title: Zadeva T-75/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Nu Air Polska/Komisija (Damping — Uvoz določenih kompresorjev s poreklom iz Kitajske — Delna zavrnitev vračila plačanih protidampinških dajatev — Določitev izvozne cene — Odštetje protidampinških dajatev — Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Nu Air Polska/Komisija
   (Zadeva T-75/12) (1)

   ((Damping - Uvoz določenih kompresorjev s poreklom iz Kitajske - Delna zavrnitev vračila plačanih protidampinških dajatev - Določitev izvozne cene - Odštetje protidampinških dajatev - Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti))
   (2016/C 048/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nu Air Polska sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnika: R. MacLean, solicitor, in A. Bochon, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz in T. Maxian Rusche, agenti)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti odločb Komisije K (2011) 8826 final, C (2011) 8803 final in K (2011) 8801 final z dne 6. decembra 2011, ki se nanašajo na prošnje za vračilo plačanih protidampinških dajatev, plačanih na uvoz določenih kompresorjev s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, in če bi Splošno sodišče te odločbe razglasilo za nične, ohranitev učinkov navedenih odločb dokler Komisija ne sprejme potrebnih ukrepov za uskladitev s sodbo Splošnega sodišča v tej zadevi.

      Izrek

               1.

               Člen 1 odločb Komisije K (2011) 8826 final, C (2011) 8803 final in K (2011) 8801 final z dne 6. decembra 2011 o prošnjah za vračilo plačanih protidampinških dajatev, plačanih na uvoz določenih kompresorjev s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, se razglasi za ničen v delu, v katerem družbi Nu Air Polska sp. z o.o. ne zagotavlja vračila protidampinških dajatev, ki so bile neutemeljeno plačane preko zneskov, navedenih v njih.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Zadeva T-368/05: Tožba, vložena  26. septembra 2005  — Avstrija proti Komisiji

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/34

         Tožba, vložena 26. septembra 2005 — Avstrija proti Komisiji
   (Zadeva T-368/05)
   (2005/C 296/71)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Republika Avstrija (zastopnik: H. Dossi)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe Komisije K(2005)2685 z dne 15.7.2005 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelek za jamstva, iz financiranja Skupnosti in
               naložitev plačila stroškov postopka Komisiji;

               —

               podredno, razglasitev ničnosti Odločbe Komisije K(2005)2685 z dne 15.7.2005 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelek za jamstva, iz financiranja Skupnosti, v delu, v katerem se nanaša na izračun ter višino finančnega popravka in
               naložitev plačila stroškov postopka Komisiji;

               —

               podredno, razglasitev ničnosti Odločbe Komisije K(2005)2685 z dne 15.7.2005 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelek za jamstva, iz financiranja Skupnosti, v delu, v katerem se nanaša na financiranje odhodkov akreditirane plačilne službe Agrarmarkt Austria (Kmetijski trg Avstrija) v sektorju živalskih premij za pokrajini Steiermark (Štajerska) in Kärnten (Koroška); nadalje podredno, razglasitev ničnosti odločbe v zvezi s Steiermark in Kärnten v delu, v katerem se nanaša na izračun ter višino finančnega popravka in
               naložitev plačila stroškov postopka Komisiji;

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V izpodbijani odločbi je Komisija iz financiranja Skupnosti izključila izdatke, ki so podrobneje opredeljeni v prilogi te odločbe, zaradi njihove neskladnosti s predpisi Skupnosti.
   Tožeča stranka se v svoji tožbi opira na dva tožbena razloga. Na prvem mestu trdi, da je tožena stranka pri izdaji odločbe kršila ES in pravne predpise za njeno izvajanje. Posebej graja s tem v zvezi kršitev člena 5(2)(c) Uredbe (EGS) št. 729/70 (1), kot tudi člena 7(4) Uredbe (ES) št. 1258/1999 (2), saj naj bi bil finančni popravek v breme Republike Avstrije dopusten le, če Republika Avstrija ne bi izpolnila svojih obveznosti do Skupnosti v zvezi z nadzorom nad odhodki EKUJS in bi to povzročilo finančne učinke za EKUJS. Ti dve kumulativni predpostavki, kot navaja Republika Avstrija, v obravnavanem primeru, naj ne bi bili izpolnjeni. Poleg tega Komisija z izpodbijano odločbo krši obveznost lojalnosti Komisije do držav članic, ki izhaja iz člena 10 ES.
   Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev bistvenih obličnostnih predpisov. Tožeča stranka meni, da Komisija v izpodbijani odločbi v bistvenih točkah ni izpolnila svoje obveznosti obrazložitve in se je v trditvah, ki so podlaga njeni odločbi, oprla na ugotovitve, ki temeljijo na pomanjkljivi ugotovitvi dejstev.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 729/1970 z dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske politike.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike.


title: Zadeva T-335/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2015 – BT Limited Belgian Branch/Komisija

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2015 – BT Limited Belgian Branch/Komisija
   (Zadeva T-335/13) (1)

   (2016/C 078/48)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 245. 24.8.2013.


title: Zadeva C-452/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno Kraljestvo) – The Queen, na zahtevo: Synthon BV proti Licensing Authority of the Department of Health (Zakonik Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini – Dovoljenje za promet – Bistveno podobna zdravila – Skrajšani postopek – Postopek medsebojnega priznanja – Razlogi za zavrnitev – Odgovornost države članice – Resna kršitev prava Skupnosti)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno Kraljestvo) – The Queen, na zahtevo: Synthon BV proti Licensing Authority of the Department of Health
   (Zadeva C-452/06) (1)

   (Zakonik Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini - Dovoljenje za promet - Bistveno podobna zdravila - Skrajšani postopek - Postopek medsebojnega priznanja - Razlogi za zavrnitev - Odgovornost države članice - Resna kršitev prava Skupnosti)
   (2008/C 313/05)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Synthon BV

      Toženi stranki: Licensing Authority of the Department of Health

      ob udeležbi: SmithKline Beecham plc
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Razlaga členov 8, 10(1)(a)(iii) in 28 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/83/ES z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67) – Skrajšan postopek za pridobitev dovoljenja za promet – Zavrnitev sprejema vloge za priznanje dovoljenja za promet z zdravilom, ki ga je odobrila druga država članica – Obveznost priznanja dovoljenja, ki ga je izdala referenčna država članica, razen če se sklicuje na postopek, predviden z Direktivo, da se preizkusi morebitno tveganje za javno zdravje – Dovolj resna kršitev prava Skupnosti, ki upravičuje obveznost plačila nastale škode.
   Izrek

               1)

               Člen 28 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini nasprotuje temu, da bi država članica, na katero je bila naslovljena vloga za medsebojno priznanje dovoljenja za promet z zdravilom za uporabo v humani medicini, ki ga je izdala druga država članica po skrajšanem postopku iz člena 10(1)(a)(iii) iste direktive, zavrnila to vlogo, ker zadevno zdravilo ni bistveno podobno referenčnemu zdravilu.

               2)

               To, da država članica ne prizna dovoljenja za promet z zdravilom za uporabo v humani medicini, ki ga je izdala druga država članica po skrajšanem postopku iz člena 10(1)(a)(iii) Direktive 2001/83, kot določa člen 28 te direktive, ker zadevno zdravilo bodisi ni bistveno podobno referenčnemu zdravilu bodisi spada v kategorijo zdravil, za katera splošna praksa zadevne države članice izključuje, da bi se ga lahko obravnavalo kot bistveno podobnega referenčnemu zdravilu, pomeni dovolj resno kršitev prava Skupnosti, zaradi katere je država članica lahko odškodninsko odgovorna.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne  10. novembra 2005  v zadevi C-385/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/16/ES — Vseevropska omrežja — Interoperabilnost vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/4

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 10. novembra 2005
   v zadevi C-385/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/16/ES - Vseevropska omrežja - Interoperabilnost vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 10/08)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-385/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: W. Wils) proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (zastopnica: C. White), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 7. septembra 2004, je Sodišče (četrti senat), v sestavi K. Schiemann predsednik senata, K. Lenaerts in E. Lewits (poročevalec) sodnika, generalni pravobranilec: L.A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 10. novembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni v predpisanem roku sprejelo zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/16/ES z dne 19. marca 2001 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva T-344/16: Tožba, vložena 27. junija 2016 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/28

         Tožba, vložena 27. junija 2016 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
   (Zadeva T-344/16)
   (2016/C 314/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Združene države) (zastopnik: A. Edwards-Stuart, Barrister)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ian Paice (London, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „DEEP PURPLE“ – Zahteva za registracijo št. 11 772 721

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 21. marca 2016 v zadevi R 736/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in dovoli pritožbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v tem postopku.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Odbor za pritožbe je storil napako, ker je dopustil dokaze, predložene 5. novembra 2014;

               —

               Odbor za pritožbe je storil napako, ker je ugotovil, da je bilo dobro ime s pravočasno predloženimi dokazi dovolj dokazano;

               —

               Odbor za pritožbe je storil napako, ker je ugotovil, da so bili dokazi zadostni za ugotovitev, da je imela nasprotna stranka pravico do deleža v dobrem imenu;

               —

               Odbor za pritožbe je storil napako, ker je sprejel ugotovitve iz sodne odločbe R880;

               —

               Odbor za pritožbe je storil napako, ker je dopustil dokaze, predložene 13. aprila 2015;

               —

               Odbor za pritožbe je storil napako, ker je zavrnil registracijo znamke za širši nabor proizvodov in storitev od tistega, ki je bil dokazan z dokazi. Odbor za pritožbe je storil napako pri uporabi zakona o zavajajočem označevanju, ker je ugotovil, da so bile oznake pri teh proizvodih zavajajoče in/ali da dobro ime nasprotne stranke zajema tudi te proizvode.


title: Zadeva T-41/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. aprila 2008 – Poljska proti Komisiji

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/22

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. aprila 2008 – Poljska proti Komisiji
   (Zadeva T-41/06) (1)

   (2008/C 158/37)

      Jezik postopka: poljščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva C-192/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Matthias Kruck proti Landkreis Potsdam-Mittelmark (Kmetijske strukture – Programi pomoči Skupnosti – Člen 7(6) Uredbe (EGS) št. 1765/92 – Člen 9(2) Uredbe (EGS) št. 3887/92 – Praha – Zmanjšanje nadomestil)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Matthias Kruck proti Landkreis Potsdam-Mittelmark
   (Zadeva C-192/06) (1)

   (Kmetijske strukture - Programi pomoči Skupnosti - Člen 7(6) Uredbe (EGS) št. 1765/92 - Člen 9(2) Uredbe (EGS) št. 3887/92 - Praha - Zmanjšanje nadomestil)
   (2007/C 297/16)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Matthias Kruck

      Tožena stranka: Landkreis Potsdam-Mittelmark
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesverwaltungsgericht – Razlaga člena 9 od (2) do (4) Uredbe Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 391, str. 36), kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1648/95 z dne 6. julija 1995, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 3887/92 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 156, str. 27), ter člena 7(6), drugi in četrti stavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 1765/92 z dne 30. junija 1992 o uvedbi sistema podpor za pridelovalce določenih poljščin (UL L 181, str. 12), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2989/95 z dne 19. decembra 1995, ki spreminja Uredbo Sveta (EGS) št. 1765/92 o uvedbi sistema podpor za pridelovalce določenih poljščin (UL L 312, str. 5) – Določitev največje površine v prahi, za katero nastane pravica do nadomestila na podlagi dejansko ugotovljene pridelovalne površine, ugotovljene med pregledom, in ne na podlagi površine, navedene v zahtevi za izplačilo nadomestila.
   Izrek
   Člen 9 Uredbe Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1648/95 z dne 6. julija 1995, je treba razlagati tako, da se izračun največje površine, ki pride v poštev za nadomestilo za praho na podlagi člena 7(6), prvi pododstavek, drugi in četrti stavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 1765/92 z dne 30. junija 1992 o uvedbi sistema podpor za pridelovalce določenih poljščin, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2989/95 z dne 19. decembra 1995, opravi na podlagi zahtevane pridelovalne površine, če je ta površina dejansko namenjena poljščinam in ne zajema površin, za katere v skladu s členom 9 Uredbe št. 1765/92, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2989/95, ni mogoče zahtevati nadomestil.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006.


title: Zadeva T-248/14: Tožba, vložena 14. aprila 2014 – Masafi proti UUNT – Hd1 (masafi juice)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/23

         Tožba, vložena 14. aprila 2014 – Masafi proti UUNT – Hd1 (masafi juice)
   (Zadeva T-248/14)
   2014/C 235/31
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Masafi Co. LLC (Dubaj, Združeni arabski emirati) (zastopnik: G. Hinarejos Mulliez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Hd1 Ltd (Huddersfield, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. februarja 2014 v zadevi R 119/2013-4;

               —

               drugi stranki v postopku, če bo intervenirala, naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v črni in beli z besednim elementom „masafi“ za proizvode iz razreda 32

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: prijava znamke Združenega kraljestva št. 2 5 51  560 za besedo „masafi“

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(a) in (b) ter 8(5) uredbe o blagovni znamki Skupnosti


title: Zadeva C-129/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség (Predhodno odločanje — Okolje — Člena 191 in 193 PDEU — Direktiva 2004/35/ES — Uporaba ratione materiae — Onesnaženje zraka z nezakonitim sežigom odpadkov — Načelo „plača povzročitelj obremenitve“ — Nacionalna zakonodaja, ki vzpostavlja solidarno odgovornost med lastnikom zemljišča, na katerem je prišlo do onesnaženja, in onesnaževalcem)

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Zadeva C-129/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Člena 191 in 193 PDEU - Direktiva 2004/35/ES - Uporaba ratione materiae - Onesnaženje zraka z nezakonitim sežigom odpadkov - Načelo „plača povzročitelj obremenitve“ - Nacionalna zakonodaja, ki vzpostavlja solidarno odgovornost med lastnikom zemljišča, na katerem je prišlo do onesnaženja, in onesnaževalcem))
   (2017/C 293/08)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Túrkevei Tejtermelő Kft.

      Tožena stranka: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Izrek

               1.

               Določbe Direktive 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode v povezavi s členoma 191 in 193 PDEU je treba razlagati tako, da če zadevni položaj v postopku v glavni stvari spada na področje uporabe Direktive 2004/35, kar mora preveriti predložitveno sodišče, te ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki poleg upraviteljev zemljišč, na katerih je prišlo do nezakonitega onesnaženja, opredeljuje drugo skupino oseb, ki so solidarno odgovorne za tako okoljsko škodo, in sicer lastnike navedenih zemljišč, ne da bi bilo treba dokazati vzročno zvezo med ravnanjem lastnikov in ugotovljeno škodo, če je ta zakonodaja v skladu s splošnimi načeli prava Unije in drugimi upoštevnimi določbami pogodb EU in DEU ter sekundarnimi akti prava Unije.

               2.

               Člen 16 Direktive 2004/35 in člen 193 PDEU je treba razlagati tako, da če zadevni položaj iz postopka v glavni stvari spada na področje uporabe Direktive 2004/35, ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero lastniki zemljišč, na katerih je prišlo do nezakonitega onesnaženja, z upravitelji teh zemljišč niso le solidarno odgovorni za tako okoljsko škodo, temveč jim lahko pristojni nacionalni organ naloži tudi globo, če taka zakonodaja lahko prispeva k uresničitvi cilja strožjega varstva in če načini določanja globe ne presegajo tistega, kar je nujno za uresničitev tega cilja, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva C-444/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 21. julija 2017 – Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 21. julija 2017 – Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier
   (Zadeva C-444/17)
   (2017/C 330/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Préfet des Pyrénées-Orientales

      Nasprotne stranke v postopku: Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

      Vprašanje za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 32 Uredbe (EU) 2016/399 z dne 9. marca 2016 (1), ki določa, da se ob ponovni uvedbi nadzora na notranjih mejah mutatis mutandis uporabljajo ustrezne določbe naslova II (o zunanjih mejah), razlagati tako, da se ponovna uvedba nadzora na notranji meji države članice lahko izenači z nadzorom zunanje meje, kadar jo prestopi državljan tretje države, ki nima pravice do vstopa?

               2.

               Ali v istih okoliščinah ponovne uvedbe nadzora na notranjih mejah navedena uredba in Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (2) državam članicam omogočata, da za položaj državljana tretje države, ki je prestopil mejo, na kateri je ponovno uveden nadzor, uporabijo možnost iz člena 2(2)(a) Direktive, da na svojih zunanjih mejah še naprej uporabljajo poenostavljene nacionalne postopke vračanja?

               3.

               Če je odgovor na zadnje vprašanje pritrdilen, ali določbe členov 2(2)(a) in 4(4) Direktive nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot je člen L. 621-2 zakonika o vstopu in prebivanju tujcev ter pravici do azila, ki za državljana tretje države, ki je nezakonito vstopil na nacionalno ozemlje in v zvezi s katerim postopek vračanja, določen s to direktivo, še ni bil končan, določa zaporno kazen?

      (1)  Uredba (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL 2016, L 77, str. 1).

      (2)  UL 2008, L 348, str. 98.


title: Zadeva T-274/10: Tožba, vložena 22. junija 2010 – Suez Environnement in Lyonnaise des eaux France proti Komisiji

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/43

         Tožba, vložena 22. junija 2010 – Suez Environnement in Lyonnaise des eaux France proti Komisiji
   (Zadeva T-274/10)
   ()
   2010/C 234/78
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Suez Environnement Company (Pariz, Francija) in Lyonnaise des eaux France (Pariz) (zastopnika: P. Zelenko in O. d’Ormesson, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožečih strank

               —

               Za nično naj se razglasi izpodbijana sklep o preiskavi in/ali pooblastilo za preiskavo z dne 6. aprila 2010;

               —

               za ničen naj se razglasi vsak ukrep, ki temelji na preiskavah, opravljenih na podlagi tega nezakonitega sklepa in tega nezakonitega pooblastila;

               —

               Komisiji naj se naloži zlasti vračilo dokumentov, zaseženih med preiskavami, saj naj bi v nasprotnem primeru tvegala, da bo Splošno sodišče njeno bodočo odločbo razglasilo za nično, in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v obravnavani zadevi predlagata razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 1984/4 z dne 23. marca 2010, s katerim je bilo družbi Suez Environnement in vsem podjetjem, ki jih nadzoruje, vključno z družbo Lyonnaise des eaux France, odrejeno, da morajo v skladu s členom 20(4) Uredbe Sveta št. 1/2003 omogočiti preiskavo, in ki je bil sprejet v okviru postopka na podlagi člena 101 PDEU v zvezi z javnimi naročili storitev oskrbe z vodo in čiščenja odpadne vode (1).
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge:

               —

               kršitev temeljnih pravic in svoboščin ter zlasti pravice do spoštovanja doma, saj tožečim strankam ni bila vročena nacionalna sodna odobritev, s čimer jima je bilo odvzeto vsako temeljno jamstvo, kot je dostop do sodišč med izvajanjem preiskav in možnost vlaganja rednih pravnih sredstev zoper tako odobritev;

               —

               kršitev načela sorazmernosti, saj veljavnost sklepa o preiskavi ni bila omejena, njegovo področje uporabe pa je bilo izjemno široko;

               —

               dejstvo, da pooblastilo za preiskavo, priloženo sklepu o preiskavi, ne pomeni zadostnih jamstev za nepristranskost in objektivnost, saj so v njej navedeni uradniki Komisije, ki so pred tem proučili zaupne podatke, ki jih je Komisiji posredovala tožeča stranka Lyonnaise des eaux France v okviru priglasitve koncentracije.

      (1)  Zadeva COMP/B-1/39.756.


               13.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 400/14

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je predložilo sodišče Oslo tingrett dne 16. junija 2014 v zadevi Pharmaq AS proti Intervet International BV
   (Zadeva E-16/14)
   2014/C 400/06
   Zahtevek je bil vložen pri sodišču Efte z dopisom z dne 17. julija 2014, ki ga je poslalo sodišče Oslo tingrett (Okrožno sodišče v Oslu) in ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 23. julija 2014, in sicer za svetovalno mnenje v zadevi Pharmaq AS proti Intervet International BV glede naslednjih vprašanj:

               1.

               V zvezi s členom 2 Uredbe o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (v nadaljnjem besedilu: Uredba o DVC): ali je bil proizvod dan v promet kot zdravilo v EGP, preden je bilo izdano dovoljenje za promet v skladu z upravnim postopkom odobritve iz Direktive 81/851/EGS (ali Direktive 2001/82/ES), kadar je bila dobava izdelka v skladu s:

                           (i)

                           „posebnimi izjemami od izdaje odobritve“, ki jih je Državna agencija za zdravila odobrila veterinarjem in biologom, ki se ukvarjajo z zdravjem rib, v skladu z oddelkom 3-6 ali 3-7 norveške uredbe z dne 22. decembra 1999 oziroma oddelkom 2-6 ali 2-7 norveške uredbe z dne 18. decembra 2009; ali

                           (ii)

                           tako imenovanimi „dovoljenji AR 16“, ki jih izda irsko ministrstvo za kmetijstvo, prehrano in pomorstvo v skladu z irskim izvedbenim predpisom (Statutory Instrument) št. 144/2007 European Communities (Animal Remedies) Regulations 2007, del III: „Izjemno dovoljenje“, točka 16?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen: ali je ta izdelek izven področja uporabe Uredbe o DVC in je dodatni varstveni certifikat, podeljen na podlagi takega izdelka, zato neveljaven?

               3.

               V zvezi z razlago člena 2 Uredbe o DVC: ali je dovoljenje za promet, izdano za zdravilo za uporabo v veterinarski medicini v skladu s členom 26(3) Direktive 2001/82/ES, treba šteti za upravno dovoljenje v skladu z Direktivo 81/851/EGS (ali Direktivo 2001/82/ES) v smislu člena 2?

               4.

                           (a)

                           Ali se posebne izjeme od izdaje odobritve v skladu z oddelkom 3-6 ali 3-7 norveške uredbe o zdravilih iz leta 1999 (FOR-1999-12-22-1559) ali oddelkom 2-6 ali 2-7 norveške uredbe o zdravilih iz leta 2009 (FOR-2009-12-18-1839) štejejo kot veljavno dovoljenje za dajanje izdelka v promet kot zdravila v smislu člena 3(b)?

                           (b)

                           Ali se posebne izjeme od izdaje odobritve v skladu z oddelkom 3-6 ali 3-7 norveške uredbe o zdravilih iz leta 1999 (FOR-1999-12-22-1559) ali oddelkom 2-6 ali 2-7 norveške uredbe o zdravilih iz leta 2009 (FOR-2009-12-18-1839) štejejo kot prvo dovoljenje za dajanje izdelka v promet kot zdravila na Norveškem v smislu člena 3(d)?

               5.

               Kadar je zdravilo cepivo z virusom, ali lahko varstvo, ki ga podeljuje dodatni varstveni certifikat, ne zajema le posebnega seva virusa, ki je vključen v zdravilo in varovan z osnovnim patentom, temveč tudi druge seve virusa, ki so zajeti v osnovni patent?
               Ali je pri odgovoru na to vprašanje pomembno, ali

                           (a)

                           imajo taki drugi sevi enakovredni terapevtski učinek kot sev virusa, ki je vključen v zdravilo, oziroma ali terapevtski učinek ni takoj enakovreden?

                           (b)

                           mora biti zdravilo, ki temelji na takem drugem sevu, predmet ločenega dovoljenja za promet, vključno z zahtevami za dokumentacijo varnosti in učinka?

               6.

               Če je dodatni varstveni certifikat podeljen z opredelitvijo izdelka, ki ni strogo omejena na posebni sev virusa, za katerega obstaja dovoljenje za dajanje v promet kot zdravilo,

                           (a)

                           ali je tak dodatni varstveni certifikat veljaven oziroma

                           (b)

                           ali je tak dodatni varstveni certifikat veljaven, dokler varstvo iz člena 4 zajema le posebni sev virusa, za katerega obstaja dovoljenje za dajanje v promet kot zdravilo?


title: Zadeva C-112/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 56 ES – Zakonske določbe v zvezi z delniško družbo Volkswagen)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-112/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 56 ES - Zakonske določbe v zvezi z delniško družbo Volkswagen)
   (2007/C 315/08)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Benyon in G. Braun, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: M. Lumma, A. Dittrich, zastopnika in H. Wissel, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Člen 43 in 56 ES – Pogoji privatizacije družbe Volkswagenwerk GmbH – Dodelitev posebnih pravic določenim delničarjem – Obvezna zastopanost države v nadzornem svetu družbe, ne glede na število delnic.
   Izrek

               1)

               Zvezna republika Nemčija, s tem da je ohranila v veljavi člena 4(1) in 2(1) v povezavi s členom 4(3) zakona z dne 21. julija 1960 o prenosu deležev družbe z omejeno odgovornostjo Volkswagenwerk v zasebni sektor (Gesetz über die Überführung der Anteilsrechte an der Volkswagenwerk Gesellschaft mit beschränkter Haftung in private Hand), ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 56(1) ES.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva C-547/10 P: Pritožba, ki jo je Švicarska konfederacija vložila 23. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi Švicarska konfederacija proti Evropski komisiji, drugi stranki v postopku: Zvezna republika Nemčija in Landkreis Waldshut, T-319/05

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/26

         Pritožba, ki jo je Švicarska konfederacija vložila 23. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi Švicarska konfederacija proti Evropski komisiji, drugi stranki v postopku: Zvezna republika Nemčija in Landkreis Waldshut, T-319/05
   (Zadeva C-547/10 P)
   ()
   2011/C 30/43
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Švicarska konfederacija (zastopnik: S. Hirsbrunner, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija, Landkreis Waldshut

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga:

               —

               sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-319/05 naj se v skladu s členom 61 Statuta Sodišča razveljavi;

               —

               če Sodišče meni, da stanje postopka to dovoljuje, naj se Odločba Evropske komisije 2004/12/ES z dne 5. decembra 2003 razglasi za nično in Evropski komisiji naj se v skladu s členom 122, prvi odstavek, Poslovnika Sodišča naloži plačilo stroškov celotnega postopka, vključno s stroški postopka na prvi stopnji;

               —

               če Sodišče meni, da stanje postopka tega ne dovoljuje, naj se zadeva vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da bo odločilo v skladu z njegovo pravno presojo, odločitev o stroških pritožbenega postopka pa naj se pridrži za Splošno sodišče.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-319/05 (v nadaljevanju: izpodbijana sodba). Z izpodbijano sodbo je bila zavrnjena tožba pritožnice zoper Odločbo Komisije 2004/12/ES z dne 5. decembra 2003 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba) o 213. izvedbeni uredbi nemške ureditve na področju zračnega prometa, s katero so bili določeni postopki za instrumentne pristanke na letališču Zürich in vzlete z njega, z dne 15. januarja 2003 (v nadaljevanju: 213. izvedbena uredba) v različici, ki izhaja iz prve uredbe o spremembi 213. izvedbene uredbe z dne 1. aprila 2003 (v nadaljevanju: sporni nemški ukrepi).
   Pritožnica navaja te pritožbene razloge:

               1.

               Splošno sodišče naj bi člen 9(1) Uredbe št. 2408/92 napačno razlagalo in uporabilo s tem, ko je njegovo področje uporabe razumelo tako, da zajema le prepovedi izvajanja prometnih pravic. Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo, da take razlage člena 9(1) Uredbe št. 2408/92, tudi če je v okviru EU mogoča, v skladu s členom 1(2) Sporazuma ni mogoče uporabiti zoper pritožnico.

               2.

               Splošno sodišče naj bi obveznost obrazložitve v smislu člena 296 PDEU (prej člen 253 ES) napačno razlagalo in uporabilo, ker ni grajalo, da je Komisija brez obrazložitve izključila uporabo člena 9(1) Uredbe št. 2408/92. Splošno sodišče naj bi poleg tega napačno izhajalo iz tega, da ne gre za spremembo obrazložitve v sodnem postopku, če Komisija obrazložitev iz izpodbijane odločbe v sodnem postopku nadomesti s popolnoma novim „pojasnilom“.

               3.

               Splošno sodišče naj bi člen 8(3) Uredbe št. 2408/92 napačno razlagalo in uporabilo s tem, ko ni upoštevalo pravic upravljavca letališča in okoliških prebivalcev.

               4.

               Splošno sodišče naj bi prepoved diskriminacije napačno razlagalo in uporabilo. Iz presoje naj bi pravno napačno izključilo pravice upravljavca letališča in švicarskih okoliških prebivalcev. V nasprotju s predlogi iz tožbe naj ne bi presodilo nujnosti ukrepov. Premalo strogo naj bi uporabilo zahtevo po obrazložitvi z objektivnimi razlogi. Interesa, izboljšati položaj turističnega območja, naj ne bi bilo treba ščititi, saj naj gospodarski interesi ne bi mogli biti objektivni utemeljitveni razlogi.

               5.

               Splošno sodišče naj bi v okviru preizkusa sorazmernosti storilo hude napake pri uporabi prava. Splošno sodišče naj bi izkrivilo dokaze. Dejansko stanje naj ne bi popolnoma pojasnilo. Ob neupoštevanju svojega pooblastila za nadzor naj bi ugotovitve Komisije glede dejanskega stanja nadomestilo s svojimi. Ob kršitvi pravice do izjave naj bi izhajalo iz domnev glede dejanskega stanja, o katerih se pritožnica ni mogla izreči.

               6.

               Pri preučitvi manj strogih omejitev naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo pravil o razdelitvi dokaznega bremena in drugih načel.

               7.

               Pri preudarkih glede druge možnosti v zvezi z mejno vrednostjo hrupa naj bi bili argumenti Splošnega sodišča očitno protislovni.


title: Zadeva C-584/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Versailles (Francija) 17. novembra 2016 – Green Yellow Hyères Sup SNC/Enedis, SA

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Versailles (Francija) 17. novembra 2016 – Green Yellow Hyères Sup SNC/Enedis, SA
   (Zadeva C-584/16)
   (2017/C 038/14)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Versailles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Green Yellow Hyères Sup SNC

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Enedis, SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 107(1) PDEU razlagati tako, da mehanizem obveznosti odkupa električne energije, proizvedene v napravah, ki izkoriščajo energijo sončnega sevanja, po višji ceni od tržne, ki ga financirajo končni odjemalci električne energije – kakor ta mehanizem izhaja iz ministrskih odlokov z dne 10. julija 2006 (JORF št. 171 z dne 26. julija 2006, str. 11133) in z dne 12. januarja 2010 (JORF št. 0011 z dne 14. januarja 2010, str. 727) o določitvi pogojev za odkup te električne energije v povezavi z zakonom št. 2000-108 z dne 10. februarja 2000 o posodobitvi in razvoju javne službe za električno energijo, odredbo št. 2000-1196 z dne 6. decembra 2000 in odredbo št. 2001-410 z dne 10. maja 2001 – pomeni državno pomoč?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je treba člen 108(3) PDEU razlagati tako, da neobstoj predhodne priglasitve tega mehanizma Evropski komisiji vpliva na veljavnost navedenih odlokov, s katerima se izvaja sporni ukrep pomoči?


title: Zadeva T-352/04: Tožba Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 24. avgusta 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/26

         Tožba Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 24. avgusta 2004
   (Zadeva T-352/04)
   (2005/C 19/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH, s sedežem v Bitburgu (Nemčija), ki jo zastopa Michaela Huth-Dierig, Rechtsanwältin, je dne 24. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli). Anheuser-Busch, Inc., St. Louis (Združene države) je bila druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razveljavi odločbo drugega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. junija 2004 v zadevi R 451/2002-2;

               —

               toženemu uradu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Anheuser-Busch, Inc.

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Figurativna znamka „Anheuser Busch Bud“ za blago razredov 16, 25 in 32 (med drugim papir, oblačila, pivo, ale (angleško svetlo pivo), črno pivo, alkoholne in brezalkoholne pijače iz sladnega ekstrakta) – prijava št. 398 867

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku ugovora:

               Tožeča stranka

               Znamka ali znak, navajan v postopku ugovora:

               Nemške besedne in figurativne znamke „Bit“, „BIT“ in „Bitte ein Bit“ za blago in storitve razredov 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 32, 34 in 42 (med drugim pivo in brezalkoholne pijače)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe tožeče stranke

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               – Obstaja občutna zvokovna podobnost med znamkama
               Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 je uporabljen nepravilno
               Prednostne prejšnje znamke BIT uživajo razširjeno varstvo v skladu s členom 8(5) Uredbe


title: Zadeva C-609/11 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2013 – Centrotherm Systemtechnik GmbH proti centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG in Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Uredbi (ES) št. 207/2009 in 2868/95 — Postopek za razveljavitev — Besedna znamka Skupnosti CENTROTHERM — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Dokazi — Častna izjava — Člen 134, od (1) do (3), Poslovnika Splošnega sodišča — Reformatorična pooblastila Splošnega sodišča — Obseg razlogov in predlogov, ki jih vloži intervenient)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/15

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2013 – Centrotherm Systemtechnik GmbH proti centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG in Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-609/11 P) (1)

   (Pritožba - Uredbi (ES) št. 207/2009 in 2868/95 - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Skupnosti CENTROTHERM - Resna in dejanska uporaba - Pojem - Dokazi - Častna izjava - Člen 134, od (1) do (3), Poslovnika Splošnega sodišča - Reformatorična pooblastila Splošnega sodišča - Obseg razlogov in predlogov, ki jih vloži intervenient)
   2013/C 344/23
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Centrotherm Systemtechnik GmbH (zastopniki: A. Schulz in C. Onken, odvetnika, in F. Schmidt, Patentenwalt)

      Drugi stranki v postopku: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (zastopnika: O. Löffel in P. Lange, odvetnika), Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. septembra 2011 v zadevi Centrotherm Clean Solutions proti UUNT (T-427/09), s katero je to razveljavilo odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. avgusta 2009 (zadeva R 6/2008-4) v delu, v katerem je bila delno razveljavljena odločba oddelka za izbris z dne 30. oktobra 2007 – Resna in dejanska uporaba znamke – Dokaz

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Centrotherm Systemtechnik GmbH se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG.

               3.

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 80, 17.3.2012.


title: Zadeva C-287/16: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – Fidelidade-Companhia de Seguros SA/Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira (Predhodno odločanje — Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil — Direktiva 72/166/EGS — Člen 3(1) — Druga direktiva 84/5/EGS — Člen 2(1) — Zavarovalna pogodba, sklenjena na podlagi lažnih izjav o lastništvu motornega vozila in identiteti njegovega običajnega voznika — Zavarovanec — Neobstoj ekonomskega interesa za sklenitev te pogodbe — Absolutna ničnost zavarovalne pogodbe — Uveljavljanje proti oškodovancem)

text:
               9.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/2

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – Fidelidade-Companhia de Seguros SA/Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira
   (Zadeva C-287/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil - Direktiva 72/166/EGS - Člen 3(1) - Druga direktiva 84/5/EGS - Člen 2(1) - Zavarovalna pogodba, sklenjena na podlagi lažnih izjav o lastništvu motornega vozila in identiteti njegovega običajnega voznika - Zavarovanec - Neobstoj ekonomskega interesa za sklenitev te pogodbe - Absolutna ničnost zavarovalne pogodbe - Uveljavljanje proti oškodovancem))
   (2017/C 338/02)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj revizije: Fidelidade-Companhia de Seguros SA

      Nasprotne stranke v postopku z revizijo: Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira

      Izrek

   Člen 3(1) Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) in člen 2(1) Druge direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero je mogoče v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, proti oškodovancem uveljavljati ničnost zavarovalne pogodbe za civilno odgovornost pri uporabi motornih vozil zaradi začetno navedenih lažnih izjav sklenitelja zavarovanja o identiteti lastnika in običajnega voznika zadevnega vozila ali zaradi okoliščine, da oseba, za katero ali v imenu katere je bila sklenjena zavarovalna pogodba, za sklenitev navedene pogodbe ni imela ekonomskega interesa.

      (1)  UL C 326, 6.9.2016.


title: Zadeva T-190/07: Tožba, vložena 31. maja 2007 – KEK DIAYLOS proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/34

         Tožba, vložena 31. maja 2007 – KEK DIAYLOS proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-190/07)
   (2007/C 211/66)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: KEK DIAYLOS (Peristeri Attikis, Grčija) (zastopnik: D. Katzimichalis, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Iz navedenih razlogov naj se Odločbo Komisije Evropskih skupnosti 23/II/2006, ki se jo izpodbija v zadevi, razglasi za nično in ravno tako vse druge povezane akte in/ali povezane odločbe Komisije Evropskih skupnosti;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov in nagrade odvetnika, zastopnika tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je usmerjena zoper Odločbo Komisije E(2006)465 konč., s katero se je od tožeče stranke zahtevalo, da plača osnovni znesek 71 981 eurov v okviru vračila predujma, ki ga je prejel „KEK ΧΥΝΙ“ (1) iz naslova subvencije v okviru programa informiranja za evropske državljane „PRINCE“, skupaj z obrestmi zaradi neupravičene zamude in pomanjkanja dokazov o uresničitvi projekta. Tožeča stranka trdi, da je zadevna odločba neutemeljena, napačna in pomeni zlorabo ter da ima pomanjkljivo ter napačno razlago.
   V nasprotju s tem, kar je po mnenju tožeče stranke Komisija napačno in brez razloga trdila, tožeča stranka trdi, da je izpolnila vse obveznosti, ki zanjo izhajajo iz pogodbe o subvenciji, ki jo je podpisala z namenom sodelovanja pri zadevnem programu, in da je v primerih, v katerih je prišlo do zamude zaradi objektivnih težav, pravočasno obvestila pristojne organe Evropske unije.
   Tožeča stranka trdi tudi, da razen predujma v višini 71 981 eurov, ki ga je prvotno prejel, KEK ΧΥΝΙ ni nikoli prejel preostalega zneska subvencije, medtem ko ocenjuje, da dela in izdatki, ki jih je opravila in ki so nastali v okviru zgoraj navedenega programa, presegajo ta znesek.
   Posledično tožeča stranka trdi, da je treba razglasiti za nično izpodbijano odločbo, ki je bila sprejeta, ker je osebje družbe posredovalo organom Evropske unije, ki so opravili nadzor na kraju samem, nepopolne informacije, saj zaradi spremembe osebja, odgovornega za program, novi zaposleni na začetku niso mogli biti popolnoma seznanjeni z načinom zbiranja zahtevanih informacij in takoj posredovati celovite odgovore.

      (1)  Na podlagi spremembe statuta, do katere je prišlo 12. aprila 2006, je bilo ime družbe KEK XYNI spremenjeno v „KEK DIAYLOS“.


title: Zadeva T-520/11: Tožba, vložena 30. septembra 2011 – Genebre proti UUNT – General Electric (GE)

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/15

         Tožba, vložena 30. septembra 2011 – Genebre proti UUNT – General Electric (GE)
   (Zadeva T-520/11)
   2012/C 13/32
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Genebre, SA (Hospitalet de Llobregat, Španija) (zastopnik: Sr. D. Pellisé Urquiza, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: General Electric Company (Schenectady, Združene države Amerike)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno;

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. julija 2011 v zadevi R 20/2009-4;

               —

               ugotovi, da je treba prijavi znamke Skupnosti št. 5.006.325 ugoditi za vse proizvode in storitve, za katere je bila vložena.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „GE“ za proizvode iz razredov 6, 7, 9, 11 in 17

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: General Electric Company

      Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka in besedna znamka Skupnosti „GE“ in figurativna znamka Skupnosti „GE“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 17, 18, 19, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43 in 44

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker naj glede nasprotujočih si znamk ne bi obstajala verjetnost zmede in ker naj družba General Electric Company ne bi predložila zadostnih dokazov, ki bi potrjevali dejansko uporabo njenih znamk.


title: Zadeva T-36/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2016 – Athens Resort Casino/Komisija (Državne pomoči — Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2016 – Athens Resort Casino/Komisija
   (Zadeva T-36/12) (1)

   ((Državne pomoči - Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka))
   (2016/C 232/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Maroussi, Grčija) (zastopniki: N. Niejahr, odvetnik, F. Carlin, barrister, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, A. Komninos, K. Struckmann, odvetniki, in M. Powell, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Triantafyllou, H. van Vliet in P.-J. Loewenthal, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/716/EU z dne 24. maja 2011 o državni pomoči C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), ki jo je Grčija dodelila nekaterim grškim igralnicam (UL L 285, str. 25).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Athens Resort Casino AE Symmetochon.

               3.

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 80, 17.3.2012.


title: Zadeva C-22/17 P: Pritožba, ki jo je Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh d.o.o vložila 16. januarja 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 14. novembra 2016 v zadevi T-221/16, Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh/EUIPO (NEONART)

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/2

         Pritožba, ki jo je Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh d.o.o vložila 16. januarja 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 14. novembra 2016 v zadevi T-221/16, Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh/EUIPO (NEONART)
   (Zadeva C-22/17 P)
   (2017/C 269/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh d.o.o (zastopnik: J. Marn, brez statusa odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 11. maja 2017 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva F-6/14: Tožba, vložena 28. januarja 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/28

         Tožba, vložena 28. januarja 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-6/14)
   2014/C 85/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: F. Van der Schueren, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je bilo tožeči stranki zavrnjeno izplačilo družinske pokojnine po smrti njenega bivšega zakonca.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 29. oktobra 2013, s katerim je bilo odgovorjeno na pritožbo tožeče stranke (št. R/485/13) in zavrnjeno izplačilo družinske preživninske pokojnine po smrti njenega bivšega zakonca, naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-301/11: Tožba, vložena 16. junija 2011 – Ben Ali proti Svetu

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/29

         Tožba, vložena 16. junija 2011 – Ben Ali proti Svetu
   (Zadeva T-301/11)
   2011/C 226/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Tunis, Tunizija) (zastopnik: A. de Saint Remy, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sprejme ukrep procesnega vodstva na podlagi člena 64 Poslovnika Splošnega sodišča, da bi Komisija razkrila vse dokumente v zvezi s sprejetjem izpodbijane uredbe;

               —

               Uredbo Sveta (EU) št. 101/2011 z dne 4. februarja 2011 razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               v primeru, da se Uredba ne razglasi za nično, uporabi odstopanje za finančna sredstva, potrebna za osnovne potrebe, vendar tudi za določene izredne stroške, ocenjene v vsakem posameznem primeru;

               —

               Svetu Evropske unije naloži, naj ji plača skupni znesek 50 000 EUR za povračilo vseh vrst škode;

               —

               Svetu Evropske unije naloži, naj ji plača znesek 7500 EUR za stroške obrambe v obravnavani tožbi;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na nezadostno pravno podlago, prvič, ker namen sankcije ni vzdrževanje ali ponovna vzpostavitev miru in varnosti in ker ta krši individualne pravice tožeče stranke, drugič, ker je obrazložitev odločbe nejasna in nepopolna in tretjič, ker je ukrep nesorazmeren in neutemeljen.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, prvič, ker je zamrznitev sredstev sankcija, o kateri odloča politični organ, drugič, ker v izpodbijani uredbi ni naveden noben postopek izbrisa, tretjič, ker so bile temeljne pravice tožeče stranke kršene v vsaki fazi postopka in četrtič, ker je bila obrazložitev ukrepa splošna, neutemeljena, nejasna in nenatančna.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji dejanskega stanja, ker sodelovanje tožeče stranke pri nezakonitem ravnanju ni dokazano.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na lastninsko pravico, ker ukrepi pomenijo neutemeljeno omejitev lastninske pravice tožeče stranke.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog se nanaša na pravico do življenja, ker zamrznitev sredstev ne sme ogroziti sredstev za preživljanje in pravice do življenja tožeče stranke.


title: Zadeva C-173/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Členi 23 ES, 25 ES in 133 ES – Sporazum o sodelovanju med EGS in Alžirijo – Okoljski davek na plinovode, nameščene na ozemlju dežele Sicilije – Dajatev z enakim učinkom kot carina)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-173/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Členi 23 ES, 25 ES in 133 ES - Sporazum o sodelovanju med EGS in Alžirijo - Okoljski davek na plinovode, nameščene na ozemlju dežele Sicilije - Dajatev z enakim učinkom kot carina)
   (2007/C 183/05)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in J. Hottiaux, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, in A. Cingolo, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 23, 25, 26 in 133 ES ter členov 4 in 9 Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Ljudsko demokratično republiko Alžirijo, ki je bil podpisan 26. aprila 1976 in odobren z Uredbo Sveta (EGS) št. 2210/78 z dne 26. septembra 1978 – Nacionalna zakonodaja, ki določa davek za varstvo okolja („tributo ambientale“) na plinovodne napeljave na območju pokrajine Sicilije.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, s tem da je uvedla okoljski davek na plin metan s poreklom iz Alžirije, ni izpolnila obveznosti iz členov 23 ES, 25 ES in 133 ES ter člena 9 Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Ljudsko demokratično republiko Alžirijo, podpisanega v Alžiru 26. aprila 1976 in potrjenega v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2210/78 z dne 26. septembra 1978.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155, 25.6.2005.


title: Zadeva T-90/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2012 – Elegant Target Development in drugi proti Svetu

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2012 – Elegant Target Development in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-90/12) (1)

   2013/C 38/50
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica četrtega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Zadeva F-41/15 DISS I: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 12. novembra 2015 – FL, FM in FO/CEPOL

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/30

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 12. novembra 2015 – FL, FM in FO/CEPOL
   (Zadeva F-41/15 DISS I)
   (2015/C 429/40)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.


title: Zadeva C-482/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španija) 10. septembra 2013 – Unicaja Banco SA proti Joséju Hidalgu Ruedi in drugim

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španija) 10. septembra 2013 – Unicaja Banco SA proti Joséju Hidalgu Ruedi in drugim
   (Zadeva C-482/13)
   2013/C 352/06
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Unicaja Banco SA

      Tožene stranke: José Hidalgo Rueda, María del Carmen Vega Martín, Gestión Patrimonial Hive SL, Francisco Antonio López Reina, Rosa María Hidalgo Vega

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali mora nacionalno sodišče, če ugotovi obstoj nedovoljenega pogoja glede zamudnih obresti pri hipotekarnih posojilih, v skladu z Direktivo Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah ter zlasti s členom 6(1) te direktive, in da bi zagotovilo varstvo potrošnikov in porabnikov v skladu z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti, razglasiti, da je tak pogoj ničen in nezavezujoč, ali pa mora, nasprotno, pogoj glede obresti omiliti in zadevo vrniti predlagatelju izvršbe oziroma posojilodajalcu, da ta ponovno izračuna obresti?

               2.

               Ali druga prehodna določba zakona 1/2013 z dne 14. maja 2013 s tem, da sodišču implicitno nalaga obveznost omiliti pogoj glede zamudnih obresti, ki se izkaže za nedovoljenega, tako da se dogovorjene obresti ponovno izračunajo in se ohrani v veljavi določilo, ki je nedovoljeno, namesto da bi razglasilo, da je ta pogoj ničen in da potrošnika ne zavezuje, pomeni zgolj jasno omejitev varstva interesov potrošnika?

               3.

               Ali je druga prehodna določba zakona 1/2013 z dne 14. maja 2013 s tem, da na področju varstva potrošnikov preprečuje uporabo načel enakovrednosti in učinkovitosti ter povzroča, da se za pogoje o zamudnih obrestih, ki se izkažejo za nedovoljene in ki so bili dogovorjeni v hipotekarnih posojilih, sklenjenih pred začetkom veljavnosti zakona 1/2013 z dne 14. maja 2013, ne uporabita sankciji ničnosti in nezavezujočnosti, v nasprotju z Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah ter zlasti s členom 6(1) te direktive?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva C-160/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Ioannis Katsivardas – Nikolaos Tsitsikas O.E. proti Ypourgos Oikonomikon (Uredba (EGS) št. 1591/84 — Sporazum o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo na eni strani ter Kartagenskim sporazumom in njegovimi državami članicami, in sicer Bolivijo, Kolumbijo, Ekvadorjem, Perujem in Venezuelo, na drugi — Klavzula o priznavanju največjih ugodnosti — Neposredni učinek — Trošarina na uvoz banan v Grčijo)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/13

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Ioannis Katsivardas – Nikolaos Tsitsikas O.E. proti Ypourgos Oikonomikon
   (Zadeva C-160/09) (1)

   (Uredba (EGS) št. 1591/84 - Sporazum o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo na eni strani ter Kartagenskim sporazumom in njegovimi državami članicami, in sicer Bolivijo, Kolumbijo, Ekvadorjem, Perujem in Venezuelo, na drugi - Klavzula o priznavanju največjih ugodnosti - Neposredni učinek - Trošarina na uvoz banan v Grčijo)
   2010/C 179/20
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ioannis Katsivardas – Nikolaos Tsitsikas O.E.

      Tožena stranka: Ypourgos Oikonomikon

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias – Razlaga člena 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 1591/84 z dne 4. junija 1984 o sklenitvi Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo na eni strani ter Kartagenskim sporazumom in njegovimi državami članicami – Bolivijo, Kolumbijo, Ekvadorjem, Perujem in Venezuelo – na drugi (UL L 153, str. 1) – Klavzula o priznavanju največje ugodnosti – Pravica do sklicevanje posameznika, ki zahteva povračilo plačila notranjega davka, za dokazovanje neskladnosti tega davka z navedenim sporazumom – Ureditev uvoza banan

      Izrek

   Člen 4 Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo na eni strani ter Kartagenskim sporazumom in njegovimi državami članicami – Bolivijo, Kolumbijo, Ekvadorjem, Perujem in Venezuelo – na drugi, ki je bil potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 1591/84 z dne 4. junija 1984, ni tak, da bi se z njim posameznikom podeljevale pravice, ki bi jih lahko uveljavljali pred sodišči države članice.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-49/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 27. januarja 2016 – Unibet International Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatal

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 27. januarja 2016 – Unibet International Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatal
   (Zadeva C-49/16)
   (2016/C 136/20)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Unibet International Limited

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatal

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU) razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu ukrepu, v skladu s katerim zakonodaja države članice, ki ob razpisu za dodelitev koncesije oziroma ob sprejemu ponudbe, ki je bila predložena za pridobitev koncesije, zagotavlja teoretično možnost, da vsak prireditelj, ki izpolnjuje zakonske zahteve – vključno s prirediteljem s sedežem v drugi državi članici – pridobi koncesijo za opravljanje reguliranih storitev spletnih iger na srečo bodisi prek javnega razpisa bodisi s predložitvijo ponudbe, pri čemer pa zadevna država članica dejansko ne razpiše javnega razpisa za dodelitev koncesije, ponudnik storitve pa v praksi nima možnosti predložiti ponudbe, in so organi države članice kljub temu odločili, da je ponudnik storitve kršil pravne predpise, ker je opravljal storitev brez dovoljenja, ki temelji na koncesiji, in mu naložili upravno kazen, določeno v zakonodaji (začasna omejitev dostopa in globa v primeru ponovljene kršitve)?

               2.

               Ali člen 56 PDEU nasprotuje temu, da država članica sprejme pravila višjega ranga z vidika nacionalnega prava, ki prirediteljem spletnih iger na srečo dajejo teoretično možnost, da opravljajo čezmejne storitve spletnih iger na srečo, pri čemer pa taki prireditelji, ker v državi članici ni izvedbenih pravil nižjega ranga, dejansko ne morejo od organov pridobiti dovoljenj, potrebnih za opravljanje storitve?

               3.

               Če sodišče, ki obravnava spor o glavni stvari, glede na odgovore, podane na prejšnja vprašanja, ugotovi, da je ukrep države članice v nasprotju s členom 56 PDEU, ali navedeno sodišče ravna skladno s pravom Unije, če obravnava tako kršitev pravnih predpisov, ki so jo organi države članice ugotovili v odločbah, ker se je storitev opravljala brez dovoljenja, kot tudi upravno kazen, ki je bila naložena za navedeno kršitev (začasna omejitev dostopa in globa)?


title: Zadeva T-513/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2015 – GreenPack/UUNT (greenpack) (Znamka Skupnosti — Zavrnitev registracije — Umik zahteve za registracijo — Ustavitev postopka)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/54

         Sklep Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2015 – GreenPack/UUNT (greenpack)
   (Zadeva T-513/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Zavrnitev registracije - Umik zahteve za registracijo - Ustavitev postopka))
   (2016/C 038/71)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GreenPack GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopniki: najprej P. Ruess in A. Doepner-Thiele, nato C. Glasemann, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: najprej G. Schneider, nato G. Schneider in D. Botis, agenti)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 29. aprila 2014 (zadeva R 2324/2013-1) v zvezi z registracijo besednega znaka „greenpack“ kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Družbi GreenPack GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva C-270/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. februarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Areios Pagos — Grčija) — Athinaïki Chartopoïïa AE proti L. Panagiotidis in drugim (Kolektivni odpusti — Direktiva Sveta 98/59/ES — Člen 1(1)(a) — Prenehanje dejavnosti podjetja po volji delodajalca — Pojem podjetje )

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. februarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Areios Pagos — Grčija) — Athinaïki Chartopoïïa AE proti L. Panagiotidis in drugim
   (Zadeva C-270/05) (1)

   (Kolektivni odpusti - Direktiva Sveta 98/59/ES - Člen 1(1)(a) - Prenehanje dejavnosti podjetja po volji delodajalca - Pojem „podjetje“)
   (2007/C 82/08)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Areios Pagos
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Athinaïki Chartopoïïa AE

      Tožena stranka: L. Panagiotidis in drugi

      Intervenient: Geniki Synomospondia Ergaton Elládas (GSEE)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Areios Pagos — Razlaga člena 1(2)(d) Direktive Sveta 75/129/EGS z dne 17. februarja 1975 (UL L 48, str. 29), člena 2(4) Direktive Sveta 92/56/EGS z dne 24. junija 1992 (UL L 245, str. 3) in člena 4(4) Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 (UL L 225, str. 16) o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti — Obveznost delodajalca, da obvešča in se posvetuje s predstavniki delavcev — Pomen odstopajočih pogojev odpusta v primeru prenehanja dejavnosti na podlagi sodne odločbe.
   Izrek
   Direktivo Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti in zlasti njen člen 1(1)(a) je treba razlagati tako, da proizvodni obrat, kot je ta v postopku v glavni stvari, spada pod pojem „podjetje “za namene uporabe te direktive.

      (1)  UL C 217, 3.9.2005.


title: Zadeva T-74/16: Tožba, vložena 17. februarja 2016 – POA/Komisija

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/31

         Tožba, vložena 17. februarja 2016 – POA/Komisija
   (Zadeva T-74/16)
   (2016/C 145/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (Latsia, Ciper) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen sklep Generalnega sekretariata Ares(2015)5632670 z dne 7. Decembra 2015, s katerim je bila zavrnjena potrdilna prošnja, ki jo je tožeča stranka vložila z dopisom z dne 15. septembra 2015 in v kateri na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43) zahteva dostop do dokumentov, ki se nanašajo na zahtevo zveze ciprskih pridelovalcev za registracijo imena „Halloumi“ na podlagi Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1), in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da Komisija, ki se je sklicevala na člen 4(3), prvi pododstavek, Uredbe št. 1049/2001, ni ustrezno obrazložila, zakaj naj bi razkritje nerazkritih delov resno oslabilo postopek odločanja institucije.

               2.

               V drugem tožbenem razlogu se tožeča stranka sklicuje na napačno uporabo prava, ker naj bi bili razlogi, s katerimi je Republika Ciper na podlagi člena 4(2), druga alinea, Uredbe št. 1049/2001 nasprotovala razkritju, neustrezni.

               3.

               V tretjem tožbenem razlogu se tožeča stranka sklicuje na kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva in načela preglednosti, saj zaradi tega, ker je Republika Ciper zavrnila razkritje nekaterih dokumentov, tožeča stranka ne more razumeti vsebine nobenega od nerazkritih dokumentov.

               4.

               V četrtem tožbenem razlogu se tožeča stranka sklicuje na napačno uporabo prava, ker se država članica z namenom zavrnitve razkritja dokumentov ne more sklicevati na člen 4(3), prvi pododstavek, Uredbe št. 1049/2001, če je odločanje, ki bi lahko bilo oslabljeno, odločanje institucije Evropske unije.


title: Zadeva T-465/16: Tožba, vložena 23. avgusta 2016 – Cotecnica/EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA)

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/25

         Tožba, vložena 23. avgusta 2016 – Cotecnica/EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA)
   (Zadeva T-465/16)
   (2016/C 371/27)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cotecnica, SCCL (Bellpuig, Španija) (zastopniki: J. Devaureix, J. C. Erdozain López in J. Galán López, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Visán Industrias Zootécnicas, SL (Arganda, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „cotecnica OPTIMA“ – Prijava št. 13 292 479

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. junija 2016 v zadevi R 229/2016-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               dopusti izvedbo predloženih dokazov;

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično in brez učinka;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 in sodne prakse Splošnega sodišča, zlasti sodbe z dne 20. januarja 2009 v zadevi T-424/07, Pioneer Hi-Bred International/OHMI (OPTIMUM)


title: Zadeva T-62/10 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2011 – Zangerl-Posselt proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposlitev — Razpis natečaja — Javni natečaj — Nepripustitev k praktičnemu in ustnemu preizkusu — Sprejemni pogoji — Zahtevana izobrazba — Člen 5(3)(a)(ii) Kadrovskih predpisov — Razlaga — Upoštevanje različnih jezikovnih različic — Pripravljalni dokumenti)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2011 – Zangerl-Posselt proti Komisiji
   (Zadeva T-62/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposlitev - Razpis natečaja - Javni natečaj - Nepripustitev k praktičnemu in ustnemu preizkusu - Sprejemni pogoji - Zahtevana izobrazba - Člen 5(3)(a)(ii) Kadrovskih predpisov - Razlaga - Upoštevanje različnih jezikovnih različic - Pripravljalni dokumenti)
   2011/C 311/79
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Brigitte Zangerl-Posselt (Merzig, Nemčija) (zastopnik: S. Paulmann, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 30. novembra 2009 v zadevi Zangerl-Posselt proti Komisiji (F-83/07, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Brigitte Zangerl-Posselt nosi svoje stroške in stroške Komisije v pritožbenem postopku.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-459/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2013 – Hangzhou Duralamp Electronics proti Svetu ( „Damping — Uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i)s poreklom iz Kitajske, Vietnama, Pakistana in Filipinov — Iztek protidampinških ukrepov — Pregled — Podoben proizvod — Podatki, uporabljeni za določitev škode — Podobna država — Interes Skupnosti — Člen 4(1) in člen 5(4) Uredbe (ES) št. 384/96 (postala člen 4(1) in člen 5(4) Uredbe (ES) št. 1225/2009) — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe“ )

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2013 – Hangzhou Duralamp Electronics proti Svetu
   (Zadeva T-459/07) (1)

   (Damping - Uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i)s poreklom iz Kitajske, Vietnama, Pakistana in Filipinov - Iztek protidampinških ukrepov - Pregled - Podoben proizvod - Podatki, uporabljeni za določitev škode - Podobna država - Interes Skupnosti - Člen 4(1) in člen 5(4) Uredbe (ES) št. 384/96 (postala člen 4(1) in člen 5(4) Uredbe (ES) št. 1225/2009) - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe)
   2013/C 252/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (Hangzhou, Kitajska) (zastopnika: M. Gambardella in V. Villante, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva J. P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrisch in G. Wolf, odvetnika, J. P. Hix in B. Driessen, zastopnika, skupaj z G. Berrisch)

      Intervenientki v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in K. Talabér-Ritz, zastopnika), in Osram GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: R. Bierwagen, odvetnik)

      Predmet

   Delna razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1205/2007 z dne 15. oktobra 2007 o uvedbi protidampinških dajatev na uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov, izvedenim v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96, in razširitvi protidampinških dajatev na uvoz istih izdelkov, poslanih iz Socialistične republike Vietnam, Islamske republike Pakistan in Republike Filipini (UL L 272, str. 1).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družba Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasila Svet Evropske unije in družba Osram GmbH.

               3)

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva C-217/04: Tožba Združenega kraljestva proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije, vložena dne 24. maja 2004

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/8

         Tožba Združenega kraljestva proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije, vložena dne 24. maja 2004
   (Zadeva C-217/04)
   (2004/C 201/15)
   Združeno kraljestvo, ki ga zastopa Marc Bethell, zastopnik, in Lord Goldsmith QC, Her Majesty's Attorney General, Nicholas Paines QC in Tim Ward, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 24. maja 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Uredbo (ES) št. 460/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o ustanovitvi Evropske agencije za varnost omrežij in informacij (1);

               —

               Evropskemu parlamentu in Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Izpodbijana uredba (Uredba (ES) št. 460/2004, v nadaljevanju: „Uredba EAVOI“) ustanavlja Evropsko agencijo za varnost omrežij in informacij (v nadaljevanju: Agencija), katere naloge so zagotavljanje smernic, svetovanje ter pomoč Komisiji, državam članicam in poslovnemu sektorju glede varnosti omrežij in informacij v okviru Uredbe EAVOI. Združeno kraljestvo podpira ustanovitev Agencije, a navaja da za to člen 95 ES ni ustrezna pravna podlaga za njeno ustanovitev. Uredba EAVOI se v celoti nanaša na ustanovitev Agencije kot organa Skupnosti; določa njene cilje in naloge ter vsebuje določbe o njenem upravljanju in organizaciji ter programu dela; poleg tega vsebuje določbe o proračunu Agencije, pravnem položaju, posebnih pravicah in imunitetah ter delovnih jezikih. Določbe Uredbe EAVOI učinkujejo v celoti na ravni institucionalnega prava Skupnosti.
   Združeno kraljestvo meni, da je zakonodajno pooblastilo iz člena 95 ES, pooblastilo za harmoniziranje nacionalnih zakonodaj in ni pooblastilo za ustanavljanje organov Skupnosti ali prenesti naloge na take organe. Te zadeve se nahajajo izven področja nacionalnega prava in zakonodaja Skupnosti, s katero je ustanovljen tak organ ali prenese nanj naloge, ne more harmonizirati nacionalnega prava v smislu člena 95.
   Nobena od določb Uredbe EAVOI ne usklajuje, niti posredno, katerekoli določbe nacionalnega prava. Ravno nasprotno, Agenciji je izrecno prepovedano vmešavati se v pristojnosti nacionalnih teles, za cilje in naloge Agencije pa je v členu 1(3) določeno, da ne posegajo v pristojnosti držav članic.
   Določbe Uredbe EAVOI zato ne spadajo v okvir pooblastila za harmonizacijo zakonodaje, danega Parlamentu in Svetu s členom 95 in edina ustrezna pravna podlaga za tak ukrep bi lahko bil člen 308 ES.

      (1)  UL L 77, 13.3.2004, str. 1.


title: Zadeva T-158/07: Tožba, vložena 7. maja 2007 – COFAC proti Komisiji

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/36

         Tožba, vložena 7. maja 2007 – COFAC proti Komisiji
   (Zadeva T-158/07)
   (2007/C 155/65)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: COFAC – Cooperativa de Formación y Animación cultural, crl (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: Luís Gomes, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije D(2004)24253 z dne 9. novembra 2004 naj se razglasi za nično na podlagi člena 230 ES, ker se z njo znižuje finančna pomoč Evropskega socialnega sklada (ESS), ki je bila podeljena tožeči stranki z odločbo C(87)0860 z dne 30. aprila 1987 (zadeva št. 880707 P1);

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki je bila 1. marca 2007 vročena odločba Komisije o znižanju finančnih sredstev, ki ji jih je podelila ta institucija z odločbo C(87) 0860 z dne 30. aprila 1987, na 25.291,85 eurov, z utemeljitvijo, da „so se pojavili znaki domnevnih nepravilnosti pri izvrševanju nekaterih projektov strokovnega izobraževanja, ki jih je sofinanciral ESS, da so […] zaključeni kazenski postopki o neposrednem upravljanju in uporabi podeljenih pomoči […] in opravljeni popravki struktur stroškov in financiranja v tej zadevi, v skladu s sodnimi odločitvami ali revizijami ali pregledi, opravljenimi v zadevnih institucijah.“
   Portugalski sodni postopek proti tožeči stranki se je končal s sodbo zaradi zastaranja, ki ni vsebinska in po naravi ne kaže na nikakršno znižanje.
   Poleg tega nacionalni organi tožeči stranki niso nikoli posredovali končnega poročila o izsledkih revizije ali novega pregleda; pri teh zaključkih ni na nikakršen način sodelovala in ni nikoli odgovorila na očitke o preusmerjanju strukture stroškov in financiranja v tej zadevi.
   Tožeča stranka meni, da glede na ustaljeno sodno prakso Sodišča, odločba Komisije, s katero se zniža ali ukine finančno pomoč, ki jo je podelil ESS, lahko naslovnike zadeva neposredno in posamično.
   Dodaja, da ji ni bila dana na voljo možnost, da glede znižanja pomoči učinkovito izrazi svoje mnenje pred Komisijo, zato se izpodbijani odločbi Komisije očita nezakonitost in se jo torej mora razglasiti za nično.
   Meni namreč, da je bila omenjena odločba sprejeta s kršitvijo pravice do obrambe, ki je temeljna pravica prava Skupnosti, po kateri morajo vsi, ki so lahko naslovniki odločb, s katerimi se občutno posega v njihove interese, imeti možnost, da se izjasnijo glede okoliščin, na katerih temelji zadevna odločba.


title: Zadeva C-211/06 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 24. januarja 2008 – Herta Adam proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Uradniki – Osebni prejemki – Izselitveni dodatek – Pogoj, določen s členom 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII h Kadrovskim predpisom – Pojem dela za drugo državo )

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/7

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 24. januarja 2008 – Herta Adam proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-211/06 P) (1)

   (Pritožba - Uradniki - Osebni prejemki - Izselitveni dodatek - Pogoj, določen s členom 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Pojem „dela za drugo državo“)
   (2008/C 64/08)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Herta Adam (zastopnika: S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in L. Lozano Palacios, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 22. februarja 2006 v zadevi Herta Adam proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-342/04), s katero je bila zavrnjena tožba zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije z dne 22. septembra 2003, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek, ki je določen v členu 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               H. Adam se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006.


title: Zadeva T-122/08 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 11. aprila 2008 – Ciper proti Komisiji ( Začasna odredba – Obvestilo o oddaji javnega naročila za spodbujanje gospodarskega razvoja severnega Cipra – Razglasitve ničnosti – Neobstoj nujnosti )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/38

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 11. aprila 2008 – Ciper proti Komisiji
   (Zadeva T-122/08 R)
   („Začasna odredba - Obvestilo o oddaji javnega naročila za spodbujanje gospodarskega razvoja severnega Cipra - Razglasitve ničnosti - Neobstoj nujnosti“)
   (2008/C 171/73)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopnik: P. Kliridis, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. van Nuffel in I. Zervas, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti obvestila o oddaji javnega naročila, ki ga je sprejela Komisija za spodbujanje gospodarskega razvoja severnega Cipra glede vzpostavitve programske upravljalske enote za podporo izvedbi investicijskih projektov na področju vod/odpadnih vod in trdnih odpadkov na severnem Cipru.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-495/06: Pritožba, ki jo je 1. decembra 2006 vložil Bart Nijs zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 3. oktobra 2006 v zadevi T-171/05, Bart Nijs proti Računskemu sodišču

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/9

         Pritožba, ki jo je 1. decembra 2006 vložil Bart Nijs zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 3. oktobra 2006 v zadevi T-171/05, Bart Nijs proti Računskemu sodišču
   (Zadeva C-495/06)
   (2007/C 42/15)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Bart Nijs (zastopnik: F. Rollinger, avocat)

      Druga stranka v postopku: Računsko sodišče Evropskih skupnosti
   Predlogi

               —

               razglasiti pritožbo za dopustno in utemeljeno;

               —

               spremeniti sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 3. oktobra 2006 v zadevi T-171/05, Bart Nijs proti Računskemu sodišču;

               —

               razglasiti za nične odločbe, ki so predmet vloge v zadevi T-171/05, zlasti odločbo o dokončni sestavi ocenjevalnega poročila o pritožniku za obdobje 2003 in odločbo o napredovanju gospe Y na delovno mesto revizorke na nizozemskem oddelku Prevajalske službe Računskega sodišča v letu 2004;

               —

               ugoditi zahtevi za povračilo utrpele škode v višini izgube dohodka pritožnika glede na položaj, v katerem bi se znašel, če bi napredoval;

               —

               naložiti Računskemu sodišču plačilo stroškov tožbe, dveh predlogov za izdajo začasne odredbe in te pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S pritožbo pritožnik v bistvu očita Sodišču prve stopnje, da se ni izreklo o devetem pritožbenem razlogu v vlogi glede nespoštovanja obveznosti organa, pristojnega za imenovanja (OPI), da brez zamude Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) sporoči primere zastraševanja in goljufije, ki škodijo sistemu invalidskih pokojnin. Če bi bil tak preizkus opravljen, potem bi bilo razkritih več nepravilnosti, ki jih je OPI storil, in zlasti, da je ga. Y začasno nezakonito izvrševala svoje funkcije in da je tudi pritožnikov nadrejeni nezakonito izvrševal svoje funkcije. Enako naj bi dejstvo, da OPI ni obvestil odbora za pritožbe o osebnem interesu, ki so ga imeli nadrejeni dveh zadevnih uradnikov pri njunem ocenjevanju, vplivalo na veljavnost dokončnega ocenjevalnega poročila o pritožniku.
   Drugič pritožnik izpodbija trditev Sodišča prve stopnje, da ni predložil nikakršnega dokaza, s katerim bi se lahko dokazala točnost njegove trditve, da je bila ga. Y pozvana k začasnemu izvrševanju funkcij revizorke, ali s katerim bi se lahko pokazala vsaj verjetnost te trditve. Namreč, prvič, ta ni vedel za začasno razporeditev marca 2003 in ta podatek, odkrit dve leti pozneje, naj bi torej pomenil novo dejstvo, ki upravičuje dopustnost njegove vloge z dne 16. decembra 2005. Drugič enajst pritožbenih razlogov, na katere se v vlogi sklicuje in ki so daleč od tega, da bi ovrgli trditev nezakonite začasne razporeditve, nasprotno, to trditev še podkrepijo. Sodišče prve stopnje je molčalo o teh pritožbenih razlogih in je utemeljilo svoje sklepanje na enem samem pritožbenem razlogu, ki ga pritožnik sam ni podal.
   Končno pritožnik trdi, da je treba odločbo o njegovem nenapredovanju in odločbo o napredovanju ga. Y vzeti kot eno samo in nedeljivo odločbo, ki je bila resnično sprejeta pred uradnima datuma, in sicer z uporabo člena 7(2) Kadrovskih predpisov glede kariere ga. Y je bilo to jeseni 2003, in da naj bi odločba o njenem napredovanju pomenila akt, ki posega v položaj pritožnika, ker naj bi spremenila njegov pravni položaj in hkrati naj bi pomenila zlorabo pooblastil, prikrito kazen in zanj diskriminatorni ukrep.


title: Zadeva T-490/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. junija 2011 – Endesa in Endesa Generación proti Komisiji

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. junija 2011 – Endesa in Endesa Generación proti Komisiji
   (Zadeva T-490/10) (1)

   2011/C 238/64
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2004 v zadevi T-108/04, Nikolaus Steininger proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ocenjevalni list — Zmanjšanje točk za delovno uspešnost — Ustavitev postopka)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/36

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 27. septembra 2004
   v zadevi T-108/04, Nikolaus Steininger proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ocenjevalni list - Zmanjšanje točk za delovno uspešnost - Ustavitev postopka)
   (2005/C 6/71)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-108/04, Nikolaus Steininger, uradnik Komisije, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopa N. Lhoest, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in H. Kraemer, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije o zmanjšanju točk za delovno uspešnost, podeljenih tožeči stranki za ocenjevalno obdobje 2001-2002, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Mengozzi, sodnik in I. Wiszniewska-Bialecka, sodnica, sodni tajnik: H. Jung, dne 21. septembra 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Komisija bo nosila svoje stroške, kot tudi stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.