title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 21. oktobra 2001 v zadevi T-49/03, Gunda Schumann proti Komisiji Evropskih skupnosti, (Uradniki — Splošni natečaj — Predizbirni testi — Nevtralizacija vprašanja z več možnimi odgovori — Načelo sorazmernosti — Kršitev splošnih razpisnih pogojev)

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/19

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 21. oktobra 2001
   v zadevi T-49/03, Gunda Schumann proti Komisiji Evropskih skupnosti, (1)

   (Uradniki - Splošni natečaj - Predizbirni testi - Nevtralizacija vprašanja z več možnimi odgovori - Načelo sorazmernosti - Kršitev splošnih razpisnih pogojev)
   (2004/C 314/48)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-49/03, Gunda Schumann, stanujoča v Berlinu (Nemčija), ki jo zastopa Y. Bock, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, skupaj z B. Wägenbaurom, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije splošnega natečaja COM/A/11/01, ki določa, da se tožeči stranki ne dovoli opravljati testov, ki sledijo predizbirnim testom, je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in J. D. Cooke, sodnika; sodni tajnik: D. Christensen, administratorka, dne 21. oktobra 2001 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže v delu, kjer se zahteva razglasitev ničnosti odločbe z dne 19. julija 2002.

               2.

               Tožba se kot neutemeljena zavrne v delu, kjer se zahteva razglasitev ničnosti odločbe z dne 4. junija 2002.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva C-588/16 P: Pritožba, ki jo je Generics (UK) Ltd vložila 18. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-469/13, Generics (UK)/Komisija

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/23

         Pritožba, ki jo je Generics (UK) Ltd vložila 18. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-469/13, Generics (UK)/Komisija
   (Zadeva C-588/16 P)
   (2017/C 030/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Generics (UK) Ltd (zastopnika: I. Vandenborre in T. Goetz, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo ali glede tega sprejme druge primerne ukrepe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni dokazalo, da sporazumi o poravnavi pomenijo kršitev „zaradi učinka“ v okviru pomena sodbe v zvezi z bančnimi karticami. Splošno sodišče zlasti ni pojasnilo kako sami sporazumi o poravnavi kažejo na zadostno stopnjo omejitve konkurence, ne da bi bilo treba preučiti njihove dejanske in potencialne učinke. Splošno sodišče, nasprotno, izraža dvom in negotovost v zvezi s kritičnimi točkami analize sporazumov o poravnavi.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: dokazi, ki utemeljujejo ugotovitve Splošnega sodišča, ne ustrezajo zahtevam v zvezi s točnostjo, zanesljivostjo, skladnostjo in celovitostjo dokazov, za katere Splošno sodišče meni, da so nujni za to, da se zadosti dokaznemu bremenu kršitve „zaradi učinka“.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je obrnilo dokazno breme s tem, ko je družbi Generics (UK) naložilo zahtevo, da dokaže, da bi z gotovostjo prišlo do spora v primeru, če bi bila tržna uveljavitev ogrožena, družba Generics (UK) pa bi v sporu gotovo izgubila, v podporo zakonitosti sporazumov o poravnavi.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni izvedlo celovite presoje zavrnitve uporabe člena 101(3) PDEU s strani Komisije.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, s tem ko je prekoračilo svoje pristojnosti pri nadzoru zakonitosti, ker je ugotovilo novo kršitev člena 101(1) PDEU, ki v odločbi ni bila navedena, ugotovitve Komisije pa je nadomestilo s svojimi ugotovitvami.

               6.

               Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni navedlo nobenih nedvoumnih, natančnih in skladnih dokazov za ugotovitev, da je družba Generics (UK) namenoma ali iz malomarnosti storila domnevne kršitve, kot to zahteva člen 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (1) z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205.


title: Zadeva C-293/08: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 5. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/83/ES – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 5. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-293/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/83/ES - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2009/C 82/15)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in I. Koskinen, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb v predvidenem roku, ki so potrebne za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL L 304, str. 12)
   Izrek

               1.

               Republika Finska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Finski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva C-422/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 1. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/30

         Sklep predsednika Sodišča z dne 1. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-422/06) (1)

   (2007/C 183/56)

      Jezik postopka: poljščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-320/06: Tožba, vložena 27. novembra 2006 — Moreira da Fonseca proti UUNT — General Óptica (GENERAL OPTICA)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/71

         Tožba, vložena 27. novembra 2006 — Moreira da Fonseca proti UUNT — General Óptica (GENERAL OPTICA)
   (Zadeva T-320/06)
   (2006/C 326/147)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Alberto Jorge Moreira da Fonseca Lda (Santo Tirso, Portugalska) (zastopnik: M. Oehen Mendes, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: General Óptica SA (Barcelona, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. avgusta 2006, ki je bila tožeči stranki sporočena 27. septembra 2006 v postopku za ugotovitev ničnosti št. 829C (zadeva št. R 946/2005-1) in posledično razglasitev za nično, ali podredno, za neveljavno znamko Skupnosti št. 2 436 723„GENERAL OPTICA“, ki je bila vložena 5. novembra 2001 in registrirana 31. januarja 2003;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka „GENERAL OPTICA“ za storitve iz razreda 42 (optične storitve) — Znamka Skupnosti št. 2 436 723

      Imetnik znamke Skupnosti: General Óptica SA

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Prejšnja nacionalna znamka „Generalóptica“ za uvoz in prodajo na drobno optičnih, merilnih in fotografskih aparatov

      Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev zahtevka za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov, med drugimi, 8(1) in 8(4) Uredbe Sveta št. 40/94, saj ni verjetnosti zmede med znakoma in znaku tožeče stranke je podeljeno nacionalno varstvo.
   Kršitev Pravila 22 Uredbe Komisije št. 2868/95, saj je UUNT opustil dolžnost, da zaprosi tožečo stranko za predložitev dokazov o prejšnji uporabi, na katero se je sklicevala.


title: Zadeva C-497/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Charlottenburg (Nemčija) 17. novembra 2008 — Amiraike Berlin GmbH in Aero Campus Cottbus Ltd.

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Charlottenburg (Nemčija) 17. novembra 2008 — Amiraike Berlin GmbH in Aero Campus Cottbus Ltd.
   (Zadeva C-497/08)
   2009/C 113/38
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgerichts Charlottenburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Amiraike Berlin GmbH

      Druga stranka: Aero Campus Cottbus Ltd.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe primarnega prava Skupnosti, zlasti člene 10 ES, 43 ES in 48 ES, kot tudi načelo vzajemnega priznavanja vsakokratnih nacionalnih pravnih ureditev držav članic Skupnosti razlagati tako, da ena država članica (prva država članica) z ratifikacijo primarnega prava Skupnosti razglasi, da se z učinkovanjem razlastitvenega ukrepa pravne ureditve druge države članice na svojem ozemlju v načelu strinja vselej, če se je družba zasebnega prava, ki jo je prizadel razlastitveni ukrep, pred tem pri izvajanju svoje svobode ustanavljanja, zagotovljene s pravom Skupnosti, zavestno podvrgla pravu družb druge države članice, ki odreja razlastitev, vendar pa je gospodarsko dejavna v prvi državi članici in tam razpolaga s premoženjem družbe, za katerega velja razlastitveni ukrep?


title: Zadeva C-179/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – Daimler AG/Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft. (Predhodno odločanje — Znamke — Direktiva 2008/95/ES — Člen 5(1) — Oglasi, ki se nanašajo na tretjo osebo in so dostopni na spletu — Nedovoljena uporaba znamke — Oglasi, ki so bili objavljeni na spletu brez vednosti in soglasja te tretje osebe ali so tam ostali kljub njenemu nasprotovanju — Tožba imetnika znamke zoper navedeno tretjo osebo)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/19

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – Daimler AG/Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.
   (Zadeva C-179/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 5(1) - Oglasi, ki se nanašajo na tretjo osebo in so dostopni na spletu - Nedovoljena uporaba znamke - Oglasi, ki so bili objavljeni na spletu brez vednosti in soglasja te tretje osebe ali so tam ostali kljub njenemu nasprotovanju - Tožba imetnika znamke zoper navedeno tretjo osebo))
   (2016/C 156/27)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Daimler AG

      Tožena stranka: Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

      Izrek

   Člen 5(1)(a) in (b) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da tretja oseba, ki je navedena v oglasu, objavljenem na spletni strani, ki vsebuje znak, ki je enak ali podoben znamki, tako da daje vtis, da med tem znakom in imetnikom znamke obstaja poslovno razmerje, ne uporablja tega znaka tako, da bi tako uporabo ta imetnik lahko prepovedal na podlagi te določbe, če tega oglasa ni objavila ta tretja oseba ali ni bil objavljen v njenem imenu, ali če je ta oglas objavila ta tretja oseba ali je bil objavljen v njenem imenu s privolitvijo imetnika, če je ta tretja oseba izrecno zahtevala od upravljavca te spletne strani, pri katerem je naročila oglas, naj ta oglas ali navedbo navedene znamke v njem umakne.

      (1)  UL C 228, 13.7.2015.


title: Zadeva T-160/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2014 – Adler Modemärkte proti UUNT – Blufin (MARINE BLEU) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Predlog besedne znamke Skupnosti MARINE BLEU — Prejšnja besedna znamka Skupnosti BLUMARINE — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2014 – Adler Modemärkte proti UUNT – Blufin (MARINE BLEU)
   (Zadeva T-160/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Predlog besedne znamke Skupnosti MARINE BLEU - Prejšnja besedna znamka Skupnosti BLUMARINE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 202/23
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Adler Modemärkte AG (Haibach, Nemčija) (zastopnika: J. C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: D. Walicka in G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Blufin SpA (Carpi, Italija) (zastopnik: F. Caricato, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. februarja 2012 (zadeva R 1955/2010 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Blufin SpA in Adler Modemärkte AG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Adler Modemärkte AG nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

               3.

               Blufin SpA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012.


title: Zadeva F-126/12: Tožba, vložena 26. oktobra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/29

         Tožba, vložena 26. oktobra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-126/12)
   2013/C 71/50
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Boury, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odgovora na pritožbo, s katero je tožeča stranka zahtevala, prvič, naj Komisija prizna, da bi lahko bili samo nekateri dokumenti iz njenega osebnega spisa posredovani preiskovalnemu sodniku pri Tribunal de première instance de Bruxelles in drugič, naj se ugotovi, da je bil navedenemu sodišču nezakonito prikrit sklep z dne 2. februarja 2001.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču zlasti predlaga, naj:

               —

               odgovor OPI z dne 24. avgusta 2012 na pritožbo št. R/367/12 razglasi za ničen;

               —

               ugotovi, so bili belgijskim pravosodnim organom nezakonito prikriti njen pravi osebni spis, sklep OPI z dne 2. februarja 2001 in vsi s tem povezani dokumenti, torej dokumenti, ki so jih od Komisije zahtevali belgijski kazenski organi;

               —

               ugotovi, da so bili Tribunal de Bruxelles nezakonito posredovani zaupni dokumenti, ki so bili brez vsakršnega pravnega nadzora in brez upoštevanja pravil Kadrovskih predpisov sestavljeni v nekdanji enoti ADMIN B9, ki je vodila upravno preiskavo, ki jo je 2. februarja 2001 v nasprotju s pravili Kadrovskih predpisov začel OPI;

               —

               ugotovi, da so v postopku obravnavanja njene pritožbe pri Tribunal de Bruxelles njej v škodo nezakonito posredovali zastopniki Komisije, ki niso bili ne pooblaščeni ne pristojni za to;

               —

               ugotovi, da sta bili tožeča stranka in njena družina ves čas trajanja tega postopka izpostavljeni hudim kršitvam temeljnih človekovih pravic in da je tožeči stranki nastala resna poklicna, nepremoženjska in premoženjska škoda, ki je težko popravljiva, zaradi česar je upravičena do odškodnine za povračilo te škode.


title: Zadeva T-207/08: Tožba, vložena 9. junija 2008 – Habanos proti UUNT – Tabacos de Centroamérica (KIOWA)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/56

         Tožba, vložena 9. junija 2008 – Habanos proti UUNT – Tabacos de Centroamérica (KIOWA)
   (Zadeva T-207/08)
   (2008/C 209/101)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Corporación Habanos, SA, (Havana, Kuba) (zastopnika: V. Gil Vega in A. Ruiz López, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tabacos de Centroamérica, SL (Pozuelo de Alarcón, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 31. marca 2008 in se ugotovi, da dejansko obstaja podobnost in verjetnost zmede med mešano znamko KIOWA in prejšnjimi mešanimi znamkami COHIBA, ki označujejo enake proizvode, ter namen prijavitelja da se neupravičeno okoristi/škodi razlikovalnemu značaju ali ugledu navedenih prejšnjih znamk COHIBA, in se posledično zavrne registracija znamke Skupnosti št. 3.963.931 KIOWA (mešana), ali podredno, da se razveljavi navedena odločba UUNT, in se pri tem odredi, da se tožba zavrne in se zadeva vrne odboru za pritožbe UUNT, da se očitki in dokazi obravnavajo in preučijo v skladu s členom 8(5), Uredbe 40/94, in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov, ki vključuje honorarje zastopnikov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tabacos de Centroamérica, S.L.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „KIOWA“ za proizvode iz razreda 34 (prijava št. 3.963.931).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Corporación Habanos, S.A., ki deluje na trgu kot Habanos, S.A.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka „COHIBA“ (znamka skupnosti št. 3.323.292), besedna znamka „COHIBA“ (španska znamka št. 1.271.173) in figurativna znamka „COHIBA“ (španska znamka št. 2.052.344) za proizvode iz razreda 34.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Zaradi visoke stopnje podobnosti med nasprotujočima si znamkama, obstaja verjetnost zmede.


title: Zadeva F-23/07: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 19. oktobra 2007 – M proti Evropski agenciji za zdravila (EMEA) (Javni uslužbenci – Uradniki – Invalidnost – Invalidska komisija – Zavrnitev sklica – Očitna nedopustnost)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/55

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 19. oktobra 2007 – M proti Evropski agenciji za zdravila (EMEA)
   (Zadeva F-23/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Invalidnost - Invalidska komisija - Zavrnitev sklica - Očitna nedopustnost)
   (2008/C 22/106)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: M (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMEA) (zastopnika: V. Salvatore, zastopnik, in S. Vanlievendael, zastopnica)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe EMEA z dne 25. oktobra 2006, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za sklic invalidske komisije – Odškodninski zahtevek.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007, str. 35.


title: Združeni zadevi C-129/05 in C-130/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nizozemska) — NV Raverco (C-129/05), Coxon & Chatterton Ltd (C-130/05) proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Direktiva 97/78/ES — Uredba (EGS) št. 2377/90 — Veterinarski pregledi — Proizvodi iz tretjih držav — Ponovno odpošiljanje proizvodov, ki ne izpolnjujejo uvoznih pogojev — Zaseg in uničenje)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/13

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nizozemska) — NV Raverco (C-129/05), Coxon & Chatterton Ltd (C-130/05) proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Združeni zadevi C-129/05 in C-130/05) (1)

   (Direktiva 97/78/ES - Uredba (EGS) št. 2377/90 - Veterinarski pregledi - Proizvodi iz tretjih držav - Ponovno odpošiljanje proizvodov, ki ne izpolnjujejo uvoznih pogojev - Zaseg in uničenje)
   (2006/C 294/21)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: NV Raverco, Coxon & Chatterton Ltd

      Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Razlaga členov 17(2), 22(2) in Priloge I Direktiva Sveta 97/78/ES z dne 18. decembra 1997 o določitvi načel, ki urejajo organizacijo veterinarskih pregledov proizvodov, ki vstopajo v Skupnost iz tretjih držav (UL L 24, 30.1.1998, str. 9) — Razlaga Uredbe Sveta (EGS) št. 2377/90 z dne 26. junija 1990 o določitvi postopka Skupnosti za določanje najvišjih mejnih vrednosti ostankov zdravil za uporabo v veterinarski medicini v živilih živalskega izvora (UL L 224, str. 1) — Veterinarski pregledi — Ponovno odpošiljanje proizvodov, ki ne izpolnjujejo uvoznih pogojev — Zaseg in uničenje — Varstvo interesov tretjih težav, kljub temu da za to ni interesa Skupnosti
   Izrek

               1)

               Člen 17(2)(a) Direktive Sveta 97/78/ES z dne 18. decembra 1997 o določitvi načel, ki urejajo organizacijo veterinarskih pregledov proizvodov, ki vstopajo v Skupnost iz tretjih držav, je treba razlagati tako, da mora ugovor zoper ponovno odpošiljanje pošiljke, ki ne izpolnjuje uvoznih pogojev, temeljiti na neupoštevanju predpisov Skupnosti.

               2)

               Člen 22(2) Direktive 97/78, bran v povezavi s členom 5 Uredbe Sveta (EGS) št. 2377/90 z dne 26. junija 1990 o določitvi postopka Skupnosti za določanje najvišjih mejnih vrednosti ostankov zdravil za uporabo v veterinarski medicini v živilih živalskega izvora, je treba razlagati tako, da obvezno predpisuje pristojnim veterinarskim organom zaseg in uničenje proizvodov, za katere se je po veterinarskih pregledih, opravljenih na podlagi te direktive, izkazalo, da vsebujejo snov, navedeno v Prilogi IV k tej uredbi.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva C-213/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundessozialgericht – Nemčija) – Wendy Geven proti Land Nordrhein-Westfalen (Obmejni delavec – Uredba (EGS) št. 1612/68 – Dodatek za vzgojo otroka – Nepodelitev – Socialna ugodnost – Pogoj prebivališča)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundessozialgericht – Nemčija) – Wendy Geven proti Land Nordrhein-Westfalen
   (Zadeva C-213/05) (1)

   (Obmejni delavec - Uredba (EGS) št. 1612/68 - Dodatek za vzgojo otroka - Nepodelitev - Socialna ugodnost - Pogoj prebivališča)
   (2007/C 211/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundessozialgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wendy Geven

      Tožena stranka: Land Nordrhein-Westfalen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundessozialgericht – Razlaga člena 7(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) – Socialna korist – Nacionalna zakonodaja, ki pogojuje odobritev otroškega dodatka (Erziehungsgeld) osebam, ki nimajo prebivališča ali običajnega kraja začasnega prebivališča na nacionalnem ozemlju, s pogojem, da presežejo prag 15 delovnih ur tedensko.
   Izrek
   Člen 7(2) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti ne nasprotuje temu, da nacionalna ureditev države članice državljanki druge države članice s prebivališčem v tej državi, ki v prvi državi opravlja neznatno poklicno dejavnost (od 3 do 14 ur tedensko), onemogoča prejemanje socialne ugodnosti z značilnostmi nemškega dodatka za vzgojo otroka, ker v prvi državi nima niti stalnega niti običajnega prebivališča.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva C-276/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 17. maja 2016 – Prequ' Italia Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 17. maja 2016 – Prequ' Italia Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
   (Zadeva C-276/16)
   (2016/C 305/18)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Prequ' Italia Srl

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je italijanska zakonodaja [v obravnavanem primeru davčna], ki ne določa, da se v korist davčnega zavezanca, ki pred sprejetjem davčnega akta carinske uprave ni bil zaslišan, izvršitev tega akta odloži kot običajna posledica vložitve pritožbe, v nasprotju s splošnim načelom Evropske unije o pravici do izjave?


title: Zadeva T-122/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – Zhejiang Xinshiji Foods in Hubei Xinshiji Foods proti Svetu ( „Damping — Uvoz pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Načelo dobre uprave — Člen 15(2) in člen 20(4) in (5) Uredbe (ES) št. 384/96 (postala člen 15(2) in člen 20(4) in (5) Uredbe (ES) št. 1225/2009)“ )

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – Zhejiang Xinshiji Foods in Hubei Xinshiji Foods proti Svetu
   (Zadeva T-122/09) (1)

   (Damping - Uvoz pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Načelo dobre uprave - Člen 15(2) in člen 20(4) in (5) Uredbe (ES) št. 384/96 (postala člen 15(2) in člen 20(4) in (5) Uredbe (ES) št. 1225/2009))
   2011/C 103/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd (Liuao Town, Sanmen County, Kitajska), in Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (Dangyang City, Kitajska) (zastopniki: F. Carlin, barrister, A. MacGregor, solicitor, N. Niejahr in Q. Azau, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J. P. Hix in R. Szostak, zastopnika, sprva skupaj z G. Berrischem in G. Wolfom, nato z G. Berrischem, odvetniki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in C. Clyne, zastopnika)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1355/2008 z dne 18. decembra 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 350, str. 35), in sicer v delu, ki zadeva tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Uredba Sveta (ES) št. 1355/2008 z dne 18. decembra 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 350, str. 35), se v delu, ki zadeva Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd in Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, razglasi za nično.

               2.

               Družbi Zhejiang Xinshiji Foods in Hubei Xinshiji Foods nosita polovico svojih stroškov.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki sta jih priglasili družbi Zhejiang Xinshiji Foods in Hubei Xinshiji Foods.

               4.

               Evropska Komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva C-138/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Compass-Datenbank GmbH proti Republiki Avstriji (Konkurenca — Člen 102 PDEU — Pojem „podjetje“ — Podatki iz poslovnega in sodnega registra, ki so shranjeni v bazi podatkov — Dejavnost zbiranja in dajanja na voljo teh podatkov za plačilo — Vpliv zavrnitve nosilcev javne oblasti, da se dovoli ponovna uporaba navedenih podatkov — Pravica sui generis, določena v členu 7 Direktive 96/9/ES)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Compass-Datenbank GmbH proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-138/11) (1)

   (Konkurenca - Člen 102 PDEU - Pojem „podjetje“ - Podatki iz poslovnega in sodnega registra, ki so shranjeni v bazi podatkov - Dejavnost zbiranja in dajanja na voljo teh podatkov za plačilo - Vpliv zavrnitve nosilcev javne oblasti, da se dovoli ponovna uporaba navedenih podatkov - Pravica sui generis, določena v členu 7 Direktive 96/9/ES)
   2012/C 287/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Compass-Datenbank GmbH

      Tožena stranka: Republika Avstrija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 102 PDEU – Nacionalna ureditev, ki za vpogled v sodni register določa plačilo in prepoveduje vsakršno drugo uporabo – Pojem gospodarske dejavnosti – Zloraba prevladujočega položaja – Pomen doktrine o nujni infrastrukturi (doktrina „essential facilities“)

      Izrek

   Dejavnost nosilca javne oblasti, ki je shranjevanje podatkov, ki jih morajo podjetja na podlagi zakonskih obveznosti prijaviti, v bazo podatkov, omogočanje vpogleda zainteresiranim osebam v te podatke in/ali izdelava izpisov teh podatkov za te osebe, ni gospodarska dejavnost in se zato navedeni nosilec javne oblasti v okviru te dejavnosti ne sme šteti za podjetje v smislu člena 102 PDEU. Okoliščina, da se ta vpogled in/ali izdelava izpisov izvrši za plačilo, ki ga določa zakon in ga ne določi neposredno ali posredno zadevni subjekt, ne spreminja pravne kvalifikacije navedene dejavnosti. Tak nosilec javne oblasti prav tako ne opravlja gospodarske dejavnosti, če ob sklicevanju na pravico sui generis, ki mu je v skladu s členom 7 Direktive 96/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 1996 o pravnem varstvu baz podatkov podeljena kot izdelovalcu zadevne baze podatkov, ali ob sklicevanju na katero koli drugo pravico intelektualne lastnine prepove vsakršno drugo uporabo tako zbranih podatkov in dostop javnosti do njih, in se zato v okviru te dejavnosti ne sme šteti za podjetje v smislu člena 102 PDEU.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011.


title: Zadeva C-273/15: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 26. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa - Latvija) – ZS „Ezernieki“/Lauku atbalsta dienests (Predhodno odločanje — Kmetijstvo — Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad — Uredbi (ES) št. 1257/1999 in št. 817/2004 — Podpora za razvoj podeželja — Vračilo neupravičeno izplačanih zneskov — Povečanje prijavljene površine med obdobjem petletne zaveze čez določen prag — Nadomestitev prvotne zaveze z novo zavezo — Nespoštovanje obveznosti vložitve letnega zahtevka za izplačilo pomoči — Nacionalna ureditev, s katero se zahteva vračilo vseh pomoči, ki so bile izplačane iz naslova več let — Načelo sorazmernosti — Člena 17 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/10

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 26. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa - Latvija) – ZS „Ezernieki“/Lauku atbalsta dienests
   (Zadeva C-273/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad - Uredbi (ES) št. 1257/1999 in št. 817/2004 - Podpora za razvoj podeželja - Vračilo neupravičeno izplačanih zneskov - Povečanje prijavljene površine med obdobjem petletne zaveze čez določen prag - Nadomestitev prvotne zaveze z novo zavezo - Nespoštovanje obveznosti vložitve letnega zahtevka za izplačilo pomoči - Nacionalna ureditev, s katero se zahteva vračilo vseh pomoči, ki so bile izplačane iz naslova več let - Načelo sorazmernosti - Člena 17 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah))
   (2016/C 260/13)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ZS „Ezernieki“

      Tožena stranka: Lauku atbalsta dienests

      Izrek

   Člen 71(2) Uredbe Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) je treba ob upoštevanju ciljev Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1783/2003 z dne 29. septembra 2003, in Uredbe št. 817/2004, načela sorazmernosti ter členov 17 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi katere je prejemnik pomoči, dodeljene v zameno za njegove večletne kmetijske okoljske zaveze, dolžan povrniti vso pomoč, ki je bila že izplačana, ker ni vložil letnega zahtevka za izplačilo te pomoči za zadnje leto petletnega obdobja njegovih zavez, če, prvič, je to petletno obdobje nadomestilo prejšnje obdobje zaradi povečanja površine njegovega kmetijskega gospodarstva in, drugič, ta prejemnik ni prenehal izpolnjevati svojih zavez v zvezi z uporabo površine, ki je bila prijavljena pred tem povečanjem.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva C-139/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 19. marca 2012 – Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona proti Generalidad de Cataluña

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 19. marca 2012 – Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona proti Generalidad de Cataluña
   (Zadeva C-139/12)
   2012/C 174/24
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona

      Druga stranka: Generalidad de Cataluña

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba v skladu s členom 13(B)(d), točka 5, Direktive Sveta 77/388/EGS (1) z dne 17. maja 1977 (ki jo je nadomestila Direktiva 2006/1[1]2/ES z dne 28. novembra 2006) za transakcije v zvezi s prodajo delnic, ki jih opravi davčni zavezanec in katerih posledica je pridobitev lastništva nad nepremičninami, plačati davek na dodano vrednost brez možnosti oprostitve, glede na to, da določa izjemo za vrednostne papirje, ki dajejo imetniku pravno ali dejansko lastninsko pravico ali pravico do posesti nepremičnine ali dela nepremičnine?

               2.

               Ali so z Direktivo Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 združljive določbe, kot je člen 108 španskega zakona 24/1988 o trgu vrednostnih papirjev, v skladu s katerim se pridobitev večinskega deleža kapitala družbe, katere sredstva so pretežno sestavljena iz nepremičnin, ne glede na morebiten status gospodarskega subjekta udeležencev transakcije obdavči z davkom na prenos premoženja in overjene pravne posle, ki je posreden davek in se razlikuje od DDV, tako da ni izvzet primer, v katerem bi se transakcija, če bi se nepremičnine namesto z delnicami ali deleži prenesle neposredno, obdavčila z DDV?

               3.

               Ali je s svobodo ustanavljanja, ki jo zagotavlja člen [43] ES (postal člen 49 PDEU), in prostim pretokom kapitala, ki je urejen v členu 56 ES (postal člen 63 PDEU), skladna nacionalna določba, kot je člen 108 španskega zakona z dne 28. julija 1988 o trgu vrednostnih papirjev, kakor je bil spremenjen z 12. dopolnilno določbo zakona 18/1991, v skladu s katerim se pridobitev večinskega deleža kapitala družb, katerih sredstva so pretežno sestavljena iz nepremičnin v Španiji, obdavči, ne da bi bilo dopustno dokazovanje, da družba, nad katero se pridobi nadzor, opravlja gospodarsko dejavnost?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145 str. 1).


title: Zadeva C-647/11 P: Pritožba, ki jo je Dimos Peramatos vložila 19. decembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 12. oktobra 2011 v zadevi Dimos Peramatos proti Evropski komisiji, T-312/07

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/18

         Pritožba, ki jo je Dimos Peramatos vložila 19. decembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 12. oktobra 2011 v zadevi Dimos Peramatos proti Evropski komisiji, T-312/07
   (Zadeva C-647/11 P)
   2012/C 49/30
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Dimos Peramatos (zastopnik: G. Gerapetritis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               1.

               Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča v delu, v katerem je zavrnjena tožba, s katero je pritožnica predlagala, naj se preneha njena obveznost povrnitve zneskov, izplačanih v okviru programa LIFE/ENV/GR/000380, oziroma podredno, sprememba izpodbijanega akta tako, da se ji naloži plačilo zneska 93 795,32 EUR, ki ustreza računovodski vrednosti neupravičenih stroškov, kot je priznala Komisija;

               2.

               vrnitev zadeve Splošnemu sodišču v novo odločanje;

               3.

               naložitev stroškov, ki jih je priglasila pritožnica, zlasti stroškov odvetnika, Komisiji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga:

               1.

               Napačna razlaga sporazuma o financiranju, sklenjenega med Dimos Peramatos (občina Perama) in Evropsko komisijo z dne 17. julija 1997 št. C (97) 1997/konč./29 v okviru izvedbe ukrepov, ki izhajajo iz programa LIFE, in njegovega zakonodajnega okvira (Uredba št. 1973/1992), ker je Splošno sodišče presodilo, da obveznost nasaditve dreves, ki je bila s tem sporazumom naložena občini, ni bila zadovoljivo izpolnjena.

               2.

               Napačna razlaga in kršitev načel dobrega upravljanja in pravne varnosti zaradi pomanjkljive obrazložitve izpodbijane sodbe v zvezi z obveznostjo obrazložitve upravnih aktov, ki posegajo v položaj in ki jih sprejmejo institucije Evropske unije.


title: Zadeva C-86/16 P: Pritožba, ki jo je Kenzo Tsujimoto vložil 12. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2015 v zadevi T-522/13, Kenzo Tsujimoto/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/28

         Pritožba, ki jo je Kenzo Tsujimoto vložil 12. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2015 v zadevi T-522/13, Kenzo Tsujimoto/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-86/16 P)
   (2016/C 335/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Kenzo Tsujimoto (zastopniki: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, odvetnici, W. von der Osten-Sacken, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Kenzo

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2015 v zadevi T-522/13;

               —

               dokončno odloči o sporu;

               —

               EUIPO in družbi Kenzo S.A. naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka pred odborom za pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                     Kršitev člena 76 (2) Uredbe o znamki Skupnosti

               Oba ugovora, ki ju je podala družba KENZO S.A., temeljita na členu 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti (1). V obeh zadevah je odbor za pritožbe v utemeljitev trditev o ugledu upošteval dokaze, ki jo je vložnik ugovora podal pred oddelkov za ugovore, zato da bi dokazal resno in dejansko uporabo znamke. Ni sporno, da so bili zadevni dokumenti predloženi po poteku roka za predložitev dokazov glede obstoja, veljavnosti in obsega varstva prejšnjih pravic iz pravila 19 (1) Izvedbene uredbe. Iz pravil 19(1), (2) in 20(1) Izvedbene uredbe (2) je razvidno, da je treba ugovor na podlagi člena 8(5) zavrniti, če vložnik ugovora ne dokaže ugleda prejšnje znamke v roku, ki ga določi EUIPO. Vendar pa je Splošno sodišče ugotovilo, da ima EUIPO diskrecijo glede tega ali je treba zadevne dokaze upoštevati v zvezi z utemeljitvijo trditve o obstoju ugleda znamke in da je odbor za pritožbe upošteval in izvrševal svojo diskrecijo in podal ustrezno obrazložitev za upoštevanje teh dokazov. Pritožnik pa meni, da je pri presoji Splošnega sodišča, ki odboru za pritožbe priznava diskrecijo, podana napačna uporaba prava in pomeni kršitev pravil 19(1), (2) in 20(1) Izvedbene uredbe.
               Pritožnik je seznanjen s tem, da druge stranke v postopku trdijo, da je treba dopustnost dokumentov, ki so predloženi v utemeljitev trditve obstoja ugleda, presojati na podlagi pravila št. 50(1)(iii) Izvedbene uredbe, kot posebnega procesnega pravila pred odborom za pritožbe, in ne na podlagi pravila 20(1) te uredbe.
               Tudi če bi bilo na diskrecijo odbora za pritožbe mogoče sklepati na podlagi pravila 50(1)(iii) Izvedbene uredbe, naj bi odbor za pritožbe to diskrecijo napačno izvrševal, Splošno sodišče pa naj bi napačno uporabilo člen 76(2) s tem, da je za presojo odbora za pritožbe grede nerazdružljive zveze med dokazom o resni in dejanski uporabi in dokazom obstoja ugleda štelo, da pomeni pravilno izvrševanje diskrecije tega odbora. Odbor za pritožbe naj ne bi določil niti obsega svoje diskrecije, torej ali treba v tej zadevi diskrecijo izvrševati restriktivno ali ne. Če bi odbor za pritožbe svojo diskrecijo izvrševal pravilno, bi moral priznati, da je treba diskrecijo v skladu s sodbo Rintisch (C-120/12 P, Bernhard Rintisch/UUNT) izvrševati restriktivno. V konkretnih okoliščinah, bi bil edini način za pravilno izvrševanje diskrecije neupoštevanje dokumentov v utemeljitev trditve o obstoju ugleda. Splošno sodišče naj bi prezrlo dejstvo, da je odbor za pritožbe napačno določil obseg svoje diskrecije in ni uporabil svoje diskrecije v tem obsegu, s tem pa je kršil člen 76(2) Uredbe o znamki Skupnosti.

               2.

                     Kršitev člena 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti

               Pritožnik navaja, da Splošno sodišče ni primerjalo znamk „KENZO“ in „KENZO ESTATE“ kot celote in tako kršilo člen 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti. Poleg tega pritožnik navaja, da je Splošno sodišče potrdilo trditev o obstoju ugleda na podlagi dokumentov, kateri se na podlagi pravilne uporabe prava in pravilnega izvrševanje diskrecije s strani odbora za pritožbe, ne bi smeli uporabiti. Pritožnik poleg tega trdi, da Splošno sodišče ni izvedlo potrebne celostne presoje, ko je ugotovilo, da bi bila izpodbijana znamka verjetno lahko asociirana s prejšnjo znamko in bi na nepošten način izkoriščala ugled prejšnje znamke. Nazadnje, pritožnik navaja, da sta odbor za pritožbe in Splošno sodišče storila napako z ugotovitvijo, da pritožnik, ni dokazal „pravega razloga“ v smislu člena 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189)


title: Zadeva F-98/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 27. septembra 2011 – Whitehead proti Evropski centralni banki (Javni uslužbenci — Osebje ECB — Letna revizija plač in dodatkov — Proračunsko leto 2008 — Letno ocenjevanje — Merila presoje — Posvetovanje s svetom zaposlenih — Upoštevanje bolniškega dopusta — Določitev ciljev)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 27. septembra 2011 – Whitehead proti Evropski centralni banki
   (Zadeva F-98/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Osebje ECB - Letna revizija plač in dodatkov - Proračunsko leto 2008 - Letno ocenjevanje - Merila presoje - Posvetovanje s svetom zaposlenih - Upoštevanje bolniškega dopusta - Določitev ciljev)
   2011/C 340/71
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sarah Whitehead (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: L. Levi, M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: najprej F. Feyerbacher in G. Nuvoli, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom, nato E. Carlini in G. Nuvoli, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

      Predmet

   Zahteva tožeče stranke za razglasitev ničnosti odločbe ECB, s katero je bila plača tožeči stranki povečana za dve točki na podlagi letne revizije plač in dodatkov za leto 2008, in zahteva za povrnitev razlike med prejetim povečanjem plače in domnevno upravičenim povečanjem. Tudi zahteva za nadomestilo za pretrpljeno nepremoženjsko škodo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               S. Whitehead nosi svoje stroške in stroške Evropske centralne banke.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010, str. 82.


title: Zadeva C-87/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative – Luksemburg) – Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga proti Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration (Državljanstvo Unije — Člen 20 PDEU — Pravica do prebivanja državljanov tretjih držav, ki so člani družine državljana Unije, ki ni uresničeval svoje pravice do prostega gibanja — Temeljne pravice)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/27

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative – Luksemburg) – Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga proti Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
   (Zadeva C-87/12) (1)

   (Državljanstvo Unije - Člen 20 PDEU - Pravica do prebivanja državljanov tretjih držav, ki so člani družine državljana Unije, ki ni uresničeval svoje pravice do prostega gibanja - Temeljne pravice)
   2013/C 225/44
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga

      Tožena stranka: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour administrative – Razlaga člena 20 PDEU in členov 20, 21, 24, 33 in 34 Listine o temeljnih pravicah – Državljanstvo Unije – Pravica evropskega državljana do združitve družine v korist njegovih družinskih članov, ki so državljani tretjih držav ob dejanskem neizvrševanju prostega gibanja in pravice do prebivanja v drugi državi članici, kot je tista katere državljanstvo ima.

      Izrek

   Člen 20 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica državljanu tretje države zavrne prebivanje na njenem ozemlju, kadar želi ta državljan tretje države prebivati s članom svoje družine, ki je državljan Evropske unije s stalnim prebivališčem v tej državi članici, katere državljan je, in ki kot državljan Unije ni nikoli uresničeval pravice do prostega gibanja, če taka zavrnitev za zadevnega državljana Unije ne pomeni prikrajšanja za dejansko uživanje bistva pravic, podeljenih s statusom državljana Unije.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012.


title: Zadeva T-521/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2011 – Confortel Gestión proti UUNT – Homargrup (CONFORTEL AQUA 4)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2011 – Confortel Gestión proti UUNT – Homargrup (CONFORTEL AQUA 4)
   (Zadeva T-521/10) (1)

   2011/C 362/33
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva C-561/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Riigikohus – Estonija) – Nordecon AS, Ramboll Eesti AS proti Rahandusministeerium (Javna naročila — Postopek s pogajanji po predhodni objavi — Možnost, da se naročnik pogaja o ponudbah, ki ne izpolnjujejo zavezujočih zahtev iz tehničnih specifikacij, navedenih v razpisni dokumentaciji naročila)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/16

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Riigikohus – Estonija) – Nordecon AS, Ramboll Eesti AS proti Rahandusministeerium
   (Zadeva C-561/12) (1)

   (Javna naročila - Postopek s pogajanji po predhodni objavi - Možnost, da se naročnik pogaja o ponudbah, ki ne izpolnjujejo zavezujočih zahtev iz tehničnih specifikacij, navedenih v razpisni dokumentaciji naročila)
   2014/C 45/28
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Riigikohus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Nordecon AS, Ramboll Eesti AS

      Tožena stranka: Rahandusministeerium

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Riigikohus – Razlaga člena 30(2) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132) – Postopek s pogajanji po predhodni objavi – Obstoj oziroma neobstoj možnosti, da se naročnik pogaja o ponudbah, ki ne izpolnjujejo zavezujočih zahtev iz tehničnih specifikacij, navedenih v razpisni dokumentaciji javnega naročila – Tehnične specifikacije, spremenjene med pogajanji – Možnost oddaje javnega naročila ponudniku, čigar ponudba ne ustreza tem tehničnim specifikacijam

      Izrek

   Člen 30(2) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev naročniku ne dovoljuje, da se s ponudniki pogaja o ponudbah, ki ne izpolnjujejo zavezujočih zahtev iz tehničnih specifikacij naročila.

      (1)  UL C 38, 9.2.2013.


title: Zadeva C-526/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour de cassation (Francija), oddelek za trgovske, finančne in gospodarske zadeve, z dne 14. decembra 2004 v zadevi Laboratoires Boiron SA proti Agence centrale des organismes de sécurité sociale

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/5

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour de cassation (Francija), oddelek za trgovske, finančne in gospodarske zadeve, z dne 14. decembra 2004 v zadevi Laboratoires Boiron SA proti Agence centrale des organismes de sécurité sociale
   (Zadeva C-526/04)
   (2005/C 69/11)
   Jezik postopka: francoščina
   Cour de cassation (Francija), oddelek za trgovske, finančne in gospodarske zadeve, je s sodbo z dne 14. decembra 2004 v zadevi Laboratoires Boiron SA proti Agence centrale des organismes de sécurité sociale, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 29. decembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Cour de cassation (Francija), oddelek za trgovske, finančne in gospodarske zadeve, predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.)

               Ali je treba pravo Skupnosti razlagati v tem smislu, da se lahko farmacevtski laboratorij, ki je zavezanec za plačilo prispevka, kot je ta, določen v členu 12 zakona št. 97-1164 z dne 19. decembra 1997 o financiranju socialnega varstva za 1998, z namenom dobiti povračilo tega prispevka, sklicuje na to, da dejstvo, da grosisti–distributerji niso zavezanci za plačilo tega prispevka, pomeni državno pomoč?

               2.)

               Ali je treba v primeru pritrdilnega odgovora in ker je uspeh predloga za povračilo odvisen samo od dokazov, ki jih predloži vlagatelj tega predloga, pravo Skupnosti razlagati v tem smislu, da pravila nacionalnega prava, ki to povračilo pogojujejo s tem, da mora vlagatelj predloga dokazati, da korist, ki jo imajo ti grosisti–distributerji, presega dodatne stroške, ki jih imajo zaradi izpolnjevanja svoje obveznosti javnih storitev, ki jim jih nalaga nacionalna ureditev, ali pa da pogoji, ki jih je Sodišče določilo v svoji sodbi z dne 24. julija 2003 (Altmark) niso izpolnjeni, pomenijo pravila dokazovanja, katerih posledica je, da postane praktično nemogoče ali izjemno težko povračilo obveznega prispevka, kot je ta, določen v členu 245-6-1 kodeksa o socialnem varstvu, in za katero je bil predlog pri pristojnem organu vložen iz razloga, da oprostitev plačila prispevka, do katere so upravičeni grosisti–distributerji, pomeni državno pomoč, o kateri Komisija Evropskih skupnosti ni bila obveščena?


title: Zadeva C-363/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe The Equality Tribunal – Irska) – Z proti A Government Department, The Board of Management of a Community School (Predlog za sprejetje predhodne odločbe  — Socialna politika  — Direktiva 2006/54/ES  — Enako obravnavanje delavcev in delavk  — Mati naročnica, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu  — Zavrnitev priznanja plačanega dopusta, enakovrednega porodniškemu ali posvojiteljskemu dopustu, tej materi  — Konvencija Združenih narodov o pravicah invalidov  — Direktiva 2000/78/ES  — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu  — Prepoved kakršne koli diskriminacije zaradi invalidnosti  — Mati naročnica, ki ne more zanositi  — Obstoj invalidnosti  — Veljavnost direktiv 2006/54 in 2000/78)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe The Equality Tribunal – Irska) – Z proti A Government Department, The Board of Management of a Community School
   (Zadeva C-363/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna politika - Direktiva 2006/54/ES - Enako obravnavanje delavcev in delavk - Mati naročnica, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu - Zavrnitev priznanja plačanega dopusta, enakovrednega porodniškemu ali posvojiteljskemu dopustu, tej materi - Konvencija Združenih narodov o pravicah invalidov - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Prepoved kakršne koli diskriminacije zaradi invalidnosti - Mati naročnica, ki ne more zanositi - Obstoj invalidnosti - Veljavnost direktiv 2006/54 in 2000/78))
   2014/C 142/07
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   The Equality Tribunal

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Z

      Toženi stranki: A Government Department, The Board of Management of a Community School

      Predmet

   Predlog za sprejetje prehodne odločbe – The Equality Tribunal (Irska) – Razlaga členov 4 in 14 Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL L 204, str. 23) – Razlaga členov 3(1) in 5 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79) – Biološka mati, ki je uporabila storitev nadomestnega materinstva – Oseba, ki zaradi telesne okvare ne more roditi otroka – Pravica do porodniškega dopusta

      Izrek

               1.

               Direktivo 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu, zlasti njena člena 4 in 14, je treba razlagati tako, da ne gre za diskriminacijo zaradi spola, če se delavki kot materi naročnici, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu, zavrne plačani dopust, enakovreden porodniškemu dopustu.
               Položaj take matere naročnice glede priznanja posvojiteljskega dopusta ne spada na področje te direktive.

               2.

               Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne gre za diskriminacijo zaradi invalidnosti, če se delavki, ki ne more zanositi in je sklenila dogovor o nadomestnem materinstvu, zavrne plačani dopust, enakovreden porodniškemu ali posvojiteljskemu dopustu.
               Veljavnosti te direktive ni mogoče presojati z vidika Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov, vendar je treba navedeno direktivo kolikor mogoče razlagati v skladu s to konvencijo.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012.


title: Zadeva T-316/05: Tožba, vložena 12. avgusta 2005 — Republika Ciper proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/23

         Tožba, vložena 12. avgusta 2005 — Republika Ciper proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-316/05)
   (2005/C 271/45)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Republika Ciper [Zastopnik: Petros Kliridis]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti Uredbe št. 832/2005 (1);

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka se sklicuje na tožbene razloge in trditve, ki jih je že navajala v zadevi T-300/05.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 832/2005 z dne 31. maja 2005 o določitvi presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško (UL L 138, str. 3).


title: Zadeva T-235/13: Tožba, vložena 23. aprila 2013 – Gopack proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/38

         Tožba, vložena 23. aprila 2013 – Gopack proti Komisiji
   (Zadeva T-235/13)
   2013/C 171/75
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: fdas (Manosque, Francija) (zastopnika: J.-M. Leprêtre in N. Chahid-Nouraï, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU za nično s takojšnjim učinkom razglasi Direktivo Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, in sicer ker med primere embalaže uvršča sponke, z izjemo tistih za industrijsko uporabo;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja šest tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v zadevi Group’Hygiène proti Komisiji, T-202/13.


title: Zadeva C-285/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht 3. julija 2006 — Heinrich Stefan Schneider proti Land Rheinland-Pfalz

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht 3. julija 2006 — Heinrich Stefan Schneider proti Land Rheinland-Pfalz
   (Zadeva C-285/06)
   (2006/C 237/05)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Heinrich Stefan Schneider

      Tožena stranka: Land Rheinland-Pfalz
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 47(2)(b) in (c) v povezavi z odstavkom B št. 1(b), pete alinee, št. 3 Priloge VII Uredbe (ES) št. 1493/1999 (1) in člen 23 Uredbe (ES) št. 753/2002 razlagati tako, da je podatek, ki se nanaša na postopek pridelave, proizvodnje in zorenja oziroma na kakovost vina, dopusten samo kot reguliran fakultativen podatek v skladu z odstavkom B št. 1(b), pete alinee, Priloge VII Uredbe (ES) št. 1493/1999 pod tam in v členu 23 Uredbe (ES) št. 753/2002 (2) določenimi pogoji in ni dopusten kot drug podatek v skladu z odstavkom B št. 3 Priloge VII Uredbe (ES) št. 1493/1999?

               2.

               Ali je treba člen 24(2)(a) Uredbe (ES) št. 753/2002 razlagati tako, da gre za protipravno ponarejanje ali namigovanje samo takrat, če je podana v istem jeziku varovanega tradicionalnega izraza?

               3.

               Ali je treba člen 24(2) Uredbe (ES) št. 753/2002 razlagati tako, da v Prilogi III navedeni tradicionalni izrazi varovani glede na vina, ki izvirajo iz iste države članice pridelovalke kot varovan tradicionalni izraz?

      (1)  UL L 179, str. 1.

      (2)  UL L 118, str. 1.


|

Sodba Sodišča z dne 10. decembra 2010 v zadevi E-10/10 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Neizpolnitev obveznosti s strani pogodbenice – Direktiva 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij)

Uradni list C 148 , 19/05/2011 str. 0005 - 0005

		Sodba Sodiščaz dne 10. decembra 2010v zadevi E-10/10Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški(Neizpolnitev obveznosti s strani pogodbenice – Direktiva 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij)2011/C 148/05V zadevi E-10/10 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – ZAHTEVEK za izjavo, da Kraljevina Norveška s tem, da v predpisanem roku ni sprejela ali Nadzornega organa Efte obvestila o sprejetju vseh potrebnih ukrepov za prenos aktov, navedenih v točki 1 in alinei 2 točke 1 Priloge VII k Sporazumu EGP (Direktiva 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1430/2007 z dne 5. decembra 2007 o spremembi prilog II in III k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij), kakor sta bila prilagojena Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 63(1) Direktive in členom 7 Sporazuma EGP, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Thorgeir Örlygsson in Henrik Bull (poročevalec), sodnika, dne 10. decembra 2010 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:Sodišče:1. ugotavlja, da Kraljevina Norveška s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za prenos akta, navedenega v točki 1 Priloge VII k Sporazumu EGP (Direktiva 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1430/2007 z dne 5. decembra 2007 o spremembi prilog II in III k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 63(1) Direktive in členom 7 Sporazuma EGP.2. Kraljevini Norveški naloži plačilo stroškov postopka.--------------------------------------------------


title: Zadeva T-582/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Carpent Languages proti Komisiji (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa Skupnosti — Organizacija sestankov in konferenc — Zavrnitev ponudbe enega ponudnika — Oddaja naročila drugemu ponudniku — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji — Enako obravnavanje)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Carpent Languages proti Komisiji
      (Zadeva T-582/08) (1)

      (Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa Skupnosti - Organizacija sestankov in konferenc - Zavrnitev ponudbe enega ponudnika - Oddaja naročila drugemu ponudniku - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Enako obravnavanje)
      (2010/C 288/71)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Carpent Languages (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Goergen, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B. Simon in E. Manhaeve, zastopnika, skupaj z F. Tulkensom in V. Ostom, odvetnikoma)

         Predmet

      Tožba zoper Odločbo Komisije z dne 30. oktobra 2008 o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke, ki jo je ta vložila za sklop št. 4 „Zagotavljanje skupin tolmačev glede na potrebe vsake prireditve“ iz naročila VT/2008/036 (Večkratne okvirne pogodbe o organizaciji sestankov in konferenc) in Odločbo Komisije z dne 17. novembra 2008 o izbiri družbe, kateri je bilo oddano naročilo za sklop št. 4, ter predlog, naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine, če Splošno sodišče ne bi ugodilo predlogu za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Carpent Languages SPRL se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva T-203/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark/Komisija (Državne pomoči — Pritožba — Tožba zaradi opustitve ukrepanja — Stališče Komisije, s katerim je bilo opustitve ukrepanja konec — Ustavitev postopka)

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark/Komisija
   (Zadeva T-203/16) (1)

   ((Državne pomoči - Pritožba - Tožba zaradi opustitve ukrepanja - Stališče Komisije, s katerim je bilo opustitve ukrepanja konec - Ustavitev postopka))
   (2017/C 178/28)
   Jezik postopka: danščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark (Ikast, Danska) (zastopnik: N. Gade, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in S. Maaløe, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 265 PDEU, naj se ugotovi, da je v ravnanju Komisije podana nezakonita opustitev, ker ni spoštovala rokov glede trajanja predhodnega postopka preizkusa državnih pomoči, po formalni uvedbi preiskave pa je njena nezakonita opustitev podana v tem, da ni sprejela odločitve o pritožbi, ki se nanaša na državne pomoči in jo je vložila tožeča stranka.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 323, 27.6.2016.


title: Zadeva T-215/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2007 – Donnici proti Parlamentu ( Odstop pristojnosti )

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/43

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2007 – Donnici proti Parlamentu
   (Zadeva T-215/07) (1)

   („Odstop pristojnosti“)
   (2008/C 51/80)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Beniamino Donnici (Castrolibero, Italija) (zastopniki: M. Sanino, G.M. Roberti, I. Perego in P. Salvatore, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: H. Krück, N. Lorenz in L. Visaggio, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Evropskega parlamenta z dne 24. maja 2007 o preverjanju mandata Beniamina Donnicija (2007/2121(REG)), s katerim je bila razglašena neveljavnost mandata za člana Evropskega parlamenta.
   Izrek

               1)

               Sodišče prve stopnje prekine postopek v zadevi T-215/07, da lahko Sodišče odloči o predlogu za razglasitev ničnosti.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva T-476/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2009 – Media-Saturn proti UUNT (BEST BUY) ( Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti BEST BUY — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2009 – Media-Saturn proti UUNT (BEST BUY)
   (Zadeva T-476/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti BEST BUY - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 37/47
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Media-Saturn-Holding GmbH (Ingolstadt, Nemčija) (zastopniki: sprva K. Lewinsky, nato C.-R. Haarmann in E. Warnke, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 28. avgusta 2008 (zadeva R 0591/2008-4) v zvezi s predlogom za registracijo figurativne znamke BEST BUY kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Media-Saturn-Holding GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008.


title: Zadeva T-77/12: Tožba, vložena 16. februarja 2012 – Wahl proti UUNT – Tenacta Group (bellissima)

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/30

         Tožba, vložena 16. februarja 2012 – Wahl proti UUNT – Tenacta Group (bellissima)
   (Zadeva T-77/12)
   2012/C 109/60
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wahl GmbH (Unterkirnach, Nemčija) (zastopnik: T. Kieser, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tenacta Group SpA (Azzano S. Paolo, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj

               —

               spremeni odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 21. novembra 2011, tako bo zavrnjen ugovor št. B1560781 z dne 2. novembra 2011 na podlagi znamke Skupnosti št. 4 534 889;

               —

               podredno spremeni odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 21. novembra 2011, tako da bo zavrnjen ugovor št. B1560781 z dne 2. novembra 2011 na podlagi znamke Skupnosti št. 4 534 889 v zvezi z registracijo prijavljene znamke za proizvode iz razreda 7;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „bellissima“ za proizvode iz razredov 7 in 8 (prijava znamke Skupnosti št. 8 406 704)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: TENACTA GROUP SpA.

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „bellissima IMETEC“ za proizvode iz razredov 9 in 11 (prijava znamke Skupnosti št. 4 534 889)

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker ne obstaja verjetnost zmede med spornima znamkama


title: Zadeva T-688/15 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2017 – Schönberger/Računsko sodišče (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2011 — Odločba o nenapredovanju pritožnika v naziv AD 13 — Zavrnitev tožbe na prvi stopnji, po vrnitvi zadeve s strani Splošnega sodišča, kot delno očitno nedopustne in delno očitno neutemeljene — Obetanje napredovanja)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2017 – Schönberger/Računsko sodišče
   (Zadeva T-688/15 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2011 - Odločba o nenapredovanju pritožnika v naziv AD 13 - Zavrnitev tožbe na prvi stopnji, po vrnitvi zadeve s strani Splošnega sodišča, kot delno očitno nedopustne in delno očitno neutemeljene - Obetanje napredovanja))
   (2017/C 095/17)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Računsko sodišče Evropske unije (zastopnika: Í. Ní Riagáin Düro in B. Schäfer, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 30. septembra 2015, Schönberger/Računsko sodišče (F-14/12 RENV, EU:F:2015:112), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Peter Schönberger nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v tem postopku priglasilo Računsko sodišče Evropske unije.

      (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva C-339/14: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 21. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Nürnberg – Nemčija) – kazenski postopek proti Andreasu Wittmannu (Predhodno odločanje — Direktiva 2006/126/ES — Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj — Obdobje prepovedi — Izdaja vozniškega dovoljenja v državi članici pred začetkom veljave obdobja prepovedi v državi članici običajnega prebivališča — Razlogi za zavrnitev, da se v državi članici običajnega prebivališča prizna veljavnost vozniškega dovoljenja, izdanega v drugi državi članici)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/19

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 21. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Nürnberg – Nemčija) – kazenski postopek proti Andreasu Wittmannu
   (Zadeva C-339/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2006/126/ES - Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj - Obdobje prepovedi - Izdaja vozniškega dovoljenja v državi članici pred začetkom veljave obdobja prepovedi v državi članici običajnega prebivališča - Razlogi za zavrnitev, da se v državi članici običajnega prebivališča prizna veljavnost vozniškega dovoljenja, izdanega v drugi državi članici))
   (2015/C 236/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Andreas Wittmann

      Izrek

   Člen 11(4), drugi pododstavek, Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih je treba razlagati tako, da je treba ukrep – s katerim država članica, v kateri ima neka oseba običajno prebivališče in ki tej osebi, vozniku motornega vozila, vozniškega dovoljenja ne more odvzeti, ker je bilo to že predmet odločbe o odvzemu, odredi, da navedeni osebi v določenem obdobju ne bo mogoče izdati novega vozniškega dovoljenja – šteti za ukrep omejitve, začasnega odvzema ali odvzema vozniškega dovoljenja v smislu te določbe, ki ima za posledico, da veljavnost vsakršnega dovoljenja, ki ga izda druga država članica pred iztekom tega obdobja, ne bo priznana. Okoliščina, da je sodba, s katero je bil izrečen ta ukrep, postala pravnomočna po izdaji vozniškega dovoljenja v drugi državi, v zvezi s tem ni pomembna, če je bilo to dovoljenje pridobljeno po izdaji te sodbe in če so razlogi, s katerimi je bil upravičen navedeni ukrep, obstajali ob izdaji navedenega dovoljenja.

      (1)  UL C 372, 20.10.2014.


title: Zadeva T-278/06: Tožba, vložena 6. oktobra 2006 — Združeno kraljestvo proti Komisiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/60

         Tožba, vložena 6. oktobra 2006 — Združeno kraljestvo proti Komisiji
   (Zadeva T-278/06)
   (2006/C 294/121)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: E. O'Neill, zastopnik, in H. Mercer, Barrister)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti člena 1 Odločbe Komisije 2006/554/ES o potrditvi obračunov, ki so jih predložile države članice glede izdatkov Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, ker izključuje iz financiranja Skupnosti izdatke Združenega kraljestva za leta 2001-2004 v višini £1 351 441,25 na revizijskem področju „mlečnih maščob pri proizvodnji hrane“ zaradi „nezadostne količinske kontrole proizvedenih izdelkov“;

               —

               Komisiji naložiti stroške, ki so nastali Združenemu kraljestvu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka zahteva delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/554/ES z dne 27. julija 2006 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (1), še posebej teh, ki se nanašajo na uporabo mlečnih maščob pri proizvodnji hrane v Združenem kraljestvu.
   Spor se nanaša na kontrolne ukrepe, ki jih je sprejela tožeča stranka v skladu s členom 23 Uredbe Komisije (ES) št. 2571/97 (2) (v nadaljevanju: Uredba Komisije), ki določa ukrepe, ki jih mora sprejeti država članica inter alia glede izdelave in uporabe koncentriranega masla, za katerega je mogoča subvencija, kadar je koncentrirano maslo uporabljeno za izdelavo določenih peciv in tort.
   Člen 23(2) Uredbe Komisije z izrazom „na kraju samem“ predvideva pregled proizvajalcev koncentriranega masla „med izdelavo koncentriranega masla“, tako da „se vsaka uspela ponudba […] pregleda vsaj enkrat“.
   Komisija ugotavlja, da tožeča stranka ni opravila ključnih pregledov, saj ima, po razlagi Uredbe Komisije, tožeča stranka obveznost, da fizično preveri količine v eni seriji koncentriranega masla na ponudbo po proizvodnji. Tožeča stranka trdi, da to pomeni v bistvu zagotoviti, da je vsaka uspela ponudba preverjena vsaj dvakrat. Tožeča stranka navaja, da se Komisija opira na pojem fizičnega količinskega pregleda, ki ga v Uredbi Komisije ni.
   Tožeča stranka navaja dva tožbena razloga:

               a)

               Komisija je storila pravno napako, saj je izpodbijana odločba nezakonita po prvem pododstavku člena 7(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999 (3) (v nadaljevanju: Uredba Sveta) o financiranju skupne kmetijske politike, ker ni bilo podlage za ugotovitev, da zadevni izdatek ni bil v skladu s pravili Skupnosti iz člena 23(2) Uredbe Komisije; in

               b)

               Komisija je storila pravno napako, ko je z določitvijo izključenega zneska kršila četrti pododstavek člena 7(4) Uredbe Sveta.

      (1)  UL 2006 L 218, str. 12.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2571/97 z dne 15. decembra 1997 o prodaji masla po znižanih cenah in dodeljevanju pomoči za smetano, maslo in koncentrirano maslo za uporabo pri izdelavi peciva, sladoleda in drugih živil (UL 1997 L 350, str. 3).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL 1999 L 160, str. 103).


title: Zadeva T-164/08: Tožba, vložena 30. aprila 2008 – Italija proti Komisiji in EPSO

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/22

         Tožba, vložena 30. aprila 2008 – Italija proti Komisiji in EPSO
   (Zadeva T-164/08)
   (2008/C 158/36)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti in Evropski urad za izbor osebja
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti razpisa javnega natečaja EPSO/AD/125/08 (AD 7 in AD 9) za sestavo seznama za zaposlitev štirih (smer Komisija) in devetih (smer druge institucije) zdravnikov, objavljenega le v angleški, francoski in nemški izdaji
                     Uradnega lista Evropske unije z dne 21. februarja 2008, številka C 48 A.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi T-117/08, Italija proti Komisiji (1).

      (1)  Še neobjavljena v ULEU.


title: Zadeva T-231/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2013 – Rocket Dog Brands proti UUNT – Julius K9 (JULIUS K9) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti JULIUS K9 — Prejšnje figurativne znamke Skupnosti K9 — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2013 – Rocket Dog Brands proti UUNT – Julius K9 (JULIUS K9)
   (Zadeva T-231/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti JULIUS K9 - Prejšnje figurativne znamke Skupnosti K9 - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 189/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rocket Dog Brands LLC (Hayward, Združene države) (zastopnik: C. Aikens, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: Ó. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Madžarska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. marca 2012 (zadeva R 1124/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Rocket Dog Brands LLC in Julius-K9 bt.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Rocket Dog Brands LLC se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva C-345/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Schwerin – Nemčija) – Krzysztof Pesla proti Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern (Prosto gibanje delavcev — Člen 39 ES — Zavrnitev dostopa do pravniškega pripravništva za regulirane pravniške poklice — Kandidat, ki je pridobil diplomo iz prava v drugi državi članici — Merila preizkusa enakovrednosti pridobljenih znanj)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/10

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Schwerin – Nemčija) – Krzysztof Pesla proti Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   (Zadeva C-345/08) (1)

   (Prosto gibanje delavcev - Člen 39 ES - Zavrnitev dostopa do pravniškega pripravništva za regulirane pravniške poklice - Kandidat, ki je pridobil diplomo iz prava v drugi državi članici - Merila preizkusa enakovrednosti pridobljenih znanj)
   2010/C 24/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Krzysztof Pesla

      Tožena stranka: Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Schwerin – Razlaga člena 39 ES – Odločba o zavrnitvi dostopa do pravniškega pripravništva za regulirane pravniške poklice, naslovljena kandidatu, ki je pridobil diplomo iz prava v drugi državi članici – Merila preizkusa enakovrednosti izobrazbe

      Izrek

               1.

               Člen 39 ES je treba razlagati tako, da so znanja, ki se upoštevajo kot merilo pri presoji enakovrednosti izobrazbe na podlagi prošnje za neposredni sprejem za pripravnika za pravniške poklice, ne da bi se opravili izpiti, ki so določeni v ta namen, tista, ki jih potrjuje kvalifikacija, ki se zahteva v državi članici, v kateri kandidat prosi za sprejem v tako pripravništvo.

               2.

               Člen 39 ES je treba razlagati tako, da ko pristojni organi države članice preučujejo prošnjo državljana druge države članice za dostop do opravljanja praktičnega usposabljanja, kot je pripravništvo za pravniške poklice v Nemčiji, da bi pozneje lahko opravljal reguliran pravniški poklic, ta člen ne nalaga obveznosti državam članicam, da bi pri preizkusu enakovrednosti, ki se zahteva na podlagi prava Skupnosti, morale zahtevati raven znanja prava, ki je nižja od tiste, ki jo potrjuje kvalifikacija, zahtevana v tej državi članici. Vendar pa je treba poudariti, da, po eni strani, ta člen niti ne onemogoča omilitve zahtevane kvalifikacije in, po drugi strani, da je pomembno, da možnost delnega priznanja znanj, ki jih potrjujejo kvalifikacije, ki jih je zainteresirana oseba dokazala, v praksi ni le navidezna, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva C-329/07: Tožba, vložena 13. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/29

         Tožba, vložena 13. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-329/07)
   (2007/C 211/54)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: W. Wils, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (1), oziroma o tem v vsakem primeru ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/48/ES se je iztekel 29. aprila 2006.

      (1)  UL L 157, str. 45 in – popravek – UL L 195, str. 16.


title: Zadeva C-247/15 P: Pritožba, ki jo je Maxcom Ltd vložil 27. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Svet Evropske unije

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/8

         Pritožba, ki jo je Maxcom Ltd vložil 27. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-247/15 P)
   (2015/C 262/10)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Maxcom Ltd (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, J. Beck, Solicitor)

      Druge stranke v postopku: Chin Haur Indonesia, PT; Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               pritožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razveljavi ugotovitve Splošnega sodišča v zvezi z drugim delom prvega pritožbenega razloga;

               —

               v celoti zavrne prvi tožbeni razlog tožeče stranke pred Splošnim sodiščem v celoti; in

               —

               tožeči stranki pred Splošnim sodiščem naloži plačilo stroškov pritožnika za pritožbo in intervencijo pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja te trditve:

               —

               Splošno sodišče je storilo očitno napako s tem, da je ugotovilo, da Svet v skladu s členom 13(1) Osnovne uredbe (1) ne bi mogel ugotoviti, da je tožeča stranka pred Splošnim sodiščem izvajala dejavnosti pretovarjanja na podlagi dejstev, da (i) tožeča stranka pred Splošnim sodiščem ni bila dejanska indonezijska proizvajalka in (ii) ni bila udeležena pri aktivnosti sestavljanja, ki bi segale preko mejnih vrednosti, določenih v členu 13(2) Osnovne uredbe.

               —

               podredno: razglasitev ničnosti Uredbe 501/2013 (2) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko pred Splošnim sodiščem ni upravičena, tudi če so bile ugotovitve Sveta o pretovarjanju nepravilne, saj je Sodišče potrdilo, da je bila tožeča stranka pred Splošnim sodiščem udeležena pri aktivnosti sestavljanja, ki niso segale preko mejnih vrednosti, določenih v členu 13(2) Osnovne uredbe in prav tako potrdilo obstoj vseh drugih meril, potrebnih za to, da se pritožniku pred Splošnim sodiščem ne dovoli oprostitve od ukrepov proti izogibanju.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, UL L 343, str. 51.

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 501/2013 z dne 29. maja 2013 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 990/2011 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne, UL L 153, str. 1.


title: Zadeva T-412/16: Tožba, vložena 31. julija 2016 – Bena Properties/Svet

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/19

      Tožba, vložena 31. julija 2016 – Bena Properties/Svet
      (Zadeva T-412/16)
      (2016/C 364/16)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Bena Properties Co. SA (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

                  —

                  zato Sklep Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 in poznejše akte za njegovo izvajanje razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

                  —

                  Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov, ki so v bistvenem enaki oziroma podobni razlogom, navedenim v okviru zadeve T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Svet.


title: Zadeva F-60/11: Tožba, vložena 25. maja 2011 – ZZ proti ECB

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/35

         Tožba, vložena 25. maja 2011 – ZZ proti ECB
   (Zadeva F-60/11)
   2011/C 211/71
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe ECB, s katero je bila potrjena prejšnja odločba ECB o začasni odstranitvi tožeče stranke z delovnega mesta s 5 avgustom 2010, in zahteva za odškodnino.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe ECB z dne 23. novembra 2010, s katero je bila potrjena odločba z dne 4 avgusta 2010 o začasni odstranitvi tožene stranke z delovnega mesta, in, če je to potrebno, odločbe z dne 15. marca 2011, s katero je bila zavrnjena posebna pritožba;

               —

               posledično naloži, da se tožeča stranka v polnem obsegu vrne na svoje delovno mesto in da se to primerno objavi, da bi se tožeči stranki povrnilo dobro ime;

               —

               v vsakem primeru naloži odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki in je ex aequo et bono ocenjena na 20 000,00 EUR;

               —

               ECB naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-459/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhäbgiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Avstrija) — Veli Elshani proti Hauptzollamt Linz (Carinski zakonik Skupnosti — Člena 202 in 233, prvi odstavek, točka d — Nastanek carinskega dolga — Nezakonit vnos blaga — Zaseg z odvzemom — Ugasnitev carinskega dolga — Trenutek, ko se mora zaseg zgoditi)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhäbgiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Avstrija) — Veli Elshani proti Hauptzollamt Linz
   (Zadeva C-459/07) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Člena 202 in 233, prvi odstavek, točka d - Nastanek carinskega dolga - Nezakonit vnos blaga - Zaseg z odvzemom - Ugasnitev carinskega dolga - Trenutek, ko se mora zaseg zgoditi)
   2009/C 141/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhäbguger Finanzsenat, Außenstelle Graz

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Veli Elshani

      Tožena stranka: Hauptzollamt Linz

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Razlaga členov 202 in 233, prvi odstavek, točka d, Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti — Ugasnitev carinskega dolga, povezanega z zasegom blaga ob njegovem nezakonitem vnosu — Zaseg blaga v namembni državi članici — Odstranitev blaga — Trenutek ugasnitve dolga

      Izrek

               1)

               Člena 202 in 233, prvi odstavek, točka d, Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, je treba razlagati tako, da mora za ugasnitev carinskega dolga zaseg nezakonito vnesenega blaga na območje Evropske skupnosti nastopiti, preden gre to blago prek prvega carinskega urada znotraj tega območja.

               2)

               Na drugo vprašanje ni treba odgovoriti.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007.