title: Kodeks ravnanja

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/1

         Kodeks ravnanja
   (2007/C 223/01)
   SODIŠČE EVROPSKIH SKUPNOSTI
   je ob upoštevanju posvetovanj Sodišča na sejah 28. marca, 24. aprila in 3. julija 2007,
   ob upoštevanju členov 2, 4, 6, 18 in 47 Statuta Sodišča in člena 5 priloge k temu statutu, členov 3 in 4 Poslovnika Sodišča ter členov 4 in 5 Poslovnika Sodišča prve stopnje,
   ob upoštevanju, da je treba, brez poseganja v veljavne določbe Statuta in poslovnikov, v obliki kodeksa ravnanja pojasniti nekatere obveznosti članov Sodišča, Sodišča prve stopnje in Sodišča za uslužbence, ki izhajajo iz navedenih določb,
   po posvetovanju s Sodiščem prve stopnje in Sodiščem za uslužbence
   odločilo, da sprejme ta kodeks ravnanja:
   Člen 1
   Temeljna načela
   1.   Kodeks ravnanja velja za člane in nekdanje člane Sodišča, Sodišča prve stopnje in Sodišča za uslužbence.
   2.   Člani se popolnoma posvetijo izpolnjevanju svoje funkcije.
   3.   Člani se zunaj Sodišča vzdržijo komentarjev, ki bi lahko prizadeli ugled Sodišča ali bi jih bilo mogoče razumeti kot stališče Sodišča v razpravah, ki ne sodijo več v okvir njegove institucionalne vloge.
   Člen 2
   Integriteta
   Člani ne sprejemajo nikakršnih daril, ki bi lahko vzbudila dvom o njihovi neodvisnosti.
   Člen 3
   Nepristranskost
   Člani se izogibajo vsem položajem, ki bi lahko privedli do nasprotja interesov.
   Člen 4
   Izjava o finančnih interesih
   1.   Člani ob nastopu funkcije posredujejo predsedniku Sodišča izjavo o svojih finančnih interesih.
   2.   Izjava iz odstavka 1 se glasi: „Izjavljam, da moje premoženjsko stanje ne izraža nikakršnega finančnega interesa, ki bi lahko ogrožal mojo nepristranskost in neodvisnost pri opravljanju mojih nalog“.
   Člen 5
   Druge dejavnosti
   1.   Če člani želijo sodelovati pri zunanji dejavnosti, prosijo sodišče, katerega člani so, za predhodno odobritev. V vsakem primeru so dolžni spoštovati svojo obveznost razpoložljivosti, da se lahko popolnoma posvečajo izpolnjevanju funkcije.
   2.   Članom je lahko dovoljeno, da nastopijo v okviru poučevanja, konference, seminarja ali simpozija, pri čemer ne smejo sprejeti neobičajnega finančnega nadomestila.
   3.   Članom je lahko dovoljeno opravljanje znanstvene dejavnosti in brezplačnih častnih funkcij v ustanovah ali podobnih organizacijah na kulturnem, umetniškem, socialnem, športnem ali dobrodelnem področju in v učnih oziroma raziskovalnih zavodih. V ta namen se zavežejo, da ne bodo izvajali upravnih dejavnosti, ki bi lahko ogrozile njihovo neodvisnost ali razpoložljivost ali ki bi vodile do nasprotja interesov. Ustanove ali podobne organizacije so nepridobitni zavodi ali društva, ki opravljajo dejavnosti v javnem interesu na navedenih področjih.
   Člen 6
   Dolžnost članov po prenehanju opravljanja funkcije
   1.   Člani po prenehanju opravljanja funkcije ostanejo zavezani k diskretnosti.
   2.   Člani se zavezujejo, da po prenehanju opravljanja funkcije nikakor ne bodo sodelovali

               —

               pri zadevah, o katerih je sodišče, katerega člani so bili, odločalo ob prenehanju opravljanja njihove funkcije;

               —

               pri zadevah, ki so posredno in očitno povezane z zadevami, čeprav zaključenimi, ki so jih obravnavali kot sodnik oziroma generalni pravobranilec,

         in da tri leta po prenehanju opravljanja funkcije ne bodo sodelovali

               —

               kot zastopniki strank s pisnimi stališči ali ustnimi navedbami pri zadevah, ki jih obravnavajo sodišča Skupnosti.

         3.   Nekdanji člani lahko nastopijo kot svetovalci ali izvedenci v drugih zadevah ali dajo pravno mnenje, če spoštujejo obveznosti iz odstavka 1.
   Člen 7
   Izvajanje kodeksa
   1.   Predsednik Sodišča skupaj s posvetovalnim odborom, ki ga sestavljajo trije najstarejši člani Sodišča, ki opravljajo funkcijo, nadzira pravilno izvajanje tega kodeksa ravnanja.
   2.   Sodišče zagotavlja spoštovanje tega kodeksa in v primeru dvoma po posvetovanju s Sodiščem prve stopnje oziroma s Sodiščem za uslužbence glede na posamezen primer sprejme odločitev.
   Člen 8
   Začetek veljavnosti
   1.   Ta kodeks ravnanja začne veljati 1. oktobra 2007.
   2.   Izjava o finančnih interesih članov, ki opravljajo funkcijo na navedeni dan, se posreduje predsedniku Sodišča najpozneje do 30. novembra 2007.


title: Združene zadeve C-671/11 do C-676/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor) proti Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes (C-671/11 in C-672/11), Organisation de producteurs Les Cimes (C-673/11), Société Agroprovence (C-674/11), Regalp SA (C-675/11), Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM) (C-676/11) (Kmetijstvo — Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad — Pojem „pregledano obdobje“ — Možnost podaljšanja in časovne umestitve pregledanega obdobja — Cilj učinkovitosti pregledov — Pravna varnost)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/21

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor) proti Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes (C-671/11 in C-672/11), Organisation de producteurs Les Cimes (C-673/11), Société Agroprovence (C-674/11), Regalp SA (C-675/11), Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM) (C-676/11)
   (Združene zadeve C-671/11 do C-676/11) (1)

   (Kmetijstvo - Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad - Pojem „pregledano obdobje“ - Možnost podaljšanja in časovne umestitve pregledanega obdobja - Cilj učinkovitosti pregledov - Pravna varnost)
   2013/C 225/34
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor)

      Nasprotne stranke: Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes (C-671/11 in C-672/11), Organisation de producteurs Les Cimes (C-673/11), Société Agroprovence (C-674/11), Regalp SA (C-675/11), Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM) (C-676/11)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d’État – Razlaga člena 2(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, s strani držav članic in o razveljavitvi Direktive 77/435/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 9, str. 208) – Pojem „obdobje pregledov“ – Možnost podaljšanja obdobja pregledov s strani države članice glede na zahteve po zaščiti finančnih interesov Unije – Obveznost omejitve obdobja pregledov – Vračilo dela prejetih pomoči

      Izrek

   Člen 2(4), drugi pododstavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, s strani držav članic in o razveljavitvi Direktive 77/435/EGS, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 3094/94 z dne 12. decembra 1994, je treba razlagati tako, da če država članica uporabi možnost razširitve pregledanega obdobja, ni nujno, da se to obdobje konča v prejšnjem obdobju pregledov, ampak se lahko konča tudi po tem obdobju. Navedeno določbo pa je vendar treba razlagati tudi tako, da zadevnim subjektom ne daje pravice ugovarjati pregledom, ki so obsežnejši oziroma niso tisti, ki jih določa ta določba. Iz tega izhaja, da dejstvo, da se pregled nanaša le na obdobje, ki se konča pred začetkom prejšnjega obdobja pregledov, samo po sebi ne pomeni, da je ta pregled nepravilen glede subjektov, ki se pregledujejo.

      (1)  UL C 89, 24.3.2012.


title: Zadeva C-585/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) 12. novembra 2015 – Raffinerie Tirlemontoise SA/État belge

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) 12. novembra 2015 – Raffinerie Tirlemontoise SA/État belge
   (Zadeva C-585/15)
   (2016/C 038/44)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Raffinerie Tirlemontoise SA

      Tožena stranka: État belge

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 33(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2038/1999 z dne 13. septembra 1999 o skupni ureditvi trgov za sladkor (1), zlasti ob upoštevanju sodbe z dne 27. septembra 2012, Zuckerfabrik Jülich (C-113/10, C-147/10 in C-234/10), razlagati tako, da je treba pri izračunu povprečne izgube za vse kategorije izvoženega sladkorja znesek dejanskih stroškov deliti z zneskom izvožene količine, ne glede na to, ali so bila za to količino dejansko izplačana nadomestila?

               2.

               Ali je treba člen 33(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2038/1999 z dne 13. septembra 1999 o skupni ureditvi trgov za sladkor, zlasti ob upoštevanju sodbe z dne 27. septembra 2012, Zuckerfabrik Jülich (C-113/10, C-147/10 in C 234/10), razlagati tako, da je treba prenose, ki jih je treba upoštevati (kot izgubo ali dohodek) pri skupnem izračunu proizvodnih dajatev, za vse kategorije izvoženega sladkorja izračunati tako, da se znesek dejanskih stroškov deli z zneskom izvožene količine, ne glede na to, ali so bila za to količino dejansko izplačana nadomestila?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali sta Uredba št. 2267/2000 (2) in Uredba št. 1993/2001 (3) neveljavni?

      (1)  UL L 252, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2267/2000 z dne 12. oktobra 2000 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 1999/2000 (UL L 259, str. 29).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 1993/2001 z dne 11. oktobra 2001 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2000/2001 (UL L 271, str. 15).


title: Zadeva T-370/12: Tožba, vložena 20. avgusta 2012 – American Express Marketing & Development proti UUNT (IP ZONE EUROPE)

text:
               20.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/13

         Tožba, vložena 20. avgusta 2012 – American Express Marketing & Development proti UUNT (IP ZONE EUROPE)
   (Zadeva T-370/12)
   2012/C 319/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: American Express Marketing & Development Corp. (New York, Združene države) (zastopniki: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda, in S. Kirschstein-Freund, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. junija 2012 v zadevi R 1452/2011-2 naj se razveljavi;

               —

               podredno naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. junija 2012 v zadevi R 1452/2011-2 spremeni in naj se odloči, da je pritožba utemeljena; ter

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Sodiščem.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „IP ZONE EUROPE“ za storitve iz razreda 42 – prijava znamke Skupnosti št. 9488057

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Sodba Sodišča z dne 11. septembra 2013 v zadevi E-6/12 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Uredba (EGS) št. 1408/71 – Uredba (EGS) št. 574/72 – Socialna varnost delavcev migrantov)

text:
               19.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/17

         SODBA SODIŠČA
   z dne 11. septembra 2013
   v zadevi E-6/12
   Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški
   (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Uredba (EGS) št. 1408/71 – Uredba (EGS) št. 574/72 – Socialna varnost delavcev migrantov)
   (2013/C 372/06)
   V zadevi E-6/12, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – VLOGA za ugotovitveno odločbo, da zaradi ohranitve uveljavljene upravne prakse, v skladu s katero se ne ugotavlja, ali starš, ki živi na Norveškem in je ločen od drugega starša, pretežno vzdržuje otroka, ki živi z drugim staršem zunaj Norveške, Kraljevina Norveška krši drugi stavek člena 1(f)(i) v povezavi s členom 76 akta iz točke 1 Priloge VI k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena), kakor je bil prilagojen Sporazumu o EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, je Sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 11. septembra 2013 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče:

               1.

               ugotavlja, da z ohranitvijo uveljavljene upravne prakse, v skladu s katero se ne ugotavlja, ali starš, ki živi na Norveškem in je ločen od drugega starša, pretežno vzdržuje otroka, ki živi skupaj z drugim staršem zunaj Norveške, Kraljevina Norveška krši drugi stavek člena 1(f)(i) akta iz točke 1 Priloge VI k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena), kakor je bil prilagojen Sporazumu o EGP s Protokolom 1 k Sporazumu;

               2.

               druge tožbene zahtevke zavrne; ter

               3.

               odreja, naj vsaka stranka nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-90/14: Tožba, vložena 3. februarja 2014 – Secolux proti Komisiji in CdT

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/50

         Tožba, vložena 3. februarja 2014 – Secolux proti Komisiji in CdT
   (Zadeva T-90/14)
   2014/C 135/64
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luksemburg) (zastopnik: N. Prüm-Carré, odvetnik)

      Toženi stranki: Prevajalski center za organe Evropske unije (CdT) in Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 3. decembra 2013 – pri čemer deluje tako v svojem imenu kot v imenu drugih naročnikov, in sicer Prevajalskega centra za organe Evropske unije in Urada za publikacije Evropske unije – s katerim je bila ponudba tožeče stranke v zvezi s pošiljko št. 1 „Regulativni varnostni nadzori, blaginja in okolje“ v okviru javnega razpisa št. 02/2013/0IL „Varnostni nadzori“ zavrnjena in sporno naročilo oddano drugemu ponudniku, razglasi za ničen;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo 467 186,08 EUR iz naslova odškodnine za utrpelo škodo skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi od datuma, ko je bilo naročilo oddano do zagotovitve plačila dolgovanih zneskov;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev postopka, kontradiktorne informacije v zvezi z zneskom izbrane ponudbe za pošiljko št. 1, ki so bile podane tožeči stranki. Tožeča stranka navaja, da:

                           —

                           znesek izbrane ponudbe, naveden v dopisu Komisije z dne 11. decembra 2013, s katerim je bila tožeča obveščena o značilnostih in prednostih izbrane ponudbe, ni točen, ker je prenizek. Ker tožeča stranka v tem primeru ni imela dostopa do zanesljive informacije o ceni izbrane ponudbe, je kršena obveznost obrazložitve;

                           —

                           je tržna vrednost izbrane ponudbe, navedena v obvestilu o oddaji naročila, objavljenem 24. decembra 2013 (1), napačna, ker je previsoka. Ker v tem primeru obvestilo o oddaji naročila ne odraža vrednosti izbrane ponudbe, je kršena zahteva po preglednosti.

                           —

                           znesek izbrane vrednosti, naveden v dopisu Komisije z dne 11. decembra 2013, in tržna vrednost, navedena v obvestilu o oddaji naročila, nista točna. Ker je bilo v tem primeru naročilo oddano za znesek, ki je višji od izbrane ponudbe, so bila resno kršena načela preglednosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev izbrane ponudbe, ker izbrani ponudnik za ponujeno ceno ne more zadovoljivo izpolniti vseh zahtevanih storitev z osebjem z zahtevano usposobljenostjo.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neobičajno nizka ponudba. Tožeča stranka zatrjuje, da v tem primeru obstaja skupek indicev, da izbrana ponudba ni skladna z ekonomsko realnostjo. Komisija bi morala torej od ponudnika zahtevati, da obrazloži sestavo ponudbe v skladu s členom 151 delegirane uredbe št. 1268/2012 (2).

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije tako med pripravo ponudb kot med njihovo presojo. Tožeča stranka navaja:

                           —

                           da ker so bila, na eni strani, izbranemu ponudniku oddana tudi prejšnja naročila, ima privilegirane informacije v zvezi s krajem, kjer bodo opravljene storitve, in količinami, ki jih bo Komisija dejansko zahtevala, bi Komisija morala zahtevati pojasnilo tožeče stranke na podlagi člena 160(3) Delegirane uredbe št. 1268/2012;

                           —

                           in na drugi strani, da je Komisija med presojo ponudb, predloženih v zvezi z naročili, ki se bodo oddala, upoštevala kakovost storitev, ki jih je izvajalec, ki so mu bila oddana prejšnja naročila, opravil prej.

      (1)  UL 2013/S 249-433951.

      (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, str. 1).


title: Zadeva T-420/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. marca 2012 – Armani proti UUNT – Del Prete (AJ AMICI JUNIOR) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti AJ AMICI JUNIOR — Prejšnja nacionalna figurativna znamka AJ ARMANI JEANS — Prejšnja nacionalna besedna znamka ARMANI JUNIOR — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. marca 2012 – Armani proti UUNT – Del Prete (AJ AMICI JUNIOR)
   (Zadeva T-420/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti AJ AMICI JUNIOR - Prejšnja nacionalna figurativna znamka AJ ARMANI JEANS - Prejšnja nacionalna besedna znamka ARMANI JUNIOR - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 133/46
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Giorgio Armani SpA (Milano, Italija) (zastopnik: M. Rapisardi, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Mannucci, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Annunziata Del Prete (Neapelj, Italija) (zastopnik: R. Bocchini, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. julija 2010 (zadeva R 1360/2009-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Giorgio Armani SpA in A. Del Prete.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 8. julija 2010 (zadeva R 1360/2009-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT in A. Del Prete nosita vsak polovico stroškov, ki jih je družba Giorgio Armani SpA priglasila pred odborom za pritožbe.

               3.

               UUNT in A. Del Prete nosita vsak, poleg lastnih stroškov, polovico stroškov, ki jih je družba Giorgio Armani priglasila pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva T-400/17: Tožba, vložena 27. junija 2017 – Deza/Komisija

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/37

         Tožba, vložena 27. junija 2017 – Deza/Komisija
   (Zadeva T-400/17)
   (2017/C 293/46)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka republika) (zastopnik: P. Dejl, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Uredba Komisije (EU) 2017/776 z dne 4. maja 2017 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 (v nadaljevanju: Uredba CLP) naj se razglasi za nično v delu, v katerem je snov antrakinon razvrščena in označena tako, da je v tabelo 3 iz dela 3 Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta vstavljena ta navedba: Indeks št.: 606-151-00-4; Kemijsko ime: antrakinon; Št. ES: 201-549-0; Št. CAS: 84-65-1; Razred nevarnosti in oznaka(-e) kategorije: Carc. 1B; Oznaka(-e) stavka o nevarnosti: H350; Piktogram, oznaka(-e) opozorilne besede: GHS08 Dgr; Oznaka(-e) stavka o nevarnosti: H350;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nezakoniti in očitno nepravilni razvrstitev in oznaka snovi antrakinon kot rakotvorne snovi kategorije 1B v skladu s tabelo 3 iz dela 3 Priloge I k Uredbi CLP

                           —

                           Ta razvrstitev in ta oznaka ne temeljita na zadostnih dokazih, pridobljenih iz zanesljivih in sprejetih študij, iz katerih bi izhajala vzročna zveza med zgolj snovjo antrakinon in povečano pojavnostjo tumorjev pri testnih živalih v smislu točk 3.6.1 in 3.6.2 dela 3 Priloge I k Uredbi CLP.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravic tožeče stranke in načel, določenih s Konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah

                           —

                           Zaradi nezakonitih in očitno nepravilnih razvrstitve in oznake snovi antrakinon kot rakotvorne snovi kategorije 1B v skladu s tabelo 3 iz dela 3 Priloge I k Uredbi CLP sta bila kršena zlasti pravica tožeče stranke do mirnega uživanja premoženja in načelo pravne varnosti.


title: Zadeva T-29/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2010 – Deltafina proti Komisiji ( „Konkurenca — Karteli — Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cene in razdelitev trga — Skladnost med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in izpodbijano odločbo — Pravica do obrambe — Opredelitev upoštevnega trga — Globe — Teža kršitve — Obteževalne okoliščine — Vloga vodje — Sodelovanje“ )

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2010 – Deltafina proti Komisiji
      (Zadeva T-29/05) (1)

      (Konkurenca - Karteli - Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cene in razdelitev trga - Skladnost med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in izpodbijano odločbo - Pravica do obrambe - Opredelitev upoštevnega trga - Globe - Teža kršitve - Obteževalne okoliščine - Vloga vodje - Sodelovanje)
      (2010/C 288/53)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Deltafina SpA (Orvieto, Italija) (zastopniki: R. Jacchia, A. Terranova, I. Picciano, F. Ferraro, J.-F. Bellis, in F. Di Gianni, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, in F. Amato, nato É. Gippini Fournier in V. Di Bucci, zastopniki)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (Zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Raw Tobacco – Spain) in, podredno, za znižanje globe, ki je bila tožeči stranki naložena s to odločbo.

         Izrek

                  1.

                  Globa, ki je bila družbi Deltafina naložena v členu 3 Odločbe Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (Zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Raw Tobacco – Spain), se določi na 6 120 000 EUR.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Družba Deltafina nosi tri četrtine svojih stroškov in tri četrtine stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija, ta pa nosi četrtino svojih stroškov in četrtino stroškov, ki jih je priglasila družba Deltafina.

         (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva F-130/12: Tožba, vložena 2. novembra 2012 – ZZ proti Parlamentu

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/29

         Tožba, vložena 2. novembra 2012 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-130/12)
   2013/C 71/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: B. Cortese in A. Salerno, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa o nedodelitvi dvojnega otroškega dodatka v skladu s členom 67(3) Kadrovskih predpisov.

      Predloga tožeče stranke

               —

               za nična naj se razglasita sklep vodje oddelka Individualne pravice z dne 4. avgusta 2008, s katerim je za upravičenost tožeče stranke do dvojnega otroškega dodatka določen pogoj, da morajo „celotni stroški, vezani na naravo invalidnosti, ki ostanejo v breme“ tožeče stranke, presegati 333,19 EUR na mesec, in sklep vodje oddelka Individualne pravice z dne 24. oktobra 2008, s katerim je bila zavrnjena dodelitev dvojnega dodatka, ki sta bila po ponovnem obravnavanju potrjena s sklepom vodje oddelka Individualne pravice z dne 5. decembra 2011, ta pa je bil potrjen s sklepom generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 20. julija 2012 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, ki je bil slednji vročen 23. julija 2012;

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-508/10: Tožba, vložena 25. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/14

         Tožba, vložena 25. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-508/10)
   ()
   2011/C 30/23
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Condou-Durande in R. Troosters, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska

      Predloga tožeče stranke

               —

               ugotoviti, da Kraljevina Nizozemska, ker od državljanov tretjih držav in njihovih družinskih članov, ki zahtevajo priznanje statusa rezidenta za daljši čas, zahteva plačilo visokih in neprimernih taks, ni izpolnila obveznosti iz Direktive 2003/109/ES (1) in zato ni izpolnila obveznosti iz člena 258 PDEU.

               —

               Kraljevini Nizozemski naložiti plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da znesek, ki glede na primer znaša od 201 do 803 EUR, za obravnavanje zahtevka za priznanje statusa rezidenta za daljši čas, ni sorazmeren v primerjavi s 30 EUR, ki jih morajo plačati državljani EU za dovoljenje za prebivanje. Takega postopka torej ni mogoče obravnavati kot „primernega“. Komisija meni, da so take visoke takse ne glede na vprašanje, ali so povračilo za dejansko povzročene stroške, lahko „sredstvo oviranja uveljavljanja pravice do prebivanja“ v smislu uvodne izjave 10 te direktive in lahko torej odvračalno učinkujejo na državljane tretjih držav, ki bi želeli uveljaviti pravice, ki jih zagotavlja Direktiva. Temu v prid govori tudi dejstvo, da je Komisija s tem v zvezi prejela pritožbe državljanov.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL 2004, L 16, str. 44).


title: Zadeva C-635/11: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 20. junija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/56/ES — Čezmejne združitve kapitalskih družb — Člen 16(2)(a) in (b) — Družba, ki nastane s čezmejno združitvijo — Delavci, ki so zaposleni v državi članici, v kateri ima družba sedež, ali v drugih državah članicah — Pravica do soodločanja — Neobstoj enake pravice)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/17

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 20. junija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-635/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/56/ES - Čezmejne združitve kapitalskih družb - Člen 16(2)(a) in (b) - Družba, ki nastane s čezmejno združitvijo - Delavci, ki so zaposleni v državi članici, v kateri ima družba sedež, ali v drugih državah članicah - Pravica do soodločanja - Neobstoj enake pravice)
   2013/C 225/28
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Enegren in M. van Beek, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C.S. Schillemans in C. Wissels, agenta)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev s členom 16(2)(b) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/56/ES z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb (UL L 310, str. 1), v predpisanem roku – Soodločanje delavcev.

      Izrek

               1.

               Kraljevina Nizozemska s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za zagotovitev, da imajo delavci v obratih družbe, ki je nastala s čezmejno združitvijo in ima sedež registriran na Nizozemskem, ki so v drugih državah članicah, enake možnosti uresničevanja pravice do soodločanja, kot je zagotovljena delavcem, zaposlenim na Nizozemskem, ni izpolnila obveznosti iz člena 16(2)(b) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/56/ES z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 58, 25.2.2012.


title: Zadeva C-500/09: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 28. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Poštne storitve — Direktiva 97/67/ES — Nacionalne omejitve — Podjetja za ekspresno dostavo — Nacionalni sistem dovoljenj)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/20

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 28. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-500/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Poštne storitve - Direktiva 97/67/ES - Nacionalne omejitve - Podjetja za ekspresno dostavo - Nacionalni sistem dovoljenj)
   2010/C 346/33
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Lozano Palacios in D. Triantafyllou, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: P. Mylonopoulos in D. Tsagkaraki, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL L 15, str. 14)

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da je nadaljevala z izvrševanjem ministrskega odloka A1/44351/3608 z dne 12. oktobra 2005, ni izpolnila svojih obveznosti iz Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/39/ES z dne 10. junija 2002, in zlasti iz njenega člena 9(1) in (2).

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva C-281/08 P: Sklep Sodišča z dne 24. novembra 2009 – Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Sposobnost deželnega zbora biti stranka)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/13

         Sklep Sodišča z dne 24. novembra 2009 – Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-281/08 P) (1)

   (Pritožba - Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Sposobnost deželnega zbora biti stranka)
   2010/C 51/20
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Landtag Schleswig-Holstein (zastopnika: S. R. Laskowski, Privatdozentin, J. Caspar, Professor)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Costa de Oliveira in B. Martenczuk, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 3. aprila 2008 v zadevi Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji (T-236/06), s katerim je Sodišče prve stopnje kot nedopustno zavrglo ničnostno tožbo zoper odločbi Komisije z dne 10. marca in 23. junija 2006, s katerima je bil pritožniku zavrnjen dostop do dokumenta SEC(2005) 420 z dne 22. marca 2005, ki vsebuje pravno presojo predloga okvirnega sklepa v obravnavi pred Svetom o hrambi podatkov, obdelanih in shranjenih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih storitev elektronskih komunikacij, ali podatkov, prenesenih preko javnih komunikacijskih omrežij, za namene preprečevanja, preiskav, odkrivanja in preganjanja kaznivih dejanj, vključno s terorizmom – Sposobnost deželnega zbora biti stranka – Pravica do izjave – Pojem „pravna oseba“ iz člena 230, četrti odstavek, ES.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Landtag Schleswig-Holstein se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva C-225/17 P: Pritožba, ki so jo Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services in Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. vložile 27. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. februarja 2017 v združenih zadevah T-14/14 in T 87/14, Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet Evropske unije

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/15

         Pritožba, ki so jo Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services in Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. vložile 27. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. februarja 2017 v združenih zadevah T-14/14 in T 87/14, Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-225/17 P)
   (2017/C 231/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. (zastopnika: M. Taher, solicitor, M. Lester QC, barrister)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlog

   Tožeče stranke Sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2017 v združenih zadevah T-14/14 in T-87/14

               —

               odloči v sporu, zlasti pa:

                           —

                           za nične razglasi „ukrepe iz oktobra leta 2013“ (sklep Sveta 2013/497 (1) o spremembi sklepa 2010/413 (2) in Uredbe Sveta 971/2013 (3) o spremembi Uredbe 267/2012 (4)) in „ukrepe iz novembra leta 2013“ (sklep Sveta 2013/685 (5) o spremembi sklepa 2010/413 in Izvedbene uredbe Sveta 1203/2013 (6) o izvajanju uredbe 267/2012) v delu, v katerem se ti omejevalni ukrepi zoper Iran nanašajo na tožeče stranke;

                           —

                           podredno, ugotovi, da se ukrepi iz oktobra leta 2013 v delu, v katerem veljajo za tožeče stranke, zaradi nezakonitosti ne morejo uporabiti; in

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v podporo svojemu predlogu za ugotovitev, da se aktov ne uporablja, navajajo naslednje razloge.

               1.

               Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da je za ukrepe iz oktobra leta 2013 obstajala veljavna pravna podlaga.

               2.

               Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da ukrepi iz oktobra leta 2013 niso kršili načel res judicata, pravnega varstva, legitimnih pričakovanj in ne bis in idem, oziroma pravice do učinkovitega pravnega sredstva.

               3.

               Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da Svet z ukrepi iz oktobra leta 2013 ni zlorabil svojih pooblastil.

               4.

               Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da Svet ni kršil pravice tožečih strank do obrambe.

               5.

               Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da ukrepi iz oktobra leta 2013 niso bili neutemeljen in nesorazmeren poseg v temeljne pravice tožečih strank.

         Tožeče stranke v podporo svojemu predlogu za razglasitev ničnosti navajajo naslednje razloge:

               1.

               Splošno sodišče naj napačno ne bi ugotovilo, da je Svet pri ugotovitvi, da so bila izpolnjena merila za vključitev na seznam ukrepov iz novembra 2013 v zvezi s tožečimi strankami storil številne napake pri presoji.

               2.

               Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da Svet ni kršil pravic tožečih strank do obrambe s tem, ko jih je ponovno uvrstil na seznam ukrepov iz novembra leta 2013.

               3.

               Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da ponovna uvrstitev tožečih strank na seznam ukrepov iz novembra leta 2013 ni kršila načela res judicata, pravne varnosti, legitimnih pričakovanj in ne bis in idem, oziroma pravice do učinkovitega pravnega sredstva.

               4.

               Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da ukrepi iz novembra leta 2013 niso bili neutemeljen in nesorazmeren poseg v temeljne pravice tožečih strank.

      (1)  Sklep Sveta 2013/497/SZVP z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Sklepa Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2013, L 272, str. 46).

      (2)  Sklep Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL 2010, L 195, str. 39).

      (3)  Uredba Sveta (EU) št. 971/2013 z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2013, L 272, str. 1).

      (4)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2012, L 88, str. 1).

      (5)  Sklep Sveta 2013/685/SZVP z dne 26. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/CFSP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2013, L 316, str. 46).

      (6)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1203/2013 z dne 26. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2013, L 316, str. 1).


title: Zadeva T-631/14: Tožba, vložena 22. avgusta 2014 – Roland proti UUNT – Louboutin (odtenek rdeče barve na podplatu čevlja)

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/16

         Tožba, vložena 22. avgusta 2014 – Roland proti UUNT – Louboutin (odtenek rdeče barve na podplatu čevlja)
   (Zadeva T-631/14)
   2014/C 380/21
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Roland SE (Essen, Nemčija) (zastopnika: C. Onken in O. Rauscher, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Christian Louboutin (Pariz, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. maja 2014 v zadevi R 1591/2013-1 spremeni tako, da se ugovoru št. B 1 9 22  890 v celoti ugodi in se prijava znamke Skupnosti št. 008845539 zavrne;

               —

               podredno, izpodbijana odločba razveljavi;

               —

               stroški postopka naložijo toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: druga znamka, ki vsebuje odtenek rdeče barve na podplatu čevlja, za proizvode iz razreda 25 – prijava znamke Skupnosti št. 8 8 45  539

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: mednarodna registracija figurativne znamke, ki vsebuje besedna elementa „my SHOES“, za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 75(2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-29/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2016 – Caffè Nero Group/EUIPO (CAFFÈ NERO) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije CAFFÈ NERO — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisnost — Znamka, ki zavaja javnost — Člen 7(b)(c) in (g) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2016 – Caffè Nero Group/EUIPO (CAFFÈ NERO)
   (Zadeva T-29/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije CAFFÈ NERO - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisnost - Znamka, ki zavaja javnost - Člen 7(b)(c) in (g) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 462/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Caffè Nero Group Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: L. Cassidy, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Rajh, agentka)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 4. novembra 2015 (zadeva R 410/2015-1) v zvezi s prijavo besednega znaka CAFFÈ NERO kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Caffè Nero Group Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva T-172/06: Tožba, vložena 23. junija 2006 — Expasa proti UUNT — Juan Gallardo Blanco (figurativna znamka H )

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/29

         Tožba, vložena 23. junija 2006 — Expasa proti UUNT — Juan Gallardo Blanco (figurativna znamka „H“)
   (Zadeva T-172/06)
   (2006/C 190/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Expasa, Agricultura y Ganadería, S.A. (Madrid) (zastopnik: J.C. Valle Valiente)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred Odborom za pritožbe: Juan Gallardo Blanco
   Predlogi tožeče stranke

               —

               da se tožba dopusti

               —

               da se UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka „H“ (odebeljena črka s horizontalno upognjeno črto)

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Juan Gallardo Blanco

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Španska figurativna znamka št. 198.648 „H“ (odebeljena črka, rahlo nagnjena s horizontalno upognjeno črto v nebesno modri in temno rdeči barvi) za proizvode iz razreda 31 (živinoreja, razen konjereje).

      Odločba Oddelka za izbris:Razglasitev ničnosti znamke Skupnosti v celoti.

      Odločba Odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 40(2) in 74(2) Uredbe (ES) št. 40/94, o znamki skupnosti.


title: Zadeva C-464/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 17. oktobra 2012 – ATP PensionService A/S proti Skatteministeriet

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 17. oktobra 2012 – ATP PensionService A/S proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-464/12)
   2013/C 9/52
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ATP PensionService A/S

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 13(B)(d), točka 6, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) razlagati tako, da pojem „posebni investicijski skladi, ki jih opredelijo države članice“ zajema pokojninske sklade, kakršni so predmet postopka v glavni stvari, s temi lastnostmi:

                           (a)

                           donos za zaposlenega (upravičenec do pokojnine) je odvisen od donosa, ki se realizira z naložbami pokojninskega sklada,

                           (b)

                           delodajalcu ni treba plačati dodatnih prispevkov, da bi se upravičencu do pokojnine zagotovil neki donos,

                           (c)

                           pokojninski sklad investira privarčevana sredstva kolektivno po načelu razpršitve tveganj,

                           (d)

                           pretežni del plačil v pokojninski sklad temelji na kolektivni pogodbi med organizacijami trga dela, ki zastopajo posamezne zaposlene in delodajalce, in ne na osebni odločitvi posameznega zaposlenega,

                           (e)

                           posamezni zaposleni se lahko sam odloči za plačevanje dodatnih prispevkov v pokojninski sklad,

                           (f)

                           samozaposleni delavci, delodajalci in direktorji se lahko odločijo za plačevanje pokojninskih prispevkov v pokojninski sklad,

                           (g)

                           vnaprej določen delež pokojninskega varčevanja, ki je za zaposlene dogovorjen s kolektivno pogodbo, se uporabi za pridobitev dosmrtne rente,

                           (h)

                           upravičenci do pokojnine nosijo stroške pokojninskega sklada,

                           (i)

                           v pokojninski sklad so do neke višine olajšava v okviru nacionalne dohodnine,

                           (j)

                           prispevki v individualno pokojninsko zavarovanje, vključno s pokojninskim skladom pri finančni instituciji, znotraj katerega se prispevki lahko vlagajo v posebni investicijski sklad, so v okviru nacionalne dohodnine olajšava v enakem obsegu, kot je navedeno v točki (i),

                           (k)

                           protiutež pravici do olajšave za pokojninske prispevke v okviru davka iz točke (i) je obdavčitev izplačil iz sklada in

                           (l)

                           privarčevana sredstva se načeloma izplačajo, ko zadevna oseba dopolni upokojitveno starost,

                     če država članica institucije, predstavljene v drugem poglavju te predložitvene odločbe, priznava kot posebne investicijske sklade?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 13(B)(d), točka 6, Šeste direktive razlagati tako, da pojem „upravljanje“ obsega storitev, kakršna je sporna v postopku v glavni stvari (glej razdelek 1.2 predložitvene odločbe)?

               3.

               Ali je treba storitev, kakršna je sporna v postopku v glavni stvari, v zvezi s plačili pokojninskega zavarovanja (glej razdelek 1.2 predložitvene odločbe) obravnavati na podlagi določb člena 13(B)(d), točka 3, Šeste direktive kot enotno storitev ali kot več ločenih storitev, ki se morajo presojati posamično?

               4.

               Ali je treba člen 13(B)(d), točka 3, Šeste direktive razlagati tako, da oprostitev DDV iz te določbe za transakcije v zvezi s plačili ali transferji zajema storitev, kakršna je sporna v postopku v glavni stvari, v zvezi s plačili pokojninskega zavarovanja (glej razdelek 1.2 predložitvene odločbe)?

               5.

               Če je odgovor na četrto vprašanje nikalen, ali je treba člen 13(B)(d), točka 3, Šeste direktive razlagati tako, da oprostitev DDV iz te določbe za transakcije v zvezi z depozitom in tekočimi računi zajema storitev, kakršna je sporna v postopku v glavni stvari, v zvezi s plačili pokojninskega zavarovanja (glej razdelek 1.2 predložitvene odločbe)?


title: Zadeva T-634/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. decembra 2013 – da Silva Tenreiro proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zaposlovanje — Razpis prostega delovnega mesta — Imenovanje na delovno mesto direktorja direkcije E „Pravosodje“ generalnega direktorata Komisije „Pravosodje, svoboda in varnost“ — Zavrnitev kandidature tožeče stranke — Imenovanje drugega kandidata — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. decembra 2013 – da Silva Tenreiro proti Komisiji
   (Zadeva T-634/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlovanje - Razpis prostega delovnega mesta - Imenovanje na delovno mesto direktorja direkcije E „Pravosodje“ generalnega direktorata Komisije „Pravosodje, svoboda in varnost“ - Zavrnitev kandidature tožeče stranke - Imenovanje drugega kandidata - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   2014/C 45/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Mario Paulo da Silva Tenreiro (Kraainem, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in L. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 v zadevi da Silva Tenreiro proti Komisiji (F-72/10, še neobjavljena v ZOdl.), in predlog za razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Mario Paulo da Silva Tenreiro nosi svoje stroške in stroške, ki jih je Evropska komisija priglasila v tem postopku.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva C-214/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshofs (Avstrija) 25. aprila 2017 – Alexander Mölk/Valentina Mölk

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshofs (Avstrija) 25. aprila 2017 – Alexander Mölk/Valentina Mölk
   (Zadeva C-214/17)
   (2017/C 283/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj in revident: Alexander Mölk

      Nasprotna stranka: Valentina Mölk

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(3) Haaškega protokola iz leta 2007 o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti v povezavi s členom 3 tega protokola razlagati tako, da se za zahtevek zavezanca za znižanje zneska preživnine, določenega s pravnomočno odločbo, zaradi spremembe dohodkov, uporabi pravo države, v kateri ima upravičenec običajno prebivališče, tudi če je dotedanji znesek preživnine na njegovo zahtevo v skladu s členom 4(3) Haaškega protokola iz leta 2007 o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti določilo sodišče v skladu s pravom države, v kateri ima zavezanec običajno prebivališče, ki se ni spremenilo?

               2.

               Ali je treba člen 4(3) Haaškega protokola iz leta 2007 o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti razlagati tako, da se upravičenec na pristojni organ države običajnega prebivališča zavezanca „obrne“ tudi s tem, da se v postopek, ki ga je zavezanec sprožil pri tem organu v smislu člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah (1), spusti z nasprotovanjem zahtevku?

      (1)  UL L 7, 2009, str. 1.


title: Zadeva C-136/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Schienen-Control Kommission – Avstrija) – Westbahn Management GmbH proti ÖBB Infrastruktur AG (Prevoz — Železniški prevoz — Obveznost upravljavca železniške infrastrukture, da prevoznikom v železniškem prometu sproti zagotovi vse informacije o vlakovnem prometu, zlasti tiste o morebitnih zamudah povezovalnih vlakov)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Schienen-Control Kommission – Avstrija) – Westbahn Management GmbH proti ÖBB Infrastruktur AG
   (Zadeva C-136/11) (1)

   (Prevoz - Železniški prevoz - Obveznost upravljavca železniške infrastrukture, da prevoznikom v železniškem prometu sproti zagotovi vse informacije o vlakovnem prometu, zlasti tiste o morebitnih zamudah povezovalnih vlakov)
   2013/C 26/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Schienen-Control Kommission

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Westbahn Management GmbH

      Tožena stranka: ÖBB Infrastruktur AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Schienen Control Kommission – Razlaga člena 8(2) in dela II Priloge II k Uredbi (ES) št. 1371/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o pravicah in obveznostih potnikov v železniškem prometu (UL L 315, str. 14) ter člena 5 in Priloge II k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 404) – Obveznost upravljavca železniške infrastrukture, da prevoznikom v železniškem prometu sproti zagotovi vse informacije o vlakovnem prometu, zlasti tiste o morebitnih zamudah povezovalnih vlakov

      Izrek

               1.

               Člen 8(2) Uredbe (ES) št. 1371/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o pravicah in obveznostih potnikov v železniškem prometu v povezavi z delom II Priloge II k tej uredbi je treba razlagati tako, da morajo informacije o glavnih povezovalnih storitvah poleg predvidene ure odhoda zajemati tudi objave o zamudah ali odpovedih teh povezovalnih storitev, ne glede na to, kateri prevoznik v železniškem prometu jih zagotavlja.

               2.

               Člen 8(2) Uredbe št. 1371/2007 v povezavi z delom II Priloge II k tej uredbi in člen 5 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004, v povezavi s Prilogo II k tej direktivi je treba razlagati tako, da mora upravljavec železniške infrastrukture prevoznikom v železniškem prometu brez diskriminacije sproti zagotoviti podatke o vlakih drugih prevoznikov v železniškem prometu, če gre pri teh vlakih za glavne povezovalne storitve v smislu dela II Priloge II k Uredbi št. 1371/2007.

      (1)  UL C 173, 11.6.2011.


title: Zadeva T-237/10: Tožba, vložena 26. maja 2010 – Vuitton Malletier proti UUNT – Friis Group International (Prikaz zapiralnega mehanizma)

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/44

         Tožba, vložena 26. maja 2010 – Vuitton Malletier proti UUNT – Friis Group International (Prikaz zapiralnega mehanizma)
   (Zadeva T-237/10)
   ()
   2010/C 209/68
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Louis Vuitton Malletier SA (Pariz, Francija) (zastopniki: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto in E. Gavuzzi, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Friis Group International ApS (Kopenhagen, Danska)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. februarja 2010 v zadevi R 1590/2008-1 naj se razveljavi v delu, v katerem je bila ugotovljena ničnost znamke Skupnosti št. 3693116 za proizvode iz razredov 9, 14 in 18;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki jih je tožeča stranka priglasila v postopku pred odborom za pritožbe in oddelkom za izbris, če bo intervenirala v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki prikazuje zapiralni mehanizem, za proizvode iz razredov 9, 14, 18 in 25 – Prijava znamke Skupnosti št. 3693116

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti, je svojo zahtevo utemeljila na absolutnih razlogih za ničnost iz člena 52(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja dva tožbena razloga.
   Tožeča stranka v prvem tožbenem razlogu trdi, da sporna odločba krši člen 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe napačno presodil, da se določba tega člena uporabi za sporno znamko Skupnosti v zvezi s proizvodi iz razredov 9, 14 in 18. Odbor za pritožbe je zlasti: (i) napačno presodil vprašanje razlikovalnega učinka sporne znamke Skupnosti, kot da bi šlo za znamko, ki ima obliko proizvodov, ki jih zajema, in (ii) napačno ugotovil neobstoj notranjega razlikovalnega učinka.
   Tožeča stranka v drugem tožbenem razlogu meni, da sporna odločba krši člen 52(2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno sklenil, da se določba tega člena v tej zadevi ne uporabi.


title: Zadeva T-8/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Torres proti UUNT – Gala-Salvador Dalí (TG Torre Galatea) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti TG Torre Galatea – Prejšnja besedna znamka Skupnosti TORRES 10 – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede )

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/44

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Torres proti UUNT – Gala-Salvador Dalí (TG Torre Galatea)
   (Zadeva T-8/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti TG Torre Galatea - Prejšnja besedna znamka Skupnosti TORRES 10 - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede“)
   (2009/C 44/76)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španija) (zastopniki: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino in A. Castán Pérez-Gómez, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Fundación Gala-Salvador Dalí (Figueras, Španija) (zastopnika: A. Segura Roda in M. Teixidor Jufresa, odvetnika)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. oktobra 2006 (zadeva R 168/2006-2) glede postopka z ugovorom med Miguel Torres, SA, in Fundacíon Gala-Salvador Dalí.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Miguel Torres, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Izbris zadeve C-337/04

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/32

         Izbris zadeve C-337/04 (1)

   (2005/C 217/67)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 27. junija 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-337/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki.

      (1)  UL C 239, 25.09.2004.


title: Zadeva C-432/10: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 20. januarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen-Belgija) – kazenski postopek zoper Aboulkacem Chihabi in drugim (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Očitna nedopustnost)

text:
               11.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 173/3

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 20. januarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen-Belgija) – kazenski postopek zoper Aboulkacem Chihabi in drugim
   (Zadeva C-432/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Očitna nedopustnost)
   2011/C 173/04
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Aboulkacem Chihabi, Mustapha Chihabi, Trans Atlantic International, Dani Danieli, Roland Prosper Julia Jozef Peeters, Jacobus Robert Maria Wick, Shlomo Ben-David, David Ben-David, Yehuda Cohen, Johannes Josephus Maria van Aert, Mirella Cohen, Roland Prosper Julia Jozef Peeters, Brigitte Frieda Guido Briels, Monty Lambert Pieters, Jemmy Jozef Juliette Pieters, Peter Edouard Martha Kilian, Yehuda Cohen, Herman Jozef Albert Van Landeghem, Van Landeghem BVBA, Roland Prosper Julia Jozef Peeters, Herman Jozef Albert Van Landeghem, Van Landeghem BVBA, Brigitte Frieda Guido Briels, Monty Lambert Pieters, Jemmy Jozef Juliette Pieters, Mediterranean Shipping Company Belgium NV, Mirella Cohen, Roland Prosper Julia Jozef Peeters, Brigitte Frieda Guido Briels, Monty Lambert Pieters, Jemmy Jozef Juliette Pieters, Peter Edouard Martha Kilian, Yehuda Cohen, Yves Claude Robert Van De Merckt, CMA CGM Belgium NV, CMA CGM Logistics NV, Herman Jozef Albert Van Landeghem, Van Landeghem BVBA, Rudi François Albertine Avaert, Ronny Bruno Van Wesenbeeck, Wally Louis Alice De Vooght, Christian Gustave Alain Bekkers, Avraham Dror, Yehuda Cohen, Yehuda Cohen, Frank Jozef Hilda Decock, Rubi Danieli, Dani Danieli, Jean Marie Dom, Roland Prosper Julia Jozef Peeters, Peter Edouard Martha Kilian, Simeon Beniurishvili, Ludo Maria Jan Gijsen, Van Landeghem BVBA, Anex BVBA, Pasha Tech Ltd, Louis Simon Catherina De Vos, Aboulkacem Chihabi, Herman Jozef Albert Van Landeghem, Deba BVBA, Universal Shipping NV, DFDS Transport NV, ACR Logistics Belgium NV, Forwarding & Shipping Group NV, Mister-Trans BVBA, Firma De Vos NV, Yehuda Cohen, Avraham Dror, Aboulkacem Chihabi, Peter Edouard Martha Kilian, Louis Simon Catherina De Vos, Roland Prosper Julia Jozef Peeters, Jemmy Jozef Juliette Pieters, Yves Claude Robert Van De Merckt, Dani Danieli, Rubi Danieli, Dov Horny, Albert Tizov, Gocha Tizov, Herman Jozef Albert Van Landeghem, Christiaan Marcel Hélène Hendrickx
   Ob prisotnosti: Geert Vandendriessche

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Razlaga členov 5, od 38 do 41, 43, 177, druga alinea, 202(1) in (3), in 221(1) in (3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) in člena 199(1) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1) – Naknadno zaračunanje uvoznih in izvoznih dajatev – Obvestilo dolžnikom – Nastanek carinskega dolga, kot posledica nezakonitega vnosa blaga na carinsko območje

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen, z odločbo z dne 31. maja 2007, je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva C-63/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, kraj zasedanja ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 12. februarja 2015 – Mehrdad Ghezelbash proti Staatssecretaris van Veiligheit en Justitie

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/36

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, kraj zasedanja ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 12. februarja 2015 – Mehrdad Ghezelbash proti Staatssecretaris van Veiligheit en Justitie
   (Zadeva C-63/15)
   (2015/C 138/49)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag, kraj zasedanja ’s-Hertogenbosch

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mehrdad Ghezelbash

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheit en Justitie

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kakšen je obseg veljavnosti člen 27 Uredbe št. 604/2013 (1), če je potrebno, v povezavi z uvodno izjavo 19 te uredbe?
               Ali ima prosilec za azil v primeru, kakršen je ta, v katerem je tujec z zahtevo za priznanje odgovornosti za azilni postopek soočen šele po tem, ko je bilo zahtevi ugodeno, in predloži dokaze, ki bi lahko pripeljali do ugotovitve, da za obravnavanje prošnje za azil ni odgovorna država članica, na katero je bila zahteva naslovljena, temveč država članica, ki daje zahtevo, ta država članica pa teh dokumentov nato niti ne preveri niti jih ne predloži državi članici, na katero je prošnja naslovljena, v skladu s tem členom pravico vložiti (učinkovito) pravno sredstvo zoper uporabo meril za določanje odgovorne države, navedenih v Poglavju III Uredbe št. 604/2013?

               2.

               V primeru, da se tujec tako v skladu z Uredbo št. 604/2013, kot tudi v skladu z Uredbo št. 343/2003 (2) načeloma ne more sklicevati na napačno uporabo meril za določanje odgovorne države članice, če je država članica, na katero je bila zahteva naslovljena, ugodila zahtevi za sprejem: ali je pravilno stališče tožene stranke, da je izjema od tega načela možna samo v družinskih situacijah v smislu člena 7 Uredbe št. 604/2013, ali pa so možna tudi druga posebna dejstva in okoliščine, na podlagi katerih se lahko tujec sklicuje na napačno uporabo meril za določanje odgovorne države članice?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje tak, da lahko poleg družinskih situacij tudi druge okoliščine povzročijo, da se lahko tujec sklicuje na napačno uporabo meril za določanje odgovorne države: ali se lahko za tovrstna posebna dejstva in okoliščine štejejo dejstva in okoliščine, opisane v točki 12 te odločbe?

      (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, 29.6.2013, str. 31).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 109).


title: Zadeva C-40/10: Tožba, vložena 25. januarja 2010 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/27

         Tožba, vložena 25. januarja 2010 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-40/10)
   2010/C 51/43
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, G. Berscheid in J.-P. Keppenne, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2009 (1) naj se razglasi za nično, razen členov 1 in 3, ostane pa naj v uporabi, dokler Svet ne sprejme nove uredbe, s katero bodo pravilno uporabljeni člena 64 in 65 Kadrovskih predpisov in Priloga XI h Kadrovskim predpisom;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija predlaga razglasitev delne ničnosti Uredbe (EU) št. 1296/2009 v delu, v katerem naj bi Svet zaradi politične primernosti zneske osebnih prejemkov in pokojnin, ki jih je predlagala Komisija na podlagi prilagoditvene stopnje 3,70 % – ki izhaja iz samodejne uporabe člena 65 Kadrovskih predpisov in Priloge XI h Kadrovskim predpisom – v tej uredbi nadomestil z zneski, ki ustrezajo napačnemu koeficientu 1,85 %. Po mnenju Sveta je ta nadomestitev upravičena zaradi gospodarske in finančne krize ter gospodarske in socialne politike Unije.
   Komisija je glede členov 2 in od 4 do 17 izpodbijane uredbe navedla le en tožbeni razlog, in sicer kršitev člena 65 Kadrovskih predpisov in členov 1 in 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Pristojnost Sveta na tem področju naj bi bila namreč omejena, še bolj po trenutni različici Kadrovskih predpisov – v kateri naj bi bile podrobnosti metode prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin določene v Prilogi XI h Kadrovskim predpisom – kot po prejšnji, saj naj bi Sodišče le na podlagi člena 65 Kadrovskih predpisov že odločilo, da ima Svet omejeno diskrecijsko pravico. Komisija uveljavlja tudi kršitev legitimnega pričakovanja in načela patere legem quam ipse fecisti.
   Člen 18 izpodbijane uredbe naj bi kršil člene od 3 do 7 Priloge XI h Kadrovskim predpisom s tem, da dopušča možnost vmesne prilagoditve osebnih prejemkov zunaj letnega termina, določenega v členu 65 Kadrovskih predpisov, in ne glede na pogoje, določene v členih od 4 do 7 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.

      (1)  UL L 348, str. 10.


title: Zadeva T-507/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. aprila 2013 – Peek & Cloppenburg proti UUNT – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Peek & Cloppenburg — Prejšnje nacionalno trgovsko ime Peek & Cloppenburg — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. aprila 2013 – Peek & Cloppenburg proti UUNT – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
   (Zadeva T-507/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Peek & Cloppenburg - Prejšnje nacionalno trgovsko ime Peek & Cloppenburg - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 156/76
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, nemčija) (zastopnika: sprva S. Abrar, nato P. Lange, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: A. Renck, V. von Bomhard, T. Heitmann, M. Petersenn, odvetniki, in I. Fowler, solicitor)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. februarja 2011 (zadeva R 262/2005-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Peek & Cloppenburg in Peek & Cloppenburg KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Peek & Cloppenburg KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 362, 10.12.2011.


title: Zadeva C-46/05: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne  23. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/79/ES — Delovni pogoji — Ureditev delovnega časa — Mobilni delavci v civilnem letalstvu — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/24

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 23. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-46/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/79/ES - Delovni pogoji - Ureditev delovnega časa - Mobilni delavci v civilnem letalstvu - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 131/42)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Yerrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Irska (zastopnik: O'Hagan, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Neizvršen prenos v predpisanem roku Direktive Sveta 2000/79/ES z dne 27. novembra 2000 o Evropskem sporazumu o razporejanju delovnega časa mobilnih delavcev v civilnem letalstvu, ki so ga sklenili AEA (Združenje evropskih letalskih prevoznikov), ETF (Evropska federacija delavcev v prometu), ECA (Evropsko združenje pilotov), ERA (Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov) in IACA (Mednarodno združenje letalskih prevoznikov) (UL L 302, str. 57)
   Izrek

               1)

               Irska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2000/79/ES z dne 27. novembra 2000 o Evropskem sporazumu o razporejanju delovnega časa mobilnih delavcev v civilnem letalstvu, ki so ga sklenili AEA (Združenje evropskih letalskih prevoznikov), ETF (Evropska federacija delavcev v prometu), ECA (Evropsko združenje pilotov), ERA (Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov) in IACA (Mednarodno združenje letalskih prevoznikov), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva T-189/11: Tožba, vložena 24. marca 2011 – Yordanov proti UUNT – Distribuidora comercial del frio (DISCO DESIGNER)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/30

         Tožba, vložena 24. marca 2011 – Yordanov proti UUNT – Distribuidora comercial del frio (DISCO DESIGNER)
   (Zadeva T-189/11)
   2011/C 152/53
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Peter Yordanov (Rousse, Bolgarija) (zastopnik: T. Walter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Distribuidora comercial del frio, SA (Madrid, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. januarja 2011 v zadevi R 803/2010-2 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „DISCO DESIGNER“ za proizvode iz razredov 11, 19 in 20.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Distribuidora comercial del frio, SA

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka, ki vsebuje besedo „DISCO“ za proizvode iz razreda 11

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj med nasprotujočima znamkama ne bi obstajala verjetnost zmede in naj bi odbor za pritožbe nepravilno ugotovil, da so zadevni proizvodi enaki.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. maja 2005 v zadevi C-212/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Ukrepi z enakim učinkom — Predhodni postopek pridobitve dovoljenja za osebni uvoz zdravil — Zdravila za uporabo v humani medicini — Homeopatska zdravila)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/5

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 26. maja 2005
   v zadevi C-212/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Ukrepi z enakim učinkom - Predhodni postopek pridobitve dovoljenja za osebni uvoz zdravil - Zdravila za uporabo v humani medicini - Homeopatska zdravila)
   (2005/C 182/10)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-212/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: H. Støvlbæk in B. Stromsky) proti Francoski republiki (zastopniki: G. de Bergues, C. Bergeot-Nunes in R. Loosli-Surrans), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 15. maja 2003, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), R. Schintgen, J. Makarczyk in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 26. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Z uporabo:

                           —

                           predhodnega postopka za pridobitev dovoljenja za osebne uvoze, ki niso opravljeni z osebnim prevozom, zdravil, ki se zakonito predpisujejo v Franciji in ki so dovoljena ob uporabi Direktive Sveta 65/65/EGS z dne 26. januarja 1965 o približevanju zakonov in drugih predpisov o zdravilih kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 93/39/EGS z dne 14. junija 1993 tako v Franciji kot v državi članici, kjer so kupljena;

                           —

                           predhodnega postopka za pridobitev dovoljenja za osebne uvoze, ki niso opravljeni z osebnim prevozom, homeopatskih zdravil, ki se zakonito predpisujejo v Franciji in ki so registrirana v državi članici ob uporabi Direktive Sveta 92/73/EGS z dne 22. septembra 1992 o razširitvi področja uporabe direktiv 65/65/EGS in 75/319/EGS o prilagoditvi zakonov in drugih predpisov o zdravilih in o določitvi dodatnih predpisov za homeopatska zdravila in

                           —

                           nesorazmernega predhodnega postopka za pridobitev dovoljenja za osebne uvoze, ki niso opravljeni z osebnim prevozom, zdravil, ki se zakonito predpisujejo v Franciji in ki niso dovoljena v tej državi članici, vendar le v tisti v kateri so kupljena,

                     Francoska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 158, 5.7.2003.


title: Zadeva C-259/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-259/06) (1)

   (2007/C 82/59)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Zadeva C-442/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. aprila 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 1999/31/ES – Odlaganje odpadkov na odlagališčih – Nacionalna ureditev o obstoječih odlagališčih – Nepravilen prenos)

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. aprila 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-442/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/31/ES - Odlaganje odpadkov na odlagališčih - Nacionalna ureditev o obstoječih odlagališčih - Nepravilen prenos)
   (2008/C 128/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Recchia in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik, in G. Fiengo, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 in 14 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL L 182, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, neskladna z direktivo
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, s tem ko je sprejela in ohranila veljavnost zakonske uredbe št. 36 z dne 13. januarja 2003, kot je bila spremenjena in ki v nacionalno pravo prenaša določbe Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih,

                           —

                           ker ta zakonska uredba ne določa uporabe členov od 2 do 13 Direktive 1999/31 za odlagališča, za katera so bila izdana dovoljenja po preteku roka za prenos te direktive in pred začetkom veljavnosti navedene zakonske uredbe, in

                           —

                           ker ne zagotavlja prenosa člena 14(d)(i) navedene direktive,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov od 2 do 14 Direktive 1999/31.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-64/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  29. novembra 2005  — Heubach proti Komisiji ( Konkurenca — Člen 81 ES — Omejevalni sporazum — Trg cinkovega fosfata — Globa — Smernice o načinu določanja zneska glob — Ničnostna tožba — Ugovor nezakonitosti — Člen 15(2) Uredbe št. 17 — Teža kršitve — Načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja — Obrazložitev )

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/29

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. novembra 2005 — Heubach proti Komisiji
   (Zadeva T-64/02) (1)

   („Konkurenca - Člen 81 ES - Omejevalni sporazum - Trg cinkovega fosfata - Globa - Smernice o načinu določanja zneska glob - Ničnostna tožba - Ugovor nezakonitosti - Člen 15(2) Uredbe št. 17 - Teža kršitve - Načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja - Obrazložitev“)
   (2006/C 36/63)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Dr. Hans Heubach GmbH & Co. KG (Langelsheim, Nemčija) (zastopnika: F. Montag in G. Bauer, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti Zastopnika: F. Castillo de la Torre, (zastopnik, skupaj z H.-J. Freundom, avocat)
   Predmet zadeve
   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/437/ES z dne 11. decembra 2001 o postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/E-1/37.027 — Cinkov fosfat) (UL 2003, L 153, str. 1), ali podredno zaradi predloga za zmanjšanje tožeči stranki naložene globe
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 144, 15.6.2002.


title: Zadeva T-593/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. decembra 2011 – Al-Chihabi proti Svetu ( „Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Predlog za sprejetje začasnih ukrepov — Neobstoj nujnosti — Neobstoj hude in nepopravljive škode“ )

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/25

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. decembra 2011 – Al-Chihabi proti Svetu
   (Zadeva T-593/11 R)
   (Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Siriji - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Predlog za sprejetje začasnih ukrepov - Neobstoj nujnosti - Neobstoj hude in nepopravljive škode)
   2012/C 49/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fares Al-Chihabi (Alep, Sirija) (zastopnika: L. Ruessmann in W. Berg, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zastopnika)

      Predmet

   V bistvu predlog za odložitev izvršitve Sklepa Sveta 2011/522/SZVP z dne 2. septembra 2011 o spremembi Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 228, str. 16), Uredbe Sveta (EU) št. 878/2011 z dne 2. septembra 2011 o spremembi Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 228, str. 1), Sklepa Sveta 2011/684/SZVP z dne 13. oktobra 2011 o spremembah Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 269, str. 33) in Uredbe Sveta (EU) št. 1011/2011 z dne 13. oktobra 2011 o spremembah Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 269, str. 18) v delih, v katerih se ti predpisi nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za sprejetje začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-304/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. julija 2006 — Hoek Loos proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg plina za industrijske in medicinske namene — Določitev cen — Določitev zneska glob — Smernice o načinu določanja glob — Načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. julija 2006 — Hoek Loos proti Komisiji
   (Zadeva T-304/02) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg plina za industrijske in medicinske namene - Določitev cen - Določitev zneska glob - Smernice o načinu določanja glob - Načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja)
   (2006/C 212/47)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hoek Loos NV (Schiedam, Nizozemska) (zastopnika: J.J. Feenstra in B.F. Van Harinxma thoe Slooten, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: A. Bouquet, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/207/ES z dne 24. julija 2002 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva COMP/E-3/36.700 — Plin za industrijske in medicinske namene) (UL 2003, L 84, str. 1) in, podredno, predlog za zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 305, 7.12.2002.


title: Zadeva C-589/15 P: Pritožba, ki jo je Alexios Anagnostakis vložil 13. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2015 v zadevi T-450/12, Anagnostakis/Komisija

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/12

         Pritožba, ki jo je Alexios Anagnostakis vložil 13. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2015 v zadevi T-450/12, Anagnostakis/Komisija
   (Zadeva C-589/15 P)
   (2016/C 007/19)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnik: Alexios Anagnostakis (zastopnik: A. Anagnostakis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

               —

               v celoti naj se razveljavi sodba v zadevi T-450/12 v zvezi s tožbo, vloženo 11. oktobra 2012, zoper Evropsko komisijo zaradi razglasitve ničnosti njenega ukrepa z dne 6. septembra 2012 s katerim je bila zavrnjena zahteva za registracijo Evropske državljanske pobude „Milijon podpisov za solidarno Evropo“;

               —

               tožbi naj se ugodi;

               —

               razglasi naj se ničnost sklepa Evropske komisije z dne 6. septembra 2012, s katerim je bila zavrnjena zahteva za registracijo Evropske državljanske pobude „Milijon podpisov za solidarno Evropo“;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj ustrezno registrira to pobudo in sprejme katerikoli drug potreben pravni ukrep;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                  Kršitve postopka pred Splošnim sodiščem

               V izpodbijani sodbi se pri presoji zadevne tožbe nikakor ne upošteva dejstva, da predlog Evropske državljanske pobude (EDP) zadeva izključno del državnega dolga, ki se šteje za „osovraženega“.
               V obrazložitvi izpodbijane sodbe se napačno domneva, da predlog zadeva celotni javni dolg brez kakršnega koli razlikovanja ali pogoja.
               Glede na navedeno z izpodbijano sodbo ni pravilno razmejen predmet spora.
               Sodba je bila izrečena ob predpostavljanju vsebine tožbe in zahtevkov.

               2.

                  Kršitev prava Unije in napačna razlaga in uporaba Pogodb in določb prava Unije s strani Splošnega sodišča

                           A)

                           V izpodbijani sodbi je bilo ob napačni razlagi in uporabi prava Unije ugotovljeno, da določbe členov 122 PDEU in 136 PDEU, niso „ustrezna pravna podlaga za morebitno finančno pomoč Unije v obliki vzpostavitve mehanizma financiranja v korist držav članic, ki imajo resne finančne težave ali jim te grozijo.“
                           V skladu s členom 136 PDEU, kakor je bil spremenjen s Sklepom Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 (2011/199/EU) (1) in členoma 4(1) PDEU in 5(2) PDEU imajo države članice, katerih valuta je euro, neomejeno možnost, da se medsebojno dogovorijo za ustanovitev mehanizma za stabilnost in za finančno pomoč. Komisija ima posebno dodeljeno pristojnost in diskrecijo, da predlaga ustanovitev takega mehanizma v skladu s členom 352 PDEU kot ukrepanje, ki je potrebno zaradi doseganja enega od ciljev Pogodb, ki zadeva stabilnost euroobmočja.

                           B)

                           V izpodbijani sodbi je bilo ob napačni razlagi in uporabi prava Unije ugotovljeno, da ni nikakršne podlage za sklepanje niti ni nikakor dokazano, da bi sprejetje načela stanje nuje imelo za „cilj okrepitev proračunske discipline držav članic in bi se umeščalo v okvir smernic ekonomske politike, ki jih Svet lahko pripravi zaradi zagotovitve pravilnega delovanja ekonomske in denarne unije“.
                           Nasprotno, če bi se pravilno razlagal in uporabil, bi predlagani ukrep – črtanje osovraženega dolga – služil izključno krepitvi proračunske discipline držav članic in zagotovil pravilno delovanje ekonomske in monetarne unije (člen 136(1) PDEU).

                           C)

                           V izpodbijani sodbi je bilo ob napačni razlagi in uporabi prava Unije izključeno, da bi lahko bil člen 122 PDEU ustrezna pravna podlaga za to, da se v zakonodaji Unije sprejme načelo stanja nuje.
                           V skladu s členom 352 PDEU lahko Komisija Svetu predloži predloge zaradi zagotovitve solidarnosti med državami članicami v smislu člena 122(1) PDEU ali predloge, ki zadevajo dodelitev finančne pomoči Unije v smislu člena 122(2) PDEU državi članici, ki je v hudih težavah nad katerimi nima nikakršnega nadzora.

                           D)

                           V izpodbijani sodbi je bilo ob napačni razlagi in uporabi prava Unije ugotovljeno, da je Komisija v okviru izpodbijanega sklepa spoštovala obveznost obrazložitve kar zadeva zavrnitev zahteve za registracijo in predloga EDP. Razlogi za zavrnitev, ki so navedeni v spornem ukrepu, so nezadostni in napačni, zaradi česar je podana kršitev obveznosti ustrezne obrazložitve iz člena 4(3), drugi pododstavek, Uredbe št. 211/2011.

                           E)

                           V izpodbijani sodbi je bilo ob napačni razlagi in uporabi prava Unije ugotovljeno, da čeprav bi v mednarodnem pravu obstajalo pravilo, ki določa načelo stanje nuje, zgolj obstoj takega načela v mednarodnem pravu ne bi zadostoval za utemeljitev zakonodajnega predloga Komisije. Mednarodno pravo in njegova načela naj bi bili viri prava Evropske unije. Kot taki naj bi bili brez dvoma neposreden del prava Unije in naj bi se v njem neposredno uporabljali. Komisija bi lahko predlagala uporabo takih hierarhično višjih načel tudi brez posebne določbe v Pogodbah, če bi ugotovila, da jih ni.

                           F)

                           V izpodbijani sodbi je bilo ob napačni razlagi in uporabi prava tožeči stranki naloženo plačilo stroškov postopka, ki jih je nosila Komisija. Če bi bila, glede na prej navedeno, tožba pravilno obravnavana bi ji bilo treba ugoditi in bi bilo treba odločiti, da Komisija plača ustrezne stroške.

      (1)  UL L 91, str. 1.


title: Zadeva T-65/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – FLSmidth proti Komisiji (Konkurenca — Karteli — Sektor industrijskih plastičnih vreč — Odločba s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES — Pripis odgovornosti za kršitev — Trajanje kršitve — Globe — Teža kršitve — Olajševalne okoliščine — Sodelovanje v upravnem postopku — Sorazmernost — Solidarna odgovornost)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – FLSmidth proti Komisiji
   (Zadeva T-65/06) (1)

   (Konkurenca - Karteli - Sektor industrijskih plastičnih vreč - Odločba s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Pripis odgovornosti za kršitev - Trajanje kršitve - Globe - Teža kršitve - Olajševalne okoliščine - Sodelovanje v upravnem postopku - Sorazmernost - Solidarna odgovornost)
   2012/C 118/36
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: FLSmidth & Co. A/S (Valby, Danska) (zastopnik: J.–E. Svensson, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre, zastopnik, skupaj z M. Grayem, Barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (zadeva COMP/F/38.354 – Industrijske vreče) in, podredno, predlog za zmanjšanje globe, ki je bila s to odločbo naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (zadeva COMP/F/38.354 – Industrijske vreče) se razglasi za nično v delu v katerem je bila z njo ugotovljena odgovornost družbe FLSmidth & Co. A/S za enotno in trajajočo kršitev iz člena 1(1) te odločbe v obdobju od 31. decembra 1990 do 31. decembra 1991.

               2.

               Znesek globe, za katere plačilo je družba FLSmidth & Co. A/S na podlagi člena 2(f) Odločbe C(2005) 4634 solidarno odgovorna se določi na 14,45 milijona EUR.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Evropska komisija in družba FLSmidth & Co. nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.