title: Zadeva C-38/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 22. januarja 2021 – VK/BMW Bank GmbH

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 22. januarja 2021 – VK/BMW Bank GmbH
      (Zadeva C-38/21)
      (2021/C 128/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Ravensburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: VK

         Tožena stranka: BMW Bank GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Glede fikcije zakonitosti v skladu s členom 247(6)(2), tretji stavek, in (12)(1), tretji stavek, Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuche (zakon o uvedbi civilnega zakonika, v nadaljevanju: EGBGB):

                              (a)

                              Ali sta člena 247(6)(2), tretji stavek, in 247(12)(1), tretji stavek, EGBGB v delu, v katerem določata, da pogodbeni pogoji, ki so v nasprotju z zahtevami iz člena 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES (1), zadostijo zahtevam iz člena 247(6)(2), prvi in drugi stavek, EGBGB in iz člena 247(12)(1), drugi stavek, točka 2(b), EGBGB, nezdružljiva s členoma 10(2)(p) in 14(1) Direktive 2008/48/ES?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (b)

                              Ali iz prava Unije, zlasti iz členov 10(2)(p) in 14(1) Direktive 2008/48/ES, izhaja, da se člena 247(6)(2), tretji stavek, in 247(12)(1), tretji stavek, EGBGB ne uporabljata v delu, v katerem določata, da pogodbeni pogoji, ki so v nasprotju z zahtevami iz člena 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES, zadostijo zahtevam iz člena 247(6)(2), prvi in drugi stavek, EGBGB in iz člena 247(12)(1), drugi stavek, točka 2(b), EGBGB?
                              Če je odgovor na vprašanje 1(b) nikalen:

                  2.

                  Glede informacij, ki se morajo vključiti, v skladu s členom 10(2) Direktive 2008/48/ES:

                              (a)

                              Ali je treba člen 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da mora biti znesek dnevnih obresti, ki ga je treba navesti v kreditni pogodbi, mogoče izračunati na podlagi pogodbene posojilne obrestne mere, navedene v pogodbi?

                              (b)

                              Ali je treba člen 10(2)(l) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je treba obrestno mero zamudnih obresti, veljavno ob sklenitvi kreditne pogodbe, sporočiti kot absolutno število ali kot absolutno število navesti vsaj veljavno referenčno obrestno mero (v obravnavani zadevi temeljno obrestno mero v skladu s členom 247 Bürgerliches Gesetzbuch (civilni zakonik, v nadaljevanju: BGB)), na podlagi katere se z upoštevanjem pribitka (v obravnavani zadevi pet odstotnih točk v skladu s členom 288(1), drugi stavek, BGB) ugotovi veljavna obrestna mera zamudnih obresti, in ali je treba potrošnika seznaniti z referenčno obrestno mero (temeljno obrestno mero) in njeno spremenljivostjo?

                              (c)

                              Ali je treba člen 10(2)(t) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da morajo biti v besedilu kreditne pogodbe navedeni bistveni formalni pogoji za uporabo izvensodnih postopkov pritožbe in drugih pravnih sredstev?
                              Če je odgovor vsaj na eno od zgornjih vprašanj od 2(a) do 2(c) pritrdilen:

                              (d)

                              Ali je treba člen 14(1), drugi stavek, točka (b), Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da rok za odstop začne teči le, če so bile informacije v skladu s členom 10(2) Direktive 2008/48/ES podane v celoti in pravilno?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (e)

                              Katera so upoštevna merila za to, da rok za odstop začne teči, kljub temu da informacije niso bile podane v celoti ali pravilno?
                              Če je odgovor na zgornje vprašanje 1(a) in/ali vsaj na eno od vprašanj od 2(a) do 2(c) pritrdilen:

                  3.

                  Glede izgube pravice do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES:

                              (a)

                              Ali se pravica do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES lahko izgubi?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (b)

                              Ali gre pri izgubi za časovno omejitev pravice do odstopa, ki mora biti urejena v parlamentarnem zakonu?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (c)

                              Ali izguba v subjektivnem smislu predpostavlja, da je potrošnik vedel, da njegova pravica do odstopa še vedno obstaja, oziroma da je pri tem, da za to ni vedel, šlo vsaj za njegovo hudo malomarnost?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (d)

                              Ali možnost dajalca kredita, da kreditojemalcu naknadno poda informacije v skladu s členom 14(1), drugi stavek, točka (b), Direktive 2008/48/ES in s tem sproži tek roka za odstop, nasprotuje uporabi pravil o izgubi v skladu z načelom dobre vere?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (e)

                              Ali je to združljivo z ustaljenimi načeli mednarodnega prava, na katera so nemška sodišča vezana v skladu z ustavo?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (f)

                              Kako mora nemški uporabnik prava razrešiti konflikt med zavezujočimi zahtevami mednarodnega prava in zahtevami Sodišča Evropske unije?

                  4.

                  Glede stališča, da gre za zlorabo pravice potrošnika do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES:

                              (a)

                              Ali uveljavljanje pravice do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES lahko pomeni zlorabo?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (b)

                              Ali gre pri tem, ko se izhaja iz zlorabe pravice do odstopa, za omejitev te pravice, ki mora biti urejena v parlamentarnem zakonu?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (c)

                              Ali se pri tem, ko se izhaja iz zlorabe pravice do odstopa, v subjektivnem smislu predpostavlja, da je potrošnik vedel, da njegova pravica do odstopa še vedno obstaja, oziroma da je pri tem, da za to ni vedel, šlo vsaj za njegovo hudo malomarnost?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (d)

                              Ali možnost dajalca kredita, da kreditojemalcu naknadno poda informacije v skladu s členom 14(1), drugi stavek, točka (b), Direktive 2008/48/ES in s tem sproži tek roka za odstop, nasprotuje stališču, da gre za zlorabo pravice do odstopa v skladu z načelom dobre vere?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (e)

                              Ali je to združljivo z ustaljenimi načeli mednarodnega prava, na katera so nemška sodišča vezana v skladu z ustavo?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (f)

                              Kako mora nemški uporabnik prava razrešiti konflikt med zavezujočimi zahtevami mednarodnega prava in zahtevami Sodišča Evropske unije?

         (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).


title: Zadeva C-39/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 26. januarja 2021 – X/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 26. januarja 2021 – X/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-39/21)
      (2021/C 128/24)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: X

         Nasprotna stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vorlagefragen

                  1.

                  Ali je državam članicam ob upoštevanju člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členoma 6 in 53 Listine ter ob upoštevanju člena 15(2)(b) Direktive 2008/115 (1), člena 9(3) Direktive 2013/33 (2) in člena 28(4) Dublinske uredbe (3) dovoljeno sodni postopek, v katerem je mogoče izpodbijati pridržanje, ki so ga odredili organi, urediti tako, da je sodišču prepovedano, da po uradni dolžnosti preuči vse vidike zakonitosti pridržanja, da o njih odloči in, če po uradni dolžnosti ugotovi, da je pridržanje nezakonito, to nezakonito pridržanje takoj odpravi ter odredi takojšnjo izpustitev tujca? Če Sodišče Evropske unije meni, da taka nacionalna ureditev ni združljiva s pravom Unije, ali to pomeni tudi, da mora sodišče, če ga tujec zaprosi za izpustitev, vedno po uradni dolžnosti aktivno in temeljito preučiti vsa upoštevna dejstva in elemente v zvezi z zakonitostjo pridržanja ter o njih odločiti?

                  2.

                  Ali je ob upoštevanju člena 24(2) Listine v povezavi s členom 3, točka 9, Direktive 2008/115, členom 21 Direktive 2013/33 in členom 6 Dublinske uredbe odgovor na prvo vprašanje drugačen, če je tujec, ki so ga organi pridržali, mladoleten?

                  3.

                  Ali iz pravice do učinkovitega pravnega sredstva, kot je zagotovljena s členom 47 Listine v povezavi s členoma 6 in 53 Listine ter ob upoštevanju člena 15(2)(b) Direktive 2008/115, člena 9(3) Direktive 2013/33 in člena 28(4) Dublinske uredbe, izhaja, da mora sodišče katere koli stopnje, kadar tujec od njega zahteva, naj odpravi pridržanje in ga izpusti, v vsaki odločitvi o tej zahtevi zagotoviti zadostno vsebinsko obrazložitev, če je pravno sredstvo sicer vloženo na način, ki je predviden v tej državi članici? Če Sodišče meni, da nacionalna sodna praksa, v skladu s katero zadostuje, da sodišče druge in torej najvišje stopnje izda odločbo brez vsakršne vsebinske obrazložitve v ta namen, ni združljiva s pravom Unije glede na način, na katerega je sicer v tej državi članici urejeno to pravno sredstvo, ali to torej pomeni, da je treba tako pristojnost sodišča, ki odloča na drugi in torej najvišji stopnji v azilnih zadevah in rednih zadevah tujcev – glede na ranljivi položaj tujca, velik pomen postopkov v zvezi s tujci in ugotovitev, da ti postopki, ki se glede pravnega varstva razlikujejo od vseh drugih upravnih postopkov, za tujca določajo enaka skromna procesna jamstva kot postopek v zvezi s pridržanjem – prav tako šteti za nezdružljivo s pravom Unije? Ali je ob upoštevanju člena 24(2) Listine odgovor na ta vprašanja drugačen, če je tujec, ki vloži tožbo zoper odločbo s področja prava tujcev, mladoleten?

         (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98).

         (2)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL 2013, L 180, str. 96).

         (3)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180, str. 31).


title: Zadeva C-45/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ustavno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) 28. januarja 2021 – Banka Slovenije/ Državni zbor Republike Slovenije

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ustavno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) 28. januarja 2021 – Banka Slovenije/ Državni zbor Republike Slovenije
      (Zadeva C-45/21)
      (2021/C 128/25)
      Jezik postopka: slovenščina

         Predložitveno sodišče

      Ustavno sodišče Republike Slovenije

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Banka Slovenije

         Druga stranka v postopku: Državni zbor Republike Slovenije

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  a)

                  Ali je treba 123. člen Pogodbe o delovanju Evropske unije in 21. člen Protokola št. 4 razlagati tako, da prepovedujeta, da bi nacionalna centralna banka, ki je članica Evropskega sistema centralnih bank, iz lastnih sredstev odškodninsko odgovarjala nekdanjim imetnikom izbrisanih finančnih instrumentov, o izbrisu katerih je odločila pri izvrševanju svoje zakonsko dodeljene pristojnosti izrednih ukrepov v javnem interesu zaradi preprečitve ogroženosti stabilnosti finančnega sistema, če se v poznejših sodnih postopkih izkaže, da pri izbrisu ni bilo spoštovano načelo, da ne sme biti noben imetnik finančnega instrumenta zaradi izrednega ukrepa na slabšem, kot če izrednega ukrepa ne bi bilo, če pri tem nacionalna centralna banka odgovarja: (1) za škodo, ki jo je bilo mogoče predvideti iz dejstev in okoliščin, kakršne so bile v času odločanja centralne banke in jih je imela pred očmi ali pa bi jih morala imeti pred očmi centralna banka, in (2) za škodo, ki je posledica ravnanja oseb, ki so pri izvrševanju teh pristojnosti centralne banke delovale na podlagi njenega pooblastila, pri tem pa, upoštevaje dejstva in okoliščine, s katerimi so razpolagale oziroma s katerimi bi morale ob upoštevanju pooblastil razpolagati, niso ravnale kot dober strokovnjak?

                  b)

                  Ali je treba 123. člen Pogodbe o delovanju Evropske unije in 21. člen Protokola št. 4 razlagati tako, da prepovedujeta, da bi nacionalna centralna banka, ki je članica Evropskega sistema centralnih bank, iz lastnih sredstev izplačevala posebna denarna nadomestila delu nekdanjih imetnikov izbrisanih finančnih instrumentov (po kriteriju premoženjskega stanja) zaradi izbrisov, o katerih je odločila pri izvrševanju svoje zakonsko dodeljene pristojnosti izrednih ukrepov v javnem interesu zaradi preprečitve ogroženosti stabilnosti finančnega sistema, pri čemer za upravičenost do nadomestila zadošča, da je bil finančni instrument izbrisan, in ni pomembno, ali je bilo kršeno načelo, da ne sme biti noben imetnik finančnega instrumenta zaradi izrednega ukrepa na slabšem, kot če izrednega ukrepa ne bi bilo?

                  c)

                  Ali je treba 130. člen Pogodbe o delovanju Evropske unije in 7. člen Protokola št. 4 o statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke razlagati tako, da nasprotujeta, da bi bilo nacionalni centralni banki naloženo plačilo odškodnin za škodo, nastalo kot posledica izvrševanja njenih zakonskih pristojnosti, v višini, ki lahko okrni njeno zmožnost za učinkovito opravljanje svojih nalog? Je v tej zvezi za sklep, da je bilo kršeno načelo finančne neodvisnosti nacionalne centralne banke, pomembno, pod kakšnimi zakonskimi pogoji je navedena odgovornost naložena?

                  d)

                  Ali je treba 53. do 62. člen Direktive 2013/36/EU (1) oziroma 44. do 52. člen Direktive 2006/48/ES, (2) ki varujejo zaupnost pri bonitetnem nadzoru bank pridobljenih ali nastalih zaupnih informacij, razlagati tako, da ti direktivi varujeta tudi zaupnost informacij, ki so bile pridobljene ali so nastale pri izvedbi ukrepov, ki so bili namenjeni reševanju bank zaradi zagotavljanja stabilnosti finančnega sistema, ko nevarnosti za solventnost in likvidnost bank ni bilo moč odpraviti z običajnimi ukrepi bonitetnega nadzora, ti ukrepi pa so se šteli za reorganizacijske ukrepe iz Direktive 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij (3)?

                  e)

                  Če je odgovor na vprašanje pod točko d) pozitiven, ali je treba 53. do 62. člen Direktive 2013/36/EU oziroma 44. do 52. člen Direktive 2006/48/ES glede varstva pri bonitetnem nadzoru pridobljenih ali nastalih zaupnih informacij razlagati tako, da je za njihovo varstvo relevantna poznejša Direktiva 2013/36/EU tudi tedaj, ko gre za zaupne informacije, pridobljene ali nastale v času uporabe Direktive 2006/48/ES, če naj bi bile razkrite v času uporabe Direktive 2013/36/EU?

                  f)

                  Če je odgovor na vprašanje pod točko d) pozitiven, ali je prvi odstavek 1. točke 53. člena Direktive 2013/36/EU (in prvi odstavek 1. točke 44. člena Direktive 2006/48/ES, odvisno od odgovora na prejšnje vprašanje) treba razlagati tako, da niso več zaupne informacije, ki so zajete z obveznostjo ohranitve poklicne skrivnosti, informacije, ki jih ima nacionalna centralna banka kot nadzorni organ in ki so v določenem trenutku po svojem nastanku postale javne, oziroma informacije, ki bi lahko bile poslovna skrivnost, vendar so stare pet let ali več in se zato zaradi poteka časa načeloma šteje, da so zgodovinske in da so zato izgubile svojo zaupnost? Je v primeru zgodovinskih informacij, starih pet let ali več, ohranitev statusa zaupnosti odvisna od tega, ali bi bila zaupnost lahko utemeljena iz drugih razlogov, kot pa je poslovni položaj nadziranih bank ali drugih podjetij?

                  g)

                  Če je odgovor na vprašanje pod točko d) pozitiven, ali je tretji odstavek 1. točke 53. člena Direktive 2013/36/EU (in tretji odstavek 1. točke 44. člena Direktive 2006/48/ES, odvisno od odgovora na vprašanje pod točko e)) treba razlagati tako, da dovoljuje avtomatično razkritje zaupnih dokumentov, ki ne zadevajo tretjih oseb, ki bi poskušale rešiti kreditno institucijo, in so pravno relevantni za odločitev sodišča v civilni odškodninski pravdi proti organu, pristojnemu za bonitetni nadzor, še pred začetkom pravdnega postopka vsem potencialnim tožnikom in njihovim pooblaščencem, brez posebnega konkretnega postopka odločanja o upravičenosti razkritja vsakega posameznega dokumenta vsakemu posameznemu upravičencu in brez tehtanja nasprotujočih si interesov v vsakem konkretnem primeru, in to celo, če gre za informacije v zvezi s kreditnimi institucijami, ki niso končale v stečaju ali prisilni likvidaciji, pač pa so bile deležne državne pomoči v postopku, v katerem so bili izbrisani finančni instrumenti delničarjev in podrejenih upnikov kreditnih institucij?

                  h)

                  Če je odgovor na vprašanje pod točko d) pozitiven, ali je drugi odstavek 1. točke 53. člena Direktive 2013/36/EU (in drugi odstavek 1. točke 44. člena Direktive 2006/48/ES, odvisno od odgovora na vprašanje pod točko e)) treba razlagati tako, da dovoljuje vsem dostopno objavo na spletni strani zaupnih dokumentov oziroma njihovih povzetkov, ki ne zadevajo tretjih oseb, ki bi poskušale rešiti kreditno institucijo, in so pravno relevantni za odločitev sodišča v civilni odškodninski pravdi proti organu, pristojnemu za bonitetni nadzor, če gre za informacije v zvezi s kreditnimi institucijami, ki niso končale v stečaju ali prisilni likvidaciji, pač pa so bile deležne državne pomoči v postopku, v katerem so bili izbrisani finančni instrumenti delničarjev in podrejenih upnikov kreditnih institucij, obenem pa je predpisano, da naj bi pri zadevni javni objavi na spletni strani bile prekrite vse zaupne informacije?

         (1)  Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL 2013, L 176, str. 338).

         (2)  Direktiva 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (UL 2006, L 177, str. 1).

         (3)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 15.


title: Zadeva C-51/21: Predlog za sprejetje predhodne odločba, ki ga je vložilo Tallinna Halduskohus (Estonija) 28. januarja 2021 – Aktsiaselts M.V.WOOL/Põllumajandus- ja Toiduamet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločba, ki ga je vložilo Tallinna Halduskohus (Estonija) 28. januarja 2021 – Aktsiaselts M.V.WOOL/Põllumajandus- ja Toiduamet
      (Zadeva C-51/21)
      (2021/C 128/26)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Tallinna Halduskohus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Aktsiaselts M.V.WOOL

         Tožena stranka: Põllumajandus- ja Toiduamet (prej Veterinaar- ja Toiduamet)

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba drugo mikrobiološko merilo „odsotnost v 25 g“, navedeno v členu 3(1) in točki 1.2 tabele iz Priloge I, poglavje 1, k Uredbi št. 2073/2005 (1), ob upoštevanju te uredbe in varovanja javnega zdravja ter ciljev, ki se uresničujejo z uredbama št. 178/2002 (2) in št. 882/2004 (3), razlagati tako, da, če nosilec živilske dejavnosti ni mogel pristojnemu organu zadostno dokazati, da v živilih za neposredno uživanje, ki omogočajo rast L. monocytogenes, razen v živilih, namenjenih dojenčkom in za posebne zdravstvene namene, mejna vrednost 100 cfu/g med rokom uporabnosti ni presežena, tudi za proizvode, dane v promet med rokom uporabnosti, v vsakem primeru velja mikrobiološko merilo „odsotnost v 25 g“?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali je treba drugo mikrobiološko merilo „odsotnost v 25 g“, navedeno v členu 3(1) in točki 1.2 tabele iz Priloge I, poglavje 1, k Uredbi št. 2073/2005, ob upoštevanju te uredbe in varovanja javnega zdravja ter ciljev, ki se uresničujejo z uredbama št. 178/2002 in št. 882/2004, razlagati tako, da ne glede na to, ali nosilec živilske dejavnosti pristojnemu organu lahko zadostno dokaže, da mejna vrednost 100 cfu/g med rokom uporabnosti v živilu ni presežena, za to živilo veljata dve alternativni mikrobiološki merili, in sicer 1. dokler nosilec živilske dejavnosti živila še ni dal v promet, merilo „odsotnost v 25 g“, in 2. ko je nosilec živilske dejavnosti živilo dal v promet, merilo „100 cfu/g“?

         (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2073/2005 z dne 15. novembra 2005 o mikrobioloških merilih za živila (UL 2005, L 338, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).

         (3)  Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 200, popravek v UL 2004, L 191, str. 1).


title: Zadeva C-53/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 28. januarja 2021 – Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL/État belge – SPF Finances

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 28. januarja 2021 – Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL/État belge – SPF Finances
      (Zadeva C-53/21)
      (2021/C 128/28)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Liège

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL

         Nasprotna stranka: État belge – SPF Finances

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da nasprotuje ureditvi ali nacionalni praksi, na podlagi katere so družbe s sedežem v eni državi članici, ki koristijo storitve družb s sedežem v drugi državi članici, zavezane, da izdajo obračunske liste in končna poročila v zvezi s temi izdatki in jih pošljejo finančni upravi, da se izognejo odmeri davka od dohodkov pravnih oseb v višini 100 % ali 50 % od zneskov, ki so jih zaračunale zadnjenavedene družbe, medtem ko take obveznosti nimajo, če koristijo storitve družb rezidentk?


title: Zadeva C-55/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 28. januarja 2021 – Direktor na Agentsia „Mitnitsi“/IMPERIAL TOBACCO BULGARIA EOOD

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 28. januarja 2021 – Direktor na Agentsia „Mitnitsi“/IMPERIAL TOBACCO BULGARIA EOOD
      (Zadeva C-55/21)
      (2021/C 128/29)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven administrativen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj kasacijske pritožbe: Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: IMPERIAL TOBACCO BULGARIA EOOD

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 11 Direktive Sveta 2008/118/ES (1) z dne 16. decembra 2008 in člen 17, prvi odstavek, točka (b), Direktive Sveta 2011/64/EU (2) z dne 21. junija 2011 razlagati tako, da državam članicam nalagata obveznost sprejetja predpisov za vračilo trošarine, vključno s trošarino za tobačne izdelke, ki so bili sproščeni v porabo in uničeni pod carinskim nadzorom?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali se lahko zadevne osebe sklicujejo na neposredni učinek določb direktiv in na načela prava Unije, kadar država članica ni izpolnila svoje obveznosti sprejetja takih predpisov?

                  3.

                  Če je odgovor na prvi dve vprašanji pritrdilen, ali je vračilo plačane trošarine na podlagi neposrednega učinka navedenih določb ob upoštevanju dejanskega stanja, ugotovljenega v obravnavanem primeru, upravičeno zgolj na podlagi zahteve in ne da bi bile izpolnjene druge formale zahteve?

         (1)  Direktiva Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (UL 2009, L 9, str. 12).

         (2)  Direktiva Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke (UL 2011, L 176, str. 24).


title: Zadeva C-56/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litva) 29. januarja 2021 – „ARVI“ ir ko UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litva) 29. januarja 2021 – „ARVI“ ir ko UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Zadeva C-56/21)
      (2021/C 128/30)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica:„ARVI“ ir ko UAB

         Nasprotna stranka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je nacionalna zakonodaja, na podlagi katere ima zavezanec za DDV lahko pravico izbrati obračun DDV za [dobavo] nepremičnine, oproščene DDV, le če se nepremičnina prenese na davčnega zavezanca, ki je v trenutku sklenitve transakcije registriran kot zavezanec za DDV, v skladu s členoma 135 in 137 Direktive o DDV (1) ter načeloma davčne nevtralnosti in učinkovitosti?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je razlaga določb nacionalnega prava, da mora dobavitelj nepremičnine popraviti odbitek DDV za pridobitev prenesene nepremičnine, če je izbral obračun DDV za dobavo nepremičnine in taka izbira ni mogoča v skladu z nacionalnimi zahtevami zaradi enega samega pogoja, torej ker pridobitelj nima statusa registriranega zavezanca za DDV, v skladu z določbami Direktive o DDV, ki urejajo pravico dobavitelja do odbitka DDV in popravka odbitka, ter z načeloma nevtralnosti DDV in učinkovitosti?

                  3.

                  Ali je upravna praksa, na podlagi katere mora v okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, dobavitelj nepremičnine prilagoditi odbitek vstopnega davka za pridobitev/proizvodnjo nepremičnine, ker se transakcija za prodajo navedene nepremičnine šteje za dobavo nepremičnine, oproščene DDV, zaradi neobstoja pravice do izbire obračuna DDV (pridobitelj v trenutku sklenitve transakcije nima identifikacijske številke za DDV), čeprav je v trenutku sklenitve transakcije pridobitelj vložil vlogo za registracijo kot zavezanec za DDV in je bil kot zavezanec za DDV registriran en mesec po tej sklenitvi, v skladu z določbami direktive, ki urejajo pravico dobavitelja do odbitka DDV in popravka odbitka, ter z načelom nevtralnosti DDV? Ali je v takem primeru treba ugotoviti, ali je pridobitelj nepremičnine, ki se je kot zavezanec za DDV registriral po transakciji, dejansko uporabljal pridobljeno nepremičnino za dejavnosti, ki so predmet DDV, in da ni dokazov o goljufiji ali zlorabi?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-61/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) 2. februarja 2021 – JP/Ministre de la Transition écologique, Premier ministre

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) 2. februarja 2021 – JP/Ministre de la Transition écologique, Premier ministre
      (Zadeva C-61/21)
      (2021/C 128/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour administrative d'appel de Versailles

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: JP

         Toženi stranki: Ministre de la Transition écologique, Premier ministre

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba upoštevna pravila prava Evropske unije, ki izhajajo iz člena 13(1) […] (ni prevedeno) in člena 23(1) […] (ni prevedeno) Direktive 2008/50/ES z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (1) razlagati tako, da imajo posamezniki v primeru, da država članica Evropske unije dovolj resno krši obveznosti, ki izhajajo iz teh pravil, pravico, da od zadevne države članice prejmejo povračilo za škodo na njihovem zdravju, ki je v neposredni in gotovi vzročni zvezi s poslabšanjem kakovosti zraka?

                  2.

                  Če lahko na podlagi določb, navedenih zgoraj, dejansko nastane taka pravica do povračila škode na zdravju, kateri pogoji veljajo za nastanek te pravice, zlasti z vidika datuma, glede na katerega je treba presojati obstoj kršitve, ki jo je mogoče pripisati zadevni državi članici?

         (1)  UL 2008, L 152, str. 1.


title: Zadeva C-68/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 3. februarja 2021 – Iveco Orecchia SpA/APAM Esercizio SpA

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 3. februarja 2021 – Iveco Orecchia SpA/APAM Esercizio SpA
      (Zadeva C-68/21)
      (2021/C 128/33)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Iveco Orecchia SpA

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: APAM Esercizio SpA

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je skladno z evropskim pravom – zlasti z določbami Direktive 2007/46/ES (1) (in sicer členi 10, 19 in 28 te direktive […]) ter z načeli enakega obravnavanja in nepristranskosti, spoštovanja konkurence in dobrega upravljanja –, da sme naročnik s posebnim sklicevanjem na dobavo nadomestnih delov za avtobuse na podlagi javnega razpisa, ki se uporabljajo kot javna prevozna sredstva, sprejeti nadomestne dele, predvidene za določeno vozilo, ki jih je izdelal proizvajalec, ki ni proizvajalec vozila, in ki torej niso homologirani skupaj z vozilom, ki se uvrščajo med vrste odobrenih sestavnih delov na podlagi tehničnih predpisov, navedenih v Prilogi IV te direktive (seznam zahtev za ES-homologacijo vozil), in ki so bili ponujeni v ponudbi, vendar niso opremljeni s certifikatom o homologaciji ter ne vsebujejo obvestila o dejanski homologaciji, temveč so ponujeni ob predpostavki, da naj homologacija ne bi bila potrebna, in zato zadostuje zgolj izjava, da je zadevni nadomestni del enakovreden homologiranemu originalnemu nadomestnemu delu, ki jo je izdal ponudnik?

                  2.

                  Ali je skladno z evropskim pravom – in zlasti s členom 3(27) Direktive 2007/46/ES –, da se lahko posamezni konkurent v zvezi z dobavo na podlagi javnega razpisa nadomestnih delov za avtobuse, ki se uporabljajo kot javna prevozna sredstva, sam sebe opredeli kot „proizvajalec“ določenega neoriginalnega nadomestnega dela, namenjenega za določeno vozilo, zlasti kadar ta spada v eno od kategorij nadomestnih delov, odobrenih s tehničnimi predpisi iz Priloge IV (seznam zahtev za ES-homologacijo vozil) k Direktivi 2007/46/ES, ali mora zadevni konkurent dokazati – za vsakega od nadomestnih delov, ki jih ponuja na tak način, in za dokazovanje enakovrednosti s tehničnimi specifikacijami iz razpisa –, da nosi odgovornost pred homologacijskim organom za vse vidike homologacijskega postopka ter za skladnost proizvodnje in zadevne ravni kakovosti ter neposredne izvedbe vsaj nekaterih od faz proizvodnje sestavnega dela, ki je predmet homologacije, v primeru pritrdilnega odgovora pa prav tako navede, na kakšen način je treba predložiti dokaz?

         (1)  Direktiva 2007/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) (UL 2007, L 263, str. 1.).


title: Zadeva C-70/21: Tožba, vložena 3. februarja 2021 – Evropska komisija/Helenska republika

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/27

      Tožba, vložena 3. februarja 2021 – Evropska komisija/Helenska republika
      (Zadeva C-70/21)
      (2021/C 128/34)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Kostantinidis, M. Noll-Ehlers)

         Tožena stranka: Helenska republika

         Predlogi tožeče stranke

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  A)

                  Ugotovi, da Helenska republika s tem:

                              —

                              da je sistematično in trajno presegala mejne vrednosti koncentracije PM10, glede dnevnih mejnih vrednosti na območju/aglomeraciji ΕL0004 Thessaloniki (Solun), ki veljajo od leta 2005, ni izpolnila obveznosti iz člena 13 v povezavi s prilogo XI k Direktivi 2008/50/ES (1);

                              —

                              da ni sprejela, do 11. junija 2010, ukrepe za zagotovitev skladnosti z mejnimi vrednostmi PM10 na območju/aglomeraciji ΕL0004 Thessaloniki, ni izpolnila obveznosti iz člena 23(1) Direktive 2008/50 (v povezavi s prilogo XV, točka A, k navedeni direktivi), in zlasti obveznosti – določene v členu 23(1), drugi odstavek, te direktive – določitve ustreznih ukrepov za zagotovitev, da bi bilo obdobje preseganja čim krajše.

                  B)

                  Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija s prvim tožbenim razlogom poudarja, da Direktiva 2008/50 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo, državam članicam nalaga, da omejijo izpostavljenost prebivalstva delcem (PM10). Komisija meni, da Helenska republika na podlagi letnih poročil o kakovosti zraka, ki jih je predložila, po letu 2005, ko je postala obvezna skladnost z dnevnimi in letnimi mejnimi vrednosti (najprej v skladu s členom 5(1) Direktive 1999/30/EGS, nato v skladu s členom 13 Direktive 2008/50), ni zagotovila skladnosti z dnevnimi mejnimi vrednostmi v aglomeraciji ΕL0004 di Thessaloniki.
      Komisija z drugim tožbenim razlogom poudarja, da člen 23(1), drugi odstavek, Direktive 2008/50 državam članicam v primeru preseganja mejnih vrednosti nalaga jasno in takojšnjo obveznost priprave načrtov za kakovost zraka, ki vključujejo ustrezne ukrepe za to, da bi bilo obdobje preseganja čim krajše. Komisija trdi, da s kršitvijo člena 23(1) Direktive 2008/50 Helenska republika ni pripravila ustreznih načrtov za kakovost zraka kar zadeva aglomeracijo EL0004 Thessaloniki.

         (1)  Direktiva 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (UL 2008, L 152, str. 1).


title: Zadeva C-73/21 P: Pritožba, ki jo je 3. februarja 2021 vložila Química del Nalón SA, nekdanja Industrial Química del Nalón SA, zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 16. decembra 2020 v zadevi T-635/18, Industrial Química del Nalón SA/Komisija

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/28

      Pritožba, ki jo je 3. februarja 2021 vložila Química del Nalón SA, nekdanja Industrial Química del Nalón SA, zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 16. decembra 2020 v zadevi T-635/18, Industrial Química del Nalón SA/Komisija
      (Zadeva C-73/21 P)
      (2021/C 128/35)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Química del Nalón SA, nekdanja Industrial Química del Nalón SA (zastopniki: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, avocat, M. Grunchard, avocate)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Španija, Evropska agencija za kemikalije

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču; in

                  —

                  pridrži odločitev o stroških.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: ugotovitev Splošnega sodišča, da trditev pritožnice, da je Komisija storila očitno napako, ne pomeni nujno tudi trditve, da je Komisija kršila dolžnost skrbnega ravnanja, je s pravnega vidika napačna.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, da je domnevno pravno nejasnost točke 4.1.3.5.5 Priloge I k Uredbi št. 1272/2008 (1) uporabilo kot razlog za zavrnitev pravnega argumenta, ki ga je dejansko podala pritožnica, napačno uporabilo pravo.
      Tretji pritoženi razlog: Splošno sodišče se ni moglo opreti na ugotovitev, da je pravni okvir zapleten, da bi upravičilo to, da Komisija ni upoštevala slabe topnosti CTPHT (smola, premogov katran, visokotemperaturna). Splošno sodišče je v prejšnjem povezanem postopku (zadeva T-689/13 DEP, Bilbaina de Alquitranes SA in drugi/Evropska komisija) dejansko odločilo nasprotno. Ker Splošno sodišče ni navedlo razlogov za drugačno odločitev, je njegova obrazložitev nezadostna in protislovna.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo merilo običajne skrbnosti. S tem, da je ugotovilo, da je Komisija ravnala tako, kot bi ravnala vsaka druga običajno skrbna uprava, je Splošno sodišče za presojo, ali je Komisija ravnala običajno in z dolžno skrbnostjo, uporabilo napačno in neprimerno izhodišče za primerjavo.
      Peti pritožbeni razlog: obrazložitev Splošnega sodišča je nezadostna in protislovna, ker je to sodišče – ne da bi navedlo kakršne koli dokaze in zgolj ob opiranju na sklepne predloge generalnega pravobranilca – ugotovilo, da je Komisija morda imela težave pri odpravi svojih očitnih napak pri presoji, s čimer je nakazalo, da je pristop Komisije opravičljiv.
      Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, da je ugotovilo, da je napake Komisije mogoče opravičiti s sklicevanjem na previdnostno načelo, napačno uporabilo pravo, saj se v skladu z ustaljeno sodno prakso na to načelo ni mogoče sklicevati pri razvrščanju snovi.

         (1)  Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 (UL 2008, L 353, str. 1).


title: Zadeva C-74/21 P: Pritožba, ki jo je 4. februarja 2021 vložila Deza a.s. zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 16. decembra 2020 v zadevi T-638/18, Deza a.s./Komisija

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/29

      Pritožba, ki jo je 4. februarja 2021 vložila Deza a.s. zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 16. decembra 2020 v zadevi T-638/18, Deza a.s./Komisija
      (Zadeva C-74/21 P)
      (2021/C 128/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Deza a.s. (zastopniki: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, avocat, M. Grunchard, avocate)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Španija, Evropska agencija za kemikalije

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču v razsojanje, in

                  —

                  pridrži odločitev o stroških.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je z ugotovitvijo, da trditev pritožnice, v skladu s katero naj bi Komisija storila očitno napako pri presoji, ne pomeni nujno, da je Komisija kršila dolžnost skrbnega ravnanja, napačno uporabilo pravo.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, da je domnevno pravno nejasnost točke 4.1.3.5.5 Priloge I k Uredbi št. 1272/2008 (1) uporabilo kot razlog za zavrnitev dejanske pravne trditve pritožnice, napačno uporabilo pravo.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče se ni moglo opreti na ugotovitev, da je bil pravni okvir zapleten, zato da bi upravičilo neupoštevanje topnosti visokotemperaturne smole, premogovega katrana (v nadaljevanju: CTPHT) s strani Komisije. Splošno sodišče je v prejšnjih s tem povezanih postopkih (zadeva T-689/13 DEP, Bilbaina de Alquitranes SA in drugi/Evropska komisija) celo ugotovilo nasprotno. Ker ni podano nobeno pojasnilo za to drugačno ugotovitev, je obrazložitev Splošnega sodišča nezadostna in protislovna.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo preizkus običajnega skrbnega ravnanja. Z ugotovitvijo, da je Komisija ravnala kot vsak drug ustrezno skrben upravni organ, je uporabilo napačno in neustrezno primerjavo za presojo skrbnega in običajnega ravnanja Komisije.
      Peti pritožbeni razlog: obrazložitev Splošnega sodišča je nezadostna in protislovna v delu, v katerem je to sodišče ugotovilo – ne da bi navedlo kakršen koli dokaz in zgolj sklicujoč se na sklepne predloge generalnega pravobranilca – da je Komisija lahko imela težave pri popravku njene očitne napake pri presoji, s čimer naj bi bil pristop Komisije opravičljiv.
      Šesti tožbeni razlog: Splošno sodišče je z ugotovitvijo, da je napaka Komisije lahko opravičljiva glede na previdnostno načelo, napačno uporabilo pravo, ker se v skladu z ustaljeno sodno prakso na to načelo ni mogoče sklicevati ob uvrščanju snovi.

         (1)  Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 (UL 2008, L 353, str. 1).


title: Zadeva C-75/21 P: Pritožba, ki jo je 3. februarja 2021 vložila Bilbaína de Alquitranes, SA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 16. decembra 2020 v zadevi T-645/18, Bilbaína de Alquitranes SA/Komisija

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/30

      Pritožba, ki jo je 3. februarja 2021 vložila Bilbaína de Alquitranes, SA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 16. decembra 2020 v zadevi T-645/18, Bilbaína de Alquitranes SA/Komisija
      (Zadeva C-75/21 P)
      (2021/C 128/37)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Bilbaína de Alquitranes, SA (zastopniki: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, avocat, M. Grunchard, avocate)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Španija, Evropska agencija za kemikalije

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču; in

                  —

                  pridrži odločitev o stroških.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: ugotovitev Splošnega sodišča, da trditev pritožnice, da je Komisija storila očitno napako, ne pomeni nujno tudi trditve, da je Komisija kršila dolžnost skrbnega ravnanja, je s pravnega vidika napačna.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, da je domnevno pravno nejasnost točke 4.1.3.5.5 Priloge I k Uredbi št. 1272/2008 (1) uporabilo kot razlog za zavrnitev pravnega argumenta, ki ga je dejansko podala pritožnica, napačno uporabilo pravo.
      Tretji pritoženi razlog: Splošno sodišče se ni moglo opreti na ugotovitev, da je pravni okvir zapleten, da bi upravičilo to, da Komisija ni upoštevala slabe topnosti CTPHT (smola, premogov katran, visokotemperaturna). Splošno sodišče je v prejšnjem povezanem postopku (zadeva T-689/13 DEP, Bilbaina de Alquitranes SA in drugi/Evropska komisija) dejansko odločilo nasprotno. Ker Splošno sodišče ni navedlo razlogov za drugačno odločitev, je njegova obrazložitev nezadostna in protislovna.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo merilo običajne skrbnosti. S tem, da je ugotovilo, da je Komisija ravnala tako, kot bi ravnala vsaka druga običajno skrbna uprava, je Splošno sodišče za presojo, ali je Komisija ravnala običajno in z dolžno skrbnostjo, uporabilo napačno in neprimerno izhodišče za primerjavo.
      Peti pritožbeni razlog: obrazložitev Splošnega sodišča je nezadostna in protislovna, ker je to sodišče – ne da bi navedlo kakršne koli dokaze in zgolj ob opiranju na sklepne predloge generalnega pravobranilca – ugotovilo, da je Komisija morda imela težave pri odpravi svojih očitnih napak pri presoji, s čimer je nakazalo, da je pristop Komisije opravičljiv.
      Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, da je ugotovilo, da je napake Komisije mogoče opravičiti s sklicevanjem na previdnostno načelo, napačno uporabilo pravo, saj se v skladu z ustaljeno sodno prakso na to načelo ni mogoče sklicevati pri razvrščanju snovi.

         (1)  Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 (UL 2008, L 353, str. 1).


title: Zadeva T-488/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – XC/Komisija (Javni uslužbenci – Zaposlovanje – Javni natečaj EPSO/AD/338/17 – Odločitev natečajne komisije, da tožeče stranke ne pripusti k naslednji fazi natečaja – Načelo prepovedi diskriminacije na podlagi invalidnosti – Dostop do dokumentov – Zavrnitev prošnje za dostop do vprašanj, postavljenih med preizkusom – Tajnost dela natečajne komisije – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Javni natečaj EPSO/AD/356/18 – Rezervni seznam – Ničnostna tožba – Neobstoj pravnega interesa – Nedopustnost – Odgovornost)

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – XC/Komisija
      (Zadeva T-488/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Javni natečaj EPSO/AD/338/17 - Odločitev natečajne komisije, da tožeče stranke ne pripusti k naslednji fazi natečaja - Načelo prepovedi diskriminacije na podlagi invalidnosti - Dostop do dokumentov - Zavrnitev prošnje za dostop do vprašanj, postavljenih med preizkusom - Tajnost dela natečajne komisije - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Javni natečaj EPSO/AD/356/18 - Rezervni seznam - Ničnostna tožba - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost - Odgovornost)
      (2021/C 128/38)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: XC (zastopnik: C. Bottino, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Spina in L. Vernier, agenta, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije javnega natečaja EPSO/AD/338/17 z dne 4. decembra 2017 o tem, da tožeče stranke ne pripusti k naslednji fazi natečaja, drugič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2018) 3969 z dne 19. junija 2018 v zvezi z dostopom do dokumentov, tretjič, predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti rezervnega seznama javnega natečaja EPSO/AD/356/18, objavljenega 22. maja 2019, in četrtič, predlog na podlagi člena 270 PDEU za povrnitev različne škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  XC se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 270, 12.8.2019.


title: Združene zadeve T-345/19, T-346/19, od T-364/19 do T-366/19, od T-372/19 do T-375/19 in T-385/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – Santini in drugi/Parlament („Pravo institucij – Enotni statut evropskih poslancev – Evropski poslanci, izvoljeni v italijanskih volilnih enotah – Sklep št. 14/2018, ki ga je Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija) sprejel na področju pokojnin – Sprememba zneska pokojnin italijanskih nacionalnih poslancev – Korelacijska sprememba zneska pokojnin nekaterih nekdanjih evropskih poslancev, izvoljenih v Italiji, s strani Evropskega parlamenta – Pristojnost avtorja akta – Obveznost obrazložitve – Pridobljene pravice – Pravna varnost – Legitimna pričakovanja – Lastninska pravica – Sorazmernost – Enako obravnavanje – Nepogodbena odgovornost – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice“)

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – Santini in drugi/Parlament
      (Združene zadeve T-345/19, T-346/19, od T-364/19 do T-366/19, od T-372/19 do T-375/19 in T-385/19) (1)

      („Pravo institucij - Enotni statut evropskih poslancev - Evropski poslanci, izvoljeni v italijanskih volilnih enotah - Sklep št. 14/2018, ki ga je Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija) sprejel na področju pokojnin - Sprememba zneska pokojnin italijanskih nacionalnih poslancev - Korelacijska sprememba zneska pokojnin nekaterih nekdanjih evropskih poslancev, izvoljenih v Italiji, s strani Evropskega parlamenta - Pristojnost avtorja akta - Obveznost obrazložitve - Pridobljene pravice - Pravna varnost - Legitimna pričakovanja - Lastninska pravica - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Nepogodbena odgovornost - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice“)
      (2021/C 128/39)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Giacomo Santini (Trento, Italija) in devet drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k sodbi (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in S. Alves, agenta)

         Predmet

      Na eni strani, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sporočil z dne 11. aprila 2019, in v zvezi s tožečo stranko v zadevi T-375/19 sporočila z dne 8. maja 2019, ki jih je za vsako od tožečih strank sprejel Parlament, in se nanašajo na prilagoditev zneska pokojnin, do katerih so tožeče stranke upravičene po začetku veljavnosti sklepa št. 14/2018 Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice), in na drugi strani, predlog na podlagi člena 268 PDEU, ki se nanaša na povrnitev škode, ki naj bi domnevno nastala tožečim strankam zaradi sprejetja teh aktov.

         Izrek

                  1.

                  Tožbe se zavrnejo.

                  2.

                  Giacomo Santini in druge tožeče stranke, katerih imena so v prilogi, poleg svojih stroškov nosijo stroške Evropskega parlamenta.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Zadeva T-519/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – Forte/Parlament (Pravo institucij – Enotni statut evropskih poslancev – Evropski poslanci, izvoljeni v italijanskih volilnih enotah – Sklep št. 14/2018, ki ga je Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija) sprejel na področju pokojnin – Sprememba zneska pokojnin italijanskih nacionalnih poslancev – Korelacijska sprememba zneska pokojnin nekaterih nekdanjih evropskih poslancev, izvoljenih v Italiji, s strani Evropskega parlamenta – Pristojnost avtorja akta – Obveznost obrazložitve – Pridobljene pravice – Pravna varnost – Legitimna pričakovanja – Lastninska pravica – Sorazmernost – Enako obravnavanje)

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – Forte/Parlament
      (Zadeva T-519/19) (1)

      (Pravo institucij - Enotni statut evropskih poslancev - Evropski poslanci, izvoljeni v italijanskih volilnih enotah - Sklep št. 14/2018, ki ga je Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija) sprejel na področju pokojnin - Sprememba zneska pokojnin italijanskih nacionalnih poslancev - Korelacijska sprememba zneska pokojnin nekaterih nekdanjih evropskih poslancev, izvoljenih v Italiji, s strani Evropskega parlamenta - Pristojnost avtorja akta - Obveznost obrazložitve - Pridobljene pravice - Pravna varnost - Legitimna pričakovanja - Lastninska pravica - Sorazmernost - Enako obravnavanje)
      (2021/C 128/40)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Mario Forte (Neapelj, Italija) (zastopnika: C. Forte in G. Forte, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in S. Alves, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sporočila z dne 11. junija 2019, ki ga je pripravil Parlament in ki se nanaša na prilagoditev zneska pokojnine, do katere je tožeča stranka upravičena po 1. januarju 2019, ko je začel veljati sklep št. 14/2018 Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Mario Forte nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Evropskega parlamenta.

         (1)  UL C 305, 9.9.2019.


title: Zadeva T-578/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – Sophia Group/Parlament (Javna naročila storitev – Postopek zbiranja ponudb – Zagotavljanje storitev službe za pomoč uporabnikom za stavbe – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Dodelitev javnega naročila drugemu ponudniku – Merila za izbiro – Merila za dodelitev – Ekonomsko najugodnejša ponudba – Uporaba oznak in potrdil pri določanju meril za dodelitev – Obveznost obrazložitve)

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – Sophia Group/Parlament
      (Zadeva T-578/19) (1)

      (Javna naročila storitev - Postopek zbiranja ponudb - Zagotavljanje storitev službe za pomoč uporabnikom za stavbe - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Dodelitev javnega naročila drugemu ponudniku - Merila za izbiro - Merila za dodelitev - Ekonomsko najugodnejša ponudba - Uporaba oznak in potrdil pri določanju meril za dodelitev - Obveznost obrazložitve)
      (2021/C 128/41)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sophia Group (Saint-Josse-ten-Noode, Belgija) (zastopnika: Y. Schneider in C.-H. de la Vallée Poussin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: L. Tapper Brandberg in B. Simon, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta z dne 30. julija 2019, s katerim je bil sklop 1 javnega naročila za „zagotavljanje storitev službe za pomoč uporabnikom (HelpDesk) za stavbe“ (razpis za zbiranje ponudb št. 06A 0010/2019/M011) dodeljen nekemu drugemu ponudniku.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Sophia Group se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 363, 28.10.2019.


title: Zadeva T-821/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – Herlyn in Beck/EUIPO – Brillux (B.home) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije B.home – Prejšnja besedna mednarodna znamka B-Wohnen – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – Herlyn in Beck/EUIPO – Brillux (B.home)
      (Zadeva T-821/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije B.home - Prejšnja besedna mednarodna znamka B-Wohnen - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 128/42)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Sonja Herlyn (Grünwald, Nemčija) in Christian Beck (Grünwald) (zastopnik: H. Hofmann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Nemčija) (zastopnik: R. Schiffer, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. septembra 2019 (zadeva R 373/2019-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med, na eni strani družbo Brillux in na drugi strani S. Herlyn in C. Beck.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  S. Herlyn in C. Becku se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 27, 27.1.2020.


title: Zadeva T-117/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – MKR Design (PANTHÉ) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije PANTHÉ – Prejšnja nacionalna besedna in figurativna znamka PANTHER in prejšnja figurativna znamka Evropske unije P PANTHER – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke)

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – MKR Design (PANTHÉ)
      (Zadeva T-117/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije PANTHÉ - Prejšnja nacionalna besedna in figurativna znamka PANTHER in prejšnja figurativna znamka Evropske unije P PANTHER - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke)
      (2021/C 128/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: J. L. Rivas Zurdo, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: MKR Design Srl (Milano, Italija) (zastopnik: G. Dragotti, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. decembra 2019 (zadeva R 378/2019-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama El Corte Inglés in MKR Design.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi El Corte Inglés, SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 129, 20.4.2020.


title: Zadeva T-776/20: Tožba, vložena 29. decembra 2020 – Stockdale/Svet in drugi

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/36

      Tožba, vložena 29. decembra 2020 – Stockdale/Svet in drugi
      (Zadeva T-776/20)
      (2021/C 128/44)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Robert Stockdale (Bristol, Združeno kraljestvo) (zastopnik: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožene stranke: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska služba za zunanje delovanje, posebni predstavnik Evropske unije v Bosni in Hercegovini

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      primarno:

                  —

                  odločbo o odpovedi delovnega razmerja razglasi za nezakonito;

                  —

                  glede pravic, ki izhajajo iz pogodbe zasebnega prava,:

                              —

                              transformira pogodbeno razmerje v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas;

                              —

                              ugotovi, da je bila tožeča stranka diskriminirana v zvezi z navajanim razlogom za odpoved delovnega razmerja in zato toženim strankam naloži plačilo 10 000 EUR iz naslova psihološke škode, ocenjene ex aequo et bono;

                              —

                              ugotovi, da so tožene stranke kršile svoje pogodbene obveznosti in zlasti obveznost vročitve predhodnega veljavnega obvestila v okviru odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas;

                              —

                              razsodi, da je bila tožeča stranka predmet neenakega in nezakonitega obravnavanja in zato toženim strankam naloži, naj jo pozovejo na delo, ali, podredno, naj ji plačajo odškodnino, ocenjeno na podlagi izgube prihodka od izvrševanja pogodbe o zaposlitvi, če bi ta tekla do datuma svojega predvidnega izteka;

                              —

                              posledično, toženim strankam naloži, naj tožeči stranki plačajo odškodnino za nezakonito odpoved delovnega razmerja (unfair dismissal), ki se določi naknadno in ki začasno ex aequo et bono znaša 393 850,08 EUR;

                              —

                              toženim strankam naloži plačilo obresti od prej navedenih zneskov;

                  —

                  glede drugih pravic, ki temeljijo na diskriminatorni obravnavi tožeče stranke glede na druge uslužbence Evropske unije:

                              —

                              ugotovi, da bi morala ena od treh prvotoženih strank tožečo stranko zaposliti kot začasnega uslužbenca in da so tri prvotožene stranke tožečo stranko brez objektivne utemeljitve diskriminatorno obravnavale glede njene plače, pokojninskih pravic in pripadajočih ugodnosti ter glede jamstva kasnejše zaposlitve;

                              —

                              trem prvotoženim strankam naloži, naj tožeči stranki plačajo odškodnino za izgubo plače, pokojnine, dodatkov in ugodnosti, ki je nastala zaradi kršitev prava Skupnosti, na katere se nanaša ta tožba;

                              —

                              jim naloži, naj ji na te zneske plačajo obresti;

                              —

                              strankam določi rok za določitev te odškodnine ob upoštevanju plačilnega razreda in stopnje, v okviru katerega bi morala biti tožeča stranka zaposlena, povprečnega povečanja plače, razvoja njene kariere, dodatkov, ki bi jih morala prejeti iz naslova teh pogodb o zaposlitvi začasnega uslužbenca, in primerjati dobljene rezultate s plačilom, ki ga je tožeča stranka dejansko prejela;

                  —

                  toženim strankam naloži plačilo stroškov.

            podredno:

                  —

                  institucijam naloži, naj tožeči stranki plačajo odškodnino iz naslova nepogodbene odgovornosti zaradi nespoštovanja njenih temeljnih pravic v višini zneska, ki je začasno ex aequo et bono določen na 400 000 EUR.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: pogodbena in nepogodbena odgovornost toženih strank zaradi:

                              —

                              kršitve materialnega prava, ki se uporablja za pogodbo tožeče stranke;

                              —

                              diskriminacije v okviru odločbe o odpovedi delovnega razmerja na podlagi njenega državljanstva in neenakega obravnavanja v okviru postopka odpovedi delovnega razmerja kot Britanca v Evropski uniji ter kršitve pravice do izjave;

                              —

                              zlorabe pravic zaradi veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas in kršitve načela sorazmernosti ter kršitve načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije;

                              —

                              pravne negotovosti in kršitve pravice do dobrega upravljanja, kršitve Evropskega kodeksa dobrega ravnanja javnih uslužbencev in kršitve pravice do prostega gibanja delavcev.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nezakonitost odločbe o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke. Ta tožbeni razlog obsega dva očitka.

                              —

                              Prvi očitek je kršitev prava, ki se uporablja za njeno pogodbo o zaposlitvi (opredelitev pogodbe, pravila glede odpuščanja, neenako obravnavanje glede na druge britanske uslužbence, ki delajo za Unijo, itd.). Podredno, tožeča stranka navaja, da so to ista načela, določena v instrumentih prava Unije, ki se uporabljajo, zato da se pride do enakih rezultatov.

                              —

                              Drugi očitek je obstoj diskriminacije med delavci v institucijah, zlasti glede pravic, priznanih začasnim uslužbencem (neplačilo različnih dodatkov, kotizacije v pokojninski sklad, povračilo stroškov, itd.).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: obstoj nepogodbene odgovornosti institucij Evropske unije, ki jo tožeča stranka uveljavlja, če bi se njeni predlogi, povezani s pogodbeno odgovornostjo toženih strank, šteli za nedopustne ali neutemeljene.


title: Zadeva T-20/21: Tožba, vložena 17. januarja 2021 – VI/Komisija

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/38

      Tožba, vložena 17. januarja 2021 – VI/Komisija
      (Zadeva T-20/21)
      (2021/C 128/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: VI (zastopniki: G. Pandey, D. Rovetta in V. Villante, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep Evropskega urada za izbor osebja (EPSO) z dne 7. oktobra 2020, ki ga je tožeča stranka prejela 7. oktobra 2020 in s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, vložena 27. maja 2020, vključno z zavrnitvijo njenega odškodninskega zahtevka za 50 000 EUR;

                  —

                  razglasi za ničen sklep EPSO/natečajne komisije z dne 27. februarja 2020 o zavrnitvi predloga tožeče stranke za ponovni preizkus odločbe natečajne komisije o njeni nepripustitvi k naslednji fazi natečaja;

                  —

                  razglasi za ničen sklep EPSO/natečajne komisije z dne 26. junija 2019, da se tožeča stranka ne vpiše na rezervni seznam za namene natečaja EPSO/AD/363/18 (AD7) – Upravni uslužbenci na področju carin;

                  —

                  razglasi za ničen Razpis javnega natečaja EPSO/AD/363/18 – Upravni uslužbenci (AD 7) – Upravni uslužbenci na področju carin, objavljen 11. oktobra 2018 (1), in v celoti rezervni seznam in imena kandidatov, ki so bili na ta seznam uvrščeni na podlagi prej navedenega natečaja;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo odškodnine v višini 70 000 EUR za škodo, nastalo zaradi zgoraj navedenih nezakonitih izpodbijanih sklepov;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji delovnih izkušenj tožeče stranke – neobravnavanje zahteve v skladu s členom 90(1) Kadrovskih predpisov – zloraba pooblastil natečajne komisije in kršitev člena 27 Kadrovskih predpisov zaradi očitno neustrezne izbire člana komisije za razgovor s tožečo stranko – neustrezna obravnava odgovorov tožeče stranke na vprašanja – kršitev obveznosti izvedbe primerjalnega in objektivnega ocenjevanja kandidatov ter kršitev načel enakega obravnavanja in enakih možnosti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: neustrezna obravnava odgovorov tožeče stranke na vprašanja člana natečajne komisije – kršitev Priloge I, točka 1, in Priloge II, točka 2, k Razpisu natečaja – očitna napaka pri presoji odgovorov tožeče stranke.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in člena 296 PDEU.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: nestalnost sestave natečajne komisije med ustnimi testi natečaja – pomanjkanje zadostnih usklajevalnih ukrepov, ki bi zagotovili dosledno in objektivno ocenjevanje, enake možnosti in enako obravnavanje kandidatov.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev členov 1, 2, 3 in 4 Uredbe št. 1 iz leta 1958 (2) – kršitev členov 1d in 28 Kadrovskih predpisov ter člena 1(1)(f) Priloge III h Kadrovskim predpisom – kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

         (1)  UL 2018, C 368A, str. 1.

         (2)  Uredba št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1 str. 3), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 517/2013 z dne 13. maja 2013 o prilagoditvi nekaterih uredb ter odločb in sklepov na področjih prostega pretoka blaga, prostega gibanja oseb, prava družb, politike konkurence, kmetijstva, varnosti hrane, veterinarske in fitosanitarne politike, prometne politike, energetike, obdavčitve, statistike, vseevropskih omrežij, pravosodja in temeljnih pravic, pravice, svobode in varnosti, okolja, carinske unije, zunanjih odnosov, zunanje, varnostne in obrambne politike ter institucij zaradi pristopa Republike Hrvaške (UL 2013, L 158, str. 1).


title: Zadeva T-22/21: Tožba, vložena 14. januarja 2021 – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior/Komisija

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/39

      Tožba, vložena 14. januarja 2021 – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior/Komisija
      (Zadeva T-22/21)
      (2021/C 128/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior, SL (Madrid, Španija) (zastopnika: D. Luff in R. Sciaudone, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  dopis Evropske komisije z dne 4. novembra 2020 (ref. Ares(2020)6365704) o likvidaciji finančnega jamstva, na katero se je sklicevalo turško ministrstvo za znanost, industrijo in tehnologijo – generalni direktorat za EU in zunanje zadeve – direktorat za finančne programe EU, razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja, nepristranskosti, enakosti orožij in člena 78 Finančne uredbe (1).

                              —

                              Trdi se, da Komisija ni preverila odločitve o likvidaciji jamstva, ki so ga sprejeli turški organi. Komisija je namreč turške organe pozvala, naj odločitev preverijo sami. To ravnanje pomeni kršitev člena 78 Finančne uredbe v povezavi s členi 80, 81 in 82 Delegirane uredbe (2). V skladu s temi določbami mora odredbodajalec Unije osebno preverjati dokumente.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da z izpodbijano odločitvijo niso bile zagotovljene zadostne informacije, da bi lahko preverila, ali je ta akt utemeljen ali pa vsebuje napako, zaradi katere bi lahko izpodbijala njegovo zakonitost pred sodiščem Unije, in drugič, da bi to sodišče lahko nadzorovalo zakonitost tega akta.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave.

                              —

                              Trdi se, da tožeča stranka ni sodelovala v upravnem postopku, ki ga je Komisija vodila, da bi odločila, ali bo evropski delegaciji v Ankari naročila, naj sopodpiše likvidacijo jamstva.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila načelo sorazmernosti, ker ni uravnotežila zahteve naročnika in zneskov, dolgovanih tožeči stranki.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji pogojev za likvidacijo jamstva.

                              —

                              Trdi se, da je bila z izpodbijano odločitvijo storjena očitna napaka pri presoji pogojev, ki so vsi povezani z domnevno kršitvijo naročila storitev in se uporabljajo za likvidacijo jamstva.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL 2012, L 362, p. 1).


title: Zadeva T-30/21: Tožba, vložena 21. januarja 2021 – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO COUTURE)

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/40

      Tožba, vložena 21. januarja 2021 – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO COUTURE)
      (Zadeva T-30/21)
      (2021/C 128/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: L’Oréal (Clichy, Francija) (zastopnika: M. Treis in E. Strobel, odvetnika)

         Tožeča stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugalska)

         Podatki o postopku pri EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije SO COUTURE – zahteva za registracijo št. 12194 015

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 3. novembra 2020 v zadevi R 158/2016-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO in intervenientki naloži, da nosita stroške tega pritožbenega postopka.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta pri splošni presoji in presoji o verjetnosti zmede.


title: Zadeva T-49/21: Tožba, vložena 21. januarja 2021 – PZ/Komisija

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/41

      Tožba, vložena 21. januarja 2021 – PZ/Komisija
      (Zadeva T-49/21)
      (2021/C 128/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: PZ (zastopnika: S. Rodrigues in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ocenjevalno poročilo za leto 2019, ki zajema obdobje od 1. januarja do 31. decembra 31. decembra 2019, ki je bilo tožeči stranki vročeno 19. februarja 2020, razglasi za nično;

                  —

                  poleg tega, in če je to potrebno, za nično razglasi odločbo z dne 23. oktobra 2020 (ki je bila tožeči stranki vročena 30. oktobra 2020) o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 26. junija 2020 ter

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka naj bi storila očitno napako pri presoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka naj bi kršila obveznost obrazložitve

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev njene pravice do izjave.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: neobstoj neodvisnosti ocenjevalca.


title: Zadeva T-52/21: Tožba, vložena 25. januarja 2021 – ClientEarth/Komisija

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/41

      Tožba, vložena 25. januarja 2021 – ClientEarth/Komisija
      (Zadeva T-52/21)
      (2021/C 128/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ClientEarth AISBL (Bruselj, Belgija) (zastopnik: O. Brouwer, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe, ki je posledica molka tožene stranke, z dne 16. novembra 2020 o zavrnitvi dostopa do nekaterih zaprošenih dokumentov v zvezi z nadzorom ribištva v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 (1) in Uredbo (ES) št. 1367/2006 (2);

                  —

                  naloži plačilo stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka s tem, da tožeči stranki v rokih za obravnavanje potrdilne prošnje, ki sta določena v členu 8(1) in (2) Uredbe št. 1049/2001, ni poslala izrecne odločbe v zvezi z njeno prošnjo za dostop, z molkom zavrnila dostop v smislu člena 8(3) te uredbe. Ta zavrnilna odločba, ki je posledica molka, ni bila obrazložena, zato tožeča stranka trdi, da jo je treba razglasiti za nično, ker je Komisija kršila obveznost obrazložitve na podlagi člena 8(1) Uredbe št. 1049/2001, člena 41(2), tretja alinea, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 296 PDEU.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43).

         (2)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).


title: Zadeva T-92/21: Tožba, vložena 12. februarja 2021 – Darment/Komisija

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/43

      Tožba, vložena 12. februarja 2021 – Darment/Komisija
      (Zadeva T-92/21)
      (2021/C 128/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Darment Oy (Helsinki, Finska) (zastopnik: C. Ginter, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep tožene stranke o znižanju kvote, dodeljene tožeči stranki za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg za leto 2021, o katerem je bila tožeča stranka obveščena prek sistema portala F-Gas tožene stranke 15. decembra 2020 in z elektronskim sporočilom z dne 12. januarja 2021, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila člen 266 PDEU, ker je tožeči stranki naložila sankcijo, čeprav je Splošno sodišče sklep tožene stranke, s katerim je ta ugotovila, da je tožeča stranka leta 2017 presegla svojo kvoto za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg, in ji naložila sankcijo, razglasilo za ničen.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila člen 25(2) Uredbe (EU) št. 517/2014 (1) v povezavi s členom 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker je še naprej nalagala sankcije tožeči stranki.

         (1)  Uredba (EU) št. 517/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o fluoriranih toplogrednih plinih in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 842/2006 (UL 2014, L 150, str. 195).


title: Zadeva T-103/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Boshab/Svet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/44

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Boshab/Svet
      (Zadeva T-103/21)
      (2021/C 128/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Évariste Boshab (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme in T. Payan, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Sveta (SZVP) 2020/2033 z dne 10. decembra 2020 razglasi za ničen v delu, v katerem je tožeča stranka ohranjena pod številko 6 Priloge k temu sklepu;

                  —

                  Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/2021 z dne 10. decembra 2020 razglasi za nično v delu, v katerem je tožeča stranka ohranjena pod številko 6 Priloge I k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice tožeče stranke do obrambe. Tožeča stranka navaja več očitkov v zvezi s kršitvijo pravice do obrambe med postopki, na podlagi katerih je Svet sprejel in podaljšal omejevalne ukrepe zoper njo, zlasti pa zatrjuje kršitev pravice do izjave pod sprejemljivimi pogoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ker je Svet ugotovil, da je tožeča stranka vpletena pri dejanjih, ki pomenijo hude kršitve človekovih pravic v Demokratični republiki Kongo. Tožeča stranka graja okoliščine pregleda pred podaljšanjem omejevalnih ukrepov zoper njo in izpodbija kakršno koli trenutno vpletenost pri dejanskem stanju, na katerem temelji odločitev o njeni vključitvi na seznam oseb, na katere se nanaša Sklep Sveta 2010/788/SZVP z dne 20. decembra 2010 o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo in razveljavitvi Skupnega stališča 2008/369/SZVP (UL 2010, L 336, str. 30).


title: Zadeva T-104/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Kande Mupompa/Svet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/44

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Kande Mupompa/Svet
      (Zadeva T-104/21)
      (2021/C 128/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Alex Kande Mupompa (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme in T. Payan, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Sveta (PESC) 2020/2033 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njim ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 7 priloge k temu sklepu;

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/2021 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njo ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 7 priloge k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, ki sta navedena v zadevi T-103/21, Boshab/Svet.


title: Zadeva T-105/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Kanyama/Svet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/45

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Kanyama/Svet
      (Zadeva T-105/21)
      (2021/C 128/54)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Célestin Kanyama (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme in T. Payan, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Sveta (PESC) 2020/2033 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njim ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 4 priloge k temu sklepu;

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/2021 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njo ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 4 priloge k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, ki sta navedena v zadevi T-103/21, Boshab/Svet.


title: Zadeva T-106/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Kazembe Musonda/Svet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/45

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Kazembe Musonda/Svet
      (Zadeva T-106/21)
      (2021/C 128/55)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme in T. Payan, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Sveta (PESC) 2020/2033 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njim ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 8 priloge k temu sklepu;

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/2021 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njo ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 8 priloge k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, ki sta navedena v zadevi T-103/21, Boshab/Svet.


title: Zadeva T-107/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Amisi Kumba/Svet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/46

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Amisi Kumba/Svet
      (Zadeva T-107/21)
      (2021/C 128/56)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Gabriel Amisi Kumba (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme in T. Payan, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Sveta (PESC) 2020/2033 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njim ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 2 priloge k temu sklepu;

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/2021 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njo ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 2 priloge k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, ki sta navedena v zadevi T-103/21, Boshab/Svet.


title: Zadeva T-108/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Ilunga Luyoyo/Svet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/46

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Ilunga Luyoyo/Svet
      (Zadeva T-108/21)
      (2021/C 128/57)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme in T. Payan, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Sveta (PESC) 2020/2033 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njim ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 3 priloge k temu sklepu;

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/2021 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njo ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 3 priloge k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, ki sta navedena v zadevi T-103/21, Boshab/Svet.


title: Zadeva T-109/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Mutondo/Svet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/47

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Mutondo/Svet
      (Zadeva T-109/21)
      (2021/C 128/58)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kalev Mutondo (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme in T. Payan, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Sveta (PESC) 2020/2033 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njim ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 11 priloge k temu sklepu;

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/2021 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njo ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 11 priloge k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, ki sta navedena v zadevi T-103/21, Boshab/Svet.


title: Zadeva T-110/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Kampete/Svet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/47

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Kampete/Svet
      (Zadeva T-110/21)
      (2021/C 128/59)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ilunga Kampete (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme in T. Payan, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Sveta (PESC) 2020/2033 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njim ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 1 priloge k temu sklepu;

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/2021 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njo ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 1 priloge k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, ki sta navedena v zadevi T-103/21, Boshab/Svet.


title: Zadeva T-112/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Numbi/Svet

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/48

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Numbi/Svet
      (Zadeva T-112/21)
      (2021/C 128/60)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: John Numbi (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme in T. Payan, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Sveta (PESC) 2020/2033 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njim ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 5 priloge k temu sklepu;

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/2021 z dne 10. decembra 2020 v delu, v katerem se z njo ohranja navedba imena tožeče stranke v točki 5 priloge k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, ki sta navedena v zadevi T-103/21, Boshab/Svet.


title: Zadeva T-113/21: Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Team Beverage/EUIPO (Beverage Analytics)

text:
               12.4.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/48

      Tožba, vložena 19. februarja 2021 – Team Beverage/EUIPO (Beverage Analytics)
      (Zadeva T-113/21)
      (2021/C 128/61)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Team Beverage AG (Bremen, Nemčija) (zastopniki: O. Spieker, A. Schönfleisch in N. Willich, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije Beverage Analytics – Registracija št. 18101437

         Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. decembra 2020 v zadevi R 727/2020-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper odločbo tožene stranke z dne 21. februarja 2020;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 7(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.