title: Zadeva C-384/13: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 4. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Estación de Servicio Pozuelo 4 SL/GALP Energía España SAU (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Omejevalni sporazumi — Člen 81 ES — Pogodba o izključni dobavi naftnih proizvodov — Uredba (EGS) št. 1984/83 — Člen 12(2) — Uredba (ES) št. 2790/1999 — Členi 4(a) in 5(a) — Trajanje ekskluzivnosti — Sporazum manjšega pomena)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/3

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 4. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Estación de Servicio Pozuelo 4 SL/GALP Energía España SAU
   (Zadeva C-384/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Omejevalni sporazumi - Člen 81 ES - Pogodba o izključni dobavi naftnih proizvodov - Uredba (EGS) št. 1984/83 - Člen 12(2) - Uredba (ES) št. 2790/1999 - Členi 4(a) in 5(a) - Trajanje ekskluzivnosti - Sporazum manjšega pomena))
   (2015/C 056/03)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki

      Tožeča stranka: Estación de Servicio Pozuelo 4 SL

      Tožena stranka: GALP Energía España SAU

      Izrek

               1.

               Pogodba, kot je ta iz postopka v glavni stvari, s katero je v korist dobavitelja naftnih proizvodov ustanovljena stavbna pravica zato da ta zgradi bencinski servis in ga odda lastniku zemljišča in v kateri se slednjemu nalaga dolgotrajna obveznost izključne nabave, načeloma nima učinka znatnega omejevanja konkurence in torej ni zajeta s prepovedjo iz člena 81(1) ES, če tržni delež dobavitelja ne presega 3 %, medtem ko kumulativni tržni delež treh drugih dobaviteljev znaša okoli 70 % in trajanje te pogodbe ni očitno pretirano glede na povprečno trajanje pogodb, ki se na splošno sklepajo na zadevnem trgu, kar preveri predložitveno sodišče.

               2.

               Člen 12(2) Uredbe Komisije (ES) št. 2790/1999 z dne 22. decembra 1999 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj je treba razlagati tako, da je pogodba, ki velja 31. maja 2000 in ki vsebuje klavzulo o prepovedi konkurence ter izpolnjuje pogoje za izjemo iz Uredbe Komisije (EGS) št. 1984/83 z dne 22. junija 1983 o uporabi člena 85(3) Pogodbe za skupine sporazumov o izključni distribuciji kot je bila spremenjena s Uredbo Komisije (ES) št. 1582/97 z dne 30. julija 1997, vendar pa ne izpolnjuje pogojev iz Uredbe št. 2790/1999, izvzeta iz prepovedi iz člena 81(1) ES do 31. decembra 2001.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Zadeva T-316/04: Tožba Wam spa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. avgusta 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/46

         Tožba Wam spa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. avgusta 2004
   (Zadeva T-316/04)
   (2004/C 262/88)
   Jezik postopka: italijanščina
   Wam spa, ki ga zastopa l'avvocato Ernesto Giuliani, je dne 2. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično dokončno odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 19. maja 2004, št. K(2004) 1812, o državnih pomočeh, ki jih je Italija dodelila Wam spa med leti 1995 do 2000, kolikor Wam spa pomoči smatra in razglaša za združljive s skupnim trgom;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Na podlagi pritožbe Morton Machine Company Limited je Komisija glede na dve finančni olajšavi, ki jih je Italija dodelila Wam spa od leta 1995 do 2000, sklenila sprožiti v členu 88(2) ES predvidene formalne postopke preiskave. Z izpodbijano odločbo je ugotovila, da so ti ukrepi državnih pomoči nezdružljivi s skupnim trgom, s čimer kršijo člen 87 ES.
   V utemeljitev svoje zahteve tožeča stranka zatrjuje:

               —

               da je Komisija s svojim ravnanjem kršila splošna načela nepristranskosti, avtonomije, neodvisnosti, enakosti in poštenja, s tem ko ni objektivno obravnavala pritožbe Morton Machine Limited in tako brez utemeljitve zavrnila predlog tožeče stranke za povrnitev plačila razlike med tržnimi obrestmi, ki jih je tožeča stranka uporabila v času plačila posameznih obrokov, in obrestmi, ki naj bi se uporabile pri upoštevnih finančnih olajšavah;

               —

               da je Komisija kršila oziroma napačno uporabila člen 87 ES s tem, ko je presodila, da so dodeljene pomoči tožeči stranki nezdružljive s skupnim trgom, ker bi lahko izkrivljale konkurenco znotraj Skupnosti, čeprav tožeča stranka in Morton Machine Limited nista bila v konkurenčnem razmerju, saj industrijskih mešalnih strojev tožeča stranka ni ne proizvajala ne prodajala, in Wam Engineering Limited ni hčerinska družba tožeče stranke, pač pa samostojna družba s sedežem v Združenem kraljestvu po angleškem pravu;

               —

               da je Komisija kršila člen 87(2) ES s tem, ko je ugotovila, da naj bi bile tožeči stranki v skladu z italijanskim zakonom, natančneje zakonom št. 394 z dne 29. julija 1981, ki ga je Komisija razglasila za skladnega s pravom Skupnosti, dodeljene državne pomoči protipravne, oziroma je Komisija v vsakem primeru kršila načelo pravne varnosti Skupnosti, ker ni izdala nobenega predpisa glede pomoči za dejavnosti gospodarskega prodiranja držav izven Evropske unije;

               —

               da je Komisija kršila člena 87 in 88 ES oziroma ju je napačno uporabila, s tem ko je ugotovila, da naj ne bi bila predložena pravna podlaga dodeljenih pomoči, in jih le na podlagi manjkajoče prijave razglasila za nezdružljive s skupnim trgom, in ne na temelju ustrezne vsebinske presoje;

               —

               da je Komisija kršila člen 87 ES in člen 2(b) Uredbe ES št. 69/2001 s tem, ko je označila pomoči – ki niso v nobeni povezavi s katerokoli količino izvoznega blaga, ampak gre le za poskus prodreti na trge izven Evropske unije - kot izvozne pomoči in s tem zanjo izključila uporabo pravila „de minimis“.

         Poleg tega je Komisija v več pogledih kršila dolžnost obrazložitve kot tudi načela pravičnosti, enakosti in pravilnega upravljanja.


title: Zadeva T-356/12: Tožba, vložena 6. avgusta 2012 – Debonair Trading Internacional proti UUNT – Ibercosmetica (SÔ:UNIC)

text:
               13.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/12

         Tožba, vložena 6. avgusta 2012 – Debonair Trading Internacional proti UUNT – Ibercosmetica (SÔ:UNIC)
   (Zadeva T-356/12)
   2012/C 311/16
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Debonair Trading Internacional Lda (Funcha, Madeira) (zastopnik: T. Alkin, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ibercosmetica, SA de CV (Mexico City, Mehika)

      Predloga

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. junija 2012 v zadevi R 1033/2011-4 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SÔ:UNIC“, za proizvode in storitve iz razreda 3 – prijava znamke Skupnosti št. 8197972

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: Serija 24 znamk Skupnosti, mednarodnih znamk, znamk registriranih v Združenem kraljestvu in na Irskem, ki jih tvori beseda „SO“ skupaj z drugim materialom, za proizvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009;

               —

               kršitev Pravila 15(2)(b)(iii) Uredbe Komisije št. 2868/95; in

               —

               kršitev člena 8(4) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-53/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2012 – CF Sharp Shipping Agencies proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Obveznost obrazložitve)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2012 – CF Sharp Shipping Agencies proti Svetu
   (Zadeva T-53/12) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Obveznost obrazložitve)
   2012/C 379/40
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd (Singapur, Singapur) (zastopniki: S. Drury, solicitor, K. Adamantopoulos in J. Cornelis, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in V. Piessevaux, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 319, str. 11) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe št. 961/2010 se razglasita za nični v delih, v katerih je družba CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd vpisana v seznam v Prilogi VIII Uredbe št. 961/2010.

               2.

               Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010 se razglasi za nično v delu, v katerem je družba CF Sharp Shipping Agencies vpisana v seznam v Prilogi IX.

               3.

               Postopek se v zvezi s predlogom družbe CF Sharp Shipping Agencies, naj se Uredba št. 961/2010 in Izvedbena uredba št. 1245/2011 razglasita za nični s takojšnjim učinkom, ustavi.

               4.

               V preostalem se tožba zavrne.

               5.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 89, 24.3.2012.


title: Zadeva T-884/16: Tožba, vložena 15. decembra 2016 – Multiconnect/Komisija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/53

         Tožba, vložena 15. decembra 2016 – Multiconnect/Komisija
   (Zadeva T-884/16)
   (2017/C 038/69)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Multiconnect GmbH (München, Nemčija) (zastopniki: J. M. Schultze, S. Pautke in C. Ehlenz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               akte Komisije s strani oddelka za nadzor nad združevanjem podjetij pri generalnem direktoratu za konkurenco v okviru izvajanja tretjega pogoja („non-MNO-Remedy“) iz Sklepa M.7018, zlasti njeno mnenje, izraženo v elektronski pošti z dne 11. oktobra 2016 in z dne 29. oktobra 2016, ki non-MNO-Remedy ob izključitvi operaterjev mobilnih virtualnih omrežij, kot je tožeča stranka, omejuje zgolj na ponudnike storitev, razglasi za nične;

               —

               podredno, Sklep C(2014) 4443 final v zadevi M.7018 razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev Pogodb ali pravnega pravila, ki ga je treba uporabiti za njihovo izvajanje.
               Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka pri razlagi in uporabi Sklepa C(2014) 4443 final v zadevi M.7018 ter ustreznih zavez napačno uporabila pravo s tem, da je tako imenovani „non-MNO-Remedy“, s katerim se je družba Telefónica zavezala, da bo tretjim omogočila dostop do 4G storitev na veleprodajnem trgu mobilne telefonije, v obravnavani zadevi omejila na tretje s poslovnim modelom ponudnika storitev in ni dovolila, da bi družba Telefónica v skladu z „non-MNO-Remedy“ omogočila dostop do 4G storitev tretjim v okviru poslovnega modela operaterja mobilnega virtualnega omrežja.

               2.

               Drugi podredni tožbeni razlog: kršitev Pogodb ali pravnega pravila, ki ga je treba uporabiti za njihovo izvajanje, ter očitna napaka pri presoji in pomanjkljiva obrazložitev, ker naj bi bilo v Sklepu C(2014) 4443 final napačno domnevano, da lahko zaveze družbe Telefónica odpravijo vsakršne dvome v zvezi s konkurenco.


title: Zadeva F-97/15: Tožba, vložena 1. julija 2015 – ZZ/Komisija

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/85

         Tožba, vložena 1. julija 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-97/15)
   (2015/C 294/104)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti končne odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se nezakonitost člena 9 splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom;

               —

               sklep z dne 14. oktobra 2014 o potrditvi prenosa pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila pred začetkom dela, na podlagi splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011 naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-431/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 7. avgusta 2015 vložilo Audiencia Provincial de Cantabria (Španija) – Liberbank, S.A./Rafael Piris del Campo

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 7. avgusta 2015 vložilo Audiencia Provincial de Cantabria (Španija) – Liberbank, S.A./Rafael Piris del Campo
   (Zadeva C-431/15)
   (2015/C 354/24)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Cantabria – Sección 4

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Liberbank, S.A.

      Tožena stranka: Rafael Piris del Campo

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je omejitev retroaktivnih učinkov ničnosti pogoja o minimalni obrestni meri, vključenega v potrošniško pogodbo, zaradi njegove nepoštenosti skladna z načelom nezavezujočnosti in členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               2.

               Ali je ohranitev učinkov, ki jih ima pogoj o minimalni obrestni meri, vključen v potrošniško pogodbo, ki je bil zaradi nepoštenosti razglašen za ničnega, skladna s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               3.

               Ali je omejitev retroaktivnih učinkov ničnosti pogoja o minimalni obrestni meri, vključenega v potrošniško pogodbo, zaradi njegove nepoštenosti, ker naj bi obstajala nevarnost resnih težav za gospodarski javni red in dobro vero, skladna s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               4.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je ob vložitvi posamične tožbe zaradi ničnosti nepoštenega pogoja, vključenega v potrošniško pogodbo, to, da se domneva nevarnost resnih težav za gospodarski javni red, skladno s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah ali pa je treba to nevarnost presoditi in ugotoviti ob upoštevanju konkretnih ekonomskih podatkov, na podlagi katerih se sklepa o makroekonomskem vplivu podelitve retroaktivnih učinkov ničnosti nepoštenega pogoja?

               5.

               Ali je ob vložitvi posamične tožbe zaradi ničnosti nepoštenega pogoja, vključenega v potrošniško pogodbo, to, da se nevarnost resnih težav za gospodarski javni red presodi tako, da se upošteva gospodarske učinke, ki bi jih imela morebitna vložitev posamičnih tožb s strani velikega števila potrošnikov, skladno s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 [o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah]? Ali pa je, nasprotno, treba nevarnosti presoditi ob upoštevanju gospodarskega vpliva konkretne posamične tožbe, ki jo vloži potrošnik, na gospodarstvo?

               6.

               Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, ali je to, da se za ugotovitev dobre vere abstraktno presodi ravnanje katerega koli prodajalca ali ponudnika, skladno s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               7.

               Ali pa je, nasprotno, treba v skladu z razlago člena 6 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah dobro vero presoditi in ugotoviti v vsakem konkretnem primeru ob upoštevanju konkretnega ravnanja prodajalca ali ponudnika pri sklepanju pogodbe in vključitvi nepoštenega pogoja vanjo?

      (1)  UL L 95, str. 29.


title: Zadeva C-171/09: Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 2. decembra 2009 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/28

         Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 2. decembra 2009 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-171/09) (1)

   2010/C 51/49

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-10/10: Tožba, vložena 8. januarja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/38

         Tožba, vložena 8. januarja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-10/10)
   2010/C 63/60
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal, W. Mölls, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Republika Avstrija ni izpolnila obveznosti iz člena 56 ES in člena 40 Pogodbe o EGP, s tem da je dopustila možnost odbitka davka za donacije raziskovalnim in izobraževalnim ustanovam le v primeru ustanov s sedežem v Avstriji;

               —

               Republiki Avstriji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju Komisije spadajo donacije za raziskovalne in izobraževalne ustanove, ki zasledujejo neznanstvene cilje, pod prost pretok kapitala na podlagi člena 56 ES. Avstrijski predpisi dopuščajo zgolj davčni odbitek za donacije tovrstnim ustanovam znotraj države, ne pa odbitka za donacije podobnim ustanovam v drugih državah članicah, oziroma v drugih državah Evropskega gospodarskega prostora. S tem naj bi bila kršena člena 56 ES in 40 Pogodbe o EGP.
   Republika Avstrija ta predpis upravičuje s tem, da gre za dopustno omejitev olajšave na področju donacij, ki razbremenjuje državo njene sicer pripadajoče obveznosti financiranja. To je med drugim razvidno iz sodbe Sodišča v zadevi Centro di Musicologia Walter Stauffer, C-396/04. (1)

   Komisija tej utemeljitvi nasprotuje. V spornih predpisih ni razlikovanja na podlagi geografskih meril in so neodvisni od cilja ustanov, ki prejmejo donacijo. Poleg tega naj ne bi bil dokazan medsebojni vpliv, ki ga zatrjuje Republika Avstrija, med neposrednim državnim financiranjem in zasebnimi donacijami, ki jih bremenijo davki. Celo če bi obstajal medsebojni vpliv, kot zatrjuje Republika Avstrija, po mnenju Komisije to ne bi upravičilo omejitve prostega pretoka kapitala, ker pri tem ne gre za kvalificirane, davčno sistematične interese v smislu sodbe Sodišča v zadevi Bachmann (2), C-204/90.

      (1)  Sodba z dne 14. septembra 2006 v zadevi Centro di Musicologia Walter Stauffer (C-386/04, ZOdl., str. I-8203).

      (2)  Sodba z dne 28. januarja 1992 v zadevi Bachmann (C-204/90, Recueil, str. I-249).


title: Zadeva C-294/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla Łodzi – Śródmieścia (Poljska) 25. maja 2016 – kazenski postopek zoper J. Z.

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla Łodzi – Śródmieścia (Poljska) 25. maja 2016 – kazenski postopek zoper J. Z.
   (Zadeva C-294/16)
   (2016/C 296/27)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy dla Łodzi – Śródmieścia

      Stranka v postopku v glavni stvari

   J. Z.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 26(1) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) (1) v povezavi s členom 6(1) in (3) Pogodbe o Evropski uniji in členom 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da pojem „pripor“ zajema tudi ukrepe elektronskega nadzora gibanja osebe, na katero se nanaša nalog za prijetje, ki jih v povezavi s hišnim zaporom izvaja izvršitvena država članica?

      (1)  UL L 190, str. 1.


title: Zadeva T-280/06: Tožba, vložena 4. oktobra 2006 — Italijanska republika proti Komisiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/62

         Tožba, vložena 4. oktobra 2006 — Italijanska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-280/06)
   (2006/C 294/123)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               dopis Evropske komisije, Generalnega direktorata za regionalno politiko, z dne 24.07.2006, št. 06626 — Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem — katerega predmet je izplačilo zneskov Komisije, ki se razlikujejo od zahtevanega zneska, naj se razglasi za ničnega. Ref. Program POR za Sicilijo (št. CCI 1999 IT 61 PO 011)

               —

               vsi povezani in izhodiščni akti naj se razglasijo za nične ter naj se posledično naloži Komisiji Evropskih skupnosti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot tisti v zadevi Italijanska republika proti Komisiji, T-345/04 (1).

      (1)  UL C 262, 23.10.2004, str. 55.


title: Združene zadeve od T-60/04 do T-64/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2007 – Budějovický Budvar proti UUNT – Anheuser-Busch (BUD) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti BUD – Označba porekla, registrirana na podlagi Lizbonskega aranžmaja – Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94 – Zavrnitev ugovora )

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2007 – Budějovický Budvar proti UUNT – Anheuser-Busch (BUD)
   (Združene zadeve od T-60/04 do T-64/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BUD - Označba porekla, registrirana na podlagi Lizbonskega aranžmaja - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94 - Zavrnitev ugovora“)
   (2007/C 170/36)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Češka republika) (zastopnik: F. Fajgenbaum, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in I. de Medrano Caballero, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Združene države) (zastopniki: sprva V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart in B. Goebel, nato V. von Bomhard, A. Renck, D. Ohlgart in B. Goebel, odvetniki)
   Predmet
   Predlog za razveljavitev petih odločb drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. decembra 2003 (zadeve R 107/2003-2, R 111/2003-2, R 114/2003-2, R 115/2003-2 in R 122/2003-2) v zvezi s postopki z ugovorom med družbama Budějovický Budvar, národní podnik in Anheuser-Busch, Inc.
   Izrek

               1)

               Tožbe v združenih zadevah od T-60/04 do T-64/04 se zavrnejo.

               2)

               Budějovický Budvar, národní podnik nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva T-143/09 P: Pritožba, ki jo je 8. apríla 2009 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 29. januarja 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi Petrilli proti Komisiji (F-98/07)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/41

         Pritožba, ki jo je 8. apríla 2009 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 29. januarja 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi Petrilli proti Komisiji (F-98/07)
   (Zadeva T-143/09 P)
   2009/C 153/80
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in B. Eggers, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Nicole Petrilli (Woluwé-Saint-Étienne, Belgija)

      Predloga pritožnice:

               —

               sodba Sodišča za uslužbence z dne 29. januarja 2009 v zadevi Petrilli, F-98/07, naj se razveljavi; in

               —

               odloči naj se, da vsaka stranka nosi svoje stroške na tej stopnji in na stopnji pred Sodiščem za uslužbence.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija s to pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 29. januarja 2009, ki je bila izdana v zadevi Petrilli proti Komisiji, F-98/07, s katero je Sodišče za uslužbence razglasilo ničnost odločbe Komisije z dne 20. julija 2007, s katero je bila zavrnjena prošnja za podaljšanje pogodbe začasnega pogodbenega uslužbenca v korist zadevne osebe.
   Komisija v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge:

               —

               Sodišče za uslužbence bi po mnenju Komisije moralo tožbo razglasiti za nedopustno zato, ker odločba, ki je bila razglašena za nično, ni vsebovala nobenega dejanskega in poglobljenega ponovnega preizkusa osebnega položaja zadevne osebe;

               —

               napačna uporaba prava, ker je Sodišče za uslužbence presodilo, da je s pravilom šestih let iz odločbe C(2004)1597/6 z dne 28. aprila 2004 o najdaljšem trajanju zaposlitve nestalnega osebja služb Komisije (1) kršen člen 88 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti;

               —

               napačna uporaba prava, ker je Sodišče za uslužbence presodilo, da zgolj nezakonitost pravila šestih let zadostuje za nastanek nepogodbene odgovornosti Komisije, ne da bi poleg tega preverilo, ali je Komisija pri presoji interesa službe, s tem da ni podaljšala pogodbe zadevne osebe, očitno in hudo kršila svojo široko diskrecijsko pravico.

      (1)  Objavljena v Upravnem obvestilu št. 75-2004 z dne 24. junija 2004.


title: Zadeva T-9/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. marca 2010 – Grupo Promer Mon Graphic proti UUNT – PepsiCo (Okrogel promocijski izdelek) ( Model Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki je okrogel promocijski izdelek — Prejšnji model Skupnosti — Razlog ničnosti — Kolizija — Neobstoj drugačnega celotnega vtisa — Pojem kolizije — Zadevni izdelek — Stopnja svobode oblikovalca — Seznanjeni uporabnik — Člena 10 in 25(1)(d) Uredbe (ES) št. 6/2002 )

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. marca 2010 – Grupo Promer Mon Graphic proti UUNT – PepsiCo (Okrogel promocijski izdelek)
   (Zadeva T-9/07) (1)

   („Model Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki je okrogel promocijski izdelek - Prejšnji model Skupnosti - Razlog ničnosti - Kolizija - Neobstoj drugačnega celotnega vtisa - Pojem kolizije - Zadevni izdelek - Stopnja svobode oblikovalca - Seznanjeni uporabnik - Člena 10 in 25(1)(d) Uredbe (ES) št. 6/2002“)
   2010/C 113/61
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Grupo Promer Mon Graphic, SA (Sabadell, Španija) (zastopnik: R. Almaraz Palmero, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: PepsiCo, Inc. (New York, Združene države) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega Odbora za pritožbe UUNT z dne 27. oktobra 2006 (zadeva R 1001/2005-3), ki se nanaša na postopek za razglasitev ničnosti med Grupo Promer Mon Graphic, SA in PepsiCo, Inc.

      Izrek

               1.

               Odločba tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 27. oktobra 2006 (zadeva R 1001/2005-3) se razveljavi.

               2.

               UUNT in PepsiCo, Inc. nosita svoje stroške in stroške, ki so v postopku pred Splošnim sodiščem nastali družbi Grupo Promer Mon Graphic, SA.

               3.

               UUNT in PepsiCo nosita svoje stroške in stroške, ki so v postopku pred Splošnim sodiščem nastali družbi Grupo Promer Mon Graphic.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva T-27/15 P: Pritožba, ki jo je 20. januarja 2015 vložila Evropska agencija za zdravila (EMA) zoper sodbo, ki jo je 13. novembra 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-2/12, Hristov/Komisija in EMA

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/32

         Pritožba, ki jo je 20. januarja 2015 vložila Evropska agencija za zdravila (EMA) zoper sodbo, ki jo je 13. novembra 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-2/12, Hristov/Komisija in EMA
   (Zadeva T-27/15 P)
   (2015/C 118/41)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska agencija za zdravila (EMA) (zastopniki: J. Currall, N. Nikolova in C. Petrova)

      Drugi stranki v postopku: Emil Hristov, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 13. novembra 2014, izdano v zadevi F-2/12, Hristov/Komisija in EMA;

               —

               zadevo vrne v odločanje Sodišču za uslužbence, da bo odločilo o drugih pritožbenih razlogih;

               —

               pridrži odločitev o stroških pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri razloge.

               —

               Sodišče za uslužbence naj bi kršilo pravo Unije s tem, da je načelu dobrega upravljanja priznalo obseg, ki naj ga ne bi imelo.

               —

               Podredno naj bi Sodišče za uslužbence kršilo načelo sorazmernosti s tem, da pred razglasitvijo ničnosti ni preverilo, ali bi lahko kršitev načela sorazmernosti vplivala na vsebino izpodbijanega sklepa.

               —

               Še bolj podredno naj bi Sodišče za uslužbence vsekakor kršilo pravo Unije s tem, da ni uravnotežilo zadevnih interesov in da ni omejilo učinkov sodbe.

               —

               Najbolj podredno naj bi Sodišče za uslužbence kršilo pravo Unije s tem, da je presodilo, da nepravilnost sklepa Komisije nujno povzroči, da je tudi sklep, ki ga je sprejela EMA, nepravilen.


title: Zadeva C-226/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 27. januarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Köln – Nemčija) – Hannelore Adams proti Germanwings GmbH

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/8

         Sklep predsednika Sodišča z dne 27. januarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Köln – Nemčija) – Hannelore Adams proti Germanwings GmbH
   (Zadeva C-226/10) (1)

   2011/C 120/16
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva C-272/07: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 24. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Javna naročila – Direktiva 2004/18/ES – Usklajevanje postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/12

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 24. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-272/07) (1)

   (Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Usklajevanje postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 209/17)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Stromsky in D. Kukovec, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, 2004, str. 114), v predvidenem roku.
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, ko v predvidenem roku ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-500/13: Tožba, vložena 13. septembra 2013 – Seatech International in drugi proti Komisiji

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/16

         Tožba, vložena 13. septembra 2013 – Seatech International in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-500/13)
   2013/C 377/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Seatech International, Inc. (Cartagena, Kolumbija); Tuna Atlantic, Ltda (Cartagena); in Comextun, Ltda (Cartagena) (zastopnik: F. Foucault, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               za nično razglasi izvedbeno Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 672/2013 z dne 15. julija 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 468/2010 o oblikovanju seznama EU plovil, ki opravljajo nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov v delu, kjer je za plovilo, ki opravlja tak ribolov, označena ladja Marta Lucia R.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo, da je bila ladja Marta Lucia R izbrisana iz seznama plovil, ki opravljajo nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov, ki ga vodi Ameriška komisija za tropskega tuna, zato naj bi bilo treba to ladjo izbrisati tudi iz seznama Evropske unije plovil, ki se ukvarjajo s tako dejavnostjo.


title: Sodba Sodišča z dne 6. decembra 2013 v zadevi E-17/13 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Država pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2009/44/ES – Neizpolnitev obveznosti prenosa v nacionalno zakonodajo)

text:
               27.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/16

      SODBA SODIŠČA

   z dne 6. decembra 2013
   v zadevi E-17/13
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Država pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2009/44/ES – Neizpolnitev obveznosti prenosa v nacionalno zakonodajo)
   2014/C 88/13
   V zadevi E-17/13, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija, ker v predpisanem roku ni sprejela ali uradno obvestila Nadzornega organa Efte o sprejetju vseh ukrepov, potrebnih za izvajanje člena 2 akta iz točke 16b, prva alinea, Priloge IX in točke 4, prva alinea, Priloge XII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o spremembi Direktive 98/26/ES o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev in Direktive 2002/47/ES o dogovorih o finančnem zavarovanju glede povezanih sistemov in bančnih posojil), kakor je bil prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik poročevalec Per Christiansen in sodnik Páll Hreinsson, 6. decembra 2013 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje člena 2 akta iz točke 16b, prva alinea, Priloge IX in točke 4, prva alinea, Priloge XII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o spremembi Direktive 98/26/ES o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev in Direktive 2002/47/ES o dogovorih o finančnem zavarovanju glede povezanih sistemov in bančnih posojil), kakor je bil prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Republiki Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Združeni zadevi C-25/14 in C-26/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. decembra 2015 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) in drugi (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT in drugi (C-26/14) (Predhodno odločanje — Člen 56 PDEU — Svoboda opravljanja storitev — Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije — Zahteva po preglednosti — Področje uporabe te zahteve — Nacionalne kolektivne pogodbe — Sistem dodatnega kolektivnega zavarovanja — Socialni partnerji in njihova določitev samo ene zavarovalnice za upravljanje tega sistema — Razširitev tega sistema z ministrskim odlokom na vse delavce in delodajalce v zadevni panogi — Časovna omejitev učinkov predhodne odločbe Sodišča)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. decembra 2015 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) in drugi (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT in drugi (C-26/14)
   (Združeni zadevi C-25/14 in C-26/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 56 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije - Zahteva po preglednosti - Področje uporabe te zahteve - Nacionalne kolektivne pogodbe - Sistem dodatnega kolektivnega zavarovanja - Socialni partnerji in njihova določitev samo ene zavarovalnice za upravljanje tega sistema - Razširitev tega sistema z ministrskim odlokom na vse delavce in delodajalce v zadevni panogi - Časovna omejitev učinkov predhodne odločbe Sodišča))
   (2016/C 068/04)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL (C-26/14)

      Tožene stranke: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) in drugi (C-25/14), Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT in drugi (C-26/14)

      Izrek

   Zahteva po preglednosti, ki izhaja iz člena 56 PDEU, nasprotuje temu, da država članica na vse delodajalce in delavce ene panoge razširi kolektivni sporazum, ki so ga sklenila predstavniška združenja delodajalcev in delavcev v panogi in ki dodeli upravljanje sistema obveznega dodatnega kolektivnega zavarovanja za delavce v tej panogi le enemu gospodarskemu subjektu, ki so ga izbrali socialni partnerji, medtem ko nacionalna zakonodaja ne določa ustrezne obvestitve javnosti, ki bi pristojnemu javnemu organu omogočala, da v celoti upošteva informacije, predložene v zvezi z obstojem ugodnejše ponudbe.
   Učinki te sodbe se ne nanašajo na kolektivne sporazume v zvezi z določitvijo edinega upravljavca sistema dodatnega kolektivnega zavarovanja, ki je z odločitvijo javnega organa postal obvezen za vse delodajalce in delavce v panogi pred datumom razglasitve te sodbe, to pa ne posega v pravna sredstva, vložena pred tem datumom.

      (1)  UL C 85, 22.3.2014.


title: Zadeva T-379/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  25. oktobra 2005  — Peek & Cloppenburg proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Besedna znamka Cloppenburg — Absolutni razlog za zavrnitev registracije — Opisni značaj — Geografski izvor — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2005 — Peek & Cloppenburg proti UUNT
   (Zadeva T-379/03) (1)

   („Znamka Skupnosti - Besedna znamka Cloppenburg - Absolutni razlog za zavrnitev registracije - Opisni značaj - Geografski izvor - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2005/C 330/48)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: najprej U. Hildebrandt, nato P. Lange, P. Wilbert in A. Auler, nato P. Lange, P. Wilbert, A. Auler in J. Steinberg, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: najprej D. Schennen in G. Schneider, nato A. von Mühlendahl, D. Schennen in G. Schneider, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. avgusta 2003 (R 105/2002-4) glede zahteve za registracijo besednega znaka Cloppenburg kot znamke Skupnosti.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. avgusta 2003 (R 157/2002-4) se razveljavi.

               2)

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004


title: Zadeva T-318/10: Tožba, vložena 23. julija 2010 – Consorzio del vino nobile di Montepulciano in drugi proti Komisiji

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/23

         Tožba, vložena 23. julija 2010 – Consorzio del vino nobile di Montepulciano in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-318/10)
   ()
   2010/C 260/32
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Consorzio del vino nobile di Montepulciano (Montepulciano, Italija), Contucci di Alamanno Contucci & C. Società Agricola Sas (Montepulciano, Italija), Villa S. Anna Società Semplice Agricola di Fabroni Anna S. E M. Società Seplice (Montepulciano, Italija), Il Conventino Società Agricola per Azioni (Montepulciano, Italija) (zastopniki: D. Dodaro, S. Cianciullo, G. Brini, G. Nazzi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasi naj se ničnost in neveljavnost oziroma, v vsakem primeru, naj se razveljavi spremembo, ki je bila z izpodbijano uredbo vnesena v Prilogo XV Uredbe Komisije (ES) št. 607/2009 v delu, v katerem tehnično napako, ki jo je treba popraviti, napačno opredeli kot da gre zgolj za vpis poimenovanja sorte vinske trte „Montepulciano“ v del B navedene priloge, tako da se za zaščiteno označbo porekla „vino nobile di Montepulciano“ uporabi drugačna ureditev, določena z Uredbo 607/09 v členu 62(3) in (4), ne da bi bil upoštevan njen dejansko poseben značaj.

               —

               Podredno, razglasi naj se ničnost in neveljavnost oziroma, v vsakem primeru, naj se razveljavi spremembo, ki je bila z izpodbijano uredbo vnesena v Prilogo XV, v delu, v katerem je za prenos – v del A navedene priloge – poimenovanja sorte vinske trte „Montepulciano“ na podlagi člena 62(3) Uredbe 607/09, katerega predmet je poimenovanje vinskih trt, ki vsebujejo oziroma so sestavljene iz zaščitene označbe porekla, navedla zaščiteno označbo porekla zgolj z izrazom „Montepulciano“, pri čemer je opustila tradicionalno navedbo „Vino Nobile di“, ki je sestavni del tega poimenovanja vse od njegovega priznanja.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Uredbo št. 401/2010 (1), ker je Komisija, pod pretvezo da bo popravila napako glede vpisa poimenovanja sorte „Montepulciano“ v del B Priloge XV k Uredbi 607/2009 (2), prenesla navedeno poimenovanje v del A Priloge XV in s tem opustila tradicionalno navedbo „Vino Nobile di Montepulciano“ iz prvega stolpca tabele.
   S takim ravnanjem naj bi tožena stranka zgolj kot prenos opredelila ukrep, ki je imel dosti večji učinek kot ga dopušča področje uporabe člena 62(3) Uredbe 607/2009. Pooblastila naj bi bila očitno zlorabljena tudi s tem, da je bila ta določba neustrezno uporabljena za namene, ki precej presegajo cilje, in sicer v škodo proizvajalcev vina „Vino Nobile di Montepulciano“, združenja „Vino Nobile“, in na splošno, v škodo potrošnikov in trga.
   Tožeče stranke navajajo tudi kršitev člena 23 Sporazuma TRIPs. V zvezi s tem navajajo, da prikrita odstranitev tradicionalne navedbe „Vino Nobile“ iz zaščitene označbe porekla „Vino Nobile di Montepulciano“ ni zadosten ali primeren ukrep za izpolnitev ciljev, navedenih v Sporazumu TRIPs, ker naj bi le-ta povečala verjetnost zmede, predvsem pri neitalijanskih potrošnikih v Skupnosti, in ki bi bili zlahka zavedeni z oznako, na katerih bi bila vidna le navedba „Montepulciano“. Torej naj razlika med proizvodi, na katerih je oznaka z isto navedbo, ne bi bila dovolj vidna, čeprav bi bila včasih uporabljena kot oznaka porekla iz enakozvočnega geografskega območja, brez tradicionalne navedbe, in včasih oznaka sorte dana pred in ne po geografski označbi.

      (1)  Uredba Komisije (EU) št. 401/2010 z dne 7. maja 2010 o spremembi in popravku Uredbe (ES) št. 607/2009 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 v zvezi z zaščitenimi označbami porekla in geografskimi označbami, tradicionalnimi izrazi, označevanjem in predstavitvijo nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja (UL L 117, 11.5.2010, str. 13).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 607/2009 z dne 14. julija 2009 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 v zvezi z zaščitenimi označbami porekla in geografskimi označbami, tradicionalnimi izrazi, označevanjem in predstavitvijo nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja (UL L 193, 24.7.2009, str. 60).


title: Združene zadeve od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Znižanje prispevkov za socialno varnost v korist podjetij s sedežem na območju Benetk in Chioggie — Odločba, s katero je bil program pomoči razglašen za nezdružljiv s skupnim trgom in s katero je bilo naloženo vračilo izplačanih pomoči — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Znižanje prispevkov za socialno varnost v korist podjetij s sedežem na območju Benetk in Chioggie - Odločba, s katero je bil program pomoči razglašen za nezdružljiv s skupnim trgom in s katero je bilo naloženo vračilo izplačanih pomoči - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
   2013/C 108/64
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Albergo Quattro Fontane Snc (Benetke Lido, Italija) (zadeva T-278/00); Comitato „Venezia vuole vivere“ (Marghera, Italija) (zadeve od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-289/00 do T-295/00); Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (Benetke, Italija) (zadeva T-279/00); Astrocoop – Universale – Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl (Marghera) (zadeva T-280/00); GE.AL.VE. Srl (Benetke) (zadeva T-282/00); Metropolitan Srl (Benetke) (zadeva T-283/00); Hotel Concordia Snc (Benetke) (zadeva T-284/00); Manutencoop Soc. coop. rl (Bologna, Italija) (zadeva T-285/00); Società per l’industria alberghiera (SPLIA) (Benetke) (zadeva T-286/00); Principessa Srl (Benetke) (zadeva T-288/00); Albergo ristorante „All’Angelo“ Snc (Benetke) (zadeva T-289/00); Albergo Saturnia Internazionale SpA (Benetke) (zadeva T-290/00); Savoia e Jolanda Srl (Benetke) (zadeva T-291/00); Hotels Biasutti Snc (Benetke Lido) (zadeva T-292/00); Ge.A.P. Srl (Benetke) (zadeva T-293/00); Rialto Inn Srl (Benetke) (zadeva T-294/00); in Bonvecchiati Srl (Benetke) (zastopnik: A. Bianchini) (zadeva T-295/00)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost (UL 2000, L 150, str. 50).

      Izrek

               1.

               Zadeve od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00 se združijo za namene tega sklepa.

               2.

               Ugovori nedopustnosti, ki jih je navedla Evropska komisija, se obravnavajo v okviru vsebinske obravnave.

               3.

               Tožbe se zavrnejo kot očitno brez pravne podlage.

               4.

               Albergo Quattro Fontane Snc, Comitato «Venezia vuole vivere», Hotel Gabrielli Sandwirth SpA, Astrocoop – Universale – Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl, GE.AL.VE. Srl, Metropolitan Srl, Hotel Concordia Snc, Manutencoop Soc. coop. rl, Società per l’industria alberghiera (SPLIA), Principessa Srl, Albergo ristorante «All’Angelo» Snc, Albergo Saturnia Internazionale SpA, Savoia e Jolanda Srl, Hotels Biasutti Snc, Ge.A.P. Srl, Rialto Inn Srl in Bonvecchiati Srl poleg stroškov Komisije nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 372, 23.12.2000.


title: Zadeva C-259/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. maja 2011 – DTZ Zadelhoff vof, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. maja 2011 – DTZ Zadelhoff vof, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-259/11)
   2011/C 252/27
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: DTZ Zadelhoff vof

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 13(B)(d), točka 5, Šeste direktive (1) razlagati tako, da se uporablja tudi za transakcije, kakršne je opravljala davčna zavezanka, ki se pretežno nanašajo na nepremičnine v lasti zadevnih družb in njihov (posreden) prenos, že samo zato, ker so bile te transakcije usmerjene v prenos delnic v družbi in so do tega rezultata tudi pripeljale?

               2.

               Ali izjema od oprostitve iz člena 13(B)(d), točka 5, druga alinea, Šeste direktive velja, tudi če država članica ni uporabila možnosti iz člena 5(3)(c) te direktive, da se deleži ali delnice, ki dajejo imetniku lastninsko pravico ali pravico do posesti nepremičnine, štejejo za premoženje v stvareh?

               3.

               Če je odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen: ali se med omenjene deleže ali delnice štejejo tudi delnice v družbah, ki imajo neposredno ali posredno (prek hčerinskih družb ali družb vnukinj) v lasti nepremičnine, ne glede na to, ali jih kot take izkoriščajo ali pa z njimi gospodarijo v okviru drugačne uporabe?

      (1)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-219/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Saobraćajni institut CIP proti Komisiji ( „Tožba za razveljavitev in odškodninska tožba — Javna naročila storitev — Izključitev tožeče stranke iz sodelovanja na razpisu — Razveljavitev postopka javnega razpisa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka“ )

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Saobraćajni institut CIP proti Komisiji
   (Zadeva T-219/12) (1)

   (Tožba za razveljavitev in odškodninska tožba - Javna naročila storitev - Izključitev tožeče stranke iz sodelovanja na razpisu - Razveljavitev postopka javnega razpisa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka)
   2013/C 9/66
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Beograd, Srbija) (zastopnik: A. Lojpur, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Erlbacher in E. Georgieva, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razveljavitev postopka javnega razpisa, objavljenega 27. marca 2012, v zvezi s pripravo tehnične dokumentacije za projekt modernizacije železniškega omrežja, s katerim je bila tožeča stranka izključena iz sodelovanja na javnem razpisu, in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožeče stranke v zvezi s tem postopkom.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva T-43/09: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. aprila 2009 — Cachuera proti UUNT — Gelkaps (Ayanda) ( Vloga, s katero se postopek začne — Zahtevana obličnost — Nedopustnost )

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. aprila 2009 — Cachuera proti UUNT — Gelkaps (Ayanda)
   (Zadeva T-43/09) (1)

   („Vloga, s katero se postopek začne - Zahtevana obličnost - Nedopustnost“)
   2009/C 141/90
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: La Cachuera, SA (Misiones, Argentina) (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Gelkaps GmbH (Pritzwalk, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 19. novembra 2008 (zadeva RE 87/2008-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med La Cachuera, SA in Gelkaps GmbH

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               La Cachuera, SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva C-46/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalska) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA/AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal (Predhodno odločanje — Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Člen 48(2)(a)(ii), druga alinea — Tehnične sposobnosti gospodarskih subjektov — Neposredni učinek — Dokazila — Hierarhično razmerje med potrdilom zasebnega kupca in enostransko izjavo ponudnika — Načelo sorazmernosti — Prepoved bistvenih sprememb določenih dokazil)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/11

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalska) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA/AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal
   (Zadeva C-46/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Člen 48(2)(a)(ii), druga alinea - Tehnične sposobnosti gospodarskih subjektov - Neposredni učinek - Dokazila - Hierarhično razmerje med potrdilom zasebnega kupca in enostransko izjavo ponudnika - Načelo sorazmernosti - Prepoved bistvenih sprememb določenih dokazil))
   (2016/C 335/14)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

      ob udeležbi: Índice – ICT & Management Lda

      Izrek

               1.

               Člen 48(2)(a)(ii), druga alinea, Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da – če ni bilo prenosa v nacionalno pravo – izpolnjuje pogoje za podelitev pravic posameznikom, na katere se lahko pred nacionalnimi sodišči sklicujejo proti naročniku, če je slednji javni subjekt ali na podlagi akta javnega organa odgovoren, da pod njegovim nadzorom zagotovi storitev v javnem interesu, in ki ima za to posebne pristojnosti, ki presegajo pristojnosti iz običajnih pravil, ki se uporabljajo pri odnosih med posamezniki.

               2.

               Člen 48(2)(a)(ii), druga alinea, Direktive 2004/18 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi pravil, ki jih določi naročnik, kot so ta v postopku v glavni stvari, in ki gospodarskemu subjektu ne omogočajo, da svoje tehnične sposobnosti dokaže z izjavo, ki jo sam podpiše, razen če dokaže, da potrdila zasebnega kupca ne more pridobiti ali da bi bilo to zelo težavno.

               3.

               Člen 48(2)(a)(ii), druga alinea, Direktive 2004/18 je treba razlagati tako, da nasprotuje uporabi pravil, ki jih določi naročnik, kot so ta v postopku v glavni stvari, ki nalagajo, da mora podpis na izjavi zasebnega kupca overiti notar, odvetnik ali drug pristojni subjekt, pri čemer je posledica neizpolnitve te zahteve izključitev ponudnika iz postopka oddaje javnega naročila.

      (1)  UL C 146, 4.5.2015.


title: Zadeva T-561/10: Tožba, vložena 8. decembra 2010 – LG Electronics proti UUNT (DIRECT DRIVE)

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/17

         Tožba, vložena 8. decembra 2010 – LG Electronics proti UUNT (DIRECT DRIVE)
   (Zadeva T-561/10)
   2011/C 38/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: LG Electronics, Inc. (Seul, Republika Koreja) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. septembra 2010 v zadevi R 1027/2010-2 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „DIRECT DRIVE“ za proizvode iz razredov 7 in 11 – Prijava besedne znamke Skupnosti št. 8797052

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev zahteve za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni upošteval prejšnjih znamk Skupnosti in nacionalnih registracij, kot tudi ne nacionalne uporabe.


title: Zadeva C-88/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 18. februarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/19

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 18. februarja 2005
   (Zadeva C-88/05)
   (2005/C 93/36)
   Jezik postopka: finščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata M. Huttunen in K. Simonsson, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 18. februarja 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Finski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Republika Finska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega Parlamenta in Sveta 2002/59/ES (1) z dne 27. junija 2002 o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/75/EGS, oziroma s tem, da teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2)

               Republiki Finski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel dne 5. februarja 2004.

      (1)  UL L 208, 5.8.2002, str. 10.


title: Zadeva T-446/09 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. januarja 2010 – Escola Superior Agrária de Coimbra proti Komisiji ( Začasne odredbe — Program Life — Vračilo dela izplačanih zneskov — Nalog za izterjavo — Opomin — Predlog za odložitev izvršitve — Finančna škoda — Izredne okoliščine — Neobstoj nujnosti )

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/33

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. januarja 2010 – Escola Superior Agrária de Coimbra proti Komisiji
   (Zadeva T-446/09 R)
   („Začasne odredbe - Program Life - Vračilo dela izplačanih zneskov - Nalog za izterjavo - Opomin - Predlog za odložitev izvršitve - Finančna škoda - Izredne okoliščine - Neobstoj nujnosti“)
   2010/C 51/64
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Escola Superior Agrária de Coimbra (Coimbra, Portugalska) (zastopnik: J. Pais do Amaral, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braga da Cruz in J. B. Laignelot, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odložitev izvršitve odločb, vsebovanih v dopisu Komisije D(2009) 224268 z dne 9. septembra 2009 o nalogu za izterjavo in v opominu Komisije št. 3230909105 z dne 11. septembra 2009 za znesek 327 500,35 EUR.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-593/14: Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Makhlouf proti Svetu

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/17

         Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Makhlouf proti Svetu
   (Zadeva T-593/14)
   2014/C 361/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnika: E. Ruchat in C. Cornet d’Elzius, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo tožeče stranke razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično Sklep 2014/309/SZVP z dne 28. maja 2014 in poznejše akte o njegovem izvajanju razglasi za nične v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožena stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki so po svojem bistvu enaki ali podobni tistim, ki so navedeni v okviru zadeve T-432/11, Makhlouf/Svet (1).

      (1)  UL C 290, str. 13.


title: Zadeva C-216/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Consiglio di Stato (Italija) kot sodnega organa, peti oddelek, z dne 27. januarja 2004 v zadevi SABA Italia SpA proti Commune di Bolzano in SEAB SpA

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/8

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Consiglio di Stato (Italija) kot sodnega organa, peti oddelek, z dne 27. januarja 2004 v zadevi SABA Italia SpA proti Commune di Bolzano in SEAB SpA
   (Zadeva C-216/04)
   (2004/C 190/13)
   Consiglio di Stato kot sodni organ, peti oddelek, je s sklepom z dne 27. januarja 2004 v zadevi SABA Italia SpA proti Commune di Bolzano in SEAB SpA, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 24. maja 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predlagal, da odloči o naslednjem predhodnem vprašanju:
   „Ali je neposredna oddaja, torej z odstopanjem od načinov izbire sopogodbenika iz Direktive 92/50/EGS (1), upravljanja plačljivih javnih parkirišč delniški družbi, katere kapital je v celoti javen, na podlagi člena 44(6b) zakona Regije Trentino-Alto Adige z dne 4.1.1993, št. 1, ki je bil spremenjen s členom 10 regionalnega zakona z dne 23.1.1998, št. 10, združljiva s pravom Skupnosti, predvsem s svobodo opravljanja storitev, prepovedjo diskriminacije ter obveznostjo enakega obravnavanja, transparentnosti ter proste konkurence iz členov 12, 45, 46, 49 in 86 Pogodbe?“

      (1)  UL L 209, 24.7.1992, str. 1.


title: Zadeva T-45/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. maja 2013 – Italija proti Komisiji

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/83

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. maja 2013 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-45/11) (1)

   2013/C 225/186
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva T-691/14: Tožba, vložena 21. septembra 2014  – Servier in drugi proti Komisiji

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/25

         Tožba, vložena 21. septembra 2014 – Servier in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-691/14)
   (2014/C 462/39)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Servier SAS (Suresnes, Francija), Servier Laboratories Ltd (Wexham, Združeno kraljestvo) in Les Laboratoires Servier SAS (Suresnes) (zastopniki: I. S. Forrester, QC, J. Killick, barrister, O. de Juvigny, odvetnik, in M. I. F. Utges Manley, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               v celoti ali delno razglasi za nične člene 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 in 8 Sklepa Komisije št. C (2014)4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom uporabe člena 101 in člena 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije (AT.39.612 – perindopril (Servier)) v delih, v katerih se nanašajo na družbe Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier in Servier Laboratories Limited;

               —

               podredno, izvrši svojo neomejeno pristojnost za bistveno znižanje zneskov glob, naloženih družbam Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier in Servier Laboratories Limited v členu 7 navedenega sklepa;

               —

               družbam Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier in Servier Laboratories Limited omogoči vsakršno razglasitev ničnosti, delno ali v celoti, odločbe v zvezi s tožbo, ki jo je vložila družba Biogaran;

               —

               izda kakršen koli sklep, ki se mu zdi primeren;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo sedemnajst tožbenih razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev postopka, saj naj bi bila preiskava opravljena v smeri potrditve hipoteze. Tožeče stranke trdijo, da je Komisija, potem ko je ob začetku preiskave javno naznanila, da je zadevni sektor „gnil“, na vsak način želela to tezo potrditi s sklepom, pa čeprav z izkrivljanjem in spreminjanjem dejstev v zadevi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na bistvene kršitve postopka, saj Svetovalni odbor za omejevalna ravnanja in prevladujoče položaje, katerega mnenje pred vsakršnim odločanjem je v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) obvezno, ni bil pravočasno konzultiran in ker naj bi le predstavniki treh držav članic prisostvovali sestanku navedenega odbora.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva, ker je Komisija na tožeče stranke naslovila sklep, ki ima 919 strani, ne da bi upoštevala časovne omejitve in obličnost, ki jih je treba upoštevati pri vložitvi tožbe.

               4.

               Tožbeni razlogi od četrtega do dvanajstega se nanašajo na napake pri presoji in napačno uporabo prava, ker je Komisija prijateljske sporazume med tožečimi strankami na eni strani in družbami Niche, Matrix, Teva, Krka in Lupin na drugi napačno opredelila kot kršitve člena 101 PDEU.

                           —

                           Tožeče stranke trdijo zlasti, da se je Komisija – da bi sporazume o omejitvi opredelila „glede na predmet“ – oprla na tri tako široko opredeljene dejavnike, ki naj bi bili neupoštevni za razlikovanje med zakonitimi prijateljskimi sporazumi in protikonkurenčnimi sporazumi (obstoj prenosa vrednosti, ki proizvajalce generikov spodbuja k učinkovitim pogajanjem glede vsakršnega ekonomskega dobička, omejevanje konkurence s popolno omejitvijo tržne vrednosti proizvajalca generikov in potencialna konkurenca med strankami, ki izhaja iz neobstoja ovir, ki popolnoma onemogoča bodoči vstop proizvajalca generikov na trg.).

                           —

                           Poleg tega naj bi Komisija z izkrivljanjem zakonitega cilja in okvira sporazumov (zlasti z zavračanjem, navkljub resničnemu obstoju, resnih tehničnih in ureditvenih težav, ki proizvajalcem generikov ovirajo vstop na trg, ter obstoja vzporednih sporov) naredila številne napake pri presoji v okviru ugotovitve, da je bil cilj sporazumov omejevanje konkurence.

                           —

                           Nazadnje, presoja „učinkov“ sporazumov naj bi bila napačna zaradi protislovnosti razlogov in tega, da Komisija ni uporabila realnega hipotetičnega scenarija. Izpodbijani sklep naj bi namreč v celoti temeljil na ex-ante presoji hipotetičnih učinkov in naj bi skoraj reproduciral njeno analizo glede na predmet in s tem kršil sodno prakso, tako da je bil ugotovljen obstoj protikonkurenčnih dejanj, čeprav na trgu ni bilo dejanskih učinkov.

               5.

               Trinajsti tožbeni razlog, ki je naveden podredno, se nanaša na napake pri presoji in napačno uporabo prava, saj naj bi Komisija pri sporazumih med tožečimi strankami na eni strani in družbami Niche, Matrix, Teva, Krka in Lupin na drugi umetno ugotovila pet ločenih kršitev.

               6.

               Štirinajsti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in napačno uporabo prava, saj naj bi Komisija upoštevni trg dokončanih proizvodov napačno in umetno omejila zgolj na molekulo perindoprila, pri tem pa izključila petnajst drugih zaviralcev pretvarjajočih encimov, ki so bili na voljo na trgu.

               7.

               Petnajsti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, saj naj bi Komisija napačno ugotovila obstoj prevladujočega položaja tožečih strank na upoštevnem trgu. Tožeče stranke trdijo, da ta ugotovitev Komisije izhaja iz umetne omejitve upoštevnega trga na zgolj perindopril.

               8.

               Šestnajsti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in napačno uporabo prava, ker naj bi Komisija tožeče stranke napačno opredelila za podjetja s prevladujočim položajem na „tehnološkem“ trgu.
               Tožeče stranke trdijo, da je Komisija nabavni trg, ki je pomenil le trg dokončanih proizvodov, nejasno in vsekakor napačno opredelila za „tehnološki“ in napačno štela, da je imela družba Servier na tem domnevnem trgu prevladujoči položaj.

               9.

               Sedemnajsti tožbeni razlog se nanaša na napako pri presoji in napačno uporabo prava, saj naj bi Komisija napačno menila, da so tožeče stranke zlorabile prevladujoči položaj s tem, da so sklenile prijateljske sporazume (Komisija naj bi s tem hkrati uporabila člena 101 in 102 PDEU za ista dejstva, v nasprotju s sodno prakso), in s tem, da so pri evropskem MSP pridobile tehnologijo v začetni fazi.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (Besedilo velja za EGP) (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva T-233/15: Tožba, vložena 11. maja 2015 – Cofra/UUNT – Armand Thiery (1841)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/40

         Tožba, vložena 11. maja 2015 – Cofra/UUNT – Armand Thiery (1841)
   (Zadeva T-233/15)
   (2015/C 213/66)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cofra Holding AG (Zug, Švica) (zastopnik: M. Aznar Alonso, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Armand Thiery SAS (Levallois Perret, Francija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „1841“ – Prijava št. 9 119 553

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 26. februarja 2015 v zadevi R 805/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi,

               —

               UUNT in drugi stranki tožbenega postopka, če bi se udeležila tega postopka, naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 57(2) Uredbe št. 207/2009 in pravila 40(6) Uredbe št. 2868/95;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-363/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Koipe proti UUNT – Aceites del Sur (La Española) ( Znamka Skupnosti – Prijava figurativne znamke Skupnosti La Española – Ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk in znamk Skupnosti Carbonell – Zavrnitev ugovora – Prevladujoči elementi – Podobnost – Verjetnost zmede – Pristojnost spremeniti odločbo )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Koipe proti UUNT – Aceites del Sur (La Española)
   (Zadeva T-363/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti ‚La Española‘ - Ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk in znamk Skupnosti ‚Carbonell‘ - Zavrnitev ugovora - Prevladujoči elementi - Podobnost - Verjetnost zmede - Pristojnost spremeniti odločbo“)
   (2007/C 247/43)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Koipe Corporación, SL (San Sebastián, Španija) (zastopnik: M. Fernández de Béthencourt, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. García Murillo, zastopnik)

      Druga stranka pred Odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Aceites del Sur, SA (Sévilla, Španija) (zastopnika: C.L. Fernández-Palacios in R. Jiménez Díaz, odvetnika)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. maja 2004 (zadeva R 1109/2000-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Koipe Corporación, SL in Aceites del Sur, SA.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) UUNT z dne 11. maja 2004 (zadeva R 1109/2000-4) se spremeni tako, da je pritožba tožeče stranke pred odborom za pritožbe utemeljena in je treba zato ugovoru ugoditi.

               2)

               UUNT in intervenientki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Zadeva C-248/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 29. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – SIA Pakora Pluss proti Valsts ieņēmumu dienests (Akt o pristopu k Evropski uniji — Carinska unija — Prehodni ukrepi — Brezcarinska sprostitev v prosti promet ﾀﾔ Blago, ki se je na dan pristopa Republike Latvije prevažalo v razširjeni Skupnosti — Izvozne formalnosti — Uvozne dajatve — DDV)

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 29. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – SIA Pakora Pluss proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-248/09) (1)

   (Akt o pristopu k Evropski uniji - Carinska unija - Prehodni ukrepi - Brezcarinska sprostitev v prosti promet - Blago, ki se je na dan pristopa Republike Latvije prevažalo v razširjeni Skupnosti - Izvozne formalnosti - Uvozne dajatve - DDV)
   2010/C 246/15
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SIA Pakora Pluss

      Tožena: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstākās tiesas Senāts – Razlaga člena 4(10) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1), člena 448 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1) in Akta o pristopu iz leta 2003, priloga IV, poglavje 5, točka 1 – Uvoz osebnega vozila po morski poti – Dajanje v prosti promet blaga, ki je oproščeno veljavnih carin in drugih carinskih ukrepov in ki se je na datum pristopa prevažalo v razširjeni Skupnosti po opravljenih izvoznih formalnostih

      Izrek

               1.

               Poglavje 5, točka 1, Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija je treba razlagati tako, da za preučitev vprašanja, ali so bile izvozne formalnosti iz tega poglavja izpolnjene, ni pomembno, ali so bili opravljeni postopki iz člena 448 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2787/2000 z dne 15. decembra 2000, tudi če je bil sestavljen manifest za blago.

               2.

               Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 82/97 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. decembra 1996, in Uredba št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2787/2000, se uporabljata v novih državah članicah od 1. maja 2004, vendar se ni mogoče sklicevati na ugodnosti postopka iz poglavja 5, točka 1, Priloge IV k navedenemu aktu o pristopu, če izvozne formalnosti, ki so v njem navedene, niso bile opravljene za blago, ki se je prevažalo v razširjeni Skupnosti na dan pristopa teh novih držav članic k Evropski uniji.

               3.

               Člen 4(10) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 82/97, je treba razlagati tako, da uvozne dajatve ne vključujejo davka na dodano vrednost, ki se ga plača ob uvozu blaga.

               4.

               Ob uvozu blaga mora davek na dodano vrednost plačati oseba ali osebe, ki jih država članica, v katero se blago uvozi, določi ali sprejme kot osebe za plačilo.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva T-137/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2013 – FunFactory proti UUNT (Vibrator) ( „Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke — Vibrator — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 — Pravica do obrambe — Člen 75, drugi stavek, Uredbe št. 207/2009“ )

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2013 – FunFactory proti UUNT (Vibrator)
   (Zadeva T-137/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke - Vibrator - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 - Pravica do obrambe - Člen 75, drugi stavek, Uredbe št. 207/2009)
   2013/C 63/38
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: FunFactory GmbH (Bremen, Nemčija) (zastopnik: K. D. Franzen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. januarja 2012 (zadeva R 1436/2011-4), ki se nanaša na zahtevo za registracijo tridimenzionalnega znaka, ki predstavlja vibrator.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi FunFactory GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 157, 2.6.2012.


title: Zadeva C-271/13 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 20. marca 2014 – Rousse Industry proti Evropski komisiji (Pritožba  — Državne pomoči  — Državna pomoč, ki jo je Republika Bolgarija dodelila v obliki odpusta terjatev  — Sklep Komisije, s katerim je državna pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in s katerim je odrejeno njeno vračilo  — Pojem „nova pomoč“  — Obveznost obrazložitve)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 20. marca 2014 – Rousse Industry proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-271/13 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Državna pomoč, ki jo je Republika Bolgarija dodelila v obliki odpusta terjatev - Sklep Komisije, s katerim je državna pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in s katerim je odrejeno njeno vračilo - Pojem „nova pomoč“ - Obveznost obrazložitve))
   2014/C 142/09
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Pritožnik: Rousse Industry (zastopnika: A Angelov in S Panov, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: C. Urraca Caviedes in D. Stefanov, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. marca 2013 v zadevi Rousse Industry proti Komisiji (T-489/11) s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo tožeče stranke za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije 2012/706/EU z dne 13. julija 2011 o državni pomoči SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) ki jo je Bolgarija odobrila podjetju Ruse Industry (UL 2012, L 320, str. 27) – Državna pomoč v obliki odpusta terjatev – Sklep, s katerim je ta pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in je bilo odrejeno njeno vračilo – Kršitev procesnih pravil, ki posega v pravice pritožnice – Kršitev prava Unije s strani Splošnega sodišča.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Rousse Industry AD se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Združeni zadevi T-34/13 in T-35/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2017 – Meta Group/Komisija

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/55

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2017 – Meta Group/Komisija
   (Združeni zadevi T-34/13 in T-35/13) (1)

   (2017/C 283/86)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva T-42/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 – Gollnisch proti Parlamentu ( „Privilegiji in imunitete — Član Evropskega parlamenta ﾔ Sklep o zavrnitvi zaščite privilegijev in imunitet — Ničnostna tožba — Prenehanje pravnega interesa — Ustavitev postopka — Odškodninska tožba — Ravnanje, ki se očita Parlamentu — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, ki posameznikom podeljuje pravice — Vzročna zveza“ )

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 – Gollnisch proti Parlamentu
   (Zadeva T-42/06) (1)

   („Privilegiji in imunitete - Član Evropskega parlamenta - Sklep o zavrnitvi zaščite privilegijev in imunitet - Ničnostna tožba - Prenehanje pravnega interesa - Ustavitev postopka - Odškodninska tožba - Ravnanje, ki se očita Parlamentu - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, ki posameznikom podeljuje pravice - Vzročna zveza“)
   2010/C 134/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bruno Gollnisch (Limonest, Francija) (zastopnika: W. de Saint Just in G. Dubois, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: H. Krück, C. Karamarcos in A. Padowska, nato H. Krück, D. Moore in A. Padowska, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta z dne 13. decembra 2005, s katero je bila zavrnjena zahteva za zaščito imunitete in privilegijev Bruna Gollnischa, ter odškodninski zahtevek za povrnitev škode, ki naj bi zaradi te odločbe nastala B. Gollnischu

      Izrek

               1.

               Postopek v zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti se ustavi.

               2.

               Odškodninski zahtevek se zavrne.

               3.

               Evropski parlament nosi svoje stroške in dve tretjini stroškov, ki jih je priglasil Bruno Gollnisch, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               4.

               B. Gollnisch nosi eno tretjino svojih stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva C-50/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. junija 2007 Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države – Državljanstvo Unije – Prosto gibanje državljanov držav članic – Direktiva 64/221/EGS – Javni red – Nacionalna zakonodaja na področju izgona – Kazenska obsodba – Izgon)

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. junija 2007 Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-50/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Državljanstvo Unije - Prosto gibanje državljanov držav članic - Direktiva 64/221/EGS - Javni red - Nacionalna zakonodaja na področju izgona - Kazenska obsodba - Izgon)
   (2007/C 170/10)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in R. Troosters, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: H.G. Sevenster in M. De Grave, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev Direktive Sveta 64/221/EGS z dne 25. februarja 1964 o usklajevanju posebnih ukrepov, ki zadevajo gibanje in prebivanje tujih državljanov, utemeljenih z javno politiko, javno varnostjo ali zdravjem prebivalstva (UL L 56, str. 850) – Nacionalna zakonodaja, ki se uporablja za vse tujce brez razlikovanja in ne da bi se upoštevalo posebni položaj državljanov Evropske unije – Avtomatska povezava med kazensko obsodbo in izgonom tujca iz države.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Nizozemska, s tem da za državljane Unije ni uporabila Direktive Sveta 64/221/EGS z dne 25. februarja 1964 o usklajevanju posebnih ukrepov, ki zadevajo gibanje in prebivanje tujih državljanov, utemeljenih z javnim redom, javno varnostjo ali zdravjem prebivalstva, temveč je zanje uporabila splošno zakonodajo za tujce, ki omogoča vzpostavitev sistematične in avtomatske povezave med kazensko obsodbo in izgonom z ozemlja, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Združene zadeve T-528/10, T-69/11 in T-77/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2011 – Truvo Belgium proti UUNT – AOL (TRUVO in Truvo)

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2011 – Truvo Belgium proti UUNT – AOL (TRUVO in Truvo)
   (Združene zadeve T-528/10, T-69/11 in T-77/11) (1)

   2012/C 39/40
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011, UL C 89, 19.3.2011 in UL C 95, 26.3.2011.


title: Zadeva T-91/13: Tožba, vložena 14. februarja 2013 – LG Electronics proti Komisiji

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/34

         Tožba, vložena 14. februarja 2013 – LG Electronics proti Komisiji
   (Zadeva T-91/13)
   2013/C 108/83
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: LG Electronics, Inc. (Seoul, Koreja) (zastopnika: G. van Gerven in T. Franchoo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti ali deloma razglasi za nična člena 1(1)(d) in 1(2)(g), člena 2(1)(d) in 2(1)(e) ter člena 2(2)(d) in 2(2)(e) sklepa Evropske komisije C(2012) 8839 final z dne 5. decembra 2012 v zadevi COMP/39.437 – katodne cevi za televizijske in računalniške zaslone, v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko; in/ali

               —

               zniža globo, ki je tožeči stranki naložena v členih 2(1)(d) in (e) ter členih 2(2)(d) in (e) izpodbijanega sklepa;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov.
   Tožbeni razlog glede člena 263 PDEU, ki se nanaša na razglasitev ničnosti členov 1 in 2 izpodbijane odločbe, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko:

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice tožeče stranke do obrambe (kršitev bistvenega pravila postopka), ker LG Philips Displays (v nadaljevanju: LPD) ni bila vključena v postopek kot tožena stranka.
               Tožbeni razlog glede (delne) razglasitve ničnosti členov 1 in 2 izpodbijanega sklepa na podlagi člena 263 PDEU in ustreznega znižanja globe, ki je bila tožeči stranki naložena na podlagi člena 261 PDEU:

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 101 PDEU in člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), kršitev načela osebne odgovornosti in očitne napake pri presoji, ker se tožečo stranko šteje za odgovorno za kršitve, ki jih je storila družba LPD.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 25 Uredbe (ES) št. 1/2003, ker je tožeča stranka na podlagi izpodbijanega sklepa odgovorna za vsa ravnanja pred 1. julijem 2001.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 101 PDEU in člena 23(3) Uredbe (ES) št. 1/2003, kršitev člena 296 PDEU in kršitev načela enakega obravnavanja, ker izpodbijani sklep pri izračunu globe, ki je bila naložena tožeči stranki, vključuje Direct EEA Sales Through Transformed Products (v nadaljevanju: TPDS).

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 101 PDEU, člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003, kršitev načela osebne odgovornosti, očitno napako pri presoji, kršitev pravice tožeče stranke do obrambe, ker je v izpodbijanem sklepu tožeča stranka odgovorna za globo na podlagi TPDS družbe Philips.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 296 PDEU, očitno napako pri presoji in kršitev načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja, ker izpodbijani sklep (i) ne vsebuje zadostnih razlogov za nevključitev TPDS za družbo Samsung in/ali (ii) samovoljno vključuje ali izključuje TPDS, kar povzroča neenako obravnavanje tožeče stranke in družbe Samsung.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 101 PDEU, člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 ter načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja, ker (i) izpodbijani sklep ni naslovljen na družbo LPD in podružnice LPD, ki so sodelovale pri kršitvah, medtem ko je bila naslovljena na drugo skupno podjetje, skupaj z njegovo matično družbo, in (ii) izpodbijani sklep ni bil naslovljen na druge matične družbe, ki so v enakem položaju kot tožeča stranka.
               Tožbeni razlog glede neomejene pristojnosti Sodišča na podlagi člena 261 PDEU in člena 31 Uredbe (ES) št. 1/2003:

               8.

               V osmem tožbenem razlogu predlaga, naj Sodišče svojo neomejeno pristojnost izvaja tako, da tožeči stranki zniža globo, ker je pretirana in nesorazmerna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-620/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 2. decembra 2011 – Bahía de Bizcaia Electricidad, S.L. proti Gas Natural SDG, S.A., Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. in Administración del Estado

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 2. decembra 2011 – Bahía de Bizcaia Electricidad, S.L. proti Gas Natural SDG, S.A., Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. in Administración del Estado
   (Zadeva C-620/11)
   2012/C 39/20
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Bahía de Bizcaia Electricidad, SL

      Druge stranke: Gas Natural SDG, S.A., Endesa, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A.. Administración del Estado

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 10 Direktive 2003/87/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES mogoče razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi nacionalnih zakonodajnih ukrepov, kakršni so ti, ki so obravnavani v tem postopku in katerih cilj in učinek je znižanje nadomestila za dejavnost proizvodnje električne energije za znesek, ki je enak vrednosti pravic do emisije toplogrednih plinov, brezplačno dodeljenih za ustrezno obdobje?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631.