title: Zadeva C-436/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 9. novembra 2009 – Attila Belkiran proti Oberbürgermeister der Stadt Krefeld – Druga stranka v postopku: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 9. novembra 2009 – Attila Belkiran proti Oberbürgermeister der Stadt Krefeld – Druga stranka v postopku: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Zadeva C-436/09)
   2010/C 24/47
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Attila Belkiran

      Tožena stranka: Oberbürgermeister der Stadt Krefeld [župan Krefelda]
   Druga stranka v postopku: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali mora biti varstvo pred izgonom, ki ga na podlagi člena 14(1) ARB 1/80 uživajo turški državljani, katerih pravni položaj izhaja iz člena 7 ARB 1/80 in ki so preteklih deset let prebivali v državi članici, na katero se nanaša ta pravni položaj, urejeno v skladu s členom 28(3)(a) Direktive 2004/38/ES, kar pomeni, da je izgon dopusten le iz nujnih razlogov javne varnosti, ki jih opredelijo države članice?


title: Zadeva T-283/16: Tožba, vložena 30. maja 2016 – Inpost/Komisija

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/60

         Tožba, vložena 30. maja 2016 – Inpost/Komisija
   (Zadeva T-283/16)
   (2016/C 270/66)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Inpost S.A. (Krakau, Poljska) (zastopnik: W. Knopkiewicz, radca prawny)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi Sklep (EU) C(2015) 8236 Evropske Komisije z dne 26. novembra 2015 o državni pomoči SA.38869 (2014/N), ki jo namerava Poljska dodeliti Poczta Polska (poljska pošta) za izravnavo neto stroškov v zvezi z obveznostjo zagotavljanja univerzalnih storitev v letih od 2013 do 2015;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 106(2) PDEU, saj je Komisija neutemeljeno ugotovila izpolnjevanje zahtev iz točke 19 (Oddelek 2.6) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)], kršitev načel Pogodbe o oddaji javnih naročil in nepravilna razlaga člena 7(2) Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71, v nadaljevanju: Direktiva o poštnih storitvah).

                           —

                           Metode, ki jih države članice uporabijo za financiranje opravljanja univerzalnih storitev morajo biti v skladu z načeli prepovedi diskriminacije, preglednosti in enakega obravnavanja, ki izhajajo iz določb Pogodbe DEU o svoboščinah na notranjem trgu, (vključno z izbiro izvajalca univerzalne poštne storitve v postopku, odprtem za konkurenco) in s členom 106(2) PDEU, kar naj v obravnavi zadevi ne bi bilo podano.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev člena 106(2) PDEU in neutemeljena ugotovitev izpolnitve zahtev iz točke 14 (Oddelek 2.2) ter točke 60 (Oddelek 2.10) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)].

                           —

                           Evropska komisija naj bi neupravičeno izhajala iz tega, da je obveznost zagotavljanja javne službe, ki jo ima poljska pošta, dejansko skladna z zahtevami iz Direktive o poštnih storitvah, zaradi česar ni potrebno, da se kot dokaz natančne ocene potrebe po univerzalni storitvi izvede posvetovanje z javnostjo ali uporabijo druga ustrezna sredstva, ki omogočajo, da se upoštevajo interesi uporabnikov in ponudnikov storitev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Kršitev člena 106(2) PDEU, neupravičena ugotovitev izpolnitve zahtev iz točke 52 (Oddelek 2.9) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)] in kršitev člena 7(1),(3) in (5) Direktive o poštnih storitvah

                           —

                           Evropska komisija je neupravičeno izhajala iz predpostavke, da izravnalni sklad izpolnjuje zahteve po nediskriminaciji v zvezi z enotnim prispevkom, ki znaša maksimalno 2 % prihodkov ponudnikov univerzalnih ali enakovrednih storitev, ki so ga dolžni plačati; ta odstotni delež obveznega prispevka, ki se plača ponudnikom, se enako uporablja za vse udeležence na trgu, kar naj bi predstavljalo diskriminacijo, saj položaj ponudnikov univerzalnih storitev in položaj ponudnikov enakovrednih storitev nista enaka.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Kršitev člena 7(1) Direktive o poštnih storitvah, saj Evropska komisija sprejema, da se stroški univerzalne storitve financirajo z velikim številom izključnih in posebnih pravic, ki so bile dane poljski pošti

                           —

                           Člen 7(1) Direktive o poštnih storitvah določa, da države članice ne podelijo ali ohranijo veljavnih izključnih ali posebnih pravic za vzpostavitev in zagotavljanje poštnih storitev. Po drugi strani pa je Komisija sprejela, da poljska pošta v zvezi s univerzalnimi storitvami, ki jih zagotavlja, dobi izključne in posebne pravice.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Kršitev člena 102 PDEU v povezavi s členom 106(1) PDEU

                           —

                           Nesorazmerno visok obvezni prispevek za izravnalni sklad, naj bi privedel do „protikonkurenčnega zaprtja“ poštnega trga.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: Kršitev člena 16 in 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

                           —

                           Z izpodbijanim sklepom je bila potrjena shema državnih pomoči, ki je prevedla do nesorazmernega posega v lastninsko pravico tožeče stranke in do nesorazmerne omejitve njene svobodne gospodarske pobude.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: Bistvena kršitev postopka in nespoštovanje obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU

                           —

                           Komisija ni pravilno ugotovila dejanskega stanja in sklep oprla na več napačnih dejstev. Poleg tega naj bi Komisija podala napačno obrazložitev, saj v nasprotju s svojo prakso odločanja, okoliščine, da ni bil izveden razpis, ni štela za negativno kar zadeva učinke na konkurenco.


title: Zadeva C-309/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Central Administrativo Norte – Portugalska) – Maria Albertina Gomes Viana Novo in drugi proti Fundo de Garantia Salarial, IP (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 80/987/EGS — Direktiva 2002/74/ES — Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca — Jamstvene ustanove — Omejitev plačilne obveznosti jamstvenih ustanov — Terjatve iz naslova plač, ki so zapadle v obdobju šestih mesecev pred datumom vložitve pravnega sredstva za razglasitev plačilne nesposobnosti delodajalca)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Central Administrativo Norte – Portugalska) – Maria Albertina Gomes Viana Novo in drugi proti Fundo de Garantia Salarial, IP
   (Zadeva C-309/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 80/987/EGS - Direktiva 2002/74/ES - Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Jamstvene ustanove - Omejitev plačilne obveznosti jamstvenih ustanov - Terjatve iz naslova plač, ki so zapadle v obdobju šestih mesecev pred datumom vložitve pravnega sredstva za razglasitev plačilne nesposobnosti delodajalca)
   2014/C 45/18
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Maria Albertina Gomes Viana Novo, Ezequiel Martins Dias, Gabriel Inácio da Silva Fontes, Marcelino Jorge dos Santos Simões, Manuel Dourado Eusébio, Alberto Martins Mineiro, Armindo Gomes de Faria, José Fontes Cambas, Alberto Martins do Alto, José Manuel Silva Correia, Marilde Marisa Moreira Marques Moita, José Rodrigues Salgado Almeida, Carlos Manuel Sousa Oliveira, Manuel da Costa Moreira, Paulo da Costa Moreira, José Manuel Serra da Fonseca, Ademar Daniel Lourenço Dias, Ana Mafalda Azevedo Martins Ferreira

      Tožena stranka: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Central Administrativo do Norte – Razlaga členov 4 in 10 Direktive Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 217) – Omejitev obveznosti jamstvenih ustanov glede plačila – Nacionalna zakonodaja, ki navedeno obveznost plačila omejuje na terjatve, ki so zapadle v obdobju šestih mesecev pred vložitvijo pravnega sredstva za ugotovitev plačilne nesposobnosti delodajalca – Uporaba te omejitve za primere vložitve pravnega sredstva pri delovnih sodiščih za določitev višine terjatev, ki niso bile plačane v šestih mesecih po tem, ko so zapadle.

      Izrek

   Direktivo Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/74/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki ne jamči za terjatve iz naslova plač, ki so zapadle več kot šest mesecev pred vložitvijo pravnega sredstva za razglasitev plačilne nesposobnosti delodajalca, čeprav so delavci pred začetkom obdobja teh šestih mesecev sprožili sodni postopek zoper delodajalca, da bi dosegli določitev višine dolgovanega zneska teh terjatev in njegovo prisilno izterjavo.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva T-187/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. maja 2013 – Trabelsi in drugi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji — Zamrznitev sredstev — Člen 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Odškodninska tožba — Člen 44(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča — Nedopustnost)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/68

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. maja 2013 – Trabelsi in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-187/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji - Zamrznitev sredstev - Člen 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Odškodninska tožba - Člen 44(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča - Nedopustnost)
   2013/C 225/150
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Mohamed Trabelsi, Ines Lejri, Moncef Trabelsi, Selima Trabelsi in Tarek Trabelsi (zastopnika: sprva A. Metzker, nato A. Tekari, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva G. Étienne in A. Vitro, nato G. Étienne, M. Bishop in M.-M. Joséphidès, zastopniki)

      Intervenientki v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: A. Bordes in M. Konstantinidis, zastopnika) in Republika Tunizija (zastopnik: W. Bourdon, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega Sklepa Sveta 2011/79/SZVP z dne 4. februarja 2011 o izvajanju Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL L 31, str. 40) in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Izvedbeni Sklep Sveta 2011/79/SZVP z dne 4. februarja 2011 o izvajanju Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na Mohameda Trabelsija.

               2.

               Učinki Izvedbenega sklepa 2011/79 se glede Mohameda Trabelsija ohranijo do poteka roka za pritožbo zoper to sodbo ali – če je v tem roku vložena pritožba – do zavrnitve pritožbe.

               3.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so jih priglasili Mohamed Trabelsi, Ines Lejri, Moncef Trabelsi, Selima Trabelsi in Tarek Trabelsi, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               5.

               Evropska komisija in Republika Tunizija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva C-530/07: Tožba, vložena 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/14

         Tožba, vložena 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-530/07)
   (2008/C 37/18)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in G. Braga da Cruz, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika, s tem:

                           a)

                           da aglomeracij Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa do Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo – Cidade in Vila Real ni opremila s kanalizacijskimi sistemi v skladu s členom 3 Direktive Sveta 91/271/EGS (1) z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, in

                           b)

                           da za komunalno odpadno vodo iz aglomeracij Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lisboa, Matosinhos, Milfontes, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Douro Nordeste, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo – Cidade, Vila Franca de Xira in Vila Real ni uporabila sekundarnega postopka čiščenja ali primerljivega postopka v skladu s členom 4 iste direktive,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 4 te direktive.

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Države članice bi morale za vse aglomeracije zagotoviti kanalizacijske sisteme za komunalno odpadno vodo, in sicer najkasneje do 31. decembra 2000 za aglomeracije s populacijskim ekvivalentom (PE) nad 15 000 in najkasneje do 31. decembra 2005 za aglomeracije s PE med 2 000 in 15 000.
   Člen 4 Direktive pa določa:

      „1.   Države članice zagotovijo, da bo komunalna odpadna voda, ki vstopa v kanalizacijske sisteme, pred izpustom obdelana v sekundarnem postopku čiščenja ali primerljivem postopku, kot sledi:

                  —

                  najkasneje do 31. decembra 2000 za vse izpuste iz aglomeracij s PE večjim od 15 000;

                  —

                  najkasneje do 31. decembra 2005 za vse izpuste iz aglomeracij s PE med 10 000 in 15 000;

                  —

                  najkasneje do 31.decembra 2005 za izpuste v sladke vode in v estuarije iz aglomeracij s PE med 2 000 in 10 000.

            …“.

      (1)  UL L 135, str. 40.


title: Zadeva F-8/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. novembra 2010 – Gheysens proti Svetu (Javni uslužbenci — Pomožni pogodbeni uslužbenec — Nepodaljšanje pogodbe — Obveznost obrazložitve)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/63

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. novembra 2010 – Gheysens proti Svetu
   (Zadeva F-8/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Pomožni pogodbeni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe - Obveznost obrazložitve)
   2011/C 30/122
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Johan Gheysens (Malines, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnikA: M. Balta in K. Zieleśkiewicz, zastopnikA)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Sveta o tem, da se tožeči stranki ne podaljša pogodba in da se posledično konča njeno delovno razmerje s Svetom.

      Izrek

               1.

               Tožba J. Gheysensa se zavrne.

               2.

               J. Gheysens nosi celotne stroške.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010, str. 69.


title: Zadeva T-184/12: Tožba, vložena 26. aprila 2012 – Moonich Produktkonzepte & Realisierung proti UUNT – Thermofilm Australia (HEATSTRIP)

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/18

         Tožba, vložena 26. aprila 2012 – Moonich Produktkonzepte & Realisierung proti UUNT – Thermofilm Australia (HEATSTRIP)
   (Zadeva T-184/12)
   2012/C 200/37
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Moonich Produktkonzepte & Realisierung GmbH (Sauerlach/Lochhofen, Nemčija) (zastopnik: H. Pannen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Thermofilm Australia Pty Ltd (Springvale, Avstralija)

      Predlog

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. januarja 2012 v zadevi R 1956/2010-1;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „HEATSTRIP“ za proizvode iz razredov 9, 11 in 35 – prijava št. 7 296 676

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Thermofilm Australia Pty Ltd

      Navajana znamka ali znak: neregistrirana besedna znamka „HEATSTRIP“, ki je v Avstraliji, Kanadi, Združenih državah Amerike in Združenem kraljestvu zaščitena med drugim za grelne naprave.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev prijave

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(3) Uredbe št. 207/2009 in členov 75 in 76(1), drugi stavek, iste uredbe.


title: Zadeva T-790/14: Tožba, vložena 4. decembra 2014 – Hassan/Svet

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/42

         Tožba, vložena 4. decembra 2014 – Hassan/Svet
   (Zadeva T-790/14)
   (2015/C 034/50)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Samir Hassan (Damask, Sirija) (zastopnik: L. Pettiti, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) razglasi za nične:

                           —

                           izvedbeni sklep Sveta 2014/678/SZVP z dne 26. septembra 2014 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji, v delu, v katerem Samirja Hassana dodaja na seznam iz priloge k navedenemu sklepu Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji;

                           —

                           izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1013/2014 z dne 26. septembra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji v delu, v katerem Samirja Hassana dodaja na seznam iz Priloge II Uredbe Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji;

               —

               naj razsodi, da bodo učinki ničnih aktov dokončni;

               —

               naj na podlagi členov 268 in 340 PDEU povrne škodo, povzročeno S. Hassanu s sprejetjem zgoraj navedenih omejevalnih ukrepov zoper njega in v ta namen:

                           —

                           prizna nepogodbeno odgovornost Sveta Evropske unije za nastalo in prihodnjo premoženjsko škodo in nepremoženjsko škodo;

                           —

                           S. Hassanu dodeli 2 50  000 EUR mesečno, od 1. septembra 2011 do povračila nastale premoženjske škode;

                           —

                           S. Hassanu dodeli simbolični znesek enega (1) EUR zaradi nastale nepremoženjske škode;

                           —

                           Svetu Evropske unije naloži odpravo prihodnje premoženjske škode;

               —

               naj vsekakor Svetu Evropske unije naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi razlog: očitna napaka Sveta pri presoji dejstev in napačna uporaba prava ki izhaja iz tega, saj naj bi Svet ponovno napisal imel tožeče stranke na seznam oseb in subjektov, za katere se uporabljajo omejevalni ukrepi na podlagi razlogov, ki pravno niso dovolj podprti.

               2.

               Drugi razlog: kršitev lastninske pravice in načela sorazmernosti.

               3.

               Tretji razlog: kršitev domneve nedolžnosti tožeče stranke.

               4.

               Četrti razlog: odprava škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi nezakonitih ukrepov, ki jih je zoper njo sprejel Svet.


title: Zadeva C-218/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly/Minister for Justice and Equality (Predhodno odločanje — Direktiva 2004/38/ES — Člen 13(2), prvi pododstavek, točka (a) — Pravica do prebivanja družinskih članov državljana Unije — Zakonska zveza med državljanom Unije in državljanom tretje države — Ohranitev pravice do prebivanja državljana tretje države po odhodu državljana Unije iz države članice gostiteljice in kasnejši razvezi — Člen 7(1)(b) — Zadostna sredstva — Upoštevanje sredstev zakonca, državljana tretje države — Pravica državljanov tretje države, da v državi članici gostiteljici delajo zaradi prispevanja k zagotovitvi zadostnih sredstev)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly/Minister for Justice and Equality
   (Zadeva C-218/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2004/38/ES - Člen 13(2), prvi pododstavek, točka (a) - Pravica do prebivanja družinskih članov državljana Unije - Zakonska zveza med državljanom Unije in državljanom tretje države - Ohranitev pravice do prebivanja državljana tretje države po odhodu državljana Unije iz države članice gostiteljice in kasnejši razvezi - Člen 7(1)(b) - Zadostna sredstva - Upoštevanje sredstev zakonca, državljana tretje države - Pravica državljanov tretje države, da v državi članici gostiteljici delajo zaradi prispevanja k zagotovitvi zadostnih sredstev))
   (2015/C 302/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly

      Tožena stranka: Minister for Justice and Equality

      ob udeležbi: Immigrant Council of Ireland

      Izrek

               1.

               Člen 13(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da državljan tretje države, ki se je razvezal od državljana Unije in katerega zakonska zveza je pred začetkom postopka za razvezo trajala najmanj tri leta, od tega najmanj eno leto v državi članici gostiteljici, ne more ohraniti pravice do prebivanja v tej državi članici na podlagi te določbe, če je zakonec, državljan Unije, zapustil navedeno državo članico pred začetkom postopka za razvezo.

               2.

               Člen 7(1)(b) Direktive 2004/38 je treba razlagati tako, da ima državljan Unije dovolj sredstev zase in za svoje družinske člane, da med svojim prebivanjem ne bodo postali breme sistema socialne pomoči v državi članici gostiteljici, tudi če navedena sredstva delno izvirajo iz sredstev njegovega zakonca, ki je državljan tretje države.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva C-518/04: Sodba Sodišča (peti senat) z dne  16. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst — Varstvo vrst)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/22

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-518/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Varstvo vrst)
   (2006/C 131/39)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in M. van Beek, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 12(1)(b) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7) — Varstvo gadov Vipera schweizeri na otoku Milos — Nesprejetje potrebnih ukrepov za prepoved vznemirjanja te vrste v obdobju razmnoževanja ter poškodovanja ali uničenja razmnoževališč
   Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da v predpisanem roku, ni sprejela potrebnih ukrepov za vzpostavitev in izvajanje učinkovitega sistema strogega varstva gada Vipera schweizeri na otoku Milos za prepoved namernega vznemirjanja te vrste, zlasti med razmnoževanjem, vzrejo mladičev in zimskim spanjem, ter vsakega poškodovanja ali uničenja razmnoževališč ali počivališč, ni izpolnila obveznosti iz člena 12(1)(b) in (d) Direktive Sveta z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva T-439/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. oktobra 2010 – Agapiou Joséphidès proti Komisiji in EACEA ( Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti, ki se nanašajo na dodelitev naziva Center odličnosti Jean Monnet Univerzi na Cipru — Dokumenti tretjih strank — Delna zavrnitev dostopa — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Nedopustnost — Ugovor nezakonitosti — Izjema, ki se nanaša na zasebnost in integriteto posameznika — Izjema, ki se nanaša na varstvo poslovnih interesov — Obveznost obrazložitve )

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. oktobra 2010 – Agapiou Joséphidès proti Komisiji in EACEA
   (Zadeva T-439/08) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, ki se nanašajo na dodelitev naziva Center odličnosti Jean Monnet Univerzi na Cipru - Dokumenti tretjih strank - Delna zavrnitev dostopa - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Nedopustnost - Ugovor nezakonitosti - Izjema, ki se nanaša na zasebnost in integriteto posameznika - Izjema, ki se nanaša na varstvo poslovnih interesov - Obveznost obrazložitve)
   2010/C 328/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kalliope Agapiou Joséphidès (Nikozija, Ciper) (zastopnik: C. Joséphidès, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: M. Owsiany-Hornung in G. Rozet, zastopnika) in Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno in kulturo (EACEA) (zastopnik: H. Monet, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, odločbe EACEA z dne 1. avgusta 2008, ki se nanaša na zahtevo za dostop do dokumentov v zvezi z dodelitvijo naziva Center odličnosti Jean Monnet Univerzi na Cipru, in, drugič, odločbe Komisije C(2007) 3749 z dne 8. avgusta 2007, ki se nanaša na odločitev o dodelitvi subvencij v posameznem primeru v okviru programa za vseživljenjsko učenje, podprogram Jean Monnet.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavne.

               2.

               Kalliope Agapiou Joséphidès se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 237, 20.12.2008.


title: Zadeva C-527/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Združeno kraljestvo) — The Queen, Generics (UK) Ltd proti Licensing Authority (ki jo zastopa Medicines and Healthcare products Regulatory Agency) (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2001/83/ES — Zdravila za uporabo v humani medicini — Dovoljenje za promet — Razlogi za zavrnitev — Generična zdravila — Pojem referenčno zdravilo )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Združeno kraljestvo) — The Queen, Generics (UK) Ltd proti Licensing Authority (ki jo zastopa Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)
   (Zadeva C-527/07) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2001/83/ES - Zdravila za uporabo v humani medicini - Dovoljenje za promet - Razlogi za zavrnitev - Generična zdravila - Pojem „referenčno zdravilo“)
   2009/C 180/11
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: The Queen, Generics (UK) Ltd

      Tožena stranka: Licensing Authority (ki jo zastopa Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)

      Ob udeležbi: Shire Pharmaceuticals Ltd, Janssen-Cilag AB

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Razlaga člena 10(1) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67) — Dovoljenja za promet — Poenostavljen postopek — Vloga za pridobitev dovoljenja za zdravilo, ki je generična oblika referenčnega zdravila — Pojem referenčno zdravilo med preučitvijo vloge za dovoljenje

      Izrek

   Zdravilo, kot je Nivalin v postopku v glavni stvari, ki ne spada na področje uporabe Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila in katerega dajanje na trg države članice ni bilo odobreno v skladu z veljavnim pravom Skupnosti, se ne more šteti za referenčno zdravilo v smislu člena 10(2)(a) Direktive 2001/83 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva C-628/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 2. decembra 2013 – Jean-Bernard Lafonta proti Autorité des marchés financiers

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 2. decembra 2013 – Jean-Bernard Lafonta proti Autorité des marchés financiers
   (Zadeva C-628/13)
   2014/C 39/20
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik pri kasacijskem sodišču: Jean-Bernard Lafonta

      Nasprotna stranka: Autorité des marchés financiers

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 1, točka 1, Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) (1) in člen 1(1) Direktive Komisije 2003/124/ES z dne 22. decembra 2003 o izvajanju Direktive 2003/6 v zvezi z opredelitvijo in razkritjem notranjih informacij javnosti ter opredelitvijo tržne manipulacije (2) razlagati tako, da so natančne v smislu teh določb zgolj informacije, za katere je mogoče z ustrezno stopnjo verjetnosti sklepati, da bodo, ko bodo postale javne, v določeni smeri vplivale na tečaj zadevnih finančnih inštrumentov?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 367.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 6, str. 348.


title: Zadeva C-97/15: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Sprengen/Pakweg Douane BV/Staatssecretaris van Financiën (Predhodno odločanje — Skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Tarifni številki 8471 in 8521 — Pojasnjevalne opombe — Sporazum o trgovini z izdelki informacijske tehnologije — „Predvajalniki Screenplay“)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/13

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Sprengen/Pakweg Douane BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-97/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifni številki 8471 in 8521 - Pojasnjevalne opombe - Sporazum o trgovini z izdelki informacijske tehnologije - „Predvajalniki Screenplay“))
   (2016/C 335/16)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sprengen/Pakweg Douane BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Izrek

   Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, kot zaporedno izhajata iz Uredbe Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 in Uredbe Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007, je treba razlagati tako, da naprave, kot so predvajalniki Screenplay iz postopka v glavni stvari, funkcija katerih je po eni strani shranjevanje večpredstavnostnih datotek in po drugi strani njihovo predvajanje na televiziji ali video monitorju, spadajo pod tarifno številko 8521 te nomenklature.

      (1)  UL C 171, 26.5.2015.


title: Združeni zadevi C-250/14 in C-289/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Air France-KLM, nekdanja Air France (C-250/14), Hop!-Brit Air SAS, nekdanja Brit Air (C-289/14)/Ministère des Finances et des Comptes publics (Davek na dodano vrednost — Obdavčljivi dogodek in obveznost obračuna — Zračni promet — Kupljena, a ne uporabljena vozovnica — Izvedba storitve prevoza — Izdaja vozovnice — Trenutek plačila davka)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Air France-KLM, nekdanja Air France (C-250/14), Hop!-Brit Air SAS, nekdanja Brit Air (C-289/14)/Ministère des Finances et des Comptes publics
   (Združeni zadevi C-250/14 in C-289/14) (1)

   ((Davek na dodano vrednost - Obdavčljivi dogodek in obveznost obračuna - Zračni promet - Kupljena, a ne uporabljena vozovnica - Izvedba storitve prevoza - Izdaja vozovnice - Trenutek plačila davka))
   (2016/C 068/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Air France-KLM, nekdanja Air France (C-250/14), Hop!-Brit Air SAS, nekdanja Brit Air (C-289/14)

      Tožena stranka: Ministère des Finances et des Comptes publics

      Izrek

               1.

               Člena 2, točka 1, in 10(2) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 1999/59/ES z dne 17. junija 1999 in nato z Direktivo Sveta 2001/115/ES z dne 20. decembra 2001, je treba razlagati tako, da se izdaja vozovnic letalske družbe obdavči z davkom na dodano vrednost, kadar potniki vozovnic, ki so bile izdane, niso uporabili in za njih ne morejo prejeti povračila.

               2.

               Člena 2, točka 1, in 10(2), prvi in drugi pododstavek, Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 1999/59 in nato z Direktivo 2001/115, je treba razlagati tako, da je treba davek na dodano vrednost, ki ga je kupec plačal ob nakupu letalske vozovnice, ki je ni uporabil, obračunati, ko letalska družba ali tretja oseba, ki ravna v njenem imenu in za njen račun, ali pa tretja oseba, ki ravna v svojem imenu, vendar za račun letalske družbe, prejeme plačilo za vozovnico.

               3.

               Člena 2, točka 1, in 10(2) Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 1999/59 in nato z Direktivo 2001/115, je treba razlagati tako, da če tretja oseba v okviru franšizne pogodbe trži vozovnice letalske družbe za njen račun in ji za vozovnice, ki so bile izdane in katerih veljavnost je potekla, nakaže pavšalni znesek, ki se izračuna kot odstotek letnega prometa, ustvarjenega na ustreznih letalskih progah, ta znesek pomeni znesek, ki se kot protidajatev za navedene vozovnice obdavči.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014

      UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva T-58/08 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. oktobra 2009 – Komisija proti Roodhuijzen ( Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Skupni sistem zdravstvenega zavarovanja Evropskih skupnosti — Zavarovanje za neporočenega partnerja )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/43

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. oktobra 2009 – Komisija proti Roodhuijzen
   (Zadeva T-58/08 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Skupni sistem zdravstvenega zavarovanja Evropskih skupnosti - Zavarovanje za neporočenega partnerja“)
   2009/C 282/80
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Anton Pieter Roodhuijzen (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 27. novembra 2007 v zadevi Roodhuijzen proti Komisiji (F-122/06, še neobjavljena v ZOdl. JU), in za razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Anton Pieter Roodhuijzen v okviru postopka na tej stopnji.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-645/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 15. decembra 2016 – Conseils et mise en relations (CMR)/Demeures terre et tradition SARL

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 15. decembra 2016 – Conseils et mise en relations (CMR)/Demeures terre et tradition SARL
   (Zadeva C-645/16)
   (2017/C 070/16)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Conseils et mise en relations (CMR) SARL

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Demeures terre et tradition SARL

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se člen 17 Direktive Sveta z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih (86/653/EGS) (1) uporablja, kadar pogodba o trgovskem zastopanju preneha v poskusnem obdobju, določenem v njej?

      (1)  UL L 382, str. 17.


title: Zadeva T-103/08: Tožba, vložena 20. februarja 2008 – Polimeri Europa in Eni proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/45

         Tožba, vložena 20. februarja 2008 – Polimeri Europa in Eni proti Komisiji
   (Zadeva T-103/08)
   (2008/C 92/88)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italija), Eni SpA (Rim, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, G. M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Ruotolo, V. Larocca in D. Durante, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Odločbo naj se v razglasi za nično v celoti ali v delu, zlasti kjer se nanaša na tožeče stranke, z vsemi posledicami na višino globe;

               —

               podredno, odpravi ali zmanjša naj se globo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, dajatev in honorarjev.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je z Odločbo z dne 5. decembra 2007, C(2007) 5910 konč., v zadevi CONP/F/38629 – Kloroprenski kavčuk (v nadaljevanju: CR in Odločba), ugotovila, da sta družbi Polimeri Europa in Eni, skupaj z drugimi podjetji, solidarno odgovorni za kršitev člena 81 ES, ker sta se (i) sporazumeli glede razdelitve in stabilizacije trgov, tržnih in prodajnih deležev, glede (ii) določitve in povišanja cen kloroprenskega kavčuka ter minimalnih cen, glede (iii) razdelitve strank in zaradi (iv) izmenjave zaupnih poslovnih informacij.
   V utemeljitev svoje tožbe, s katero se izpodbija ta odločba, družbi Polimeri Europa in Eni odločbi očitata naslednje vsebinske napake:

               —

               Kršitev člena 81 ES in pomanjkljivo obrazložitev, ker se družbi Eni nalaga odgovornost za dejanja hčerinske družbe. V tej zvezi navajata, da družbi materi ni mogoče pripisati odgovornosti zgolj zaradi njenega 100-odstotnega lastniškega kapitala. Poleg tega naj tožena stranka ne bi pravilno ocenila dejavnikov, ki so kazali na dejansko neodvisnost hčerinske družbe glede na njeno družbo mater.

               —

               Neskladnost z dopisom, s katerim se je zaključil postopek zoper družbo Syndial S.p.A. (v nadaljevanju: Syndial), odgovorno za CR posle do 1. januarja 2002, in kršitev pravice do obrambe.

               —

               Kršitev člena 81 ES in pomanjkljivo obrazložitev, ker se je družbi Polimeri Europa zmotno pripisalo odgovornost za dejstva, ki izhajajo iz obdobja, v katerem je druga družba, ne pa Polimeri Europa, obvladovala posel s CR.

               —

               Nezadostno in protislovno obrazložitev, pomanjkljiv dokazni postopek in kršitev člena 81 ES glede ocene dejstev in dokazov.

               —

               Nezadostno in protislovno obrazložitev Odločbe, pomanjkljiv dokazni postopek in kršitev člena 81 ES glede presoje kršitve kot edine in trajajoče.

               —

               Napačen izračun obdobja trajanja kršitve glede na razpoložljive dokaze.

         Tožeči stranki trdita, da je naložena globa nezakonita zaradi kršitve člena 81 ES, člena 23 Uredbe št. 1/2003 ter Smernic za izračun globe.
   V tej zvezi očitata kršitev načela sorazmernosti, s tem ko so bila naložena povišanja zaradi ponavljajoče kršitve, z namenom, da se doseže odvračalni učinek, ter nezadostno utemeljitev glede neupoštevanja olajševalnih okoliščin zaradi pasivne ali nepomembne vloge pri kršitvi, omejene udeležbe pri protipravnem dejanju, prenehanju take vloge in neizpolnitve dogovorov. Družbi Polimeri Europa in Eni nadalje očitata, da se za zmanjšanje globe v smislu teh Smernic ni upoštevalo sodelovanja družb Syndial in Polimeri Europa.
   Tožeči stranki nazadnje uveljavljata kršitev člena 81 ES in Obvestila Komisije o imuniteti pred globami in zmanjšanju glob v primeru kartelov, ker je Komisija napačno ocenila vrednost dokazov, ki sta jih predložili družbi Syndal in Polimeri Europa in zavrnila znižanje globe v smislu tega obvestila.


title: Zadeva T-611/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – Australian Gold/UUNT – Effect Management & Holding (HOT) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Figurativna znamka HOT — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 75, drugi stavek, Uredbe št. 207/2009 — Nasprotna pritožba, vložena pri odboru za pritožbe — Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96 — Nasprotna tožba pred Splošnim sodiščem — Člen 134(3) Poslovnika z dne 2. maja 1991)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/50

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – Australian Gold/UUNT – Effect Management & Holding (HOT)
   (Zadeva T-611/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Figurativna znamka HOT - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 75, drugi stavek, Uredbe št. 207/2009 - Nasprotna pritožba, vložena pri odboru za pritožbe - Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96 - Nasprotna tožba pred Splošnim sodiščem - Člen 134(3) Poslovnika z dne 2. maja 1991))
   (2015/C 302/64)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Australian Gold LLC (Indianapolis, Indiana, Združene države) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Poch in S. Hanne, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Effect Management & Holding GmbH (Vöcklabruck, Avstrija) (zastopnik: H. Pernez, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. septembra 2013 (zadeva R 1881/2012-4), zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Australian Gold LLC in Effect Management & Holding GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. septembra 2013 (zadeva R 1881/2012-4) se razveljavi v delu, v katerem odbor za pritožbe ni odločil glede prijave družbe Australian Gold LLC v zvezi s „pripravki za čiščenje, poliranje, razmaščevanje in brušenje“ iz razreda 3 in „sanitarnimi proizvodi za medicinske namene“ iz razreda 5 in v delu, v katerem je bila z njo razveljavljena in spremenjena odločba oddelka za izbris za „parfumerijske izdelke, eterična olja, kozmetična sredstva, zlasti šampone, gele za tuširanje, losione za telo, masažna olja, gele, kreme za obraz“ iz razreda 3.

               2.

               Pritožba, ki jo je vložila družba Effect Management & Holding GmbH pred odborom za pritožbe se zavrne v delu, ki se nanaša na „parfumerijske izdelke, eterična olja, kozmetična sredstva, zlasti šampone, gele za tuširanje, losione za telo, masažna olja, gele, kreme za obraz“.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Predlog za spremembo izpodbijane odločbe, ki ga je podala Effect Management & Holding se zavrne.

               5.

               Vsaka izmed strank nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva T-330/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  8. februarja 2006  — Aqua-Terra Bioprodukt proti UUNT

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/46

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. februarja 2006 — Aqua-Terra Bioprodukt proti UUNT
   (Zadeva T-330/05) (1)

   (2006/C 86/85)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Zadeva T-136/04: Tožba Domäne Vorderriss, Rasso Freiherr von Cramer - Klett in Rechtlerverband Pfronten proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. aprila 2004

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/17

         Tožba Domäne Vorderriss, Rasso Freiherr von Cramer - Klett in Rechtlerverband Pfronten proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. aprila 2004
   (Zadeva T-136/04)
   (2004/C 190/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Domäne Vorderriss, Lenggries (Nemčija), Rasso Freiherr von Cramer – Klett, stanujoč v Ascahu i. Chiemgau (Nemčija) in Rechtlerverband Pfronten, Pfronten (Nemčija), ki jih zastopa Th. Schönefeld, Rechtsanwalt, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 8. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 22. decembra 2003 o sprejemu seznama območij pomembnih za Skupnost za alpsko biogeografsko regijo v skladu z Uredbo Sveta 92/43/EGS (1)

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeče stranke so lastniki gozdnih zemljišč, ki jih obdelujejo v okviru gozdnega podjetja vsake tožeče stranke in jih je sedaj izpodbijana odločba razglasila za območja, pomembna za Skupnost (OPS) za alpsko biogeografsko regijo.
   Tožeče stranke navajajo, da izpodbijana določba posega v temeljne pravice tožnikov, ki se zagotavljajo v okviru splošnih načel pravnega reda Skupnosti. Ta poseg v temeljne pravice je formalno protipraven, ker se pri sprejemu odločbe Komisije (in pri izvajanju Direktive 92/43/EGS (2)) ni upoštevalo pravic do udeležbe v postopku prizadetih lastnikov zemljišč.
   Nadalje tožeče stranke navajajo, da izpodbijana odločba tudi materialnopravno krši lastninsko pravico tožnikov, ker se pri določanju OPS niso upoštevale lastninska pravica in upravičenja tožnikov (in ostalih prizadetih) in zaradi tega ni bilo opravljeno nobeno tehtanje med interesi nameravane določitve OPS in nasprotnimi zasebnimi interesi toženih strank. Izpodbijana odločba je v nasprotju z Direktivo 92/43/EGS, ker je vprašanje finančne izravnave, ki se mora izplačati, ostalo popolnoma odprto in nerazrešeno.
   Poleg tega pa tožeče stranke navajajo, da je izpodbijana odločba nesorazmerna, ker ni sama po sebi primerna za oblikovanje skladne evropske ekološke mreže in je tako „posamična lista“ za eno biogeografsko regijo neprimerna za dosego varstvenega cilja Direktive. Izpodbijana odločba je poleg tega neprimerna, ker ni bila izvedena potrebna celostna koordinacija za celotno ozemlje Skupnosti.

      (1)  UL L 14, 21.1.2004, str. 21.

      (2)  Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst


title: Zadeva T-26/12: Tožba, vložena 20. januarja 2012 – PT Musim Mas proti Svetu

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/22

         Tožba, vložena 20. januarja 2012 – PT Musim Mas proti Svetu
   (Zadeva T-26/12)
   2012/C 80/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Indonezija) (zastopnik: D. Luff, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nična razglasi člena 1 in 2 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1138/2011 z dne 8. novembra 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih maščobnih alkoholov in njihovih mešanic s poreklom iz Indije, Indonezije in Malezije (UL L 293, 11.11.2011, str. 1) (v nadaljevanju: izpodbijana uredba) v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               toženi strani naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               V okviru prvega tožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Splošno sodišče pristojno za nadzor nad členoma 1 in 2 izpodbijane uredbe in ugotavljanje njune skladnosti z Uredbo Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) (v nadaljevanju: osnovna uredba) in s splošnimi načeli evropskega prava.

               2.

               V okviru drugega tožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Svet kršil člen 2(10)(i) osnovne uredbe, s tem da je:

                                       (a)

                                       storil očitno napako pri presoji dejstev in zlorabil pooblastila, ker ni priznal, da tožeča stranka in njena hčerinska trgovska družba iz Singapurja tvorita „enotni gospodarski subjekt“. Komisija med svojo preiskavo namenoma ni upoštevala dejstev, ki jih je navedla tožeča stranka v zvezi s povezanimi podjetji;

                                       (b)

                                       Svet ni zadovoljivo dokazal, da so pogoji za uporabo člena 2(10)(i) osnovne uredbe izpolnjeni. Prav tako je pri uporabi člena 2(10)(i) osnovne uredbe zlorabil pooblastila in storil očitno napako pri presoji, s tem da se je oprl na nepravilna ali zavajajoča dejstva, da bi dokazal, da so pogoji za uporabo navedenega člena osnovne uredbe izpolnjeni. Svet ni upošteval dejstev, ki jih je tožeča stranka navedla Komisiji in ki jih je ta preverila, in jih v nobeni fazi preiskave ni ovrgel.

               3.

               V okviru tretjega tožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Svet kršil člen 2(10), prvi pododstavek, osnovne uredbe, ker:

                                       (a)

                                       ni pravično primerjal izvozne cene in normalne vrednosti. Ni zadovoljivo dokazal razlik v dejavnikih, ki vplivajo na cene in primerljivost cen. V nasprotju z obstoječo sodno prakso ni dokazal neskladnosti med normalno vrednostjo in izvozno ceno ob neobstoju prilagoditev zaradi plačanih provizij. Svet ni upošteval podatkov in dokazov, ki jih je tožeča stranka podala v odgovoru na vprašalnik in med preiskavo in iz katerih je razvidno, da je ICOF S zadolžena tudi za domačo prodajo. Ni zadovoljivo navedel razlogov, zakaj teh podatkov in dokazov ni upošteval. S tem je Svet storil očitno napako pri presoji dejstev in zlorabil pooblastila. Prav tako ni zadostno obrazložil potrebo po prilagoditvi, ta pa je do tožeče stranke diskriminatorna,

                                       (b)

                                       Svet se ni izognil podvajanju pri odbitku dobička od izvozne cene. Svet je najprej odbil hipotetičnih 5 % za dobiček ICOF E na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe in drugih hipotetičnih 5 % za dobiček ICOF E, tako da je bilo odbitih nerazumnih hipotetičnih 10 % za prodajo v okviru skupine. To je očitno v nasprotju z dejstvi in prakso v zvezi s takimi posli. Komisija kot preiskovalni organ bi to morala vedeti. Svet je zato storil očitno napako pri presoji dejstev v zvezi z dobički skupine in je nepravilno, diskriminatorno in nerazumno uporabil člen 2(10) osnovne uredbe.

               4.

               V okviru četrtega tožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Svet pri presoji položaja tožeče stranke kršil načelo dobrega upravljanja. Ni upošteval podatkov, dokazov in trditev, ki so bili med preiskavo predloženi Komisiji. Nasprotno, Svet se je oprl na uradne račune, plačane provizije in pogodbe zunaj njihovega konteksta, da bi umetno napihnil dampinško maržo tožeče stranke. Svet in Komisija bi morala biti pri svojih sklepih skrbnejša, analizo pa bi morala opraviti natančneje.

               5.

               V okviru petega tožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je bila izpodbijana uredba sprejeta v nasprotju z načeloma enakosti in prepovedi diskriminacije. Svet je z uporabo prilagoditve izvozne cene tožeče stranke ustvaril neskladje med izvozno ceno in normalno vrednostjo le zaradi statusne in davčne oblike tožeče stranke. Dalje, za tožečo stranko je bilo uporabljeno dvojno odbitje hipotetičnega dobička prav zaradi te oblike. Oba položaja sta za tožečo stranko v primerjavi z drugimi preiskovanimi podjetji, ki imajo iste stroške, ki niso bili predmet prilagoditev, diskriminatorna.

      (1)  UL L 343, 22.12.2009, str. 51.


title: Zadeva C-33/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 26. januarja 2009 vložilo Gerechtshof Amsterdam (Nizozemska) – Oracle Nederland BV proti Inspecteur der Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 26. januarja 2009 vložilo Gerechtshof Amsterdam (Nizozemska) – Oracle Nederland BV proti Inspecteur der Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht
   (Zadeva C-33/09)
   2009/C 90/14
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Oracle Nederland BV

      Tožena stranka: Inspecteur der Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 11(4) Druge direktive (1) in člen 17(6) Šeste direktive (2) razlagati tako, da je država članica, ki je želela uporabiti v teh členih določeno možnost (ohraniti) izključitev odbitka vstopnega davka za kategorije izdatkov, ki so opisani kot izdatki za:

                           —

                           „zagotavljanje hrane in pijače osebju podjetnika“;

                           —

                           „dajanje promocijskih daril ali dajanje drugih daril tistim, ki – če se jim obračuna ali bi se jim obračunal prometni davek – niso upravičeni do odbitka v celoti ali v obsežnem delu“;

                           —

                           „zagotavljanje namestitve osebju podjetnika“;

                           —

                           „omogočanje dejavnosti za sprostitev osebja podjetnika“

                     izpolnila pogoj, da opredeli kategorijo zadosti določenega blaga in storitev?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen za eno od navedenih kategorij, ali člena 6(2) ter 17(2) in (6) Šeste direktive dopuščata nacionalno zakonodajno ureditev, kakršna je v obravnavanem primeru, ki je veljala pred začetkom veljavnosti te direktive in na podlagi katere davčni zavezanec prometnega davka, ki je bil plačan ob pridobitvi določenega blaga in storitev, ker se je za to obračunalo plačilo vključno s prometnim davkom, ne more odbiti v celoti, temveč le do zneska davka, ki se dolguje za to storitev?

               3.

               Če je tako glede „zagotavljanja hrane in pijače“ izpolnjen pogoj, da se opredeli kategorija zadosti določenega blaga in storitev, ali člen 17(6) Šeste direktive nasprotuje spremembi obstoječe izključitve odbitka vstopnega davka, glede katere se domneva, da je domet izključitve načeloma omejen, pri čemer pa ni mogoče izključiti, da se v posamičnem primeru v posamičnem letu, in sicer s pavšalnostjo spremenjene ureditve, razširi področje uporabe omejitve dobitka?

      (1)  Druga direktiva Sveta 67/228/EGS z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Struktura in postopek uporabe skupnega sistema davka na dodano vrednost (UL L 71, str. 1303).

      (2)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva F-113/13: Sklep Sodišča za uslužbence z dne (drugi senat) 15. oktobra 2015 – DI/EASO (Javni uslužbenci — Zaposleni pri EASO — Pogodbeni uslužbenec — Poskusna doba — Odpoved pogodbe o zaposlitvi zaradi očitne nesposobnosti — Ničnostna tožba — Pravila o skladnosti med tožbo in pritožbo — Neobstoj — Očitna nedopustnost — Odškodninska tožba)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/66

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne (drugi senat) 15. oktobra 2015 – DI/EASO
   (Zadeva F-113/13)
   ((Javni uslužbenci - Zaposleni pri EASO - Pogodbeni uslužbenec - Poskusna doba - Odpoved pogodbe o zaposlitvi zaradi očitne nesposobnosti - Ničnostna tožba - Pravila o skladnosti med tožbo in pritožbo - Neobstoj - Očitna nedopustnost - Odškodninska tožba))
   (2015/C 389/75)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DI (zastopnik: I. Vlaic, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski urad za podporo azilu (zastopniki: L. Cerdán Ortiz-Quintana, zastopnik, D. Waelbroeck in A. Duron, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega urada za podporo azilu (EASO) o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke po koncu poskusne dobe, ki je bila podaljšana za tri mesece.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               DI nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasil Evropski urad za podporo azilu.


title: Zadeva T-687/13: Tožba, vložena 13. decembra 2013 – Unibail Management proti UUNT (Prikaz iz dveh črt in petih zvezd)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/42

         Tožba, vložena 13. decembra 2013 – Unibail Management proti UUNT (Prikaz iz dveh črt in petih zvezd)
   (Zadeva T-687/13)
   2014/C 52/81
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Unibail Management (Pariz, Francija) (zastopniki: L. Bénard, A. Rudoni, O. Klimis, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               delno razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. septembra 2013 v zadevi R 299/2013-2 v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena prijava znamke Skupnosti št. 10 939 981 za proizvode in storitve iz razredov 16, 35, 36, 38, 41 in 42;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka iz znamka iz petih peterokrakih zvezd, ki se nahajajo med dvema vodoravnima črtama, za proizvode in storitve iz razredov 16, 35, 36, 38, 39, 41, 42 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 10 939 981

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) v povezavi s členom 75, prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009


title: Zadeva T-345/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/61

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-345/04) (1)

   (2008/C 301/102)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva T-84/17: Tožba, vložena 8. februarja 2017 – Consorzio IB Innovation/Komisija

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/24

         Tožba, vložena 8. februarja 2017 – Consorzio IB Innovation/Komisija
   (Zadeva T-84/17)
   (2017/C 095/32)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Consorzio IB Innovation (Bentivoglio, Italija) (zastopnika: A. Masutti in P. Manzini, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi celotno ali delno ničnost izpodbijanega sklepa na podlagi navajanih tožbenih razlogov;

               —

               Komisiji naloži plačilo celotnih stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper sklep Generalnega direktorata Evropske komisije za raziskave in inovacije z dne 30. novembra 2016 (ref. Ares 2016 – 6711369), s katerim je Komisija potrdila končno poročilo Lubbock Fine št. 14-BA259-027 z dne 21. novembra 2016 in nato ugotovila, da mora konzorcij IBI vrniti 294 925,43 EUR v zvezi s pogodbo št. 288383-ICARGO ter preveriti, ali obstajajo sistemske napake v zvezi z več pozneje sklenjenimi pogodbami.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na napačno in protislovno razlago pojmov „upravičenec“ in „tretje osebe“, ki je v nasprotju z General Agreement (GA) in General Conditions, ki so v prilogi II k GA.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je konzorcij ob upoštevanju njegovih značilnosti kolektivni subjekt, ki se šteje za upravičenca GA. Člani konzorcija torej niso tretje osebe glede na upravičenca, ampak del tega upravičenca. Osebje, ki ga ti člani dajo na voljo konzorciju za dejavnosti, določene z GA, se šteje za osebje upravičenca in ni treba, da je navedeno v prilogi I, kot se zahteva z izpodbijanim sklepom.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na dejstvo, da izpodbijani sklep nima pravne podlage, vsebuje protislovno obrazložitev in je v nasprotju z načelom dobrega upravljanja.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da mora izpodbijani sklep nujno temeljiti na izrecnem pravnem pravilu in ne, kot v obravnavani zadevi, na Guide on Financial issues, ki so ga pripravile službe Komisije in nima pravne veljave. V izpodbijanem sklepu tudi ni upoštevano načelo dobrega upravljanja, ki Komisiji prepoveduje sprejetje obveznih aktov proti naslovnikom, ki temeljijo na nepopolnem in protislovnem poročilu revizorja, neodvisnega od Komisije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na napačno razlago in uporabo člena II. 15. 2.c priloge II k GA CONTAIN in ICARGO.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da so bili svetovalci konzorcija IBI, v zvezi s katerimi so bili zavrnjeni posredni stroški, strokovnjaki, ki niso bili zaposleni pri nobenem subjektu, ampak so bili self-employed. Torej ne spadajo v nobenega od primerov, v katerih odstavek 2.c zadevnih določb izključuje možnost povračila stroškov. Če svetovalci konzorcija IBI, ki delajo od doma, ne spadajo v nobenega od teh izjemnih primerov, za njih velja splošno pravilo, to je, da za njihove neposredne stroške velja pravilo 60 % flat rate.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev jezikovne ureditve, ki velja v Evropski uniji.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da sta tako revizijsko poročilo in sklep tožeče stranke o potrditvi tega poročila sestavljena v angleškem jeziku, to je jeziku, ki je drugačen kot je nacionalni jezik konzorcija IBI. Torej je s tem kršen člen 3 Uredbe Sveta (EGS) št. 1 z dne 15. aprila 1958, ki določa jezikovno ureditev Evropske gospodarske skupnosti.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela dobrega upravljanja z vidika neobstoja skrbnosti in pozornosti pri preučitvi zadeve.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da v primeru, v katerem Komisija zunanjemu revizorju naloži, naj preuči računovodsko pravilnost projektov, obveznost skrbnosti preloži na revizorja. Poleg tega, ko prejme revizijsko poročilo, načelo dobrega upravljanja Komisiji nalaga posebno skrbnost pri preučitvi tega poročila in mora po potrebi ukrepati tako, da spremeni vsebino poročila. Komisija pa naj bi kršila to obveznost skrbnosti.


title: Zadeva T-191/07: Tožba, vložena 31. maja 2007 – Anheuser-Busch proti UUNT – Budějovický Budvar (BUDWEISER)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/34

         Tožba, vložena 31. maja 2007 – Anheuser-Busch proti UUNT – Budějovický Budvar (BUDWEISER)
   (Zadeva T-191/07)
   (2007/C 183/67)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Anheuser-Busch, Inc. (St. Louis, Združene države (zastopnica: V. von Bomhard, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Budějoviský Budvar, národní podnik
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) R 299/2006-2 z dne 20. marca 2007;

               —

               podredno, naj se Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) R 299/2006-2 z dne 20. marca 2007 razveljavi v delu, v katerem zadeva, „brezalkoholne pijače“;

               —

               toženi stranki naj se naložijo stroški postopka, v primeru vstopa drugih strank pred postopkom pri Uradu za usklajevanje pa naj se stroški naložijo njim.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „BUDWEISER“ za proizvode iz razreda 32 (prijava št. 24646).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Budějoviský Budvar, národní podnik.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Mednarodna besedna znamka „BUDWEISER“ za proizvode iz razreda 32, mednarodna figurativna znamka „Budweiser Budvar“ za proizvode iz razredov 31 in 32 ter mednarodna figurativna znamka „Budweiser Budvar“ za proizvode iz razreda 32.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi in registracija se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev pravice izreči se, napačna uporaba člena 74(2) Uredbe (ES) št. 40/94 (1) ter kršitev člena 43(2) iste Uredbe; podredno, kršitev člena 73 te uredbe zaradi pomanjkljive obrazložitve.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-170/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2016 – Benelli Q. J./UUNT – Demharter (MOTOBI) (Znamka Skupnosti — Postopek za razveljavitev — Besedna znamka Skupnosti MOTOBI — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2016 – Benelli Q. J./UUNT – Demharter (MOTOBI)
   (Zadeva T-170/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Skupnosti MOTOBI - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 098/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Benelli Q. J. Srl (Pesaro, Italija) (zastopnika: P. Lukácsi in B. Bozóki, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva F. Mattina, nato P. Bullock, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Demharter GmbH (Dillingen, Nemčija) (zastopnik: A. Kohn, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. januarja 2013 (zadeva R 2080/2011-2) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Demharter GmbH in Benelli Q. J. Srl.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Benelli Q. J. Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva F-59/08: Tožba, vložena 30. junija 2008 – Klug proti Evropski agenciji za zdravila

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/62

         Tožba, vložena 30. junija 2008 – Klug proti Evropski agenciji za zdravila
   (Zadeva F-59/08)
   (2008/C 223/119)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Bettina Klug (Wiesbaden, Nemčija) (zastopnik: S. Zickgraf, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 31. 12. 2004 do 31. 12. 2006, ki ga je izdelala tožena stranka in naložitev plačila odškodnine za škodo in bolečine.
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga naj se,

               —

               ugotovi, da je ocenjevalno poročilo tožeče stranke za obdobje od 31. 12. 2004 do 31. 12. 2006, ki ga je izdelala tožena stranka, nično;

               —

               ugotovi, da je nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke nično;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine v višini 200 000 eurov v korist tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine za bolečine v višini 35 000 eurov v korist tožeče stranke; Evropski agenciji za zdravila naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-285/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Aboubacar Diakite proti Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Direktiva 2004/83/ES — Minimalni standardi v zvezi s pogoji za priznanje statusa begunca in statusa subsidiarne zaščite — Oseba, ki se ji lahko prizna subsidiarna zaščita — Člen 15(c) — Resna in individualna grožnja za življenje ali osebnost civilista zaradi samovoljnega nasilja v situacijah oboroženega spopada — Pojem „notranji oboroženi spopad“ — Avtonomna razlaga glede na mednarodno humanitarno pravo — Merila presoje)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Aboubacar Diakite proti Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
   (Zadeva C-285/12) (1)

   (Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi v zvezi s pogoji za priznanje statusa begunca in statusa subsidiarne zaščite - Oseba, ki se ji lahko prizna subsidiarna zaščita - Člen 15(c) - Resna in individualna grožnja za življenje ali osebnost civilista zaradi samovoljnega nasilja v situacijah oboroženega spopada - Pojem „notranji oboroženi spopad“ - Avtonomna razlaga glede na mednarodno humanitarno pravo - Merila presoje)
   2014/C 93/09
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Aboubacar Diakite

      Tožena stranka: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Belgija) – Razlaga člena 15(c) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96) – Nepriznanje statusa begunca in statusa subsidiarne zaščite – Pojem „notranji oboroženi spopad“ – Specifična avtonomna razlaga ali sprejetje razlage v skladu z mednarodnim humanitarnim pravom – Merila presoje

      Izrek

   Člen 15(c) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite je treba razlagati tako, da se obstoj notranjega oboroženega spopada za uporabo te določbe mora priznati, kadar vladne sile neke države napadejo eno ali več oboroženih skupin ali kadar se spopadeta dve ali več oboroženih skupin, pri čemer ni potrebno, da bi bilo ta spopad mogoče opredeliti za oboroženi konflikt, ki ni mednaroden, v smislu mednarodnega humanitarnega prava, niti ni treba intenzivnosti oboroženih spopadov, stopnje organiziranosti udeleženih oboroženih sil ali trajanja spopadov presojati ločeno od stopnje nasilja, ki vlada na zadevnem ozemlju.

      (1)  UL C 235, 4.8.2012.


title: Zadeva C-221/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – kazenski postopek zoper Etablissements Fr. Colruyt NV (Predhodno odločanje — Direktiva 2011/64/EU — Člen 15(1) — Svobodno določanje najvišjih drobnoprodajnih cen za tobačne izdelke s strani proizvajalcev in uvoznikov — Nacionalna ureditev, s katero je trgovcem na drobno prepovedana prodaja teh izdelkov po nižjih cenah od tistih, ki so navedene na tobačni znamki — Prosti pretok blaga — Člen 34 PDEU — Načini prodaje — Člen 101 PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/19

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – kazenski postopek zoper Etablissements Fr. Colruyt NV
   (Zadeva C-221/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2011/64/EU - Člen 15(1) - Svobodno določanje najvišjih drobnoprodajnih cen za tobačne izdelke s strani proizvajalcev in uvoznikov - Nacionalna ureditev, s katero je trgovcem na drobno prepovedana prodaja teh izdelkov po nižjih cenah od tistih, ki so navedene na tobačni znamki - Prosti pretok blaga - Člen 34 PDEU - Načini prodaje - Člen 101 PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU))
   (2016/C 419/23)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Brussel

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Etablissements Fr. Colruyt NV

      Izrek

               1.

               Člen 15(1) Direktive Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, s katero se trgovcem na drobno prepoveduje prodaja tobačnih izdelkov po ceni na enoto, ki je nižja od cene, ki jo je proizvajalec ali uvoznik navedel na tobačni znamki, nalepljeni na teh izdelkih, če je to ceno svobodno določil proizvajalec ali uvoznik.

               2.

               Člen 34 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, s katero se trgovcem na drobno prepoveduje prodaja tobačnih izdelkov po ceni na enoto, ki je nižja od cene, ki jo je proizvajalec ali uvoznik navedel na tobačni znamki, nalepljeni na teh izdelkih, če je to ceno svobodno določil uvoznik.

               3.

               Člen 101 PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, s katero se trgovcem na drobno prepoveduje prodaja tobačnih izdelkov po ceni na enoto, ki je nižja od cene, ki jo je proizvajalec ali uvoznik navedel na tobačni znamki, nalepljeni na teh izdelkih.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Združeni zadevi F-27/06 in F-75/06: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 24. maja 2007 – Lofaro proti Komisiji (Uradniki – Začasni uslužbenec – Podaljšanje poskusne dobe – Odpustitev po koncu poskusne dobe – Akti, ki posegajo v položaj – Pritožbeni rok – Nedopustnost)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/44

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 24. maja 2007 – Lofaro proti Komisiji
   (Združeni zadevi F-27/06 in F-75/06) (1)

   (Uradniki - Začasni uslužbenec - Podaljšanje poskusne dobe - Odpustitev po koncu poskusne dobe - Akti, ki posegajo v položaj - Pritožbeni rok - Nedopustnost)
   (2007/C 155/81)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alessandro Lofaro (Bruselj, Belgija) (zastopnik: J.-L. Laffineur, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall in K. Herrmann, zastopnika, v zadevi F-27/06 skupaj s F. Longfilsom, odvetnik)
   Predmet zadeve
   V zadevi F-27/06:
   Na eni strani razglasitev ničnosti odločb Komisije o podaljšanju poskusne dobe tožeče stranke in o njeni odpustitvi po koncu te dobe in na drugi strani odškodninski zahtevek.
   V zadevi F-75/06:
   Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 28. septembra 2005 o odpustitvi tožeče stranke po koncu poskusne dobe in poročila o poskusni dobi, na katerem ta odločba temelji, in na drugi strani odškodninski zahtevek.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožbi se zavržeta kot nedopustni.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  F-27/06: UL C 208, 6.5.2006, str. 35, in F-75/06: UL C 212, 2.9.2006, str. 48.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne  27. oktobra 2005  v zadevi C-166/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnjevanje obveznosti države — Direktiva 79/409/EGS — Varstvo prosto živečih ptic in njihovih habitatov — Posebna območja varstva — Laguna Messolongi)

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/5

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 27. oktobra 2005
   v zadevi C-166/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (1)

   (Neizpolnjevanje obveznosti države - Direktiva 79/409/EGS - Varstvo prosto živečih ptic in njihovih habitatov - Posebna območja varstva - Laguna Messolongi)
   (2005/C 330/09)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-166/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in M. van Beek) proti Helenski republiki (zastopnica: E. Skandalou) zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 2. aprila 2004, je Sodišče (peti senat) v sestavi R. Silva de Lapuerta, v funkciji predsednika petega senata, P. Kūris (poročevalec) in J. Klučka, sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, 27. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Helenska republika s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za sprejetje in izvanjanje skladne, konkretne in celovite pravne ureditve, ki bi v skladu s cilji ohranjanja iz Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic zagotavljala trajno upravljanje in učinkovito varstvo posebnega območja varstva lagune Messolongi, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) in (2) te direktive.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 156, 12.6.2004.


title: Zadeva C-516/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 27. septembra 2013 – Dimensione Direct Sales s.r.l., Michele Labianca proti Knoll International S.p.A.

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 27. septembra 2013 – Dimensione Direct Sales s.r.l., Michele Labianca proti Knoll International S.p.A.
   (Zadeva C-516/13)
   2013/C 367/42
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dimensione Direct Sales s.r.l., Michele Labianca

      Tožena stranka: Knoll International S.p.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravica distribuiranja na podlagi člena 4(1) Direktive 2001/29/ES (1) zajema pravico ponuditi javnosti izvirnik ali primerke dela v nakup?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali pravica ponuditi javnosti izvirnik ali primerke dela v nakup, poleg ponudbe za sklenitev pogodbe, zajema tudi oglaševalske ukrepe?

               3.

               Ali je pravica distribuiranja kršena tudi v primeru, če na podlagi ponudbe ne pride do nakupa izvirnika ali primerkov dela?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17 zvezek 1, str. 230).


title: Zadeva T-48/16: Tožba, vložena 2. februarja 2016 – Sigma Orionis/Komisija

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/59

         Tožba, vložena 2. februarja 2016 – Sigma Orionis/Komisija
   (Zadeva T-48/16)
   (2016/C 098/75)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sigma Orionis SA (Valbonne, Francija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
   razglasi in odloči, da:

               —

               Evropska komisija ni spoštovala pogodbenih obveznosti iz pogodb o nepovratnih sredstvih FP7 in H2020, ker je prekinila vsa plačila, dolgovana tožeči stranki, na podlagi poročila o preiskavi OLAF, ki je bilo nezakonito sestavljeno

               —

               Evropska komisija ni spoštovala pogodbenih obveznosti iz pogodb o nepovratnih sredstvih FP7 in H2020, ker je na podlagi poročila o preiskavi OLAF, ki je bilo nezakonito sestavljeno, odpovedala sporne pogodbe o nepovratnih sredstvih,

               —

               podredno, naloži imenovanje izvedenca za določitev zneskov, ki se nesporno dolgujejo tožeči stranki na podlagi spornih pogodb o nepovratnih sredstvih.

         Posledično naj se toženi stranki:

               —

               naloži plačilo nezakonito prekinjenih plačil na podlagi pogodb o nepovratnih sredstvih FP7, in sicer 607 404,49 EUR, ki se v skladu s členom II.5.5 povečajo za zamudne obresti, izračunane od datuma zapadlosti dolgovanih zneskov po obrestni meri, ki jo določa Evropska centralna banka (ECB) za operacije glavnega refinanciranja, povišani za 3,5 točke,

               —

               naloži plačilo nezakonito prekinjenih plačil na podlagi pogodbe o nepovratnih sredstvih H2020, in sicer 226 688,68 EUR, ki se v skladu s členom 21.11.1, povečajo za zamudne obresti, izračunane od datuma zapadlosti dolgovanih zneskov po obrestni meri, ki jo določa Evropska centralna banka (ECB) za operacije glavnega refinanciranja, povišani za 3,5 točke,

               —

               naloži, naj tožeči stranki povrne dodatno škodo, ki jo je utrpela, ki je trenutno ocenjena na 1 500 000 EUR s pridržkom povišanja ali zmanjšanja med postopkom,

               —

               naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na dejstvo, da se Komisija ne more opirati na poročilo o preiskavi, sestavljeno na podlagi nezakonito pridobljenih dokazov, da bi upravičila svojo odločitev o prekinitvi plačil, dolgovanih tožeči stranki in to v celoti. Tožeča stranka v tem smislu zatrjuje, da ker se je Komisija opirala na nezakonito pridobljene dokaze, sta prekinitev plačila in odpoved pogodb o nepovratnih sredstvih nezakoniti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, ker naj bi se na podlagi različnih poročil o tehničnih revizijah sklepalo, da je tožeča stranka sredstva uporabila v skladu z načeli gospodarnosti, učinkovitosti in dobrega finančnega upravljanja. Iz tega naj bi sledilo, da Komisija ne more zatrjevati, da je pravilno ugotovila, da je tožeča stranka storila nepravilnosti v okviru drugih nepovratnih sredstev, da bi utemeljila odpoved pogodbe ali prekinitev vseh plačil v spornih pogodbah o nepovratnih sredstvih. Poleg tega naj bi udeležba pri sporazumih o nepovratnih sredstvih pomenila edini vir financiranja tožeče stranke, neobstoj novih evropskih projektov pa naj bi jo neizogibno vodil v stečaj.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno in resno nespoštovanje Komisije meja njene diskrecijske pravice, ki lahko povzroči nepogodbeno obveznost Unije. Tožeča stranka naj bi utrpela škodo, povezano z njenim ugledom in naročili, kar naj bi znatno zmanjšalo ali celo izničilo kakršno koli perspektivo nadaljnjega sodelovanja pri novih evropskih projektih. Poleg tega naj bi udeležba pri sporazumih o nepovratnih sredstvih pomenila edini vir financiranja tožeče stranke, neobstoj novih evropskih projektov pa naj bi jo neizogibno vodil v stečaj.


title: Zadeva C-208/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Navarra, Sección Tercera – Španija) – Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia SA

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/24

      Sklep predsednika Sodišča z dne 17. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Navarra, Sección Tercera – Španija) – Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia SA
      (Zadeva C-208/14) (1)

      (2015/C 016/38)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva T-314/99: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 16. oktobra 2006 — Weghorst-Oliko proti Komisiji

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/29

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 16. oktobra 2006 — Weghorst-Oliko proti Komisiji
   (Zadeva T-314/99) (1)

   (2006/C 310/62)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik drugega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 63, 4.3.2000.


title: Zadeva T-243/14: Tožba, vložena 17. aprila 2014 – The Smiley Company proti UUNT (Oblika obraza)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/38

         Tožba, vložena 17. aprila 2014 – The Smiley Company proti UUNT (Oblika obraza)
   (Zadeva T-243/14)
   2014/C 282/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: The Smiley Company SPRL (Bruselj, Belgija) (zastopnik: A. Freitag, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. januarja 2014 v zadevi R 837/2013-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka, ki predstavlja obliko obraza za proizvode iz razredov 29 in 30 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 1 68  861

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev registracije na podlagi člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-317/06: Tožba, vložena 23. novembra 2006 — Panrico proti UUNT in HDN Development ( Krispy Kreme DOUGHNUTS )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/69

         Tožba, vložena 23. novembra 2006 — Panrico proti UUNT in HDN Development („Krispy Kreme DOUGHNUTS“)
   (Zadeva T-317/06)
   (2006/C 326/144)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Panrico, S.L. (Unipersonal) (Santa Perpètua de Mogola, Barcelona, Španija) (Zastopnik: D. Pellisé Irquiza, abogado)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe: HDN Development Corp.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. avgusta 2006, ki je bila izdana v postopku s pritožbo R 0194/2005-1, ki se je nanašal na postopek z ugovorom št. B 303 992 zoper prijavo znamke Skupnosti 1.298.785 razveljavi.

               —

               naj se UUNT in prijavitelju znamke Skupnosti (prijava št. 1.298.785), HDN Development Corporation, naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: HDN Development Corporation

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, ki obsega besede „KRISPY KREME DOUGHNUTS“ (prijava za registracijo št. 1.298.785), za proizvode iz razredov 25 in 30 in storitve iz razreda 42.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Španski besedni znamki „DOGHNUTS“ (št. 1.288.926) in „DONUT“ (št. 399.563) za proizvode iz razreda 30 in figurativna znamka „donuts“ za proizvode iz razreda 25 in storitve iz razreda 42.

      Odločba Oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba Odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba členov 8(1)(b) in 5 Uredbe (ES) št. 49/94 o znamki Skupnosti. V zvezi s tem se navaja, da znamka Skupnosti, ki je predmet zadevnega postopka kot glavni element vsebuje besedo „DOUGHNUTS“, ki se zamenjuje z nasprotujočimi znamkami istega besedne družine DONUT-DONUTS-DOGHNUTS, ki se uporabljajo za iste proizvode in storitve, zaradi česar pride do velike verjetnosti zmede pri španski javnosti.


title: Zadeva C-148/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. marca 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji, ob intervenciji Francoske republike, Romunije, Kraljevine Nizozemske, Slovaške republike

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. marca 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji, ob intervenciji Francoske republike, Romunije, Kraljevine Nizozemske, Slovaške republike
   (Zadeva C-148/12) (1)

   2013/C 156/42
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012.