title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemska) – X Holding B.V. proti Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV proti Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09) (V združenih zadevah C-538/08 in C-33/09) (Šesta direktiva o DDV — Pravica do odbitka vstopnega davka — Nacionalna ureditev, ki za nekatere kategorije blaga in storitev izključuje pravico do odbitka — Možnost držav članic, da ohranijo pravila o izključitvi pravice do odbitka, ki so veljala ob začetku veljavnosti šeste direktive o DDV — Sprememba po začetku veljave te direktive)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemska) – X Holding B.V. proti Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV proti Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)
   (V združenih zadevah C-538/08 in C-33/09) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Pravica do odbitka vstopnega davka - Nacionalna ureditev, ki za nekatere kategorije blaga in storitev izključuje pravico do odbitka - Možnost držav članic, da ohranijo pravila o izključitvi pravice do odbitka, ki so veljala ob začetku veljavnosti šeste direktive o DDV - Sprememba po začetku veljave te direktive)
   2010/C 148/11
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: X Holding B.V. (C-538/08), Oracle Nederland BV (C-33/09)

      Toženi stranki: Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Razlaga člena 11(4) Druge direktive Sveta 67/228/EGS z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Strukture in postopki za uporabo skupnega sistema davka na dodano vrednost (UL 71, str. 1303) ter členov 6(2) in 17(2) in (6) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Izključitev pravice do odbitka – Možnost držav članic, da ohranijo pravila o izključitvi, ki so veljala ob začetku veljavnosti Šeste direktive – Ureditev pred Šesto direktivo, ki je določala izključitev pravice do odbitka za kategorije blaga in storitev, namenjenih uporabi v zasebnem prevozu – Opredelitev teh kategorij

      Izrek

               1.

               Člen 11(4) Druge direktive Sveta 67/228/EGS z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Strukture in postopki za uporabo skupnega sistema davka na dodano vrednost ter člen 17(6) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta davčni ureditvi države članice, ki izključuje odbitek davka na dodano vrednost, ki se nanaša na eni strani na kategorije izdatkov za zagotavljanje „zasebnega prevoza“, „hrane“, „pijače“, „namestitve“ in „omogočanje dejavnosti za sprostitev“ za osebje zavezanca ter, na drugi strani, na zagotavljanje „promocijskih in drugih daril“.

               2.

               Člen 17(6) Šeste direktive 77/338 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki je bila sprejeta pred začetkom veljavnosti te direktive, v skladu s katero davčni zavezanec ob pridobitvi nekaterega blaga in storitev iz kategorij, ki se deloma uporabljajo v poslovne namene in deloma v zasebne namene, DDV ne more odbiti v celoti, ampak ga lahko odbije le sorazmerno z uporabo v poslovne namene.

               3.

               Člen 17(6) Šeste direktive 77/338 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica po začetku veljave te direktive uvede spremembo izključitve pravice do odbitka, ki je načeloma namenjena omejitvi obsega, a glede katere ni mogoče izključiti, da se v posameznem primeru in v določenem davčnem obdobju obseg te izključitve zaradi pavšalnosti spremenjene ureditve razširi.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.

      UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva F-21/12: Tožba, vložena 15. februarja 2012 – ZZ proti Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/30

         Tožba, vložena 15. februarja 2012 – ZZ proti Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru
   (Zadeva F-21/12)
   2012/C 133/61
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o odvzemu izselitvenega dodatka tožeče stranke in o retroaktivni izterjavi tega dodatka.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba organa, pristojnega za imenovanja (v nadaljevanju: OPI), Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 9. junija 2011 o odvzemu izselitvenega dodatka tožeči stranki z učinkom od 1. julija 2010 in o izterjavi izselitvenega dodatka od tega datuma;

               —

               če je potrebno, naj se za nično razglasi odločba zaradi molka OPI Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila 9. septembra 2011 na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov;

               —

               Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru naj se naloži, da tožeči stranki povrne izselitveni dodatek, ki je bil odvzet od 1. julija 2010, ter plača izselitveni dodatek, ki ga ni bilo mogoče izplačati od 9. junija 2011, skupaj z zamudnimi obrestmi po stopnji Evropske centralne banke, zvišani za dve odstotni točki;

               —

               Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-382/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. novembra 2006 — Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods proti Komisiji ( Carinska unija — Rižev papir iz Vietnama — Odpust uvoznih dajatev — Klavzula pravičnosti — Člen 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 — Napaka carinskih organov — Pojem očitne malomarnosti — Načelo enakega obravnavanja — Načelo dobrega upravljanja — Načelo sorazmernosti )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/36

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. novembra 2006 — Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods proti Komisiji
   (Zadeva T-382/04) (1)

   („Carinska unija - Rižev papir iz Vietnama - Odpust uvoznih dajatev - Klavzula pravičnosti - Člen 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 - Napaka carinskih organov - Pojem očitne malomarnosti - Načelo enakega obravnavanja - Načelo dobrega upravljanja - Načelo sorazmernosti“)
   (2006/C 331/80)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV (Landgraaf, Nizozemska) (zastopnik: H. de Bie, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis, zastopnik, skupaj s F. Tuytschaeverjem, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije REM 19/2002 z dne 17. junija 2004, s katero je bilo ugotovljeno, da odpust uvoznih dajatev v posebnem primeru ni upravičen.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.


title: Zadeva F-93/11: Tožba, vložena 23. septembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/46

         Tožba, vložena 23. septembra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-93/11)
   2011/C 347/87
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, ki jo je sprejel predsednik natečajne komisije EPSO/AST/111/10 – Tajniki (AST 1), da se tožeče stranke ne povabi na preizkuse v ocenjevalnem centru.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba, sprejeta 15. junija 2011, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena pravica do sodelovanja pri preizkusih v ocenjevalnem centru v okviru natečaja EPSO/AST/111/10 – Tajniki v nazivu AST1, naj se razglasi za nično;

               —

               zato naj se ugotovi, da je treba tožečo stranko ponovno vključiti v postopek zaposlovanja, ki je bil uveden z navedenim natečajem, po potrebi z izvedbo novih preizkusov v ocenjevalnem centru;

               —

               vsekakor naj se od Evropskega urada za izbor osebja zahteva, naj razkrije vse svoje informacije o rezultatih vseh kandidatov pri testu (d);

               —

               podredno, če glavnemu predlogu ne bo ugodeno, naj se kljub temu toženi stranki naloži plačilo zneska, začasno in ex aequo et bono določenega na 50 000 EUR;

               —

               vsekakor naj se tožeči stranki plača znesek, začasno in ex aequo et bono določenega na 50 000 EUR, zaradi nepremoženjske škode.


title: Zadeva T-230/17: Tožba, vložena 18. aprila 2017 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/32

         Tožba, vložena 18. aprila 2017 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
   (Zadeva T-230/17)
   (2017/C 178/47)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rstudio, Inc. (Boston, Massachusetts, Združene države) (zastopnika: M. Edenborough, QC, in G. Smith, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Embarcadero Technologies, Inc. (San Francisco, Kalifornija, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, za besedno znamko „RSTUDIO“ – mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropske unije št. 999 644

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. februarja 2017 v zadevi R 493/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo v celoti razglasi za nično;

               —

               EUIPO naloži, da tožeči stranki plača stroške tega postopka in spodaj navedene stroške; podredno, če bi potencialna intervenientka dejansko intervenirala, EUIPO in intervenientki naloži skupno in solidarno odgovornost za plačilo tožeči stranki stroškov tega postopka in spodaj navedenih stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Odbor za pritožbe ni pravilno ocenil proizvode, za katere je bila dokazana uporaba, in posledično proizvodov ni pravilno primerjal;

               —

               odbor za pritožbe ni pravilno ocenil podobnosti zadevnih proizvodov in podobnosti zadevnih znamk ter posledično ni pravilno ocenil obstoja verjetnosti zmede.


title: Zadeva C-124/12: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Plovdiv – Bolgarija) – AES-3C MARITZA EAST 1 EOOD proti Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člena 168(a) in 176 — Pravica do odbitka — Stroški pridobitve blaga in storitev, namenjenih osebju — Osebje, ki je napoteno k davčnemu zavezancu, ki uveljavlja pravico do odbitka, zaposleno pa je pri drugem davčnem zavezancu)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/12

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Plovdiv – Bolgarija) – AES-3C MARITZA EAST 1 EOOD proti Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Zadeva C-124/12) (1)

   (Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člena 168(a) in 176 - Pravica do odbitka - Stroški pridobitve blaga in storitev, namenjenih osebju - Osebje, ki je napoteno k davčnemu zavezancu, ki uveljavlja pravico do odbitka, zaposleno pa je pri drugem davčnem zavezancu)
   2013/C 260/21
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Plovdiv

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: AES-3C MARITZA EAST 1 EOOD

      Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Administrativen sad Plovdiv – Razlaga členov 168(a) in 176 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Področje uporabe – Omejitev pravice do odbitka vstopnega davka – Družba, ki nima svojega osebja, ampak najema delavce za polni delovni čas na podlagi pogodbe o posredovanju delavcev, ki so zaposleni pri drugem podjetju – Zavrnitev pravice do odbitka DDV za stroške prevoznih storitev, delovnih oblačil in varovalne opreme ter za izplačane izdatke za službena potovanja, ker so te storitve brezplačne za fizične osebe, ki delajo za to družbo, ne da bi bile v njej zaposlene

      Izrek

               1.

               Člena 168(a) in 176, drugi odstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki določa, da davčni zavezanec, ki uveljavlja stroške za prevozne storitve, delovna oblačila in varovalno opremo ter za izplačane izdatke za službena potovanja zaposlenih pri tem davčnem zavezancu, nima pravice do odbitka davka na dodano vrednost za te stroške, ker mu je te osebe posredovalo drugo podjetje in jih v smislu te zakonodaje ni mogoče šteti za osebje davčnega zavezanca, čeprav je mogoče šteti, da imajo ti stroški neposredno in takojšnjo vez s splošnimi stroški, ki so povezani z vsemi njegovimi gospodarskimi dejavnostmi.

               2.

               Člen 176, drugi odstavek, Direktive 2006/12 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da ob pristopu k Evropski uniji država članica omeji pravico do odbitka davka, s tem da uvede nacionalno zakonsko določbo, ki določa izključitev pravice do odbitka za blago ali storitve, ki so namenjeni brezplačnim dobavam, ali storitvam, ali dejavnostim, ki niso gospodarska dejavnost davčnega zavezanca, čeprav zakon, ki je veljal do tega pristopa, take izjeme ni določal.
               Nacionalno sodišče mora nacionalne določbe v postopku v glavni stvari razlagati, kolikor je to mogoče, v skladu s pravom Unije. Če bi se izkazalo, da je takšna razlaga nemogoča, nacionalno sodišče teh določb ne sme uporabiti, saj niso v skladu s členom 176, drugi odstavek, Direktive 2006/112.

      (1)  UL C 151, 26.5.2012.


title: Zadeva T-595/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2014 – Cantina Broglie 1 proti UUNT – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti RIPASSA — Prejšnja nacionalna besedna znamka VINO DI RIPASSO — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2014 – Cantina Broglie 1 proti UUNT – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA)
   (Zadeva T-595/10) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti RIPASSA - Prejšnja nacionalna besedna znamka VINO DI RIPASSO - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve))
   2014/C 253/33
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cantina Broglie 1 Srl (Peschiera del Garda, Italija) (zastopnika: A. Rizzoli, odvetnik, ki zastopa A. Zenato)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. septembra 2010 (zadeva R 63/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona in Albertom Zenatom.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 30. septembra 2010 (zadeva R 63/2010-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki so bili priglašeni v postopku pred odborom za pritožbe.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011.


title: Zadeva C-212/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundessocialgericht – Nemčija) – Gertraud Hartmann proti Freistaat Bayern (Obmejni delavec – Uredba (EGS) št. 1612/68 – Prenos stalnega prebivališča v drugo državo članico – Brezposeln zakonec – Dodatek za vzgojo – Zavrnjena dodelitev zakoncu – Socialna ugodnost – Pogoj stalnega prebivališča)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundessocialgericht – Nemčija) – Gertraud Hartmann proti Freistaat Bayern
   (Zadeva C-212/05) (1)

   (Obmejni delavec - Uredba (EGS) št. 1612/68 - Prenos stalnega prebivališča v drugo državo članico - Brezposeln zakonec - Dodatek za vzgojo - Zavrnjena dodelitev zakoncu - Socialna ugodnost - Pogoj stalnega prebivališča)
   (2007/C 211/05)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundessocialgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gertraud Hartmann

      Tožena stranka: Freistaat Bayern
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundessozialgericht – Razlaga Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) – Pojem delavca – Nemški uradnik, ki se je za stalno preselil v Avstrijo, vendar še naprej delal v Nemčiji – Zavrnitev dodelitve dodatka za vzgojo otroka njegovi zakonski partnerici, ki ima avstrijsko državljanstvo, stalno prebivališče v Avstriji in ne izvaja poklicne dejavnosti v Nemčiji – Socialna ugodnost
   Izrek

               1.

               Državljan države članice, ki je prenesel svoje stalno prebivališče v drugo državo članico, pri čemer je obdržal svojo zaposlitev v prvi državi in odtlej opravlja svojo poklicno dejavnost kot obmejni delavec, se lahko sklicuje na status „delavca migranta“ v smislu Uredbe Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti.

               2.

               V okoliščinah, kot so v sporu o glavni stvari, člen 7(2) Uredbe št. 1612/68 nasprotuje temu, da je brezposelna oseba, ki prebiva v drugi državi članici in je zakonec delavca migranta, ki opravlja poklicno dejavnost v državi članici, izključena od pravice do socialne ugodnosti, ki ima lastnosti nemškega dodatka za vzgojo, iz razloga, da nima niti stalnega niti običajnega prebivališča v državi članici.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva C-155/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom 2. aprila 2010 – Williams in drugi proti British Airways plc

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom 2. aprila 2010 – Williams in drugi proti British Airways plc
      (Zadeva C-155/10)
      (2010/C 161/32)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Supreme Court of the United Kingdom

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Williams in drugi

         Tožena stranka: British Airways plc

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  (i)

                  Na podlagi (a) člena 7 Direktive Sveta 93/104/ES (1) in člena 7 Direktive Sveta 2003/88/ES (2) ter (b) določbe 3 Evropskega sporazuma, priloženega k Direktivi Sveta 2000/79/ES (3): (1) koliko, če sploh, evropsko pravo opredeljuje ali določa kakršnekoli zahteve glede značilnosti in/ali višine regresa, ki ga je treba plačati za obdobja plačanega letnega dopusta; in (2) v kakšnem obsegu, če sploh, lahko države članice določijo, kako se izračuna takšen regres?

                  (ii)

                  Natančneje, ali zadostuje, da na podlagi nacionalnega prava in/ali prakse in/ali na podlagi kolektivnih pogodb in/ali pogodb, sklenjenih med delodajalci in delavci, izplačan regres omogoča in spodbuja delavca, da si v polnem pomenu teh besed vzame in izrabi letni dopust; in ne vsebuje nobenega občutnega tveganja, da delavec tega ne bo storil?

                  (iii)

                  Ali pa se zahteva, da bi moral regres bodisi (a) popolnoma ustrezati bodisi (b) biti široko primerljiv z delavčevo „običajno“ plačo?

            Poleg tega, če je odgovor na vprašanje iii(a) ali (b) pritrdilen:

                  (iv)

                  Ali je upoštevno merilo ali primerjava (a) plača, ki bi jo delavec zaslužil med nekim obdobjem letnega dopusta, če bi delal, namesto da bi bil na dopustu, ali (b) plača, ki jo je zaslužil med nekim drugim obdobjem, ko je delal, in če je tako, katero je to obdobje?

                  (v)

                  Kako naj se oceni „običajna“ ali „primerljiva“ plača v okoliščinah, v katerih (a) je delavčeva plača, ko dela, dopolnjena, če in kolikor delavec opravlja določeno dejavnost; (b) v katerih obstaja letna ali drugačna omejitev glede obsega ali časa, v katerem se lahko delavec ukvarja s takšno dejavnostjo, in je bila ta omejitev že presežena ali skoraj presežena, ko je bil letni dopust vzet, tako da delavcu dejansko ne bi bilo dovoljeno, da bi opravljal to dejavnost, če bi delal, namesto da bi bil na dopustu?

         (1)  Direktiva Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 307, str. 18).

         (2)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 299, str. 9).

         (3)  Direktiva Sveta 2000/79/ES z dne 27. novembra 2000 o Evropskem sporazumu o razporejanju delovnega časa mobilnih delavcev v civilnem letalstvu, ki so ga sklenili AEA (Združenje evropskih letalskih prevoznikov), ETF (Evropska federacija delavcev v prometu), ECA (Evropsko združenje pilotov), ERA (Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov) in IACA (Mednarodno združenje letalskih prevoznikov) (UL L 302).


title: Zadeva C-359/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. julija 2010 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Irtel Srl proti Comune di Venegono Inferiore

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. julija 2010 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Irtel Srl proti Comune di Venegono Inferiore
   (Zadeva C-359/10)
   ()
   2010/C 260/11
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Irtel Srl

      Tožena stranka: Comune di Venegono Inferiore

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali so nacionalne določbe člena 32(7a) zakonske uredbe št. 185 z dne 29. novembra 2008, ki je bil dodan z zakonom o spremembi št. 2 z dne 28. januarja 2009 in pozneje spremenjen z zakonom št. 14 z dne 27. februarja 2009, v nasprotju s pravilno uporabo členov 15 in 16 Direktive 2006/123/ES (1), če razen za družbe v večinski javni lasti določajo: ničnost dodelitve storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov subjektom, ki ne izpolnjujejo zgoraj navedene finančne zahteve, po kateri mora minimalni v celoti vplačani osnovni kapital znašati 10 milijonov EUR; obvezno uskladitev svojega osnovnega kapitala z zgoraj navedenim minimalnim zneskom s strani subjektov, vpisanih v ustrezen register zasebnih subjektov, pooblaščenih za opravljanje dejavnosti obračuna in odmere dajatev ter pobiranja dajatev in drugih prihodkov pokrajin in občin na podlagi člena 53(3) zakonske uredbe št. 446 z dne 15. decembra 1997, kakor je bila spremenjena; prepoved pridobivanja novih koncesij ali udeležbe na javnih razpisih za dodelitev storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov do izpolnitve prej navedene obveznosti uskladitve osnovnega kapitala?

               2.

               Ali so nacionalne določbe člena 32(7a) zakonske uredbe št. 185 z dne 29. novembra 2008, ki je bil dodan z zakonom o spremembi št. 2 z dne 28. januarja 2009 in pozneje spremenjen z zakonom št. 14 z dne 27. februarja 2009, v nasprotju s pravilno uporabo členov 3 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES in 81 ES, če razen za družbe v večinski javni lasti določajo: ničnost dodelitve storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov subjektom, ki ne izpolnjujejo zgoraj navedene finančne zahteve, po kateri mora minimalni v celoti vplačani osnovni kapital znašati 10 milijonov EUR; obvezno uskladitev svojega osnovnega kapitala z zgoraj navedenim minimalnim zneskom s strani subjektov, vpisanih v ustrezen register zasebnih subjektov, pooblaščenih za opravljanje dejavnosti obračuna in odmere dajatev ter pobiranja dajatev in drugih prihodkov pokrajin in občin na podlagi člena 53(3) zakonske uredbe št. 446 z dne 15. decembra 1997, kakor je bila spremenjena; prepoved pridobivanja novih koncesij ali udeležbe na javnih razpisih za dodelitev storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov do izpolnitve prej navedene obveznosti uskladitve osnovnega kapitala?

      (1)  UL L 376, str. 36.


title: Zadeva T-286/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2014 – Intel proti Komisiji (Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Trg centralnih procesnih enot — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 82 ES in člena 54 Sporazuma EGP — Popusti za zvestobo — „Gole“ omejitve — Opredelitev zlorabe — Analiza enako učinkovitega konkurenta — Mednarodna pristojnost Komisije — Obveznost preiskave, ki jo ima Komisija — Omejitve — Pravica do obrambe — Načelo dobrega upravljanja — Celovita strategija — Globe — Enotna in trajajoča kršitev — Smernice za izračun glob iz leta 2006)

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2014 – Intel proti Komisiji
   (Zadeva T-286/09) (1)

   ((Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Trg centralnih procesnih enot - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 82 ES in člena 54 Sporazuma EGP - Popusti za zvestobo - „Gole“ omejitve - Opredelitev zlorabe - Analiza enako učinkovitega konkurenta - Mednarodna pristojnost Komisije - Obveznost preiskave, ki jo ima Komisija - Omejitve - Pravica do obrambe - Načelo dobrega upravljanja - Celovita strategija - Globe - Enotna in trajajoča kršitev - Smernice za izračun glob iz leta 2006))
   2014/C 245/10
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Intel Corp. (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopniki: sprva K. Bacon, barrister, M. Hoskins, N. Green, QC, S. Singla, barrister, I. Forrester, QC, A. Parr, R. Mackenzie, solicitors, in D. Piccinin, barrister, nato I. Forrester, A. Parr, R. Mackenzie in D. Piccinin)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Christoforou, N. Khan, V. Di Bucci in M. Kellerbauer, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Združene države) (zastopnik: J.-F. Bellis, odvetnik)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) (Pariz, Francija) (zastopnika: sprva J. Franck, nato E. Nasry, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2009) 3726 final z dne 13. maja 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 [ES] in člena 54 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/C-3/37.990 – Intel) ali podredno, predlog za odpravo ali znižanje globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Intel Corp. nosi svoje stroške, stroške Evropske komisije, razen njenih stroškov, povezanih z intervencijo Association for Competitive Technology, in stroške Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir).

               3.

               Association for Competitive Technology nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije, povezane z njeno intervencijo.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva T-29/07: Tožba, vložena 9. februarja 2007 — Lactalis Gestion Lait in Lactalis Investissements proti Svetu

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/27

         Tožba, vložena 9. februarja 2007 — Lactalis Gestion Lait in Lactalis Investissements proti Svetu
   (Zadeva T-29/07)
   (2007/C 69/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Lactalis Gestion Lait SNC in Lactalis Investissements SNC (Laval, Francija) (zastopnik: A. Philippart, avocat)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožečih strank

               —

               naj se ugotovi, da prvi odstavek člena 1 Direktive 67/227/EGS ob upoštevanju četrte uvodne izjave zavezuje države članice, da odpravijo in nadomestijo sistem kumulativnih večfaznih prometnih davkov, ki izkrivljajo konkurenco in ovirajo trgovino med državami članicami;

               —

               naj se ugotovi, da tretji odstavek člena 1 Direktive 67/227/EGS ob upoštevanju osme uvodne izjave državam članicam (tako starim kot novim) prepoveduje, da obdržijo v veljavi ali uvedejo ukrepe, ki bi določali povprečno stopnjo izravnave prometnih davkov na uvoz ali izvoz pri trgovanju med državami članicami;

               —

               naj se ugotovi, da člen 1 Prve direktive 67/227/EGS sisteme kumulativnih večfaznih davkov nadomesti s skupnim sistemom DDV in da mora biti od sedaj prepovedano, da se obdrži v veljavi ali uvede kumulativni večfazni davek, ki izkrivlja konkurenco ali ovira trgovino;

               —

               naj se ugotovi, da nasprotno od cilja, ki se je z njo določil, Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost ustvarja, s tem da odpravlja Prvo direktivo 67/227/EGS, z izjemo člena 2, v katerem so opredeljene značilnosti DDV, nepopolno in napačno predstavo obstoječe zakonodaje na področju DDV in škodi usklajevanju zakonodaje o prometnih davkih;

               —

               naj se ugotovi, da Svet, s tem da je odpravil vse sklicevanje na načelo prepovedi komulativnih večfaznih davkov in tako dopustil, da se obdržijo ali ponovno uvedejo prometni davki, ki bi lahko izkrivljali konkurenco in ovirali trgovino med državami članicami, krši cilje, ki so določeni v členih 3 in 93 ES ter neposredno in posamično škodi interesom tožečih strank;

               —

               naj se razglasi za ničnega člen 411(1) Direktive Sveta 2006/112/ES, kolikor razveljavlja uvodni izjavi 4 in 8 ter prvi in tretji odstavek člena 1 Direktive Sveta 67/227/EGS in očitno krši člena 3 in 93 ES;

               —

               naj se naloži Svetu, da tožečim strankam povrne stroške postopka na tej stopnji.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   S to tožbo tožeči stranki zahtevata razglasitev ničnosti člena 411(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1), kolikor razveljavlja prvi in tretji odstavek člena 1 Prve direktive Sveta 67/227/EGS z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (2), ki določata odpravo in prepovedujeta, da se obdrži ali uvede komulativne večfazne davke.
   Tožeči stranki trdita, da naj bi Svet s sprejetjem take direktive kršil cilje iz členov 3 in 93 ES, ki določajo usklajevanje zakonodaje o prometnih davkih. Navajata tudi, da razveljavitev Direktive 67/227/EGS z Direktivo 2006/112/ES povzroči to, da se dvomi o načelu prepovedi kumulativnih večfaznih davkov, kar pa bi zaradi njihovih značilnosti po mnenju tožečih strank lahko izkrivljalo pogoje konkurence in oviralo trgovino med državami članicami.

      (1)  UL L 347, str. 1.

      (2)  UL L 71, str. 1301.


title: Zadeva T-224/16: Tožba, vložena 10. maja 2016 – Messe Friedrichshafen/EUIPO - El Corte Inglés (Out Door)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/34

         Tožba, vložena 10. maja 2016 – Messe Friedrichshafen/EUIPO - El Corte Inglés (Out Door)
   (Zadeva T-224/16)
   (2016/C 232/44)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Messe Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Nemčija) (zastopnik: W. Schulte Hemming, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije v črni, rumeni in oranžni barvi, ki vsebuje besedni element „Out Door“ – Prijava št. 6 938 864

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. februarja 2016 v zadevi R 2302/2011-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je z njo zavrnjena registracija znamke „Out Door“ (prijava št.: 006938864) za blago in storitve iz razredov 9, 16, 25, 28, 35, 37, 38, 41, 42, 43 in 45;

               —

               podredno, razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je z njo zavrnjena registracija znamke „Out Door“ (prijava št.: 006938864) za blago in storitve

                  „Organiziranje in prirejanje kongresov, konferenc, seminarjev in delavnic, trgovinskih sejmov in razstav za komercialne ali reklamne namene tudi na spletu in posebnih elektronskih medijih; Organizacija sodelovanja na sejmih; Promocija in posredovanje pri trgovskih stikih, ponudbah in gospodarskih stikih ter pri trgovskih poslih na področju potrošnih in investicijskih dobrin na spletu in posebnih elektronskih medijih s pomočjo virtualnega sejma; Zagotavljanje in oddajanje površin in sejemskih stojnic v najem, vključno s pripadajočo opremo (ki jih obsega ta razred); Promocija razstavljalcev in oglaševanje; Dekoriranje sejemskih stojnic in odrov“

               iz razreda 35;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, ki jih je tožeča stranka imela v zvezi s tožbo.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 76 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-428/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 18. septembra 2014 – DHL Express (Italy) srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 18. septembra 2014 – DHL Express (Italy) srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Zadeva C-428/14)
   (2014/C 462/21)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici: DHL Express (Italy) srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Drugi stranki v postopku

   Schenker Italiana SpA
   Agility Logistics srl

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 101 PDEU, člen 4(3) PEU in člen 11 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) razlagati tako, da:

               1.

               se NOK [nacionalni organi, pristojni za konkurenco] z uporabo v praksi v primeru, kakršen je v postopku v glavni stvari, ne morejo oddaljiti od instrumentov, ki jih je opredelila in sprejela Evropska mreža za konkurenco, zlasti od vzorčnega programa prizanesljivosti, ne da bi bilo to v nasprotju z navedbami Sodišča Evropske unije v točkah 21 in 22 sodbe v zadevi C-360/09 z dne 14. junija 2011;

               2.

               obstaja med glavno prošnjo za imuniteto, ki jo je podjetje vložilo ali jo namerava vložiti pri Komisiji, in skrajšano prošnjo za imuniteto, ki jo je za isti kartel vložilo pri NOK, taka pravna vez, da mora NOK – kljub določbam iz odstavka 38 Obvestila Komisije o sodelovanju v okviru mreže organov, pristojnih za konkurenco – na podlagi odstavka 22 vzorčnega programa mreže iz leta 2006 (ki je postal odstavek 24 po številčenju iz vzorčnega programa mreže iz leta 2012) in na podlagi ustreznega pojasnila 45 (ki je postalo pojasnilo 49 po številčenju iz vzorčnega programa iz leta 2012): a) skrajšano prošnjo za imuniteto presoditi ob upoštevanju glavne prošnje in preveriti, ali skrajšana prošnja dosledno odraža vsebino glavne prošnje; b) podredno – če meni, da je prejeta skrajšana prošnja po vsebini ožja od vsebine glavne prošnje, ki jo je vložilo to podjetje, in za katero je Komisija navedenemu podjetju odobrila pogojno imuniteto – vzpostaviti stik s Komisijo ali pa s tem podjetjem, da ugotovi, ali je Komisija po vložitvi skrajšane prošnje v okviru notranjih preiskav ugotovila konkretne in specifične primere ravnanj na področju, ki naj bi ga pokrivala glavna prošnja za imuniteto, skrajšana pa ne;

               3.

               je na podlagi odstavkov 3 in od 22 do 24 vzorčnega programa mreže iz leta 2006 in ustreznih pojasnil 8, 41, 45 in 46 ter ob upoštevanju sprememb, uvedenih z odstavki od 24 do 26 vzorčnega programa mreže iz leta 2012, in ustreznih pojasnil 44 in 49 NOK – ki je v času dejanskega stanja iz postopka v glavni stvari uporabil program prizanesljivosti, kakršen je v postopku v glavni stvari – za določen skrivni kartel, glede katerega je prvo podjetje pri Komisiji vložilo glavno prošnjo za imuniteto oziroma jo je nameravalo vložiti, lahko upravičeno prejel: a) le skrajšano prošnjo za imuniteto tega podjetja, ali b) tudi skrajšane prošnje za imuniteto, ki so jih naknadno vložila različna podjetja, ki so pri Komisiji primarno vložila „nedopustno“ prošnjo za imuniteto oziroma prošnjo za znižanje globe, zlasti, če so bile glavne prošnje zadnjenavedenih podjetij vložene po dodelitvi pogojne imunitete prvemu podjetju?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-276/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte d'appello di Firenze (Italija) 11. junija 2007 – Nancy Delay proti Universita degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) in Italijanski republiki

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte d'appello di Firenze (Italija) 11. junija 2007 – Nancy Delay proti Universita degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) in Italijanski republiki
   (Zadeva C-276/07)
   (2007/C 211/27)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte d'appello di Firenze
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nancy Delay

      Tožene stranke: Universita degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Italijanska republika
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali se člen 39 Ustanovitvene pogodbe in sekundarni akti (zlasti razlage iz sodb C-212/99 z dne 21. junija 2001 in C-119/04 z dne 18. julija 2006) lahko razlagajo tako, da se šteje za zakonito ureditev, na podlagi katere „lektorjem na izmenjavi“, ki so bili (v skladu z zakonom št. 62/1967) zaposleni po pogodbi o zaposlitvi za določen čas, ob zamenjavi te pogodbe s pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas ni zagotovljena ohranitev vseh svojih pravic, ki so jih pridobili od datuma svoje prve zaposlitve, ne le glede povišanja plač, ampak tudi delovne dobe in prispevkov za socialno varnost, ki jih je plačal delodajalec?


title: Zadeva T-375/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. septembra 2007 – Fachvereinigung Mineralfaserindustrie proti Komisiji (Državne pomoči – Ukrepi za pospeševanje uporabe izolacijskih materialov iz obnovljenih surovin – Odločba, s katero so bile državne pomoči razglašene za združljive s skupnim trgom – Postopek predhodne preučitve – Ničnostna tožba – Dopustnost – Pojem zadevne stranke v smislu člena 88(2) ES – Obveznost Komisije, da uvede kontradiktorni postopek)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/44

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. septembra 2007 – Fachvereinigung Mineralfaserindustrie proti Komisiji
   (Zadeva T-375/03) (1)

   (Državne pomoči - Ukrepi za pospeševanje uporabe izolacijskih materialov iz obnovljenih surovin - Odločba, s katero so bile državne pomoči razglašene za združljive s skupnim trgom - Postopek predhodne preučitve - Ničnostna tožba - Dopustnost - Pojem zadevne stranke v smislu člena 88(2) ES - Obveznost Komisije, da uvede kontradiktorni postopek)
   (2007/C 269/78)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima – European Insulation Manufacturers Association (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopniki: T. Schmidt-Kötters, D. Uwer in K. Najork, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in M. Niejahr, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: sprva W.-D. Plessing, M. Lumma in C. Schulze-Bahr, nato W.-D. Plessing in C. Schulze-Bahr, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2003) 1473 konč. z dne 9. julija 2003, s katero so bili ukrepi, ki so jih nemški organi predvideli za pospeševanje uporabe izolacijskih materialov iz obnovljenih surovin (državna pomoč N 694/2002), razglašeni za združljive s skupnim trgom.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima – European Insulation Manufacturers Association se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004.


title: Zadeva T-81/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. julija 2017 – Pirelli Tyre/EUIPO (Pozicija dveh ukrivljenih prog na bočnici pnevmatike) (Znamka Evropske unije — Zahteva za registracijo znamke Evropske unije, sestavljene iz dveh ukrivljenih prog na bočnici pnevmatike — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj z uporabo pridobljenega razlikovalnega učinka — Člen 7(3) Uredbe št. 207/2009 — Člen 75 Uredbe št. 207/2009 — Člen 76 Uredbe št. 207/2009)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. julija 2017 – Pirelli Tyre/EUIPO (Pozicija dveh ukrivljenih prog na bočnici pnevmatike)
   (Zadeva T-81/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Zahteva za registracijo znamke Evropske unije, sestavljene iz dveh ukrivljenih prog na bočnici pnevmatike - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj z uporabo pridobljenega razlikovalnega učinka - Člen 7(3) Uredbe št. 207/2009 - Člen 75 Uredbe št. 207/2009 - Člen 76 Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 277/57)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italija) (zastopnika: T. M. Müller in F. Togo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. decembra 2015 (zadeva R 1019/2015-1) v zvezi z zahtevo za registracijo pozicijske znamke, sestavljene iz dveh ukrivljenih prog na bočnici pnevmatike.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Pirelli Tyre SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 156, 2.5.2016.


               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 15. januarja 2013 – Daniel Unland proti Land Berlin
   (Zadeva C-20/13)
   2013/C 86/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Daniel Unland

      Tožena stranka: Land Berlin

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba evropsko primarno in/ali sekundarno pravo, v tem primeru zlasti Direktivo 2000/78/ES (1), v smislu obsežne prepovedi neupravičene diskriminacije zaradi starosti razlagati tako, da zajema tudi nacionalne določbe o plačah deželnih sodnikov?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je treba evropsko primarno in/ali sekundarno pravo razlagati tako, da nacionalni predpis, po katerem sta višina osnovne plače sodnika ob začetku opravljanja sodniške funkcije in naknadno povišanje te osnovne plače odvisna od njegove starosti, pomeni neposredno ali posredno diskriminacijo zaradi starosti?

               3.

               Če je tudi odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali razlaga evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava pomeni, da tak nacionalni predpis, s katerim je zakonodajalec želel nagraditi poklicne izkušnje in/ali komunikacijske sposobnosti, ni upravičen?

               4.

               Če je tudi odgovor na tretje vprašanje pritrdilen: ali razlaga evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava, dokler ni uveljavljena nediskriminatorna plačna zakonodaja, dopušča drugačno pravno posledico, kot je tista, na podlagi katere se diskriminiranim osebam retroaktivno zagotovi plača v skladu z najvišjim plačilnim razredom znotraj njihovega naziva?
               Ali pravna posledica kršitve prepovedi diskriminacije pri tem izhaja iz samega evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava, v tem primeru zlasti iz Direktive 2000/78/ES, ali gre le za pravico, ki jo zadevne osebe lahko uveljavljajo na podlagi načela prava Unije o odgovornosti držav članic pri nepravilnem prenosu določb evropskega prava?

               5.

               Ali razlaga evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava nasprotuje nacionalnemu ukrepu, po katerem je (naknadni) zahtevek za plačilo ali odškodninski zahtevek odvisen od tega, da so ga sodniki uveljavljali pravočasno?

               6.

               Če so odgovori na prvo, drugo in tretje vprašanje pritrdilni: ali iz razlage evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava izhaja, da prehodni zakon, s katerim so obstoječi sodniki razporejeni v razred novega sistema le na podlagi zneska svoje osnovne plače, ki jo do dne prehoda prejemajo po stari (diskriminatorni) plačni zakonodaji, in po katerem se nadaljnje napredovanje v višje razrede tako ne glede na vse izkušnje sodnika določi le na podlagi obdobij izkušenj, pridobljenih po začetku veljave prehodnega zakona, pomeni ohranjanje obstoječe diskriminacije zaradi starosti, ki traja, dokler v posameznem primeru ni dosežen najvišji plačilni razred?

               7.

               Če je tudi odgovor na šesto vprašanje pritrdilen: ali je razlaga evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava v nasprotju s tem, da se tako neomejeno nadaljevanje različnega obravnavanja upraviči s ciljem zakonodajalca, v skladu s katerim naj se s prehodnim zakonom ne bi ščitile (samo) pridobljene pravice obstoječih sodnikov, ki veljajo na dan prehoda, ampak (tudi) pričakovanja v zvezi s prihodki za celotno življenjsko dobo v ustreznem plačilnem razredu, glede katerih je bilo predvideno, da se izplačajo po stari plačni zakonodaji, in v skladu s katerim naj bi bili novi sodniki plačani bolje od obstoječih?
               Ali je nadaljnjo diskriminacijo obstoječih sodnikov mogoče upravičiti s tem, da bi bila alternativna ureditev (posamično razvrščanje tudi obstoječih uradnikov na podlagi obdobij izkušenj) povezana s povečanimi upravnimi stroški?

               8.

               Če je odgovor glede upravičenja iz sedmega vprašanja nikalen: ali razlaga evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava, dokler ni tudi za obstoječe sodnike uveljavljena nediskriminatorna plačna zakonodaja, dopušča drugačno pravno posledico, kot je retroaktivno in nadaljnje priznanje plačila obstoječim sodnikom v skladu z najvišjim plačilnim razredom znotraj njihovega naziva?

               9.

               Če so odgovori na prvo, drugo in tretje vprašanje pritrdilni, odgovor na šesto vprašanje pa nikalen: ali iz razlage evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava izhaja, da določba iz prehodnega zakona, ki obstoječim sodnikom, ki so v času prehoda dopolnili določeno starost, od določenega plačilnega razreda dalje zagotavlja hitrejšo rast plače kot obstoječim sodnikom, ki so bili na dan prehoda mlajši, pomeni neposredno ali posredno diskriminacijo zaradi starosti?

               10.

               Če je odgovor na deveto vprašanje pritrdilen: ali je razlaga evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava v nasprotju s tem, da se tako različno obravnavanje upraviči s ciljem zakonodajalca, v skladu s katerim naj se ne bi ščitile pridobljene pravice, ki obstajajo na dan prehoda, ampak izključno pričakovanja v zvezi s prihodki za celotno življenjsko dobo v ustreznem plačilnem razredu, glede katerih je bilo predvideno, da se izplačajo po stari plačni zakonodaji?

               11.

               Če je odgovor glede upravičenja iz desetega vprašanja nikalen: ali razlaga evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava, dokler ni tudi za obstoječe sodnike uveljavljena nediskriminatorna plačna zakonodaja, dopušča drugačno pravno posledico, kot je priznanje – retroaktivno in stalno – enake rasti plač vsem obstoječim in privilegiranim sodnikom, navedenim v devetem vprašanju?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).


title: Zadeva C-375/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG/Verein für Konsumenteninformation (Predhodno odločanje — Direktiva 2007/64/ES — Plačilne storitve na notranjem trgu — Okvirne pogodbe — Predhodna splošna informacija — Obveznost zagotavljanja te informacije na papirju ali drugem trajnem nosilcu podatkov — Informacije, posredovane prek elektronskega poštnega nabiralnika, ki je del spletnega mesta spletne banke)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG/Verein für Konsumenteninformation
   (Zadeva C-375/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2007/64/ES - Plačilne storitve na notranjem trgu - Okvirne pogodbe - Predhodna splošna informacija - Obveznost zagotavljanja te informacije na papirju ali drugem trajnem nosilcu podatkov - Informacije, posredovane prek elektronskega poštnega nabiralnika, ki je del spletnega mesta spletne banke))
   (2017/C 078/03)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG

      Tožena stranka: Verein für Konsumenteninformation

      Izrek

   Člena 41(1) in 44(1) Direktive 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2009/111/ES z dne 16. septembra 2009, v povezavi s členom 4, točka 25, te direktive je treba razlagati tako, da je mogoče šteti, da so spremembe informacij in pogojev iz člena 42 navedene direktive in spremembe okvirne pogodbe, ki jih ponudnik plačilnih storitev posreduje uporabniku teh storitev prek elektronskega poštnega nabiralnika, ki je del spletnega mesta spletne banke, zagotovljene na trajnem nosilcu podatkov v smislu te določbe, le če sta izpolnjena dva pogoja:

               —

               to spletno mesto temu uporabniku omogoča hrambo informacij, naslovljenih osebno nanj, tako da lahko v ustreznem obdobju do njih dostopi in jih nespremenjene reproducira, ne da bi bilo mogoče, da ta ponudnik ali drug poslovni subjekt kakor koli enostransko spremeni njihovo vsebino, in

               —

               če mora uporabnik plačilnih storitev preverjati navedeno spletno mesto, da se seznani z navedenimi informacijami, mora ponudnik plačilnih storitev ob posredovanju teh informacij ravnati dejavno, da tega uporabnika seznani z obstojem in razpoložljivostjo navedenih informacij na navedenem spletnem mestu.

         Če mora uporabnik plačilnih storitev tako spletno mesto preverjati, da se seznani z zadevnimi informacijami, so mu te informacije zgolj dane na voljo v smislu člena 36(1), prvi stavek, Direktive 2007/64, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/111, kadar ponudnik plačilnih storitev ob prenosu teh informacij sam ne ravna na navedeni način.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva C-222/11: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 1. decembra 2011 – Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Performing Science LLC (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 7(1)(d) — Besedni znak „5 http“ — Zahteva za razglasitev ničnosti — Očitno nedopustna pritožba)

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/12

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 1. decembra 2011 – Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Performing Science LLC
   (Zadeva C-222/11) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1)(d) - Besedni znak „5 http“ - Zahteva za razglasitev ničnosti - Očitno nedopustna pritožba)
   2012/C 73/21
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Longevity Health Products, Inc. (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik), Performing Science LLC

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 9. marca 2011 – Longevity Health Products proti UUNT – Performing Science (5 HTP) (T-190/09), katere predmet je pritožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. aprila 2009 (zadeva R 595/2008-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Performing Science LLC in Longevity Health Products, Inc. – Razlikovalni učinek besednega znaka 5 http

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Longevity Health Products Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-430/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2007 — Dascalu proti Komisiji ( Uradniki — Imenovanje — Revizija razvrstitve v naziv in plačilni razred — Uporaba sodne prakse Sodišča — Členi 5, 31(2), 32, drugi odstavek, 45 in 62 Kadrovskih predpisov )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2007 — Dascalu proti Komisiji
   (Zadeva T-430/03) (1)

   („Uradniki - Imenovanje - Revizija razvrstitve v naziv in plačilni razred - Uporaba sodne prakse Sodišča - Členi 5, 31(2), 32, drugi odstavek, 45 in 62 Kadrovskih predpisov“)
   (2007/C 95/73)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Iosif Dascalu (Kraainem, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva C. Berardis-Kayser, L. Lozano Palacios in H. Krämer, nato C. Berardis-Kayser in H. Krämer)
   Predmet
   Po eni strani zahteva za razglasitev ničnosti odločb Komisije z dne 23. decembra 2002 in 14. aprila 2003 o spremembi razvrstitve tožeče stranke v naziv, ker jo na dan njenega imenovanja razvrščata v naziv A6, prvi plačilni razred, ker določata, da imata finančne posledice od 5. oktobra 1995, in ker kariere nista obnovili v ustrezen naziv tožeče stranke oziroma zahteva za razglasitev ničnosti odločb o zavrnitvi pritožb tožeče stranke in po drugi strani zahteva za povračilo škode, ki je domnevno nastala zaradi teh odločb.
   Izrek

               1)

               Razglasi se ničnost Odločbe Komisije z dne 14. aprila 2003, v delu, v katerem, da ima finančne posledice od 5. oktobra 1995.

               2)

               Komisija mora opraviti primerjalni preizkus uspešnosti sposobnosti tožeče stranke in uradnikov, ki so napredovali v naziv A5 po 16. aprilu 1993 in nato v naziv A4 po 16. januarju 1998.

               3)

               Po opravljenem preizkusu se, če Komisija tožeči stranki ne bi mogla omogočiti napredovanja v naziv, ki bi bil upravičen, stranki poziva, naj se sporazumeta o primernem nadomestilu, pri čemer naj upoštevata odškodninski zahtevek, ki ga je vložila tožeča stranka.

               4)

               V treh mesecih od izreka te sodbe morata stranki obvestiti Sodišče prve stopnje o vsebini doseženega sporazuma, ali, če sporazuma ne bi dosegli, o njunih predlogih glede višine nastale škode.

               5)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               6)

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Združene zadeve T-392/03, T-408/03, T-414/03 in T-435/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 25. septembra 2008 – Regione Siciliana proti Komisiji ( Ničnostna tožba – ESRR – Ukinitev finančne pomoči – Izterjava že izplačanih zneskov – Zahteva za plačilo zamudnih obresti – Pobot – Regionalna ali lokalna enota – Odsotnost neposrednega vpliva – Nedopustnost )

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/33

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 25. septembra 2008 – Regione Siciliana proti Komisiji
   (Združene zadeve T-392/03, T-408/03, T-414/03 in T-435/03) (1)

   („Ničnostna tožba - ESRR - Ukinitev finančne pomoči - Izterjava že izplačanih zneskov - Zahteva za plačilo zamudnih obresti - Pobot - Regionalna ali lokalna enota - Odsotnost neposrednega vpliva - Nedopustnost“)
   (2008/C 313/59)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Regione Siciliana (Italija) (zastopnika: G. Aiello in A. Cingolo, avvocati dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. de March, L. Flynn in G. Wilms, zastopniki, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)
   Predmet
   V zadevi T-392/03 se zahteva razveljavitev dopisa Komisije z dne 6. oktobra 2003, v delu, v katerem se nanaša na načine povrnitve zneskov, ki jih je nakazal Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) za infrastrukturni projekt „jez Gibbesi“, kot tudi predhodne in izvedene akte; v zadevi T-408/03 se zahteva razveljavitev dopisa z dne 6. oktobra 2003 v delu, v katerem se nanaša na načine povrnitve zneskov, ki jih je nakazal ESRR za infrastrukturne projekte „Aragona Favara“ in „ravnina Catania“ kot tudi predhodne in izvedene akte, med drugim zlasti dopise Komisije z dne 13. avgusta 2003 in 14. avgusta 2003; v zadevi T-414/03 se zahteva razveljavitev dopisa z dne 6. oktobra 2003 v delu, v katerem se nanaša na načine povrnitve zneskov, ki jih je nakazal ESRR za infrastrukturni projekt „avtocesta Messina-Palermo“ kot tudi predhodne in izvedene akte, med drugim opomin Komisije št. 3240406591 z dne 25. septembra 2002, v zadevi T-435/03 pa se zahteva razveljavitev dopisa Komisije z dne 24. oktobra 2003 glede pobota med terjatvami in dolgom Komisije v zvezi s pomočjo ESRR „Porto Empedocle“, „jez Gibbesi“, „avtocesta Messina-Palermo“, „Aragona Favara“ in „ravnina Catania“, kot tudi predhodne in izvedene akte.
   Izrek

               1)

               Tožbe se zavrže kot nedopustne.

               2)

               Regione Siciliana se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004.


title: Zadeva C-315/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 2. julija 2014 – Marchon Germany GmbH proti Yvonne Karaszkiewicz

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 2. julija 2014 – Marchon Germany GmbH proti Yvonne Karaszkiewicz
   (Zadeva C-315/14)
   2014/C 329/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in vlagateljica revizije: Marchon Germany GmbH

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Yvonne Karaszkiewicz

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 17(2)(a), prva alinea, Direktive Sveta z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih (1) razlagati tako, da nasprotuje uporabi nacionalne določbe, v skladu s katero so „nove stranke“ lahko tudi tiste stranke, ki jih je priskrbel trgovski zastopnik, ki sicer že imajo poslovne stike z naročiteljem glede proizvodov iz palete proizvodov, ki jih prodaja, ne pa tudi glede takšnih proizvodov, za katere je naročitelj izključno pooblastil trgovskega zastopnika?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 177.


title: Zadeva F-23/11 RENV: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. oktobra 2014 – AY/Svet (Javni uslužbenci — Uradniki — Vrnitev zadeve Sodišču za uslužbence po razveljavitvi — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2010 — Primerjalna ocena uspešnosti — Odločba o nenapredovanju tožeče stranke)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. oktobra 2014 – AY/Svet
   (Zadeva F-23/11 RENV) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Vrnitev zadeve Sodišču za uslužbence po razveljavitvi - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2010 - Primerjalna ocena uspešnosti - Odločba o nenapredovanju tožeče stranke))
   (2014/C 431/74)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AY (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. F. Jensen, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Sveta o nevpisu tožeče stranke na seznam uradnikov, ki napredujejo v naziv AST 9 v napredovalnem obdobju 2010, in povrnitev utrpljene nepremoženjske škode. Zadeva T-167/12 P, vrnjena Sodišču za uslužbence po razveljavitvi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               AY nosi svoje stroške, priglašene v zadevah F-23/11, T-167/12 P in F-23/11 RENV ter stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije v zadevi F-23/11.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške, priglašene v zadevah T-167/12 P in F-23/11 RENV.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011, str. 31.


title: Zadeva C-681/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 23. decembra 2013 – Diageo Brands BV proti Simiramida-04 EOOD

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 23. decembra 2013 – Diageo Brands BV proti Simiramida-04 EOOD
      (Zadeva C-681/13)
      (2014/C 71/18)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: Diageo Brands BV

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Simiramida-04 EOOD

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 34(1) Uredbe (ES) št. 44/2001 (1) razlagati tako, da se ta razlog za zavrnitev nanaša tudi na primer, ko je odločba sodišča države članice izvora v očitnem nasprotju s pravom Unije in je to sodišče za to vedelo?

                  2.

                              (a)

                              Ali je treba člen 34(1) Uredbe (ES) št. 44/2001 razlagati tako, da je ovira za uspešno sklicevanje na ta razlog za zavrnitev to, da stranka, ki se sklicuje na ta razlog za zavrnitev, v državi članici izvora sodne odločbe ni vložila pravnih sredstev, ki so bila tam na razpolago?

                              (b)

                              Če je odgovor na vprašanje 2(a) pritrdilen: ali se to spremeni, če je bila vložitev pravnih sredstev v državi izvora sodne odločbe nesmiselna, ker je treba domnevati, da ne bi privedla do drugačne odločitve?

                  3.

                  Ali je treba člen 14 Direktive 2004/48/ES (2) razlagati tako, da se ta določba nanaša tudi na stroške, ki strankam nastanejo v sporu v državi članici glede odškodninskega zahtevka, če se zahtevek in obramba zoper njega nanašata na uveljavljanje odgovornosti tožene stranke zaradi zasega in njenih izjav zaradi uveljavljanja pravice iz znamke v drugi državi članici ter se v zvezi s tem postavlja vprašanje glede priznanja odločbe sodišča zadnjenavedene države članice v prvonavedeni državi članici?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32).


title: Zadeva C-441/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien – Avstrija) – Pez Hejduk/EnergieAgentur.NRW GmbH (Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 44/2001 – Člen 5, točka 3 – Posebna pristojnost v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti – Avtorske pravice – Elektronska vsebina – Objava na spletu – Določitev kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka – Merila)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/7

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien – Avstrija) – Pez Hejduk/EnergieAgentur.NRW GmbH
      (Zadeva C-441/13) (1)

      ((Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 5, točka 3 - Posebna pristojnost v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti - Avtorske pravice - Elektronska vsebina - Objava na spletu - Določitev kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka - Merila))
      (2015/C 107/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Handelsgericht Wien

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Pez Hejduk

         Tožena stranka: EnergieAgentur.NRW GmbH

         Izrek

      Člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je v primeru zatrjevane kršitve avtorskih pravic in z njimi povezanih pravic, ki jih zagotavlja država članica sodišča, ki mu je zadeva predložena, to sodišče na podlagi kraja nastanka zatrjevane škode pristojno za obravnavanje odškodninske tožbe zaradi kršitve teh pravic z objavo zavarovanih fotografij na spletnem mestu, ki je dostopno na njegovem območju. To sodišče je pristojno le za obravnavanje škode, nastale na ozemlju države članice, v kateri je.

         (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. junija 2005 v zadevi T-287/03, Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA) proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Nerazkritje dokumenta, ki izvira iz države članice, brez predhodnega soglasja te države)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/18

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. junija 2005
   v zadevi T-287/03, Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA) proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Nerazkritje dokumenta, ki izvira iz države članice, brez predhodnega soglasja te države)
   (2005/C 229/39)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-287/03, Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA), s sedežem v Porticiju (Italija), ki jo zastopa M. Calabrese, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in P. Aalto), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi dostopa tožeči stranki do določenih dokumentov glede sistema državnih pomoči, razglašenega za združljivega s skupnim trgom z Odločbo Komisije z dne 12. julija 2000 (GS (2000) D105754 — Pomoč št. 715/99), je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi M. Vilaras, predsednik, F. Dehousse in D. Šváby, sodnika; sodni tajnik: H. Jung, 8. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 239, 4.10.2003.


title: Zadeva F-50/06: Sodba Sodišča za uslužbence z dne 25. aprila 2007 – Lebedef-Caponi proti Komisiji (Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Postopek ocenjevanja v letu 2004 – Splošne izvedbene določbe v zvezi s členom 43 Kadrovskih predpisov – Člen 26 Kadrovskih predpisov)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/40

         Sodba Sodišča za uslužbence z dne 25. aprila 2007 – Lebedef-Caponi proti Komisiji
   (Zadeva F-50/06) (1)

   (Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Postopek ocenjevanja v letu 2004 - Splošne izvedbene določbe v zvezi s členom 43 Kadrovskih predpisov - Člen 26 Kadrovskih predpisov)
   (2007/C 96/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curall in H. Kraemer, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila o tožeči stranki za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002.
   Izrek sodbe

               1)

               Karierno ocenjevalno poročilo Maddalene Lebedef-Caponi za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 se razglasi za nično.

               2)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006, str. 27.


title: Zadeva C-388/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Comune di Ancona proti Regione Marche (Strukturni skladi — Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) — Finančni prispevek strukturnih skladov — Merila upravičenosti stroškov — Uredba (ES) št. 1260/1999 — Člen 30(4) — Načelo trajnosti dejavnosti — Pojem „bistvena sprememba“ dejavnosti — Sklenitev koncesijskih pogodb brez predhodne objave in javnega razpisa)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/12

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Comune di Ancona proti Regione Marche
   (Zadeva C-388/12) (1)

   (Strukturni skladi - Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) - Finančni prispevek strukturnih skladov - Merila upravičenosti stroškov - Uredba (ES) št. 1260/1999 - Člen 30(4) - Načelo trajnosti dejavnosti - Pojem „bistvena sprememba“ dejavnosti - Sklenitev koncesijskih pogodb brez predhodne objave in javnega razpisa)
   2014/C 9/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Comune di Ancona

      Tožena stranka: Regione Marche

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Razlaga člena 30(4)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 31) – Odvzem in izterjava finančne pomoči Skupnosti – Izraz „bistveno […] spremeni“ – Razmerje med pogojem glede spremembe narave ali izvedbenih pogojev za objekt na eni strani in pogojem glede spremembe zahteve neobstoja neupravičene prednosti podjetja ali javnega organa – Funkcionalna sprememba – Zahteva, da morajo biti aktivnosti, ki so predmet financiranja, v skladu z določbami Unije s področja javnih naročil – Delna sprememba namembnosti financiranega objekta in koncesija za njegovo upravljanje zasebnemu subjektu brez postopka za oddajo javnega naročila

      Izrek

               1.

               Člen 30(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih je treba razlagati tako, da spremembe iz te določbe zajemajo tako spremembe pri gradnji objekta kot tudi spremembe, ki nastanejo naknadno, predvsem med njegovim upravljanjem, če te spremembe nastanejo v obdobju petih let, določenem v navedeni določbi.

               2.

               Člen 30(4) Uredbe št. 1260/1999 je treba razlagati tako, da se lahko presoja, ali podelitev koncesije povzroča večje dohodke za koncedenta ali neupravičene prednosti za koncesionarja, opravi šele po predhodni preveritvi, ali se je podeljeni objekt bistveno spremenil.

               3.

               Člen 30(4) Uredbe št. 1260/1999 je treba razlagati tako, da se ta določba nanaša tako na fizične spremembe – v smislu, da zgrajeni objekt ni v skladu z navedbami v načrtu, za katerega je bilo odobreno financiranje – kot tudi na spremembe namembnosti, s tem da mora pri spremembi, ki pomeni uporabo objekta za dejavnosti, ki niso bile prvotno določene v načrtu, za katerega je bilo odobreno financiranje, taka sprememba bistveno zmanjšati možnost, da se bo z zadevno dejavnostjo uresničeval cilj, ki je bil določen zanjo.

               4.

               V okoliščinah postopka v glavni stvari pravo Unije ne nasprotuje neposredni podelitvi, torej brez izvedbe postopka javnega razpisa, koncesije za javne storitve v zvezi z objektom, če navedena podelitev ustreza načelu preglednosti, katerega spoštovanje, ne da bi to nujno zajemalo obveznost izvedbe postopka javnega razpisa, mora podjetju, ki je na ozemlju druge države članice, kot je država članica organa, ki podeljuje koncesije, omogočati dostop do ustreznih informacij o tej koncesiji, preden je ta podeljena, tako da bi imelo, če bi to želelo, možnost izkazati svoj interes za pridobitev navedene koncesije, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012.


title: Zadeva C-447/11 P: Pritožba, ki jo je Caffaro Srl vložila 31. avgusta 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. junija 2011 v zadevi T-192/06, Caffaro proti Komisiji

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/28

         Pritožba, ki jo je Caffaro Srl vložila 31. avgusta 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. junija 2011 v zadevi T-192/06, Caffaro proti Komisiji
   (Zadeva C-447/11 P)
   2011/C 311/46
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Caffaro Srl (zastopniki: A. Santa Maria, C. Biscaretti di Ruffia in E. Gambaro, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi, in, posledično, naj se Odločba Komisije C(2006) 1766 konč. z dne 3. maja 2006 razglasi za nično v delu, v katerem je z njo družbi Caffaro S.r.l. solidarno z družbo SNIA S.p.A. naložena globa v višini 1,078 milijona eurov, ali, alternativno,

               —

               sodba naj se razveljavi, in, posledično, naj se Odločba razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tiste razloge te pritožbe, za katere bo Sodišče menilo, da so utemeljeni, in da jim je treba ugoditi;

               —

               podredno, naj se ponovno določi, s tem da se določi simbolični znesek ali se njen znesek bistveno zniža, globa naložena pritožnici, ob upoštevanju pravnih elementov in dejanskih okoliščin navedenih v tej pritožbi;

               —

               še bolj podredno, naj se zadeva vrne Splošnemu sodišču, da to o njej ponovno odloči na podlagi navedb in meril, ki jih bo Sodišče določilo v tem pritožbenem postopku;

               —

               v vsakem primeru, Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družba Caffaro s prvim pritožbenim razlogom navaja kršitev člena 101 PDEU, člena 23(2) in (3) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) in Smernic Komisije o načinu določanja glob (2), napačno uporabo prava, izkrivljanje dejstev in nekaterih dokazov, kršitev obveznosti obrazložitve in nezadostno in protislovno obrazložitev dela izpodbijane sodbe v katerem je Splošno sodišče menilo, da sta gospodarska odvisnost družbe Caffaro na zadevnem trgu in škoda, ki naj bi jo ta utrpela zaradi omejevalnega sporazuma, nepomembni.
   Družba Caffaro z drugim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče kršilo načelo enakega obravnavanja in da je kršilo člen 23(2) in (3) Uredbe (ES) št. 1/2003 in Smernic Komisije o načinu določanja glob, v zvezi z referenčnim letom, ki ga je Komisija upoštevala v Odločbi v okviru tako imenovanega različnega obravnavanja. Očitek se zlasti nanaša na sprejetje za vse udeležence domnevne kršitve (razen za družbo Caffaro) tržnih deležev, ki se nanašajo na leto 1999.
   Tožeča stranka s tretjim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče napravilo napako v zvezi s trditvijo da dejstvo, da pritožnica ni sodelovala pri protipravnih stikih dne 26. novembra 1998, ni vplivalo na trajanje udeležbe družbe Caffaro pri kršitvi. Družba Caffaro zlasti navaja kršitev člena 23(2) in (3) Uredbe (ES) št. 1/2003 in Smernic Komisije o načinu določanja glob v zvezi s trajanjem kršitve, nezadostno obrazložitvijo, napačno presojo dejstev in kršitvijo obveznosti obrazložitve.
   Družba Caffaro s četrtim pritožbenim razlogom, ki se nanaša na zastaranje in to, da je Komisija tožbo zoper pritožnico vložila po izteku roka, navaja napačno uporabo člena 25 Uredbe (ES) 1/2003, izkrivljanje in napačna pravna opredelitev dejstev, zlorabo pooblastil, kršitev splošnih načel prava EU, kršitev njenih pravic obrambe in neobstoj obrazložitve sodbe. Družba Caffaro Splošnemu sodišču zlasti očita, da ni upoštevalo tega, da Komisija ni ukrepala eno leto po dejanju, ki je pretrgalo zastaranje, preden je pritožnici poslala zahtevo za informacije, ne da bi izvedla kakršno koli preiskavo ali navedla izrecno obrazložitev.
   Nazadnje, pritožnica s petim pritožbenim razlogom navaja, da je v izpodbijani sodbi prišlo do nezadostne obrazložitve in napačne presoje olajševalnih okoliščin, ki jih je družba navedla pred Komisijo. Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo tudi postopkovna pravila in napačno v njeno škodo presodilo nekatere dokaze.

      (1)  UL L 1, str. 1.

      (2)  UL 1998, C 9, str. 3.


title: Zadeva F-73/10: Tožba, vložena 3. septembra 2010 – Coedo Suárez proti Svetu

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/63

         Tožba, vložena 3. septembra 2010 – Coedo Suárez proti Svetu
   (Zadeva F-73/10)
   ()
   2010/C 301/101
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ángel Coedo Suárez (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za povrnitev škode, in odškodninski zahtevek za povračilo nastale premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba OPI, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za povrnitev škode, in če je potrebno, odločba OPI, s katero je bila zavrnjena pritožba;

               —

               v zvezi s povrnitvijo premoženjske škode naj se toženi stranki naloži plačilo zneska, ki je začasno in ex aequo et bono določen na 450 000 EUR, povišanega za zakonite zamudne obresti, ki naj začnejo teči od dne izdaje sodbe;

               —

               v zvezi s povrnitvijo nepremoženjske škode naj se toženi stranki naloži, da tožečo stranko v popolnosti vrne v predhodni položaj in ji plača simbolični znesek 1 EUR, ali, podredno, da ji plača znesek, ki je začasno in ex aequo et bono določen na 300 000 EUR, povišan za zakonite zamudne obresti, ki naj začnejo teči od dne izdaje sodbe;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-459/14: Sklep predsednice drugega senata Sodišča z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/23

         Sklep predsednice drugega senata Sodišča z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Zadeva C-459/14) (1)

   (2015/C 398/31)
   Jezik postopka: madžarščina
   Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015.


title: Zadeva T-68/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies proti Komisiji (Državne pomoči – Pomoč za prestrukturiranje, ki jo je Helenska republika dodelila letalski družbi Olympic Airways – Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljivo s skupnim trgom in naložitvi njene izterjave – Zloraba pomoči – Nove pomoči – Dokazno breme – Pravica biti slišan – Merilo zasebnega upnika – Napačna ugotovitev dejanskega stanja – Očitna zmota pri presoji – Obrazložitev – Člen 87(1) in (3)(c) Uredbe ES)

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies proti Komisiji
   (Zadeva T-68/03) (1)

   (Državne pomoči - Pomoč za prestrukturiranje, ki jo je Helenska republika dodelila letalski družbi Olympic Airways - Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljivo s skupnim trgom in naložitvi njene izterjave - Zloraba pomoči - Nove pomoči - Dokazno breme - Pravica biti slišan - Merilo zasebnega upnika - Napačna ugotovitev dejanskega stanja - Očitna zmota pri presoji - Obrazložitev - Člen 87(1) in (3)(c) Uredbe ES)
   (2007/C 247/32)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, nekdanja Olympiaki Aeroporia AE (Atene, Grčija) (zastopniki: najprej D. Waelbroeck, E. Bourtzalas, odvetnika, J. Ellison, M. Hall, solicitors, A. Kalogeropoulos, C. Tagaras, odvetnika, nato P. Anestis, odvetnik, in T. Soames, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: D. Triantafyllou in J.L. Buendía Sierra, zastopnika, skupaj z A. Oikonomou, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 11. decembra 2002 o pomoči, ki jo je Grčija dodelila Olympic Airways (UL 2003, L 132, str. 1).
   Izrek

               1)

               Člena 2 in 3 Odločbe Komisije 2003/372 z dne 11. decembra 2002 o pomoči, ki jo je Grčija dodelila Olympic Airways se razglasita za nična v delu v katerem navajata dopuščanje stalnega neplačevanja, prvič, letaliških pristojbin ki jih Olympic Airways dolguje mednarodnemu letališču v Atenah in, drugič, davka na dodano vrednost, ki jih Olympic Airways dolguje zaradi nabav goriva in rezervnih delov.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE nosi 75 % lastnih stroškov in stroškov Komisije. Komisija nosi 25 % lastnih stroškov in stroškov Olympiaki Aeroporia Ypiresies.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva T-671/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2016 – E-Control/ACER (Ničnostna tožba — Energija — Uredba (ES) št. 713/2009 — Uredba (ES) št. 714/2009 — Mnenje ACER — Odločbe nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne električne zmogljivosti — Regija Srednjevzhodna Evropa — Združljivost — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2016 – E-Control/ACER
   (Zadeva T-671/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Energija - Uredba (ES) št. 713/2009 - Uredba (ES) št. 714/2009 - Mnenje ACER - Odločbe nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne električne zmogljivosti - Regija Srednjevzhodna Evropa - Združljivost - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost))
   (2016/C 462/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: F. Schuhmacher, odvetnik)

      Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER) (zastopnik: E. Tremmel, agent)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti mnenja ACER št. 09/2015 z dne 23. septembra 2015 v zvezi z združljivostjo odločb nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne zmogljivosti v srednjevzhodni Evropi z Uredbo (ES) št. 714/2009, vključno s Smernicami za upravljanje in dodeljevanje razpoložljive prenosne zmogljivosti povezav med nacionalnimi omrežji, zajetimi v Prilogi I k tej uredbi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Postopek s predlogi za intervencijo Republike Avstrije, Republike Poljske, Wirtschaftskammer Österreich, Verbund AG in Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. se ustavi.

               3.

               Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) nosi svoje stroške in stroške Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER), vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               4.

               Republika Avstrija, Republika Poljska, Wirtschaftskammer Österreich, Verbund AG in Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. nosijo vsak svoje stroške v zvezi s predlogi za intervencijo.

      (1)  JO C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva F-67/15: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. julija 2016 – Opreana/Komisija (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenec – Začasni uslužbenec na stalnem delovnem mestu – Nepodaljšanje pogodbe za določen čas – Nosečnost – Akt, ki posega v položaj – Nepristojnost avtorja akta, ki posega v položaj – Pravica do izjave – Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/31

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. julija 2016 – Opreana/Komisija
      (Zadeva F-67/15) (1)

      ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Začasni uslužbenec na stalnem delovnem mestu - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas - Nosečnost - Akt, ki posega v položaj - Nepristojnost avtorja akta, ki posega v položaj - Pravica do izjave - Dolžnost skrbnega ravnanja))
      (2016/C 364/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Luisa Opreana (Arlon, Belgija) (zastopnika: sprva A. Salerno, odvetnik, nato A. Salerno in P. Singer, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in F. Simonetti, agenta)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke po njenem izteku, ob koncu njene nosečnosti.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropske komisije o nepodaljšanju pogodbe začasne uslužbenke L. Opreana, ki se je iztekla 31. avgusta 2014, se razglasi za nično.

                  2.

                  Evropska komisija nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila L. Opreana.

         (1)  UL C 213, 29.6.2015, str. 50.


title: Zadeva T-191/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. maja 2016 – SLE Schuh/EUIPO – Vigoss Tekstil Konfeksiyon (VIOS)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. maja 2016 – SLE Schuh/EUIPO – Vigoss Tekstil Konfeksiyon (VIOS)
   (Zadeva T-191/15) (1)

   (2016/C 279/56)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva T-25/13: Tožba, vložena 21. januarja 2013 – Mäurer & Wirtz proti UUNT – Sacra (4711 Aqua Mirabilis)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/27

         Tožba, vložena 21. januarja 2013 – Mäurer & Wirtz proti UUNT – Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
   (Zadeva T-25/13)
   2013/C 71/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Nemčija) (zastopnik: T. Schulte-Beckhausen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sacra Srl (Benetke, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. novembra 2012 v zadevi R 1601/2011-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožbe in pritožbenega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „4711 Aqua Mirabilis“ za proizvode iz razreda 3 – Prijava znamke Skupnosti št. 8 988 181

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Sacra Srl

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „Aqua Admirabilis“ za proizvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se deloma ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 7(1) in (2) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva F-23/15: Tožba, vložena 9. februarja 2015 – ZZ/Komisija

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/42

         Tožba, vložena 9. februarja 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-23/15)
   (2015/C 127/60)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeči stranki izrečena disciplinska kazen v obliki opomina.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba organa za imenovanja z dne 15. aprila 2014, s katero je bila tožeči stranki izrečena disciplinska kazen v obliki opomina, naj se razglasi za nično;

               —

               plačilo stroškov postopka naj se na podlagi člena 87 Poslovnika Sodišča za uslužbence naloži toženi stranki.


title: Zadeva C-200/15: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 16. junija 2016 – Evropska komisija/Portugalska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 110 PDEU — Notranja obdavčenja — Diskriminatorna obdavčenja — Rabljena motorna vozila, uvožena iz drugih držav članic — Določitev obdavčljive vrednosti — Stopnja zmanjšanja vrednosti)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/10

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 16. junija 2016 – Evropska komisija/Portugalska republika
   (Zadeva C-200/15) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Člen 110 PDEU - Notranja obdavčenja - Diskriminatorna obdavčenja - Rabljena motorna vozila, uvožena iz drugih držav članic - Določitev obdavčljive vrednosti - Stopnja zmanjšanja vrednosti))
   (2016/C 305/14)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Wasmeier in P. Guerra e Andrade, agenta)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, A. Cunha, A. Brigas Afonso in N. da Silva Vitorino, agenti)

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da je za določitev obdavčljive vrednosti rabljenih vozil, ki so bila na portugalsko ozemlje pripeljana iz druge države članice, uporabila sistem v zvezi z izračunom zmanjšanja vrednosti vozil, ki ne upošteva zmanjšanja vrednosti teh vozil v prvem letu njihove uporabe niti zmanjšanja vrednosti, ki v primerih vozil, ki so rabljena več kot pet let, presega 52 %, ni izpolnila obveznosti iz člena 110 PDEU.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva T-548/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Španija/Komisija (Carinska unija — Uvoz izdelkov iz tuna iz Ekvadorja — Naknadna izterjava uvoznih dajatev — Zahteva za neizterjavo uvoznih dajatev — Člena 220(2)(b) in 236 Uredbe (EGS) št. 2913/92 — Obvestilo uvoznikom, objavljeno v Uradnem listu — Dobra vera — Zahteva za odpust uvoznih dajatev — Člen 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Španija/Komisija
   (Zadeva T-548/14) (1)

   ((Carinska unija - Uvoz izdelkov iz tuna iz Ekvadorja - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Zahteva za neizterjavo uvoznih dajatev - Člena 220(2)(b) in 236 Uredbe (EGS) št. 2913/92 - Obvestilo uvoznikom, objavljeno v Uradnem listu - Dobra vera - Zahteva za odpust uvoznih dajatev - Člen 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92))
   (2017/C 038/33)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Arenas, A. Caeiros, B.-R. Killmann, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti člena 2 Sklepa Komisije C(2014) 3007 final z dne 15. maja 2014, s katerim je bilo ugotovljeno, da je v konkretnem primeru odpust uvoznih dajatev upravičen za nek znesek, ni pa upravičen za nek drug znesek (REM 03/2013).

      Izrek

               1.

               Člen 2 Sklepa Komisije C(2014) 3007 final z dne 15. maja 2014, s katerim je bilo ugotovljeno, da je v konkretnem primeru odpust uvoznih dajatev upravičen za nek znesek, ni pa upravičen za nek drug znesek (REM 03/2013), se razglasi za ničen.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 315, 15.9.2014.