title: Zadeva C-365/09 P: Pritožba, ki jo je 14. septembra 2009 vložil Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat), izdano 8. julija 2009 v zadevi T-225/08, Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: Schwarzbräu GmbH

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/49

         Pritožba, ki jo je 14. septembra 2009 vložil Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat), izdano 8. julija 2009 v zadevi T-225/08, Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: Schwarzbräu GmbH
   (Zadeva C-365/09 P)
   2009/C 267/82
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (zastopnik: P. Wadenbach, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku:

               —

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

               —

               Schwarzbräu GmbH

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica predlaga:

               1.

               razveljavi naj se sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 8. julija 2009 v zadevi T-225/08;

               2.

               razveljavi naj se odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. aprila 2008 (zadeva R 877/2004-4);

               3.

               v celoti naj se izbriše znamko Skupnosti št. 505552 „ALASKA“ zaradi obstoja absolutnih razlogov za zavrnitev;

               4.

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnice zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 8. aprila 2008. S to odločbo je odbor za pritožbe potrdil zavrnitev zahteve, ki jo je pritožnica vložila za razglasitev ničnosti znamke Skupnosti „ALASKA“, s strani oddelka za izbris. Zahteva pritožnice je bila vložena zoper vse proizvode, ki so zajeti v razredu 32 (mineralne in gazirane vode ter druge nealkoholne pijače; sirupi in drugi preparati za izdelavo pijač).
   Stranki v sporu si v bistvu nasprotujeta glede vprašanja obstoja absolutnega razloga za zavrnitev v obliki zahteve po razpoložljivosti geografskega izvora.
   Pritožnica s svojo pritožbo izpodbija napačno razlago člena 7(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (v nadaljevanju: Uredba), ki naj bi jo podalo Sodišče prve stopnje in to še posebej glede na temeljna načela, ki jih je razvila sodna praksa.
   V skladu z besedilom zgoraj navedene določbe Uredbe o znamki skupnosti, za zavrnitev registracije znamke Skupnosti zadošča, da je ta sestavljena iz znakov ali podatkov, ki lahko v gospodarskem prometu označujejo geografski izvor zajetega blaga. Iz tega izhaja, da morajo tudi geografske označbe, ki bi jih podjetja lahko uporabila, ostati na razpolago za zadevne skupine blaga. Navedena določba Uredbe ne predvideva, da mora obstajati konkretna, aktualna ali resna zahteva po razpoložljivosti.
   Če bi Sodišče prve stopnje v tem primeru pravilno uporabilo člen 7(1)(c) Uredbe in temeljna načela, ki jih je razvila sodna praksa, bi moralo ugotoviti, da je Aljaska največji rezervoar pitne vode Združenih držav, da upoštevna javnost Aljasko povezuje z naravnim izobiljem čiste vode v različnih oblikah, da se mineralna voda na Aljaski izdeluje v gospodarsko pomembnem obsegu ter da se je v Skupnosti že prodajala, zato bi nadaljnje trženje resno prišlo v poštev. Iz tega naj bi bilo jasno razvidno, da bi oznako „ALASKA“ za geografski izvor v prihodnosti lahko uporabljali tudi konkurenti.
   Namesto tega naj bi Sodišče prve stopnje napačno uporabilo člen 7(1)(c) Uredbe, s tem, da je z izvajanjem preizkusa oportunosti, to je, ali naj bi bila prodaja mineralne vode iz Aljaske v Skupnosti glede na določene vidike poslovne ekonomike (konkurenčni položaj, prevozni stroški) smiselna ali ne, postavilo dodatne zahteve, ki presegajo že navedena temeljna načela. Te razširjene zahteve naj bi bile v smislu člena 7(1)(c) Uredbe, njegovega besedila in še posebej v smislu temeljnih načel, ki jih je razvila sodna praksa, uvrščene previsoko in naj bi imele za posledico razlago, ki gre predaleč in ki ni povezana z namenom Skupnostne ureditve.


title: Zadeva F-133/15: Tožba, vložena 12. oktobra 2015 – ZZ/Komisija

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/45

         Tožba, vložena 12. oktobra 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-133/15)
   (2015/C 414/58)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je bila tožeči stranki po preiskavi nasprotja interesov naložena trajna degradacija za dva razreda, in povračilo nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepa z dne 10. decembra 2014, s katerim je bila tožeči stranki naložena disciplinska sankcija trajne degradacije iz razreda AD11 v razred AD9 v okviru iste funkcionalne skupine.

               —

               Tožeči stranki naj se dodeli znesek 1 00  000 EUR za odškodnino skupaj z obrestmi zaradi dolgega trajanja postopka.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-77/07: Tožba, vložena 12. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/15

         Tožba, vložena 12. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-77/07)
   (2007/C 69/35)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in W. Wils)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se ugotovi, da Helenska republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) z dne 27. septembra 2001 o sledni pravici v korist avtorja izvirnega umetniškega dela, ali v vsakem primeru, ker jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               naj se Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos Direktive 2001/84/ES v nacionalno pravo, je potekel 31. decembra 2005.

      (1)  UL L 272, 13.10.2001, str. 32.


title: Zadeva T-9/17: Tožba, vložena 5. januarja 2017 – RI/Svet

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/24

         Tožba, vložena 5. januarja 2017 – RI/Svet
   (Zadeva T-9/17)
   (2017/C 070/33)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RI (Pariz, Francija) (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe OI pri Svetu z dne 8. februarja 2016, s katero je bilo tožeči stranki zavrnjeno priznanje invalidnosti zaradi poklicne bolezni v smislu člena 78(5) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in napačna razlaga pojma poklicna bolezen s strani invalidske komisije in organa za imenovanje (OI) pri Svetu. Tožeča stranka zlasti oporeka ugotovitvam navedene komisije, v skladu s katerimi:

                           —

                           ni mogoče priznati sindroma karpalnega kanala kot poklicno bolezen;

                           —

                           vzrok nezmožnosti tožeče stranke za opravljanje dela naj ne bi bil sindrom karpalnega kanala, ampak le sindrom algonevrodistrofije, ki se je razvil po kirurški operaciji njene leve roke.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, ker invalidska komisija ni pravno zadostno podala pojasnil glede razlogov, na podlagi katerih je zavrnila predhodna zdravniška poročila, ki jasno dokazujejo poklicni izvor bolezni tožeče stranke, ki je naveden kot „sindrom karpalnega kanala z zapletom algonevrodistrofije“.


title: Zadeva F-72/11: Tožba, vložena 22. julija 2011 – ZZ in drugi proti Komisiji

text:
               1.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 290/20

         Tožba, vložena 22. julija 2011 – ZZ in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-72/11)
   2011/C 290/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ in drugi (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Na eni strani razglasitev ničnosti odločb o določitvi praga za napredovanje za napredovalna obdobja 2010 in 2011 v nazive AD13 in AD14 in na drugi strani razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v nazive AD13 in AD14 za napredovalno obdobje 2010 in razglasitev ničnosti implicitne odločbe Komisije o zavrnitvi napredovanja večjega števila drugih uradnikov v nazive AD12 ali AD13.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločb o določitvi praga za napredovanje za napredovalna obdobja 2010 in 2011 v nazive AD13 in AD14, ki so bile objavljene v upravnih informacijah št. 3-2010, 65-2010 in 76-2010;

               —

               razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v nazive AD13 in AD14 za napredovalno obdobje 2010, ki je bil objavljen v upravnih informacijah št. 65-2010, kolikor je bil ta seznam določen na podlagi nezakonitih pragov za napredovanje, ter razglasitev ničnosti implicitne odločbe Komisije o zavrnitvi napredovanja večjega števila drugih uradnikov v nazive AD12 ali AD13;

               —

               po potrebi razglasitev ničnosti odločb o zavrnitvi ugovora tožečih strank;

               —

               naložitev stroškov Evropski komisiji.


title: Sodba sodišča (peti senat) z dne  12. januarja 2006  v zadevi C-107/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2003/87/ES — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/10

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 12. januarja 2006
   v zadevi C-107/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/87/ES - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 60/21)
   Jezik postopka: finščina
   V zadevi C-107/05, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 3. marca 2005, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in P. Aalto) proti Republiki Finski (zastopnica: A. Guimaraes-Purokoski) je Sodišče (peti senat) v sestavi J. Makarczyk, predsednik senata, G. Arestis in J. Klučka (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 12. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Republika Finska s tem, kar zadeva območje Åland, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Finski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. oktobra 2004 v zadevi C-143/03, Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 28 ES — Nacionalna ureditev, ki je alkalne baterije podredila sistemu označevanja)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/19

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi C-143/03, Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 28 ES - Nacionalna ureditev, ki je alkalne baterije podredila sistemu označevanja)
   (2004/C 300/38)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-143/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Visaggio in R. Amorosi) proti Italijanski republiki (zastopnik: I. M. Braguglia, skupaj s P. Gentili), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 28. marca 2003, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, N. Colneric (poročevalka), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Italijanska republika, s tem da je alkalne manganske baterije z manj kakor 0,0005 % živega srebra na težo podredila sistemu označevanja, ki predpisuje navedbo prisotnosti težkih kovin, ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 135, 7.6.2003.


title: Zadeva C-552/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo n° 6 de Bilbao – Španija) – Grupo Hospitalario Quirón SA/Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad (Predhodno odločanje — Javna naročila storitev — Direktiva 2004/18/ES — Člen 23(2) — Upravljanje javnega zdravstvenega varstva — Opravljanje zdravstvenih storitev, ki spadajo pod storitve javnih bolnišnic, v zasebnih ustanovah — Zahteva po opravljanju storitev v določeni občini)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao – Španija) – Grupo Hospitalario Quirón SA/Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad
   (Zadeva C-552/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila storitev - Direktiva 2004/18/ES - Člen 23(2) - Upravljanje javnega zdravstvenega varstva - Opravljanje zdravstvenih storitev, ki spadajo pod storitve javnih bolnišnic, v zasebnih ustanovah - Zahteva po opravljanju storitev v določeni občini))
   (2015/C 414/02)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Grupo Hospitalario Quirón SA

      Toženi stranki: Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

      Izrek

   Člen 23(2) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev nasprotuje zahtevi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki je določena kot tehnična specifikacija v javnih razpisih glede opravljanja zdravstvenih storitev in v skladu s katero morajo zdravstvene storitve, ki so predmet javnih razpisov, opravljati izključno zasebne bolnišnične ustanove, ki so v določeni občini, ki pa ni nujno tista, v kateri imajo prebivališče pacienti, za katere se bodo opravljale te storitve, saj ta zahteva pomeni samodejno izključitev ponudnikov, ki teh storitev ne morejo opravljati v taki ustanovi, ki je v tej občini, ki pa izpolnjujejo vse druge pogoje iz teh javnih razpisov.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva F-118/14: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. decembra 2015 – Bärwinkel/Svet (Javni uslužbenci — Uradniki — Reforma Kadrovskih predpisov — Prehodna pravila v zvezi z razvrstitvijo vrst delovnih mest — Člen 30(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom — Pojem akta, ki posega v položaj — Odločba, s katero je priznano, da imajo nekateri uradniki posebne odgovornosti — Nevključitev imena tožeče stranke na prvi seznam 34-ih uradnikov, za katere je priznano, da imajo posebne odgovornosti — Zahteve, ki se nanašajo na predhodni postopek — Neobstoj pritožbe v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov — Člen 81 Poslovnika)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/99

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. decembra 2015 – Bärwinkel/Svet
   (Zadeva F-118/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Reforma Kadrovskih predpisov - Prehodna pravila v zvezi z razvrstitvijo vrst delovnih mest - Člen 30(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom - Pojem akta, ki posega v položaj - Odločba, s katero je priznano, da imajo nekateri uradniki posebne odgovornosti - Nevključitev imena tožeče stranke na prvi seznam 34-ih uradnikov, za katere je priznano, da imajo posebne odgovornosti - Zahteve, ki se nanašajo na predhodni postopek - Neobstoj pritožbe v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov - Člen 81 Poslovnika))
   (2016/C 048/114)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wolfgang Bärwinkel (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bauer in E. Rebasti, agenta, nato M. Bauer in M. Veiga, agenta)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločb Sveta, s katero so bile uradnikom v nazivih od AD 9 do AD 14, ki so pred 31. decembrom 2015 zasedali delovna mesta, ki zajemajo posebne odgovornosti, priznani funkciji „vodja oddelka ali enakovredna funkcija“ oziroma „svetovalec ali enakovredna funkcija“ in s katero tožeča stranka ni bila uvrščena med uradnike, ki jim je bila priznana ena od teh funkcij.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015, str. 48.


title: Zadeva C-580/08 P: Pritožba, ki jo je vložil Devrajan Srinivasan 24. decembra 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat) z dne 3. novembra 2008 v zadevi Srinivasan proti Evropskemu varuhu človekovih pravic (T-196/08)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/24

         Pritožba, ki jo je vložil Devrajan Srinivasan 24. decembra 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat) z dne 3. novembra 2008 v zadevi Srinivasan proti Evropskemu varuhu človekovih pravic (T-196/08)
   (Zadeva C-580/08 P)
   2009/C 267/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Devrajan Srinivasan (zastopnik: J. Morton, solicitor)

      Druga stranka v postopku: Evropski varuh človekovih pravic
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 25. junija 2009 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2005 v zadevi C-296/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'État): Glaxosmithkline SA proti državi Belgiji (Direktiva 89/105/EGS — Zdravila za človeško uporabo — Vloga za vključitev na pozitivno listo — Narava roka za odgovor — Obvezujoč značaj — Posledice prekoračitve roka v primeru, ko je bila odločba o zavrnitvi razglašena za nično)

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/9

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 20. januarja 2005
   v zadevi C-296/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'État): Glaxosmithkline SA proti državi Belgiji (1)

   (Direktiva 89/105/EGS - Zdravila za človeško uporabo - Vloga za vključitev na pozitivno listo - Narava roka za odgovor - Obvezujoč značaj - Posledice prekoračitve roka v primeru, ko je bila odločba o zavrnitvi razglašena za nično)
   (2005/C 57/16)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-296/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Conseil d'État (Belgija) z dne 27. junija 2003, ki je na Sodišče prispela 8. julija 2003, v postopku Glaxosmithkline SA proti državi Belgiji, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), C. Gulmann, P. Kūris in G. Arestis, sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 20. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Rok, določen v členu 6(1), pododstavek 1, Direktive Sveta 89/105/EGS z dne 21.decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja, je obvezujoč rok, ki ga nacionalni organi nimajo pravice prekoračiti.

               2)

               Države članice morajo določiti, ali prekoračitev roka, določenega v členu 6(1), pododstavek 1, Direktive 89/105, ne nasprotuje temu, da pristojni organi formalno sprejmejo novo odločbo v primeru, ko je bila prejšnja odločba v sodnem postopku razglašena za nično, pri čemer je to mogoče storiti le v razumnem roku, ki v nobenem primeru ne sme prekoračiti roka, določenega v tem členu.

      (1)  UL C 213, 06.09.2003.


title: Zadeva T-346/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. novembra 2008 – Duro Sweden proti UUNT (EASYCOVER) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti EASYCOVER – Absolutni razlogi za zavrnitev – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 – Člen 73 Uredbe št. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. novembra 2008 – Duro Sweden proti UUNT (EASYCOVER)
   (Zadeva T-346/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti EASYCOVER - Absolutni razlogi za zavrnitev - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 - Člen 73 Uredbe št. 40/94“)
   (2009/C 6/57)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Duro Sweden AB (Gävle, Švedska) (zastopnik: R. Bird, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Bullock in D. Botis, zastopnika)
   Predmet
   Tožba zoper Odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. julija 2007 (zadeva R 1065/2005-4), v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka EASYCOVER kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 3. julija 2007 (zadeva R 1065/2005-4) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na proizvode iz skupine „nekovinski spomeniki“.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

                  Duro Sweden AB nosi svoje stroške in tri četrtine stroškov UUNT. UUNT nosi četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva C-39/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Amsterdam (Nizozemska) 25. januarja 2013 – Inspecteur van de Belastingdienst Noord/kantoor Groningen proti SCA Group Holding BV

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Amsterdam (Nizozemska) 25. januarja 2013 – Inspecteur van de Belastingdienst Noord/kantoor Groningen proti SCA Group Holding BV
   (Zadeva C-39/13)
   2013/C 123/11
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Inspecteur van de Belastingdienst Noord/kantoor Groningen

      Tožena stranka: SCA Group Holding BV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre za omejitev svobode ustanavljanja v smislu člena 43 ES v povezavi s členom 48 ES, če davčna dolžnica ni upravičena do uporabe nizozemske ureditve davčne skupine za dejavnosti in premoženje družb (pra)vnukinj Alphabet Holding, HP Holding in Alpha Holding s sedežem na Nizozemskem?
               Ali je v teh okoliščinah in ob upoštevanju ciljev, ki jim sledi nizozemska ureditev davčne skupine (glej točke od 4.13.7 do 4.13.9), položaj družb (pra)vnukinj Alphabet Holding, HP Holding in Alpha Holding objektivno primerljiv (glej točke od 4.13.11 do 4.13.13) (i) s položajem družb s sedežem na Nizozemskem, ki so hčerinske družbe ali družbe vnukinje vmesne holdinške družbe, ki ima sedež na Nizozemskem in se ni odločila za oblikovanje davčne skupine z matično družbo s sedežem na Nizozemskem, in ki kot družbe vnukinje zato tako kakor družbe Alphabet Holding, HP Holding in Alpha Holding niso upravičene do uporabe ureditve davčne skupine zgolj z družbo babico, ali (ii) s položajem družb vnukinj s sedežem na Nizozemskem, ki so se skupaj z matično družbo/vmesno holdinško družbo s sedežem na Nizozemskem odločile za oblikovanje davčne skupine z družbo babico/matično družbo s sedežem na Nizozemskem in katerih dejavnosti in premoženje se zato drugače kot dejavnosti in premoženje družb Alphabet Holding, HP Holding in Alpha Holding davčno konsolidirajo?

               2.

               Ali bi bil odgovor na prvi stavek prvega vprašanja drugačen (glej točko 4.13.13), če bi bile zadevne domače družbe v lasti ene vmesne holdinške družbe (na naslednji višji ravni korporacijske strukture) v drugi državi članici ali kot v primeru Alphabet Holding, HP Holding in Alpha Holding v lasti dveh (ali več) vmesnih holdinških družb (na dveh ali več višjih ravneh korporacijske strukture) v tej drugi državi članici?

               3.

               Če je treba na prvi stavek prvega vprašanja odgovoriti pritrdilno, ali je mogoče tako omejitev upravičiti z nujnimi razlogi v splošnem interesu, natančneje, z nujnostjo ohranitve davčne skladnosti, vključno s preprečevanjem enostranskega ali dvostranskega dvojnega upoštevanja izgube (glej točke od 4.14.8 do 4.14.16)?
               Ali je pri tem pomembno, da v konkretnem primeru ni sporno, da ni dvojnega upoštevanja izgube (točka 4.14.12)?

               4.

               Če je treba na tretje vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali je treba v tem primeru omejitev šteti za sorazmerno (točke od 4.14.18 do 4.14.20)?


title: Zadeva T-251/13: Tožba, vložena 6. maja 2013 – Gemeente Nijmegen proti Komisiji

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/27

         Tožba, vložena 6. maja 2013 – Gemeente Nijmegen proti Komisiji
   (Zadeva T-251/13)
   2013/C 189/57
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gemeente Nijmegen (Nijmegen, Nizozemska) (zastopnika: H. Janssen in S. van der Heul, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2013)1152 final z dne 6. marca 2013 razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na domnevno pomoč občine društvu NEC;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Občina Nijmegen je leta 2003 v parku Goffert zraven nogometnega stadiona Goffert zgradila večnamenski športni kompleks De Eendracht. Stadion Goffert in De Eendracht je najelo profesionalno nogometno društvo NEC. V najemni pogodbi za De Eendracht se je med drugim določila pravica do nakupa v korist društva NEC.
   Občina je sredi leta 2009 izdelala načrt, da se iz velikega dela parka Goffet razvije park za vrhunski šport in inovacije (Topsport- en Innovatiepark, v nadaljevanju: TIP). Izrecni cilj je bil, da se med drugim obstoječi stadion Goffert in De Eendracht (ki pa bi se naj povečala) vključita v TIP.
   Društvo NEC je leta 2008 in 2009 obvestilo občino, da želi uveljaviti pravico do nakupa De Eendracht. Ta namen je prekrižal načrte občine glede TIP. Zdelo se je, da bi bilo društvo NEC pripravljeno, da se v zameno za plačilo odpove pravici do nakupa DE Eendracht. Na podlagi neodvisne ocene vrednosti se je določil znesek nadomestila v višini 2,22 milijona EUR. Občina je ta znesek plačala društvu NEC.
   Komisija je s Sklepom z dne 6. marca 2013 sprožila postopek na podlagi člena 108(2) PDEU, pri čemer se je nadomestilo, ki ga je občina društvu NEC plačala za pravico do nakupa De Eendrecht, štelo za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Občina ta sklep izpodbija.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev načel enakega obravnavanja in pravne varnosti, ker se brez obrazložitve ni upoštevalo, da je občina pri ugotavljanju vrednosti pravice do nakupa De Eendracht uporabila Obvestilo Komisije o prodaji zemljišč. (1)

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Prekoračitev pristojnosti Komisije in napačno pravno mnenje, očitna napaka pri presoji in/ali kršitev obveznosti obrazložitve zaradi ugotovitve, da je plačilo nadomestila za pravico do nakupa De Eendtracht državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, vsekakor pa, da obstaja zadostni razlog za utemeljitev sprožitve formalnega postopka preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Prekoračitev razumnega roka za sprožitev formalnega postopka in kršitev načela pravne varnosti, postopkovnih pravil in/ali napačna uporaba prava.

      (1)  Sporočilo Komisije o elementih državne pomoči pri prodaji zemljišč in objektov s strani javnih oblasti (UL C 209, str. 3).


title: Zadeva C-94/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  16. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht) — Emsland-Stärke GmbH proti Landwirtschaftskammer Hannover (Skupna kmetijska politika — Uredba (ES) št. 97/95 — Premije, izplačane podjetjem za proizvodnjo krompirjevega škroba — Pogoji za dodelitev — Sankcije — Sorazmernost — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Zaščita finančnih interesov Evropskih skupnosti)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/25

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht) — Emsland-Stärke GmbH proti Landwirtschaftskammer Hannover
   (Zadeva C-94/05) (1)

   (Skupna kmetijska politika - Uredba (ES) št. 97/95 - Premije, izplačane podjetjem za proizvodnjo krompirjevega škroba - Pogoji za dodelitev - Sankcije - Sorazmernost - Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 - Zaščita finančnih interesov Evropskih skupnosti)
   (2006/C 131/44)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Emsland-Stärke GmbH

      Tožena stranka: Landwirtschaftskammer Hannover
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesverwaltungsgericht — Razlaga člena 13(4) Uredbe Komisije (ES) št. 97/95 z dne 17. januarja 1995 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 1766/92 glede najnižje cene in kompenzacijskih plačil za pridelovalce krompirja in za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1868/94 o uvedbi sistema kvot v zvezi s proizvodnjo krompirjevega škroba (UL L 16, str. 3), spremenjene z Uredbo Komisije (ES) št. 1125/96 z dne 24. junija 1996 (UL L 150, str. 1) — Pogoji za dodelitev premij — Pogodba o pridelavi med podjetjem za proizvodnjo krompirjevega škroba na eni strani in ne s pridelovalcem na drugi strani, temveč z operaterjem, ki je krompir nabavljal neposredno ali posredno pri pridelovalcih — Sankcije
   Izrek

               1)

               Kazen, določena v členu 13(4) Uredbe (ES) št. 97/95 z dne 17. januarja 1995 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 1766/92 glede najnižje cene in kompenzacijskih plačil za pridelovalce krompirja in za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1868/94 o uvedbi sistema kvot v zvezi s proizvodnjo krompirjevega škroba (UL L 16, str. 3), spremenjene z Uredbo Komisije (ES) št. 1125/96 z dne 24. junija 1996, velja za podjetje za proizvodnjo škroba, ki krompir nabavlja pri operaterjih, ki ga sami nabavljajo neposredno ali posredno pri predelovalcih, pri čemer ni potrebno, da bi podjetje preseglo podkvoto, ki mu je bila dodeljena, in tudi kadar so stranke pogodbe o prodaji in dobavi, sklenjene med podjetjem in operaterjem, to poimenovale „pogodba o pridelavi“, in je pogodbo kot tako priznal pristojni nacionalni organ na podlagi člena 4(2) te uredbe, vendar pa pogodbe ni mogoče opredeliti za pogodbo v smislu člena 1(d) in (e) iste uredbe.

               2)

               Preučitev prvega dela drugega vprašanja ni pokazala nobenega elementa, ki bi ob upoštevanju načela pravne varnosti vplival na veljavnost člena 13(4) Uredbe št. 97/95, spremenjene z Uredbo št. 1125/96.

               3)

               Preučitev drugega dela drugega vprašanja ni pokazala nobenega elementa, ki bi vplival na veljavnost člena 13(4) Uredbe št. 97/95, spremenjen z Uredbo št. 1125/96, ob upoštevanju načela sorazmernosti iz člena 2(1) in (3) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti.

               4)

               Okoliščina, da je pristojni nacionalni organ bil obveščen o tem, da je podjetje za proizvodnjo škroba krompir nabavljalo pri operaterju, ki je krompir sam nabavljal neposredno ali posredno pri pridelovalcih, ne more vplivati na kvalifikacijo nepravilnosti, za katero se šteje, da je bila storjena „iz malomarnosti“ v smislu člena 5(1) Uredbe št. 2988/95 niti posledično vplivati na uporabo sankcije, določene v členu 13(4) Uredbe št. 97/95, spremenjene z Uredbo št. 1125/96.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva C-312/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance de Paris (Francija) 6. julija 2007 – JVC France SAS proti Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance de Paris (Francija) 6. julija 2007 – JVC France SAS proti Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (Zadeva C-312/07)
   (2007/C 211/46)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal d'instance de Paris
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: JVC France SAS

      Tožena stranka: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba videokamero, s katero ob uvozu ni mogoče snemati zunanjih avdio video signalov, uvrstiti v tarifno podštevilko 8525 40 99, če je mogoče naknadno s programsko opremo ali widget-om prilagoditi video vmesnik kot video vhod, če je ta naprava opremljena z elektronskimi vezji, ki omogočajo snemanje zunanjega video signala, čeprav proizvajalec in prodajalec te možnosti nista označila in je ne garantirata?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, ali je v primeru, da nadaljne spremembe pojasnjevalnih opomb povzročijo spremembo prakse Skupnosti pri uvrščanju video kamer in izjemo od načela, po katerem je treba uvrstitev blaga opraviti glede na njegove dejanske značilnosti ob plačilu dajatev, Evropska Komisija lahko legitimno spremenila pojasnjevalne opombe, torej uvedla retroaktivno uporabo, namesto da bi sprejela uredbo o uvrstitvi, ki bi veljala v prihodnosti?


title: Zadeva T-554/12: Tožba, vložena 21. decembra 2012 – Oracle America proti UUNT – Aava Mobile (AAVA MOBILE)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/22

         Tožba, vložena 21. decembra 2012 – Oracle America proti UUNT – Aava Mobile (AAVA MOBILE)
   (Zadeva T-554/12)
   2013/C 63/43
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Oracle America, Inc. (Wilmington, Združene države) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aava Mobile Oy (Oulu, Finska)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. oktobra 2012 v zadevi R 1205/2011-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „AAVA MOBILE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 8715385

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: prijava znamke Skupnosti št. 6551626 za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 37, 38, 41, 42 in 45

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 8(1)(b) in (5) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-213/06 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. juliija 2007 – Evropska agencija za obnovo (EAR) proti Georgiosu Karatzoglouju (Pritožba – Začasni uslužbenec – Odpoved pogodbe)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. juliija 2007 – Evropska agencija za obnovo (EAR) proti Georgiosu Karatzoglouju
   (Zadeva C-213/06 P) (1)

   (Pritožba - Začasni uslužbenec - Odpoved pogodbe)
   (2007/C 211/13)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Evropska agencija za obnovo (EAR) (zastopnika: S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Georgios Karatzoglou (zastopnik: S. A. Pappas, dikigoros)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 23. februarja 2006 v zadevi T-471/04: Georgios Karatzoglou proti EAR, s katero je Sodišče prve stopnje razglasilo za nično odločbo EAR, s katero je bila tožeči stranki odpovedana pogodba o zaposlitvi začasnega uslužbenca.
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 23. februarja 2006 v zadevi Karatzoglou proti EAR (T-471/04) se razveljavi.

               2)

               Zadeva se vrne Sodišču prve stopnje, da odloči o predlogih G. Karatzoglouja glede razglasitve ničnosti odločbe Evropske agencije za obnovo (EAR) z dne 26. februarja 2004, s katero je bila odpovedana pogodba o zaposlitvi.

               3)

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Zadeva T-289/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. marca 2010 – Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance proti Komisiji

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/50

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. marca 2010 – Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance proti Komisiji
   (Zadeva T-289/07) (1)

   2010/C 148/82

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva C-208/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Conseil d'Etat (Belgija), trinajsti senat, z dne 29. aprila 2004 v zadevi Inter-Environnement Wallonie proti Région wallonne

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/7

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Conseil d'Etat (Belgija), trinajsti senat, z dne 29. aprila 2004 v zadevi Inter-Environnement Wallonie proti Région wallonne
   (Zadeva C-208/04)
   (2004/C 179/14)
   Conseil d'Etat, trinajsti senat, je s sodbo z dne 29. aprila 2004 v zadevi Inter-Environnement Wallonie proti Région wallonne, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 11. maja 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Conseil d'Etat, osmi senat, predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je treba člen 1(a) Direktive 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 (1), ki ga je spremenila Direktiva 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (2) razlagati tako, da je državam članicam dovoljeno s predpisom ustvariti skupino snovi, ki ne spadajo ne med odpadke, ne med proizvode, ki pa bi vseeno lahko ustrezali opredelitvi odpadkov iz že navedenega člena 1(a), oziroma ki bi lahko vsebovali snovi ali predmete, ki ustrezajo tako navedeni opredelitvi odpadka?

      (1)  Direktiva Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194 z dne 25.07.1975, str. 39)

      (2)  Direktiva Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, o spremembi Direktive 75/442/EGS o odpadkih (UL L 78 z dne 26.03.1991, str. 32)


title: Zadeva C-243/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. decembra 2014 – Evropska komisija/Kraljevina Švedska (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 2008/1/ES — Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja — Obstoječi obrat — Postopek izdaje dovoljenja — Postopek v teku — Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti — Neizvršitev — Člen 260(2) PDEU — Denarne kazni — Pavšalni znesek — Periodična denarna kazen)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. decembra 2014 – Evropska komisija/Kraljevina Švedska
   (Zadeva C-243/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2008/1/ES - Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja - Obstoječi obrat - Postopek izdaje dovoljenja - Postopek v teku - Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev - Člen 260(2) PDEU - Denarne kazni - Pavšalni znesek - Periodična denarna kazen))
   (2015/C 046/08)
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Petrova in J. Enegren, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska (zastopnika: E. Karlsson, A. Falk in S. Johannesson, agenti)

      Izrek

               1.

               Ker ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Komisija/Švedska (C-607/10, EU:C:2012:192), Kraljevina Švedska obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 260(1) PDEU, ni izpolnila.

               2.

               Če neizpolnitev obveznosti, ugotovljena v točki 1, na dan izreka sodbe še vedno obstaja, se Kraljevini Švedski naloži, naj Evropski komisiji na račun „lastnih sredstev Evropske unije“ plača periodično denarno kazen 4  000 eurov za vsak dan zamude pri izvedbi ukrepov, potrebnih za uskladitev s sodbo Komisija/Švedska (EU:C:2012:192), od datuma izreka te sodbe do datuma njene izvršitve.

               3.

               Kraljevini Švedski se naloži, naj Evropski komisiji na račun „lastnih sredstev Evropske unije“ plača pavšalni znesek 2 0 00  000 eurov.

               4.

               Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-321/09 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. aprila 2011 – Helenska republika proti Evropski komisiji (Pritožba — EKUJS — Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti, zaradi neskladnosti s pravili Skupnosti — Odhodki Helenske republike)

text:
               11.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 173/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. aprila 2011 – Helenska republika proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-321/09 P) (1)

   (Pritožba - EKUJS - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti, zaradi neskladnosti s pravili Skupnosti - Odhodki Helenske republike)
   2011/C 173/03
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Pritožnica: Helenska republika (zastopnik: I. Chalkias, zastopnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in F. Jimeno Fernández, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 11. junija 2009 v zadevi Grčija proti Komisiji (T-33/07), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/932/ES z dne 14. decembra 2006 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (notificirano pod dokumentarno številko C(2006) 5993) – Sektorji oljčnega olja, bombaža, rozin in citrusov

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Helenska republika nosi stroške.

      (1)  UL C 244, 10.10.2009.


title: Zadeva C-451/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (Elisa) proti Directeur général des impôts in Ministère public (Neposredno obdavčenje – Davek na tržno vrednost nepremičnin v Franciji v lasti pravnih oseb – Holdinške družbe luksemburškega prava – Zavrnitev oprostitve – Direktiva 77/799/EGS – Neizčrpni seznam navedenih davkov in dajatev – Podobni davki – Omejitve izmenjave informacij – Dvostranska konvencija – Člen 73B Pogodbe ES (postal člen 56 ES) – Prost pretok kapitala – Boj proti davčni utaji)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (Elisa) proti Directeur général des impôts in Ministère public
   (Zadeva C-451/05) (1)

   (Neposredno obdavčenje - Davek na tržno vrednost nepremičnin v Franciji v lasti pravnih oseb - Holdinške družbe luksemburškega prava - Zavrnitev oprostitve - Direktiva 77/799/EGS - Neizčrpni seznam navedenih davkov in dajatev - Podobni davki - Omejitve izmenjave informacij - Dvostranska konvencija - Člen 73B Pogodbe ES (postal člen 56 ES) - Prost pretok kapitala - Boj proti davčni utaji)
   (2007/C 297/11)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (Elisa)

      Toženi stranki: Directeur général des impôts in Ministère public
   Predmet
   Predlog za sprejem predhodne odločbe – Cour de cassation – Razlaga členov 43 in naslednjih ter 56 in naslednjih Pogodbe ES ter člena 1 Direktive Sveta 77/799/ES z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposredne obdavčitve (UL L 336, str. 15) – Davek na prodajno vrednost nepremičnin, ki se nahajajo v Franciji – Oprostitev dobička pravnih oseb, ki imajo dejanski sedež uprave v Franciji, in tistih, ki na podlagi pogodbe ne smejo biti bolj obdavčene, kot tudi oseb, ki imajo svoj sedež v državi ali na ozemlju, ki ima s Francijo sklenjeno konvencijo o medsebojni upravni pomoči v zvezi z bojem proti davčnim utajam in izogibanju plačevanja davkov – Zavrnitev oprostitve luksemburške holding družbe
   Izrek

               1)

               Davek na tržno vrednosti nepremičnin v Franciji, katerih lastnice so pravne osebe predstavlja davek, ki je podoben davkom iz člena 1(3) Direktive Sveta 77/799/EGS z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih oblasti držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 in ki je uveden na sestavine premoženja v smislu člena 1(2) te direktive.

               2)

               Direktiva 77/799 in predvsem člen 8(1), ne nasprotuje temu, da dve državi članici zavezuje mednarodna konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja in vzpostavitvi pravil o medsebojni upravni pomoči v zvezi z davki na dohodek in premoženje, ki iz svojega področja uporabe izključuje za eno državo članico eno kategorijo zavezancev za davek, ki spada pod omenjeno direktivo, če državi članici, ki naj bi informacije posredovala, njena zakonodaja ali upravna praksa preprečujejo, da bi opravila te poizvedbe ali zbirala ali uporabila take informacije za lastne namene, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

               3)

               Člen 73B Pogodbe ES (postal člen 56 ES) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki družbe s sedežem v Franciji oprošča davka na tržno vrednosti nepremičnin v Franciji, katerih lastnice so pravne osebe, medtem ko to oprostitev za družbe s sedežem v drugi državi članici pogojuje z obstojem konvencije o upravni pomoči, sklenjeni med Francijo in to državo z namenom boja proti davčnim utajam in izogibanju plačevanja davkov, ali z okoliščino, da na podlagi uporabe pogodbe, ki vsebuje klavzulo o nediskriminaciji glede na državljanstvo, te družbe ne smejo biti obdavčene višje od tistih pravnih oseb, ki imajo svoj sedež v Franciji, in ne dovoljuje družbi s sedežem v drugi državi članici, da predloži dokaze, ki so potrebni za ugotovitev identitete fizičnih oseb, ki so delničarji te družbe.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-279/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammergericht Berlin – Nemčija) – DEB Deutsche Energiehandels-und Beratungsgesellschaft mbH proti Bundesrepublik Deutschland (Učinkovito sodno varstvo pravic iz prava Unije — Pravica do dostopa do sodišča — Pravna pomoč — Nacionalna ureditev, s katero je pravna pomoč pravnim osebam zavrnjena, če ni „splošnih interesov“ )

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammergericht Berlin – Nemčija) – DEB Deutsche Energiehandels-und Beratungsgesellschaft mbH proti Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-279/09) (1)

   (Učinkovito sodno varstvo pravic iz prava Unije - Pravica do dostopa do sodišča - Pravna pomoč - Nacionalna ureditev, s katero je pravna pomoč pravnim osebam zavrnjena, če ni „splošnih interesov“)
   2011/C 55/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Kammergericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: DEB Deutsche Energiehandels-und Beratungsgesellschaft mbH

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Kammergericht Berlin – Razlaga načela učinkovitosti – Združljivost nacionalne ureditve, s katero je zavrnjena pravna pomoč pravnim osebam, če ni „splošnih interesov“, s tem načelom – Tožba, s katero se uveljavlja odgovornost države članice za prepozen prenos direktiv Skupnosti

      Izrek

   Načelo učinkovitega sodnega varstva, kot je določeno v členu 47 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, je treba razlagati tako, da ni izključeno, da bi se nanj sklicevale pravne osebe, in da lahko pomoč, odobrena na podlagi tega načela, med drugim pokriva oprostitev plačila predujma stroškov postopka in/ali pomoč odvetnika.
   Nacionalno sodišče mora v zvezi s tem preveriti, ali predpostavke za odobritev pravne pomoči pomenijo omejitev pravice do dostopa do sodišč, s katero bi bila ta pravica kršena v svojem bistvu, ali se je z navedenimi predpostavkami uresničeval legitimni cilj in ali med uporabljenimi sredstvi in uresničevanim ciljem obstaja razumno razmerje sorazmernosti.
   V okviru te presoje lahko nacionalno sodišče upošteva predmet spora, razumno možnost za uspeh prosilca, pomen zadeve zanj, zapletenost prava in postopka, ki ju je treba uporabiti, ter sposobnost tega prosilca, da učinkovito zastopa svoje stališče. Pri presoji sorazmernosti lahko nacionalno sodišče upošteva tudi višino stroškov postopka, ki jih je treba plačati kot predujem, in to, ali je ovira, ki jo ti stroški morebiti pomenijo za dostop do sodnega varstva, nepremagljiva ali ne.
   Kar zadeva posebej pravne osebe, lahko nacionalno sodišče upošteva njihov položaj. Tako lahko upošteva zlasti obliko družbe in to, ali je zadevna pravna oseba profitna ali ne, ter finančno sposobnost njenih družbenikov oziroma delničarjev in možnost, da si priskrbijo denarna sredstva, potrebna za vložitev tožbe pri sodišču.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva T-336/06: Tožba, vložena 27. novembra 2006 — 2K-Teint in drugi proti EIB in Komisiji

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/15

         Tožba, vložena 27. novembra 2006 — 2K-Teint in drugi proti EIB in Komisiji
   (Zadeva T-336/06)
   (2007/C 20/22)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: 2K-Teint SARL, Mohamed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi in Rabia Kermoudi (Casablanca, Maroko) (zastopnik: P. Thomas, avocat)

      Toženi stranki: Evropska investicijska banka (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg) in Komisija Evropskih skupnosti (Bruselj, Belgija)
   Predlogi tožečih strank
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               dopusti tožbo in jo razglasi za utemeljeno,

               —

               odredi EIB, da posreduje vse spise o udeležbenem posojilu kapitalu družbe 2K-Teint, in to skupaj z vsemi dokument, ki so bili v ta namen izmenjani z NBGR, ter naloži plačilo denarne kazni 10 000 evrov za dan zamude;

               —

               ugotovi, da je EIB kvazideliktno odgovorna nasproti tožečim strankam zaradi napak, neizpolnitve, malomarnosti in opustitve ukrepanja EIB nasproti tožečim strankam;

               —

               ugotovi, da so tožeče stranke utrpele škodo (glede na tožbene navedbe);

               —

               odredi izvedeništvo o obsegu in utemeljenosti opisane škode;

               —

               EIB in/ali Evropsko Skupnost solidarno obsodi, da tožečim strankam iz zgoraj navedenih razlogov plačata vsote, spremenjene v evre (po navodilih, ki sledijo) z zakonitimi obrestmi od prvega sodnega uveljavljanja zahtevkov tožečih strank, torej od predložitve zadeve Tribunal d'arrondissement Luxembourg 17. junija 2003 do popolnega plačila;

               —

               izreče, da je sodba, ki bo izdana, začasno izvršljiva kljub vsem pravnim sredstvom, in to brez varščine;

               —

               EIB in/ali Evropsko Skupnost poleg tega solidarno obsodi, da plača kot znesek, ki ni vključen v stroške, plača začasni znesek 12 500 evrov, ki so ga tožeče stranke morale založiti za zagotovitev obrambe in pravne pomoči na obravnavi in za katerega je nepravično, da se jim ga naloži;

               —

               EIB in/ali Evropski Skupnosti naloži vse stroške postopka;

               —

               se tožečim strankam pridrži vse pravice, terjatve in zahtevke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S pogodbo o financiranju, podpisano v Luxembourgu 28. aprila 1994, je EIB v imenu in za račun Evropske Skupnosti na podlagi pooblastila Evropske komisije Kraljevini Maroko kot pomoč pri rizičnem kapitalu odobrila pogojno posojilo, namenjeno financiranju projektov na področju proizvodnje, v industrijskem sektorju, zlasti v sodelovanju z gospodarskimi subjekti (fizičnimi in pravnimi osebami) Evropske unije (projekt Globalno posojilo finančni sektor II). V skladu s pogodbo je bilo treba znesek posojila EIB Maroku zopet vrniti, da bi se projekti na podlagi sporazumov financirali v obliki posojil maroških bank, ki nato delujejo kot finančni posrednik. Navedeni zneski posojil za ponovno vrnitev so bili namenjeni zagotavljanju financiranja posojil ali pridobivanja deležev v kapitalu maroških gospodarskih subjektov, končnih uporabnikov, ki ga izvajajo finančni posredniki. Podelitev posamičnega posojila gospodarskim subjektom je morala biti predmet pogodbe, sklenjene med banko in gospodarskim subjektom, na katerega se je nanašalo zadevno pridobivanje deležev. Posrednik je bil dolžan vsak predlog za financiranje pridobivanja deležev ali posojila predložiti EIB v odobritev in za uskladitev z državo Maroko. EIB je morala o svojem soglasju obvestiti državo Maroko, pri čemer je istočasno predložila kopijo obvestila finančnemu posredniku.
   Med Kraljevino Maroko in Banque nationale pour le Développement Economique (Nacionalna banka za gospodarski razvoj, v nadaljevanju: NBGR) je bil 12. oktobra 1994 sklenjen dogovor o ponovni vrnitvi in ta banka je torej postala eden od finančnih posrednikov v smislu pogodbe, sklenjene med EIB in Kraljevino Maroko. Posojilna pogodba v okviru druge linije EIB je bila 29. novembra 1995 sklenjena med NBGR in tožečimi strankami pod pogojem, da EIB da soglasje in da prejme sredstva od NBGR. Pogodba je predvidevala delno financiranje pridobivanja deležev v družbi 2K-Teint. Z dopisom z dne 14. oktobra 1994 je EIB podala soglasje, da bi bil projekt 2K-Teint deležen financiranja.
   S to tožbo, s katero se uveljavlja izvenpogodbena odgovornost Skupnosti, tožeče stranke zahtevajo povrnitev škode, ki naj bi jo utrpele zaradi domnevno nepravilnega ravnanja EIB pri izvrševanju odgovornosti kot pooblaščenec Skupnosti v okviru upravljanja zadevnega posojila. Tožeče stranke se zlasti sklicujejo na izjemno počasnost pri izplačilu posojila, ki naj bi se sprostilo šele julija 1997, zaradi česar so sklenile kratkoročno posojilo z NBGR. Nespoštovanje finančnih obveznosti, ki so obvezovale tožeče stranke, je NBGR privedlo do tega, da je začela postopek za vračilo posojila pri nacionalnih sodiščih. S sodbo prvostopenjskega maroškega sodišča je bila družba 2K-Teint obsojena na prodajo svoje dejavnosti.
   Prvič, tožeče stranke se sklicujejo na več nepravilnosti, ki naj bi jih NBGR storila pri upravljanju sredstev Skupnostni, glede katerih so obvestile EIB in od nje zahtevale ukrepanje. Tožeče stranke EIB očitajo, da na podlagi informacij, ki so ji bile posredovane, sploh ni ukrepala. Tožeče stranke zatrjujejo, da naj bi EIB bila dolžna ukrepati, ker naj bi bila NBGR, če že ni ravnala po navodilih kot njen pooblaščenec, vsaj navidezno njen pooblaščenec, saj si je EIB pridržala pomembno vlogo pri odločanju o zadevnih posojilih.
   Poleg tega tožeče stranke navajajo, da bi EIB morala odgovarjati ne le za napake NBGR, ki so nastale v tem pravnem razmerju, temveč tudi za posledice njenih nepravilnosti in neizpolnitev. EIB očitajo, da ni učinkovito zasledovala in nadzorovala uporabe sredstev od njihovega prejema s strani maroških subjektov, kar je posledično pomenilo, da se je domnevno goljufive ravnanje NBGR spodbujalo ali celo podpiralo. EIB očitajo neizpolnitev, malomarnost in opustitev pri dolžnosti previdnosti, skrbnosti in vestnosti pri upravljanju sredstev Skupnosti, kar so kršitve, ki se jih šteje za hude.
   Tožeče stranke zatrjujejo, da naj bi škoda, ki so jo domnevno utrpele, bila neposredno povezana s pomanjkljivim ukrepanjem in opustitvami ukrepanja EIB. Tako zahtevajo, da se jo obsodi na plačilo navedene škode.


title: Zadeva T-605/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Alma-The Soul of Italian Wine proti UUNT – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedna znamke Skupnosti SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE – Prejšnja besedna znamka Skupnosti VIÑA SOL – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 – Obveznost obrazložitve)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Alma-The Soul of Italian Wine proti UUNT – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
      (Zadeva T-605/13) (1)

      ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedna znamke Skupnosti SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE - Prejšnja besedna znamka Skupnosti VIÑA SOL - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve))
      (2014/C 395/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Alma-The Soul of Italian Wine LLLP (Bal Harbor, Florida, Združene države Amerike) (zastopnik: F. Terrano, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Španija) (zastopnik: J. Güell Serra, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (zadeva R 18/2013-2) z dne 10. septembra 2013 v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Miguel Torres, SA in Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

         Izrek

                  1.

                  Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. septembra 2013 (zadeva R 18/2013-2) se razveljavi.

                  2.

                  UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

                  3.

                  Družba Miguel Torres, SA nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva C-431/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curte de Casație și Justiție (Romunija) 24. septembra 2012 – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili proti SC Rafinăria Steaua Română SA

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curte de Casație și Justiție (Romunija) 24. septembra 2012 – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili proti SC Rafinăria Steaua Română SA
   (Zadeva C-431/12)
   2012/C 399/17
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica pred kasacijskem sodiščem: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Nasprotna stranka pred kasacijskim sodiščem: SC Rafinăria Steaua Română SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je razlaga določb člena 124 zakonika o davčnem postopku, v skladu s katero država ni dolžnica obresti v zvezi z zneski, ki se zahtevajo z obračuni DDV, v obdobju od dneva pobota teh zneskov do dneva razglasitve ničnosti aktov o pobotu s sodno odločbo, v nasprotju z določbami člena 183 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1)?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva F-42/13: Tožba, vložena 8. maja 2013 – ZZ proti EESO

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/61

         Tožba, vložena 8. maja 2013 – ZZ proti EESO
   (Zadeva F-42/13)
   2013/C 207/105
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke in zahtevek za povrnitev domnevno utrpljene premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 16. oktobra 2012, ki jo se sprejel generalni sekretar EESO, v funkciji organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, o odpovedi pogodbe tožeče stranke, naj se razglasi za nično;

               —

               Podredno, odločba AHCC z dne 31. januarja 2013 o potrditvi odpovedi pogodbe tožeče stranke in odločba AHCC z dne 24. aprila 2013 o izrecni zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, naj se razglasita za nični;

               —

               povrne naj se premoženjska škoda, ki jo je utrpela tožeča stranka;

               —

               tožeči stranki naj se ex aequo et bonno začasno dodeli znesek 15 000 EUR zaradi utrpljene nepremoženjske škode;

               —

               EESO naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-455/04: Tožba ge. D. Beyatli in g. A. Candan proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. novembra 2004

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/25

         Tožba ge. D. Beyatli in g. A. Candan proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. novembra 2004
   (Zadeva T-455/04)
   (2005/C 57/43)
   Jezik postopka: angleščina
   D. Beyatli, Nikozija, Ciper in A. Candan, Istambul, Turčija, ki ju zastopa A. Demetriades, lawyer, sta dne 18. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlagata, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 5. maja 2004, s katero je odločila, da tožeči stranki nista opravili pisnega preizkusa na javnem natečaju za namestnike administratorjev za državljane Cipra EPSO/A/1/03;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeči stranki sta državljana Cipra, katerih materni jezik je turščina. Prijavila sta se na delovno mesto namestnika administratorja v okviru javnega natečaja EPSO/A/1/03 za državljane Cipra. V objavi natečaja se zahteva, da morajo kandidati obvladati grški jezik. Tožeči stranki nista dosegli zadostnega števila točk pri preizkusu (e), ki je bil v grškem jeziku, in tako nista imeli dostopa do ustnega preizkusa.
   Tožeči stranki izpodbijata to odločbo, navajajoč, da je zahteva, da kandidati obvladajo grščino, diskriminatorna, glede na to, da grščina ni materni jezik vseh ciprskih državljanov. Glede na navedbe tožečih strank ta zahteva pomeni kršitev člena 12 ES in členov 1d in 27 Kadrovskih predpisov. Nadalje navajata, da člen 3 Uredbe 401/2004 (1) omejuje zaposlovanje samo na osebe, katerih jezik je eden od obstoječih 11 uradnih jezikov kot njihov glavni jezik, in tako ni sorazmeren s cilji Evropske Unije in njenim namenom integracije turško govorečih Ciprčanov v Evropsko Unijo.

      (1)  Uredba Sveta (ES, EURATOM) št. 401/2004 z dne 23. februarja 2004 o uvedbi posebnih začasnih ukrepov za zaposlovanje uradnikov Evropskih skupnosti zaradi pristopa Cipra, Češke, Estonije, Madžarske, Latvije, Litve, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške, UL L 67, 5.3.2004, str. 1.


title: Zadeva T-171/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2012 – Hopf proti UUNT (Clampflex) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti Clampflex — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2012 – Hopf proti UUNT (Clampflex)
   (Zadeva T-171/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Clampflex - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009)
   2013/C 26/81
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hans-Jürgen Hopf (Zirndorf, Nemčija) (zastopnik: V. Mensing, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: K. Klüpfel, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. januarja 2011 (zadeva R 1514/2010-4) glede prijave besednega znaka Clampflex kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 19. januarja 2011 (zadeva R 1514/2010-4) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na proizvode „brizgalke“.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Hans-Jürgen Hopf nosi svoje stroške in polovico stroškov UUNT. Slednji nosi drugo polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva C-263/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Okolje – Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS – Pojem odpadek – Snovi ali predmeti, namenjeni za postopke odstranjevanja in predelave – Ostanki pri proizvodnji, ki se jih lahko ponovno uporabi)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-263/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS - Pojem „odpadek“ - Snovi ali predmeti, namenjeni za postopke odstranjevanja in predelave - Ostanki pri proizvodnji, ki se jih lahko ponovno uporabi)
   (2008/C 51/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in L. Cimaglia, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, in G. Fiengo, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (UL L 78, str. 32) – Nacionalni zakon, ki iz področja uporabe direktive izvzema določene snovi ali predmete, namenjene za postopke odstranjevanja in predelave, ter odpadke pri proizvodnji, ki jih imetnik zavrže ali jih namerava zavreči?
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, s tem da je sprejela in v veljavi ohranila člen 14 uredbe-zakona št. 138 o uvedbi nujnih ukrepov na področju obdavčenja, privatizacije in omejevanja farmacevtskih stroškov ter podpori gospodarstvu zapostavljenih območij z dne 8. julija 2002, ki je po spremembi postala zakon št. 178 z dne 8. avgusta 2002, s katerim so iz področja uporabe zakonske uredbe št. 22/97 o izvajanju direktiv 91/156/EGS o odpadkih, 91/689/EGS o nevarnih odpadki 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži z dne 5. februarja 1997, izvzete na eni strani snovi, materiali ali blago, namenjeni za postopke odstranjevanja ali predelave, ki niso izrecno navedeni v prilogah B in C navedene zakonske uredbe, in na drugi strani snovi in materiali, ki ostanke, ki nastajajo pri proizvodnji in jih imetnik namerava ali mora zavreči, kadar jih je mogoče ponovno uporabiti in se ponovno uporabijo v proizvodnji ali v potrošnji, ne da bi se opravilo predhodno preoblikovanje ali da bi škodili okolju, ali po opravljenem predhodnem preoblikovanju, kadar ne gre za enega od postopkov predelave, naštetih v prilogi C te zakonske uredbe, ni izpolnila obveznosti iz člena 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 in z Odločbo Komisije 96/350/ES z dne 24. maja 1996.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 217, 3.9.2005.


title: Zadeva T-711/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Othman/Svet

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Othman/Svet
   (Zadeva T-711/15) (1)

   (2016/C 410/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva C-438/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Court of Apeal (Civil Division) (England and Wales) z dne  23. novembra 2005  v zadevi 1) The International Transport Workers' Federation 2) The Finnish Seamen's Union proti 1) Viking Line ABP 2) OU Viking Line Eesti

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/16

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Court of Apeal (Civil Division) (England and Wales) z dne 23. novembra 2005 v zadevi 1) The International Transport Workers' Federation 2) The Finnish Seamen's Union proti 1) Viking Line ABP 2) OU Viking Line Eesti
   (Zadeva C-438/05)
   (2006/C 60/34)
   Jezik postopka: angleščina
   Court of Apeal (Civil Division) (England and Wales) je s sklepom z dne 23. novembra 2005 v zadevi 1) The International Transport Workers' Federation 2) The Finnish Seamen's Union proti 1) Viking Line ABP 2) OU Viking Line Eesti, ki ga je sodno tajništvo prejelo 6. decembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe glede naslednjih vprašanj:
   Obseg določb o prostem pretoku

               1)

               Ali v primeru da sindikat ali združenje sindikatov sprejme kolektivne ukrepe proti zasebnemu podjetju tako da od tega podjetja zahteva, da sklene kolektivno pogodbo s sindikatom v določeni državi članici, zaradi katere je za to podjetje izvedba prehoda ladje pod zastavo druge države članice postane nesmiselna, za te ukrepe zaradi socialne politike ES, ki med drugim vključuje Naslov XI Pogodbe ES in zlasti, glede na podobnost z razlogovanjem Sodišča v sodbi Albany, C-67/96, Recueil, 5751, točke od 52 do 64, ne velja člen 43 Pogodbe ES in/ali Uredba 4055/86 (1)?

         Neposredni učinek v horizontalnih razmerjih

               2)

               Ali imata člen 43 Pogodbe ES in/ali Uredba 4055/86 neposredni učinek v horizontalnih razmerjih tako da zasebna podjetja na njuni podlagi pridobijo pravice na katere se lahko sklicujejo zoper drug subjekt zasebnega prava in še posebej zoper sindikat ali združenje sindikatov glede kolektivnih ukrepov tega sindikata ali združenja sindikatov?

         Obstoj omejitev prostega pretoka

               3)

               Ali v primeru da sindikat ali združenje sindikatov sprejme kolektivne ukrepe proti zasebnemu podjetju, tako da od tega podjetja zahteva, da sklene kolektivno pogodbo s sindikatom v določeni državi članici, zaradi katere je za to podjetje izvedba prehoda ladje pod zastavo druge države članice nesmiselna, ti ukrepi predstavljajo omejitev v smislu člena 43 Pogodbe ES in/ali Uredbe 4055/86?

               4)

               Ali je politika združenja sindikatov, in sicer da morajo biti ladje vpisane v register države v kateri je ladja predmet ekonomskega lastništva in nadzora tako da imajo sindikati v državi ekonomskega lastništva ladje pravico da glede te ladje sklenejo kolektivno pogodbo, posredno diskriminatorna, neposredno diskriminatorna ali nediskriminatorna omejitev po členu 43 ES ali Uredbe 4055/86?

               5)

               Ali je pri ugotavljanju ali kolektivni ukrepi sindikata ali združenja sindikatov predstavljajo neposredno diskriminatorno, posredno diskriminatorno ali nediskriminatorno omejitev po členu 43 Pogodbe ES ali Uredbe 4055/86, subjektivni namen sindikata, ki sprejme ukrepe upošteven ali mora nacionalno sodišče o tem odločiti samo ob upoštevanju objektivnih učinkov teh ukrepov?

         Ustanavljanje/ Storitve

               6)

               Ko ima družba mati sedež v državi članici A in namerava izvrševati pravico do ustanavljanja s tem da opravi prehod ladje pod zastavo države članice B, s katero bo poslovala obstoječa hčerinska družba v državi B, ki je v 100 % lasti družbe matere in je pod njeno upravo in nadzorom:

                           a)

                           ali zagroženi oziroma izvedeni kolektivni ukrepi sindikata ali združenja sindikatov, katerih namen je da zgornje dejanje postane nesmiselno, lahko predstavljajo omejitev pravice družbe matere do ustanavljanja po členu 43 in

                           b)

                           ali se lahko hčerinska družba po prehodu ladje pod drugo zastavo sklicuje na Uredbo 4055/86 glede storitev ki jih opravlja iz države članice B v državo članico A?

         Utemeljitev
   Neposredna diskriminacija

               7)

               Ali se lahko kolektivni ukrepi sindikata ali združenja sindikatov, v primeru da pomenijo neposredno diskriminatorno omejitev po členu 43 Pogodbe ES ali Uredbe 4055/86, načeloma utemeljijo na podlagi izjeme javnega reda, ki je določena v členu 46 Pogodbe ES, ker:

                           a)

                           so kolektivni ukrepi (vključno s stavko) temeljna pravice, ki jo varuje pravo Skupnosti; in/ali

                           b)

                           zaščita pravic delavcev?

         Politika ITF: objektivna utemeljitev

               8)

               Ali izvajanje politike združenja sindikatov, in sicer da morajo biti ladje vpisane v register države, v kateri je ladja predmet ekonomskega lastništva in nadzora, tako da imajo sindikati v državi ekonomskega lastništva ladje pravico da glede te ladje sklenejo kolektivno pogodbo, predstavlja pravo ravnotežje med temeljno socialno pravico do kolektivnih ukrepov in svobodo ustanavljanja in opravljanja storitev in ali je objektivno utemeljena, primerna, sorazmerna in v skladu z načelom medsebojnega priznavanja?

         Ukrepi FSU: objektivne utemeljitve

               9)

               Če:

                           je družba mati v državi članici A lastnica ladje vpisane v register države članice A in s to ladjo opravlja trajektne povezave med državo članico A in državo članico B;

                           družba mati želi izvesti prehod te ladje pod zastavo države članice B, da bi uporabila pogoje za zaposlitev, ki so nižji kot v državi članici A;

                           je družba mati v državi članici A 100 % lastnica hčerinske družbe v državi članici B in je ta pod njenim upravljanjem in nadzorom;

                           se načrtuje, da bo hčerinska družba poslovala z ladjo, ko bo izveden njen prehod pod zastavo države članice B s posadko, ki se bo zaposlila iz države članice B, za katero velja kolektivna pogodba, ki je bila sklenjena s sindikatom, članom ITF v državi članici B;

                           bo ekonomski lastnik ladje še naprej družba mati in bo hčerinski družbi dan v zakup ladijski prostor;

                           bo ladja še naprej opravljala vsakodnevne trajektne povezave med državo članico A in državo članico B;

                           sindikat v državi članici A sprejeme kolektivne ukrepe, tako da od družbe matere in/ali od hčerinske družbe zahteva, da z njim sklene kolektivno pogodbo v kateri bodo uporabljeni pogoji, ki so sprejemljivi za sindikat v državi članici A za posadko ladje tudi po prehodu ladje pod drugo zastavo, zaradi katere je za družbo mati izvedba prehoda ladje pod zastavo države članice B nesmiselna,

                           ali ti kolektivni ukrepi predstavljajo pravično ravnotežje med temeljnimi socialnimi pravicami do kolektivnih ukrepov in svobodo ustanavljanja in opravljanja storitev in ali so objektivno utemeljeni, sorazmerni in v skladu z načelom vzajemnega priznavanja?

               10)

               Ali bi bil odgovor na vprašanje 9 drugačen, če bi se družba mati v svojem imenu in v imenu vseh družb v okviru iste skupine sodišču zavezala, da zaradi prehoda ladje pod drugo zastavo ne bo odpovedala delovnega razmerja z nobeno osebo, ki jo zaposluje (pri čemer ta zaveza ne obsega obnovitev pogodb o zaposlitvi za kratek čas in ne preprečuje prerazporeditve kateregakoli delavca pod enakimi pogoji)?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4055/86 z dne 22. decembra 1986 o uporabi načela svobode opravljanja storitev v pomorskem prometu med državami članicami ter med državami članicami in tretjimi državami


title: Zadeva C-465/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandse Raad van State 17. oktobra 2007 – M. in N. Elgafaji proti Staatssecretaris van Justitie

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandse Raad van State 17. oktobra 2007 – M. in N. Elgafaji proti Staatssecretaris van Justitie
   (Zadeva C-465/07)
   (2008/C 8/08)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Nederlandse Raad van State
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: M. in N. Elgafaji

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 15, začetek in točka c), Direktive Sveta 2004/83/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite razlagati tako, da omogoča zaščito samo v primeru, ki izhaja iz člena 3 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, kot jo razlaga sodna praksa Evropskega sodišča za človekove pravice, ali tako, da omogoča dodatno ali drugo zaščito glede na člen 3 Konvencije?

               2)

               Če člen 15, začetek in točka c), Direktive omogoča dodatno ali drugo zaščito glede na člen 3 Konvencije, katera merila je treba v takem primeru uporabiti pri presoji, ali osebi, ki zatrjuje, da je upravičena do statusa subsidiarne zaščite, dejansko preti resna in individualna grožnja zaradi samovoljnega nasilja, kot je navedena v členu 15, začetek in točka c), v povezavi s členom 2, začetek in točka e), Direktive?

      (1)  UL L 304, str. 12.


title: Zadeva C-184/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischen Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 14. aprila 2010 – Mathilde Grasser proti Freistaat Bayern

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischen Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 14. aprila 2010 – Mathilde Grasser proti Freistaat Bayern
   (Zadeva C-184/10)
   2010/C 179/31
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerischen Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mathilde Grasser

      Tožena stranka: Freistaat Bayern

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 1(2) ter 8(2) in (4) Direktive 91/439/EGS (1) razlagati tako, da je država članica gostiteljica upravičena, da ne prizna vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica, če je na podlagi podatkov iz tega vozniškega dovoljenja ugotovljena kršitev člena 7(1)(b) te direktive, ne da bi pred tem država članica gostiteljica za imetnika vozniškega dovoljenja uporabila ukrep v smislu člena 8(2) Direktive 91/439/EGS?

      (1)  Direktiva Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 7, zvezek 1, str. 317).


title: Zadeva C-75/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 20. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 20. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-75/06) (1)

   (2006/C 331/48)

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva C-67/07: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/24/ES – Tradicionalna zdravila rastlinskega izvora – Kodeks Skupnosti – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/15

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-67/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/24/ES - Tradicionalna zdravila rastlinskega izvora - Kodeks Skupnosti - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 22/28)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Stromsky, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in R. Loosli-Surrans, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembi Direktive 2001/83/ES o Kodeksu Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini glede tradicionalnih zdravil rastlinskega izvora (UL L 136, str. 85), v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Francoska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembi Direktive 2001/83/ES o Kodeksu Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini glede tradicionalnih zdravil rastlinskega izvora, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 te direktive.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva T-685/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2015 – Copernicus-Trademarks/UUNT – Blue Coat Systems (BLUECO) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti BLUECO – Prejšnja besedna znamka Skupnosti BLUE COAT – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Razlikovalni značaj prejšnje znamke – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2015 – Copernicus-Trademarks/UUNT – Blue Coat Systems (BLUECO)
      (Zadeva T-685/13) (1)

      (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BLUECO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti BLUE COAT - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Razlikovalni značaj prejšnje znamke - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
      (2015/C 073/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Pechan in S. Körber, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: M. Fischer)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Blue Coat Systems, Inc. (Sunnyvale, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: V. Dalichau, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. oktobra 2013 (zadeva R 2028/2012-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Blue Coat Systems, Inc. in Copernicus-Trademarks Ltd.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Copernicus-Trademarks Ltd se naloži plačilo stroškov postopka.

         (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva T-13/05: Tožba Castell del Remei, S. L., proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 7. januarja 2005

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/24

         Tožba Castell del Remei, S. L., proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 7. januarja 2005
   (Zadeva T-13/05)
   (2005/C 69/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Castell del Remei, S. L., ki jo zastopajo Jorge Grau Mora in Alejandro Angulo, abogados del Colegio de Barcelona; María Baylos Morales in Antonio Velázquez Ibáñez, abogados del Colegio de Madrid, in Fernand de Visscher, Emmanuel Cornu, Eric de Gryse in Donatienne Moreau, abogados del Colegio de Bruselas, je dne 7. januarja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razveljavi odločbo prvega Odbora za pritožbe z dne 27. oktobra 2004 v zadevi R 691/2003-1;

               2.

               UUNT naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „ODA“ – prijava št. 1.655.786 za proizvode iz razreda 33 (alkoholne pijače, razen piva)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Bodegas Roda S.A.

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Mednarodna besedna znamka „RODA“ (št. 703.486), španska besedna znamka „BODEGAS RODA“ za vina in likerje iz razreda 33, španske besedne znamke „RODA“ (št. 1.757.553), „RODA II“ (št. 2.006.615), „RODA I“ (št. 2.006.616) in grška nacionalna znamka „RODA“ (št. 137.050) za vina in likerje iz razreda 33, in trgovsko ime „BODEGAS RIOJA“ za „Vinogradništvo in vinarstvo“.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Ugoditev ugovoru in zavrnitev prijave.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94.


title: Zadeva T-272/06: Tožba, vložena 29. septembra 2006 — Evropaïki Dynamiki proti Sodišču Evropskih skupnosti

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/57

         Tožba, vložena 29. septembra 2006 — Evropaïki Dynamiki proti Sodišču Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-272/06)
   (2006/C 294/116)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (Zastopnika: N. Korogiannakis in N. Keramidas, lawyers)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se odločba Sodišča Evropske skupnosti, s katero je bila ponudba tožeče stranke ocenjena kot neuspešna in naročilo dodeljeno uspešnemu izvajalcu, razglasi za nično;

               —

               naj se Sodišču Evropskih skupnosti naloži plačilo pravnih in ostalih stroškov ter izdatkov tožeče stranke, ki so nastali v zvezi s to tožbo, tudi če je ta zavrnjena.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe Sodišča Evropskih skupnosti z dne 20. julija 2006, s katero je bila zavrnjena njena ponudba, predložena na podlagi javnega razpisa AM CJ 13/04 za vzdrževanje, razvoj in podporo računalniških aplikacij (UL 2005/S 127-125162 & 2005/S 171-169521) in naročilo dodeljeno drugemu ponudniku.
   Tožeča stranka trdi, da je izpodbijana odločba kršila Finančno Uredbo (ES) št. 1605/2002 (UL L 248, 16/09/02, str. 1), Pravila za njeno izvajanje in Direktivo 2004/18/ES, in sicer z nepravilno razlago izbirnih kriterijev ter kršitvijo načel transparentnosti in enakega obravnavanja udeležencev.
   Dalje tožeča stranka navaja, da naj bi odločba naročnika vsebovala očitne napake pri presoji v okviru ocenjevanja njene ponudbe in s tem presegla pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, ki ga imajo evropske institucije pri ocenjevanju ponudb.


title: Zadeva T-788/14: Tožba, vložena 28. novembra 2014 – MPF Holdings/Komisija

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/38

         Tožba, vložena 28. novembra 2014 – MPF Holdings/Komisija
   (Zadeva T-788/14)
   (2015/C 065/52)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: MPF Holdings Ltd (St Helier, Jersey) (zastopniki: D. Piccinin in E. Whiteford, Barristers, in E. Gibson-Bolton, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijan sklep razglasi za ničen, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 5083 final z dne 23. julija 2014 v zadevi SA.35980 (2014/N-2) – Združeno kraljestvo, reforma trga električne energije – trg zmogljivosti.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, s katerim trdi, da je Komisija družbo MPF nezakonito prikrajšala za njeno pravico do sodelovanja v formalnem postopku preiskave s tem, da ni začela formalnega postopka preiskave na podlagi člena 108(2) in člena 4(4) Uredbe št. 659/1999, čeprav obstajajo dvomi glede združljivosti trga zmogljivosti z notranjim trgom. Tožeča stranka trdi, da:

               —

               diskriminatorne razpoložljivosti dolgoročnih pogodb ni mogoče upravičiti s sklicevanjem na legitimni cilj zagotovitve potrebnih proizvodnih zmogljivosti;

               —

               Komisija ni ustrezno preučila verjetnih učinkov diskriminatorne razpoložljivosti dolgoročnih pogodb na učinkovitost trga zmogljivosti in lastnike obstoječih elektrarn;

               —

               Komisija ni ustrezno preučila utemeljitve vlade Združenega kraljestva za diskriminatorna trajanja pogodb, zlasti da neodvisni proizvajalci električne energije, ki se opirajo na financiranje projektov, potrebujejo dolgoročne pogodbe;

               —

               Komisija ni utemeljila ali ustrezno preučila verjetnih učinkov diskriminatornega razlikovanja med jemalcem cene in oblikovalcem cene.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. decembra 2004 v zadevi T-240/02, Koninklijke Coöperatie Cosun UA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Sladkor — Znesek dajatve, dolgovan za sladkor C, prodan na notranjem trgu — Carinsko pravo — Zahtevek za odpust — Klavzula pravičnosti, določena v členu 13 Uredbe (EGS) št. 1430/79 — Uvozne ali izvozne dajatve — Načeli enakosti in pravne varnosti — Pravičnost)

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/21

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 7. decembra 2004
   v zadevi T-240/02, Koninklijke Coöperatie Cosun UA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Sladkor - Znesek dajatve, dolgovan za sladkor C, prodan na notranjem trgu - Carinsko pravo - Zahtevek za odpust - Klavzula pravičnosti, določena v členu 13 Uredbe (EGS) št. 1430/79 - Uvozne ali izvozne dajatve - Načeli enakosti in pravne varnosti - Pravičnost)
   (2005/C 45/47)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi 240/02, Koninklijke Coöperatie Cosun UA, s sedežem v Bredi (Nizozemska), ki jo zastopajo M. Slothboom, N. Helder in J. Coumans, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: M.X. Lewis, skupaj z F. Tuytschaeverjevo, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je razglasitev ničnosti Odločbe Komisije REM 19/01 z dne 2. maja 2002, s katero je bila ugotovljena nedopustnost zahtevka za odpust uvoznih dajatev, ki ga je vložila Kraljevina Nizozemska v korist tožeče stranke, je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi P. Lindth, predsednica, R. Garcia-Valdecases, sodnik, in K. Jürimäe, sodnica; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 7. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi lastne stroške in stroške Komisije.

      (1)  UL C 247, 12. 10. 2002.


title: Zadeva F-61/11: Tožba, vložena 27. maja 2011 – ZZ proti FRONTEX

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/32

         Tožba, vložena 27. maja 2011 – ZZ proti FRONTEX
   (Zadeva F-61/11)
   2011/C 226/63
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (FRONTEX)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o preklicu prejšnje odločbe o podaljšanju pogodbe o zaposlitvi in razglasitev ničnosti nekaterih delov ocenjevalnih poročil za obdobje od avgusta 2006 do decembra 2009.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence Evropske unije predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo z dne 24. januarja 2011, ki je bila potrjena z elektronsko pošto z dne 25. januarja 2011, z odločbo z dne 28. marca 2011 in s pismom izvršnega direktorja FRONTEX z dne 4. maja 2011;

               —

               razglasi za nično ocenjevalno poročilo za leto 2009 v delu, v katerem vsebuje nasprotne navedbe drugopodpisanega uradnika z 30. oktobra 2009;

               —

               razglasi za ničen obrazec A letnega ocenjevalenega poročila FRONTEX 2010 z dne 21. junija 2010 v delu, v katerem vsebuje nasprotne navedbe drugopodpisanega uradnika z 20. junija 2010;

               —

               FRONTEX naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-520/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2013 – Comunidad Autónoma de Galicia proti Komisiji

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/25

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2013 – Comunidad Autónoma de Galicia proti Komisiji
   (Zadeva T-520/10) (1)

   2013/C 164/42
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011.