title: Zadeva T-190/22: Tožba, vložena 12. aprila 2022 – Banque postale/ECB

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/47

      Tožba, vložena 12. aprila 2022 – Banque postale/ECB
      (Zadeva T-190/22)
      (2022/C 213/65)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: La Banque postale (Pariz, Francija) (zastopniki: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi in M. Dalon, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  točko 1.2 in točke od 3.2.1 do 3.2.8 sklepa ECB št. ECB-SSM-2022-FRBPL-1 (skupaj z njegovimi prilogami) z dne 2. februarja 2022 razglasi za nične v delu, v katerem so v tem sklepu določeni ukrepi, ki jih je treba sprejeti glede nepreklicnih zavez za plačilo v zvezi s sistemi jamstva za vloge ali skladi za reševanje;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov;

                  —

                  na podlagi členov 88 in 89 Poslovnika sprejme ukrep procesnega vodstva, s katerim naj se ECB naloži, naj predloži sklepe o nepreklicnih zavezah za plačilo, ki so bili sprejeti v zvezi z drugimi bančnimi ustanovami za leto 2021, zlasti sklepe, ki se nanašajo na druge francoske bančne ustanove.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so enaki ali podobni tožbenim razlogom v okviru zadeve T-186/22, BNP Paribas/ECB.


title: Zadeva T-191/22: Tožba, vložena 12. aprila 2022 – Société générale/ECB

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/47

      Tožba, vložena 12. aprila 2022 – Société générale/ECB
      (Zadeva T-191/22)
      (2022/C 213/66)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Société générale (Pariz, Francija) (zastopniki: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi in M. Dalon, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  točko 1.6 in točke od 3.6.1 do 3.6.8 sklepa ECB št. ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (skupaj z njegovimi prilogami) z dne 2. februarja 2022 razglasi za nične v delu, v katerem so v tem sklepu določeni ukrepi, ki jih je treba sprejeti glede nepreklicnih zavez za plačilo v zvezi s sistemi jamstva za vloge ali skladi za reševanje;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov;

                  —

                  na podlagi členov 88 in 89 Poslovnika sprejme ukrep procesnega vodstva, s katerim naj se ECB naloži, naj predloži sklepe o nepreklicnih zavezah za plačilo, ki so bili sprejeti v zvezi z drugimi bančnimi ustanovami za leto 2021, zlasti sklepe, ki se nanašajo na druge francoske bančne ustanove.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so enaki ali podobni tožbenim razlogom v okviru zadeve T-186/22, BNP Paribas/ECB.


title: Zadeva T-193/22: Tožba, vložena 15. aprila 2022 – OT/Svet

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/48

      Tožba, vložena 15. aprila 2022 – OT/Svet
      (Zadeva T-193/22)
      (2022/C 213/67)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: OT (zastopnika: J.-P. Hordies in C. Sand, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/427 z dne 15. marca 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 87, str. 1) razglasi za nično;

                  —

                  v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, Sklep Sveta (SZVP) 2022/429 z dne 15. marca 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 87, str. 44) razglasi za ničen;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki jih je priglasila tožeča stranka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti člena 1, točki (d) in (g), Uredbe Sveta (EU) 2022/330 z dne 25. februarja 2022 o spremembi Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 51, str. 1) in kršitev načel enakega obravnavanja, pravne varnosti in dobrega upravljanja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 7 in 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kršitev členov 2 in 3 Konvencije o otrokovih pravicah, podpisane v New Yorku, ter kršitev člena 8 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji dejanskega stanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev splošnega načela sorazmernosti.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: nesorazmerna kršitev lastninske pravice, svobode gospodarske pobude in pravice do opravljanja poklica.


title: Zadeva T-144/21: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. marca 2022 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/49

      Sklep Splošnega sodišča z dne 28. marca 2022 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)
      (Zadeva T-144/21) (1)

      (2022/C 213/68)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 163, 3.5.2021.


title: Zadeva C-813/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) 20. decembra 2021 – OK in PI/Banco Sabadell

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) 20. decembra 2021 – OK in PI/Banco Sabadell
      (Zadeva C-813/21)
      (2022/C 213/27)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: OK in PI

         Tožena stranka: Banco Sabadell

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  (1)

                  Ali je v okviru vložitve tožbe, s katero se uveljavljajo restitucijski učinki ugotovitve ničnosti pogoja, v skladu s katerim mora posojilojemalec plačati stroške sklenitve pogodbe, s členom 6(1) in s členom 7(1) Direktive 93/2013 (1) združljivo to, da se za vložitev tožbe določi desetletni zastaralni rok, ki začne teči, ko pogoj preneha učinkovati z izplačilom zadnjega obroka plačila, ko je potrošnik seznanjen z dejstvi, ki so povzročila nepoštenost, ali pa mora potrošnik razpolagati z dodatnimi informacijami o pravni presoji dejstev?
                  Če mora biti seznanjen s pravno presojo dejstev, ali je treba za začetek teka roka kot pogoj določiti obstoj merila, izhajajočega iz ustaljene sodne prakse o ničnosti pogoja, ali pa lahko nacionalno sodišče upošteva druge, drugačne okoliščine?

                  (2)

                  Glede na to, da je za vložitev tožbe za vračilo določen dolg desetletni zastaralni rok, kdaj mora imeti potrošnik možnost za seznanjenost z nepoštenostjo pogoja in s pravicami, ki jih ima na podlagi Direktive – preden začne teči zastaralni rok ali preden se zastaralni rok izteče?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL 1993, L 95, str. 29)


title: Zadeva C-58/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Craiova (Romunija) 28. januarja 2022 – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Craiova (Romunija) 28. januarja 2022 – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova
      (Zadeva C-58/22)
      (2022/C 213/29)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Craiova

         Stranki

         Pritožnica – obdolženka: NR

         Druga stranka v postopku: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba načelo ne bis in idem, kot je določeno v členu 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, v povezavi z obveznostmi Romunije, da spoštuje merila, določena v odločbi o mehanizmu za sodelovanje in preverjanje (odločba Evropske komisije 2006/928), razlagati tako, da sklep o ustavitvi postopka, ki ga izda državno tožilstvo po pridobitvi bistvenih dokazov v zadevi, izključuje drugi kazenski pregon zoper isto osebo za isto dejanje, ki je drugače pravno opredeljeno, ker je sklep dokončen, razen v primerih, ko se ugotovi neobstoj okoliščin, na katerih temelji ustavitev postopka, ali če se pojavijo nova dejstva ali okoliščine, iz katerih izhaja, da ni več izpolnjena okoliščina, na podlagi katere je bil ustavljen postopek?


title: Zadeva C-68/22 P: Pritožba, ki jo je 2. februarja 2022 vložila Evropska investicijska banka zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 24. novembra 2021 v zadevi T-370/20, KL/Evropska investicijska banka

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/22

      Pritožba, ki jo je 2. februarja 2022 vložila Evropska investicijska banka zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 24. novembra 2021 v zadevi T-370/20, KL/Evropska investicijska banka
      (Zadeva C-68/22 P)
      (2022/C 213/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopnici: G. Faedo, I. Zanin, agentki)

         Druga stranka v postopku: KL

         Predlogi

      EIB s pritožbo Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je pritožba dopustna in utemeljena;

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-370/20 razveljavi;

                  —

                  če Sodišče ugotovi, da stanje postopka to dovoljuje, predlogom EIB na prvi stopnji ugodi;

                  —

                  KL naloži plačilo vseh stroškov na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      EIB v utemeljitev pritožbe navaja dva razloga.
      Prvi pritožbeni razlog, razdeljen na štiri podrazloge: napačna razlaga notranjih pravil EIB o invalidnosti.
      Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo v zvezi s pojmom invalidnosti, kot je določeno v členu 46-1 prehodnega pravilnika o pokojninskem sistemu za zaposlene v EIB (PPPS) in členu 11.1 upravnih predpisov EIB. Splošno sodišče naj bi s tem, da je ugotovilo, da je treba pojem invalidnosti v smislu teh členov razlagati tako, da se nanaša na uslužbenca EIB, za katerega je invalidska komisija, ki jo je ustanovila EIB, ugotovila, da je nezmožen za ponovno opravljanje svojih nalog ali enakovrednih nalog v tem organu, izkrivilo dopis in vsebino notranjih pravil EIB ter sprejelo razlago, ki naj bi bila v nasprotju z namenom invalidske pokojnine kot ukrepom socialne zaščite.
      Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ker naj bi izključilo pristojnost invalidskih komisij, ki jih je ustanovila EIB, za odločanje o zmožnosti uslužbenca EIB za opravljanje dela zunaj EIB na splošnem trgu dela.
      Tretjič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ker naj bi razlagalo člen 46-1 PPPS in člen 11.1 upravnih predpisov EIB na podlagi razlogovanja po analogiji s členom 78 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije.
      Četrtič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ker naj bi zavrnilo razlago EIB člena 51-1 PPPS in ker tega člena ni razlagalo v povezavi s členom 46-1 PPPS.
      Drugi pritožbeni razlog, razdeljen na dva podrazloga: dvojno izkrivljanje dejstev.
      Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ker naj bi dokumente invalidske komisije, ki jih niso podpisali vsi člani te komisije, štelo za pravno zavezujoče.
      Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno presodilo vsebino mnenja invalidske komisije, saj je ugotovilo, da je invalidska komisija ugotovila, da tožeča stranka ni zmožna opravljati nalog v EIB, medtem ko je bilo na obrazcih, ki so jih podpisali vsi člani navedene invalidske komisije, ugotovljeno, da tožeča stranka ni invalid.


title: Zadeva C-78/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vrchní soud v Praze (Češka republika) 7. februarja 2022 – ALD Automotive s.r.o./DY, stečajni upravitelj GEDEM-STAV a.s.

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vrchní soud v Praze (Češka republika) 7. februarja 2022 – ALD Automotive s.r.o./DY, stečajni upravitelj GEDEM-STAV a.s.
      (Zadeva C-78/22)
      (2022/C 213/32)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Vrchní soud v Praze

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: ALD Automotive s.r.o.

         Druga stranka v postopku: DY, stečajni upravitelj GEDEM-STAV a.s.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Katera merila morajo biti v primeru pogodb, iz katerih izhajajo ponavljajoče se ali nenehne terjatve, izpolnjena, da nastane terjatev do fiksnega zneska najmanj 40 EUR iz člena 6(1) Direktive 2011/7/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih?

                  2.

                  Ali sodišča držav članic lahko zavrnejo priznanje terjatve iz člena 6(1) direktive na podlagi uporabe splošnih načel civilnega prava?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kateri pogoji morajo biti izpolnjeni, da bi sodišča držav članic lahko zavrnila utemeljenost zneska terjatve iz člena 6(1) direktive?

         (1)  Direktiva 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (UL 2011, L 48, str. 1).


title: Zadeva C-83/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španija) 8. februarja 2022 – RTG/Tuk Tuk Travel S.L.

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španija) 8. februarja 2022 – RTG/Tuk Tuk Travel S.L.
      (Zadeva C-83/22)
      (2022/C 213/33)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: RTG

         Tožena stranka: Tuk Tuk Travel S.L.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 169(1) in (2)(a) ter 114(3) PDEU razlagati tako, da nasprotujeta členu 5 Direktive (EU) 2015/2302 (1) o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, ker ta člen med obvezne predpogodbene informacije za potnika ne vključuje pravice, ki mu je priznana s členom 12 te direktive, da v primeru neizogibnih in izrednih okoliščin, ki znatno vplivajo na izvedbo potovanja, odstopi od pogodbe pred začetkom potovanja in prejme vračilo plačanega zneska v celoti?

                  2.

                  Ali člena 114 in 169 PDEU ter člen 15 Direktive (EU) 2015/2302 nasprotujejo uporabi načel dispozitivnosti in odločanja v mejah zahtevkov iz členov 216 in 218(1) Ley de Enjuiciamiento Civil (zakon o civilnem postopku), če lahko ti procesni načeli ovirata popolno varstvo tožeče stranke kot potrošnika?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/2302 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 90/314/EGS (UL 2015, L 326, str. 1)


title: Zadeva C-87/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 9. februarja 2022 – TT/AK

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 9. februarja 2022 – TT/AK
      (Zadeva C-87/22)
      (2022/C 213/34)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Korneuburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: TT

         Nasprotna stranka: AK

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 15 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (1) razlagati tako, da država članica, ki je po vsebini pristojna za zadevo, lahko zaprosi sodišče druge države članice, s katero je otrok posebej povezan, naj prevzame pristojnost, če meni, da bi bilo primernejše za obravnavo zadeve ali njenega dela, tudi v primeru, kadar gre pri tej drugi državi članici za državo članico, v kateri je otrok pridobil običajno prebivališče po neupravičeni premestitvi?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
                  Ali je treba člen 15 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243) razlagati tako, da so merila za prenos pristojnosti, ki jih določa, izčrpno urejena, ne da bi bila potrebna druga merila ob upoštevanju postopka, ki se je začel na podlagi člena 8f Haaške konvencije z dne 25. oktobra 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodne ugrabitve otrok?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243.


title: Zadeva C-125/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 22. februarja 2022 – X, Y in njunih šest mladoletnih otrok/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 22. februarja 2022 – X, Y in njunih šest mladoletnih otrok/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-125/22)
      (2022/C 213/35)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: X, Y in njunih šest mladoletnih otrok

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vprašanja za predhodno odločanje

      I Ali je treba člen 15 Direktive 2011/95 (1) v povezavi s členom 2(g) Direktive 2011/95 in členom 4 te direktive ter členom 4 Listine o temeljnih pravicah in členom 19(2) Listine razlagati tako, da je treba pri ugotavljanju, ali prosilec potrebuje subsidiarno zaščito, vedno celovito in v medsebojni povezavi preučiti in oceniti vse upoštevne elemente, ki se nanašajo tako na individualni položaj in osebne okoliščine prosilca kot tudi na splošne razmere v izvorni državi, preden se ugotovi, katero pojavno obliko resne škode, za katero se oseba boji, da bi se ji lahko pripetila, je mogoče utemeljiti s temi elementi?
      II Ali je, če bo Sodišče na prvo vprašanje odgovorilo nikalno, presoja individualnega položaja in osebnih okoliščin prosilca pri presoji člena 15(c) Direktive 2011/95 – za katerega je Sodišče že pojasnilo, da jih je pri tej presoji treba upoštevati – obsežnejša od presoje zahteve po individualizaciji v smislu sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice v zadevi N.A. proti Združenemu kraljestvu (2)? Ali se ti elementi lahko upoštevajo pri isti prošnji za subsidiarno zaščito tako pri presoji člena 15(b) Direktive 2011/95 kot pri presoji člena 15(c) te direktive?
      III Ali je treba člen 15 Direktive 2011/95 razlagati tako, da je treba pri presoji potrebe po subsidiarni zaščiti tako imenovano drsno lestvico, glede katere je Sodišče že pojasnilo, da jo je treba uporabiti pri presoji zatrjevanega strahu pred resno škodo v smislu člena 15(c) Direktive 2011/95, uporabiti tudi pri presoji zatrjevanega strahu pred resno škodo v smislu člena 15(b) te direktive?
      IV Ali je treba člen 15 Direktive 2011/95 v povezavi s členi 1, 4 in 19(2) Listine razlagati tako, da je treba pri presoji, ali prosilec potrebuje subsidiarno zaščito, upoštevati humanitarne razmere, ki so (ne)neposredna posledica ravnanj in/ali opustitev povzročitelja resne škode?

         (1)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL 2011, L 337, str. 9).

         (2)  ESČP, 17. julij 2008, št. 25904/07, N.A. proti Združenemu kraljestvu, CE:ECHR:2008:0717JUD002590407.


title: Zadeva C-128/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) 23. februarja 2022 – BV NORDIC INFO/Belgische Staat

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) 23. februarja 2022 – BV NORDIC INFO/Belgische Staat
      (Zadeva C-128/22)
      (2022/C 213/36)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BV NORDIC INFO

         Tožena stranka: Belgische Staat

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člene 2, 4, 5, 27 in 29 Direktive 2004/38 (1), s katerimi se izvajata člena 20 in 21 PDEU, razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi države članice (ki v obravnavani zadevi izhaja iz členov 18 in 22 ministrskega odloka z dne 30. junija 2020 o nujnih ukrepih za omejitev širjenja koronavirusa COVID-19 (kakor sta bila spremenjena s členoma 3 in 5 ministrskega odloka z dne 10. julija 2020)), ki s splošnim ukrepom:

                              —

                              za belgijske državljane in njihove družinske člane ter državljane Unije, ki prebivajo na belgijskem ozemlju, določa načelno prepoved izstopa pri nenujnih potovanjih iz Belgije v države znotraj Unije in schengenskega območja, ki so glede na barvno oznako, pripravljeno na podlagi epidemioloških podatkov, obarvane rdeče;

                              —

                              za državljane Unije, ki niso belgijski državljani, in njihove družinske člane (ki imajo pravico do prebivanja na belgijskem ozemlju ali pa ne), določa omejitve vstopa (kot so karantene in testiranje) pri nenujnih potovanjih v Belgijo iz držav znotraj Unije in schengenskega območja, ki so glede na barvno oznako, pripravljeno na podlagi epidemioloških podatkov, obarvane rdeče?

                  2.

                  Ali je treba člene 1, 3 in 22 Zakonika o schengenskih mejah (2) razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi države članice (v obravnavani zadevi členoma 18 in 22 ministrskega odloka z dne 30. junija 2020 o nujnih ukrepih za omejitev širjenja koronavirusa COVID-19 (v različici, ki izhaja iz členov 3 in 5 ministrskega odloka z dne 10. julija 2020)), s katero je za nenujna potovanja določena prepoved izstopa iz Belgije v države znotraj Unije in schengenskega območja ter prepoved vstopa iz teh držav v Belgijo, ki jo je mogoče ne le nadzorovati in sankcionirati, ampak jo morajo minister, župani in načelniki policije izvajati tudi po uradni dolžnosti?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).

         (2)  Uredba (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL. 2006, L 105, str. 1).


title: Zadeva C-147/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 1. marca 2022 – Kazenski postopek proti obdolžencu5

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 1. marca 2022 – Kazenski postopek proti obdolžencu5
      (Zadeva C-147/22)
      (2022/C 213/37)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke v postopku v glavni stvari

      Obdolženec5

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali načelo ne bis in idem iz člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ([v nadaljevanju:] Listina) in člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma [(v nadaljevanju: KISS)] nasprotuje kazenskemu postopku, ki se začne v eni državi članici proti isti osebi in za ista dejanja, za katera je bil v drugi državi članici že uveden kazenski postopek, ki pa je bil pravnomočno končan s sklepom državnega tožilca, s katerim je bila odrejena ustavitev preiskave?

                  2.

                  Ali je v skladu z načelom ne bis in idem iz člena 50 [Listine] in člena 54 [KISS] in ali dokončno nasprotuje uvedbi novega kazenskega postopka v državi članici proti isti osebi in za ista dejanja, okoliščina, da državno tožilstvo, čeprav kljub sklepu državnega tožilca, s katerim se odredi ustavitev kazenskega postopka (preiskave), v državi članici obstaja možnost ponovnega odprtja preiskave, dokler kaznivo dejanje ne zastara, meni, da ni utemeljeno ponovno odpreti preiskave po uradni dolžnosti?

                  3.

                  Ali je v skladu z načelom ne bis in idem iz člena 50 [Listine] in člena 54 [KISS] ter se lahko šteje za dovolj natančno in izčrpno preiskavo, ki je bila ustavljena v zvezi z obdolžencem, ki v primerjavi s soobdolženci ni bil zaslišan kot osumljenec glede kaznivega dejanja, čeprav so bila proti navedeni osebi kot obdolžencu izvedena preiskovalna dejanja, ustavitev preiskave pa je temeljila na podatkih o preiskavi, pridobljenih na podlagi prošnje za pravno sodelovanje, in predloženih podatkih o bančnih računih in na zaslišanju soobdolženih kot osumljencev?


title: Zadeva C-151/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 2. marca 2022 – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; druga stranka: United Nations High Commissioner for Refugees

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 2. marca 2022 – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; druga stranka: United Nations High Commissioner for Refugees
      (Zadeva C-151/22)
      (2022/C 213/38)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Druga stranka: United Nations High Commissioner for Refugees

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 10(1)(e) Direktive 2011/95 (1) razlagati tako, da se lahko na razlog za preganjanje na podlagi političnega prepričanja sklicujejo tudi prosilci, ki zgolj navajajo, da imajo in/ali izražajo politično mnenje, ne da bi bili med bivanjem v izvorni državi in odkar bivajo v državi gostiteljici v negativnem smislu izpostavljeni zanimanju subjekta preganjanja?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen in je torej že politično mnenje dovolj, da se šteje za politično prepričanje: kako je treba pri preučitvi in presoji prošnje za azil, torej pri preučitvi resničnosti zatrjevanega strahu prosilca pred preganjanjem, presojati intenzivnost tega političnega mnenja, stališča ali prepričanja in pomen, ki ga imajo za tujca dejavnosti, ki iz njega izhajajo?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali velja merilo, da mora biti to politično prepričanje globoko zakoreninjeno, in če ni tako, katero merilo je treba uporabiti in kako ga je treba uporabiti?

                  4.

                  Če velja merilo, da mora biti to politično prepričanje globoko zakoreninjeno: ali je mogoče od prosilca, ki ne dokaže, da ima globoko zakoreninjeno politično prepričanje, pričakovati, da ga po vrnitvi v izvorno državo ne bo izražal, da ne bi s tem v negativnem smislu vzbudil zanimanja subjekta preganjanja?

         (1)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL 2011, L 337, str. 9).


title: Zadeva C-164/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 4. marca 2022 – Postopek zoper Juan

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 4. marca 2022 – Postopek zoper Juan
      (Zadeva C-164/22)
      (2022/C 213/39)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Nacional

         Postopek zoper

      Juan

         Druga stranka: Ministerio Fiscal

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali v obravnavanem primeru pride do položaja „bis in idem“ iz člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, ker gre za ista dejanja glede na obseg, ki je temu pojmu priznan z evropsko sodno prakso, ali pa bi moralo to presojati to sodišče v skladu z načeli, ki so navedena v tej odločbi, saj gre za eno nadaljevano kaznivo dejanje, in med katerimi sta nujen izrek enotne kazni in določitev meje kazni v skladu z merili sorazmernosti?

                  2.

                  Če se šteje, da ne gre za položaj „bis in idem“, saj ni popolne istovetnosti dejanj v skladu z merili iz te odločbe:

                              (A)

                              Ali so glede na okoliščine tega primera omejitve učinkov sodnih odločb drugih držav Unije, ki so izrecno določene v členu 14(2) Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea (organski zakon 7/2014 z dne 12. novembra o izmenjavi informacij iz kazenskih evidenc in upoštevanju obsodb v Evropski uniji), ki prenaša evropsko zakonodajo, skladne z Okvirnim sklepom Sveta 2008/675/PNZ (1) z dne 24. julija 2008 o upoštevanju obsodb med državami članicami Evropske unije v novem kazenskem postopku ter s členoma 45 in 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načelom vzajemnega priznavanja sodb v Uniji?

                              (B)

                              Ali je neobstoj postopka ali mehanizma v španskem pravu, ki omogoča priznanje tujih evropskih sodb, izrek enotne kazni in prilagoditev ali omejitev kazni, tako da zagotavlja njihovo sorazmernost, kadar gre za primer, da je treba tujo sodbo izvršiti v Španiji, v zvezi z dejanji, ki so v razmerju kontinuitete ali povezanosti s kaznivimi dejanji, o katerih teče sodni postopek v Španiji in v zvezi s katerimi prav tako obstaja obsodilna sodba, v nasprotju s členoma 45 in 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 4(6) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ (2) z dne 13. junija 2002 in členom 8(1) in (2) Okvirnega sklepa Sveta 2008/909/PNZ (3) z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji in na splošno z načelom vzajemnega priznavanja sodnih odločb v Uniji?

         (1)  Okvirni sklep Sveta 2008/675/PNZ z dne 24. julija 2008 o upoštevanju obsodb med državami članicami Evropske unije v novem kazenskem postopku. (UL 2008, L 220, str. 32).

         (2)  Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami. (UL 2002, L 190, str. 1).

         (3)  Okvirni sklep Sveta 2008/909/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji (UL 2008, L 327, str. 27).


title: Zadeva C-177/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Salzburg (Avstrija) 8. marca 2022 – JA / Wurth Automotive GmbH

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Salzburg (Avstrija) 8. marca 2022 – JA / Wurth Automotive GmbH
      (Zadeva C-177/22)
      (2022/C 213/40)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Salzburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: JA

         Tožena stranka: Wurth Automotive GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je pri presoji, ali je tožeča stranka potrošnik v smislu členov 17 in 18 Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1), pomembno,

                              a)

                              ali je tožeča stranka dejavnost grafične in spletne oblikovalke, ki jo je navedla v postopku, ob sklenitvi prodajne pogodbe in takoj po tem opravljala le kot zaposlena oseba ali vsaj deloma tudi v okviru samostojne poklicne dejavnosti in

                              b)

                              za kakšen namen je vozilo pridobila, torej, ali zgolj za zasebno uporabo zaradi zadovoljitve lastnih potreb ali pa tudi v povezavi z sedanjo ali prihodnjo poklicno ali poslovno dejavnostjo ali ciljem?

                  2.

                  Ali se tožeča stranka na status potrošnika ne bi mogla več sklicevati že, če bi avgusta 2019 avtomobil prodala naprej, in ali bi bil za to odločilen dobiček, ki bi ga pri tem ustvarila?

                  3.

                  Ali tožeče stranke za potrošnika ni mogoče šteti že zato, ker je prodajno pogodbo, ki jo je vnaprej pripravila tožena stranka in na vzorcu katere je kupec označen kot „podjetje“ ter v kateri je bilo pod naslovom „Posebni dogovori“, izpisanim v majhnih črkah, navedeno „posel med trgovcema/brez možnosti vračila, brez garancije/dobava po prejetju sredstev“, podpisala, ne da bi to prerekala in ne da bi se sklicevala na status potrošnika?

                  4.

                  Ali se mora tožeči stranki pripisati obnašanje njenega zunajzakonskega partnerja, ki je pri nakupu posredoval kot trgovec z avtomobili, na podlagi katerega bi tožena stranka lahko sklepala, da je tožeča stranka podjetnica?

                  5.

                  Ali je pri presoji, ali ima tožeča stranka statusa potrošnika, njej v breme, če sodišče prve stopnje ni moglo ugotoviti, zakaj pisna prodajna pogodba od predhodne ponudbe, ki jo je podal zunajzakonski partner tožeče stranke, odstopa v delu, ki se nanaša na označitev kupca, in kaj je bilo v zvezi s tem rečeno v okviru telefonskih pogovorov med zunajzakonskim partnerjem tožeče stranke in prodajalcem tožene stranke?

                  6.

                  Ali je za status tožeče stranke kot potrošnika upoštevno, da je njen zunajzakonski partner nekaj tednov po prevzemu vozila pri toženi stranki telefonsko poizvedel, ali obstaja možnost, da se na računu izkaže DDV?

         (1)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).


title: Zadeva C-183/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 10. marca 2022 – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 10. marca 2022 – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny
      (Zadeva C-183/22)
      (2022/C 213/41)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Saint-Louis Sucre

         Tožene stranke: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pravilo iz člena 153(1)(b) Uredbe (EU) št. 1308/2013 z dne 17. decembra 2013 (1), v skladu s katerim statut organizacije proizvajalcev zahteva, da so njeni člani „člani le ene organizacije proizvajalcev za kateri koli proizvod podjetja“, razlagati tako, da velja samo za člane proizvajalce?

                  2.

                  Ali je za zagotovitev spoštovanja načela iz člena 153(2)(c) Uredbe (EU) št. 1308/2013, v skladu s katerim morajo člani proizvajalci demokratično nadzorovati svojo organizacijo in njene odločitve:

                              —

                              pri presoji neodvisnosti članov organizacije treba upoštevati izključno to, da je njihov kapital v lasti iste fizične ali pravne osebe, ali tudi druge povezave, kot sta za člane neproizvajalce članstvo v istem sindikatu ali za člane proizvajalce izvajanje vodstvenih pristojnosti znotraj takega sindikata?

                              —

                              za ugotovitev resničnosti nadzora, ki ga nad organizacijo izvajajo njeni člani proizvajalci, dovolj, da imajo ti večino glasov, ali pa je treba preučiti, ali jim ob upoštevanju razdelitve glasov med resnično neodvisne člane glasovalni delež enega ali več članov neproizvajalcev omogoča, da tudi brez večine nadzorujejo odločitve, ki jih sprejme organizacija?

         (1)  Uredba (EU) št. 1308/2013 z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov (UL 2013, L 347, str. 671).


title: Zadeva C-186/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 9. marca 2022 – Sad Trasporto Locale SpA / Provincia autonoma di Bolzano

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 9. marca 2022 – Sad Trasporto Locale SpA / Provincia autonoma di Bolzano
      (Zadeva C-186/22)
      (2022/C 213/42)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: Sad Trasporto Locale SpA

         Tožena stranka in nasprotna stranka: Provincia autonoma di Bolzano

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  „Ali je treba člen 1(2) Uredbe 1370/2007/ES (1) razlagati tako, da nasprotuje uporabi Uredbe 1370/2007/ES za izvajanje nacionalnih in mednarodnih storitev multimodalnega potniškega prevoza, pri kateri je za namen oddaje naročila javna storitev prevoza po eni strani enotne narave in se izvaja s tramvajem, vzpenjačo in kabinsko žičnico, po drugi strani pa prevoz s tirnimi vozili obsega več kot 50 % storitve, ki je v celoti in enotno oddana v izvajanje upravljavcu?“

                  2.

                  „Če je odgovor na prvo vprašanje negativen, ali je treba, če se šteje, da se navedena Uredba št. 1370 uporablja tudi za izvajanje nacionalnih in mednarodnih javnih storitev multimodalnega potniškega prevoza, pri katerih je za namen oddaje naročila javna storitev prevoza po eni strani enotne narave in se izvaja s tramvajem, vzpenjačo in kabinsko žičnico, po drugi strani pa prevoz s tirnimi vozili obsega več kot 50 % storitve, ki je v celoti in enotno oddana v izvajanje upravljavcu, člen 5(1) in (2) Uredbe št. 1370/2007 razlagati tako, da se tudi za neposredno oddajo pogodbe o opravljanju javne storitve, ki obsega potniški prevoz s tramvajem, notranjemu izvajalcu, zahteva preverjanje pravne oblike oddaje naročila, posledica tega pa je, da so akti, ki niso v obliki koncesijske pogodbe za storitve, izključeni iz področja uporabe člena 5(2)?“

                  3.

                  „Ali je treba, če je odgovor na drugo vprašanje pozitiven, člen 5(1)(b) in (2) Direktive 2014/23/EU (2) razlagati tako, da je treba izključiti prenos operativnega tveganja, povezanega z upravljanjem storitve, na izbranega ponudnika, če pogodba, ki je predmet oddaje naročila: (a) temelji na bruto stroških, pri čemer je do prihodkov upravičen naročnik; (b) določa v korist upravljavca, kot prihodke iz upravljanja, zgolj nadomestilo, ki ga plača [naročnik], sorazmerno z obsegom opravljene storitve (torej z izključitvijo tveganja povpraševanja); (c) določa, da naročnik nosi operativno tveganje povpraševanja (za zmanjšanje nadomestila zaradi zmanjšanja obsega storitve več kot do vnaprej določene meje), normativno tveganje (zaradi spremembe zakonodaje ali predpisov ter za zamudo pri izdaji dovoljenj in/ali potrdil s strani pristojnih subjektov), finančno tveganje (zaradi neplačila ali zamude pri plačilu nadomestil in zaradi tega, ker nadomestila niso bila prilagojena) ter tveganje zaradi višje sile (zaradi nepredvidljivih sprememb pogojev opravljanja storitve); in (d) prenese na naročnika operativno tveganje ponudbe (zaradi spreminjanja stroškov dejavnikov, na katere izvajalec nima vpliva – energija, surovine, materiali), tveganje zaradi industrijskih razmerij (ki izhaja iz spreminjanja stroškov zaposlenih v smislu kolektivnih pogodb), upravno tveganje (ki izhaja iz negativne dinamike stroškov poslovanja zaradi napačnih napovedi), ter družbeno in okoljsko tveganje (ki izhaja iz nesreč pri izvajanju na opremi, ki se uporablja za izvajanje storitve)?“

                  4.

                  „Ali je treba, nazadnje, člen 107(1) in člen 108(3) PDEU razlagati tako, da v okviru neposredne oddaje naročila za storitev javnega potniškega prevoza, ki jo pristojni organ na lokalni ravni dodeli notranjemu izvajalcu, nadomestilo za obveznost zagotavljanja javne storitve, izračunano na podlagi stroškov upravljanja, ki so, čeprav so povezani s predvidljivimi potrebami storitve, po eni strani sestavljeni z upoštevanjem preteklih stroškov storitve, ki jo je opravljal dosedanji upravljavec, ki je bil izbrani ponudnik koncesije za storitve, ki je bila podaljšana za več kot deset let, po drugi strani pa povezani s stroški ali nadomestili, ki se prav tako nanašajo na prejšnje naročilo ali na standardne tržne parametre za izvajalce v tem sektorju na splošno, pomeni državno pomoč, za katero se uporablja postopek predhodnega preizkusa iz člena 108(3) PDEU?“

         (1)  Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (UL 2007, L 315, str. 1).

         (2)  Direktiva 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (UL 2014, L 94, str. 1).


title: Zadeva C-191/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 11. marca 2022 – ME/État belge

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 11. marca 2022 – ME/État belge
      (Zadeva C-191/22)
      (2022/C 213/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: ME

         Nasprotna stranka: État belge

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 7 in 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in [člen 4(1)(c)] Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1) ter načeli enakega obravnavanja in pravne varnosti razlagati tako, da morajo države članice upoštevati starost osebe, ki se pridružuje družinskemu članu, ne ob vložitvi prošnje za združitev družine, ampak ob vložitvi prošnje za mednarodno zaščito tujca, ki lahko združuje družinske člane in ki mu je bil priznan status begunca, ter šteti, da je oseba, ki se pridružuje družinskemu članu, mladoletna v smislu člena 4[(1)(c)] Direktive 2003/86/ES, če je bila mladoletna v trenutku, ko je tujec, ki lahko združuje družinske člane, vložil prošnjo za azil, vendar je postala polnoletna, preden je tujec, ki lahko združuje družinske člane, pridobil status begunca in preden je bila vložena prošnja za združitev družine?

         (1)  UL 2003, L 251, str. 12.


title: Zadeva C-196/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 11. marca 2022 – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 11. marca 2022 – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia
      (Zadeva C-196/22)
      (2022/C 213/44)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: IB

         Nasprotni stranki: Regione Lombardia, Provincia di Pavia

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali določbe iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2080/92 z dne 30. junija 1992 (1) o uvedbi programa pomoči Skupnosti za gozdarske ukrepe v kmetijstvu, ki ne urejajo odvzema pomoči in kazni, ob upoštevanju določb Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (2) z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti nasprotujejo uporabi določbe nacionalnega prava, ki pri izvajanju določb Uredbe 2080/92 določa, da se v primeru ugotovljene nepravilnosti pri dodelitvi pomoči ta pomoč odvzame in da je treba vrniti vsa izplačila, prejeta iz tega naslova?

                  2)

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali določbe iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2080/92 z dne 30. junija 1992 o uvedbi programa pomoči Skupnosti za gozdarske ukrepe v kmetijstvu ob upoštevanju določb Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 ter načel pravičnosti in sorazmernosti iz točke 8 obrazložitve te uredbe nasprotujejo uporabi določbe nacionalnega prava, ki pri izvajanju določb Uredbe 2080/92 določa, da se v primeru ugotovljene nepravilnosti pri dodelitvi pomoči ta pomoč odvzame in da je treba vrniti vsa izplačila, prejeta iz tega naslova, če je pogozdena ali meliorirana površina za 20 % manjša od tiste, ki je bila upravičena do pomoči in obračunana?

                  3)

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali določbe iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2080/92 z dne 30. junija 1992 o uvedbi programa pomoči Skupnosti za gozdarske ukrepe v kmetijstvu ob upoštevanju določb Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 nasprotujejo retroaktivni uporabi določbe nacionalnega prava, ki pri izvajanju določb Uredbe 2080/92 določa, da se v primeru ugotovljene nepravilnosti pri dodelitvi pomoči ta pomoč odvzame in da je treba vrniti vsa izplačila, prejeta iz tega naslova?

                  4)

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali določbe iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2080/92 z dne 30. junija 1992 o uvedbi programa pomoči Skupnosti za gozdarske ukrepe v kmetijstvu ob upoštevanju določb Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 nasprotujejo razlagi določbe nacionalnega prava, v skladu s katero se pri izvajanju določb Uredbe 2080/92 v primeru ugotovljene nepravilnosti pri dodelitvi pomoči ta pomoč odvzame in je treba vrniti vsa izplačila, prejeta iz tega naslova, tako da mora prejemnik vrniti celotni znesek pomoči, prejet iz tega naslova, ne pa samo zneskov izplačil za tista leta, v katerih je bila ugotovljena nepravilnost pri dodelitvi pomoči?

         (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2080/92 z dne 30. junija 1992 o uvedbi programa pomoči Skupnosti za gozdarske ukrepe v kmetijstvu (UL 1992, L 215, str. 96).

         (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL 1995, L 312, str. 1.).


title: Zadeva C-209/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rayonen sad Lukovit (Bolgarija) 18. marca 2022 – kazenski postopek

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rayonen sad Lukovit (Bolgarija) 18. marca 2022 – kazenski postopek
      (Zadeva C-209/22)
      (2022/C 213/45)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Rayonen sad Lukovit (Bolgarija)

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Rayonna prokuratura Lovech, teritorialno otdelenie Lukovit

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali dejanska stanja, pri katerih so bila med preiskovanjem kaznivega dejanja v povezavi s posedovanjem prepovedanih drog zoper fizično osebo, za katero policija domneva, da ima v posesti prepovedane droge, uporabljeni prisilni ukrepi osebne preiskave in zasega, spadajo na področje uporabe Direktive 2013/48/EU (1) o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti ter Direktive 2012/13/EU (2) o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, kakšen položaj ima v smislu direktiv takšna oseba, če nacionalno pravo ne pozna pravnega pojma „osumljenca“ in zoper osebo kot „obdolženca“ ni bila z uradnim obvestilom uvedena preiskava, in ali morata biti takšni osebi zagotovljeni pravica do obveščenosti in pravica do dostopa do odvetnika?

                  3.

                  Ali je glede na načelo zakonitosti in prepoved samovoljnega ravnanja dopustna nacionalna ureditev, kakršna izhaja iz člena 219(2) Nakazatelno-protsesualen kodeks (zakonik o kazenskem postopku, v nadaljevanju: NPK), ki določa, da preiskovalni organ
                        lahko
                      preiskavo zoper obdolženca uvede tudi s tem, da sestavi zapisnik o prvem preiskovalnem dejanju, ki je bilo opravljeno zoper to osebo, če nacionalno pravo ne pozna pravnega pojma „osumljenca“ in pravice do obrambe v skladu z nacionalnim pravom nastanejo šele s trenutkom formalne uvedbe preiskave zoper „obdolženca“, kar pa je v prosti presoji preiskovalnega organa, in ali takšen nacionalni postopek vpliva na učinkovito izvrševanje in bistveno vsebino pravice do dostopa do odvetnika iz člena 3(3)(b) Direktive 2013/48/EU?

                  4.

                  Ali načelo učinkovitosti prava Unije dopušča nacionalno prakso, v okviru katere pri sodnem nadzoru prisilnih ukrepov za pridobitev dokazov, vključno z osebno preiskavo in zasegom v postopku preiskave, ni dovoljeno preverjanje, ali je bila storjena dovolj resna kršitev temeljnih pravic, ki so osumljencem in obdolžencem zagotovljene na podlagi členov 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, Direktive 2013/48/EU in Direktive 2012/13/EU?

                  5.

                  Ali načelo pravne države dopušča nacionalna pravila in sodno prakso, na podlagi katerih sodišče ni pristojno za preverjanje uvedbe preiskave zoper obdolženca, saj je vendar ravno in izključno od tega formalnega dejanja odvisno, ali so fizični osebi zagotovljene pravice do obrambe, kadar se zoper njo izvajajo prisilni ukrepi v preiskovalne namene?

         (1)  UL 2013, L 294, str. 1.

         (2)  UL 2012, L 142, str. 1.


title: Zadeva C-237/22 P: Pritožba, ki jo je 4. aprila 2022 vložila Mylan IRE Healthcare Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 26. januarja 2022 v zadevi T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Komisija

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/35

      Pritožba, ki jo je 4. aprila 2022 vložila Mylan IRE Healthcare Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 26. januarja 2022 v zadevi T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Komisija
      (Zadeva C-237/22 P)
      (2022/C 213/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Mylan IRE Healthcare Ltd (zastopnika: I. Vernimme in L. Bidaine, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, UAB VVB

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je pritožba dopustna in utemeljena;

                  —

                  izpodbijano sodbo v celoti razveljavi;

                  —

                  če Sodišče ugotovi, da stanje postopka to dovoljuje, Izvedbeni sklep Komisije C(2016) 2083 final z dne 4. aprila 2016 o dovoljenjih za promet z zdravili za uporabo v humani medicini „Tobramycin VVB in povezana imena“, ki vsebujejo zdravilno učinkovino „tobramicin“, v skladu s členom 29 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), razglasi za ničen, sicer zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov, nastalih pritožnici v tem postopku in postopku na prvi stopnji;

                  —

                  UAB VVB naloži, da nosi svoje stroške v tem postopku in v postopku na prvi stopnji.

         Pritožbena razloga in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva razloga.
      Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri razlagi pojma „klinična superiornost“ v smislu člena 8(3)(c) Uredbe (ES) št. 141/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1999 o zdravilih sirotah (1) (Uredba o zdravilih sirotah), zlasti v luči razlage, ki jo je Splošno sodišče dalo pojmu „pomembno koristiti“ v smislu člena 3 Uredbe o zdravilih sirotah.
      Drugi pritožbeni razlog: nezadostna obrazložitev Splošnega sodišča glede utemeljitve njegovega sklepa, da je bilo zdravilo TOBI/Tobramycin VVB varnejše od zdravila Tobi Podhaler za znaten delež ciljne populacije, zlasti glede na vsebino izpodbijanega sklepa.

         (1)  UL 2000, L 18, str. 1.


title: Zadeva C-251/22 P: Pritožba, ki so jo 8. aprila 2022 vložile Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 2. februarja 2022 v zadevi T-799/17, Scania in drugi/Komisija

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/35

      Pritožba, ki so jo 8. aprila 2022 vložile Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 2. februarja 2022 v zadevi T-799/17, Scania in drugi/Komisija
      (Zadeva C-251/22 P)
      (2022/C 213/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnice: Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH (zastopniki: D. Arts, advocaat, F. Miotto, avocate, N. De Backer, advocate, C.E. Schillemans, advocaat, C. Langenius, S. Falkner, L. Ulrichs, P. Hammarskiöld, advokater)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo v celoti ali deloma razveljavi;

                  —

                  Sklep C(2017) 6467 final z dne 27. septembra 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39824 – Tovornjaki) razglasi za v celoti ali deloma ničen in/ali odpravi ali zmanjša upoštevne globe;

                  —

                  ali zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo postopka na prvi stopnji in te pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev pritožbe pritožnice navajajo te pritožbene razloge:

                  1.

                  Pritožnice v okviru prvega pritožbenega razloga navajajo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo ker ni priznalo, da je Komisija s sprejetjem sklepa o poravnavi (1) in potem z nadaljevanjem svoje preiskave proti družbi Scania z isto ekipo, ki dela na zadevi, kršila člen (41)1 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah kot se razlaga v sodni praksi Sodišča.

                  2.

                  Pritožnice v okviru drugega pritožbenega razloga navajajo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je geografski obseg ravnanj na ravni Nemčije opredelil kot da se razširjajo na celoten EGP, čeprav so bila ta omejena na Nemčijo.

                  3.

                  Pritožnice v okviru tretjega pritožbenega razloga navajajo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je vrsto ravnanj na treh različnih ravneh opredelilo kot eno kršitev.

                  4.

                  Pritožnice v okviru četrtega pritožbenega razloga, ki je podreden, navajajo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo globo v zvezi z dejanjem, ki je zastaralo.

         (1)  Sklep Komisije C(2016) 4673 final z dne 19. julija 2016 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39824 — Tovornjaki).


title: Zadeva C-62/21: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 11. januarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/36

      Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 11. januarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL
      (Zadeva C-62/21) (1)

      (2022/C 213/48)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik petega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 189, 17.5.2021.


title: Zadeva T-277/21: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Upodobitev tri krakih zvezd na črni podlagi I) (Znamka Evropske unije – Prijava znamke Evropske unije z vzorcem – Upodobitev tri krakih zvezd na črni podlagi I – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Upodobitev tri krakih zvezd na črni podlagi I)
      (Zadeva T-277/21) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava znamke Evropske unije z vzorcem - Upodobitev tri krakih zvezd na črni podlagi I - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2022/C 213/49)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daimler AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: N. Siebertz, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Schäfer in E. Markakis, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. marca 2021 (zadeva R 1895/2020-5) v zvezi z zahtevo za registracijo znaka z vzorcem, ki upodablja tri krake zvezde na črni podlagi I, kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Daimler AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 278, 12.7.2021.


title: Zadeva T-278/21: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Prikaz trikrakih zvezd na črni podlagi II) (Znamka Evropske unije – Prijava znamke z vzorcem Evropske unije – Prikaz trikrakih zvezd na črni podlagi II – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Prikaz trikrakih zvezd na črni podlagi II)
      (Zadeva T-278/21) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava znamke z vzorcem Evropske unije - Prikaz trikrakih zvezd na črni podlagi II - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2022/C 213/50)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daimler AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: N. Siebertz, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Schäfer in E. Markakis, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. marca 2021 (zadeva R 1896/2020-5) v zvezi z zahtevo za registracijo znaka z vzorcem, ki prikazuje trikrake zvezde na črni podlagi II kot znamko Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Daimler AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 278, 12.7.2021.


title: Zadeva T-279/21: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Prikaz trikrakih zvezd na črni podlagi IV) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije – Prikaz trikrakih zvezd na črni podlagi IV – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Prikaz trikrakih zvezd na črni podlagi IV)
      (Zadeva T-279/21) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije - Prikaz trikrakih zvezd na črni podlagi IV - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2022/C 213/51)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daimler AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: N. Siebertz, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Schäfer in E. Markakis, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. marca 2021 (zadeva R 1898/2020-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki prikazuje trikrake zvezde na črni podlagi IV kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Daimler AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 278, 12.7.2021.


title: Zadeva T-280/21: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Upodobitev tri krakih zvezd na črni podlagi III) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije – Upodobitev tri krakih zvezd na črni podlagi III – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Upodobitev tri krakih zvezd na črni podlagi III)
      (Zadeva T-280/21) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije - Upodobitev tri krakih zvezd na črni podlagi III - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2022/C 213/52)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daimler AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: N. Siebertz, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Schäfer in E. Markakis, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. marca 2021 (zadeva R 1897/2020-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki upodablja tri krake zvezde na črni podlagi III, kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Daimler AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 278, 12.7.2021.


title: Zadeva C-116/20: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Timişoara – Romunija) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Sheme neposrednih podpor – Skupna pravila – Shema enotnega plačila na površino – Uredba (ES) št. 73/2009 – Člen 2(c) – Pojem „kmetijska dejavnost“ – Člen 35 – Uredba (ES) št. 1122/2009 – Nacionalna ureditev, ki določa obveznost predložitve pravnega naslova, iz katerega je razvidna pravica do uporabe kmetijskega zemljišča, ki je bilo kmetu dano na razpolago s koncesijsko pogodbo, in v skladu s katero je veljavnost take pogodbe odvisna od statusa živinorejca oziroma lastnika živali bodočega koncesionarja – Koncesionar pašnika, ki je sklenil pogodbo o sodelovanju z živinorejci – Pravnomočnost)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/2

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Timişoara – Romunija) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
      (Zadeva C-116/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Sheme neposrednih podpor - Skupna pravila - Shema enotnega plačila na površino - Uredba (ES) št. 73/2009 - Člen 2(c) - Pojem „kmetijska dejavnost“ - Člen 35 - Uredba (ES) št. 1122/2009 - Nacionalna ureditev, ki določa obveznost predložitve pravnega naslova, iz katerega je razvidna pravica do uporabe kmetijskega zemljišča, ki je bilo kmetu dano na razpolago s koncesijsko pogodbo, in v skladu s katero je veljavnost take pogodbe odvisna od statusa živinorejca oziroma lastnika živali bodočega koncesionarja - Koncesionar pašnika, ki je sklenil pogodbo o sodelovanju z živinorejci - Pravnomočnost)
      (2022/C 213/02)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Timişoara

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SC Avio Lucos SRL

         Toženi stranki: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

         Izrek

                  1.

                  Uredbo Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1310/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013, in Uredbo Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki za pridobitev pomoči iz sheme enotnega plačila na površino določa obveznost, da mora vlagatelj zahtevka dokazati, da ima „pravico do uporabe“ kmetijske površine, na katero se nanaša ta zahtevek, če se pri tem spoštujejo cilji zadevne ureditve Unije in splošna načela prava Unije, zlasti načelo sorazmernosti.

                  2.

                  Uredbo št. 73/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1310/2013, in Uredbo št. 1122/2009 je treba razlagati tako, da v posebnem primeru, v katerem je prejemnik pomoči iz sheme enotnega plačila izkazal pravico do izkoriščanja kmetijske površine s predložitvijo koncesijske pogodbe za javni pašnik, ki je v lasti organa lokalne uprave, ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki veljavnost take pogodbe pogojuje s tem, da je bodoči koncesionar živinorejec ali lastnik živali.

                  3.

                  Člen 2(c) Uredbe št. 73/2009 je treba razlagati tako, da pojem „kmetijska dejavnost“ zajema dejavnost, s katero oseba neki pašnik prevzame v koncesijo in pozneje sklene pogodbo o sodelovanju z živinorejci, na podlagi katere ti živinorejci pasejo živali na zemljišču v koncesiji, pri čemer koncesionar ohrani pravico do uporabe zemljišča, vendar se zaveže, da ne bo omejeval dejavnosti pašnikov in da bo na pašniku opravil vzdrževalna dela, če ta dela izpolnjujejo pogoje iz neobveznega standarda iz Priloge III k tej uredbi.

                  4.

                  Pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se v pravnem redu države članice uporabi načelo res iudicata, zaradi katerega sodišče, ki odloča o sporu med istima strankama glede zakonitosti akta o vračilu zneskov, izplačanih vlagatelju zahtevka za pomoč iz sheme enotnega plačila na površino, ne more preizkusiti, ali so nacionalne zahteve v zvezi z zakonitostjo pravnega naslova za izkoriščanje kmetijske površine, na katero se nanaša zahtevek za pomoč, v skladu s pravom Unije, ker ta akt o vračilu pomoči temelji na istih dejstvih, ki so sporna med istima strankama, in isti nacionalni ureditvi, kot so tisti, ki so bili predmet analize v prejšnji sodni odločbi, ki je postala pravnomočna.

         (1)  UL C 279, 24.8.2020.


title: Zadeva C-140/20: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General (Predhodno odločanje – Obdelava osebnih podatkov v sektorju elektronskih komunikacij – Zaupnost komunikacij – Ponudniki elektronskih komunikacijskih storitev – Splošna in neselektivna hramba podatkov o prometu in podatkov o lokaciji – Dostop do shranjenih podatkov – Naknadni sodni nadzor – Direktiva 2002/58/ES – Člen 15(1) – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Členi 7, 8, 11 in člen 52(1) – Možnost, da nacionalno sodišče časovno omeji ugotovitev neveljavnosti nacionalne zakonodaje, ki ni v skladu s pravom Unije – Izključitev)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General
      (Zadeva C-140/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdelava osebnih podatkov v sektorju elektronskih komunikacij - Zaupnost komunikacij - Ponudniki elektronskih komunikacijskih storitev - Splošna in neselektivna hramba podatkov o prometu in podatkov o lokaciji - Dostop do shranjenih podatkov - Naknadni sodni nadzor - Direktiva 2002/58/ES - Člen 15(1) - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Členi 7, 8, 11 in člen 52(1) - Možnost, da nacionalno sodišče časovno omeji ugotovitev neveljavnosti nacionalne zakonodaje, ki ni v skladu s pravom Unije - Izključitev)
      (2022/C 213/03)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Supreme Court

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: G.D.

         Tožene stranke: The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

         Izrek

                  1.

                  Člen 15(1) Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, v povezavi s členi 7, 8 in 11 ter členom 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonskim ukrepom, ki preventivno zaradi boja proti hudemu kriminalu in preprečevanja resnih groženj javni varnosti določajo splošno in neselektivno hrambo podatkov o prometu in podatkov o lokaciji. Nasprotno pa navedeni člen 15(1) v povezavi s členi 7, 8 in 11 ter členom 52(1) Listine o temeljnih pravicah ne nasprotuje zakonskim ukrepom, ki za boj proti hudemu kriminalu in preprečevanje resnih groženj javni varnosti določajo:

                              —

                              ciljno hrambo podatkov o prometu in podatkov o lokaciji, ki je na podlagi objektivnih in nediskriminatornih elementov omejena glede na kategorije oseb, na katere se nanašajo osebni podatki, ali geografsko merilo, za obdobje, ki je časovno omejeno na to, kar je nujno potrebno, vendar ga je mogoče podaljšati;

                              —

                              splošno in neselektivno hrambo naslovov IP, dodeljenih viru povezave, za obdobje, ki je časovno omejeno na tisto, kar je nujno potrebno;

                              —

                              splošno in neselektivno hrambo podatkov o civilni identiteti uporabnikov elektronskih komunikacijskih sredstev in

                              —

                              uporabo odredbe, ki se ponudnikom elektronskih komunikacijskih storitev naloži s sklepom pristojnega organa, ki je predmet učinkovitega sodnega nadzora, da za določen čas izvedejo hitro hrambo podatkov o prometu in podatkov o lokaciji, ki jih imajo ti ponudniki storitev,

                        če je s temi ukrepi z jasnimi in natančnimi pravili zagotovljeno, da je hramba zadevnih podatkov pogojena s spoštovanjem zadevnih materialnih in postopkovnih pogojev ter da imajo zadevne osebe na voljo učinkovita jamstva proti tveganjem zlorabe.

                  2.

                  Člen 15(1) Direktive 2002/58, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136, v povezavi s členi 7, 8, 11 in členom 52(1) Listine o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero je centralizirana obravnava prošenj za dostop do podatkov, ki jih hranijo ponudniki elektronskih komunikacijskih storitev, ki jo izvede policija v okviru preiskovanja in pregona hudih kaznivih dejanj, naložena policijskemu uradniku, ki mu pomaga enota v policiji, ki ima neko določeno stopnjo samostojnosti pri opravljanju svojih nalog in nad odločbami katerega se lahko pozneje opravi sodni nadzor.

                  3.

                  Pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da nacionalno sodišče časovno omeji učinke ugotovitve neveljavnosti, kar mora na podlagi nacionalnega prava storiti glede nacionalne zakonodaje, ki ponudnikom elektronskih komunikacijskih storitev nalaga splošno in neselektivno hrambo podatkov o prometu in podatkov o lokaciji, zaradi nezdružljivosti te zakonodaje s členom 15(1) Direktive 2002/58, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136, v povezavi z Listino o temeljnih pravicah. Dopustnost dokazov, pridobljenih s tako hrambo, v skladu z načelom procesne avtonomije držav članic spada na področje nacionalnega prava, ob upoštevanju zlasti načel enakovrednosti in učinkovitosti.

         (1)  UL C 247, 27.7.2020.


title: Zadeva C-161/20: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2022 – Evropska komisija/Svet Evropske unije (Ničnostna tožba – Sklep Sveta iz akta Odbora stalnih predstavnikov (Coreper) z dne 5. februarja 2020, s katerim je bila podprta predložitev Mednarodni pomorski organizaciji (IMO) v zvezi z uvedbo smernic o življenjskem krogu za oceno emisij toplogrednih plinov „od izvora do rezervoarja“ pri trajnostnih alternativnih gorivih – Člen 17(1) PEU – Zastopanje Evropske unije navzven – Posredovanje te predložitve IMO s strani države članice, ki predseduje Svetu, v imenu držav članic in Komisije)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/5

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2022 – Evropska komisija/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-161/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Sklep Sveta iz akta Odbora stalnih predstavnikov (Coreper) z dne 5. februarja 2020, s katerim je bila podprta predložitev Mednarodni pomorski organizaciji (IMO) v zvezi z uvedbo smernic o življenjskem krogu za oceno emisij toplogrednih plinov „od izvora do rezervoarja“ pri trajnostnih alternativnih gorivih - Člen 17(1) PEU - Zastopanje Evropske unije navzven - Posredovanje te predložitve IMO s strani države članice, ki predseduje Svetu, v imenu držav članic in Komisije)
      (2022/C 213/04)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda, W. Mölls in E. Georgieva, nato J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda in E. Georgieva, agenti)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: N. Rouam, K. Michoel, T. Haas in A. Norberg, agenti)

         Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Belgija (zastopniki: S. Baeyens in P. Cottin, agenta, skupaj z V. Van Thuyne et W. Timmermans, advocaten), Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil, D. Czechová, K. Najmanová in L. Březinová, agenti), Kraljevina Danska (zastopniki: sprva J. Nymann-Lindegren, M. Jespersen, V. Pasternak Jørgensen in M. Søndahl Wolff, nato V. Pasternak Jørgensen in M. Søndahl Wolff, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: D. Klebs in J. Möller, agenta), Helenska republika (zastopnik: S. Chala, agent), Francoska republika (zastopniki: J.-L. Carré, T. Stéhelin in A.-L. Desjonquères, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. K. Bulterman, M. H. S. Gijzen in M. J. M. Hoogveld, agenti), Republika Finska (zastopnik: H. Leppo, agent), Kraljevina Švedska (zastopniki: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. M. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder in R. Shahsavan Eriksson, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Kraljevina Belgija, Češka republika, Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija, Helenska republika, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska in Kraljevina Švedska nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 209, 22.6.2020.


title: Zadeva C-176/20: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – SC Avio Lucos SRL / Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Sheme neposrednih podpor – Skupna pravila – Shema enotnega plačila na površino – Uredba (EU) št. 1307/2013 – Člen 4(1)(a) in (c) ter (2)(b) – Nacionalna ureditev, ki neposredno podporo pogojuje s tem, da kmet poseduje svoje lastne živali – Člen 9(1) – Pojem „aktivni kmet“ – Uredba (EU) št. 1306/2013 – Člen 60 – Klavzula o izogibanju – Pojem „umetno ustvarjeni pogoji“)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/5

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – SC Avio Lucos SRL / Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
      (Zadeva C-176/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Sheme neposrednih podpor - Skupna pravila - Shema enotnega plačila na površino - Uredba (EU) št. 1307/2013 - Člen 4(1)(a) in (c) ter (2)(b) - Nacionalna ureditev, ki neposredno podporo pogojuje s tem, da kmet poseduje svoje lastne živali - Člen 9(1) - Pojem „aktivni kmet“ - Uredba (EU) št. 1306/2013 - Člen 60 - Klavzula o izogibanju - Pojem „umetno ustvarjeni pogoji“)
      (2022/C 213/05)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SC Avio Lucos SRL

         Toženi stranki: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(1)(c)(iii) in (2)(b) Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da mora minimalno dejavnost na kmetijskih površinah, ki se naravno vzdržujejo v stanju, primernem za pašo ali pridelavo, iz teh določb opravljati kmet z živalmi, ki jih poseduje sam.

                  2.

                  Člen 4(1)(a) in (c) ter člen 9(1) Uredbe št. 1307/2013 je treba razlagati tako, da pojem „aktivni kmet“ v smislu te druge določbe zajema pravno osebo, ki je sklenila koncesijsko pogodbo, ki se nanaša na pašno površino, ki je v lasti občine, in ki tam pase živali, ki so ji jih v posodbo dale fizične osebe, ki so njihovi lastniki, če ta oseba na tej pašni površini opravlja „minimalno dejavnost“ v smislu člena 4(1)(c)(iii) te uredbe.

                  3.

                  Člen 60 Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 je treba razlagati tako, da je položaj, v katerem vlagatelj zahtevka za finančno podporo na podlagi sheme enotnega plačila na površino v utemeljitev tega zahtevka predloži koncesijsko pogodbo, ki se nanaša na pašne površine, in posodbene pogodbe za živali, ki naj bi se na teh površinah pasle, lahko zajet s pojmom „umetno ustvarjeni pogoji“ v smislu te določbe, prvič, če iz vseh objektivnih okoliščin izhaja, da čeprav so bili formalno spoštovani pogoji, določeni v upoštevni ureditvi, cilj, ki mu ta ureditev sledi, ni bil dosežen, in drugič, če se dokaže volja pridobiti korist, ki izhaja iz ureditve Unije, s tem, da se umetno ustvarijo pogoji, zahtevani za pridobitev te koristi.

         (1)  UL C 297, 7.9.2020.


title: Zadeva C-228/20: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Niedersächsisches Finanzgericht – Nemčija) – I GmbH / Finanzamt H (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 132(1)(b) – Oprostitve za določene dejavnosti, ki so v javnem interesu – Oprostitev za bolnišnično in zdravstveno oskrbo – Zasebna bolnišnica – Ustrezno priznana ustanova – Primerljivi socialni pogoji)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/6

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Niedersächsisches Finanzgericht – Nemčija) – I GmbH / Finanzamt H
      (Zadeva C-228/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 132(1)(b) - Oprostitve za določene dejavnosti, ki so v javnem interesu - Oprostitev za bolnišnično in zdravstveno oskrbo - Zasebna bolnišnica - Ustrezno priznana ustanova - Primerljivi socialni pogoji)
      (2022/C 213/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Niedersächsisches Finanzgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: I GmbH

         Tožena stranka: Finanzamt H

         Izrek

                  1.

                  Člen 132(1)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da so storitve zdravstvene oskrbe, ki jih zagotavlja zasebna bolnišnica, oproščene DDV, če ima ta ustanova dovoljenje v skladu z nacionalnimi določbami o splošnem sistemu zdravstvenega zavarovanja, na podlagi vključitve v načrt zvezne dežele glede bolnišnic ali sklenitve pogodb o zagotavljanju zdravstvene oskrbe z zakonskimi skladi zdravstvenega zavarovanja ali nadomestnimi skladi zdravstvenega zavarovanja, in katere posledica je to, da se primerljive zasebne bolnišnice, ki opravljajo podobne storitve pod socialnimi pogoji, ki so primerljivi s pogoji, ki veljajo za osebe javnega prava, obravnavajo različno glede oprostitve iz te določbe.

                  2.

                  Člen 132(1)(b) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da za ugotovitev, ali so storitve zdravstvene oskrbe, ki jih opravlja zasebna bolnišnica, zagotovljene pod socialnimi pogoji, ki so primerljivi s pogoji, ki veljajo za osebe javnega prava, lahko pristojni organi države članice upoštevajo – kadar prispevajo k doseganju cilja zmanjšanja stroškov zdravstvene oskrbe in zagotavljanja boljše kakovosti oskrbe, ki je posameznikom bolj dostopna – regulativne pogoje, ki veljajo za storitve, ki jih opravljajo bolnišnice javnega prava, kakor tudi kazalce uspešnosti delovanja te zasebne bolnišnice v smislu zaposlenih, prostorov in opreme ter stroškovne učinkovitosti njenega upravljanja, ker se ti kazalniki uporabljajo tudi za bolnišnice javnega prava. Upoštevati je mogoče tudi način izračuna dnevne pavšalne oskrbnine in kritje – v okviru sistema socialne varnosti ali na podlagi pogodb, sklenjenih z javnimi organi – storitev, ki jih opravlja ta bolnišnica zasebnega prava, tako da so stroški, ki jih nosi pacient, podobni stroškom, ki jih za podobne storitve nosi pacient bolnišnice javnega prava.

         (1)  UL C 271, 17.8.2020.


title: Zadeva C-236/20: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italija) – PG / Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Predhodno odločanje – Socialna politika – Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP – Določbi 2 in 4 – Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, sklenjen med UNICE, CEEP in ETUC – Določba 4 – Načelo prepovedi diskriminacije – Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu – Mirovni sodniki in redni sodniki – Določba 5 – Ukrepi za sankcioniranje zlorabe pogodb za določen čas – Direktiva 2003/88/ES – Člen 7 – Plačani letni dopust)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/7

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italija) – PG / Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (Zadeva C-236/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določbi 2 in 4 - Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, sklenjen med UNICE, CEEP in ETUC - Določba 4 - Načelo prepovedi diskriminacije - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Mirovni sodniki in redni sodniki - Določba 5 - Ukrepi za sankcioniranje zlorabe pogodb za določen čas - Direktiva 2003/88/ES - Člen 7 - Plačani letni dopust)
      (2022/C 213/07)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: PG

         Tožene stranke: Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Ob udeležbi: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa), TR, PV, Associazione Nazionale Giudici di Pace – ANGDP, RF, GA, GOT Non Possiamo Più Tacere, Unione Nazionale Italiana Magistrati Onorari – UNIMO

         Izrek

                  1.

                  Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa, določbo 4 okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenega 6. junija 1997, v prilogi k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 98/23/ES z dne 7. aprila 1998, in določbo 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je v Prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki za mirovnega sodnika ne določa nobene pravice do koriščenja 30 dni plačanega letnega dopusta ali do sistema socialnega varstva in pokojninskega zavarovanja, ki izhaja iz delovnega razmerja, kot je ta, ki je določena za redne sodnike, če ta mirovni sodnik spada pod pojem „delavec, ki dela s krajšim delovnim časom“ v smislu okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom in/ali pod pojem „delavec, zaposlen za določen čas“ v smislu okvirnega sporazuma o delu za določen čas in je v položaju, ki je primerljiv s položajem rednih sodnikov.

                  2.

                  Določbo 5, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi 1999/70, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero je delovno razmerje za določen čas lahko predmet največ treh zaporednih podaljšanj, vsakega za štiri leta, pri čemer skupno trajanje tega delovnega razmerja ne sme preseči šestnajst let, ter ki ne določa možnosti učinkovitega in odvračilnega sankcioniranja zlorabe, ki izhaja iz podaljševanja delovnih razmerij.

         (1)  UL C 271, 17.8.2020.


title: Zadeva C-333/20: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Berlin Chemie A. Menarini SRL / Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 44 – Kraj opravljanja storitev – Izvedbena uredba (EU) št. 282/2011 – Člen 11(1) – Opravljanje storitev – Kraj, ki je davčno upoštevna navezna okoliščina – Pojem „stalna poslovna enota“ – Družba države članice, ki je vključena v družbo s sedežem v drugi državi članici – Ustrezno strukturirani človeški in tehnični viri – Zmožnost prejeti in uporabljati storitve za lastne potrebe stalne poslovne enote – Storitve trženja, regulacije, oglaševanja in zastopanja, ki jih za družbo prejemnico opravlja povezana družba)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/8

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Berlin Chemie A. Menarini SRL / Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
      (Zadeva C-333/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 44 - Kraj opravljanja storitev - Izvedbena uredba (EU) št. 282/2011 - Člen 11(1) - Opravljanje storitev - Kraj, ki je davčno upoštevna navezna okoliščina - Pojem „stalna poslovna enota“ - Družba države članice, ki je vključena v družbo s sedežem v drugi državi članici - Ustrezno strukturirani človeški in tehnični viri - Zmožnost prejeti in uporabljati storitve za lastne potrebe stalne poslovne enote - Storitve trženja, regulacije, oglaševanja in zastopanja, ki jih za družbo prejemnico opravlja povezana družba)
      (2022/C 213/08)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Bucureşti

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Berlin Chemie A. Menarini SRL

         Tožena stranka: Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

         Ob udeležbi: Berlin Chemie AG

         Izrek

      Člen 44 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2008/8/ES z dne 12. februarja 2008, in člen 11(1) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 282/2011 z dne 15. marca 2011 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/112 je treba razlagati tako, da družba s sedežem v eni državi članici s tem, da ima v drugi državi članici hčerinsko družbo, ki ji daje na voljo človeške in tehnične vire na podlagi pogodb, s katerimi ji izključno zagotavlja storitve trženja, regulacije, oglaševanja in zastopanja, ki lahko neposredno vplivajo na obseg njene prodaje, nima stalne poslovne enote v tej drugi državi članici.

         (1)  UL C 339, 12.10.2020.


title: Zadeva C-342/20: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – A SCPI (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Člena 63 in 65 PDEU – Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davek od dohodkov pravnih oseb – Oprostitev investicijskih skladov – Pogoji za oprostitev – Pogoj v zvezi ustanovitvijo sklada na podlagi pogodbenega prava)

text:
               30.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/9

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – A SCPI
      (Zadeva C-342/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Člena 63 in 65 PDEU - Prosti pretok kapitala - Omejitve - Davek od dohodkov pravnih oseb - Oprostitev investicijskih skladov - Pogoji za oprostitev - Pogoj v zvezi ustanovitvijo sklada na podlagi pogodbenega prava)
      (2022/C 213/09)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Helsingin hallinto-oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: A SCPI

         Ob udeležbi: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Izrek

      Člena 63 in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero je – ker ta določa, da je upravičenost do oprostitve dohodkov od najemnin in dobičkov od odsvojitve nepremičnin ali delnic v družbah, ki so lastnice nepremičnin, omejena le na investicijske sklade, ustanovljene na podlagi pogodbenega prava – iz upravičenosti do te oprostitve izključen alternativni investicijski sklad nerezident, ustanovljen na podlagi statuta, čeprav zadnjenavedeni, za katerega v državi članici, v kateri ima sedež, velja sistem davčne transparentnosti, v tej državi članici ni zavezanec za davek od dohodkov.

         (1)  UL C 339, 12.10.2020.