, predložitve pozitivnega dokaza o nasprotovanju režimu pa ni mogoče razumno šteti za edino sredstvo za ugotovitev neobstoja povezave s tem režimom.

               Drugič, tožeča stranka Splošnemu sodišču očita, da je odločilo brez dokaza, ki ga je predložil Svet. Pritožnik v okviru prvega dela drugega pritožbenega razloga meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker po eni strani ni opravilo običajnega preizkusa izpodbijanih sklepov, in ker je po drugi strani odločilo, ne da bi mu Svet predložil dokaz. Pritožnik v okviru drugega dela drugega pritožbenega razloga Splošnemu sodišču očita, da z izpodbijano sodbo ni sankcioniralo očitne kršitve načela kontradiktornosti in pravice pritožnika do obrambe. Splošno sodišče naj bi Svet oprostilo obveznosti predložitve dokazov ali razlogov, ki upravičujejo nerazkritje navedenih elementov, in potrdilo, da lahko Svet svojo odločbo utemelji na sami domnevi, ki pa je vendarle ne more redno uporabiti.


title: Zadeva C-325/17 P: Pritožba, ki jo je Windrush Aka LLP vložila 31. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 22. marca 2017 v zadevi T-336/15, Windrush Aka LLP/EUIPO

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/2

         Pritožba, ki jo je Windrush Aka LLP vložila 31. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 22. marca 2017 v zadevi T-336/15, Windrush Aka LLP/EUIPO
   (Zadeva C-325/17 P)
   (2017/C 347/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Windrush Aka LLP (zastopniki: S. Britton, solicitor, S. Malynicz, QC, S. Tregear, solicitor)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 22. marca 2017 v zadevi T-366/15;

               —

               EUIPO in Jerryju Dammersu (imetniku znamke Evropske unije) naloži, da nosita svoje stroške in plačata stroške pritožnice.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Prvič, Splošno sodišče naj bi izkrivilo dokaze in nepravilno presodilo dejstva, njegova odločitev pa naj bi vsebovala vsebinsko nepravilnost glede ugotovitev, ki izhajajo iz dokumentov, ki so mu bili predloženi.

               2.

               Drugič, Splošno sodišče naj bi s tem, da je zavrnilo izvedbo obravnave na podlagi odpovedi imetnika znamke Evropske unije bistvenim elementom domnevnega dokaza o uporabi znamke Evropske unije, do katere je prišlo po obravnavi, kršilo člen 113 Poslovnika Splošnega sodišča z dne 4. marca 2015 (UL 2015, L 105, str. 1).

               3.

               Tretjič, Splošno sodišče naj bi nepravilno trdilo, da je tožeča stranka nov tožbeni razlog prvič podala šele na obravnavi.

               4.

               Četrtič, Splošno sodišče naj ne bi presodilo pravnega učinka prenosa pravice do imena, in sicer da odsvojitelj (to je imetnik znamke Evropske unije) s prenosom izgubi pravico, da poda ali zavrne soglasje za uporabo imena (to je znamke Evropske unije), zaradi česar po datumu prenosa v skladu s pravom Unije ni več soglasja.


title: Zadeva C-384/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Jan Voogsgeerd proti Navimer SA (Rimska konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih — Pogodba o zaposlitvi — Izbira s strani pogodbenih strank — Prisilne zakonske določbe prava, ki se uporablja, če pogodbeni stranki ne izbereta prava — Določitev tega prava — Delavec, ki delo opravlja v več kot eni državi pogodbenici)

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Jan Voogsgeerd proti Navimer SA
   (Zadeva C-384/10) (1)

   (Rimska konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih - Pogodba o zaposlitvi - Izbira s strani pogodbenih strank - Prisilne zakonske določbe prava, ki se uporablja, če pogodbeni stranki ne izbereta prava - Določitev tega prava - Delavec, ki delo opravlja v več kot eni državi pogodbenici)
   2012/C 39/06
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jan Voogsgeerd

      Tožena stranka: Navimer SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Hof van Cassatie van België – Razlaga člena 6(2)(b) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, predložene v podpis 19. junija 1980 v Rimu (UL 2005, C 169, str. 10) – Pravo, ki se uporabi, če ga pogodbeni stranki ne izbereta – Pogodba o zaposlitvi – Delavec svojega dela običajno ne opravlja v eni in isti državi – Prvi častnik stroja na ladji

      Izrek

               1.

               Člen 6(2) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu, je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki obravnava zadevo, najprej ugotoviti, ali delavec ob izvajanju pogodbe običajno opravlja delo samo v eni državi, ki je tista, v kateri oziroma iz katere delavec ob upoštevanju vseh elementov, ki so značilni za navedeno dejavnost, opravlja bistveni del svojih obveznosti do delodajalca.

               2.

               Če bi predložitveno sodišče presodilo, da spora, ki ga obravnava, ne more razrešiti glede na člen 6(2)(a) navedene konvencije, je treba člen 6(2)(b) te konvencije razlagati tako:

                           —

                           da je treba pojem „poslovna enota [delodajalca], ki […] je [delavca] zaposlila“ razumeti tako, da se nanaša izključno na poslovno enoto, ki je delavca zaposlila, ne pa na poslovno enoto, s katero je ob dejanskem opravljanju dela v zvezi;

                           —

                           da pravna osebnost ni zahteva, ki bi jo morala poslovna enota delodajalca v smislu te določbe izpolniti;

                           —

                           da se poslovna enota podjetja, ki ni tisto, ki je navedeno kot delodajalec, vendar je s to poslovno enoto povezano, lahko opredeli kot „poslovna enota“ v smislu člena 6(2)(b) te konvencije, če je na podlagi objektivnih elementov mogoče ugotoviti, da je dejanski položaj drugačen od položaja, ki izhaja iz določil pogodbe, in to celo kljub temu, da vodstvena pooblastila niso bila formalno prenesena na to drugo podjetje.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva C-393/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 21. julija 2015 – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie/ESET spol. s r. o. sp. z o. o., oddział w Polsce

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 21. julija 2015 – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie/ESET spol. s r. o. sp. z o. o., oddział w Polsce
   (Zadeva C-393/15)
   (2015/C 337/07)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie

      Nasprotna stranka v kasacijskem postopku: ESET spol. s r. o. sp. z o. o., oddział w Polsce

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 168 in člen 169(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) ne nasprotujeta temu, da je v primeru podružnice, registrirane za namene DDV v državi članici, ki opravlja predvsem notranje transakcije za matično enoto s sedežem v drugi državi članici in posamično tudi obdavčljive transakcije v državi članici, v kateri je registrirana, davčni zavezanec upravičen do odbitka vstopnega davka v državi članici, v kateri je podružnica registrirana, čeprav je ta davek povezan s transakcijami, ki jih matična enota izvaja v drugi državi članici?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-82/09: Tožba, vložena 20. februarja 2009 – Dennekamp proti Parlamentu

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/29

         Tožba, vložena 20. februarja 2009 – Dennekamp proti Parlamentu
   (Zadeva T-82/09)
   2009/C 102/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: G. J. Dennekamp (Giethoorn, Nizozemska) (zastopnika: O. Brouwer in A Stoffer, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

               —

               Parlamentu naj se v skladu s členom 87 Poslovnika Sodišča prve stopnje naloži, da tožeči stranki plača stroške, vključno s stroški morebitnih intervenientov in stroški v zvezi s predlogom za obravnavanje po hitrem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka je 20. oktobra 2008 na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) Evropski parlament zaprosila, da ji omogoči dostop do (i) vseh dokumentov, iz katerih je razvidno kateri poslanci Evropskega parlamenta so hkrati člani sistema dodatnega pokojninskega zavarovanja, (ii) seznama imen poslancev Evropskega parlamenta, ki so bili člani sistema dodatnega pokojninskega zavarovanja 1. septembra 2005 in (iii) seznama imen sedanjih članov sistema dodatnega pokojninskega zavarovanja za katere Parlament plačuje mesečne prispevke. Parlament je prošnjo tožeče stranke zavrnil in potrdil zavrnitev iz Odločbe z dne 17. decembra 2008.
   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Evropskega parlamenta A(2008)22050 z dne 17. decembra 2008 o zavrnitvi dostopa do dokumentov, za katere je tožeča stranka zaprosila na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001.
   Tožeča stranka trdi, da zavrnitev temelji na napačni presoji in pomeni očitno kršitev pravil in načel dostopa do dokumentov iz Uredbe (ES) št. 1049/2001 ter pravil iz Uredbe (ES) št. 45/2001 (2). Parlament je s tem kršil pravico tožeče stranke do dostopa do dokumentov institucij Skupnosti iz člena 255 ES, člena 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in Uredbe (ES) št. 1049/2001.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da je bilo v Odločbi nepravilno uporabljeno pravo in storjena napaka pri presoji.

               (a)

               Po mnenju tožeče stranke je Parlament kršil člen 2(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001 in svojo zavrnitev napačno utemeljil na členu 4(1)(b) navedene uredbe, saj se z razkritjem zaprošenih dokumentov ne more ogroziti zasebnega življenja zadevnih poslancev Evropskega parlamenta.

               (b)

               Poleg tega naj bi Parlament napačno uporabil Uredbo (ES) št. 45/2001, saj je napačno štel, da je treba prošnjo tožeče stranke presojati v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001.

               (c)

               Tožeča stranka tudi trdi, da Parlament ni vzpostavil pravičnega ravnotežja med javnimi interesi za razkritje in zasebnimi interesi, ki naj bi bili prizadeti. Prav tako ni ocenil v kolikšni meri naj bi bili zasebni interesi dejansko in konkretno ogroženi.

               (d)

               Po mnenju tožeče stranke je Parlament kršil člen 235 ES, ker svoje odločitve o zavrnitvi ni ustrezno obrazložil. Nazadnje trdi, da iz Odločbe ne izhaja, da bi Parlament konkretno ocenjeval posamezne dokumente, ki se nanašajo na prošnjo tožeče stranke za dostop.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001 L 145, str. 43).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL 2001 L 8, str. 1).


title: Zadeva T-20/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. marca 2017 – Madžarska/Komisija (Začasna odredba — Državne pomoči — Madžarski davek od prihodkov, povezanih z oglaševanjem — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in je bilo naloženo njeno vračilo — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/22

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. marca 2017 – Madžarska/Komisija
   (Zadeva T-20/17 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Madžarski davek od prihodkov, povezanih z oglaševanjem - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in je bilo naloženo njeno vračilo - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 178/30)
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Madžarska (zastopnik: M. Fehér, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Bottka in P. J. Loewenthal, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Sklepa Komisije C(2016) 6929 final z dne 4. novembra 2016 o ukrepu SA.39235 (2015/C) (ex 2015/NN), ki ga je uporabila Madžarska na področju obdavčitve prihodkov iz oglaševanja.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva F-144/07: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 9. decembra 2008 – Efstathopoulos proti Evropskemu parlamentu (Javni uslužbenci – Nekdanji začasni uslužbenci – Uredba (ES, Euratom, ESPJ) št. 2689/95 – Odpravnina – Upoštevanje dodatka za produktivnost pri določitvi skupnega bruto dohodka, prejetega v okviru novega delovnega mesta)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/73

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 9. decembra 2008 – Efstathopoulos proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-144/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Nekdanji začasni uslužbenci - Uredba (ES, Euratom, ESPJ) št. 2689/95 - Odpravnina - Upoštevanje dodatka za produktivnost pri določitvi skupnega bruto dohodka, prejetega v okviru novega delovnega mesta)
   (2009/C 44/128)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: S. Efstathopoulos (Chalandri, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Michi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: A. Lukošiūtė in A. Troupiotis, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti Odločbe Parlamenta z dne 18. aprila 2007, ki vodi k zmanjšanju pokojnine tožeče stranke in k vračilu preveč izplačanih zneskov.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 92, 12.4.08, str. 50.


title: Zadeva C-252/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti (Neizpolnitev obveznosti države — Onesnaževala in prah — Kurilne naprave — Omejitev emisij nekaterih onesnaževal v zrak)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/11

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-252/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Onesnaževala in prah - Kurilne naprave - Omejitev emisij nekaterih onesnaževal v zrak)
   2009/C 282/20
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Flynn in A. Alcover San Pedro, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta (zastopnik: S. Camilleri, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 4(1) v povezavi s prilogami IV A, VI A in VII A, ter člena 12 v povezavi s prilogo VIII A.2 k Direktivi 2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav (UL L 309, str. 1) – Nespoštovanje mejnih vrednosti emisij, določenih za žveplov dioksid, dušikov oksid in prah – Elektrarni Delimara in Marsa.

      Izrek

               1.

               Republika Malta s tem, da ni pravilno uveljavila Direktivo 2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav v zvezi z delovanjem Phase One naprave za uparjevanje elektrarne Delimara in elektrarne pri Marsi, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) v povezavi s prilogo IV A, prilogo VI A in prilogo VII A, ter obveznosti iz člena 12 v povezavi s prilogo VIII A.2 Direktive.

               2.

               Republiki Malti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva T-148/17: Tožba, vložena 7. marca 2017 – Troszczynski/Parlament

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/52

         Tožba, vložena 7. marca 2017 – Troszczynski/Parlament
   (Zadeva T-148/17)
   (2017/C 144/71)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mylène Troszczynski (Noyon, Francija) (zastopnik: M. Ceccaldi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost sklepa kvestorjev Evropskega parlamenta z dne 6. januarja 2017, ker je z njim potrjen sklep generalnega sekretarja z dne 23. junija 2016 o izterjavi zneska 56 554 EUR od M. Troszczynski;

               —

               razglasi ničnost sklepa generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 23. junija 2016, sprejetega na podlagi členov 33, 43, 62, 67, 68 Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta 2009/C 159/01 z dne 19. maja in 9. julija 2008„o izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta“, kakor je bil spremenjen, s katerim je bila ugotovljena terjatev do tožeče stranke v znesku 56 554 EUR iz naslova neupravičeno plačanih zneskov v okviru parlamentarne pomoči in obrazložena njena izterjava ter je bilo naloženo odgovornemu odredbodajalcu, da v sodelovanju z računovodjo institucije izterja to terjatev v skladu s členom 68 izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta ter členi 66, 78, 79 in 80 Finančne uredbe;

               —

               razglasi ničnost opomina št. 2016-888, brez datuma, s katerim je bila tožeča stranka obveščena, da je bila zoper njo po sprejetju sklepa generalnega sekretarja z dne 23. junija 2016 ugotovljena terjatev, ki se izterja zaradi neupravičeno izplačanih zneskov parlamentarne pomoči, na podlagi člena 68 izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev in členov 78, 79 in 80 finančne uredbe;

               —

               razglasi ničnost opomina z dne 29. junija 2016;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov postopka;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži, naj M. Trosczcynski iz naslova vračila stroškov, ki se lahko povrnejo, plača znesek 50 000,00 EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Zneski, ki so predmet tega spora, se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas sklenjeno med tožečo stranko in lokalnim pomočnikom, ki je za polni čas opravljal delo parlamentarnega pomočnika v državi članici, v kateri je bila navedena tožeča stranka izvoljena. Toženi stranki pa se na podlagi nekaterih indicev, ki se nanašajo na naloge, ki jih opravlja lokalni pomočnik znotraj politične stranke tožeče stranke, vzbuja dvom glede tega, da ta ni spoštovala obveznosti iz členov 33, 43, 62 izvedbenih ukrepov Statuta poslancev.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da v obravnavanem primeru sporni akti vsebujejo napake, ki po eni strani vplivajo na njihovo formalno zakonitost, ki se nanašajo predvsem na nepristojnost ratione materiae avtorja akta, neobstoj obrazložitve in bistveno kršitev postopka.
   Poleg tega trdi, da obstajajo napake glede formalne zakonitosti spornih aktov, ki se nanašajo na neobstoj očitanih dejstev, določitev stranke, ki nosi dokazno breme, kršitev načela sorazmernosti, poseg v politične pravice lokalnih pomočnikov, zloraba pooblastil, diskriminatorna narava spornih sklepov ter obstoj fumus persecutionis, poseg v neodvisnost poslanca in prepoved kakršnega koli vezanega mandata, kršitev načela una via electa et non bis in idem, ker je predsednik Evropskega parlamenta OLAF-u posredoval dejanske elemente, na podlagi katerih lahko domneva obstoj domnevnih nepravilnosti v zvezi s tožečo stranko.


title: Zadeva C-407/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. avgusta 2014 vložilo Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Španija) – María Auxiliadora Arjona Camacho proti Securitas Seguridad España, S.A.

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. avgusta 2014 vložilo Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Španija) – María Auxiliadora Arjona Camacho proti Securitas Seguridad España, S.A.
   (Zadeva C-407/14)
   2014/C 409/40
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: María Auxiliadora Arjona Camacho

      Tožena stranka: Securitas Seguridad España, S.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 18 Direktive 2006/54/ES (1), ki določa odvračalnost odškodnine (poleg tega, da mora biti ta dejanska, učinkovita in sorazmerna glede na utrpljeno škodo) za žrtev diskriminacije na podlagi spola, razlagati tako, da omogoča nacionalnemu sodišču, da naloži razumno dodatno kaznovalno odškodnino; to pomeni, dodatni znesek, ki bi, čeprav presega celotno povračilo dejanske škode, ki jo je utrpela žrtev, služil kot opomnik drugim (in samemu povzročitelju škode), vendar pod pogojem, da ta ostane v mejah sorazmernosti, in to vključno tedaj, kadar je ta pojem kaznovalne odškodnine tuj pravni tradiciji nacionalnega sodišča?

      (1)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL L 204, str. 23).


title: Zadeva T-559/12: Tožba, vložena 24. decembra 2012 – Ningbo Jinding Fastener proti Svetu

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/23

         Tožba, vložena 24. decembra 2012 – Ningbo Jinding Fastener proti Svetu
   (Zadeva T-559/12)
   2013/C 46/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (Ningbo, Kitajska) (zastopnika: R. Antonini in E. Monard, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 924/2012 z dne 4. oktobra 2012 o spremembi Uredbe (ES) št. 91/2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske razglasi za nično; in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da pomeni izključitev nekaterih izvoznih transakcij tožeče stranke iz dampinškega izračuna kršitev členov 2(11), 2(8), 2(9), 2(7)(a) in 9(5) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, načela nediskriminacije in člena 2.4.2 Sporazuma STO o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da pomeni zavrnitev nekaterih prilagoditev, ki jih je zahtevala tožeča stranka, kršitev člena 2(10) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, in člena 2.4 Sporazuma STO o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994. Podredno tožeča stranka meni, da je Svet kršil člen 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije.


title: Zadeva C-220/15: Tožba, vložena 12. maja 2015 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               13.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/7

         Tožba, vložena 12. maja 2015 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-220/15)
   (2015/C 228/09)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Kukovec, A. C. Becker, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predloga tožeče stranke

   Evropska komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) Direktive 2007/23/ES (1), ker je v Prvi uredbi o izvajanju zakona o eksplozivih (Ersten Verordnung zum Sprengstoffgesetz, Prvi SprengV) določila strožje zahteve kot Direktiva, in sicer, da je treba za pirotehnična sredstva, preden so dana v promet, kljub predhodno opravljenemu postopku ugotavljanja skladnosti uporabiti člen 6(4) Prvega SprengV in da je Bundesanstalt für Materialforschung und – prüfung (Zvezni urad za raziskave in testiranje materialov) v skladu s členom 6(4), peti stavek, Prvega SprengV pooblaščen za preverjanje in, če je potrebno, spreminjanje navodil za vsa pirotehnična sredstva;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na vprašanje, v kolikšnem obsegu lahko države članice proizvajalcem in uvoznikom pirotehničnih sredstev v smislu Direktive 2007/23/ES naložijo dodatne nacionalne zahteve za dajanje v promet pirotehničnih sredstev glede proizvodov z oznako „ES“, kar kaže na to, da izpolnjujejo bistvene zahteve Direktive. V zvezi s tem, zakonodaja, ki jo izpodbija Komisija, ne določa nobenih vsebinskih zahtev za te proizvode temveč le dodaten postopek, ki se opravi pred vstopom na trg na ozemlju tožene stranke.
   Kljub dokazu o skladnosti naj bi namreč tožena stranka zahtevala, da so vsa pirotehnična sredstva v smislu Direktive 2007/23/ES prijavljena pri zveznemu uradu, ki je določen z zakonom in ki v dokaz prijave dodeli identifikacijsko številko. Ta postopek naj bi poleg nezanemarljivega trajanja vključeval med drugim tudi plačilo takse za obravnavo spisa ter vložitev preskusnega vzorca. Po mnenju Komisije pomeni zahteva za tak postopek kršitev v členu 6 Direktive 2007/23/ES zagotovljenega prostega pretoka vseh pirotehničnih sredstev, ki izpolnjujejo zahteve Direktive.
   Ta položaj naj ne bi bil spremenjen s sprejetjem Direktive 2013/29/ES (2), s katero je bila s 1. julijem 2015 razveljavljena Direktiva 2007/23/ES. Prvič, obdobje, ki je upoštevno za presojo, ali je izpolnjena obveznost, je namreč določeno z iztekom roka, določenega v obrazloženem mnenju (v obravnavani zadevi je to 27. marec 2014). Drugič, člen 4(1) Direktive 2013/29/EU je enak členu 6(1) Direktive 2007/23/ES, ki zagotavlja prosti pretok vseh pirotehničnih sredstev, ki izpolnjujejo zahteve prava Unije.
   Po mnenju Komisije neizpolnitev obveznosti, ki je v obravnavani zadevi očitana toženi stranki, zajema, da za dajanje v promet pirotehničnih sredstev velja nedopusten postopkovni pogoj, ki gre preko usklajenih zahtev prava Unije. Izpodbijana zakonodaja kot postopkovna zahteva naj bi na prvi pogled v posameznih primerih povzročila le upočasnitev pri dajanju v promet teh proizvodov. Vendar se dejanskih posledic te zakonodaje naj ne bi smelo podcenjevati. Upoštevati naj bi bilo najprej treba, da je tožena stranka eden od največjih, če ne največji, prodajni trg za pirotehnična sredstva na notranjem trgu. Poleg tega naj bi bilo treba upoštevati to, da je mogoče na ozemlju tožene stranke nekatera pirotehnična sredstva kupcem prodati le enkrat na leto in le v kratkem obdobju, zaradi česar naj bi bil časovni vidik tega dostopa na trg še toliko bolj pomemben. V zvezi s tem naj bi bilo treba upoštevati tudi, da je z nacionalnim pravom določeno, da izpodbijano zakonodajo v obravnavani zadevi izvaja organ, ki je pooblaščen tudi za izvajanje postopka ugotavljanja skladnosti kot priglašeni organ v smislu Direktive 2007/23/ES. Zahteva po dodatnem postopku v nacionalnem pravu tožene stranke naj bi zato temu organu dajala konkurenčno prednost glede na priglašene organe drugih držav članic. Glede na te konkretne posledice izpodbijane zakonodaje naj v tem postopku nikakor ne bi šlo le za načelno pravno presojo oviranja dajanja v promet s strani gospodarskih subjektov proizvodov, ki jih je že kot skladne z zahtevami prava EU ocenil priglašeni organ, ki ni nemški priglašeni organ.

      (1)  Direktiva 2007/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o dajanju pirotehničnih izdelkov v promet (UL L 154, str. 1).

      (2)  Direktiva 2013/29/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z dostopnostjo pirotehničnih izdelkov na trgu (prenovitev) (UL L 178, str. 27).


title: Sodba Sodišča z dne 27. januarja 2014 v zadevi E-1/13 — Míla ehf. proti Nadzornemu organu Efte

text:
               24.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/6

         SODBA SODIŠČA
   z dne 27. januarja 2014
   v zadevi E-1/13
   Míla ehf. proti Nadzornemu organu Efte

      (Tožba za razveljavitev – Državna pomoč – Zakupna pogodba – Opustitev začetka postopka formalne preiskave – Dopustnost – Pravni interes – Status zainteresirane stranke – Dvomi ali resne težave – Načelo tržnega vlagatelja – Postopek oddaje javnega naročila)

   (2014/C 121/06)
   V zadevi E-1/13, Míla ehf. proti Nadzornemu organu Efte – katere predmet je ZAHTEVEK za razveljavitev Odločbe Nadzornega organa Efte št. 410/12/COL z dne 21. novembra 2012 o domnevni državni pomoči s subvencioniranim dajanjem v zakup optičnih vlaken, ki jih je družba prej upravljala v imenu Organizacije Severnoatlantske pogodbe (NATO) – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik poročevalec Per Christiansen in sodnik Páll Hreinsson, 27. januarja 2014 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Sodišče Efte razveljavlja Odločbo Nadzornega organa Efte št. 410/12/COL z dne 21. novembra 2012 o domnevni državni pomoči s subvencioniranim dajanjem v zakup optičnih vlaken, ki jih je družba prej upravljala v imenu Organizacije Severnoatlantske pogodbe (NATO).

               2.

               Nadzornemu organu Efte se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-114/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2013 – Bode Chemie proti UUNT – Laros (sterilina) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti sterilina — Predhodne besedne in figurativne znamke Skupnosti STERILLIUM in BODE Sterillium — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2013 – Bode Chemie proti UUNT – Laros (sterilina)
   (Zadeva T-114/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti sterilina - Predhodne besedne in figurativne znamke Skupnosti STERILLIUM in BODE Sterillium - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 359/15
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bode Chemie GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: N. Aicher, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Laros Srl (Cremona, Italija) (zastopnik: F. Caricato, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 16. januarja 2012 (zadeva R 2423/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Bode Chemie GmbH in Laros Srl.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bode Chemie GmbH se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi izdatki, ki jih je družba Laros Srl priglasila zaradi postopka pred odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva F-82/09: Tožba, vložena 16. oktobra 2009 – Nolin proti Komisiji

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/37

         Tožba, vložena 16. oktobra 2009 – Nolin proti Komisiji
   (Zadeva F-82/09)
   2009/C 297/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michel Nolin (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe OPI z dne 19. decembra 2008 v zvezi z izbrisom točk za napredovanje in prednostnih točk tožeče stranke.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba generalnega direktorja generalnega direktorata za kadrovske zadeve in administracijo z dne 19. decembra 2008 naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 3 000 EUR iz naslova odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela zaradi njenega škodljivega in nadležnega ravnanja in kršitve načela varstva zaupanja v pravo, zaradi česar je bila kršena njena pravica do učinkovitega pravnega varstva;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-360/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. avgusta 2008 vložilo Raad van State (Nizozemska) – 1. Stichting Greenpeace Nederland in 2. Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie VoMiGEN proti Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, druga stranka: Pioneer Hi-Bred Nothern Europe Sales Division GmbH

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. avgusta 2008 vložilo Raad van State (Nizozemska) – 1. Stichting Greenpeace Nederland in 2. Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie „VoMiGEN“ proti Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, druga stranka: Pioneer Hi-Bred Nothern Europe Sales Division GmbH
   (Zadeva C-360/08)
   (2008/C 285/33)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Raad van State
   Stranki v postopku v glavni stvari
   Tožeči stranki:

               1.

               Stichting Greenpeace Nederland

               2.

               Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie „VoMiGEN“

      Tožena stranka: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Druga stranka: Pioneer Hi-Bred Nothern Europe Sales Division GmbH
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba mesto sproščan (1)ja gensko spremenjenih organizmov, ki se v skladu s členom 25(4) Direktive 2001/18/ES ne sme šteti za zaupno informacijo, tudi ob upoštevanju namena in sistematike Direktive razlagati tako, da je z njim mišljena katastrska parcela, ali zadošča, če se navede večje zemljepisno območje?

               2.

                           a)

                           V primeru, da zadošča večje zemljepisno območje, katere okoliščine se lahko upoštevajo pri določitvi obsega navedbe območja?

                           b)

                           Ali je Direktiva 2003/4/EG (2) pomembna za določitev obsega navedbe območja?

                           c)

                           Ali je v primeru območja, ki je dvajsetkrat večje od posameznih poskusnih polj, spoštovano načelo sorazmernosti?

               3.

               Ali je spoštovano načelo sorazmernosti, če je v skladu s politiko, spremenjeno 17. julija 2008, izbrana splošna navedba območja, ki je stokrat večje od posameznega poskusnega polja?

               4.

               Če zadošča zgolj navedba območja, ki se nanaša le na kataster, ali so lahko kljub členu 25(4) Direktive 2001/18/ES okoliščine, navedene v členu 4(2) Direktive 2003/4/ES, opravičljiv razlog za to, da se informacije o natančnem mestu sproščanja obravnavajo kot zaupne?

               5.

                           a)

                           Ali vsebuje člen 4(2) Direktive 2003/4/ES izčrpni seznam opravičljivih razlogov?

                           b)

                           V primeru pritrdilnega odgovora, ali spadata zaščita podjetij, vključno z osebami in izdelki, ki se tam nahajajo, in preprečitev sabotaže glede na klimo za biotehnološki razvoj na Nizozemskem med opravičljive razloge, navedene v členu 4(2) Direktive 2003/4/ES?

               6.

               V primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje 5(a) in (b), ali je v tem primeru navedba območja, ki je dvajsetkrat ali stokrat večje od poskusnega polja, sorazmerna ob upoštevanju člena 4(2)(h) Direktive 2003/4/ES in glede na varstvo zasebnih (zaščita podjetij, vključno z osebami in izdelki, ki se tam nahajajo) in javnih interesov (preprečitev sabotaže glede na klimo za biotehnološki razvoj na Nizozemskem)?

               7.

                           a)

                           V primeru nikalnega odgovora na vprašanje 5(a), ali gre pri zaščiti podjetij, vključno z osebami in izdelki, ki se tam nahajajo, in preprečitvi sabotaže glede na klimo za biotehnološki razvoj na Nizozemskem za dopusten opravičljiv razlog?

                           b)

                           V primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje 7(a), ali je navedba območja, ki je dvajsetkrat ali stokrat večje od poskusnega polja, sorazmerna glede na varstvo zasebnih (zaščita podjetij, vključno z osebami in izdelki, ki se tam nahajajo) in javnih interesov (preprečitev sabotaže glede na klimo za biotehnološki razvoj na Nizozemskem)?

      (1)  Direktiva 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS (UL L 106, str. 1).

      (2)  Direktiva 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str. 26).


title: Zadeva C-67/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Margarete Block proti Finanzamt Kaufbeuren (Prosti pretok kapitala – Člena 56 ES in 58 ES – Davek na dediščino – Nacionalna ureditev, ki ne dovoljuje vračunanja davka na dediščino, plačanega v drugi državi članici, v davek na dediščino, dolgovan v državi članici, v kateri je ob svoji smrti prebival lastnik premoženja, kadar so podedovano premoženje kapitalske terjatve – Dvojno obdavčevanje – Omejitev – Neobstoj)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Margarete Block proti Finanzamt Kaufbeuren
   (Zadeva C-67/08) (1)

   (Prosti pretok kapitala - Člena 56 ES in 58 ES - Davek na dediščino - Nacionalna ureditev, ki ne dovoljuje vračunanja davka na dediščino, plačanega v drugi državi članici, v davek na dediščino, dolgovan v državi članici, v kateri je ob svoji smrti prebival lastnik premoženja, kadar so podedovano premoženje kapitalske terjatve - Dvojno obdavčevanje - Omejitev - Neobstoj)
   (2009/C 82/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Margarete Block

      Tožena stranka: Finanzamt Kaufbeuren
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof (Nemčija) – Razlaga členov 56(1), 58(1)(a) in (3) Pogodbe ES – Nacionalna zakonodaja v zvezi z davkom na dediščino – Dvojno obdavčevanje, ki je posledica nemožnosti vračunanja davka, ki je bil plačan v drugi državi članici, v nacionalni davek, kadar podedovano premoženje, ki se nahaja v tej drugi državi članici, tvorijo predvsem dobroimetja pri bankah
   Izrek
   Člena 56 ES in 58 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ureditvi države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki – kar zadeva izračun davka na dediščino, ki ga dolguje dedič s prebivališčem v tej državi članici za kapitalske terjatve do finančne institucije, ki se nahaja v drugi državi članici, za primer, ko je oseba, po kateri je uvedeno dedovanje, ob smrti prebivala v prvi državi članici – ne določa vračunanja davka na dediščino, ki je bil plačan v drugi državi članici, v davek na dediščino, ki ga dolguje v prvi.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Sodba Sodišča z dne 16. decembra 2015 v zadevi E-18/15 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2010/65/EU o formalnostih poročanja za ladje)

text:
               5.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 2/4

         SODBA SODIŠČA
   z dne 16. decembra 2015
   v zadevi E-18/15
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2010/65/EU o formalnostih poročanja za ladje)
   (2017/C 2/05)
   V zadevi E-18/15, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 56l Poglavja V Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2010/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o formalnostih poročanja za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic in/ali izplujejo iz njih, in o razveljavitvi Direktive 2002/6/ES), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 14 navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma – je Sodišče v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 16. decembra 2015 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 561 Poglavja V Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2010/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o formalnostih poročanja za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic in/ali izplujejo iz njih, in o razveljavitvi Direktive 2002/6/ES), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 14 navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-312/11: Tožba, vložena 20. junija 2011 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/19

         Tožba, vložena 20. junija 2011 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-312/11)
   2011/C 226/36
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Enegren in C. Cattabriga, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da ni naložila vsem delodajalcem obveznosti, da sprejmejo primerne ukrepe, ki veljajo za vse hendikepirane osebe, ni izpolnila svoje obveznosti, da pravilno in v celoti prenese člen 5 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1);

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Italijanska republika s tem, da ni naložila vsem delodajalcem obveznosti, da sprejmejo primerne ukrepe, ki veljajo za vse hendikepirane osebe, ni izpolnila svoje obveznosti, da pravilno in v celoti prenese člen 5 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu.

               2.

               Zadevni predpis državi članici nalaga splošno obveznost, da sprejme primerne ukrepe, da se hendikepiranim osebam omogoči dostop do zaposlitve, opravljanja poklica, poklicnega napredovanja in udeležbe pri izobraževanju in nadaljnjem izobraževanju. Ti ukrepi bi se morali - ob upoštevanju načela sorazmernosti in glede na konkretne okoliščine – nanašati na vse hendikepirane osebe, vse različne vidike delovnega razmerja in vse delodajalce.

               3.

               V italijanski zakonodaji ne obstajajo tovrstni ukrepi, ki bi udejanjali to splošno obveznost. Obstajajo sicer določbe v zakonu št. 68/1999, ki v določenih vidikih nudijo jamstva in olajšave, ki celo presegajo tiste iz člena 5 Direktive. Vendar se ta jamstva in olajšave ne nanašajo na vse hendikepirane osebe, ne obstajajo v breme vseh delodajalcev, se ne nanašajo na vse različne vidike delovnega razmerja oziroma imajo čisto programatsko vsebino.

      (1)  UL L 303, str. 16.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. julija 2005 v zadevi T-312/03, Wassen International Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnja nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Selenium Spezial A-C-E“ — Prijava besedne znamke Skupnosti SELENIUM-ACE — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/15

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. julija 2005
   v zadevi T-312/03, Wassen International Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prejšnja nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Selenium Spezial A-C-E“ - Prijava besedne znamke Skupnosti SELENIUM-ACE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 229/29)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-312/03, Wassen International Ltd, s sedežem v Letherheadu (Združeno kraljestvo), ki jo zastopata M. Edenborough, barrister, in S. Mayer, solicitor, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnici: S. Laitinen in M. Capostagno), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT je bil Stroschein Gesundkost GmbH, s sedežem v Hamburgu (Nemčija), zaradi tožbe zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. junija 2003 (zadeva R 121/2002-4), v zvezi s postopkom z ugovorom med Wassen International Ltd in Stroschein Gesundkost GmbH, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi M. Jaeger, predsednik, V. Tiili, sodnica, in O. Czúcz, sodnik, sodni tajnik: B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 264, 1. 11. 2003.


title: Zadeva T-150/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2017 – EFB/Komisija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2017 – EFB/Komisija
   (Zadeva T-150/15) (1)

   (2017/C 144/88)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015.


title: Zadeva C-230/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo per il Lazio (Italija) 14. maja 2012 – WIND Telecomunicazioni SpA proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugim

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo per il Lazio (Italija) 14. maja 2012 – WIND Telecomunicazioni SpA proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugim
   (Zadeva C-230/12)
   2012/C 217/19
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: WIND Telecomunicazioni SpA

      Tožene stranke: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe Skupnosti na tem področju, zlasti določbe Direktive št. 2002/20/ES (1), razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, navedeni v tem sklepu, zlasti zakonu št. 266 iz leta 2005, tudi zaradi načina dejanske uporabe?

      (1)  Direktiva 2002/20/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL L 108, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 13 zvezek 29 str. 337 – 348).


title: Zadeva C-111/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Monomeles Protodikeio Athinon – Grčija) – OL/PQ (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo — Mednarodni protipravni odvzem otrok — Haaška konvencija z dne 25. oktobra 1980 — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Člen 11 — Zahteva za vrnitev — Pojem „običajno prebivališče“ dojenčka — Otrok, ki je bil v skladu z voljo njegovih staršev rojen v državi članici, ki ni država članica njunega običajnega prebivališča — Neprekinjeno prebivanje otroka v državi članici njegovega rojstva prvih nekaj mesecev po rojstvu — Odločitev matere, da se ne vrne v državo članico, v kateri je bilo običajno prebivališče para)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/11

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Monomeles Protodikeio Athinon – Grčija) – OL/PQ
   (Zadeva C-111/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Mednarodni protipravni odvzem otrok - Haaška konvencija z dne 25. oktobra 1980 - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Člen 11 - Zahteva za vrnitev - Pojem „običajno prebivališče“ dojenčka - Otrok, ki je bil v skladu z voljo njegovih staršev rojen v državi članici, ki ni država članica njunega običajnega prebivališča - Neprekinjeno prebivanje otroka v državi članici njegovega rojstva prvih nekaj mesecev po rojstvu - Odločitev matere, da se ne vrne v državo članico, v kateri je bilo običajno prebivališče para))
   (2017/C 249/16)
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: OL

      Tožena stranka: PQ

      Izrek

   Člen 11(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 je treba razlagati tako, da v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem je bil v skladu z voljo obeh staršev otrok rojen in je več mesecev neprekinjeno prebival s svojo materjo v drugi državi članici kot tisti, v kateri sta imela starša običajno prebivališče pred njegovim rojstvom, na podlagi prvotnega namena staršev glede vrnitve matere skupaj z otrokom v to zadnjo državo članico ni mogoče šteti, da ima ta otrok v njej „običajno prebivališče“ v smislu te uredbe.
   Zato v takšnem primeru tega, da se mati ne želi vrniti v to državo članico skupaj z otrokom, ni mogoče šteti za „neupravičeno premestitev ali zadržanje“ otroka v smislu navedenega člena 11(1).

      (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva T-162/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2013 – Trabelsi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji — Podaljšanje zamrznitve sredstev — Razglasitev ničnosti prvotnih ukrepov zamrznitve sredstev — Ustavitev postopka)

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/16

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2013 – Trabelsi proti Svetu
   (Zadeva T-162/12) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji - Podaljšanje zamrznitve sredstev - Razglasitev ničnosti prvotnih ukrepov zamrznitve sredstev - Ustavitev postopka)
   2014/C 15/22
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed Trabelsi (Pariz, Francija) (zastopnik: A. Tekari, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Étienne in M. Bishop, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2012/50/SZVP z dne 27. januarja 2012 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL L 27, str. 11) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 355, 17.11.2012.


title: Zadeva C-606/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Sundsvall (Švedska) 25. novembra 2013 – OKG AB proti Skatteverket

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Sundsvall (Švedska) 25. novembra 2013 – OKG AB proti Skatteverket
   (Zadeva C-606/13)
   2014/C 39/14
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Kammarrätten i Sundsvall

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: OKG AB

      Nasprotna stranka: Skatteverket

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               V skladu s členom 4(2) Direktive o obdavčitvi energije (1)„raven obdavčitve“ pomeni skupne dajatve, ki se pobirajo iz naslova vseh posrednih davkov (razen DDV) in ki se ob sprostitvi v porabo neposredno ali posredno izračunavajo za količino električne energije. V skladu s členom 21(5) te direktive je električna energija predmet obdavčitve, pri čemer davčna obveznost nastane v trenutku, ko jo distributer ali redistributer dobavi. Ali ta člena nasprotujeta davku na termično energijo jedrskih reaktorjev?

               2.

               Ali je davek na termično energijo trošarina, ki se posredno ali neposredno naloži za porabo blaga (trošarinsko blago), kot je navedeno v členu 1(1) Direktive o trošarini? (2)

      (1)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405).

      (2)  Direktiva Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (UL L 9, str. 12).


title: Zadeva T-454/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2007 – Sumitomo Chemical Agro Europe in Philagro France proti Komisiji ( Fitofarmacevtski proizvodi – Aktivna snov procimidon – Direktiva 91/414/EGS – Ničnostna tožba – Tožba zaradi nedelovanja – Ustavitev postopka – Odškodninska tožba – Nedopustnost – Očitno neutemeljena tožba )

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/40

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2007 – Sumitomo Chemical Agro Europe in Philagro France proti Komisiji
   (Zadeva T-454/05) (1)

   („Fitofarmacevtski proizvodi - Aktivna snov procimidon - Direktiva 91/414/EGS - Ničnostna tožba - Tožba zaradi nedelovanja - Ustavitev postopka - Odškodninska tožba - Nedopustnost - Očitno neutemeljena tožba“)
   (2007/C 315/75)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Lyon, Francija) in Philagro France SAS (Lyon) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Doherty, zastopnik)
   Predmet
   Prvič, primarno, predlog za razglasitev ničnosti odločbe, domnevno vsebovane v dopisu Komisije z dne 20. oktobra 2005 glede dovoljenja za dajanje v promet aktivne snovi procimidon na podlagi Direktive Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, str. 1), drugič, podredno glede na ničnostno tožbo, tožba zaradi nedelovanja, s katero se predlaga, naj se ugotovi, da je Komisija nezakonito opustila sprejetje ukrepov, ki so jih v dopisu z dne 5. septembra 2005 predlagali Sumitomo Chemical Agro Europe SAS in njene hčerinske družbe, in tretjič, odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi jo domnevno utrpele tožeče stranke zaradi sprejetja odločbe, domnevno vsebovane v dopisu Komisije z dne 20. oktobra 2005 in, podredno, tega da Komisija ni sprejela ukrepov, predlaganih v dopisu z dne 5. septembra 2005.
   Izrek

               1)

               Postopek glede ničnostne tožbe in tožbe zaradi nedelovanja se ustavi.

               2)

               Odškodninska tožba se v delu, v katerem je z njo predlagano povračilo škode, ki naj bi jo zaradi sprejetja odločbe Komisije, domnevno vsebovane v dopisu z dne 20. oktobra 2005, domnevno utrpeli Sumitomo Chemical Agro Europe SAS in Philagro France SAS, kot nedopustna zavrže.

               3)

               Odškodninska tožba se v delu, v katerem je z njo predlagano povračilo škode, ki naj bi jo zato, ker Komisija ni sprejela ukrepov, ki so ji jih v dopisu z dne 5. septembra 2005 predlagali Sumitomo Chemical Agro Europe SAS in njene hčerinske družbe, domnevno utrpela Sumitomo Chemical Agro Europe SAS in Philagro France SAS, kot očitno pravno neutemeljena zavrne.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva T-569/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. marca 2016 – Fondazione Casamica/Komisija in EASME

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/54

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. marca 2016 – Fondazione Casamica/Komisija in EASME
   (Zadeva T-569/15) (1)

   (2016/C 156/75)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva T-320/04: Tožba Triantafyllie Dionyssopoulou proti Svetu Evropske unije, vložena dne 30. julija 2004

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/30

         Tožba Triantafyllie Dionyssopoulou proti Svetu Evropske unije, vložena dne 30. julija 2004
   (Zadeva T-320/04)
   (2004/C 273/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Triantafyllia Dionyssopoulou, stanujoča v Norwichu Norfolk (Združeno Kraljestvo), ki jo zastopa Claude Quackels, avocat, je dne 30. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Svetu Evropske unije.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo, ki ji je bila vročena dne 12 decembra 2003 in ki je določila, da se za izračun pokojnine uporabi korekcijski faktor za Grčijo;

               —

               določi, da se za izračun pokojnine tožeče stranke od 1. novembra 2003 naprej uporabi korekcijski faktor za Združeno Kraljestvo;

               —

               naloži Svetu plačilo odškodnine toženi stranki za premoženjsko in nepremoženjsko škodo v znesku, določenem ex aequo in de bono na 20.000 EUR za škodo, ocenjeno na znesek 50.000 EUR, s pridržkom možnega povišanja v teku postopka;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka v tej zadevi, bivši uradnik Skupnosti in upravičenec do invalidske pokojnine, nasprotuje odločbi upravnega organa, ki je določil, da se za izračun njene pokojnine namesto korekcijskega faktorja, ki se uporablja za Združeno Kraljestvo, uporabi faktor za Grčijo.
   Tožeča stranka v tem oziru navaja, da naj bi zaradi dejstva, da ima stalno bivališče v tej državi članici, imela pravico do uporabe tega faktorja, in da naj bi bila s tem zavrnitev, ki je predmet tega spora, nezakonita, kolikor ne bi bila spoštovana načela enakega obravnavanja, zaupanja v pravo in dobre uprave.
   Razen tega bi naj bila izpodbijana odločba izdana na podlagi kršitve pooblastil za odločanje po prostem preudarku.