title: Zadeva C-233/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) 21. maja 2015 – SIA „Oniors Bio“/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) 21. maja 2015 – SIA „Oniors Bio“/Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-233/15)
   (2015/C 245/14)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Administratīvā apgabaltiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SIA „Oniors Bio“

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba proizvode, v zvezi s katerimi so rezultati pregleda vzorcev, vzetih iz različnih pošiljk blaga, pokazali, da niso prisotni denaturanti ali druge škodljive snovi, zaradi katerih ne bi bili primerni za prehrano ljudi, vendar ki jih po podatkih proizvajalca ni mogoče uporabiti v prehrani (proizvodnji živil in prehranski verigi), saj zaradi značilnosti postopka proizvodnje blaga, ni mogoče izločiti prisotnosti škodljivih snovi v proizvodu, na splošno uvrstiti pod eno od oznak KN iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 (1) z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, ki so predvidene za proizvode, ki niso živila, ali pa je treba take proizvode uvrstiti na splošno pod eno od oznak KN, predvidenih za živila?

               2.

               Katera merila so pomembnejša pri razlagi pojmov „živila“ in „proizvoda, ki ni živilo“ za namene uporabe oznak KN iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi in za namene uvrstitve blaga?

               3.

               Ali je lahko namembnost proizvoda objektivno merilo za uvrstitev za namene uporabe oznak KN iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi in za namene uvrstitve blaga?

               4.

               Ali je mogoče uporabiti mnenje pristojnega organa države članice Evropske unije, v katerem je navedeno, da v skladu z zakonodajo Evropske unije in držav članic na področju prehrane blaga, ki ga uvaža pritožnica, ni mogoče uporabiti v prehranski verigi, saj je neprimerno za prehrano ljudi, kot merilo za uvrstitev blaga pri razlagi pojma „proizvod, ki ni živilo“ za namene uporabe oznak KN iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi in za namene uvrstitve blaga?

               5.

               Ali je mogoče podatke proizvajalca o tehnološkem postopku proizvodnje blaga, zaradi katerega ni mogoče izločiti prisotnosti škodljivih snovi v proizvodu, uporabiti kot merilo za uvrstitev blaga pri razlagi pojma „proizvod, ki ni živilo“ za namene uporabe oznak KN iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi in za namene uvrstitve blaga?

               6.

               Katere fizikalno-kemične lastnosti blaga, ki ga je treba uvrstiti, so pomembnejše za pravilno razlago in uporabo oznak KN 1518 00 31 in KN 1517 90 91 iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi?

               7.

               Ali je treba za blago, ki ima fizikalno-kemične lastnosti, kot ta v obravnavani zadevi, na splošno uporabiti oznako KN 1518 00 31 iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382).


title: Zadeva T-170/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2014 – Beyond Retro proti UUNT – S&K Garments (BEYOND VINTAGE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija v kateri se imenuje Evropska skupnost — Besedna znamka BEYOND VINTAGE — Prejšnja besedna znamka Skupnosti BEYOND RETRO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. °207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. °207/2009)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2014 – Beyond Retro proti UUNT – S&K Garments (BEYOND VINTAGE)
   (Zadeva T-170/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija v kateri se imenuje Evropska skupnost - Besedna znamka BEYOND VINTAGE - Prejšnja besedna znamka Skupnosti BEYOND RETRO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št.o 207/2009))
   2014/C 194/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Beyond Retro Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: I. Harrington, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: S&K Garments, Inc. (New York, New York, Združene države)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. januarja 2012 v združenih zadevah R 493/2011-4 in R 548/2011-4 v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Beyond Retro Ltd in S&K Garments, Inc.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 30. januarja 2012 v združenih zadevah R 493/2011-4 in R 548/2011-4 se razveljavi v delu v katerem se nanaša na proizvode, zajete z besedno znamko BEYOND VINTAGE iz razredov 18 in 25 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Beyond Retro Ltd nosi tretjino stroškov, ki so jih stranke priglasile pred Splošnim sodiščem. UUNT nosi dve tretjini teh stroškov.

      (1)  UL C 194, 30.6.2012.


title: Zadeva F-88/13: Tožba, vložena 17. septembra 2013 – ZZ proti REA

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/39

         Tožba, vložena 17. septembra 2013 – ZZ proti REA
   (Zadeva F-88/13)
   2014/C 24/72
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za raziskave (REA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi zahteve tožeče stranke, da se mater tožeče stranke na podlagi člena 2(4) Priloge VII h Kadrovskim predpisom šteje kot vzdrževan otrok.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba PMO.l, vročena 28. novembra 2012, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke z dne 20. julija 2012 o tem, da naj se mater tožeče stranke na podlagi člena 2(4) Priloge VII h Kadrovskim predpisom za obdobje od 1. novembra 2012 do 31. oktobra 2013 šteje kot vzdrževan otrok, naj se razglasi za nično;

               —

               tožeči stranki naj se dodeli odškodnina v višini 1 000 EUR, s pridržkom spremembe in/ali povečanja, iz naslova nepremoženjske škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi sitnosti in prizadetosti, nastalih zaradi odločb o zavrnitvi zahteve in pritožbe, podanih v predhodnem postopku;

               —

               agenciji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-379/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Association France Nature Environnement/Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (Predhodno odločanje — Direktiva 2001/42/ES — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Nacionalni akt, ki ni v skladu s pravom Unije — Pravne posledice — Pristojnost nacionalnega sodišča, da začasno ohrani učinke navedenega akta — Člen 267, tretji odstavek, PDEU — Obveznost predložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe Sodišču)

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Association France Nature Environnement/Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Zadeva C-379/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2001/42/ES - Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje - Nacionalni akt, ki ni v skladu s pravom Unije - Pravne posledice - Pristojnost nacionalnega sodišča, da začasno ohrani učinke navedenega akta - Člen 267, tretji odstavek, PDEU - Obveznost predložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe Sodišču))
   (2016/C 350/14)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Association France Nature Environnement

      Tožena stranka: Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Izrek

               1.

               Nacionalno sodišče lahko, če nacionalno pravo to dopušča, izjemoma in v vsakem posamičnem primeru časovno omeji nekatere učinke ugotovitve nezakonitosti nacionalnega akta, ki je bil sprejet v nasprotju z obveznostmi, določenimi v Direktivi 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, zlasti z obveznostmi iz njenega člena 6(3), če je taka omejitev potrebna zaradi nujne skrbi, povezane z varstvom okolja, in ob upoštevanju posebnih okoliščin zadeve, o kateri odloča. Vendar se lahko ta izjemna možnost uporabi le, če so izpolnjeni vsi pogoji, ki izhajajo iz sodbe z dne 28. februarja 2012, Inter-Environnement Wallonie in Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103), in sicer:

                           —

                           izpodbijana določba nacionalnega prava pomeni ukrep pravilnega prenosa prava Unije na področja varstva okolja;

                           —

                           sprejetje in začetek veljavnosti nove nacionalne določbe ne omogočata izognitve škodljivim učinkom na okolje, ki bi jih povzročila razveljavitev izpodbijane nacionalne določbe;

                           —

                           razveljavitev zadnjenavedene določbe bi v zvezi s prenosom prava Unije na področju varstva okolja povzročila nastanek pravne praznine, ki bi bila škodljivejša, saj bi ta razveljavitev pomenila zmanjšanje varstva in bi bila v nasprotju z bistvenim ciljem tega prava Unije, ter

                           —

                           izjemna ohranitev učinkov take določbe nacionalnega prava se nanaša samo na obdobje, ki je nujno potrebno za sprejetje ukrepov, s katerimi je mogoče odpraviti ugotovljeno nepravilnost.

               2.

               Glede na trenutno stanje prava Unije mora nacionalno sodišče, zoper odločitve katerega ni pravnega sredstva, Sodišču načeloma predložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe, da to lahko – ob upoštevanju nujne skrbi, povezane z varstvom okolja, in posebnih okoliščin zadeve, o kateri odloča nacionalno sodišče – presodi, ali se lahko določbe nacionalnega prava, za katere je bilo ugotovljeno, da niso v skladu s pravom Unije, izjemoma začasno ohranijo. Nacionalno sodišče je lahko te obveznosti oproščeno le, če je prepričano – kar mora natančno dokazati – da v zvezi z razlago in uporabo pogojev, ki izhajajo iz sodbe z dne 28. februarja 2012, Inter-Environnement Wallonie in Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103), ni nobenega razumnega dvoma.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva T-450/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2012 – Coverpla proti UUNT – Heinz-Glas (steklenička) (Znamka ali model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirana znamka ali registriran model Skupnosti, ki ponazarja stekleničko — Prejšnja znamka ali prejšnji model — Razlog za ničnost — Razkritje prejšnje znamke ali prejšnjega modela — Neobstoj novosti — Člena 5 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2012 – Coverpla proti UUNT – Heinz-Glas (steklenička)
   (Zadeva T-450/08) (1)

   (Znamka ali model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirana znamka ali registriran model Skupnosti, ki ponazarja stekleničko - Prejšnja znamka ali prejšnji model - Razlog za ničnost - Razkritje prejšnje znamke ali prejšnjega modela - Neobstoj novosti - Člena 5 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)
   2012/C 126/25
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Coverpla (Nica, Francija) (zastopnika: P. Greffe in M. Chaminade, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Heinz-Glas GmbH (Piesau, Nemčija) (zastopnik: M. Pütz-Poulalion, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. julija 2008 (zadeva R 1411/2007-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti znamke ali modela Skupnosti med družbama Heinz-Glas GmbH in Coverpla.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Coverpla se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Zadeva C-138/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. oktober 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Ítélőtábla – Republika Madžarska) – Hochtief AG, Linde-Kca-Dresden GmbH proti Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság (Postopki za oddajo javnih naročil za gradnje — Postopki, ki so se začeli po začetku veljavnosti Direktive 2004/18/ES in pred iztekom roka za njen prenos — Postopki s pogajanji s predhodno objavo obvestila o naročilu — Obveznost pripustitve minimalnega števila ustreznih kandidatov — Obveznost zagotavljanja lojalne konkurence)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. oktober 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Ítélőtábla – Republika Madžarska) – Hochtief AG, Linde-Kca-Dresden GmbH proti Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Zadeva C-138/08) (1)

   (Postopki za oddajo javnih naročil za gradnje - Postopki, ki so se začeli po začetku veljavnosti Direktive 2004/18/ES in pred iztekom roka za njen prenos - Postopki s pogajanji s predhodno objavo obvestila o naročilu - Obveznost pripustitve minimalnega števila ustreznih kandidatov - Obveznost zagotavljanja lojalne konkurence)
   2009/C 297/06
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hochtief AG, Linde-Kca-Dresden GmbH

      Tožena stranka: Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

      Ob udeležbi: Budapest Főváros Önkormányzata

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Fővárosi Ítélőtábla – Razlaga člena 22(2) in (3) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 199, str. 54) ter člena 44(3) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Možnost nadaljevanja postopka s pogajanji z objavo obvestila o naročilu, če je število ustreznih kandidatov ne doseže najnižje številke razpona, določenem v obvestilu o naročilu, niti najnižjega števila, ki ga za to določata zgoraj navedeni direktivi

      Izrek

               1.

               Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev se ne uporablja za odločitev, ki jo je sprejel naročnik v postopku za oddajo javnega naročila za gradnje pred iztekom roka za prenos te direktive.

               2.

               Člen 22(3) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/52/ES z dne 13. oktobra 1997, je treba razlagati tako, da če je naročilo oddano po postopku s pogajanji in število ustreznih kandidatov ne doseže najnižjega praga, določenega za zadevni postopek, lahko naročnik vseeno nadaljuje postopek, tako da ustreznega kandidata ali ustrezne kandidate povabi na pogajanje o pogojih navedenega naročila.

               3.

               Direktivo 93/37, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/52, je treba razlagati tako, da je obveznost prizadevanja za zagotavljanje lojalne konkurence izpolnjena, če naročnik uporabi postopek s pogajanji v skladu s pogoji iz člena 7(2) navedene direktive.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva T-279/04: Tožba Éditions Odile Jacob SAS proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/33

         Tožba Éditions Odile Jacob SAS proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2004
   (Zadeva T-279/04)
   (2004/C 262/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Éditions Odile Jacob SAS, s sedežem v Parizu, ki jo zastopata Olivier Fréget in Wilko van Weert, avocats, je dne 8. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 7. januarja 2004, ki je razglasila koncentracijo kot združljivo s skupnim trgom in učinki Sporazuma o evropskem gospodarskem prostoru (EGP) (zadeva št. COMP/M.2978 – LAGARDERE/ NATEXIS/VUP) (1)

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Z izpodbijano odločbo je Komisija dopustila družbi Lagardère prevzem nadzora nad določenim premoženjem družbe Vivendi Universal Publishing, ki jo nadzoruje Investima, njo pa Natexis Banques Populaires, in ki ji je bil priglašen skladno s členom 4 Uredbe št. 4046/89/EGS (2) dne 14. aprila 2003; ter razglasila koncentracijo za združljivo s skupnim trgom in sporazumom EGP z omejitvami, potrebnimi za njeno izvedbo.
   Tožeča stranka, ki trdi, da jo izpodbijana odločba neposredno in posamično zadeva in da je aktivno sodelovala v upravnem postopku njenega sprejema, zahteva razglasitev ničnosti predmetne odločbe in v prvi vrsti zatrjuje, da je Komisija kršila Uredbo št. 4064/89. Po mnenju tožeče stranke banka Natexix ni upravičena do izjeme, ki jo določa člen 3(5)(a) te uredbe, glede na to, da je družbo Vivendi Universal Publishing pridobila šele po sklenitvi dogovora, da jo bo prodala družbi Lagardère. Ob tem naj bi Komisija napačno opredelila zadevni posel kot prevzem nadzora s strani enega podjetja, medtem ko gre dejansko za prevzem s pridobitvijo skupnega nadzora podjetij Lagardère in Natexix – ki bi morali zato koncentracijo skladno s členom 4(2) Uredbe št. 4064/89 skupno priglasiti.
   Tožeča stranka prav tako navaja, da je Komsija kršila člen 6(1) in 2(1)(a) Uredbe št. 4064/89, s tem da je sprejela priglasitev koncentracije več kot 4 mesece po svojem posredovanju in da je podjetju Lagardère dala na voljo predolge roke, kar je posledično odgodilo sprejem odločbe za devet mesecev. Prav tako naj bi Komisija kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku pri presoji dejanske moči podjetja Lagardère.
   Tožeča stranka zatrjuje tudi, da je Komisija kršila člen 2 Uredbe št. 4064/89 in pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, saj naj bi izpodbijana odločba še okrepila prevladujoči položaj podjetja Lagardère. Nadalje navaja, da kršitev člena 8(2) Uredbe št. 4064/89 predstavlja tudi dejstvo, da je Komisija odobrila zavezo o odsvojitvi, katere načela in pogoji za izvedbo ne dopuščajo ponovne vzpostavitve učinkovite konkurence. Končno tožeča stranka toženi stranki očita neobrazloženost izpodbijane odločbe, v koliko ta zadeva učinek te zaveze na strukturo trga v njegovi obstoječi obliki.

      (1)  UL L 125, 28.4.2004, str. 54.

      (2)  Uredba Sveta št. 4064/89/EGS z dne 21. decembra 1989 o nadzoru koncentracij podjetij UL L 257/90, str. 13.


title: Zadeva F-105/14: Tožba, vložena 9. oktobra 2014 – ZZ/ENISA

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/53

         Tožba, vložena 9. oktobra 2014 – ZZ/ENISA
   (Zadeva F-105/14)
   (2015/C 007/64)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost omrežij in informacij (ENISA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o tem, naj se ne sprejme kandidatura tožeče stranke za delovno mesto „legal officer“ (razpis prostega delovnega mesta ENISA-TA-AD-2013-05).

      Predloga tožeče stranke

               —

               izpodbijano odločbo naj razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-452/04: Tožba Editions Odile Jacob SAS proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. novembra 2004

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/24

         Tožba Editions Odile Jacob SAS proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. novembra 2004
   (Zadeva T-452/04)
   (2005/C 45/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Editions Odile Jacob SAS, s sedežem v Parizu, ki ga zastopata Wilko van Weert in Olivier Fréget, avocats, je dne 8. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               napadeno odločbo razglasi za nično, kolikor se z njo potrjuje neizpolnitev pogojev in obveznosti, ki jih ima podjetje Lagardère na podlagi odločbe z dne 7. januarja 2004;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 30. julija 2004, ki se nanaša na sporazum med Wendel Investissement kot kupcem premoženja, in Lagardère, ki ga je nanj prenesel v skladu z odločbo Komisije z dne 7. januarja 2004 o razglasitvi koncentracije za združljivo s skupnim trgom in učinki sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (1) (v nadaljevanju: odločba o združljivosti). Koncentracija je bila dovoljena pod pogojem, da Lagardère odsvoji določeno premoženje, in sicer Editis. Tožeča stranka je neuspešno predložila ponudbo za pridobitev Editis.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka najprej zatrjuje, da je bila napadena odločba sprejeta na podlagi poročila pooblaščenca, ki ni bil imenovan v skladu s pogoji, določenimi v členu 15 priloge II k odločbi o združljivosti. Po mnenju tožeče stranke zadevni pooblaščenec v nasprotju z obveznostjo, ki jo je odločba o združljivosti naložila Lagardère, ni bil neodvisen, predvsem ne od Editis.
   Drugič, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija dopustila izvedbo diskriminatornega in nekonkurenčnega postopka izbora kupcev, s tem pa ni izpolnila svoje dolžnosti, ki jo ima v zvezi z nadzorom prenosa Editis. Tožeča stranka meni, da bi morala Komisija vztrajati na jasnem, objektivnem in nediskriminatornem konkurenčnem položaju možnih kupcev. Poleg tega Komisija ne bi smela potrditi sporazuma o zaupnosti, ki ga je Lagardère sklenil z možnimi kupci, med njimi s tožečo stranko, in tako slednjih ovirati pri tem, da sprožijo postopke pred sodišči. Tožeča stranka prav tako trdi, da bi morala Komisija, ko jo je tožeča stranka opozorila na neizpolnjevanje konkurenčnih pravil Pogodbe ES, posredovati pri postopku in odpraviti nepravilnosti. Končno je Komisija tožeči stranki odrekla osnovno varstvo, do katerega je kot tretja prizadeta oseba po lastnem mnenju upravičena.
   Tretjič, tožeča stranka uveljavlja očitno napako Komisije pri presoji spoštovanja pogojev, ki jih je odločba o združljivosti postavila kupcem. Po mnenju tožeče stranke kupec ni ponudnik, ki bi lahko sam ponovno vzpostavil položaj učinkovite konkurence.
   Končno tožeča stranka navaja kršitev dolžnosti obrazložitve.

      (1)  Zadeva COMP/M.2978 – Lagardère/Natexix/VUP (UL L 125, str. 54).


title: Zadeva C-310/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne  9. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/95/ES — Splošna varnost proizvodov — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/27

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-310/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/95/ES - Splošna varnost proizvodov - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 131/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M.-J. Jonczy in A. Aresu, agents)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner, agent)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje v predpisanem roku določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/95/ES z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov (UL L 11, str. 4).
   Izrek

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/95/ES z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov, ni izpolnilo obveznosti iz člena 21(1) te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 1.10.2005.


title: Zadeva T-147/06: Tožba, vložena  19. maja 2006  — En Route International proti UUNT

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/35

         Tožba, vložena 19. maja 2006 — En Route International proti UUNT
   (Zadeva T-147/06)
   (2006/C 178/64)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: En Route International Limited (Berkshire, Združeno kraljestvo) (zastopnik: Rechtsanwalt W. W. Göpfert)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 7. marca 2006 v zadevi R 352/2005-4 in

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „FRESHHH“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 32 (prijava št. 3 198 165).

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Prijavljena znamka naj bi se lahko registrirala; razlogi za zavrnitev iz člena 7(1)(b) in (c) in iz člena 7(2) Uredbe (ES) št. 40/94 (1) ne nasprotujejo njeni registraciji.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-142/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde – Belgija) – Kazenski postopek zoper V. W. Lahousseja, Lavichy BVBA (Direktivi 92/61/EGS in 2002/24/ES — Homologacija dvo- in trikolesnih motornih vozil — Vozila za uporabo na športnih tekmovanjih na cesti ali na terenu — Nacionalni predpis, s katerim je prepovedana izdelava, trženje in vgradnja naprav za povečevanje moči in/ali zviševanje hitrosti mopedov)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde – Belgija) – Kazenski postopek zoper V. W. Lahousseja, Lavichy BVBA
   (Zadeva C-142/09) (1)

   (Direktivi 92/61/EGS in 2002/24/ES - Homologacija dvo- in trikolesnih motornih vozil - Vozila za uporabo na športnih tekmovanjih na cesti ali na terenu - Nacionalni predpis, s katerim je prepovedana izdelava, trženje in vgradnja naprav za povečevanje moči in/ali zviševanje hitrosti mopedov)
   2011/C 13/10
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde

      Stranki v kazenskem postopku v glavni stvari

   V. W. Lahousse, Lavichy BVBA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgija) – Razlaga členov 1(1), 12 in 15(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/24/ES z dne 18. marca 2002 o homologaciji dvo- in trikolesnih motornih vozil in o razveljavitvi Direktive Sveta 92/61/EGS (UL L 124, str. 1) – Izjema v zvezi z vozili za uporabo na športnih tekmovanjih na cesti ali na terenu – Nacionalna ureditev, s katero se ta izjema ne upošteva

      Izrek

   Določbe direktiv Sveta 92/61/EGS z dne 30. junija 1992 o homologaciji dvo- ali trikolesnih motornih vozil in Evropskega parlamenta in Sveta 2002/24/ES z dne 18. marca 2002 o homologaciji dvo- in trikolesnih motornih vozil in o razveljavitvi Direktive Sveta 92/61/EGS je treba razlagati tako, da če se za vozilo ali za njegov sestavni del ali samostojno tehnično enoto ne uporablja postopek homologacije, ki ga ti direktivi uvajata, ker zlasti ne spadajo na področje uporabe teh direktiv, njune določbe ne prepovedujejo, da za navedene vozilo, sestavni del ali samostojno tehnično enoto država članica v okviru svojega nacionalnega prava uvede ustrezen mehanizem priznavanja pregledov, ki so jih opravile druge države članice. Vsekakor mora taka ureditev upoštevati pravo Unije, zlasti člena 34 PDEU in 36 PDEU.

      (1)  UL C 153, 04.07.2009.


title: Zadeva T-563/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. junija 2010 – CM Capital Markets proti UUNT – Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti CARBON CAPITAL MARKETS — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja figurativna nacionalna znamka CM Capital Markets — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“ )

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. junija 2010 – CM Capital Markets proti UUNT – Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS)
   (Zadeva T-563/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti CARBON CAPITAL MARKETS - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja figurativna nacionalna znamka CM Capital Markets - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2010/C 209/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CM Capital Markets Holding, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: T. Villate Consonni in J. Calderón Chavero, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: J. F. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Carbon Capital Markets Ltd (Oxford, Združeno kraljestvo) (zastopnik: E. Hardcastle, solicitor)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. septembra 2008 (zadeva R 15/2008-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama CM Capital Markets Holding, SA in Carbon Capital Markets Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi CM Capital Markets Holding, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva C-137/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/38

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-137/06) (1)

   (2006/C 294/79)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Izbris zadeve T-145/97

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/64

         Izbris zadeve T-145/97 (1)

   (2005/C 217/135)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   S sklepom z dne 16. junija 2005 je predsednik petega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. T-145/97: J.P.W. Vrencken proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 142, 10.5.1997.


title: Zadeva T-301/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. novembra 2008 – Laura Ashley proti UUNT

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. novembra 2008 – Laura Ashley proti UUNT
   (Zadeva T-301/08) (1)

   (2008/C 327/80)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  13. oktobra 2005  v zadevi C-522/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Oberlandesgericht München): Scania Finance France SA proti Rockinger Specialfabrik für Anhängerkupplungen GmbH & Co. (Bruseljska konvencija — Priznanje in izvršitev — Razlogi za zavrnitev — Pojem  vročitev oziroma običajna vročitev )

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/5

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 13. oktobra 2005
   v zadevi C-522/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Oberlandesgericht München): Scania Finance France SA proti Rockinger Specialfabrik für Anhängerkupplungen GmbH & Co. (1)

   (Bruseljska konvencija - Priznanje in izvršitev - Razlogi za zavrnitev - Pojem „vročitev oziroma običajna vročitev“)
   (2005/C 296/09)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-522/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi Protokola z dne 3. junija 1971 o interpretaciji Sodišča Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, ki ga je vložilo Oberlandesgericht München (Nemčija) s sklepom z dne 31. oktobra 2003, ki je prispel na Sodišče 15. decembra 2003, v postopku Scania Finance France SA proti Rockinger Spezialfabrik für Anhängerkupplungen GmbH & Co., je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann (poročevalec), predsednik senata, K. Schiemann, K. Lenaerts, E. Juhász in M. Ilešič, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 13. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 27, točka 2, Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, kot je bila spremenjena s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o pristopu Kraljevine Danske, Irske ter Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske, s Konvencijo z dne 25. oktobra 1982 o pristopu Helenske republike, s Konvencijo z dne 26. maja 1989 o pristopu Kraljevine Španije in Portugalske in s konvencijo z dne 29. novembra 1996 o pristopu Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske, in člen IV, prvi pododstavek, Protokola, priloženega k navedeni konvenciji, je treba razlagati tako, da se mora pravilnost vročitve pisanja o začetku postopka toženi stranki, ki se ne spusti v postopek, če se na tem področju med državo izvora in zaprošeno državo uporablja mednarodna konvencija, presoditi glede na določbe te konvencije, razen če se, v primeru da zaprošena država temu ni uradno nasprotovala, izbere način dostave z neposrednim pošiljanjem med uradniki ministrstva skladno s členom IV, drugi pododstavek, Protokola.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva T-59/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. maja 2012 – Planet proti Komisiji

text:
               14.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/13

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. maja 2012 – Planet proti Komisiji
   (Zadeva T-59/12) (1)

   2012/C 209/23
   Jezik postopka: grščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. marca 2005 v zadevi T-143/03 Elisabeth Saskia Smit proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol) (Začasni uslužbenec — Osebje Europola — Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/23

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 1. marca 2005
   v zadevi T-143/03 Elisabeth Saskia Smit proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol) (1)

   (Začasni uslužbenec - Osebje Europola - Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi)
   (2005/C 106/52)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi T-143/03 Elisabeth Saskia Smit, nekdanja uslužbenka Europola, stanujoča v Scheveningenu (Nizozemska), ki jo zastopajo M. F. Baltussen, P. de Casparis in D. C. Coppens, avocats, proti Europolu (zastopniki: D. Heimans in K. Hennessy-Massaro, kot tudi na obravnavi, N. Urban), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Europola, da se tožeči stranki ne podaljša pogodba o zaposlitvi in predloga za povračilo domnevno nastale škode, je Sodišče prve stopnje (drugi senat) v sestavi J. Pirrung, predsednik, kot tudi A.W.H. Meij, sodnik, in I. Pelikánova, sodnica, sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 1. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba z dne 30. septembra 2002, s katero je Europol zavrnil obnovitev pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke in odločba z dne 25. februarja 2003 o zavrnitvi ugovora, vloženega zoper prvo odločbo, se razglasita za nični.

               2.

               Tožba se v preostalem delu zavrne,

               3.

               Europol nosi stroške spora, vključno s temi, ki so nastali v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Zadeva C-119/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Consiglio di Stato v vlogi sodišča (šesti senat) z dne 22. oktobra 2004 v zadevi Ministero dell'Industria, Commercio ed Artigianato proti Spa Lucchini Siderurgica

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/13

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Consiglio di Stato v vlogi sodišča (šesti senat) z dne 22. oktobra 2004 v zadevi Ministero dell'Industria, Commercio ed Artigianato proti Spa Lucchini Siderurgica
   (Zadeva C-119/05)
   (2005/C 132/25)
   Jezik postopka: italijanščina
   Consiglio di Stato v vlogi sodišča (šesti senat) je s sklepom v zadevi Ministero dell'Industria, Commercio ed Artigianato proti Spa Lucchini Siderurgica z dne 22. oktobra 2004, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 14. marca 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe v zvezi z naslednjimi vprašanji:

               1)

               Ali je na podlagi neposredno uporabnega načela primarnosti prava Skupnosti — v obravnavanem primeru gre za splošno odločbo Komisije št. 3484/85/EGKS, odločbo Komisije z dne 20. junija 1990, objavljeno dne 20. julija 1990 in odločbo Komisije št. 5259 z dne 16. septembra 1996 z odredbo za vračilo pomoči, ki so v obravnavanem primeru vse podlaga za izpodbijani ukrep vračila (to je Dekret št. 20357 z dne 20. septembra 1996 o preklicu Dekretov z dne 8. marca 1996 št. 17975 in št. 18337 z dne 3. aprila 1996) — pravno mogoče in ali je nujno, da lahko upravni organi zahtevajo vračilo pomoči, dodeljene zasebnemu prejemniku, čeprav obstaja pravnomočna civilnopravna sodba, ki potrjuje nepogojno dolžnost izplačila te pomoči;

               2)

               ter ali, če se upošteva splošno priznano načelo, po katerem odločbo o vračilu pomoči ureja pravo Skupnosti, njeno izvršitev in zadevni postopek vračila pa zaradi pomanjkanja predpisov Skupnosti na tem področju, nacionalno pravo (v zvezi s tem načelom glej sodbo Sodišča z dne 21. septembra 1993 v zadevi Deutsche Milchkontor proti Bundesamt für Ernährung und orstwirtsschaft, 205 do 215/82), postane postopek vračila pravno nemogoč zaradi konkretne pravnomočne (člen 2909 Codice civile) sodne odločbe, ki je bila izdana v sodnem sporu med upravnim organom in zasebnikom in za izvršitev katere je zavezan upravni organ.


title: Zadeva T-338/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. marca 2014 – Energa Power Trading proti Komisiji

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/38

         Sklep Splošnega sodišča z dne 31. marca 2014 – Energa Power Trading proti Komisiji
   (Zadeva T-338/13) (1)

   2014/C 184/62
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva F-114/12: Tožba, vložena 10. oktobra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/71

         Tožba, vložena 10. oktobra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-114/12)
   2013/C 26/145
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: P. K. Rosiak, radca prawny)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije s katero je bila tožeči stranki zavrnjena dodelitev izselitvenega dodatka

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga, naj

               —

               se odločba Komisije z dne 11. julija 2012, s katero je tožeči stranki zavrne dodelitev izselitvenega dodatka, razglasi za nično in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-368/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) z dne 12. avgusta 2004 v zadevi 1. Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, 2. Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, 3. Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik Gesellschaft m.b.H. & CO KG proti 1. Finanzamt Innsbruck, 2. Finanzamt Liezen, 3. Finanzamt Villach

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/13

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) z dne 12. avgusta 2004 v zadevi 1. Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, 2. Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, 3. Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik Gesellschaft m.b.H. & CO KG proti 1. Finanzamt Innsbruck, 2. Finanzamt Liezen, 3. Finanzamt Villach
   (Zadeva C-368/04)
   (2004/C 273/26)
   Verwaltungsgericht Wien je s sklepom z dne 12. avgusta 2004 v zadevi 1. Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, 2. Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, 3. Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik Gesellschaft m.b.H. & CO KG proti 1. Finanzamt Innsbruck, 2. Finanzamt Liezen, 3. Finanzamt Villach, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 24. avgusta 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Verwaltungsgericht Wien predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali prepoved izvajanja ukrepov iz člena 88(3) ES nasprotuje uporabi nacionalne zakonske določbe, ki podjetja, pri katerih proizvodnja blaga ni izkazana kot primarna dejavnost, izključuje od povračila energetskega davka in mora zato biti opredeljena kot državna pomoč v smislu člena 87 ES, vendar o kateri pred nacionalnim začetkom veljavnosti pravil Komisija ni bila obveščena, celo kjer je Komisija v skladu s členom 87(3) ES ugotovila, da je ukrep združljiv s skupnim trgom za neko preteklo obdobje in se vloga za povračilo nanaša na davke plačljive v tem obdobju?

               2.

               V primeru pozitivnega odgovora na prvo vprašanje:
               Ali v takšnem primeru prepoved izvajanja ukrepov zahteva povračilo tudi v primerih, kjer so bile vloge storitvenih podjetij vložene po sprejetju odločbe Komisije za ocenjevalna obdobja pred tem datumom?


title: Zadeva T-253/14: Tožba, vložena 14. aprila 2014 – Chemo Ibérica proti UUNT – Novartis (EXELTIS)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/31

         Tožba, vložena 14. aprila 2014 – Chemo Ibérica proti UUNT – Novartis (EXELTIS)
   (Zadeva T-253/14)
   2014/C 253/45
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Chemo Ibérica, SA (Barcelona, Španija) (zastopnica: M. I. Escudero Pérez, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Novartis AG (Basel, Švica)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. februarja 2014 v zadevi R 1022/2013-4 razveljavi in zato podeli figurativno znamko Skupnosti št. 10 249 035 „EXELTIS“ za razred 5 mednarodne nomenklature;

               —

               toženi stranki in/ali drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednim elementom „EXELTIS“ za proizvode iz razreda 5 – Prijava znamke Skupnosti št. 10 249 035

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Novartis AG

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „EXELON“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev zahteve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-392/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 30. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Baranya Megyei Bíróság – Republika Madžarska) – Uszodaépítő Kft proti APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály (Šesta direktiva o DDV — Direktiva 2006/112/ES — Pravica do odbitka vstopnega davka — Nova nacionalna ureditev — Zahteve glede vsebine računa — Uporaba z retroaktivnim učinkom — Izguba pravice do odbitka)

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/10

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 30. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Baranya Megyei Bíróság – Republika Madžarska) – Uszodaépítő Kft proti APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály
   (Zadeva C-392/09) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Direktiva 2006/112/ES - Pravica do odbitka vstopnega davka - Nova nacionalna ureditev - Zahteve glede vsebine računa - Uporaba z retroaktivnim učinkom - Izguba pravice do odbitka)
   2010/C 317/18
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Baranya Megyei Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Uszodaépítő Kft

      Tožena stranka: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály

      Predmet

   Razlaga členov 17 in 20 Direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) in splošnih načel prava Unije – Nova nacionalna ureditev DDV, ki zavezancem daje možnost, da se odločijo za njeno retroaktivno uporabo za zadeve, ki se obravnavajo ob začetku njene veljavnosti – Retroaktivna uporaba novih določb o zahtevah glede vsebine računa, katerih neupoštevanje privede do izgube pravice do odbitka

      Izrek

   Člene 167, 168 in 178 Direktive 2006/112 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da če ima zadevna davčna uprava na voljo vse podatke, potrebne za ugotovitev, da je davčni zavezanec kot prejemnik zadevnih storitev zavezan za plačilo davka na dodano vrednost, in za preverjanje zneska odbitnega davka, ti členi nasprotujejo retroaktivni uporabi nacionalne zakonodaje, ki v okviru sistema obrnjene davčne obveznosti za odbitje davka na dodano vrednost, ki se nanaša na gradbena dela, določa pogoja, da morajo biti računi, ki se nanašajo na navedene storitve, popravljeni in da se predloži dodatni popravni obračun.

      (1)  UL C 11, 16.1.2010.


title: Zadeva T-644/13: Tožba, vložena 4. decembra 2013 – Serco Belgium in drugi proti Komisiji

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/37

         Tožba, vložena 4. decembra 2013 – Serco Belgium in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-644/13)
   2014/C 24/70
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Serco Belgium (Bruselj, Belgija), SA Bull NV (Auderghem, Belgija) in Unisys Belgium (Bruselj) (zastopnika: V. Ost in M. Vanderstraeten, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi Sklep Evropske komisije z dne 30. oktobra 2013, poslan tožečim strankam z dopisom z dne 31. oktobra 2013, o zavrnitvi ponudbe konzorcija OPTIMUS v okviru javnega razpisa DIGIT/R2/PO/2012/026 – ITIC-SM (upravljanje storitev IT za integrirano in enotno IT namizno okolje Evropske komisije) (UL 2012/S 69-112095) in oddaji naročila konzorciju GISIS za ničen; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo naslednji tožbeni razlog.
   Ponudba tožečih strank je bila zavrnjena zaradi izredno nizkih ocen, ki jih je Komisija podelila v okviru podmeril za oddajo naročila, ki se nanašajo na osebje. Na kratko, Komisija je menila, da je število osebja, ki so ga v ponudbi navedle tožeče stranke, prenizko in zato neustrezno za zagotavljanje zahtevane kakovosti storitve.
   Tožbeni razlog, ki ga navajajo tožeče stranke, se nanaša na zavrnitev njihove ponudbe na podlagi nezakonitih meril za oddajo naročila. Podmerila, ki se nanašajo na osebje, naj ne bi bila namenjena ugotavljanju ekonomsko najugodnejše ponudbe, saj:

               —

               kot Komisija izrecno priznava, odgovori ponudnikov na ta merila ne ustvarjajo (pogodbenih) zahtev. Tožeče stranke trdijo, da je ocenjevanje ponudnikov na podlagi nezavezujočih izjav v nasprotju s pravom EU;

               —

               ta podmerila niso povezana s kakovostjo ponudbe (raven storitve, ki bo opravljena) temveč z notranjo sposobnostjo ponudnika, da za izpolnjevanje zahtev za izvedbo, ki jih določa sporazum o ravni storitev (service level agreement – SLA), nameni zadostno število osebja. Ta podmerila so torej merila za izbiro;

               —

               ker najustreznejše število osebja ni bilo opredeljeno, podrobno pa ni bilo opredeljeno niti, kako bo Komisija ocenjevala v ponudbi navedeno število osebja, in ker je bistvo Komisijinega projekta za integracijo in poenotenje, kot je pojasnjeno v razpisni dokumentaciji, doseči pogodbeno karseda učinkovito določen visok standard kakovosti, so ta podmerila privedla do nepredvidljivih rezultatov;

               —

               vsekakor pa bi morala Komisija, če je že dvomila, da bi tožeče stranke zmogle (zaradi domnevno nezadostnega števila osebja) izvajati storitve pod ponujenimi pogoji, zahtevati pojasnila, preden je zavrnila ponudbo, ki je bila 47 milijonov EUR cenejša od izbrane.


title: Zadeva T-88/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. januarja 2017 – Opko Ireland Global Holdings/EUIPO – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije ALPHAREN — Prejšnje nacionalne besedne znamke ALPHA D3 — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Upoštevanje novih dokazov s strani odbora za pritožbe po ničnostni sodbi — Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. januarja 2017 – Opko Ireland Global Holdings/EUIPO – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Zadeva T-88/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije ALPHAREN - Prejšnje nacionalne besedne znamke ALPHA D3 - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Upoštevanje novih dokazov s strani odbora za pritožbe po ničnostni sodbi - Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 078/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irska) (zastopniki: S. Malynicz, QC, A. Smith in D. Meale, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalem, Izrael)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. decembra 2015 (zadeva R 2387/2014-5), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Teva Pharmaceutical Industries in Opko Ireland Global Holdings.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Opko Ireland Global Holdings Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 136, 18.4.2016.


title: Zadeva F-51/09: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 15. junija 2010 – Petrilli proti Komisiji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/57

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 15. junija 2010 – Petrilli proti Komisiji
   (Zadeva F-51/09) (1)

   ()
   2010/C 209/92
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve zaradi mirne rešitve spora.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009, str. 48.


title: Zadeva C-242/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) 18. maja 2012 – Kazenski postopek zoper družbo Belgian Shell NV

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) 18. maja 2012 – Kazenski postopek zoper družbo Belgian Shell NV
   (Zadeva C-242/12)
   2012/C 243/10
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank te Rotterdam

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Belgian Shell NV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se del dizelskega goriva šteje za odpadek v smislu uredb št. 259/93 (1) in št. 1013/2006 (2), če

                           (a)

                           del vsebuje Ultra Light Sulphur Diesel, ki je bil pomotoma pomešan z metil-tetra-butil etrom,

                           (b)

                           del po dostavi kupcu zaradi pomešanja očitno ne ustreza posebnim lastnostim, dogovorjenim med kupcem in prodajalcem (in je torej „off spec“),

                           (c)

                           je prodajalec po reklamaciji kupca na podlagi prodajne pogodbe sprejel nazaj del in vrnil kupnino,

                           (d)

                           je prodajalec nameraval del po pomešanju z nekim drugim proizvodom ponovno dati na trg?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen,

                           (a)

                           ali je mogoče ob upoštevanju zgoraj navedenih dejanskih okoliščin določiti, od kdaj je tako?

                           (b)

                           ali se ta del dizelskega goriva kadar koli med dobavo kupcu in ponovnim pomešanjem pri prodajalcu ali v njegovem imenu spremeni v izdelek, ki ni odpadek, in če je tako, kdaj?

               3.

               Ali na odgovor na prvo vprašanje vpliva:

                           (a)

                           dejstvo, da bi bilo mogoče omenjeni del dizelskega goriva uporabiti enako kot gorivo, tako kot da bi šlo za čisti ULSD, vendar pa zaradi nizkega vnetišča ne ustreza več (varnostnim) standardom,

                           (b)

                           dejstvo, da kupec tega dela zaradi njegove nove sestave v skladu z okoljskim dovoljenjem ni smel skladiščiti,

                           (c)

                           dejstvo, da kupec tega dela ni mogel uporabiti za predvideni namen, to je za prodajo kot dizelsko gorivo na bencinskem servisu,

                           (d)

                           volja kupca, da ta del vrne prodajalcu na podlagi prodajne pogodbe,

                           (e)

                           dejanska volja prodajalca, da ta del zaradi predelave s pomešanjem in ponovnega dajanja v promet vzame nazaj,

                           (f)

                           možnost, da se ta del predela, tako da ponovno pridobi prvotno nameravano stanje, ali da se ga spremeni v izdelek, ki ga je mogoče prodati po ceni, podobni tržni ceni prvotnega dela ULSD,

                           (g)

                           če se ta predelava opravi z običajnim proizvodnim procesom,

                           (h)

                           če se tržna vrednost tega dela v stanju, v kakršnem je bil, ko je bil vrnjen prodajalcu, (približno) ujema s ceno izdelka, ki ima dogovorjene posebne lastnosti,

                           (i)

                           če je ta del mogoče v stanju, v kakršnem je bil, ko je bil vrnjen, dati v promet brez predelave,

                           (j)

                           da se ravnanje z izdelki, kakršen je ta izdelek v običajnem stanju, in trgovina s takimi izdelki ne šteje za ravnanje z odpadki?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje (stara uredba) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 176).

      (2)  Uredba (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov, zlasti glede obsega pojma „odpadek“ iz te uredbe (nova uredba) (UL L 190, str. 1).


title: Zadeva C-277/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 26. junija 2006 — Interboves GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 26. junija 2006 — Interboves GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-277/06)
   (2006/C 212/34)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Hamburg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Interboves GmbH.

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali št. 48, točka 7(a), Poglavja VII Priloge Direktive 91/628/EGS (1) določa temeljno zahtevo za prevoz po morju tako, da načeloma — kolikor so izpolnjene zahteve iz št. 48, točke 3 in 48, točke 4, Poglavja VII Priloge Direktive 91/628/EGS, z izjemo trajanja prevoza in počitka — časovna obdobja cestnega prevoza, pred in po prevozu po morju, tudi pri prevozu živali na t.i. RO-RO trajektih, niso povezana med seboj?

               2.

               Ali št. 48, točka 7(b) Poglavja VII Priloge Direktive 91/628/EGS vsebuje posebno določbo za t.i. RO-RO trajekte, ki plujejo v Skupnosti, ki se dodatno, t.j. poleg zahtev iz št. 48, točke 4(a) Poglavja VII Priloge Direktive 91/628/EGS uporablja tako, da po prihodu trajekta v namembno pristanišče ne začne teči nov 29-urni najdaljši čas prevoza (argumentum. št. 48, točka 4(d) Poglavja VII Priloge Direktive), temveč je treba določiti 12-urni počitek, le v primeru, kadar je trajanje prevoza po morju preseglo trajanje, določeno v splošnih pravilih od št. 48, točka 2 do 48, točka 4 Poglavja VII Priloge Direktive — konkretno 29 ur v skladu s št. 48, točka 4(d))?

      (1)  UL L 340, str. 17.


title: Zadeva T-212/15: Tožba, vložena 23. aprila 2015 – Aldi/UUNT – Miquel Alimentació Grup (Gourmet)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/46

         Tožba, vložena 23. aprila 2015 – Aldi/UUNT – Miquel Alimentació Grup (Gourmet)
   (Zadeva T-212/15)
   (2015/C 198/64)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: C. Fürsen, N. Lützenrath, U. Rademacher in N. Bertram, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Miquel Alimentació Grup, SA (Vilamalla, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Gourmet“ – Prijava št. 9 310 269

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 24. februarja 2015 v zadevi R 314/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-402/10: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 27. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Groupe Limagrain Holding proti Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (Kmetijstvo — Uredbi (EGS) št. 3665/87 in 565/80 — Izvozna nadomestila — Vnaprej plačano nadomestilo — Blago, dano v postopek carinskega skladiščenja — Neobstoj evidenc blaga — Dokaz o izvozu blaga — Prejem celotnega ali delnega nadomestila v zvezi s tem izvozom — Obveznost vračila neupravičeno prejetega zneska — Zvišanje zneska, ki ga je treba vrniti)

text:
               17.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 370/14

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 27. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Groupe Limagrain Holding proti Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer
   (Zadeva C-402/10) (1)

   (Kmetijstvo - Uredbi (EGS) št. 3665/87 in 565/80 - Izvozna nadomestila - Vnaprej plačano nadomestilo - Blago, dano v postopek carinskega skladiščenja - Neobstoj evidenc blaga - Dokaz o izvozu blaga - Prejem celotnega ali delnega nadomestila v zvezi s tem izvozom - Obveznost vračila neupravičeno prejetega zneska - Zvišanje zneska, ki ga je treba vrniti)
   2011/C 370/22
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société Groupe Limagrain Holding

      Tožena stranka: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Francija) – Razlaga določb Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 351, str. 1) v povezavi z določbami Uredbe Sveta (EGS) št. 565/80 z dne 4. marca 1980 o predplačilu izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 4, str. 156) – Vnos blaga v postopek carinskega skladiščenja za izvoz s predfinanciranjem nadomestila – Vračilo vnaprej prejetih zneskov, če za blago niso vodene evidence – Pogoji vračila

      Izrek

               1.

               Predpise prava Unije v zvezi s predfinanciranjem izvoznih nadomestil je treba razlagati tako, da to, da se v skladu s carinskimi predpisi Unije vodijo evidence blaga za proizvode, dane pod carinski nadzor, pomeni pogoj za predplačilo izvoznega nadomestila v zvezi s temi proizvodi. Vendar je preostale dvome o pravilnosti nekaterih vpisov oziroma o neskladjih v teh evidencah blaga mogoče razjasniti z dodatnimi dokumenti, če jih pristojni nacionalni organi štejejo za zadostne.

               2.

               Predpise prava Unije v zvezi s predfinanciranjem izvoznih nadomestil je treba razlagati tako:

                           —

                           če in kolikor ni bila izpolnjena obveznost, da je treba v skladu s carinskimi predpisi Unije voditi evidence blaga za proizvode, ki so dani pod carinski nadzor, dokaz o tem, da je bilo izvoženo blago, ki je po vrsti in količini podobno blagu iz plačilne deklaracije za predplačilo, ne zadošča za to, da bi bilo za znesek izvoznega nadomestila v zvezi s tem blagom mogoče šteti, da pripada izvozniku;

                           —

                           če mora izvoznik zaradi neizpolnitve obveznosti vodenja evidenc blaga za proizvode, dane v carinsko skladišče, v celoti ali delno vrniti zneske, ki jih je prejel na podlagi predplačila izvoznih nadomestil, je treba neupravičeno izplačan znesek, ki ga je treba vrniti, v skladu s členom 33(1), drugi pododstavek, Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kakor je bila med drugim spremenjena z Uredbo Komisije (EGS) št. 1708/93 z dne 30. junija 1993, zvišati za 20 %.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva T-60/16 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – De Nicola/EIB (Pritožba — Javni uslužbenci — Uslužbenci EIB — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2011 — Napačne uporabe prava — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – De Nicola/EIB
   (Zadeva T-60/16 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uslužbenci EIB - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2011 - Napačne uporabe prava - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba))
   (2017/C 221/38)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strasse, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: sprva G. Nuvoli in F. Martin, nato G. Nuvoli in G. Faedo, agenta, skupaj z A. DaI Ferro, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015, De Nicola/EIB (F-55/13, EU:F:2015: 165), s katero se predlaga delna razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Carlo De Nicola nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska investicijska banka (EIB) v tem postopku.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva C-289/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška) 15. junija 2015 – Jozef Grundza

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška) 15. junija 2015 – Jozef Grundza
   (Zadeva C-289/15)
   (2015/C 294/40)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Prešove

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Jozef Grundza

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 7(3) in 9(1)(d) Okvirnega sklepa (1) razlagati tako, da se šteje, da je pogoj dvojne kaznivosti izpolnjen samo, če dejanja, na katera se nanaša odločba, ki naj bi se priznala, konkretno, to je na podlagi konkretne presoje dejanskega stanja, pomenijo kaznivo dejanje (ne glede na njegove znake ali poimenovanje) tudi v skladu z zakonodajo države izvršiteljice, ali pa za izpolnitev navedenega pogoja zadostuje, da je dejanje na splošno (abstraktno) kaznivo tudi v skladu z zakonodajo države izvršiteljice?

      (1)  Okvirni sklep Sveta 2008/909/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji (UL L 327, str. 27).


title: Zadeva C-406/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Realchemie Nederland BV proti Bayer CropScience AG (Uredba (ES) št. 44/2001 — Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb — Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ — Priznanje in izvršitev odločbe o naložitvi globe — Direktiva 2004/48/ES — Pravice intelektualne lastnine — Kršitev teh pravic — Ukrepi, postopki in pravna sredstva — Naložitev — Postopek za razglasitev izvršljivosti — Pripadajoči sodni stroški)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Realchemie Nederland BV proti Bayer CropScience AG
   (Zadeva C-406/09) (1)

   (Uredba (ES) št. 44/2001 - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb - Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ - Priznanje in izvršitev odločbe o naložitvi globe - Direktiva 2004/48/ES - Pravice intelektualne lastnine - Kršitev teh pravic - Ukrepi, postopki in pravna sredstva - Naložitev - Postopek za razglasitev izvršljivosti - Pripadajoči sodni stroški)
   2011/C 362/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Realchemie Nederland BV

      Tožena stranka: Bayer CropScience AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) in člena 14 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32) – Pojem civilnih in gospodarskih zadev – Kršitev prepovedi uvoza in trženja nekaterih pesticidov v Nemčiji, izrečene z nemško sodno odločbo – Globa – Izvršitev odločbe o naložitvi globe – Izvršilni postopek v zvezi s sklepi o določitvi stroškov v zvezi s periodičnimi denarnimi kaznimi ali globami zaradi ravnanja v nasprotju s prepovedjo kršitve pravice intelektualne lastnine, ki so bili izdani v tujini

      Izrek

               1.

               Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ iz člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se ta uredba uporablja za priznanje in izvršitev odločbe sodišča, s katero je bila naložena globa, zato da bi se spoštovala sodna odločba, izdana na področju civilnih in gospodarskih zadev.

               2.

               Za stroške, povezane s postopkom za razglasitev izvršljivosti, ki je bil sprožen v državi članici in v katerem se je zahtevalo priznanje in izvršitev odločbe, ki je bila izdana v drugi državi članici v okviru spora glede uveljavljanja pravice intelektualne lastnine, se uporablja člen 14 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva T-147/04: Tožba Briana M. Rossa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 23. aprila 2004

text:
               26.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/9

         Tožba Briana M. Rossa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 23. aprila 2004
   (Zadeva T-147/04)
   (2004/C 168/17)
   Jezik postopka: francoščina
   Brian M. Ross, stanujoč v Morpethu (Združeno kraljestvo), ki ga zastopa Eric Boigelot, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 23. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo sprejemu dokončnega ocenjevalnega lista tožeče stranke za obdobje 2001/2002;

               —

               razveljavi zadevni ocenjevalni list;

               —

               razglasi za nično odločbo o zavrnitvi ugovora tožeče stranke z molkom organa vloženega 24. septembra 2002 (R/562/03) z namenom, da se razglasi izpodbijano odločbo za nično;

               —

               naloži toženi stranki, da tožeči stranki plača odškodnino za nepremoženjsko škodo ocenjeno ex aequo et bono na znesek 10.000 EUR s pridržkom zvišanja ali znižanja med postopkom;

               —

               tožeči stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja kršitev člena 25, pododstavek 2 in člena 26 ter člena 43 Kadrovskih predpisov kot tudi Splošnih določb o izvedbi člena 43, ki jih je sprejela Komisija dne 26. aprila 2002. Navaja tudi zlorabo pooblastil, kršitev splošnih pravnih načel, kot je pravica do obrambe, načelo učinkovite uprave in načelo enakega obravnavanja, kot tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku.


title: Zadeva F-42/11: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2012 – Honnefelder proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj — Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije — Izvršitev pravnomočne sodbe — Načelo zakonitosti — Ugovor nezakonitosti odločbe o ponovnem začetku postopka javnega natečaja)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/28

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2012 – Honnefelder proti Komisiji
   (Zadeva F-42/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Javni natečaj - Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije - Izvršitev pravnomočne sodbe - Načelo zakonitosti - Ugovor nezakonitosti odločbe o ponovnem začetku postopka javnega natečaja)
   2013/C 46/54
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stephanie Honnefelder (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Bode, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva B. Eggers in P. Pecho, zastopnika, nato B. Eggers, odvetnik)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeče stranke ne vpiše na rezervni seznam javnega natečaja EPSO/AD/26/05

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               S. Honnefelder nosi dve tretjini svojih stroškov.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in tretjino stroškov S. Honnefelder.

      (1)  UL C 183, 25.6.2011, str. 34.


title: Zadeva C-655/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 12. decembra 2013 – H. J. Mertens proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 12. decembra 2013 – H. J. Mertens proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Zadeva C-655/13)
   2014/C 78/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: H. J. Mertens

      Tožena stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 71(1)(a)(i) Uredbe št. 1408/71 (1) razlagati tako, da s to določbo ni združljivo, če se obmejni delavec, ki se neposredno po delovnem razmerju s polnim delovnim časom pri delodajalcu v državi članici zaposli za krajši delovni čas pri drugem delodajalcu v isti državi članici, šteje za delno brezposelnega obmejnega delavca?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, (UL, Posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35).


title: Zadeva F-84/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. junija 2012 – Chatzidoukakis proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Plačilo — Družinski dodatki — Dodatek za šolanje — Pogoji za dodelitev — Odbitek podobnega dodatka, prejetega iz drugih virov)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/31

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. junija 2012 – Chatzidoukakis proti Komisiji
   (Zadeva F-84/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Plačilo - Družinski dodatki - Dodatek za šolanje - Pogoji za dodelitev - Odbitek podobnega dodatka, prejetega iz drugih virov)
   2012/C 217/65
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Efstratios Chatzidoukakis (Schrassig, Luksemburg) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Martin, zastopnik, skupaj z E. Bourtzalasom in E. Antypasom, odvetnikoma)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zmanjšanju dodatka za šolanje, dodeljenega tožeči stranki, ker njen sin prejema denarno pomoč države članice v obliki štipendije in posojila.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               E. Chatzidoukakis se naloži plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011, str. 39.


title: Zadeva F-126/13: Tožba, vložena 23. decembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/47

         Tožba, vložena 23. decembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-126/13)
   2014/C 45/89
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe PMO o tem, da se družinske dodatke plača direktno materi hčerke tožeče stranke, in sicer z retroaktivnim učinkom od 1. oktobra 2012.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 21. maja 2013, s katero je PMO obvestil tožečo stranko o svoji odločitvi, da se družinski dodatki, ki vključujejo gospodinjski dodatek, otroški dodatek in dodatek za šolanje, plačajo direktno materi mladoletne hčerke tožeče stranke, in sicer z retroaktivnim učinkom od 1. oktobra 2012;

               —

               razglasitev ničnosti z dne 23. septembra 2013 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača celoten znesek, dolgovan iz naslova družinskih dodatkov, ki so bili neupravičeno zadržani od 1. oktobra 2012 do datuma izvršitve sodbe, ki bo izdana v postopku, z zamudnimi obrestmi po stopnji 4 % na leto od 1. oktobra 2012 do celotnega poplačila;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Združeni zadevi T-492/09 in T-147/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2012 – Meda Pharma proti UUNT – Nycomed (ALLERNIL) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, ki jo določa Evropsko skupnost — Besedna znamka ALLERNIL — Prijava besedne znamke Skupnosti ALLERNIL — Prejšnja nacionalna besedna znamka ALLERGODIL — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obrazložitev — Člen 75 Uredbe št. 207/2009“ )

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2012 – Meda Pharma proti UUNT – Nycomed (ALLERNIL)
   (Združeni zadevi T-492/09 in T-147/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, ki jo določa Evropsko skupnost - Besedna znamka ALLERNIL - Prijava besedne znamke Skupnosti ALLERNIL - Prejšnja nacionalna besedna znamka ALLERGODIL - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obrazložitev - Člen 75 Uredbe št. 207/2009)
   2012/C 217/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Meda Pharma GmbH & Co. KG (Bad Homburg vor der Höhe, Nemčija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva B. Schmidt, nato D. Walicka in nazadnje G. Schneider, zastopniki)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Nycomed GmbH (Konstanz, Nemčija) (zastopniki: sprva A. Ferchland, nato A. Ferchland in K. Trautmann, zastopniki)

      Predmet

   Tožbi zoper odločbi četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. septembra 2009 (zadevi R 1386/2007-4 in R 697/2007-4), ki se nanašata na postopek z ugovorom med družbama Meda Pharma GmbH & Co. KG in Nycomed GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Družbi Meda Pharma GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov v zadevah T-492/09 in T-147/10.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva T-291/13: Tožba, vložena 24. maja 2013 – Eleftheriou in Papachristofi proti Komisiji in ECB

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/15

         Tožba, vložena 24. maja 2013 – Eleftheriou in Papachristofi proti Komisiji in ECB
   (Zadeva T-291/13)
   (2013/C 226/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Andreas Eleftheriou (Dherynia, Ciper), Eleni Eleftheriou (Dherynia) in Lilia Papachristofi (Dherynia) (zastopnika: C. Paschalides, Solicitor, in A. Paschalides, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska centralna banka in Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               prisodi odškodnino v višini 347 520,68 GBP, ker naj bi pogoji v memorandumu o soglasju z dne 26. aprila 2013 med Ciprom in toženima strankama v točkah od 1.23 do 1.27 vsebovali zahteve, ki pomenijo očitno kršitev hierarhično višjih pravnih pravil, ki varujejo posameznika, zlasti člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 1 Protokola 1 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah;

               —

               razglasi ničnost zadevnih pogojev in odredi, naj se instrumenti finančne pomoči iz členov od 14 do 18 Pogodbe o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost (Pogodba EMS) v skladu s členom 19 ob upoštevanju sodbe, ki jo bo izdalo Splošno sodišče, čim prej pregledajo in spremenijo zaradi uskladitve s sodbo Splošnega sodišča; in

               —

               v delu, v katerem odškodnina iz prvega predloga ne bi bila povezana z razglasitvijo ničnosti zadevnih pogojev, naj se prisodi odškodnina za kršitev člena 263 PDEU.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: zadevni pogoji v memorandumu o soglasju vsebujejo zahteve, ki „pomenijo očitno kršitev hierarhično višjih pravnih pravil, ki varujejo posameznika“ (1), ker:

                           —

                           so navedena pravna pravila hierarhično višja, saj so vsebovana v Listini in v EKČP;

                           —

                           sta toženi stranki v skladu s členom 51(1) Listine in 6(2) PEU dolžni spoštovati in podpirati temeljne pravice, ki so zagotovljene z Listino in z EKČP; in

                           —

                           so bančne vloge lastnina v smislu člena 17 Listine in člena 1 Protokola 1 k EKČP.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: spodaj navedene kršitve so, obravnavane kot celota, tako obsežne, da pomenijo očitno kršitev hierarhično višjega prava, ker:

                           —

                           takrat, ko je tožeča stranka izgubila bančne vloge, v pravnem redu Unije ni bilo veljavnih „zakonskih pogojev“, ki bi urejali izgubo bančnih vlog, ki je v nasprotju z Listino in Protokolom;

                           —

                           tožeči stranki za izgubo vlog v nasprotju s členom 17 Listine in členom 1 Protokola ni bila plačana „pravična in pravočasna odškodnina“;

                           —

                           je izguba vlog prima facie nezakonita, razen „ob upoštevanju načela sorazmernosti […], če je potrebna in če dejansko ustreza ciljem splošnega interesa, ki ga priznava Unija, ali če je potrebna zaradi zaščite pravic in svoboščin drugih“; (2)

                           —

                           pri presoji javnega interesa na podlagi člena 17 Listine in člena 1 Protokola ni bil upoštevan nasprotujoč javni interes za preprečitev panike in navala na bančni sistem na kratki in srednji rok;

                           —

                           cilj ni bil škodovati Cipru ali ga kaznovati, ampak njemu in evroobmočju pomagati z zagotavljanjem pomoči za stabilnost in s posledičnim izboljšanjem, ne pa destabilizacijo, njegovih finančnih ustanov in sposobnosti ekonomskega preživetja; in

                           —

                           vmešavanje z legitimnim ciljem ni bilo sorazmerno, ker je bil namen člena 3 Pogodbe EMS iz leta 2012 v resnici „zbiranje finančnih sredstev in zagotavljanje pomoči za stabilnost ob strogih pogojih […] v korist članic EMS, ki imajo resne finančne težave ali jim tovrstne težave grozijo, če je to nujno potrebno za zaščito finančne stabilnosti evroobmočja kot celote in njegovih držav članic“ brez ohromitve njegovega gospodarstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: to, da so bile tožeči stranki odvzete bančne vloge, ni bilo niti potrebno niti sorazmerno.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: toženi stranki sta povzročili, da je tožeča stranka izgubila bančne vloge, ker bi bile bančne vloge tožeče stranke, če se ne bi zgodila očitna kršitev, zavarovane s pravicami, ki jih ima na podlagi Listine in Protokola, zaradi česar je bila izguba tožeče stranke dovolj neposredna in predvidljiva.

               5.

               Peti tožbeni razlog: v primeru utemeljenosti zgornjih trditev je treba zadevne pogoje razglasiti za nične, ne glede na to, da so bili postavljeni Cipru, ker tožečo stranko neposredno in posamično zadevajo, saj zadevni pogoji in način njihovega izvajanja kršijo Pogodbo in/ali pravo za njeno izvajanje in/ali – če se ugotovi, da so bila s tem, da je tožeča stranka izgubila bančne vloge, kršena pravna pravila na podlagi člena 6(1) PEU – pomenijo zlorabo pooblastil.

      (1)  Glej sodbo z dne 2. decembra 1971 v zadevi Zuckerfabrik Schoeppenstedt proti Svetu (5/71, Recueil, str. 975, točka 11).

      (2)  Člen 52(1) Listine.


title: Zadeva C-414/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 10. julija 2017 – Arex CZ a.s./Odvolací finanční ředitelství

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 10. julija 2017 – Arex CZ a.s./Odvolací finanční ředitelství
   (Zadeva C-414/17)
   (2017/C 300/28)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica revizije (tožeča stranka na prvi stopnji): Arex CZ a.s.

      Nasprotna stranka v postopku z revizijo (tožena stranka na prvi stopnji): Odvolací finanční ředitelství

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba katerega koli davčnega zavezanca šteti za davčnega zavezanca v smislu člena 138(2)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: Direktiva o DDV)? Če je odgovor nikalen, za katere davčne zavezance se uporablja ta določba?

               2.

               Ali je treba, če bo Sodišče odgovorilo, da se člen 138(2)(b) Direktive o DDV uporabi v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari (da je torej pridobitelj izdelkov davčni zavezanec, identificiran za namene davka), to določbo razlagati tako, da je treba – kadar se odpošiljanje ali prevoz teh izdelkov opravi v skladu z upoštevnimi določbami Direktive Sveta 2008/118/ES (2) o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (3) (v nadaljevanju: Direktiva o trošarinah) – dobavo, povezano s postopkom iz Direktive o trošarinah, ob upoštevanju dodelitve prevoza blaga drugi transakciji šteti za dobavo, ki je upravičena do oprostitve na podlagi te določbe, čeprav sicer niso izpolnjeni pogoji za oprostitev iz člena 138(1) Direktive o DDV?

               3.

               Ali je – če bo Sodišče odgovorilo, da se v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, člen 138(2)(b) Direktive o DDV ne uporabi – dejstvo, da se blago prevaža pod režimom odloga plačila trošarine, odločilno za odločitev o vprašanju, katero od več zaporednih dobav je treba pripisati prevozu za namene pravice do oprostitve DDV na podlagi člena 138(1) Direktive o DDV?

      (1)  UL 2006 L 347, str. 1.

      (2)  UL 2009 L 9, str. 1.

      (3)  UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 179.


title: Zadeva C-426/15 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 5. oktobra 2016 – Diputación Foral de Bizkaia/Komisija (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Državne pomoči — Člen 108(3) PDEU — Sklep Komisije, s katerim so bile pomoči razglašene za nezakonite — Neobstoj predhodne priglasitve — Določitev dneva dodelitve pomoči — Sporazumi o uvedbi pomoči — Nepogojna zaveza, da bodo pomoči dodeljene — Upoštevanje nacionalne ureditve — Formalni postopek preiskave — Načelo dobrega upravljanja — Pravica do obrambe)

text:
               19.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 475/8

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 5. oktobra 2016 – Diputación Foral de Bizkaia/Komisija
   (Zadeva C-426/15 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Državne pomoči - Člen 108(3) PDEU - Sklep Komisije, s katerim so bile pomoči razglašene za nezakonite - Neobstoj predhodne priglasitve - Določitev dneva dodelitve pomoči - Sporazumi o uvedbi pomoči - Nepogojna zaveza, da bodo pomoči dodeljene - Upoštevanje nacionalne ureditve - Formalni postopek preiskave - Načelo dobrega upravljanja - Pravica do obrambe))
   (2016/C 475/10)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Diputación Foral de Bizkaia (zastopnik: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: P. Němečková in É. Gippini Fournier, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Diputación Foral de Bizkaia se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva T-38/16: Tožba, vložena 28. januarja 2016 – EEB/Komisija

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/34

         Tožba, vložena 28. januarja 2016 – EEB/Komisija
   (Zadeva T-38/16)
   (2016/C 118/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski urad za okolje (EEB) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: B. Kloostra, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo Komisije Ares(2015)5212500 z dne 19. novembra 2015, s katero je potrdila odločbo z dne 14. septembra 2014 Ares(2015)3790389 in s katero je Komisija sprejela dodatno odločitev v zvezi z zahtevo za informacije z dne 3. februarja 2015, ki jo je vložil EEB, razglasi za nično; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri opredelitvi predmeta začetne prošnje in s tem kršitev obveznosti Komisije, da navedeno prošnjo v celoti preuči, ter kršitev členov 6(2), 7 in 8 Uredbe št. 1049/2001.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev dolžnosti obrazložitve.


title: Zadeva F-68/12: Tožba, vložena 2. julija 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/28

         Tožba, vložena 2. julija 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-68/12)
   2012/C 258/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti točk za napredovanje, dodeljenih tožeči stranki, in njenega ocenjevalnega poročila za obdobje od 1. januarja 2010 do 31. decembra 2010.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ocenjevalno poročilo tožeče stranke, ki ga je za obdobje od 1. januarja 2010 do 31. decembra 2010 pripravil Eurostat, in raven uspešnosti, ki ji ga je določil isti GD, naj se razglasita za nična;

               —

               točke za napredovanje, ki sta jih tožeči stranki dodelila Eurostat in OPI, naj se razglasijo za nične;

               —

               za nično naj se razglasi odločba o zavrnitvi ugovora, in sicer v delu, kjer je zlonamerna in škodljiva, zaradi česar je nastala nepremoženjska škoda, ocenjena na osebni prejemek 10 delovnih dni oziroma, s pridržkom, na 2 500 eurov, kar je izračunano na podlagi ene tridesetine mesečnega osebnega prejemka na škodni dan;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-43/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Jungbunzlauer proti Komisiji ( Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Citronska kislina — Člen 81 ES — Globa — Člen 15(2) Uredbe št. 17 — Odgovornost za ravnanje hčerinske družbe — Načelo zakonitosti kazni — Smernice za izračun zneska glob — Načelo sorazmernosti — Načelo ne bis in idem — Pravica do vpogleda v spis )

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/41

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Jungbunzlauer proti Komisiji
   (Zadeva T-43/02) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Citronska kislina - Člen 81 ES - Globa - Člen 15(2) Uredbe št. 17 - Odgovornost za ravnanje hčerinske družbe - Načelo zakonitosti kazni - Smernice za izračun zneska glob - Načelo sorazmernosti - Načelo ne bis in idem - Pravica do vpogleda v spis“)
   (2006/C 294/87)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Jungbunzlauer AG (Basel, Švica) (zastopniki: R. Bechtold, U. Soltész in M. Karl, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Oliver, zastopnik, skupaj z H. Freundom, odvetnik)

      Intervenient na strani tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Karlsson in S. Marquardt, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe 2002/742/ES z dne 5. decembra 2001 v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (COMP/E-1/36.604 — citronska kislina) (UL 2002, L 239, str. 18) in, podredno, predlog za zmanjšanje globe, ki je bila s to odločbo naložena tožeči stranki.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Jungbunzlauer AG nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Svet nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 97, 20.4.2002.


title: Zadeva C-580/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge (Belgija) 9. novembra 2015 – Johannes Van der Weegen, Anna Pot/Država Belgija

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge (Belgija) 9. novembra 2015 – Johannes Van der Weegen, Anna Pot/Država Belgija
   (Zadeva C-580/15)
   (2016/C 038/41)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Johannes Van der Weegen, Anna Pot

      Tožena stranka: Država Belgija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 21(5) WIB 1992[zakon o dohodnini iz leta 1992], kakor je bil spremenjen s členom 170 zakona z dne 25. aprila 2014 o določitvi različnih določb, v nasprotju s členoma 56 in 63 PDEU ter členoma 36 in 40 Sporazuma EGP, ker sporna določba, čeprav se brez razlikovanja uporablja za domače in tuje ponudnike storitev, zahteva izpolnjevanje pogojev, ki ustrezajo tistim iz člena 2 KB/WIB 1992 in ki so de facto specifični za belgijski trg, s čemer za tuje ponudnike storitev predstavljajo resno oviro pri ponujanju njihovih storitev v Belgiji?