title: Zadeva C-191/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Société Rastelli Davide e C. Snc proti Jeanu-Charlesu Hidouxu, sodnemu stečajnemu upravitelju za družbo Médiasucre international (Uredba (ES) št. 1346/2000 — Postopki v primeru insolventnosti — Mednarodna pristojnost — Razširitev postopka v primeru insolventnosti, ki je bil uveden v zvezi z družbo s sedežem v državi članici, na družbo s statutarnim sedežem v drugi državi članici, zaradi združitve premoženja)

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Société Rastelli Davide e C. Snc proti Jeanu-Charlesu Hidouxu, sodnemu stečajnemu upravitelju za družbo Médiasucre international
   (Zadeva C-191/10) (1)

   (Uredba (ES) št. 1346/2000 - Postopki v primeru insolventnosti - Mednarodna pristojnost - Razširitev postopka v primeru insolventnosti, ki je bil uveden v zvezi z družbo s sedežem v državi članici, na družbo s statutarnim sedežem v drugi državi članici, zaradi združitve premoženja)
   2012/C 39/04
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société Rastelli Davide e C. Snc

      Tožena stranka: Jean-Charles Hidoux, sodni stečajni upravitelj za družbo Médiasucre international

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation – Razlaga člena 3(1) in (2) Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL L 160, str. 1) – Mednarodna pristojnost francoskih sodišče za razširitev postopka, ki poteka glede družbe, ustanovljene na nacionalnem ozemlju, na družbo, katere registrirani sedež je v drugi državi članici, in sicer na podlagi združitve premoženja – Pojma „začetek“ in „razširitev“ postopka insolventnosti – Določitev središča glavnih interesov

      Izrek

               1.

               Uredbo Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da sodišče države članice, ki je zoper neko družbo uvedlo glavni postopek v primeru insolventnosti dolžnika, pri čemer ugotovi, da je središče njenih glavnih interesov na ozemlju te države, ta postopek na podlagi pravila njegovega nacionalnega prava lahko razširi na drugo družbo, katere statutarni sedež je v drugi državi članici, le pod pogojem, da se dokaže, da je središče glavnih interesov slednje družbe v prvi državi članici.

               2.

               Uredbo št. 1346/2000 je treba razlagati tako, da če je zoper družbo, ki ima statutarni sedež na ozemlju države članice, vložena tožba, katere namen je razširitev na to družbo učinkov postopka v primeru insolventnosti, ki je bil v drugi državi članici uveden zoper drugo družbo s sedežem na ozemlju te druge države članice, zgolj ugotovitev združitve premoženja teh družb ne zadostuje za dokaz, da je središče glavnih interesov družbe, zoper katero je bila vložena tožba, prav tako na ozemlju druge države članice. Za ovrženje domneve, v skladu s katero je to središče v kraju statutarnega sedeža, mora splošna presoja vseh upoštevnih elementov omogočati ugotovitev – ki jo lahko preverijo tretje osebe – da je dejanski sedež vodstvenih in nadzornih organov družbe, zoper katero je bila vložena tožba za razširitev postopka, v državi članici, v kateri je bil uveden prvotni postopek v primeru insolventnosti.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva T-491/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Perfetti Van Melle Benelux/UUNT – Intercontinental Great Brands (TRIDENT PURE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti TRIDENT PURE — Prejšnje figurativne in besedne nacionalne in mednarodne znamke in znamke Skupnosti in Beneluxa PURE WHITE, mentos PURE FRESH PURE BREATH, PURE, PURE FRESH, mentos PURE FRESH in mentos PURE WHITE — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Perfetti Van Melle Benelux/UUNT – Intercontinental Great Brands (TRIDENT PURE)
   (Zadeva T-491/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti TRIDENT PURE - Prejšnje figurativne in besedne nacionalne in mednarodne znamke in znamke Skupnosti in Beneluxa PURE WHITE, mentos PURE FRESH PURE BREATH, PURE, PURE FRESH, mentos PURE FRESH in mentos PURE WHITE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 048/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Perfetti Van Melle Benelux BV (Breda, Nizozemska) (zastopniki: P. Perani, G. Ghisletti in F. Braga, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Intercontinental Great Brands LLC (East Hanover, New Jersey, Združene države) (zastopnik: M. Haak, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 9. julija 2013 (zadeva R 06/2012-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Perfetti Van Melle Benelux BV in Kraft Foods Global Brands LLC.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Perfetti Van Melle Benelux BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Sodba Sodišča z dne 31. marca 2015 v zadevi E-21/14 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2010/30/EU o navajanju porabe energije izdelkov)

text:
               22.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/7

         SODBA SODIŠČA
   z dne 31. marca 2015
   v zadevi E-21/14
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2010/30/EU o navajanju porabe energije izdelkov)
   (2015/C 350/10)
   V zadevi E-21/14, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 4 poglavja IV Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2010/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o navajanju porabe energije in drugih virov izdelkov, povezanih z energijo, s pomočjo nalepk in standardiziranih podatkov o izdelku), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, in/ali o sprejetju teh ukrepov ni uradno obvestila Nadzornega organa Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz akta in iz člena 7 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 31. marca 2015 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 4 poglavja IV Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2010/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o navajanju porabe energije in drugih virov izdelkov, povezanih z energijo, s pomočjo nalepk in standardiziranih podatkov o izdelku), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-61/12: Tožba, vložena 6. februarja 2012 – Evropska komisija proti Republiki Litvi

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/12

         Tožba, vložena 6. februarja 2012 – Evropska komisija proti Republiki Litvi
   (Zadeva C-61/12)
   2012/C 118/20
   Jezik postopka: litovščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Steiblytė, G. Wilms in G. Zavvos)

      Tožena stranka: Republika Litva

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga:

               —

               naj ugotovi, da Republika Litva s tem, da je prepovedala registracijo osebnih avtomobilov, ki imajo volan nameščen na desni strani, in/ali določila, da mora biti volan, nameščen na desni strani, novega osebnega avtomobila ali osebnega avtomobila, ki je bil prej registriran v drugi državi članici, pred registracijo premeščen na levo stran, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta z dne 8. junija 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o krmilju za motorna in priklopna vozila (70/311/EEC) (1), Direktive 2007/46/ES (2) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila in člena 34 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               naj Republiki Litvi naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               V skladu s predpisi Republike Litve ni dovoljeno registrirati novega osebnega avtomobila, ki ima krmilje na desni strani, čeprav taki avtomobili izpolnjujejo vse zahteve iz Okvirne direktive 2007/46/ES in iz posamičnih direktiv, navedenih v Prilogi IV k tej direktivi. Z direktivo 2007/46/ES je bila Direktiva 70/156/EGS (3)29. aprila 2009 razveljavljena in spremenjena. Države članice so morale določbe Direktive 2007/46/ES prenesti v nacionalno pravo do 29. aprila 2009.

               2.

               Člen 4(3) Okvirne direktive 2007/46/ES določa, da morajo pristojni organi države članice registrirati nov osebni avto, če izpolnjuje tehnične zahteve iz te in iz posamičnih direktiv. V Direktivi 2007/46/ES ni določena možnost zavrnitve registracije novega osebnega vozila glede na stran, na kateri je nameščeno krmilje. To ugotovitev potrjujejo tudi določbe posamične Direktive 70/311/EGS, ki so navedene v Prilogi Annex IV k Okvirni direktivi. V členu 2a Direktive 70/311/EGS je določeno, da država članica ne sme zavrniti registracije osebnega avtomobila v zvezi s krmiljem, če to ustreza zahtevam iz te direktive. V Prilogah k Direktivi 70/311/EGS ni pojasnjeno, na kateri strani mora biti nameščeno krmilje, vključno z volanom, še manj pa je navedeno, da stran ceste, na kateri se bo avtomobil vozilo, določa stran krmilja v avtomobilu.

               3.

               Kadar osebni avtomobil izpolnjuje vse zahteve iz navedenih direktiv, država članica, v kateri promet poteka na desni strani ceste, nima nobenega razloga za zahtevo, da se mora volan premestiti na levo stran, preden se avto lahko registrira. Za prilagoditev avtomobila z volanom na desni strani prometu, ki poteka na desni strani ceste, z namenom zagotovitve varnosti v cestnem prometu se v skladu z Okvirno direktivo in posamičnimi direktivami ne zahteva premestitve volana na levo stran.

               4.

               V skladu s predpisi Republike Litve tudi ni dovoljeno registrirati osebnih avtomobilov, ki so bili prej registrirani v drugi državi članici in ki imajo krmilje na desni strani. Navesti je treba, da se v predpisih Republike Litve ne razlikuje med tem, ali je bil tak avtomobil prej registriran v državi članici, v kateri promet poteka na levi strani ceste, ali v državi članici, v kateri poteka na desni strani ceste.

               5.

               Člen 34 PDEU, ki prepoveduje količinske omejitve trgovine in ukrepe z enakim učinkom, se za take prepovedi uporablja. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je treba predpise držav članic, ki lahko neposredno ali posredno, dejansko ali potencialno ovirajo trgovino v Evropski uniji, šteti za ukrepe, ki imajo enak učinek kot količinske omejitve trgovine.

               6.

               Prepoved, določena v Republiki Litvi, ki onemogoča registracijo osebnih avtomobilom s krmiljem na desni strani, kadar so bili ti avtomobili prej registrirani v drugi državi članici, ima enak učinek kot količinske omejitve iz člena 34 PDEU, saj proizvodov iz druge države članice (osebnih avtomobilov, izdelanih in registriranih v drugi državi članici) ni mogoče prodajati na litovskem trgu, razen če se krmilje premesti na drugo stran. Zaradi zavrnitve registracije avtomobilov, ki imajo volan na desni strani, so lastniki takih avtomobilov prisiljeni opraviti sorazmerno drago premestitev krmilja, od uvoza takih avtomobilov v Republiko Litvo pa se odvrača.

               7.

               To, da republika Litva zavrača registracijo osebnih avtomobilov z volanom na desni strani, ni primeren ukrep za zagotovitev varnosti v cestnem prometu. Komisija meni, da zaradi avtomobila z volanom na desni strani ni ogrožena varnost v cestnem prometu, vendar se mora voznik navaditi na vožnjo avtomobila, ki ima krmilje na desni strani, na desni strani ceste, da vožnja takega avtomobila ne bi ogrožala drugih uporabnikov ceste. Komisija Sodišče opozarja na nedoslednost stališča Republike Litve: osebe, ki osebne avtomobile z volanom na desni strani (na primer turisti) vozijo le priložnostno in ki niso navajene na posebne okoliščine prometa, ki poteka na desni strani cesti, bolj ogrožajo varnost v cestnem prometu kot vozniki, ki take avtomobile stalno vozijo na desni strani ceste. Vozniki, ki stalno vozijo osebne avtomobile z volanom na desni strani, se navadijo na promet, ki poteka na desni strani ceste, in ne ogrožajo varnosti cestnega prometa.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 8. junija 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o krmilju za motorna in priklopna vozila (70/311/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 1, str. 90).

      (2)  Direktiva 2007/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) (UL 2007 L 263, str. 1).

      (3)  Direktiva Sveta z dne 6. februarja 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o homologaciji motornih in priklopnih vozil (70/156/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 1, str. 44).


title: Zadeva F-70/15: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. avgusta 2016 – Polizzi/Komisija (Javni uslužbenci – Pogodbeno osebje – Pokojnine – Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v okviru drugih sistemov, v pokojninski sistem Unije – Odločba o priznanju pokojninske dobe, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Člen 81 Poslovnika – Delno nedopustna in delno očitno neutemeljena tožba)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/55

      Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. avgusta 2016 – Polizzi/Komisija
      (Zadeva F-70/15) (1)

      ((Javni uslužbenci - Pogodbeno osebje - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v okviru drugih sistemov, v pokojninski sistem Unije - Odločba o priznanju pokojninske dobe, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Člen 81 Poslovnika - Delno nedopustna in delno očitno neutemeljena tožba))
      (2016/C 364/72)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Rosalba Polizzi (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti končne odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike z dne 3. Marca 2011.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot delno očitno nedopustna in zavrne kot delno očitno neutemeljena.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi lastne stroške.

         (1)  UL C 245, 27.7.2015, str. 49.


title: Zadeva C-220/13 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. julija 2014 – Kalliopi Nikolaou proti Računskemu sodišču Evropske unije (Pritožba — Nepogodbena odgovornost — Opustitve Računskega sodišča — Predlog za povračilo škode — Načelo domneve nedolžnosti — Načelo lojalnega sodelovanja — Pristojnosti — Potek predhodnih preiskav)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/15

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. julija 2014 – Kalliopi Nikolaou proti Računskemu sodišču Evropske unije
   (Zadeva C-220/13 P) (1)

   ((Pritožba - Nepogodbena odgovornost - Opustitve Računskega sodišča - Predlog za povračilo škode - Načelo domneve nedolžnosti - Načelo lojalnega sodelovanja - Pristojnosti - Potek predhodnih preiskav))
   2014/C 315/21
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Kalliopi Nikolaou (zastopnika: V. Christianos in S. Paliou, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Računsko sodišče Evropske unije (zastopniki: T. Kennedy in I. Ní Riagáin Düro, agenta, skupaj s P. Tridimasom, barrister)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Kalliopi Nikolaou se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva T-389/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2017 – J & Joy/EUIPO – Joy-Sportswear (J&JOY) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Figurativna znamka Evropske unije J&JOY — Prejšnja nacionalna figurativna znamka joy SPORTSWEAR — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost proizvodov — Podobnost znakov — Merila za presojo — Sestavljena znamka — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2017 – J & Joy/EUIPO – Joy-Sportswear (J&JOY)
   (Zadeva T-389/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Figurativna znamka Evropske unije J&JOY - Prejšnja nacionalna figurativna znamka joy SPORTSWEAR - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost proizvodov - Podobnost znakov - Merila za presojo - Sestavljena znamka - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 151/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: J & Joy SA (Waremme, Belgija) (zastopniki: A. Maqua, C. Pirenne in C. Smits, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Nemčija) (zastopnik: T. Kiphuth, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. aprila 2015 (zadeva R 1355/2014-2) glede postopka z ugovorom med družbama Joy-Sportswear in J & Joy.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi J & Joy SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 381, 16.11.2015.


title: Zadeva T-276/05: Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 20. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/57

         Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 20. julija 2005
   (Zadeva T-276/05)
   (2005/C 217/116)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   The Black & Decker Corporation, s sedežem v Towsonu, Maryland (ZDA), ki jo zastopa P. Harris, Solicitor, je dne 20. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Atlas Copco Aktiebolag, s sedežem v Stockholmu (Švedska), je bil tudi stranka v postopku pred odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. maja 2005 (zadeva R 790/2004-1);

               —

               razglasi postopek z ugovorom B623 613 za nedopusten;

               —

               UUNT naloži, da nosi stroške, ki jih je imela tožeča stranka v tem postopku in v zvezi s pritožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Barvna znamka črne in rumene barve iz razreda 7 (prenosna električna orodja za ročno uporabo itd.)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Neregistrirane znamke in znaki, uporabljeni v trgovini v vseh državah članicah za električna orodja.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora kot nedopustnega

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Razveljavitev izpodbijane odločbe in odstop zadeve oddelku za ugovore v nadaljnji postopek

               Tožbeni razlog:

               Tožeča stranka trdi, da bi moral biti ugovor razglašen za nedopustnega, ker ni dovolj jasno določil prejšnjih znamk in znakov, na katere se je skliceval, v nasprotju s Pravilom 18(1) Uredbe št. 2868/95 (1)

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, UL L 303, 15.12.1995, str. 1.


title: Zadeva T-47/12: Tožba, vložena 27. januarja 2012 – Intesa Sanpaolo proti UUNT equinet Bank (EQUITER)

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/19

         Tožba, vložena 27. januarja 2012 – Intesa Sanpaolo proti UUNT equinet Bank (EQUITER)
   (Zadeva T-47/12)
   2012/C 109/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italija) (zastopniki: P. Pozzi, G. Ghisletti in F. Braga, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: equinet Bank AG (Frankfurt na Majni, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. oktobra 2011 v zadevi R 2101/2010-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „EQUITER“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 36, 38, 41 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 66707749

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija besedne znamke Skupnosti „EQUINET“ št. 1600816 za storitve iz razredov 35, 36 in 38; registracija nemške besedne znamke „EQUINET“ št. 39962727 za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36 in 38

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 42(2) in (3) v povezavi s členom 15(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker naj bi odbor za pritožbe napačno presojal gradivo, predloženo kot dokaz za uporabo znamke, saj naj: (i) ne bi vsebovalo dovolj navedb o dejavnosti, času kraju in obsegu uporabe znamke; (ii) ne bi vsebovalo dovolj navedb o načinu uporabe znamke; in (iii) iz dokazov, ki jih je predložila stranka, ki je vložila ugovor, ne bi bilo dovolj razvidno, da se je prejšnja znamka dejansko uporabljala na upoštevnem ozemlju v obdobju petih let pred dnem objave izpodbijane znamke.


title: Zadeva T-186/14: Tožba, vložena 21. marca 2014 – Atlantic Multipower Germany proti UUNT – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/53

         Tožba, vložena 21. marca 2014 – Atlantic Multipower Germany proti UUNT – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme)
   (Zadeva T-186/14)
   2014/C 142/68
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: W. Berlit, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nutrichem Diät + Pharma GmbH (Roth, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. Januarja 2014 v zadevi R 764/2013-4;

               —

               razveljavitev odločbe oddelka za izbris z dne 12. aprila 2013 (številka spisa: 6333C);

               —

               naložitev stroškov intervenientu, vključno s tistimi, ki so nastali v okviru pritožbenega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „NOxtreme“ za proizvode iz razredov 5, 29, 30 in 32 – Prijava znamke Skupnosti št. 10 177 889

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Nutrichem Diät + Pharma GmbH

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Nacionalna in figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „X-treme“, za proizvode iz razredov 5, 29 in 32

      Odločba oddelka za izbris: Ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 57(2) in (3) UZS in člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(1) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-123/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2005 — Cargo Partner proti UUNT („Znamka Skupnosti — Besedni znak CARGO PARTNER — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Pomanjkanje razlikovalnega učinka“)

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2005 — Cargo Partner proti UUNT
   (Zadeva T-123/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Besedni znak CARGO PARTNER - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Pomanjkanje razlikovalnega učinka“)
   (2005/C 281/40)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Cargo Partner (Fischamend, Avstrija) (Zastopnik: M. Wolner, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. januarja 2004 (zadeva R 346/2003-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka CARGO PARTNER kot znamke Skupnosti
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 168, 26.6.2004.


title: Zadeva C-168/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. aprila 2010 – Michele Fanelli proti Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. aprila 2010 – Michele Fanelli proti Ministero dell’Interno
      (Zadeva C-168/10)
      (2010/C 161/42)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Michele Fanelli

         Tožena stranka: Ministero dell'Interno

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je s členoma 43 ES in 49 ES združljiva nacionalna zakonodaja (uvedena z Bersanijevo uredbo-zakonom št. 223 z dne 4.7.2006, ki je postala zakon št. 248 z dne 4.8.2006), to je „nacionalna ureditev […], ki med drugim določa:

                  (a)

                  obstoj splošne usmeritve, ki ščiti imetnike koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju na podlagi postopka, ki je nezakonito izključil nekatere gospodarske subjekte iz sodelovanja;

                  (b)

                  obstoj določb, ki dejansko zagotavljajo ohranjanje tržnih položajev, pridobljenih na podlagi postopka, ki je nezakonito izključeval nekatere gospodarske subjekte iz sodelovanja (na primer prepoved odpiranja novih prodajnih mest v bližini obstoječih prodajnih mest, ki velja za nove koncesionarje, oziroma obveznost, da pri tem spoštujejo določeno najkrajšo razdaljo);

                  (c)

                  okoliščine odvzema koncesije in unovčitve zelo visokih varščin, pri čemer med te okoliščine spada tudi neposredno ali posredno opravljanje čezmejnih igralniških dejavnosti, izenačenih s tistimi, ki so predmet koncesije?“


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. maja 2004 v zadevi 285/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgericht Minden): Edeltraud Elsner-Lakeberg proti Land Nordrhein-Westfalen (Člen 141 ES — Direktiva 75/117/EGS — Nacionalni ukrep, ki določa, da morajo učitelji zaposleni za polni delovni čas in tisti zaposleni za polovični delovni čas imeti enako število nadur, da dobijo pravico do plačila — Posredna diskriminacija žensk zaposlenih za polovičen delovni čas)

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/1

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 27. maja 2004
   v zadevi 285/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgericht Minden): Edeltraud Elsner-Lakeberg proti Land Nordrhein-Westfalen (1)

   (Člen 141 ES - Direktiva 75/117/EGS - Nacionalni ukrep, ki določa, da morajo učitelji zaposleni za polni delovni čas in tisti zaposleni za polovični delovni čas imeti enako število nadur, da dobijo pravico do plačila - Posredna diskriminacija žensk zaposlenih za polovičen delovni čas)
   (2004/C 179/01)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi 285/02, katere predmet je predlog Verwaltungsgericht Minden (Nemčija) naslovljen na Sodišče, naj na podlagi člena 234 ES v postopku v glavni stvari, ki poteka med Edeltraud Elsner-Lakeberg in Land Nordrhein-Westfalen, izda predhodno odločbo o razlagi člena 141 ES in Direktive Sveta 75/1117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske (UL L 45, str. 9), je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann (poročevalec) predsednik senata, sodnik A. La Pergola, sodnik S. von Bahr, R. sodnica Silva de Lapuerta, sodnik K. Lenaerts, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 27. maja 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Člen 141 ES in člen 1 Direktive Sveta 75/1117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, na podlagi katere učitelji zaposleni za polovični delovni čas ne prejemajo – kakor tudi tisti zaposleni za polni delovni čas – nobenega plačila za nadure, kadar nadurno delo ne presega 3 ure v koledarskem mesecu, če ta razlika pri obravnavanju zadeva bistveno več žensk kot moških in če te razlike pri obravnavanju ni mogoče utemeljiti z namenom, ki se ne veže na določen spol ali če ni potrebna za dosego zasledovanega cilja.

      (1)  UL C 247, 12.10.2002


title: Zadeva T-333/12: Tožba, vložena 25. julija 2012 – Soltau proti Komsiiji

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/22

         Tožba, vložena 25. julija 2012 – Soltau proti Komsiiji
   (Zadeva T-333/12)
   2012/C 303/43
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christoff Soltau (Adendorf, Nemčija) (zastopnik: T. Rosenkranz, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               odločba Evropske komisije z dne 14. maja 2012 naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da člen 4(2), druga alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) ne nasprotuje zahtevi tožeče stranke za dostop do pisnih pripomb Komisije, ki jih je ta v skladu s členom 15(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 (2) v okviru kartelne zadeve predložila avstrijskemu Obersten Gerichtshof. Tožeča stranka meni, da se ta določba ne uporablja za zahtevani dokument, ker postopek pred avstrijskim sodiščem načeloma ne spada v obseg varstva določbe. Tudi če bi bilo tako naj zadevni dokument ne bi spadal pod to določbo, ker ga ni predložila Komisija kot stranka. Poleg tega naj odločbe Komisije tudi ne bi bilo mogoče utemeljiti z varstvom postopka v zadevi Schenker in drugi, C-681/11, ki teče pred Evropskim sodiščem. Vprašanja za predhodno odločanje avstrijskega Obersten Gerichtshof v okviru obravnavane kartelne zadeve so bila sicer predložena, vendar naj Komisija spornega dokumenta ne bi sestavila niti v okviru predloga za sprejetje predhodne odločbe niti naj se ta vsebinsko ne bi nanašal na vprašanja za predhodno odločanje.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205). Verordnung (EG) Nr. 1/2003 des Rates vom 16. Dezember 2002 zur Durchführung der in den Artikeln (101) und (102) (AEUV) niedergelegten Wettbewerbsregeln (ABl. L 1, S. 1).


title: Zadeve C-7/05, C-8/05, C-9/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesgerichtshof z dne 11. oktobra 2004 v zadevi Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH proti dedičem umrlega Dietra Deppeja: 1. Ulrich Deppe, 2. Hanne-Rose Deppe, 3. Thomas Deppe, 4. Matthias Deppe, 5. Christine Urban roj. Deppe (C-7/05), proti Siegfriedu Henningsu (C-8/05) kot tudi proti Hartmutu Lübbeju (C-9/05)

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/7

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesgerichtshof z dne 11. oktobra 2004 v zadevi Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH proti dedičem umrlega Dietra Deppeja: 1. Ulrich Deppe, 2. Hanne-Rose Deppe, 3. Thomas Deppe, 4. Matthias Deppe, 5. Christine Urban roj. Deppe (C-7/05), proti Siegfriedu Henningsu (C-8/05) kot tudi proti Hartmutu Lübbeju (C-9/05)
   (Zadeve C-7/05, C-8/05, C-9/05)
   (2005/C 82/15)
   Jezik postopka: nemščina
   Bundesgerichtshof je s sklepom z dne 11. oktobra 2004 v zadevi Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH proti dedičem umrlega Dietra Deppeja: 1. Ulrich Deppe, 2. Hanne-Rose Deppe, 3. Thomas Deppe, 4. Matthias Deppe, 5. Christine Urban roj. Deppe (C-7/05), proti Siegfriedu Henningsu (C-8/05) kot tudi proti Hartmutu Lübbeju (C-9/05), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 14. januarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesgerichtshof predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali je zahtevi za izračun nadomestila za saditev proizvoda v smislu člena 5(2) Uredbe (ES) št. 1768/95 (1), da mora biti le-to „primerno nižje“ od vsote, zahtevane na istem območju za licenčno pridelavo semenskega materiala iste sorte, zadoščeno tudi takrat, če se nadomestilo izračuna pavšalno v višini 80 % te vsote?

               2)

               Ali vsebuje člen 5(4) in (5) Uredbe (ES) št. 2605/98 (2) vrednostno določitev višine nadomestila za saditev proizvoda v primeru zakonske predispozicije?
               Če je tako: Ali velja ta določitev kot izraz splošne ideje tudi za dejanja saditve proizvoda, ki so bila opravljena pred uveljavitvijo Uredbe (ES) št. 2605/98?

               3)

               Ali vključuje usmerjevalna funkcija sporazuma med organizacijami imetnikov žlahtniteljskih pravic in kmetov v smislu člena 5(4) Uredbe (ES) št. 2605/98 možnost, da se v primeru zakonske predispozicije uporabi bistvene elemente (parametre izračuna) tega sporazuma tudi tedaj, če imetniku žlahtniteljske pravice ob izračunu zakonskega nadomestila niso znani vsi parametri, ki izvirajo od osebe, ki opravlja saditev proizvoda, in ki so potrebni za izračun na podlagi sporazuma, in v tem pogledu tudi ni upravičen, da ga kmet obvesti o ustreznih dejstvih?
               Če je tako: Ali je pogoj za učinkovitost takega sporazuma, kolikor naj bi v tem smislu imel usmerjevalno funkcijo, upoštevanje zahtev iz člena 5(4) Uredbe (ES) št. 2605/98 tudi tedaj, če je bil sklenjen pred uveljavitvijo te uredbe?

               4)

               Ali določa člen 5(5) Uredbe (ES) št. 2605/98 zgornjo mejo nadomestila za pogodbene in/ali zakonske določbe o nadomestilu?

               5)

               Ali se lahko sporazum med poklicnimi organizacijami uporabi kot smernico v smislu člena 5(4) Uredbe (ES) št. 2605/98, če preseže stopnjo nadomestila v višini 50 % vsote v skladu s členom 5(5) Uredbe (ES) št. 2605/98?

      (1)  UL L 173, str. 14.

      (2)  UL L 328, str. 6.


title: Zadeva T-177/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 9. julija 2010 – Alcoa Trasformazioni proti Komisiji ( „Začasna odredba — Državne pomoči — Posebni tarifni režim za dobavo elektrike — Odločba, s katero je državna pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in s katero se zahteva njeno vračilo — Predlog za izdajo začasne odredbe — Neobstoj nujnosti“ )

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/38

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 9. julija 2010 – Alcoa Trasformazioni proti Komisiji
   (Zadeva T-177/10 R)
   (Začasna odredba - Državne pomoči - Posebni tarifni režim za dobavo elektrike - Odločba, s katero je državna pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in s katero se zahteva njeno vračilo - Predlog za izdajo začasne odredbe - Neobstoj nujnosti)
   2010/C 234/69
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, T. Müller-Ibold in F. Salerno, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in É. Gippini Fournier, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odložitev izvršitve odločbe Komisije C(2009) 8112 konč. z dne 19. novembra 2009 v zvezi z državno pomočjo C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) in C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), ki jo je Italijanska republika dala družbi Alcoa Trasformazioni.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Združene zadeve od C-379/13 P do C-381/13 P: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 10. julija 2014 – Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti Evropski komisiji (Pritožba — Sklep Sveta 87/604/EGS — Uredba (EGS) št. 2950/83 — Evropski socialni sklad — Ukrepi usposabljanja — Zmanjšanje finančne pomoči, ki je bila prvotno dodeljena — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Zaščita finančnih interesov Evropskih skupnosti)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/23

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 10. julija 2014 – Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti Evropski komisiji
   (Združene zadeve od C-379/13 P do C-381/13 P) (1)

   ((Pritožba - Sklep Sveta 87/604/EGS - Uredba (EGS) št. 2950/83 - Evropski socialni sklad - Ukrepi usposabljanja - Zmanjšanje finančne pomoči, ki je bila prvotno dodeljena - Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 - Zaščita finančnih interesov Evropskih skupnosti))
   2014/C 409/32
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnica: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (zastopnika: L. Pinto Monteiro in N. Morais Sarmento, odvetnika)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in P. Guerra e Andrade, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožbe se zavrnejo.

               2.

               Družbi Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva C-121/14: Tožba, vložena 12. marca 2014 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/28

         Tožba, vložena 12. marca 2014 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-121/14)
   2014/C 135/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: M. Holt, agent, D.J. Rhee, Barrister)

      Toženi stranki: Evropski parlament, Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga Sodišču, naj:

               —

               člen 29 Uredbe (EU) št. 1316/2013 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o vzpostavitvi Instrumenta za povezovanje Evrope, spremembi Uredbe (EU) št. 913/2010 in razveljavitvi uredb (ES) št. 680/2007 in (ES) št. 67/2010 ter Prilogo II k tej uredbi razglasi za nična v delu, v katerem je to, kar je bil v prvotni prilogi k Uredbi št. 913/2010 koridor 2 (zdaj imenovan koridor Severno morje – Sredozemlje) razširjeno dalje od Londona;

               —

               Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Z deli izpodbijanega akta, za katere se predlaga razglasitev ničnosti, se spreminja Uredba (EU) št. 913/2010 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2010 o evropskem železniškem omrežju za konkurenčen tovorni promet tako, da se „izhodiščni tovorni koridorji“ v Prilogi k tej uredbi zamenjajo z revidiranim seznamom „izhodiščnih tovornih koridorjev“, kot je določen v Prilogi II izpodbijanega akta.
   Učinek navedene spremembe je med drugim ta, da se od Združenega kraljestva zahteva sodelovanje pri vzpostavitvi tovornega koridorja „Severno morje – Sredozemlje“, z obveznostjo, da do 10. novembra 2016 vzpostavi poti med preostalimi državami članicami v tem koridorju in Londonom ter do 20. novembra 2018 vzpostavi poti od Londona do Glasgowa, Edinburgha, Southamptona in Felixstowa. Združeno kraljestvo take razširitve zadevnega izhodiščnega koridorja, določenega v Uredbi št. 913/2010, ni odobrilo.
   Zato Združeno kraljestvo predlaga navedene predloge iz teh razlogov:

               a)

               z razširitvami „izhodiščnih tovornih koridorjev“, določenimi v členu 29 izpodbijanega akta, naj bi se dosegalo cilje člena 170 PDEU v povezavi z vseevropsko prometno politiko. Zato – in na podlagi tega, da naj bi bili členi od 170 PDEU do 172 PDEU za take ukrepe lex specialis – naj bi se lahko sprejele le na podlagi teh določb in v skladu z njimi;

               b)

               razširitve „izhodiščnih tovornih koridorjev“, določene v členu 29 izpodbijanega akta, (a) naj bi bili projekti skupnega interesa (v smislu člena 171(1) PDEU) in (b) naj bi se nanašali na ozemlje vsake države članice, katere sodelovanje pri njihovi vzpostavitvi je potrebno. Zato naj bi bile razširitve v delu, v katerem se nanašajo na Združeno kraljestvo, sprejete v nasprotju z zahtevo po odobritvi zadevne države članice iz drugega odstavka člena 172 PDEU;

               c)

               del Priloge II k izpodbijanemu aktu, s katerim se od Združenega kraljestva zahteva, da na svojem ozemlju sodeluje pri vzpostavitvi koridorja Severno morje – Sredozemlje (i) dalje od Londona (torej do Glasgowa, Edinburgha, Felixstowa in Southamptona) ali (ii) sploh, naj bi bilo mogoče ločiti od preostalega dela Priloge II. Poleg tega naj bi bila vsekakor celotna Priloga II k izpodbijanemu aktu (in člen 29 tega akta) samostojna in ločljiva od preostalega dela Uredbe.

      (1)  UL L 348, str. 129.

      (2)  UL L 276, str. 22.


title: Zadeva T-299/09: Tožba, vložena 29. julija 2009 – Gühring proti UUNT (kombinacija košenično rumene in srebrno sive barve)

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/27

         Tožba, vložena 29. julija 2009 – Gühring proti UUNT (kombinacija košenično rumene in srebrno sive barve)
   (Zadeva T-299/09)
   2009/C 256/51
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gühring OHG (Albstadt, Nemčija) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 30. aprila 2009 v postopku R 1330/2008-1 naj se razveljavi;

               —

               odločba preizkuševalca tožene stranke z dne 21. julija 2008, s katero je bila zavrnjena prijava znamke tožeče stranke št. 6 703 581, naj se razveljavi;

               —

               ugotovi naj se, da prijavljena znamka št. 6 703 581 izpolnjuje pogoje člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1);

         podredno

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 30. aprila 2009 v postopku R 1330/2008-1 naj se razveljavi;

               —

               toženemu uradu naj se naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki so tožeči stranki nastali v postopku pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: znamka, sestavljena iz kombinacije košenično rumene in srebrno sive barve za proizvode iz razreda 7 (prijava št. 6 703 581)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009, saj naj bi prijavljena znamka imela razlikovalni učinek. Dalje, kršitev procesnega prava, zlasti členov 75 in 76(1) Uredbe št. 207/2009.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1)


title: Zadeva T-132/09: Tožba, vložena 6. aprila 2009 — Epcos proti UUNT — Epco Sistemas (EPCOS)

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/19

         Tožba, vložena 6. aprila 2009 — Epcos proti UUNT — Epco Sistemas (EPCOS)
   (Zadeva T-132/09)
   2009/C 129/33
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Epcos AG (München, Nemčija) (zastopnik: L. von Zumbusch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Epco Sistemas, SL (Constanti, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe z dne 19. januarja 2009 v zadevi R 1088/2008-2 naj se razveljavi;

               —

               odločba oddelka za ugovore št. B 979 767 z dne 22. maja 2008 naj se razveljavi v delu, v katerem je bilo ugodeno ugovoru nasprotne stranke glede proizvodov „NTC-Termistorji“, „PTC-Termistorji“ in „senzorji“, in ugovor naj se v celoti zavrne;

               —

               toženi stranki oziroma nasprotni stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „EPCOS“ za proizvode iz razredov 6 in 9 (prijava št. 4 133 799)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Epco Sistemas, SL

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: španska figurativna znamka „E epco SISTEMAS“ za proizvode iz razreda 9

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in člena 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 ter Pravila 19(3) Uredbe (ES) št. 2868/95 (1), ker se znamka, na kateri temelji ugovor, v zadnjih petih letih pred objavo prijavljene znamke ni uporabljala in ker med nasprotujočima si znamkama obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva C-195/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Kehl (Nemčija) 7. aprila 2016 – I

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Kehl (Nemčija) 7. aprila 2016 – I
   (Zadeva C-195/16)
   (2016/C 260/22)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Kehl

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj: I

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pravo Evropske unije, zlasti člen 2 Direktive 2006/126/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (v nadaljevanju: tretja direktiva o vozniških dovoljenjih) ali člene 18 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU), 21 PDEU, 45 PDEU, 49 PDEU in 56 PDEU, razlagati tako, da nasprotuje predpisu države članice, ki ne priznava pravice do vožnje, pridobljene v drugi državi članici, zlasti če je bila ta pravica pridobljena v skladu z določbami tretje direktive o vozniških dovoljenjih?

               2.

               Ali je treba pravo Evropske unije, zlasti člen 2 tretje direktive o vozniških dovoljenjih ali člene 18 PDEU, 21 PDEU, 45 PDEU, 49 PDEU in 56 PDEU, razlagati tako, da nasprotuje predpisu države članice, ki ne priznava legitimacijskega dokumenta, ki ga je imeniku vozniškega dovoljenja, izdanega v drugi državi članici, v skladu z določbami tretje direktive o vozniških dovoljenjih, izdala ta država članica, čeprav je ta država članica veljavnost tega legitimacijskega dokumenta časovno in prostorsko omejila na svoje ozemlje in ta legitimacijski dokument poleg tega ne izpolnjuje zahtev glede vzorca vozniškega dovoljenja v skladu s tretjo direktivo o vozniških dovoljenjih?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali je treba pravo Evropske unije, zlasti člen 2 tretje direktive o vozniških dovoljenjih ali člene 18 PDEU, 21 PDEU, 45 PDEU, 49 PDEU in 56 PDEU, razlagati tako, da nasprotuje predpisu države članice, ki vožnjo motornega vozila, za katero voznik ni pridobil pravice do vožnje, določa kot kaznivo dejanje, čeprav je ta voznik v drugi državi članici pridobil pravico do vožnje v skladu z določbami tretje direktive o vozniških dovoljenjih, o čemer pa ne more predložiti dokaza v obliki legitimacijskega dokumenta, ki bi ustrezal vzorcu vozniškega dovoljenja iz tretje direktive o vozniških dovoljenjih?

               4.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali je treba pravo Evropske unije, zlasti člen 2 tretje direktive o vozniških dovoljenjih ali člene 18 PDEU, 21 PDEU, 45 PDEU, 49 PDEU in 56 PDEU, razlagati tako, da nasprotuje predpisu države članice, po katerem se kandidatu za pridobitev vozniškega dovoljenja praviloma takoj po opravljenem praktičnem delu vozniškega izpita izda dokončno vozniško dovoljenje, ki kot upravno kršitev, za katero je zagrožena globa, določa vožnjo motornega vozila, če voznik, ki je pravico do vožnje pridobil v drugi državi članici v skladu z določbami tretje direktive o vozniških dovoljenjih, ne more predložiti dokončnega vozniškega dovoljenja kot dokaza o pridobljeni pravici do vožnje, ker mu takšno vozniško dovoljenje zaradi posebnosti postopka za izdajo dokončnega vozniškega dovoljenja v tej državi članici, na katerega voznik nima nobenega vpliva, še ni bilo izdano, vendar namesto tega razpolaga z uradnim potrdilom o izpolnjevanju pogojev za pridobitev vozniškega dovoljenja?

      (1)  UL L 403, str. 18.


title: Zadeva C-105/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – P.J. Vonk Noordegraaf proti Staatssecretaris van Economische Zaken (Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Shema enotnega plačila — Uredba (ES) št. 73/2009 — Členi 34, 36 in 137 — Pravice do plačila — Osnova za izračun — Premije, izplačane za živino in parcele, ki so v referenčnem obdobju v lasti kmeta — Sprememba podrobnih pravil za določanje obsega kmetijskih površin — Zmanjšanje števila hektarjev, upravičenih do pomoči — Zahteva kmeta za zmanjšanje števila pravic do plačila in povečanje njihove vrednosti — Uredba (ES) št. 796/2004 — Člen 73a(2a) — Dopustnost)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – P.J. Vonk Noordegraaf proti Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Zadeva C-105/13) (1)

   ((Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Shema enotnega plačila - Uredba (ES) št. 73/2009 - Členi 34, 36 in 137 - Pravice do plačila - Osnova za izračun - Premije, izplačane za živino in parcele, ki so v referenčnem obdobju v lasti kmeta - Sprememba podrobnih pravil za določanje obsega kmetijskih površin - Zmanjšanje števila hektarjev, upravičenih do pomoči - Zahteva kmeta za zmanjšanje števila pravic do plačila in povečanje njihove vrednosti - Uredba (ES) št. 796/2004 - Člen 73a(2a) - Dopustnost))
   2014/C 253/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: P.J. Vonk Noordegraaf

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Razlaga členov 34, 36 in 137 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, str. 16) – Sheme neposrednih podpor – Shema enotnega plačila – Kmet, ki je leta 2006 na podlagi proizvodnje, ki ni vezana na površino, in površine v njegovi posesti pridobil pravice do plačila – Pozneje spremenjena metoda identifikacije parcel – Zmanjšanje hektarjev, upravičenih za podporo

      Izrek

   Člen 73a(2a) Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije ter integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 in Uredbo Sveta (ES) št. 73/2009, ter za izvajanje navzkrižne skladnosti, predvidene v Uredbi Sveta (ES) št. 479/2008, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 380/2009 z dne 8. maja 2009, je treba razlagati tako, da je treba pravice kmeta do plačila preračunati, če je bil, v okviru prvotne določitve pravic do plačila, referenčni znesek tega kmeta deljen s prevelikim številom hektarjev zaradi podrobnih pravil določitve kmetijskih površin, ki so se takrat uporabljala v zadevni državi članici. Člena 137 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 ni mogoče uporabiti za popravek na podlagi člena 73a(2a) Uredbe št. 796/2004.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva T-107/05: Tožba Françoisa Mullerja proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti, vložena dne 22. februarja 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/30

         Tožba Françoisa Mullerja proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti, vložena dne 22. februarja 2005
   (Zadeva T-107/05)
   (2005/C 115/54)
   Jezik postopka: francoščina
   François Muller, stanujoč v Strasbourgu (Francija), ki ga zastopajo Georges Vandersanden, Laure Levi in Aurore Finchelstein, avocats, je dne 22. februarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za ničen obračun pokojnine tožeče stranke za maj 2004 z učinkom uporabe korekcijskega koeficienta na ravni glavnega mesta države njenega prebivališča ali vsaj korekcijskega koeficienta, ki je na ustrezen način odraz razlik v življenjskih stroških v kraju, kjer bodo tožeči stranki stroški nastali in ki torej ustreza načelu enakovrednosti,

               2.

               Računskemu sodišču Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov v celoti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja enake tožbene razloge in trditve kot tožeče stranke v zadevi T-35/05.


title: Zadeva C-173/03: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Genova — Italija) — Traghetti del Mediterraneo SpA, v likvidaciji, proti Italijanski republiki (Nepogodbena odgovornost držav članic — Škoda, ki posameznikom nastane zaradi kršitev prava Skupnosti, ki jih zakrivi nacionalno sodišče, ki odloča na zadnji stopnji — Nacionalni zakonodajalec omeji odgovornosti države samo na primera naklepa in hude malomarnosti sodnika — Izključitev vsakršne odgovornosti, povezane z razlago pravnih pravil in presojo dejstev in dokazov, ki se ju opravi pri opravljanju pravosodne dejavnosti)

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/1

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Genova — Italija) — Traghetti del Mediterraneo SpA, v likvidaciji, proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-173/03) (1)

   (Nepogodbena odgovornost držav članic - Škoda, ki posameznikom nastane zaradi kršitev prava Skupnosti, ki jih zakrivi nacionalno sodišče, ki odloča na zadnji stopnji - Nacionalni zakonodajalec omeji odgovornosti države samo na primera naklepa in hude malomarnosti sodnika - Izključitev vsakršne odgovornosti, povezane z razlago pravnih pravil in presojo dejstev in dokazov, ki se ju opravi pri opravljanju pravosodne dejavnosti)
   (2006/C 190/01)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale di Genova
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Traghetti del Mediterraneo SpA, v likvidaciji

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale di Genova — Nepogodbena odgovornost držav članic za škodo, ki njihovim državljanom nastane zaradi napak pri uporabi prava Skupnosti, ki jih zakrivijo njihova sodišča, predvsem opustitve sodišča, ki odloča na zadnji stopnji, da zadevo v skladu s členom 234 ES predloži Sodišču
   Izrek
   Pravo Skupnosti nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki na splošno odgovornost države članice za škodo, ki posameznikom nastane zaradi kršitve prava Skupnosti, ki jo zakrivi nacionalno sodišče, ki odloča na zadnji stopnji, izključuje zato, ker zadevna kršitev izhaja iz razlage pravnih pravil ali presoje dejstev in dokazov, ki ju opravi to sodišče.
   Pravo Skupnosti prav tako nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki vzpostavitev te odgovornosti omejuje na primera naklepa in hude malomarnosti sodnika, če bi taka omejitev pripeljala do izključitve vzpostavitve odgovornosti zadevne države članice v drugih primerih, ko je prišlo do očitne kršitve upoštevnega prava, kakor je podrobneje opisana v točkah od 53 do 56 sodbe z dne 30. septembra 2003 v zadevi Köbler (C-224/01).

      (1)  UL C 158, 5.7.2003.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2005 v zadevi T-482/04, KOMSA Kommunikation Sachsen AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/43

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 1. julija 2005
   v zadevi T-482/04, KOMSA Kommunikation Sachsen AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   (2005/C 217/95)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-482/04, KOMSA Kommunikation Sachsen AG, s sedežem v Hartmannsdorfu (Nemčija), ki jo zastopa F. Hagemann, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: T. Eichenberg), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT je bila Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG, s sedežem v Norderstaedtu (Nemčija) — tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. septembra 2004 (zadeva R 65/2003-4), zaradi postopka z ugovorom med KOMSA Kommunikation Sachsen AG in ostali + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG — je Sodišče prve stopnje (prvi senat), v sestavi J. D. Cooke, predsednik, R. García-Valdecasas in I. Labucka, sodniki, sodni tajnik: H. Jung, 1. julija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva F-140/12: Tožba, vložena 16. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/76

         Tožba, vložena 16. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-140/12)
   2013/C 26/159
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: R. Duta, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti zavrnitve potrdilne prošnje za dostop, ki jo je tožeča stranka vložila pri Komisiji, do nekaterih vprašanj, ki so bila postavljena v okviru predizbirnega postopka splošnega natečaja EPSO/AD/230 231/12.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije o zavrnitvi potrdilne prošnje za dostop do dokumentov, ki jo je vložila tožeča stranka, naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi in zlasti če se ugotovi, da ima naravo odločbe, naj se odločba EPSO z dne 20. julija 2012, na podlagi katere je bilo tožeči stranki zavrnjeno posredovanje sedmih vprašanj, ki so bili predmet predizbirne faze zunanjega natečaja EPSO/AD/230 231, razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-395/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny 13. oktobra 2009 – Oasis East sp. z o.o. proti Ministru za finance

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny 13. oktobra 2009 – Oasis East sp. z o.o. proti Ministru za finance
   (Zadeva C-395/09)
   2009/C 312/34
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Oasis East sp. z o.o.

      Tožena stranka: Minister za finance

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali ima po pravu Skupnosti (zlasti členu 17(6) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (1) (77/388/EGS), ki je postal člen 176 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2)) država članica pravico do uporabe nacionalnih predpisov, na podlagi katerih je izključena pravica davčnega zavezanca do znižanja zneska dolgovanega davka ali vračila razlike dolgovanega davka v primeru nakupa uvoza storitev, ki se plačajo neposredno ali posredno subjektu, ki ima stalno prebivališče, sedež ali sedež uprave na ozemlju ali v državi, ki se po nacionalni zakonodaji šteje za tako imenovano „davčno oazo“, pri čemer je treba upoštevati, da se je taka izključitev v državi članici uporabljala pred njenim članstvom v Skupnosti?

      (1)  UL L 145, str. 1; posebna izdaja v slovenščini poglavje 09 zvezek 01 str. 23.

      (2)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-265/06: Tožba, vložena 20. septembra 2006 — Lee/DE proti UUNT — Cooperativa Italiana di Ristorazione (PIAZZA del SOLE)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/54

         Tožba, vložena 20. septembra 2006 — Lee/DE proti UUNT — Cooperativa Italiana di Ristorazione (PIAZZA del SOLE)
   (Zadeva T-265/06)
   (2006/C 294/111)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sara Lee/DE NV (Utrecht, Nizozemska) (Zastopnik: C. Hollier-Larousse, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cooperativa Italiana di Ristorazione Soc. coop. rl
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljaviti in spremeniti odločbo Drugega odbora za pritožbe UUNT, kolikor je bila z njo potrjena zavrnitev delnega ugovora tožeče stranke zoper prijavo znamke Skupnosti „PIAZZA del SOLE“ št. 1 518 901 in ugovor št. B 337 081;

               —

               Posledično, delno zavrniti registracijo znamke Skupnosti „PIAZZA del SOLE“ št. 1 518 901, kolikor označuje proizvode iz razredov 21, 29, 30 in 42;

               —

               UUNT naložiti plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Cooperativa Italiana di Ristorazione Soc. coop. rl

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „PIAZZA del SOLE“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 21, 25, 29, 30, 35, 36 in 42 — prijava št. 1 518 901

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedne nacionalne in mednarodne znamke „PIAZZA“ in „PIAZZA D'ORO“ za proizvode iz razredov 21, 29, 30 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1), kolikor naj bi odbor za pritožbe v izpodbijani odločbi storil več napak s tem, da je v njej menil, da naj bi bil razlikovalni učinek skupnega elementa zadevnih znakov zelo šibak, kolikor zaradi ugotovitve, v skladu s katero naj bi bila elementa „D'ORO“ in „DEL SOLE“ splošni besedi, ni izpeljal posledic, ki bi se vsiljevale zaradi te ugotovitve, pa tudi kolikor je menil, da razlike med znaki prevladujejo pri dojemanju znamk.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-571/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. decembra 2007 vložilo Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Španija) – José Manuel Blanco Pérez in María del Pilar Chao Gómez proti Principado de Asturias in Celso Fernández Gómez.

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. decembra 2007 vložilo Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Španija) – José Manuel Blanco Pérez in María del Pilar Chao Gómez proti Principado de Asturias in Celso Fernández Gómez.
   (Zadeva C-571/07)
   (2008/C 79/24)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: José Manuel Blanco Pérez in María del Pilar Chao Gómez

      Druge stranke: Principado de Asturias in Celso Fernández Gómez
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali člen 43 ES nasprotuje zakonodaji avtonomne skupnosti Principado de Asturias v zvezi z dovoljenji za ustanovitev lekarn?


title: Zadeva C-586/15 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. septembra 2016 – Lotte Co. Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Znamka Evropske unije – Figurativna znamka z besednim elementom v japonskem jeziku in podobo koale na drevesu, ki drži majhno koalo – Ugovor imetnika prejšnje nacionalne tridimenzionalne znamke KOALA-BÄREN in prejšnje nacionalne figurativne znamke KOALA – Dokaz o resni in dejanski uporabi znamke – Uporaba znamke v obliki, ki se razlikuje v elementih, ki ne spremenijo razlikovalnega značaja znamke – Člen 15(1), drugi pododstavek, točka (a), in člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Pritožba, ki je delno očitna nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/12

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. septembra 2016 – Lotte Co. Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-586/15 P) (1)

      ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Znamka Evropske unije - Figurativna znamka z besednim elementom v japonskem jeziku in podobo koale na drevesu, ki drži majhno koalo - Ugovor imetnika prejšnje nacionalne tridimenzionalne znamke KOALA-BÄREN in prejšnje nacionalne figurativne znamke KOALA - Dokaz o resni in dejanski uporabi znamke - Uporaba znamke v obliki, ki se razlikuje v elementih, ki ne spremenijo razlikovalnega značaja znamke - Člen 15(1), drugi pododstavek, točka (a), in člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pritožba, ki je delno očitna nedopustna in delno očitno neutemeljena))
      (2016/C 454/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Lotte Co. Ltd (zastopnik: M. Knitter, odvetnica)

         Drugi stranki: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (zastopnik: A. Jaeger-Lenz, odvetnica), Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Lotte Co. Ltd nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov družbe Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH.

                  3.

                  Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva T-508/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2011 – Bang & Olufsen proti UUNT (Oblika zvočnika) (Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Oblika zvočnika — Izvršitev sodbe s strani UUNT o razveljavitvi odločbe njegovih odborov za pritožbe — Člen 63(6) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 65(6) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Absolutni razlog za zavrnitev — Znak, ki je izključno v obliki, ki daje proizvodom bistveno vrednost — Člen 7(1)(e)(iii) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(e)(iii) Uredbe št. 207/2009))

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2011 – Bang & Olufsen proti UUNT (Oblika zvočnika)
   (Zadeva T-508/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Oblika zvočnika - Izvršitev sodbe s strani UUNT o razveljavitvi odločbe njegovih odborov za pritožbe - Člen 63(6) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 65(6) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Absolutni razlog za zavrnitev - Znak, ki je izključno v obliki, ki daje proizvodom bistveno vrednost - Člen 7(1)(e)(iii) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(e)(iii) Uredbe št. 207/2009))
   2011/C 340/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bang & Olufsen A/S (Struer, Danska) (zastopnika: sprva K. Wallberg, nato J. Glaesel, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: D. Botis in G. Schneider, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. septembra 2008 (zadeva R 497/2005-1) v zvezi z zahtevo za registracijo tridimenzionalnega znaka, ki predstavlja zvočnik, kot znamke Skupnosti

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bang & Olufsen A/S se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 24.1.2009.


title: Zadeva C-66/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. novembra 2013 – Svet Evropske unije proti Evropski komisiji (Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije — Kadrovski predpisi za uradnike — Ničnostna tožba — Sporočilo COM(2011) 829 final — Predlog COM(2011) 820 final — Tožba zaradi nedelovanja — Vložitev predlogov na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom za uradnike — Opustitev ukrepanja Komisije — Tožba, ki je postala brezpredmetna — Ustavitev postopka)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. novembra 2013 – Svet Evropske unije proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-66/12) (1)

   (Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije - Kadrovski predpisi za uradnike - Ničnostna tožba - Sporočilo COM(2011) 829 final - Predlog COM(2011) 820 final - Tožba zaradi nedelovanja - Vložitev predlogov na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom za uradnike - Opustitev ukrepanja Komisije - Tožba, ki je postala brezpredmetna - Ustavitev postopka)
   2014/C 39/06
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in J. Herrmann, agenta)

      Intervenienti v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, D. Hadroušek in J. Vláčil, agenti), Kraljevine Danske (zastopniki: V. Pasternak Jørgensen in M. C. Thorning, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in N. Graf Vitzthum, agenta), Irska (zastopniki: E. Creedon, agent, skupaj s C. Tolandom, BL, in A. Joyceom, solicitor), Kraljevina Španija (zastopnika: N. Díaz Abad in S. Centeno Huerta, agenta), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in J.-S. Pilczer, agenti), Republika Latvija (zastopnika: I. Kalniņš in A. Nikolajeva, agenta), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Wissels in M. Bulterman, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson in J. Beeko, agenta, skupaj z R. Palmerjem, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, D. Martin in J.-P. Keppenne, agenti)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopnika: A. Neergaard in S. Seyr, agenta)

      Predmet

   Ničnostna tožba – Obvestilo Komisije COM(2011) 829 final z dne 24. novembra 2011 o zavrnitvi predložitve predlogov na podlagi „določbe o izjemi“ iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom – Predlog Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2009 – Tožba zaradi nedelovanja – Nezakonita opustitev Komisije, da predloži predloge na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Češka republika, Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija, Irska, Kraljevina Španija, Francoska republika, Republika Latvija, Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropski parlament, Svet Evropske unije in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Zadeva C-143/09: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 17. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Republika Madžarska) – Pannon GSM Távközlési Rt. proti Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Pristop k Evropski uniji — Direktiva 2002/22/ES — Časovna uporaba — Pristojnost Sodišča)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/16

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 17. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Republika Madžarska) – Pannon GSM Távközlési Rt. proti Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   (Zadeva C-143/09) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Pristop k Evropski uniji - Direktiva 2002/22/ES - Časovna uporaba - Pristojnost Sodišča)
   2010/C 51/25
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pannon GSM Távközlési Rt.

      Tožena stranka: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Fővárosi Bíróság – Razlaga Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in spremembah pogodb, na katerih temelji Evropska unija (UL L 236, str. 33), členov 10 ES, 87(1) ES in 249 ES ter Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51) – Razdelitev neto stroškov obveznosti univerzalne storitve med operaterji omrežji in ponudniki elektronskih komunikacij – Nacionalna ureditev o mehanizmih razdelitve stroškov, ki določa pravila, ki v delu, ki se nanaša na financiranje univerzalne storitve v letu pred pristopom države članice k Evropski Uniji, niso v skladu z direktivo

      Izrek

   Člen 13(2) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) ter Priloga IV k tej direktivi se ne uporabljata za dejansko stanje spora, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki se nanaša na prispevek na področju elektronskih komunikacij, ki so ga za leto 2003 zahtevali organi Republike Madžarske.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva T-37/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2011 – World Wide Tobacco España proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen in razdelitev trga — Globe — Odvračalen učinek — Enako obravnavanje — Olajševalne okoliščine — Zgornja meja 10-ih odstotkov prometa — Sodelovanje“ )

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2011 – World Wide Tobacco España proti Komisiji
   (Zadeva T-37/05) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen in razdelitev trga - Globe - Odvračalen učinek - Enako obravnavanje - Olajševalne okoliščine - Zgornja meja 10-ih odstotkov prometa - Sodelovanje)
   2011/C 120/27
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: World Wide Tobacco España, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva M. Odriozola Alén, M. Marañon Hermoso in A. Emch, nato M. Odriozola Alén, M. Barrantes Diaz in A. João Vide, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in É. Gippini Fournier, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za zmanjšanje globe, ki je bila tožeči stranki naložena v Odločbi Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) (ES) (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surov tobak – Španija).

      Izrek

               1.

               Globa, ki je bila družbi World Wide Tobacco España, SA naložena v členu 3 Odločbe Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) (ES) (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surov tobak – Španija), znaša 1 579 500 EUR.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Družba World Wide Tobacco España nosi tri četrtine svojih stroškov in tri četrtine stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija, ta pa nosi četrtino svojih stroškov in četrtino stroškov, ki jih je priglasila družba World Wide Tobacco España.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva T-423/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  5. oktobra 2005  — Bunker & BKR proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Ugovor — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element  B.K.R.  — Prejšnja nacionalna besedna znamka BK RODS — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. oktobra 2005 — Bunker & BKR proti UUNT
   (Zadeva T-423/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Ugovor - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element ‚B.K.R.‘ - Prejšnja nacionalna besedna znamka BK RODS - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2005/C 296/48)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Bunker & BKR, SL (Almansa, Španija) (zastopnik: J. Astiz Suárez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnica: J. García Murillo, zastopnica)

      Druga stranka pred Odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Marine Stock Ltd (Tortola, Britanski Deviški otoki, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Tožba proti odločbi četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. junija 2004 (zadeva R 0458/2002-4) glede postopka z ugovorom med Bunker & BKR, SL in Marine Stock Ltd
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba četrtega senata odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 30. junija 2004 (zadeva R 0458/2002-4) se razveljavi.

               2)

               UUNT se naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov tožeče stranke.

               3)

               Intervenientu se naloži plačilo njegovih stroškov.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva T-489/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. maja 2011 – Power-One Italy proti Komisiji ( „Odškodninska tožba — Projekt, sofinanciran s finančnim inštrumentom LIFE+ — Razvoj novega sistema dobave energije za uporabo v mobilni telefoniji (projekt Pneuma) — Zloraba postopka — Nespoštovanje obličnostnih zahtev — Nedopustnost“ )

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. maja 2011 – Power-One Italy proti Komisiji
   (Zadeva T-489/08) (1)

   (Odškodninska tožba - Projekt, sofinanciran s finančnim inštrumentom LIFE+ - Razvoj novega sistema dobave energije za uporabo v mobilni telefoniji (projekt Pneuma) - Zloraba postopka - Nespoštovanje obličnostnih zahtev - Nedopustnost)
   2011/C 211/51
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Power-One Italy SpA (Terranova Bracciolini, Italija) (zastopnika: R. Giuffrida in A. Giussani, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in D. Recchia, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi odločbe Komisije o zaključku projekta Pneuma (LIFE04 ENV/IT/000595), namenjenega sofinanciranju razvoja novega sistema dobave energije za uporabo v mobilni telefoniji.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Power-One Italy SpA se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki so nastali Komisiji.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. junija 2004 v zadevi T-333/02, Gestoras Pro-Amnistía e.a. proti Svetu Evropske unije (Odškodninska tožba — Pravosodje in notranje zadeve — Skupno stališče Sveta — Ukrepi proti osebam, skupinam in pravnim osebam, vpletenim v teroristična dejanja — Očitna nepristojnost — Očitno neutemeljena tožba)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/40

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 7. junija 2004
   v zadevi T-333/02, Gestoras Pro-Amnistía e.a. proti Svetu Evropske unije (1)

   (Odškodninska tožba - Pravosodje in notranje zadeve - Skupno stališče Sveta - Ukrepi proti osebam, skupinam in pravnim osebam, vpletenim v teroristična dejanja - Očitna nepristojnost - Očitno neutemeljena tožba)
   (2004/C 228/90)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-333/02, Gestoras Pro-Amnistía, Juan Mari Olano Olano, stanujoč v Gradignanu (Francija), Julen Zelarain Errasti, stanujoč v Madridu (Španija), ki jih zastopa D. Rouget, avocat, proti Svetu Evropske unije (zastopnika: M. Vitsentzatos in M. Bauer), ob sodelovanju Kraljevine Španije, ki jo zastopa njen zastopnik, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, in Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (zastopnici: v začetku P. Ormond, potem C. Jackson, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi zahteve za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeče stranke utrpele zaradi vpisa Gestoras Pro-Amnistía na seznam oseb, skupin in pravnih oseb na podlagi člena 1 Skupnega stališča Sveta 2001/931/SZVP z dne 27. decembra 2001 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu (UL L 344, str. 93), Skupnega stališča Sveta 2002/340/SZVP z dne 2. maja 2002 o posodobitvi Skupnega stališča 2001/031 (UL L 116, str. 75), in Skupnega stališča Sveta 2002/462/SZVP z dne 17. junija 2002 o posodobitvi Skupnega stališča 2001/931 in razveljavitvi Skupnega stališča 2002/310 (UL L 160, str. 32), je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij in N. J. Forwood, sodnika; sodni tajnik: H. Jung, dne 7. junija 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva C-343/05: SODBA SODIŠČA (četrti senat) z dne  18. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/37/ES — Izdelava, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov — Prepoved dajanja v promet tobačnih izdelkov za oralno uporabo — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/10

         SODBA SODIŠČA (četrti senat) z dne 18. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-343/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/37/ES - Izdelava, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov - Prepoved dajanja v promet tobačnih izdelkov za oralno uporabo - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 178/16)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: L. Pignataro-Nolin in M. Huttunen)

      Tožena stranka: Republika Finska (Zastopnik: J. Himmanen)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Nezagotovitev prenosa člena 8a Direktive Sveta 89/622/EGS z dne 13. novembra 1989 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic glede označevanja tobačnih izdelkov (UL L 359, str. 1), kot je bil dodan z Direktivo Sveta 92/41/EGS z dne 15. maja 1992 o spremembi navedene Direktive (UL L 158, str. 30), in člena 8 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/37/ES z dne 5. junija 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov (UL L 194, str. 26) — Deklaracija Komisije (UL L 194, str. 26) — Prepoved dajanja v promet tobačnih izdelkov za oralno uporabo, kolikor se nanaša na otoke Åland in plovila registrirana na Finskem
   Izrek

               1)

               Republika Finska s tem, da ni zagotovila tega, da bi otoki Åland prenesli člen 8a Direktive Sveta 89/622/EGS z dne 13. novembra 1989 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic glede označevanja tobačnih izdelkov, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/41/EGS z dne 15. maja 1992, kot je bil spremenjen s členom 8 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/37/ES z dne 5. junija 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov, ter da bi na ladjah, ki so tam registrirane, spoštovali prepoved dajanja v promet tobačnih izdelkov za njuhanje, predvideno z navedeno določbo, ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES in Direktive 2001/37.

               2)

               Republiki Finski se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva C-601/10: Tožba, vložena 17. decembra 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/22

         Tožba, vložena 17. decembra 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-601/10)
   2011/C 63/41
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia in D. Kukovec)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sodišče naj ugotovi, da Helenska republika, s tem da je v postopku s pogajanji in brez predhodne objave obvestila o naročilu, katerega predmet so bile dodatne storitve vpisovanja v kataster in urbanistično načrtovanje, kar ni bilo zajeto v prvotnem naročilu občin Vasilika, Kassandra, Egnatia in Arethousa, ni izpolnila obveznosti iz členov 8 in 11(3) Direktive 92/50/EGS (1), in členov 20 in 31(4) Direktive 2004/18/ES (2).

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da ker:

               1.

               navedene občine kot lokalne skupnosti spadajo v pojem naročnika v smislu člena 1(b) Direktive 92/50/EGS in člena 1(9) Direktive 2004/18/ES;

               2.

               gre za odplačne pogodbe, katerih predmet je opravljanje storitev urbanističnega načrtovanja (člen 8 v povezavi s Prilogo IA, točka 12, k Direktivi 92/50/EGS in člen 20 v povezavi s Prilogo II A, točka 12, k Direktivi 2004/18/EGS); in

               3.

               ocenjene vrednosti vseh navedenih pogodb, ki se izpodbijajo, presegajo minimalne prage iz člena 7 Direktive 92/50/EGS in člena 7 Direktive 2004/18/ES,

         sporne pogodbe spadajo na področje uporabe navedenih direktiv.
   (i)
         Kršitev členov 8 in 11 Direktive 92/50/EGS

   Komisija s sklicevanjem na sporne pogodbe o opravljanju dodatnih storitev, ki jih je sklenila občina Kassandra, poudarja, da je naročnik izbral postopek neposredne oddaje naročila brez predhodne objave obvestila o naročilu, čeprav niso bili izpolnjeni pogoji iz členov 8 in 11(3)(e) Direktive 92/50/EGS, ki dovoljujeta takšen izjemen postopek in ki se uporabljata za zadevne pogodbe. Natančneje, pogoj glede obstoja nepredvidljivih okoliščin ni izpolnjen pri nobeni od spornih pogodb o dodatnih storitvah. Podredno, Komisija poudarja, da tudi če bi bili izpolnjeni pogoji za uporabo določb člena 11(3)(e) Direktive 92/50/EGS, vrednost sklenjenih pogodb o dodatnih storitvah presega 50-odstotni prag prvotnega naročila, ki ga določa Direktiva.
   (ii)
         Kršitev členov 20 in 31(4) Direktive 2004/18/ES

   Komisija glede spornih pogodb o dodatnih storitvah, ki so jih sklenile občine Vasilika, Kassandra, Egnatia in Arethousa, meni, da so naročniki izbrali postopek neposredne oddaje naročila brez predhodne objave obvestila o naročilu, čeprav niso bili izpolnjeni pogoji iz členov 20 in 31(4)(a) Direktive 2004/18/ES, ki dovoljujeta takšen izjemen postopek in ki se uporabljata za zadevne pogodbe. Natančneje, pogoj glede obstoja nepredvidljivih okoliščin ni izpolnjen pri nobeni od spornih pogodb o dodatnih storitvah. Podredno, Komisija poudarja, da tudi če bi bili izpolnjeni pogoji za uporabo določb člena 31(4)(a) Direktive 2004/18/ES, vrednost sklenjenih pogodb o dodatnih storitvah presega 50-odstotni prag prvotnega naročila, ki ga določa Direktiva.
   Komisija glede trditve Helenske republike, da je bil postopek za sklenitev izpodbijanih pogodb v skladu s takrat veljavnim nacionalnim pravnim okvirom, meni, da je bil uporabljen postopek v nasprotju z Direktivo 92/50/EGS, ki je bila ob sklenitvi teh pogodb že bila prenesena v nacionalni pravni red (prav tako pa tudi Direktiva 2004/18/ES, ki je bila sprejeta pozneje). Komisija opozarja, da zadevni postopek v vsakem primeru ni bil v skladu niti z navedenim nacionalnim pravnim okvirom.
   Ker se države članice ne morejo sklicevati na notranje razmere za utemeljitev neizpolnitve obveznosti in rokov, ki jih določa pravo Unije, Komisija meni, da Helenska republika s tem, da ni zagotovila sprejetja in učinkovite uporabe ukrepov, potrebnih za uskladitev z obveznostmi, ki izhajajo iz prava Unije, ni izpolnila obveznosti iz členov 8 in 11 Direktive 92/50/EGS in členov 20 in 31(4) Direktive 2004/18/ES.

      (1)  UL L 209, 24.7.1992, str. 1.

      (2)  UL L 134, 30.4.2004, str. 114.


title: Zadeva C-535/06 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2009 – Moser Baer India Ltd proti Svetu Evropske unije, Komisiji Evropske skupnosti, Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA) (Pritožba — Damping — Uvoz zapisljivih CD-plošč s poreklom iz Indije — Uredba (ES) št. 960/2003 — Izračun zneska subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi — Opredelitev škode — Člen 8(7) Uredbe (ES) št. 2026/97)

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2009 – Moser Baer India Ltd proti Svetu Evropske unije, Komisiji Evropske skupnosti, Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA)
   (Zadeva C-535/06 P) (1)

   (Pritožba - Damping - Uvoz zapisljivih CD-plošč s poreklom iz Indije - Uredba (ES) št. 960/2003 - Izračun zneska subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi - Opredelitev škode - Člen 8(7) Uredbe (ES) št. 2026/97)
   2009/C 256/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Moser Baer India Ltd (zastopnika: K. Adamantopoulos, dikigoros, R. MacLean, Solicitor)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix, zastopnik in G. Berrisch, Rechtsanwalt), Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. van Vliet in T. Scharf, zastopnika), Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 4. oktobra 2006 v zadevi Moser Baer India proti Svetu (T-300/03) s katero je bila zavrnjena njena tožba za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 960/2003 z dne 2. junija 2003 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz zapisljivih CD plošč s poreklom iz Indije (UL L 138, str. 1), v delu, v katerem se nanaša na pritožnico.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Moser Baer India Ltd se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 69, 24.03.2007.