title: Zadeva C-405/12 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 27. avgusta 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. junija 2012 v zadevi T-338/08, Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe proti Komisiji

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/28

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 27. avgusta 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. junija 2012 v zadevi T-338/08, Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe proti Komisiji
   (Zadeva C-405/12 P)
   2013/C 9/46
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: P. Oliver, J. P. Keppenne, G. Valero Jordana, P. van Nuffel)

      Druge stranke v postopku: Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe, Republika Poljska, Svet Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnica predlaga, naj se:

               —

               razveljavi sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. junija 2012 v zadevi T-338/08;

               —

               odloči v sporu ter zavrne ničnostno tožbo zoper odločbo Komisije z dne 1. julija 2008;

               —

               tožeči stranki v zadevi T-338/08 naloži stroške Komisije v tem postopku in v postopku pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prvi pritožbeni razlog je enak pritožbenemu razlogu v zadevi C-403/12 P.
   Komisija z drugim pritožbenim razlogom navaja, da je Splošno sodišče napačno razlagalo področje uporabe člena 9(3) Aarhuške konvencije (1) v luči člena 2(2)(2) te konvencije s tem, ko je odločilo, da Uredba Komisije (ES) št. 149/2008 (2) s strani Komisije ni bila sprejeta „iz zakonodajne pristojnost“ v smislu navedenega člena 2(2)(2).

      (1)  Aarhuška konvencija z dne 25. junija 1998 o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, odobrena s sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (UL L 124, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 149/2008 z dne 29. januarja 2008 o spremembi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 z uvedbo prilog II, III in IV, v katerih so določene mejne vrednosti ostankov pesticidov za živila, zajeta v Prilogi I k navedeni uredbi (UL L 58, str. 1).


title: Zadeva T-276/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2016 – Growth Energy in Renewable Fuels Association/Svet (Damping — Uvoz bioetanola s poreklom iz Združenih držav Amerike — Dokončna protidampinška dajatev — Ničnostna tožba — Združenje — Neobstoj neposrednega nanašanja na člane — Nedopustnost — Dajatev na ravni države — Individualna obravnava — Vzorčenje — Pravica do obrambe — Prepoved diskriminacije — Skrbno ravnanje)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2016 – Growth Energy in Renewable Fuels Association/Svet
   (Zadeva T-276/13) (1)

   ((Damping - Uvoz bioetanola s poreklom iz Združenih držav Amerike - Dokončna protidampinška dajatev - Ničnostna tožba - Združenje - Neobstoj neposrednega nanašanja na člane - Nedopustnost - Dajatev na ravni države - Individualna obravnava - Vzorčenje - Pravica do obrambe - Prepoved diskriminacije - Skrbno ravnanje))
   (2016/C 270/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Growth Energy (Washington, DC, Združene države) in Renewable Fuels Association (Washington) (zastopniki: najprej P. Vander Schueren, nato P. Vander Schueren in M. Peristeraki, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert, agent, skupaj z B. Byrnom, solicitor, in G. Berrisch, odvetnik, nato R. Bierwagen in C. Hipp, odvetnika)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: M. França in T. Maxian Rusche, agenta) in ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (zastopnika: O. Prost in A. Massot, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 157/2013 z dne 18. februarja 2013, o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz bioetanola s poreklom iz Združenih držav Amerike (JO L 49, str. 10) v delu, ki se nanaša na tožeči stranki in njune člane.

      Izrek

               1.

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 157/2013 z dne 18. februarja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz bioetanola s poreklom iz Združenih držav Amerike se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na družbe Patriot Renewable Fuels LLC, Plymouth Energy Company LLC, POET LLC in Platinum Ethanol LLC.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Združenji Growth Energy in Renewable Fuels Association, Svet Evropske unije, Evropska komisija in združenje ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol nosijo lastne stroške.

      (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva F-9/06: Sodba Sodišča za uslužbence z dne 19. aprila 2007 – Canteiro Lopes proti Komisiji (Napredovanje – Neobstoj končnega ocenjevalnega poročila – Primerjalna ocena uspešnosti)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/39

         Sodba Sodišča za uslužbence z dne 19. aprila 2007 – Canteiro Lopes proti Komisiji
   (Zadeva F-9/06) (1)

   (Napredovanje - Neobstoj končnega ocenjevalnega poročila - Primerjalna ocena uspešnosti)
   (2007/C 96/81)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Rui Canteiro Lopes (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev Odločbe Komisije z dne 4. marca 2005 o zavrnitvi uvrstitve imena tožeče stranke na seznam najzaslužnejših uradnikov in napredovanja v naziv A4 v napredovalnem obdobju 2000.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva C-488/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okražen sad – Тrgоvište (Bolgarija) 9. septembra 2013 – Prva Investiciona Banka AD, UniKredit Bulbank AD, Sijk Faundejšan LLS proti Ear Proparti Developmant – v nesastojatelnost AD, upravitelju družbe Ear Proparti Developmant – v nesastojatelnost AD – v postopku zaradi insolventnosti

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/47

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okražen sad – Тrgоvište (Bolgarija) 9. septembra 2013 – Prva Investiciona Banka AD, UniKredit Bulbank AD, Sijk Faundejšan LLS proti Ear Proparti Developmant – v nesastojatelnost AD, upravitelju družbe Ear Proparti Developmant – v nesastojatelnost AD – v postopku zaradi insolventnosti
   (Zadeva C-488/13)
   2013/C 344/81
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Okražen sad – Тrgоvište

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Upniki v postopku zaradi insolventnosti: Prva Investiciona Banka AD, UniKredit Bulbank AD, Sijk Faundejšan LLS

      Insolventna družba: Ear Proparti Developmant – v nesastojatelnost AD, upravitelj družbe Ear Proparti Developmant – v nesastojatelnost AD – v postopku zaradi insolventnosti

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kako je treba razlagati merilo nespornosti denarne terjatve, za katero naj bi se opravila izvršba, v smislu uvodne izjave 6 Uredbe in člena 1 Uredbe (ES) št. 1896/2006?

               2.

               Ali je treba v primerih, v katerih nacionalni predpisi države članice Evropske unije, na ozemlju katere se opravlja izvršba denarne terjatve, ne urejajo tega, ali se lahko sklep o izvršbi denarne terjatve uporabi v postopku zaradi insolventnosti, ki je bil začet nad osebo, katere premoženje je predmet izvršbe, prepoved iz člena 2(2)(b) Uredbe razlagati ozko in ta velja le za sporne denarne terjatve, za katere naj bi se opravila izvršba, ali se ta prepoved nanaša tudi na nesporne denarne terjatve, za katere naj bi se opravila izvršba?

               3.

               Ali je treba člen 2(2)(b) Uredbe, ki določa, da se ta ne uporablja za stečaj, postopke v zvezi z likvidacijo plačilno nesposobnih družb ali drugih pravnih oseb, postopke prisilne poravnave in podobne postopke, razlagati tako, da se omejitev nanaša le na začetek navedenih postopkov ali zajema ta omejitev tudi celoten potek postopkov v skladu s fazami in deli postopka, določenimi z nacionalnimi predpisi zadevne države članice Evropske unije?

               4.

               Ali lahko nacionalno sodišče države članice Evropske unije, pred katerim se je nad osebo, katere premoženje je predmet izvršbe, začel postopek zaradi insolventnosti, v skladu z doktrino o primarnosti prava Skupnosti in v primeru pravne praznine v nacionalni ureditvi te države članice na podlagi uvodne izjave 10 Uredbe in člena 26 te uredbe z razlago izda odstopajočo sodbo, ki je v nasprotju s temeljnimi načeli Uredbe?


               19.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/27

         Tožba Nadzornega organa EFTA proti Republiki Islandiji, vložena 10. februarja 2005
   (Zadeva E-2/05)
   (2005/C 117/08)
   Nadzorni organ EFTA, ki ga zastopata Niels Fenger in Bjørnar Alterskjær, zastopnika za Nadzorni organ EFTA, Rue Belliard 35, B-1040 Bruselj, je 10. februarja 2005 na sodišče EFTA vložil tožbo proti Republiki Islandiji.
   Vlagatelj zahteva, da Sodišče:

               1.

               razglasi, da Republika Islandija s tem, ko v predpisanem obdobju ni prekinila in izterjala pomoči v okviru davčnih shem, ki so na podlagi Odločbe št. 21/04/COL nezdružljive s Sporazumom EGP, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 3 in 4 navedene odločbe; ter

               2.

               Republiki Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, navedeni v podporo:

               —

               marca 1999 je Islandija sprejela Zakon št. 31/1999 o mednarodnih trgovskih podjetjih, ne da bi o tem uradno obvestila Nadzorni organ EFTA; prim. člen 1(3) Protokola 3 k Sporazumu o nadzoru in sodišču;

               —

               25. februarja 2004 je Nadzorni organ EFTA sprejel Odločbo št. 21/04/COL, v kateri ugotavlja, da davčni ukrepi, določeni s tem zakonom, pomenijo državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP, da je pomoč nezakonita iz procesnih razlogov zaradi manjkajoče priglasitve in da pomoč ni združljiva s Sporazumom EGP;

               —

               z uporabo člena 14 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzoru in sodišču je Nadzorni organ EFTA sklenil, da se pomoč od upravičencev izterja in sicer od proračunskega leta 1999 dalje;

               —

               Republika Islandija ni ravnala v skladu z Odločbo št. 21/04/COL v predpisanem roku. Nadzorni organ EFTA je zato v skladu z drugim pododstavkom člena 1(2) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzoru in sodišču predložil zadevo Sodišču EFTA.


title: Zadeva T-490/04: Tožba Zvezne republike Nemčije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. decembra 2004

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/29

         Tožba Zvezne republike Nemčije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. decembra 2004
   (Zadeva T-490/04)
   (2005/C 31/54)
   Jezik postopka: nemščina
   Zvezna republika Nemčija, ki jo zastopata W.-D. Plessing in T. Lübbig, Rechtsanwalt, je dne 21. decembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 20. oktobra 2004 (K(2004) 4001/3) glede nemškega pravnega okvira na področju storitev priprave pošte, predvsem dostopa posrednikov prenosa z lastnimi sredstvi in gospodarskih družb, ki zbirajo pošto za pošiljanje v isti kraj, do javnega poštnega omrežja in s tem povezane posebne tarife (BdKEP – Omejitve na področju storitev prenosa pošte);

               —

               naloži Komisiji plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Glede na izpodbijano odločbo, ki krši člen 51(1), drugi stavek, št. 5, nemškega Postgesetz (nemškega poštnega zakona), po katerem pripada Deutsche Post AG v prehodnem času za njeno dejavnost v okviru poštnega prenosa prednostni pravni položaj (tako imenovana izključna licenca), ta določba, kolikor je v nasprotju s členom 86(1) ES v povezavi s členom 82 ES, preprečuje gospodarski družbi, ki pripravlja pošto, neodvisno od tega, ali nastopa kot posrednik prenosa z lastnimi sredstvi za enega samega pošiljatelja ali kot družba, ki zbira pošto za pošiljanje v isti kraj za več strank, da prejema količinske obročne popuste za dostavo poštnih pošiljk pri poštnih centrih Deutsche Post AG.
   Zvezna republika Nemčija, v skladu s členom 230(2) ES, v vloženi tožbi navaja, da izpodbijana odločba krši tako člen 82 ES kot tudi Direktivo 97/67/ES (1), ker:

               —

               je Komisija nepravilno izhajala iz tega, da nemška določba prevladujoči položaj izvajalke univerzalnih storitev Deutsche Post AG razširja znotraj rezerviranega sektorja, v breme tistega, ki pripravlja pošto na trgu za pripravo pošte;

               —

               različno obravnavanje prenosa z lastnimi sredstvi s strani pošiljatelja nasproti komercialnim izvajalcem storitev ne pomeni diskriminacije v smislu člena 82 ES oziroma člena 12, peti pododstavek, Direktive;

               —

               in izpodbijana odločba vodi do predhodnega posega na, v skladu s členom 7(1) Direkitve, dopustno rezervirano področje izključne licence Deutsche Post AG.

         Glede na navedeno Zvezna republika Nemčija trdi, da izpodbijana odločba, v nasprotju s členom 253 ES, ni zadostno utemeljena.

      (1)  Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL L 15, str. 14).


title: Zadeva T-78/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — Baldesberger proti UUNT (Oblika pincete) ( Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Oblika pincete — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (ki je postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/48

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — Baldesberger proti UUNT (Oblika pincete)
   (Zadeva T-78/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Oblika pincete - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (ki je postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 180/89
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fides B. Baldesberger (zastopnik: F. Nielsen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: M. Kicia, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 12. decembra 2007 (zadeva R 1405/2007-4) v zvezi z zahtevo za registracijo tridimenzionalne znamke v obliki pincete kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Fides B. Baldesberger se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva C-244/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. maja 2010 – Mesopotamia Broadcast A/S METV proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. maja 2010 – Mesopotamia Broadcast A/S METV proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-244/10)
   ()
   2010/C 234/32
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mesopotamia Broadcast A/S METV

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Predlaga se sprejetje odločbe Sodišča Evropske unije o vprašanju, ali in, če je tako, pod kakšnimi pogoji uporaba nacionalnega predpisa glede prepovedi društva zaradi kršitve ideje sporazumevanja med narodi spada na usklajeno področje Direktive Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (89/552/EGS (1)), kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES (2) z dne 30. junija 1997, in je zato v skladu s členom 2a navedene direktive izključena.

      (1)  Direktiva Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov; UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 1, str. 224.

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES z dne 30. junija 1997 o spremembi Direktive 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov; UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 2, str. 321.


title: Zadeva C-439/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bucureşti (Romunija) 24. septembra 2014 – SC Star Storage SA/Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (INCDI)

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bucureşti (Romunija) 24. septembra 2014 – SC Star Storage SA/Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (INCDI)
   (Zadeva C-439/14)
   (2014/C 448/09)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bucureşti

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Star Storage SA

      Tožena stranka: Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (INCDI)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe iz člena 1(1), tretji pododstavek, in (3) Direktive 89/665 (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66 (2), razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji, v kateri je dostop do pritožbenih postopkov zoper odločbe naročnikov pogojen z obveznostjo predhodnega pologa „varščine dobrega ravnanja“, kakršna je določena v členu 271a in členu 271b (Ordonanța de urgență a Guvernului (uredba-zakon)) št. 34/2006?

      (1)  Direktiva Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246)

      (2)  Direktiva 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil (UL L 335, str. 31).


title: Zadeva T-373/13 P: Pritožba, ki jo je 17. julija 2013 vložil Geoffroy Alsteens zoper sklep, ki ga je 8. maja 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-87/12, Alsteens proti Komisiji

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/32

         Pritožba, ki jo je 17. julija 2013 vložil Geoffroy Alsteens zoper sklep, ki ga je 8. maja 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-87/12, Alsteens proti Komisiji
   (Zadeva T-373/13 P)
   2013/C 325/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, D. Abreu Caldas in J. N. Louis, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnik Sodišču za uslužbence predlaga, naj:

               —

               Sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 8. maja 2013 v zadevi F-87/12, Alsteens proti Evropski komisiji, razveljavi;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe navaja eden pritožbeni razlog, in sicer da je Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da bi se za pritožnika z razveljavitvijo omejitve trajanja podaljšanja njegove pogodbe začasnega uslužbenca retroaktivno uporabil sistem pogodbe za nedoločen čas. Pritožnik meni, da temu ni tako in da je Sodišče za uslužbence kršilo pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ker je štelo, da pritožnik ni bil upravičen zahtevati delne razglasitve ničnosti odločbe o podaljšanju njegove pogodbe, in sicer razglasitev ničnosti dela odločbe, v katerem je omejeno trajanje podaljšanja.


title: Zadeva T-49/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2007 – González Sánchez proti UUNT – Bankinter (ENCUENTA) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Člen 63(4) Uredbe (ES) št. 40/94 – Neobstoj procesnega upravičenja – Nedopustnost )

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/48

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2007 – González Sánchez proti UUNT – Bankinter (ENCUENTA)
   (Zadeva T-49/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Člen 63(4) Uredbe (ES) št. 40/94 - Neobstoj procesnega upravičenja - Nedopustnost“)
   (2007/C 269/86)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Francisco Javier González Sánchez (Madrid, Španija) (zastopnik: G. Justicia González, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Palmero Cabezas, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Bankinter, SA (Madrid, Španija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. decembra 2005 (zadeva R 1116/2005-2) glede postopka z ugovorom med Bankinter, SA in Confederación Española de Cajas de Ahorros.
   Izrek

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               Francisco Javier González Sánchez nosi celotne stroške.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva T-401/04: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2009 – Bactria proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/48

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2009 – Bactria proti Komisiji
   (Zadeva T-401/04) (1)

   2010/C 37/71

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 19, 22.1.2005.


title: Zadeva F-112/10: Tožba, vložena 2. novembra 2010 – Trentea proti FRA

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/43

         Tožba, vložena 2. novembra 2010 – Trentea proti FRA
   (Zadeva F-112/10)
   ()
   2011/C 13/88
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cornelia Trentea (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA)

      Predmet in opis spora

   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, s katero je bila zavrnjena kandidatura tožeče stranke za delovno mesto upravne pomočnice na področju „Procurement and Finance“, in odločbe o imenovanju drugega kandidata. Drugič, odškodnina za premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, z dne 5. junija 2010, s katero je bila zavrnjena kandidatura tožeče stranke za delovno mesto (ref. TAADMIN-AST4-2009), in odločba o imenovanju drugega kandidata naj se razglasita za nični;

               —

               po potrebi naj se razglasita za nični odločba z dne 22. julija 2010, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, in odločba z dne 27. septembra 2010, s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke za pregled in dopolnitev pritožbe;

               —

               toženi strani naj se naloži plačilo odškodnine za premoženjsko škodo, nastalo tožeči stranki, ki ustreza razliki med njeno trenutno plačo in plačo za naziv AST4, do upokojitve in vključno z vsemi dodatki, nadomestili in izravnavo pokojnine;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za ne premoženjsko škodo, nastalo tožeči stranki, ki se ex aequo et bono oceni na 10 000 EUR;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh strokov.


title: Zadeva T-32/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. novembra 2006 — Lichtwer Pharma proti UUNT — Laboratoire Lafon (Lyco-A) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Lyco-A — Dopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe — Stroški postopka — Razdelitev )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/55

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. novembra 2006 — Lichtwer Pharma proti UUNT — Laboratoire Lafon (Lyco-A)
   (Zadeva T-32/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Lyco-A - Dopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe - Stroški postopka - Razdelitev“)
   (2006/C 326/117)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Lichtwer Pharma AG (Berlin, Nemčija) (zastopnika: H. Kunz-Hallstein in R. Kunz-Hallstein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Weberndörfer, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Laboratoire L. Lafon SA (Maisons-Alfort Francija)
   Predmet zadeve
   Razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. novembra 2003 (zadeva R 1007/2002-4), kolikor je v njej odločeno o razdelitvi priglašenih stroškov postopka z ugovorom in pritožbenega postopka.
   Izrek sodbe

               1)

               Točka 2 izreka odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 13. novembra 2003 (zadeva R 1007/2002-4) se razveljavi.

               2)

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-31/13 P: Pritožba, ki jo je Madžarska vložila 22. januarja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 18. novembra 2012 v zadevi Madžarska proti Komisiji, T-194/10

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/13

         Pritožba, ki jo je Madžarska vložila 22. januarja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 18. novembra 2012 v zadevi Madžarska proti Komisiji, T-194/10
   (Zadeva C-31/13 P)
   2013/C 71/20
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranke

      Pritožnica: Madžarska (zastopnika: M.Z. Fehér in K. Szíjjártó, agenta)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Slovaška republika

      Predlogi

               —

               Izpodbijana sodba splošnega sodišča naj se razveljavi.

               —

               Sodišče naj v skladu z možnostjo, določeno v členu 61 Statuta, dokončno odloči o zadevi.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Madžarska vlada s to pritožbo zatrjuje, prvič, da je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi napačno uporabilo pravo Unije s tem, da je razglasilo, da vpis v sporno podatkovno zbirko E-Bacchus nima pravnih učinkov, zaradi česar se ne dopusti pritožbe, vložene v zvezi s tem. Po drugi strani madžarska vlada meni tudi, da je obrazložitev sodbe Splošnega sodišča nezadostna, ker naj se le-to večkrat ne bi opredelilo do utemeljenosti trditev, s katerimi je madžarska vlada prerekala stališče Komisije, in naj bi stališče Komisije le potrdilo. Na drugem mestu madžarska vlada ponavlja zlasti argumentacijo o vsebini, ki jo je razvila v postopku pred Splošnim sodiščem v podporo svojemu predlogu, naj Sodišče pritožbo razglasi za dopustno in v skladu z možnostjo, določeno v členu 61 Statuta, samo dokončno odloči o zadevi.
   Z ustvaritvijo podatkovne zbirke E-Bacchus je zakonodajalec Unije uvedel register industrijske lastnine zaščitenih označb porekla in geografskih označb, varovanih v Evropski uniji, ki potrjuje obstoj tega varstva na ravni Unije. Ker je register samo eden, ni mogoče dopustiti, da ima samo vpis novih označb pravne učinke, enake učinke bi morali imeti vsi vpisi v to podatkovno zbirko.
   Napačna je presoja Splošnega sodišča, da v primeru že obstoječih označb vpis v podatkovno zbirko E-Bacchus ni nič drugega kot samodejni (formalni) prenos iz enega zakonskega sistema v drugega. Madžarska vlada zatrjuje, da gre tu za vsebinsko spremembo, ki zvišuje varstvo označb, ki so bile dotedaj na nacionalni ravni, na raven Unije.
   Zaradi kršitve načela enakosti ni mogoče dopustiti, da se v zvezi s pravnimi učinki vpisa v register E-Bacchus presoja razlikuje glede na to, ali gre za stare ali nove označbe. Pravni učinki, izpeljani iz vpisa, bi morali biti enaki ne glede na to, kakšna je označba, tudi pri drugačnih postopkih za vpis, glede na to, ali gre za staro ali novo označbo.
   Prav tako iz pravnih učinkov vpisa nujno izhaja natančna obveznost nadzora nad Komisijo ob izdelavi in spremembi vsebine podatkovne zbirke E-Bacchus. Zlasti iz načela dobrega upravljanja izhaja, da bi morala Komisija dokazati, kakšen je bil pravni položaj na Slovaškem na referenčni datum (1. avgusta 2009) in če je bil prvotni vpis v resnici napačen.
   Splošno sodišče naj tudi ne bi izpolnilo svoje obveznosti obrazložitive, ker naj se pri presoji utemeljenosti zadeve ne bi opredelilo do utemeljenosti trditev, s katerimi je madžarska vlada prerekala stališče Komisije in naj bi stališče Komisije le potrdilo.
   Po mnenju madžarske vlade je Komisija s spremembo vpisa kršila upoštevne določbe Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 (1) in Uredbe Komisije (ES) št. 607/2009 (2) ob upoštevanju dejstva, da je s sporno spremembo prvotnega vpisa v register E-Bacchus jamčila za samodejno varstvo – v smislu nove zakonodaje – označbe, ki je v skladu s členom 118 Uredbe št. 1234/2007 ni mogoče šteti za „obstoječo zaščiteno označbo“. Madžarska vlada zatrjuje, da je označba „Tokajská vinohradnícka oblast“, ki jo vsebuje Slovaški zakon 313/2009, potrjen 30. junija 2009 in objavljen v slovaškem uradnem listu 30. julija 2009, tista, ki jo je treba šteti za zaščiteno in obstoječo.
   Poleg tega madžarska vlada zatrjuje, da je pri vodenju podatkovne zbirke E-Bacchus, zlasti pri izvedbi spornega vpisa v tej zadevi, Komisija kršila temeljna načela o dobrem upravljanju, lojalnem sodelovanju in pravni varnosti, ki jih priznava pravo Unije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“) (UL L 193, str. 60).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 607/2009 z dne 14. julija 2009 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 v zvezi z zaščitenimi označbami porekla in geografskimi označbami, tradicionalnimi izrazi, označevanjem in predstavitvijo nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja (UL L 193, str. 60).


title: Zadeva T-687/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2014 – Unibail Management proti UUNT (Predstavitev dveh črt in petih zvezd) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja dve črti in pet zvezd — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člena 7(1)(b) in 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj konkretne presoje — Obveznost obrazložitve)

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2014 – Unibail Management proti UUNT (Predstavitev dveh črt in petih zvezd)
   (Zadeva T-687/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja dve črti in pet zvezd - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člena 7(1)(b) in 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj konkretne presoje - Obveznost obrazložitve))
   2014/C 361/08
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Unibail Management (Pariz, Francija) (zastopniki: L. Bénard, A. Rudoni in O. Klimis, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2013 (zadeva R 299/2013-2) v zvezi z zahtevo za registracijo znaka, ki predstavlja dve črti in pet zvezd, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 3. septembra 2013 (zadeva R 299/2013-2) se razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena pritožba družbe Unibail Management glede proizvodov in storitev iz razredov 16, 35, 36, 38, 41 in 42.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva T-262/11: Tožba, vložena 20. maja 2011 – Ellinikos Chrysos proti Komisiji

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/18

         Tožba, vložena 20. maja 2011 – Ellinikos Chrysos proti Komisiji
   (Zadeva T-262/11)
   2011/C 219/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ellinikos Chrysos AE (Kifissia, Grčija) (zastopniki: K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova in P. Skouris, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sklep Komisije z dne 23. februarja 2011 v zadevi C 48/2008 (prej NN 61/2008) o državni pomoči, ki jo je Grčija dodelila družbi Ellinikos Xryssos, zlasti členi od 1 do 5, naj se razglasi za ničen; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, nastalih tožeči stranki v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je Komisija storila več očitnih napak pri ugotavljanju in presoji dejstev obravnavanega primera, ki so vsebinsko vplivala na to, kako je Komisija uporabila in razlagala pogoj obstoja gospodarske prednosti družbe Ellinikos Xryssos v skladu s členom 107(1) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi in razlagi opredelitve elementa državne pomoči, ki se je nanašal na obstoj gospodarske prednosti v skladu s členom 107(1) PDEU, saj je Komisija napačno ali pomanjkljivo uporabila načelo tržno usmerjenega vlagatelja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Tožeča stranka trdi, da je Komisija večkrat napačno uporabila pravo pri uporabi in razlagi pogoja obstoja gospodarske prednosti v skladu s členom 107(1) PDEU, ker je na podlagi svojih neutemeljenih, selektivnih in arbitrarnih trditev o domnevni vrednosti prenesenega premoženja sklenila, da obstaja gospodarska prednost.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi in razlagi pogoja obstoja gospodarske prednosti v skladu s členom 107(1) PDEU, ker je napačno ugotovila, da je oprostitev plačila davka v korist družbe Ellinikos Xryssos gospodarska prednost.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila bistvene postopkovne zahteve in zlorabila pooblastila ter s tem kršila svoje obveznosti skrbne in nepristranske preučitve spisa.


title: Zadeva T-209/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2017 – Apax Partners UK/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Prijava besedne znamke Evropske unije APAX PARTNERS — Prejšnja mednarodna besedna znamka APAX — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost storitev — Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2017 – Apax Partners UK/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS)
   (Zadeva T-209/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Prijava besedne znamke Evropske unije APAX PARTNERS - Prejšnja mednarodna besedna znamka APAX - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost storitev - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 151/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Apax Partners UK Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: D. Rose in J. Warner, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Ivanauskas, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Apax Partners Midmarket (Pariz, Francija) (zastopnik: C. Joly, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. februarja 2016 (zadeva R 1611/2014-2) glede postopka za ugotovitev ničnosti med družbama Apax Partners Midmarket in Apax Partners UK.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Apax Partners UK Ltd se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi stroški, ki so družbi Apax Partners Midmarket nastali v postopku pred odborom za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.


title: Zadeva T-36/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2010 – Bundesverband deutscher Banken proti Komisiji ( Državne pomoči — Prenos javnih aktiv na Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale — Odločba, s katero je bilo ugotovljeno, da priglašeni ukrep ni pomoč — Merilo zasebnega vlagatelja — Obveznost obrazložitve — Resne težave )

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2010 – Bundesverband deutscher Banken proti Komisiji
   (Zadeva T-36/06) (1)

   („Državne pomoči - Prenos javnih aktiv na Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale - Odločba, s katero je bilo ugotovljeno, da priglašeni ukrep ni pomoč - Merilo zasebnega vlagatelja - Obveznost obrazložitve - Resne težave“)
   2010/C 100/56
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bundesverband deutscher Banken eV (Berlin, Nemčija) (zastopnika: H.-J. Niemeyer in K.-S. Scholz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Khan in T. Scharf, zastopnika)

      Intervenienta v podporo toženi stranki: Land Hessen (Nemčija) (zastopniki: sprva H.-J. Freund in M. Holzhäuser, nato H. J. Freund in S. Lehr, odvetniki) in Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: H.-J. Freund, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2005) 3232 konč. z dne 6. septembra 2005 o prenosu posebnega sklada Hessicher Investionsfonds na regionalno banko Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale, kolikor gre za vložek tihega družbenika.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Bundesverband deutscher Banken eV se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Evropske komisije, Dežele Hessen in Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Združeni zadevi C-29/13 in C-30/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Global Trans Lodzhistik OOD proti Nachalnik na Mitnitsa Stolichna (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Carinski zakonik Skupnosti — Člena 243 in 245 — Uredba (EGS) št. 2454/93 — Člen 181a — Izpodbojna odločba — Dopustnost sodnega pravnega sredstva brez predhodne upravne pritožbe — Načelo spoštovanja pravice do obrambe)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Global Trans Lodzhistik OOD proti Nachalnik na Mitnitsa Stolichna
   (Združeni zadevi C-29/13 in C-30/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Carinski zakonik Skupnosti - Člena 243 in 245 - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Člen 181a - Izpodbojna odločba - Dopustnost sodnega pravnega sredstva brez predhodne upravne pritožbe - Načelo spoštovanja pravice do obrambe))
   2014/C 135/12
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Global Trans Lodzhistik OOD

      Tožena stranka: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad Sofia-grad – Razlaga členov 243 in 245 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307) in člena 181a(2) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3) – Načela pravice do obrambe in pravnomočnosti – Pravica do pritožbe zoper odločbo carinskega organa o izterjavi a posteriori carinskih dolgov, tudi v primeru dokončnih odločb tega organa – Dopustnost sodne odločbe brez predhodne upravne pritožbe – Odločba carinskega organa, pri sprejetju katere so bila kršena postopkovna pravila – Obveznost sodišča, da v takem primeru odloči o tožbi, ne da bi upoštevalo obveznost predhodne upravne pritožbe

      Izrek

               1.

               Po eni strani odločba, kakršna je ena od teh, ki se obravnavajo v zadevi v glavni stvari, katere predmet je popravek – na podlagi člena 30(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996 – carinske vrednosti blaga, katerega posledica je določitev carinskega dolga iz naslova DDV prijavitelju, pomeni izpodbojni akt v smislu člena 243 Uredbe št. 2913/92. Po drugi strani člen 245 Uredbe št. 2913/92 ob upoštevanju splošnih načel o spoštovanju pravic do obrambe in pravnomočnosti ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, ki določa dve različni pravni sredstvi za izpodbijanje odločb carinskih organov, ker ta zakonodaja ne krši niti načela enakovrednosti niti načela učinkovitosti.

               2.

               Člen 243 Uredbe št. 2913/92 ne določa, da je treba končno odločitev v smislu člena 181a(2) Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo 3254/94, najprej izpodbijati v upravnem postopku, da bi bil sodni postopek dopusten.

               3.

               Člen 181a(2) Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo 3254/94, je treba razlagati tako, da je treba odločbo, ki je bila sprejeta na podlagi tega člena, šteti za dokončno in je mogoče zoper njo vložiti pravno sredstvo pri neodvisnem sodišču tudi v primeru, kadar je bila pri njenem sprejetju kršena pravica zadevne osebe do izjave in navedbe ugovorov.

               4.

               V primeru kršitve pravice zadevne osebe do izjave in navedbe ugovorov iz člena 181a(2) Uredbe št. 2454/93 mora nacionalno sodišče ob upoštevanju posebnih okoliščin obravnavanega primera, o katerem odloča, in načel enakovrednosti in učinkovitosti odločiti, ali mora – kadar je treba odločbo, pri sprejetju katere je bilo kršeno načelo o spoštovanju pravic do obrambe, zaradi tega razglasiti za nično – odločiti o tožbi zoper to odločbo ali pa lahko spor vrne v odločanje pristojnemu upravnemu organu.

      (1)  UL C 108, 13.4.2013.


title: Zadeva C-331/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Zakonodaja o krmi in živilih — Uredba (ES) št. 882/2004 — Nezadostno število osebja v službah, ki izvajajo veterinarske preglede)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-331/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Zakonodaja o krmi in živilih - Uredba (ES) št. 882/2004 - Nezadostno število osebja v službah, ki izvajajo veterinarske preglede)
   2009/C 141/08
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in F. Erlbacher, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: S. Charitaki in I. Chalkias, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 4(2) Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 165, str. 1) — Nezadostno število osebja v službah, ki izvajajo veterinarske preglede

      Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za rešitev problema nezadostnega števila osebja v službah, ki izvajajo veterinarske preglede v Grčiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(2)(c) Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali.

               2)

               Tožbo se v preostalem zavrne.

               3)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007.


title: Zadeva C-162/15 P: Pritožba, ki jo je Evonik Degussa GmbH vložil 28. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 8. aprila 2015 v zadevi T-341/12, Evonik Degussa GmbH/Evropska komisija

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/24

         Pritožba, ki jo je Evonik Degussa GmbH vložil 28. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 8. aprila 2015 v zadevi T-341/12, Evonik Degussa GmbH/Evropska komisija
   (Zadeva C-162/15 P)
   (2015/C 198/33)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Evonik Degussa GmbH (zastopniki: C. Steinle in C. von Köckritz, A. Richter, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik predlaga, naj

               1.

               se razveljavi sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 28. januarja 2015 v zadevi T-341/12, Evonik Degussa GmbH proti Evropski komisiji;

               2.

               se v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU za ničen razglasi Sklep Komisije z dne 24. maja 2012 v zadevi COMP/38.620 vodikov peroksid in perborat, C(2012) 3534 final, o zavrnitvi zahteve družbe Evonik Degussa za zaupno obravnavo podatkov v odločbi v zadevi COMP/F/38.620 – vodikov peroksid in perborat; in

               3.

               se Komisiji naloži, da nosi pritožnikove stroške postopka pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik navaja tri pritožbene razloge.

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo Sklep predsednika Evropske komisije z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (2011/695/EU) (1) in napačno uporabilo pravo, ko je zavrnilo, da bi Komisija kršila svojo obveznost obrazložitve in da bi pooblaščenec za zaslišanje kršil diskrecijsko pravico pri odločitvi glede objave spornih informacij. Poizkus Splošnega sodišča, da bi presojo uradnika, zadolženega za zadevo pri Generalnem direktoratu za konkurenco, iz njegove korespondence s pritožnikom „vključilo“ v sklep pooblaščenca za zaslišanje, ni le v nasprotju z jasnim besedilom sklepa pooblaščenca za zaslišanje in tako temelji na očitnem izkrivljanju vsebine izpodbijanega sklepa, temveč tudi vodi do kršitve pravice pritožnika do učinkovitega pravnega varstva.

      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 339 PDEU in člen 30 Uredbe 1/2003 (2). Neupravičeno je namreč ugotovilo, da sporne informacije, ki izhajajo iz izjave zaradi prizanesljivosti, niso zajete s varstvom poklicne tajnosti in da je njihova objava stvar diskrecije Komisije na podlagi člena 30 Uredbe 1/2003. Objava dobesednih izvlečkov iz izjave zaradi prizanesljivosti v odločbi Komisije naj bi bila delno razkritje izjave zaradi prizanesljivosti, ki ni dovoljena v skladu s točko 32 f. Obvestila o prizanesljivosti iz leta 2002 in točko 40 Obvestila o prizanesljivosti iz leta 2006. Poleg tega Splošno sodišče v kontekstu objave odlomkov odločbe Komisije ni upoštevalo člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001 (3) in z njim povezane sodne prakse Sodišča.

      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo kar zadeva načeli pravne varnosti in varstva upravičenih pričakovanj. V svoji sodbi neupravičeno navaja, da pritožnik zaradi načrtovane nove objave odločbe v neokrnjeni različici ne utrpi posega v upravičena pričakovanja. Upravni postopek Komisije zaradi omejevalnega sporazuma zoper pritožnika naj bi se namreč zaključil z objavo nezaupne različice odločbe januarja 2007. Objava neokrnjene različice po zaključku tega postopka pa naj bi bila nezakonita.

      (1)  UL L 275, str. 29.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205.

      (3)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331.


title: Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unijeUL C 106, 30.4.2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/42

         (2005/C 115/78)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 106, 30.4.2005

   Prejšnje objave

      UL C 93, 16.4.2005

      UL C 82, 2.4.2005

      UL C 69, 19.3.2005

      UL C 57, 5.3.2005

      UL C 45, 19.2.2005

      UL C 31, 5.2.2005

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva T-73/10 P: Pritožba, ki jo je 17. februarja 2010 vložil S. Apostolov zoper sklep, ki ga je 15. decembra 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence Evropske unije v zadevi F-8/09, Apostolov proti Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/63

         Pritožba, ki jo je 17. februarja 2010 vložil S. Apostolov zoper sklep, ki ga je 15. decembra 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence Evropske unije v zadevi F-8/09, Apostolov proti Komisiji
   (Zadeva T-73/10 P)
   2010/C 100/93
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Svetoslav Apostolov (Saarwellingen, Nemčija) (zastopnik: D. Schneider-Addae-Mensah, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnice

               —

               Sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 15. decembra 2009 v zadevi F-8/09 naj se razveljavi;

               —

               odločba Evropske komisije v dopisu z dne 23. oktobra 2008 naj se razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji in njenim specializiranim službam, zlasti Evropskemu uradu za izbor osebja (EPSO), naj se naloži, da odgovore tožeče stranke na vprašanja št. 9, 30 in 32 preizkusa usposobljenosti z dne 14. decembra 2007 šteje za pravilne;

               —

               podredno, tožeči stranki naj se dovoli, da preizkus usposobljenosti opravlja ponovno;

               —

               podredno k drugemu, tretjemu in četrtemu predlogu zgoraj, zadevo naj se vrne v obravnavo Sodišču za uslužbence Evropske unije; in

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Sodiščem za uslužbence Evropske unije.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik s to pritožbo predlaga razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 15. decembra 2009, izdanega v zadevi Apostolov proti Komisiji (F-8/09), s katerim je Sodišče za uslužbence kot nedopustno zavrnilo tožbo, s katero je pritožnik predlagal razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 21. oktobra 2008, s katero je Evropski urad za izbor osebja (EPSO) zavrnil pritožbo zoper odločbo z dne 25. aprila 2008, s katero je pritožnika obvestil, da ocene, ki jih je prejel pri preizkusu usposobljenosti v okviru razpisa za prijavo interesa EPSO/CAST27/4/07, niso zadostovale, da bi bila vpisan v bazo podatkov upravičenih kandidatov.
   Pritožnik v utemeljitev pritožbe najprej navaja, da je prišlo do zmede glede roka za pritožbo in da je zato šlo za opravičljivo napako, zaradi katere je njegova pritožba, ki jo je Sodišče za uslužbence prejelo 9. julija 2009, dopustna.
   Pritožnik navaja tudi, da je EPSO storil očitno napako pri presoji nekaterih njegovih odgovorov pri preizkusu usposobljenosti v okviru razpisa za prijavo interesa EPSO/CAST27/4/07. Pritožnik še trdi, da je EPSO izvedel postopek preizkušanja kandidatov, ki je popolnoma napačen v smislu zagotovitve pravilnega izbirnega postopka.


title: Zadeva T-385/09: Tožba, vložena 2. oktobra 2009 – Annco proti UUNT – Freche et fils (ANN TAYLOR LOFT)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/61

         Tožba, vložena 2. oktobra 2009 – Annco proti UUNT – Freche et fils (ANN TAYLOR LOFT)
   (Zadeva T-385/09)
   2009/C 282/113
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Annco, Inc (New York, Združene države) (Zastopnik: G. Triet, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Freche et fils associés SARL (Pariz, Francija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Pritožba naj se razglasi za utemeljeno;

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. julija 2009 v zadevi R 1485/2008-1 naj se razveljavi;

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. julija 2009 v zadevi R 1485/2008-1 naj se spremeni tako, da se zadevna znamka Skupnosti registrira za razreda 18 in 25 poleg registracije za razred 35;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: znamka „ANN TAYLOR LOFT“ za proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 35

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: francoska znamka „LOFT“ registrirana za proizvode iz razredov 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede med zadevnima znamkama; kršitev člena 75 Uredbe Sveta 207/2009, ker se je odbor za pritožbe napačno oprl na dokaze in razloge, glede katerih tožeča stranka ni imela možnosti podati stališč.


title: Zadeva C-235/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Luksemburg) 12. maja 2010 – David Claes proti Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaciji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Luksemburg) 12. maja 2010 – David Claes proti Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaciji
   (Zadeva C-235/10)
   ()
   2010/C 209/28
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: David Claes

      Tožena stranka: Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaciji

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 1, 2 in 3 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (1) razlagati tako, da se uporabljajo za prenehanje dejavnosti zaradi uvedbe stečaja delodajalca ali sodne odločbe o odreditvi prenehanja in likvidacije kreditne institucije kot delodajalca zaradi plačilne nesposobnosti na podlagi člena 61.(1)(a) in (b) zakona o finančnem sektorju, spremenjenega 5. aprila 1993, kadar nacionalni zakon v primeru prenehanja dejavnosti določa prenehanje veljavnosti pogodbe o zaposlitvi s takojšnjim učinkom?

               2.

               Če je odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen, ali je treba člene 1, 2 in 3 Direktive 98/59/ES razlagati tako, da se upravitelja ali likvidacijskega upravitelja obravnava kot delodajalca, ki načrtuje kolektivne odpuste in lahko s tega vidika opravi dejanja iz členov 2 in 3 navedene direktive ter izvede odpust (zadeva C-323/08, točke 39, 40 in 41) (2)?

      (1)  UL L 225, str. 16.

      (2)  Sodba z dne 10. decembra 2009 v zadevi Rodríguez Mayor in drugi, še neobjavljena v ZOdl.


title: Zadeva T-576/08: Tožba, vložena 23. decembra 2008 – Nemčija proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/43

         Tožba, vložena 23. decembra 2008 – Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-576/08)
   (2009/C 55/77)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in B. Klein, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se Uredba Komisije (ES) št. 983/2008 z dne 3. oktobra 2008 o sprejetju načrta za dodeljevanje sredstev državam članicam za dobavo hrane iz intervencijskih zalog najbolj ogroženim osebam v Skupnosti za proračunsko leto 2009 ugotovi za nično;

               —

               naj se učinki uredbe, ki je bila ugotovljena za nično, ohranijo v veljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga ugotovitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 983/2008 (1), ki vsebuje načrt za dodeljevanje sredstev najbolj ogroženim osebam v Skupnosti za proračunsko leto 2009.
   Tožeča stranka meni, da uredba nima pravne podlage v pravu Skupnosti. Resda se opira na Uredbo (ES) št. 1234/2007 (2), ki ima pravno podlago v skupni kmetijski politiki Skupnosti (člena 36 in 37 v povezavi s členom 33 ES), vendar ne izpolnjuje v njej postavljenih zahtev.
   Prvotno je bil načrt zastavljen kot dodatna pristojnost k skupni kmetijski politiki, ker naj bi bile razpoložljive intervencijske zaloge uporabljene za socialen namen. Po drugi strani je program več let deloval izključno z nakupom hrane na trgu, saj so zaradi reforme skupne kmetijske politike intervencijske zaloge komajda še obstajale. Tožeča stranka vidi v programu danes čisto socialno politični instrument Skupnosti, za katerega ni pravne podlage (načelo prenosa pristojnosti).
   Zato naj izpodbijana uredba ne bi bila združljiva s členom 27(2) Uredbe št. 1234/2007, ker naj bi dovoljevala nakup življenjskih sredstev za program le, kadar je kapaciteta intervencijskih zalog začasno nezadostna. V vmesnem času pa je ta nakup prevladal, tako da gre za trajno stanje.
   Izpodbijana uredba tudi ne sledi nobenemu od ciljev skupne kmetijske politike, navedenih v členu 33(1) ES.
   Da bi se preprečile težave ob razvoju letnega programa, tožeča stranka Sodišču predlaga, da omeji učinke ničnosti na določbe o nakupih iz člena 2 v povezavi s prilogo 2 k Uredbi št. 983/2008.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 983/2008 z dne 3. oktobra 2008 o sprejetju načrta za dodeljevanje sredstev državam članicam za dobavo hrane iz intervencijskih zalog najbolj ogroženim osebam v Skupnosti za proračunsko leto 2009 (UL 2008, L 268, str. 3).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (UL 2007, L 299, str. 1).


title: Zadeva T-91/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  8. decembra 2005  — Just proti Komisiji ( Uradniki — Splošni javni natečaj — Vprašanja z več mogočimi odgovori — Natančnost odgovorov obrazca za popravo — Tožba očitno brez pravne podlage )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/31

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. decembra 2005 — Just proti Komisiji
   (Zadeva T-91/04) (1)

   („Uradniki - Splošni javni natečaj - Vprašanja z več mogočimi odgovori - Natančnost odgovorov obrazca za popravo - Tožba očitno brez pravne podlage“)
   (2006/C 48/61)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Alexander Just (Hoeilaart, Belgija) (Zastopnik: G. Lebitsch, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: H. Krämer, skupaj z B. Wägenbaur, avocat)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije natečaja COM/A/2/02 s katero je bilo tožeči stranki v fazi predizbora dodeljenih nezadostno število točk, da bi lahko pristopila k nadaljnjim preizkusom navedenega natečaja.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-525/06: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 24. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van koophandel Hasselt — Belgija) — NV de Nationale Loterij proti BVBA Customer Service Agency (Pritožba zoper sodbo o predlogu za sprejetje predhodne odločbe — Pritožbeno sodišče, ki samo odloča o sporu v glavni stvari — Ustavitev postopka za sprejetje predhodne odločbe)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/20

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 24. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van koophandel Hasselt — Belgija) — NV de Nationale Loterij proti BVBA Customer Service Agency
   (Zadeva C-525/06) (1)

   (Pritožba zoper sodbo o predlogu za sprejetje predhodne odločbe - Pritožbeno sodišče, ki samo odloča o sporu v glavni stvari - Ustavitev postopka za sprejetje predhodne odločbe)
   2009/C 141/34
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van koophandel Hasselt

      Stranki

      Tožeča stranka: NV de Nationale Loterij

      Tožena stranka: BVBA Customer Service Agency

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Rechtbank van koophandel te Hasselt — Razlaga člena 49 ES — Nacionalna loterija, ki ima na ozemlju države članice zakonski monopol zaradi omejevanja odvisnosti od iger na srečo, ki pa redno oglašuje, da bi spodbudila sodelovanje pri loteriji — Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje, da bi druga podjetja, ki imajo pridobitni namen, prodajala obrazce za skupinsko sodelovanje v igri brez odobritve nacionalne loterije.

      Izrek

   V zadevi C-525/06 na predlog za sprejetje predhodne odločbe ni treba odgovoriti.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva T-457/13 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – CC/Parlament (Pritožba — Nasprotna pritožba — Javni uslužbenci — Splošni natečaj — Napake pri vodenju seznama primernih kandidatov — Nepogodbena odgovornost — Nepremoženjska škoda — Legitimno pričakovanje — Izkrivljanje dejstev — Izguba priložnosti — Nepremoženjska škoda — Obveznost obrazložitve)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – CC/Parlament
   (Zadeva T-457/13 P) (1)

   ((Pritožba - Nasprotna pritožba - Javni uslužbenci - Splošni natečaj - Napake pri vodenju seznama primernih kandidatov - Nepogodbena odgovornost - Nepremoženjska škoda - Legitimno pričakovanje - Izkrivljanje dejstev - Izguba priložnosti - Nepremoženjska škoda - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 198/46)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: CC (Bridel, Luksemburg) (zastopnik: G. Maximini, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopnika: M. Ecker in E. Despotopoulou, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 11. julija 2013, CC/Parlament (F-9/12, ZOdl. JU, EU:F:2013:116), z namenom razveljavitve te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 11. julija 2013, CC/Parlament (F-9/12), se razveljavi.

               2.

               Zadeva se v ponovno odločanje predloži Sodišču za uslužbence.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva F-26/06: Sodba Sodišča za uslužbence z dne 5. julija 2007 – Bertolete in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Razvrstitev in plačilo – Urad za infrastrukturo in logistiko v Bruslju (OIB) – Vzgojiteljice v otroškem vrtcu – Nekdanji delavci po belgijskem pravu – Sprememba pogojev za zaposlitev – Enako obravnavanje)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/47

         Sodba Sodišča za uslužbence z dne 5. julija 2007 – Bertolete in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-26/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Razvrstitev in plačilo - Urad za infrastrukturo in logistiko v Bruslju (OIB) - Vzgojiteljice v otroškem vrtcu - Nekdanji delavci po belgijskem pravu - Sprememba pogojev za zaposlitev - Enako obravnavanje)
   (2007/C 199/91)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Marli Bertolete (Woluwé-Saint-Lambert) in drugi (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in L. Lozano Palacios, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi ugovorov, ki so jih tožeče stranke vložile zoper odločbe o njihovih razvrstitvah in plačilih kot pogodbenih uslužbencev.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločbe, s katerimi je Komisija Evropskih skupnosti določila plačilo tožečih strank na podlagi pogodb pogodbenih uslužbencev, podpisanih aprila 2005, se razglasijo za nične.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki so jih priglasile tožeče stranke.

               4)

               Tožeče stranke nosijo polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006, str. 34.


title: Zadeva T-663/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – International Gaming Projects/UUNT (BIG BINGO) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti BIG BINGO — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – International Gaming Projects/UUNT (BIG BINGO)
   (Zadeva T-663/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti BIG BINGO - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 078/27)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: International Gaming Projects Ltd (Valeta, Malta) (zastopnica: M. D. Garayalde Niño, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 11. junija 2014 (zadeva R 755/2014-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka BIG BINGO kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne

               2.

               Družbi International Gaming Projects Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 395, 10.11.2014.


title: Zadeva T-585/10: Tožba, vložena 17. decembra 2010 – Aitic Penteo proti UUNT – Atos Worldline (PENTEO)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/30

         Tožba, vložena 17. decembra 2010 – Aitic Penteo proti UUNT – Atos Worldline (PENTEO)
   (Zadeva T-585/10)
   2011/C 63/57
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aitic Penteo, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. Carbonell, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Atos Worldline SA (Bruselj, Belgija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. septembra 2010 v zadevi R 774/2010-1 naj se spremeni in ugodi prijavi znamke Skupnosti št. 5480561;

               —

               podredno, odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. septembra 2010 v zadevi R 774/2010-1 naj se razveljavi, in

               —

               toženi stranki in drugi stranki v postopku naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PENTEO“ za blago in storitve iz razredov 9, 38 in 42 – Prijava znamke Skupnosti št. 5480561

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Beneluška registracija št. 772120 besedne znamke „XENTEO“ za blago in storitve iz razredov 9, 36, 37, 38 in 42; mednarodna registracija št. 863851 besedne znamke „XENTEO“ za blago in storitve iz razredov 9, 36, 37, 38 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka meni, da izpodbijana odločba krši (i) člen 14 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki prepoveduje vsako diskriminacijo in zahteva enako obravnavanje v skladu z zakonom, (ii) člen 9 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, saj odbor za pritožbe ni upošteval prejšnjih pravic tožeče stranke, (iii) člena 75 in 76 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni upošteval dejstev in dokazov, ki jih je pravočasno predložila tožeča stranka, in (iv) člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno presodil verjetnost zmede.


               20.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/9

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je dne 24. oktobra 2016 vložil Frostating lagmannsrett v zadevi Fosen-Linjen AS proti AtB AS
   (Zadeva E-16/16)
   (2017/C 123/10)
   Na Sodišče Efte je bil z dopisom z dne 24. oktobra 2016, ki ga je poslalo prizivno sodišče Frostating (Frostating lagmannsrett) in ga je tajništvo sodišča prejelo 31. oktobra 2016, vložen zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Fosen-Linjen AS proti AtB AS glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali člen 1(1) in člen 2(1)(c) Direktive 89/665/EGS ali druge določbe navedene direktive preprečujejo uporabo nacionalnih pravil o dodeljevanju nadomestil za škodo, kadar je naložitev plačila za škodo, ki jo je naročnik povzročil z neupoštevanjem pravnih določb EGS glede javnih naročil, pogojena z:

                           (a)

                           obstojem krivde in zahtevo, da ravnanje naročnika izrazito odstopa od upravičenega ravnanja?

                           (b)

                           obstojem bistvene napake, kadar je krivda na strani naročnika del obsežnejše celovite ocene?

                           (c)

                           bistveno, veliko in očitno napako s strani naročnika?

               2.

               Ali bi bilo treba člen 1(1) in člen 2(1)(c) Direktive 89/665/EGS ali druge določbe te direktive razlagati v smislu, da kršitev pravne določbe EGS o javnih naročilih, v skladu s katero naročnik ne more prosto uveljavljati diskrecijske pravice, sama po sebi pomeni dovolj resno kršitev, da lahko pod določenimi pogoji sproži uveljavljanje pravice do nadomestila za škodo?

               3.

               Ali člen 1(1) in člen 2(1)(c) Direktive 89/665/EGS ali druge določbe te direktive preprečujejo uporabo nacionalnih pravil o dodeljevanju nadomestil za škodo, kadar je naložitev plačila za škodo, ki jo je naročnik povzročil z neupoštevanjem pravnih določb EGS glede javnih naročil, pogojena s pogojem, da dobavitelj, ki sproži zadevo in zahteva nadomestilo, dokaže z jasnimi in prepričljivimi dokazi, da bi [zadevni dobavitelj] prejel javno naročilo, če naročnik ne bi storil napake?

               4.

               Ali člen 1(1) in člen 2(1)(c) Direktive 89/665/EGS ali druge določbe te direktive preprečujejo uporabo nacionalnih pravil, ki naročniku omogočajo, da se izogne plačilu zahtevka po nadomestilu za škodo s sklicevanjem, da bi bilo postopek za oddajo javnega naročila v vsakem primeru treba razveljaviti zaradi napake s strani naročnika, ki ni napaka, na katero se sklicuje pritožnik, kadar ta napada dejansko ni bila ugotovljena med postopkom za oddajo javnega naročila? Če se naročnik lahko sklicuje na tako napako, ali Direktiva 89/665/EGS preprečuje uporabo nacionalnega pravila, če ima dobavitelj dokazno breme o neobstoju takšne napake?

               5.

               Katere zahteve določa načelo enakega obravnavanja, ki ga določa pravo EGS, v zvezi z učinkovitim preverjanjem s strani naročnika informacij iz ponudb, ki so povezane z merili za dodelitev naročila? Bo zahteva po učinkovitem preverjanju izpolnjena, če lahko naročnik na podlagi dokumentacije, predložene s ponudbo, preveri, ali so lastnosti predmeta ponudbe zanesljivo določene? Kako natančno mora biti naročnik sposoben preveriti lastnosti predmeta ponudbe? Če se ponudnik zaveže določenemu znesku o potrošnji za predmet ponudbe in je ta znesek vključen v oceno ponudbe, ali je obveznost naročnika glede preverjanja izpolnjena, če lahko preveri, ali je ta znesek zanesljiv, pri čemer velja določeno območje odstopanja, na primer plus/minus 20 odstotkov?
               Kadar mora naročnik preveriti informacije v zvezi z merili za dodelitev, ki jih predloži ponudnik, ali lahko naročnik izpolni zahtevo po učinkovitem preverjanju v skladu z načelom enake obravnave, s tem da preveri dokumentacijo, predloženo drugje v ponudbi?


title: Zadeva T-154/17: Tožba, vložena 9. marca 2017 – Deichmann/Komisija

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/36

         Tožba, vložena 9. marca 2017 – Deichmann/Komisija
   (Zadeva T-154/17)
   (2017/C 129/55)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deichmann SE (Essen, Nemčija) (zastopniki: A. Willems, S. De Knop in M. Meulenbelt, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna;

               —

               razglasi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/2257 z dne 14. decembra 2016 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jo proizvajajo družbe Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd., Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd. in Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd., ter o izvajanju sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 5(1) in (2) PEU, ker naj za izpodbijano uredbo ne bi bilo pravne podlage. Podredno tožnica navaja, da Komisija ni bila pristojna za sprejetje izpodbijane uredbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU, ker naj ne bi bili sprejeti nujni ukrepi za izvršitev sodbe z dne 4. Februar 2016, C&J Clark International (C-659/13 in C-34/14, EU:C:2016:74).

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 1(1) in člena 10(1) Uredbe (EU) št. 2016/1036 (1) ter načela pravne varnosti z uvedbo protidampinških dajatev na uvoz čevljev, opravljen med obdobjem veljavnosti uredb št. 1472/2006 (2) in št. 1294/2009 (3).

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 21 Uredbe (EU) št. 2016/1036 zaradi uvedbe protidampinških dajatev brez ponovne presoje interesa Unije. Po mnenju tožeče stranke naj bi bilo vsekakor očitno napačno, če bi se odločilo, da je uvedba protidampinških dajatev v interesu Unije.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 5(1) in (4) PEU zaradi sprejetja akta, ki presega tisto, kar je potrebno za uresničitev njegovega cilja.

      (1)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL 2006, L 275, str. 1).

      (3)  Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 1294/2009 z dne 22. decembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama in s poreklom iz Ljudske Republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja, poslane iz Posebne upravne regije Macao, ne glede na to, ali je deklarirana kot izdelek s poreklom iz Posebne upravne regije Macao ali ne, na osnovi pregleda zaradi izteka ukrepov na podlagi člena 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (UL 2009, L 352, str. 1).


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. julija 2004 v zadevi C-424/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 75/439/ES — Odstranjevanje odpadnih olj — Prednostna predelava odpadnih olj z regeneracijo)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/8

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 15. julija 2004
   v zadevi C-424/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 75/439/ES - Odstranjevanje odpadnih olj - Prednostna predelava odpadnih olj z regeneracijo)
   (2004/C 228/15)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-424/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis in M. Konstantinidis) proti Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske (zastopnika: M. Bethell skupaj z M. Demetriou) zaradi ugotovitve, da s tem da ni sprejelo zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov potrebnih za uskladitev s členom 3(1) Direktive Sveta 75/439/EGS z dne 16. junija 1975 o odstranjevanju odpadnih olj (UL L 194, str. 23), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 87/101/EGS z dne 22. decembra 1986 (UL 1987, L 42, str. 43), ki nalaga državam članicam, naj sprejmejo potrebne ukrepe za prednostno predelavo odpadnih olj z regeneracijo, ali pa s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske ni izpolnilo obveznosti iz te direktive, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas, S. von Bahr in K. Lenaerts, sodniki in R. Silva de Lapuerta, sodnica (poročevalka), generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 15. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               S tem, da na podlagi člena 3(1) Direktive Sveta 75/439/EGS z dne 16. junija 1975 o odstranjevanju odpadnih olj, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 87/101/EGS z dne 22. decembra 1986, ni sprejelo potrebnih ukrepov za prednostno predelavo odpadnih olj z regeneracijo, Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva C-608/12 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 8. maja 2014 – Greinwald GmbH proti Nicolasu Wessangu, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Člen 169(2) istega poslovnika — Obvezna vsebina pritožbe)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/3

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 8. maja 2014 – Greinwald GmbH proti Nicolasu Wessangu, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-608/12 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Člen 169(2) istega poslovnika - Obvezna vsebina pritožbe))
   2014/C 261/03
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Greinwald GmbH (zastopnik: C. Onken, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku: Nicolas Wessang (zastopnik: A. Grolée, odvetnik), Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent)

      Izrek

               1.

               Pritožba in nasprotna pritožba se zavrneta.

               2.

               Družbi Greinwald GmbH se naloži plačilo stroškov v zvezi s pritožbo.

               3.

               Nicolasu Wessangu se naloži plačilo stroškov v zvezi z nasprotno pritožbo.

      (1)  UL C 63, 2.3.2013.


title: Zadeva C-493/06 P: Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 11. decembra 2007 – Tesco Stores Ltd proti MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG in Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/32

         Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 11. decembra 2007 – Tesco Stores Ltd proti MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG in Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-493/06 P) (1)

   (2008/C 64/47)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik prvega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva T-189/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — ASM Brescia proti Komisiji ( Državne pomoči — Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem — Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom — Ničnostna tožba — Posamično zadevanje — Dopustnost — Člen 87(3)(c) ES — Člen 86(2) ES )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/40

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — ASM Brescia proti Komisiji
   (Zadeva T-189/03) (1)

   („Državne pomoči - Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem - Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom - Ničnostna tožba - Posamično zadevanje - Dopustnost - Člen 87(3)(c) ES - Člen 86(2) ES“)
   2009/C 180/72
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ASM Brescia SpA (Brescia, Italija) (zastopniki: F. Capelli, F. Vitale in M. Valcada, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: V. Di Bucci, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 2 in 3 Odločbe Komisije 2003/193/ES z dne 5. junija 2002 o državni pomoči, ki jo je Italija v obliki davčnih oprostitev in posojil pod ugodnejšimi pogoji dodelila javnim storitvenim podjetjem v večinski javni lasti (UL 2003, L 77, str. 21).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               ASM Brescia SpA nosi svoje stroške in plača stroške Komisije.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva C-251/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Rennes (Francija) 23. maja 2011 – Martial Huet proti Université de Bretagne occidentale

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Rennes (Francija) 23. maja 2011 – Martial Huet proti Université de Bretagne occidentale
   (Zadeva C-251/11)
   2011/C 238/07
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Rennes

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Martial Huet

      Tožena stranka: Université de Bretagne occidentale

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Ali v primeru, da se država odloči podaljšati pogodbo o zaposlitvi uslužbenca, ki je bil pred tem na podlagi pogodbe za določen čas zaposlen šest let, obveznost sklenitve pogodbe za nedoločen čas iz člena 13 zakona z dne 26. julija 2005 glede na cilje Direktive št. 1999/70 z dne 28. junija 1999 (1) nujno pomeni, da je treba v novi pogodbi navesti enake glavne določbe zadnje sklenjene pogodbe, še posebej tiste v zvezi z opredelitvijo delovnega mesta in plačo?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43).


title: Zadeva C-192/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. novembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – TeliaSonera Finland Oyj proti iMEZ Ab (Sektor za telekomunikacije — Elektronske komunikacije — Direktiva 2002/19/ES — Člen 4(1) — Omrežja in storitve — Sporazumi o medomrežnem povezovanju med telekomunikacijskimi podjetji — Obveznost pogajanj v dobri veri — Pojem operater javnih komunikacijskih omrežij — Člena 5 in 8 — Pristojnost nacionalnih regulativnih organov — Podjetje, ki nima pomembne tržne moči)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. novembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – TeliaSonera Finland Oyj proti iMEZ Ab
   (Zadeva C-192/08) (1)

   (Sektor za telekomunikacije - Elektronske komunikacije - Direktiva 2002/19/ES - Člen 4(1) - Omrežja in storitve - Sporazumi o medomrežnem povezovanju med telekomunikacijskimi podjetji - Obveznost pogajanj v dobri veri - Pojem operater javnih komunikacijskih omrežij - Člena 5 in 8 - Pristojnost nacionalnih regulativnih organov - Podjetje, ki nima pomembne tržne moči)
   2010/C 11/04
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TeliaSonera Finland Oyj

      Ob udeležbi: iMEZ Ab

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Korkein hallinto-oikeus – Razlaga členov 4(1), 5 in 8 Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (UL L 108, str. 7) – Nacionalna zakonodaja, na podlagi katere se mora vsako telekomunikacijsko podjetje pogajati o medomrežnem povezovanju z drugimi telekomunikacijskimi podjetji – Obseg obveznosti pogajanj in zahteve, ki jih lahko postavijo nacionalni regulativni organi

      Izrek

               1.

               Člen 4(1) Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) v povezavi z uvodnimi izjavami 5, 6, 8 in 19 ter členoma 5 in 8 te direktive nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je zakon o trgu telekomunikacij (Viestintämarkkinalaki) z dne 23. maja 2003, ki ne omejuje možnosti sklicevanja na obveznost pogajanj na področju medomrežnega povezovanja le na operaterje javnih elektronskih komunikacijskih omrežij. Naloga predložitvenega sodišča je torej ugotoviti, ali je glede na položaj in naravo operaterjev iz postopka v glavni stvari te mogoče opredeliti kot operaterje javnih komunikacijskih omrežij.

               2.

               Nacionalni regulativni organ lahko šteje, da je bila obveznost pogajanj o medomrežnem povezovanju kršena, če podjetje, ki nima pomembne tržne moči, predlaga medomrežno povezovanje drugemu podjetju pod takšnimi enostranskimi pogoji, ki ovirajo razvoj konkurenčnega maloprodajnega trga, ker ti pogoji strankam drugega podjetja onemogočajo uporabljanje njegovih storitev.

               3.

               Nacionalni regulativni organ lahko zahteva od podjetja, ki nima pomembne tržne moči, vendar nadzoruje dostop do končnih uporabnikov, da se v dobri veri pogaja z drugim podjetjem bodisi o medomrežnem povezovanju zadevnih omrežij, če je tistega, ki zahteva tak dostop, treba opredeliti kot operaterja javnih komunikacijskih omrežij, bodisi o medobratovalnosti SMS in MMS storitev, če tega operaterja tako ni mogoče opredeliti.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva T-283/04: Tožba Georgia-Pacific S.A.R.L. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), vložena dne 9. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/34

         Tožba Georgia-Pacific S.A.R.L. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), vložena dne 9. julija 2004
   (Zadeva T-283/04)
   (2004/C 262/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Georgia-Pacific S.A.R.L., s sedežem v Luksemburgu, ki jo zastopa Rebecca Delorey, avocat, je dne 9. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično in spremeni odločbo prvega Odbora za pritožbe UUNT, v delu v katerem je na podlagi člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 odločilo, da je znamka št. 2.101.277 brez slehernega razlikovalnega učinka za označbo „rol kuhinjskih papirnatih brisač, visoko vpojnih papirnatih brisač, papirnatih brisač za roke“ na ozemlju celotne Skupnosti na podlagi člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94, in znova odloči, da ima zavrnjena znamka razlikovalni značaj.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Tridimenzionalna znamka v obliki motiva na visoko vpojnih papirnatih brisačah

               Blago ali storitve:

               Blago iz razreda 16 (role kuhinjskih papirnatih brisač, visoko vpojne papirnate brisače, papirnate brisače za roke) – zahteva št. 2.101.277

               Izpodbijana odločba pred Odborom za pritožbe:

               Zavrnitev registracije s strani preizkuševalca

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Izpodbijana odločba naj bi kršila določbe člena 7(1) Uredbe (ES) št. 40/94.
               Znak naj bi bil očitno primeren za grafično upodobitev v smislu člena 7(1)(a) in člena 4 Uredbe.
               Znak naj ne bi bil opisen, običajen ali sestavljen iz oblik, ki izhajajo iz narave.
               Znak naj bi pridobil zadosten razlikovalni značaj, da se izpolnijo zahteve iz člena 7(1)(b) Uredbe.


               23.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/9

         Tožba Swisscom RE Aktiengesellschaft proti Nadzornemu organu Efte, vložena 9. julija 2010
   (Zadeva E-7/10)
   2010/C 256/09
   Družba Swisscom RE Aktiengesellschaft, ki jo zastopa Dr. Michael Sánchez Rydelski, odvetnik („Rechtsanwalt“) družbe Swisscom RE Aktiengesellschaft, Kirchstrasse 12, 9490 Vaduz, LIECHTENSTEIN, je 9. julija 2010 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Družba Swisscom RE Aktiengesellschaft Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               Odločbo Nadzornega organa Efte št. 97/10/COL z dne 24. marca 2010 o obdavčenju lastnih zavarovalnic v Lihtenštajnu v skladu z lihtenštajnskim zakonom o davkih razveljavi;

               2.

               podredno, člena 3 in 4 Odločbe Nadzornega organa Efte št. 97/10/COL z dne 24. marca 2010 razglasi za nična v delu, v katerem je naloženo vračilo pomoči iz člena 1 navedene odločbe;
               ter

               3.

               Nadzornemu organu Efte naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter tožbeni navedeni razlogi:

               —

               Tožeča stranka, Swisscom RE Aktiengesellschaft, hčerinska družba, ki je v celoti v lasti družbe Swisscom AG, je od svoje ustanovitve leta 1997 za skupino Swisscom v Lihtenštajnu izvajala dejavnosti lastnega pozavarovanja.

               —

               Tožeča stranka trdi, da je Nadzorni organ Efte napačno uporabil člen 61(1) Sporazuma EGP. Lihtenštajnski davčni ukrepi niso državna pomoč, ker lastne pozavarovalnice ne štejejo za podjetja v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP. Nadalje lihtenštajnski davčni ukrepi ne morejo šteti za selektivne ukrepe v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP.

               —

               Poleg tega tožeča stranka trdi:

                           —

                           da je, če bi Sodišče ugotovilo, da lihtenštajnski davčni ukrepi vključujejo državno pomoč, Nadzorni organ Efte naredil napako, ko je naložil izterjavo domnevne pomoči od 6. novembra 2001, ter

                           —

                           da Nadzorni organ Efte v svoji oceni ni ustrezno utemeljil bistvenih točk, kakor to zahteva člen 16 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču.


title: Zadeva C-178/15: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia – Poljska) – Alicja Sobczyszyn/Szkoła Podstawowa w Rzeplinie (Predhodno odločanje — Organizacija delovnega časa — Direktiva 2003/88/ES — Pravica do plačanega letnega dopusta — Učitelji — Dopust za okrevanje — Letni dopust, ki sovpada z dopustom za okrevanje — Pravica do uveljavljanja letnega dopusta v drugem obdobju)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/17

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia – Poljska) – Alicja Sobczyszyn/Szkoła Podstawowa w Rzeplinie
   (Zadeva C-178/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Pravica do plačanega letnega dopusta - Učitelji - Dopust za okrevanje - Letni dopust, ki sovpada z dopustom za okrevanje - Pravica do uveljavljanja letnega dopusta v drugem obdobju))
   (2016/C 335/22)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alicja Sobczyszyn

      Tožena stranka: Szkoła Podstawowa w Rzeplinie

      Izrek

   Člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji ali praksi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki omogoča, da se delavcu – ki je na dopustu za okrevanje, odobrenem v skladu z nacionalnim pravom, v obdobju letnega dopusta, določenega v načrtu dopustov ustanove, pri kateri je zaposlen – po izteku dopusta za okrevanje zavrne pravica do uveljavljanja plačanega letnega dopusta v poznejšem obdobju, če se namen pravice do dopusta za okrevanje razlikuje od namena pravice do letnega dopusta, kar mora presoditi nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.