title: Zadeva T-88/07: Tožba, vložena 22. marca 2007 – Fabryka Samochodów Osobowych proti Komisiji

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/28

         Tožba, vložena 22. marca 2007 – Fabryka Samochodów Osobowych proti Komisiji
   (Zadeva T-88/07)
   (2007/C 117/44)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Fabryka Samochodów Osobowych S.A. (Varšava, Poljska) (zastopniki: W. Radzikowski, R. A. Kozłowski in G. Dźwigała, pravni svetovalci)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije v delu, v katerem se nanaša na člen 2(2), (3) in (4), ki uvaja kompenzacijske ukrepe v obliki: (a) omejitev letne proizvodnje motornih vozil FSO do konca februarja 2011 in vseh njegovih obstoječih in bodočih odvisnih družb ter vseh podjetij, ki jih FSO nadzoruje kot delničar, in (b) prepoved pridobitve nove licence do konca februarja 2011;

               —

               Naložitev plačila stroškov postopka Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga, naj se odločba Evropske komisije z dne 20. decembra 2006 v zvezi z državno pomočjo št. C3/2005 (prej N 592/2004 (prej PL 51/2004)), s katero so bili v skladu z njenim besedilom ukrepi pomoči, ki jih je delno že uvedla Poljska, razglašeni za združljive s skupnim trgom, razglasi za nično v delu, v katerem tožeči stranki-prejemnici pomoči nalaga obveznost omejitve letne proizvodnje in prodaje motornih vozil na ozemlju EU do leta 2011. V obrazložitvi odločbe je tudi navedena prepoved tožeči stranki, da pred letom 2011 pridobi novo licenco.
   Tožeča stranka predlaga ničnost odločbe in zatrjuje, da so z odločbo kršene določbe Pogodbe ES in temeljna pravila za njeno uporabo. Tožeča stranka navaja tudi, da je bil pri sprejetju izpodbijane odločbe bistveno kršen postopek.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka uveljavlja naslednje razloge:

               —

               Komisija je z razglasitvijo, da je bil del pomoči že uveden, kršila člen 88(3) ES in člen 3 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (1) in storila očitno napako pri presoji dejanskega stanja;

               —

               pri določitvi obsega kompenzacijskih ukrepov je Komisija kršila načelo sorazmernosti, načelo svobodnega opravljanja gospodarske dejavnosti, člen 253 Pogodbe ES in točke 11, 32, 37, 39 in 54 Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (2), in storila očitno napako pri presoji dejanskega stanja, in sicer zlasti: z nepravilno določitvijo zneska javne pomoči zaradi njene precenitve; z neupoštevanjem oblike pomoči; z nepravilno določitvijo upoštevnega trga; z nepravilno določitvijo tržnega deleža tožeče stranke – prejemnice pomoči; z neupoštevanjem bistvenih elementov pri določitvi učinkov odobritve pomoči tožeči stranki; z ugotovitvijo kompenzacijskih ukrepov, ki bodo imeli nasproten učinek na ponovno vzpostavitev zmožnosti delovanja tožeče stranke po zaključenem prestrukturiranju; ter z neupoštevanjem dejstva, da je tožeča stranka delovala v regijah, ki so bile upravičene do prejema regionalne pomoči;

               —

               Komisija je kršila načelo pravne varnosti in člen 253 ES s tem, ko je v obrazložitev odločbe vključila dodatne kompenzacijske ukrepe, ki niso bili opredeljeni v izreku odločbe;

               —

               Komisija je kršila člen 253 ES s tem, ker ni podala zadostnih pojasnil o vrsti in obsegu odrejenih kompenzacijskih ukrepov in ker se ni sklicevala na vse predloge, podane v tej zadevi.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES, UL L 83, str. 1.

      (2)  UL C 288, str. 2.


title: Zadeva C-214/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Hamm (Nemčija) 4. maja 2010 – KHS AG proti Winfriedu Schulteju

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Hamm (Nemčija) 4. maja 2010 – KHS AG proti Winfriedu Schulteju
   (Zadeva C-214/10)
   ()
   2010/C 234/31
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: KHS AG

      Tožena stranka: Winfried Schulte

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 7(1) Direktive 2003/88/ES (1) treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji in/ali praksi, v skladu s katero pravica do plačanega minimalnega letnega dopusta ugasne po poteku referenčnega obdobja in/ali obdobja prenosa, tudi če je delavec dalj časa nezmožen za delo (pri tem pa bi zaradi dolgotrajne nezmožnosti za delo lahko kopičil pravice do minimalnega dopusta za več let, če možnost njihovega prenosa ne bi bila časovno omejena)? Če je odgovor na to vprašanje nikalen, ali mora potem možnost prenosa obstajati najmanj 18 mesecev?

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 299, str. 9).


title: Zadeva T-108/15: Tožba, vložena 27. februarja 2015 – Bundesverband Glasindustrie in drugi/Komisija

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/63

         Tožba, vložena 27. februarja 2015 – Bundesverband Glasindustrie in drugi/Komisija
   (Zadeva T-108/15)
   (2015/C 138/82)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Bundesverband Glasindustrie (Düsseldorf, Nemčija), Gerresheimer Lohr GmbH (Lohr, Nemčija), Gerresheimer Tettau GmbH (Tettau, Nemčija), Noelle + von Campe Glashütte GmbH (Boffzen, Nemčija), Odenwald Faserplattenwerk GmbH (Amorbach, Nemčija), O-I Glasspack GmbH & Co. KG (Düsseldorf), Pilkington Deutschland AG (Gelsenkirchen, Nemčija), Schott AG (Mainz, Nemčija), SGD Kipfenberg GmbH (Kipfenberg, Nemčija), Thüringer Behälterglas GmbH Schleusingen (Schleusingen, Nemčija), Neue Glaswerke Großbreitenbach GmbH & Co. KG (Großbreitenbach, Nemčija), HNG Global GmbH (Gardelegen, Nemčija) (zastopnika: U. Soltész in C. von Köckritz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo:

               —

               naj člena 1 in 3(1) Sklepa Evropske komisije z dne 25. novembra 2014, državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex NN 2013/NN), C(2014) 8786 final, v zvezi s podporo za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižano dajatvijo EEG za energetsko intenzivne uporabnike razglasi za nična v delu, v katerem je ugotovljeno, da sta:

                           (i)

                           podpora za električno energijo iz obnovljivih virov energije na podlagi nemškega zakona o prednosti energiji iz obnovljivih virov (Erneuerbare-Energien-Gesetz z dne 25. oktobra 2008 v različici, ki velja od 1. januarja 2012; v nadaljevanju: EEG 2012), vključno s finančnim mehanizmom, in

                           (ii)

                           podpora za znižano dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike (posebna ureditev nadomestil, v nadaljevanju: BesAR) iz člena 40 in naslednjih EEG 2012 za leti 2013 in 2014 državni pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, ki sta nezakoniti in dodeljeni v nasprotju s členom 108(3) PDEU;

               —

               naj člene 2, 3(2), 6, 7 in 8 izpodbijanega sklepa razglasi za nične v delu, v katerem je ugotovljena nezdružljivost BesAR z notranjim trgom in naloženo vračilo pomoči; in

               —

               naj Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Posebna ureditev nadomestil (BesAR) ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni podana prednost. Komisija neupravičeno izhaja iz tega, da daje BesAR energetsko intenzivnim uporabnikom prednost, ki je upoštevna v smislu prava o državnih pomočeh.

               2.

               Sistem dajatve EEG in BesAR ne pomenita državnih pomoči, ker ne bremenita državnih sredstev. Ureditev zadeva izključno zasebna sredstva. Izpodbijani sklep ni združljiv s sodno prakso Sodišča, zlasti s tisto, ki izhaja iz sodbe PreussenElektra.

               3.

               Komisija je v obrazložitvi napačno ugotovila, da je BesAR selektivna. Ni podano namreč nobeno odstopanje od upoštevnega referenčnega sistema. Vsekakor je BesAR upravičena z naravo in notranjo strukturo EEG 2012.

               4.

               Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je presodila možnost odobritve BesAR zgolj na podlagi novih Smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014-2020.

               5.

               Če bi Komisija menila, da je BesAR pomoč, ki je ni mogoče odobriti, bi bila zahteva po vračilu še vedno nedopustna, saj gre za „obstoječo pomoč“.

               6.

               Poleg tega je zahteva po vračilu zaradi varstva legitimnih pričakovanj izključena. Komisija je v prejšnji odločbi namreč ugotovila, da sistem EEG ne pomeni državne pomoči.

               7.

               Poleg tega naj bi bilo nemogoče izvesti zahtevo po vračilu za BesAR.


title: Zadeva T-383/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Drazdansky proti UUNT — Bad Heilbrunner Naturheilmittel (VITACAN)

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/43

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Drazdansky proti UUNT — Bad Heilbrunner Naturheilmittel (VITACAN)
   (Zadeva T-383/04) (1)

   (2006/C 281/78)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva T-365/11 P: Pritožba, ki jo je 5. julija 2011 vložil AO zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. aprila 2011 v zadevi AO proti Komisiji, F-45/10

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/27

         Pritožba, ki jo je 5. julija 2011 vložil AO zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. aprila 2011 v zadevi AO proti Komisiji, F-45/10
   (Zadeva T-365/11 P)
   2011/C 282/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: AO (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Lewisch, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Razveljavi naj se sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. aprila 2011 v zadevi AO proti Komisiji, F-45/10;

               —

               Splošno sodišče naj v zadevi vsebinsko odloči in ugodi predlogom, danim na prvi stopnji, in sicer:

                           —

                           Odločbo Evropske komisije CMS 07/046 z dne 23. julija 2009 naj razglasi za nično zaradi nadlegovanja, slabega vodenja in kršitve temeljne pravice do izjave;

                           —

                           za nične naj razglasi vse odločbe, ki jih je organ, pristojen za imenovanje, sprejel zoper pritožnika med septembrom 2003 in odstranitvijo pritožnika z delovnega mesta, zaradi nadlegovanja, slabega vodenja in kršitve pravice do izjave;

                           —

                           pritožniku naj omogoči zaslišanje v skladu s členoma 7(1) in 24 Kadrovskih predpisov (1) ter v zvezi s tem naj se sklicuje na zahtevi, ki sta bili vloženi februarja 2008 in marca 2008;

                           —

                           pritožniku naj prisodi simbolično odškodnino 1 EUR za pretrpljeno nepremoženjsko in poklicno škodo, kot je prikazana v tej pritožbi, saj cilj te pritožbe ni denar, ampak povrnitev dostojanstva in poklicnega ugleda pritožnika; in

               —

               drugi stranki v postopku naj naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog je, da niso bili izpolnjeni pogoji za odločitev s sklepom iz člena 76 Poslovnika Sodišča za uslužbence in da tožbe ni bilo očitno treba zavreči ali zavrniti, ker:

                           —

                           Sodišče za uslužbence ni upoštevalo več trditev in dokazov, predloženih v zvezi nadlegovanjem pritožnika;

                           —

                           je bila pritožniku odvzeta pravica, da se mu v skladu s členom 36 Poslovnika Sodišča za uslužbence določi rok za dopolnitev tožbe v zvezi z dvema odločbama organa, pristojnega za imenovanje, ki ju pritožnik navedel v svoji tožbi.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog je, da sklep v zadevi F-45/10 krši pravo Evropske unije, kot opisano v členu 11(1) Priloge I k Statutu Sodišča Evropske unije, ker je pritožnik upravičen do odškodnine, saj je prišlo do nadlegovanja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog je, da je Sodišče za uslužbence kršilo pravico pritožnika do zaslišanja v skladu s členom 6(1) Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter členom 47(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  Uredba št. 31 (EGS), 11 (ESAE) o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske gospodarske skupnosti in Evropske skupnosti za atomsko energijo, kakor spremenjena (UL 1962, 45, str. 1385).


title: Zadeva C-109/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Prud'homie de pêche de Martigues (Francija) 20. februarja 2007 — Jonathan Pilato proti Jean-Claude Bourgault

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Prud'homie de pêche de Martigues (Francija) 20. februarja 2007 — Jonathan Pilato proti Jean-Claude Bourgault
   (Zadeva C-109/07)
   (2007/C 95/50)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Prud'homie de pêche de Martigues
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jonathan Pilato

      Tožena stranka: Jean-Claude Bourgault
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 11a Uredbe Sveta (ES) št. 894/97 z dne 29. aprila 1997 (1), kot je bil spremenjen z Uredbo Sveta (ES) št. 1239/98 z dne 8 junija 1998 (2), razlagati tako, da prepoveduje tudi mreže, ki niso viseče ali skoraj niso viseče zaradi plavajočega sidra, na katerega so pritrjene?

               2)

               Ali je člen 11a(1) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 894/97, kot je bil spremenjen z Uredbo (ES) št. 1239/98, veljaven, glede na to, da:

                           a)

                           se zdi, da zasleduje strogo okoljevarstveni cilj, medtem ko je pravna osnova, na kateri temelji, člen, ki je bil prej člen 43, sedaj pa 37 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, podpisane v Rimu 25. marca 1957;

                           b)

                           ne opredeljuje visečih mrež in torej ne določa jasno področja njihove uporabe;

                           c)

                           ni jasno obrazložen;

                           d)

                           ne upošteva razpoložljivih znanstvenih in tehničnih podatkov niti okoljevarstvenih pogojev v različnih regijah Skupnosti niti prednosti [in] stroškov, ki izhajajo iz prepovedi, ki jo določa;

                           e)

                           ni sorazmeren glede na cilj, ki ga zasleduje;

                           f)

                           je diskriminatoren, ker enako obravnava različne zemljepisne, ekonomske in socialne položaje;

                           g)

                           ne določa nikakršnega odstopa v korist ribičev, ki se ukvarjajo z malim ribolovom, kot je ribolov z ribolovnim orodjem, imenovanim thonaille, ki je, poleg tega, da je tradicionalen v Sredozemlju, življenjskega pomena za prebivalstvo, ki se z njim ukvarja in je tudi sicer zelo selektiven?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 894/97 z dne 29. aprila 1997 o nekaterih tehničnih ukrepih za ohranjanje ribolovnih virov (UL L 132, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1239/98 z dne 8. junija 1998 o spremembah Uredbe (ES) št. 894/97 o določanju nekaterih tehničnih ukrepov za ohranjanje ribolovnih virov (UL L 171, str. 1).


title: Zadeva C-188/06 P: Sklep Sodišča z dne 9. marca 2007 – Schneider Electric SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Koncentracije podjetij – Trg distribucije električne energije – Odločbi o začetku in o ustavitvi postopka)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/22

         Sklep Sodišča z dne 9. marca 2007 – Schneider Electric SA proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-188/06 P) (1)

   (Pritožba - Koncentracije podjetij - Trg distribucije električne energije - Odločbi o začetku in o ustavitvi postopka)
   (2007/C 96/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Schneider Electric SA (zastopniki: A. Winckler, I- Girgenson in M. Pittie, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Bouquet in O. Beynet, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 31. januarja 2006 v zadevi Schneider Electric SA proti Komisiji (T-48/03), s katero je bil kot nedopusten zavrnjen predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 4. decembra 2002 o uvedbi temeljitega preizkusa koncentracije med Schneider in Legrand (zadeva COMP/M.2283-Schneider proti Legrandu II) in odločbe Komisije z dne 13. decembra 2002 o ustavitvi postopka nadzora nad to koncentracijo.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Schneider Electric SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006.


title: Zadeva T-323/05: Tožba, vložena dne 24. avgusta 2005 — Coffee Store proti UUNT

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/26

         Tožba, vložena dne 24. avgusta 2005 — Coffee Store proti UUNT
   (Zadeva T-323/05)
   (2005/C 281/49)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: The Coffee Store GmbH (Mannheim, Nemčija) [Zastopnik: M. Buddeberg, Rechtsanwalt]

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 15. junija 2005 (zadeva R 855/2004-2) naj se razveljavi;

               —

               Prijava znamke Skupnosti 3 346 228 THE COFFEE STORE naj se registrira;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „THE COFFEE STORE“ za proizvode in storitve iz razredov 30, 32, 41 in 43.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave za proizvode in storitve iz razredov 30, 32 in 43.

      Odločba Oddelka za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Tožbeni razlogi: Prijavljena znamka ne bi mogla šteti za znak, izključno opisne narave v smislu člena 7(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94. Iz tega sledi, da naj prijavljena znamka ne bi imela razlikovalnega učinka v smislu člena 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94.


title: Zadeva C-180/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Republika Poljska) 9. aprila 2010 – Jarosław Słaby proti Minister Finansów

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Republika Poljska) 9. aprila 2010 – Jarosław Słaby proti Minister Finansów
   (Zadeva C-180/10)
   2010/C 179/28
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jarosław Słaby

      Tožena stranka: Minister Finansów

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je fizična oseba – ki je na zemljišču opravljala kmetijsko dejavnost, nato pa je zaradi spremembe v prostorskem načrtu, ki je nastala iz razlogov, neodvisnih od volje te osebe, prenehala opravljati dejavnost in je premoženje prekvalificirala v zasebno premoženje, izvedla njegovo delitev na manjše dele (zemljišča, namenjena počitniški gradnji) in začela z njihovo prodajo – iz tega naslova davčni zavezanec za DDV na podlagi člena 9(1) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) ter člena 4(1) in (2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (2), ki je zavezan plačati DDV iz naslova trgovske dejavnosti?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

      (2)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-287/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2007 – cApStAn proti Komisiji

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/44

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2007 – cApStAn proti Komisiji
   (Zadeva T-287/07) (1)

   (2007/C 315/84)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 223, 22.9.2207.


title: Zadeva T-560/12: Tožba, vložena 17. decembra 2012 – Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej proti Evropski agenciji za kemikalije

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/18

         Tožba, vložena 17. decembra 2012 – Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej proti Evropski agenciji za kemikalije
   (Zadeva T-560/12)
   2013/C 79/33
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Brzesko, Poljska) (zastopnik: T. Dobrzyński, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske agencije za kemikalije št. SME(2012) 3538 z dne 15. oktobra 2012, s katerim je bilo tožeči stranki naloženo plačilo upravne takse v višini 20 700 EUR, razglasi za ničen;

               —

               preventivno razglasi za ničen sklep upravnega odbora ECHA MB/D/29/2010 z dne 12. novembra 2010 o razvrstitvi storitev, za katere se določijo takse;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev Uredbe Komisije (ES) št. 340/2008 in Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1907/2006 ter načela prenosa pristojnosti

                           —

                           Izpodbijani sklep naj bi kršil uredbo o pristojbinah in taksah, ker naj bi tožena stranka bila pooblaščena le za naložitev upravne takse, države članice pa naj bi bile pooblaščene za odmero odvračilnih kazni. Upravne takse bi morale biti sorazmerne z obsegom del, ki jih opravi ECHA. Upravna taksa v višini 20 700 EUR, naložena zaradi nepravilnih podatkov o velikosti podjetja, naj bi imela vlogo sankcije in naj bi bila primerljiva z globo. S tem naj bi tožena stranka posegla v pristojnosti držav članic, kar naj bi bilo v nasprotju z načelom prenosa pristojnosti, ki je določeno v členu 5 PEU, in naj bi pomenilo izdajo akta v okoliščinah nepristojnosti v smislu člena 263 PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela enakosti

                           —

                           Ker naj bi bila višina upravne takse odvisna od velikosti podjetja, naj bi bilo kršeno načelo enakosti, ki je določeno v členu 5 Evropskega kodeksa dobrega upravnega ravnanja in členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Ker naj bi bil – v skladu z njeno opredelitvijo – namen upravne takse kritje stroškov upravnih storitev, naj ne bi bilo mogoče objektivno upravičiti uvedbe razlikovanja glede na velikost registriranih podjetij. Upravno breme naj bi namreč pri preverjanju velikosti podjetij bilo primerljivo. V teh okoliščinah naj bi velika podjetja, ki bi se neupravičeno opredelila kot mala ali srednje velika podjetja, plačala takso, ki ne krije le stroškov storitve v zvezi s postopkom preverjanja njihove lastne velikosti, ampak tudi stroške preverjanja velikosti drugih podjetij, če ne celo stroškov drugih storitev ECHA.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti

                           —

                           Tožeča stranka naj bi navedla, da je malo podjetje, ker naj bi se brez lastne krivde zmotila pri pravilni razvrstitvi velikosti družbe. V skladu s podatki na spletnem mestu nacionalne službe za pomoč uporabnikom v zvezi z REACH pod razdelkom „takse“ naj bi se velikost podjetja opredelila z nacionalnim zakonom o svobodi gospodarske dejavnosti. V skladu s tem zakonom naj se pri ugotavljanju velikosti podjetja ne bi upoštevala lastniška struktura, ampak naj bi bila odločilna količina zaposlenih delavcev in letni neto promet, in te podatke naj bi tožeča stranka upoštevala. Zainteresirane osebe naj ne bi bile pravilno obveščene o dolžnosti, da je treba pri ugotavljanju velikosti podjetja upoštevati Priporočilo Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003. Poleg tega naj ECHA ne bi obvestila podjetij o višini upravnih taks, ki bi jih bilo treba plačati zaradi napačne uvrstitve velikosti podjetja, s čimer naj bi kršila načelo pravne varnosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: zloraba pooblastil

                           —

                           Tožena stranka naj bi zlorabila svoja pooblastila, ker naj bi v sklepu MB/D/29/2010 določila skrajno pretirane zneske taks in si prisvojila zelo široke pristojnosti glede uporabe vseh pravnih sredstev za izterjavo taks ter glede pomanjkanja možnosti, da bi se izognilo plačilu takse. Teh pristojnosti naj ne bi bilo mogoče upravičiti s členom 13(4) Uredbe št. 340/2008. Določitev upravne takse naj bi imela drug namen, kot je naveden v uvodni izjavi 2 Uredbe št. 340/2008 (kritje stroškov storitev ECHA) in naj ne bi ustrezala delovni obremenitvi tožene stranke, temveč naj bi bila globa, ki naj bi se neupravičeno naložila tožeči stranki.


title: Zadeva C-396/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Bari – Italija) – Interedil Srl, v likvidaciji, proti Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti Spa (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pristojnost sodišča nižje stopnje, da vprašanje za predhodno odločanje zastavi Sodišču — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Postopki v primeru insolventnosti — Mednarodna pristojnost — Središče dolžnikovih glavnih interesov — Prenos sedeža v drugo državo članico — Pojem „poslovalnica“ )

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Bari – Italija) – Interedil Srl, v likvidaciji, proti Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti Spa
   (Zadeva C-396/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pristojnost sodišča nižje stopnje, da vprašanje za predhodno odločanje zastavi Sodišču - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Postopki v primeru insolventnosti - Mednarodna pristojnost - Središče dolžnikovih glavnih interesov - Prenos sedeža v drugo državo članico - Pojem „poslovalnica“)
   2011/C 362/04
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale ordinario di Bari

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Interedil Srl, v likvidaciji

      Toženi stranki: Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti Spa

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale ordinario di Bari – Razlaga člena 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191) – Središče dolžnikovih glavnih interesov – Domneva kraja statutarnega sedeža – Poslovalnica v drugi državi članici – Skupnostni ali nacionalni pojmi

      Izrek

               1.

               Pravo Unije nasprotuje temu, da je nacionalno sodišče vezano na pravilo nacionalne procesne določbe, na podlagi katere pravna presoja hierarhično višjega nacionalnega sodišča zanj velja, kadar je očitno, da presoja hierarhično višjega sodišča ni v skladu s pravom Unije, kot ga razlaga Sodišče.

               2.

               Pojem „središče glavnih interesov“ dolžnika v smislu člena 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati ob upoštevanju prava Unije.

               3.

               Za določitev središča glavnih interesov družbe dolžnice je treba člen 3(1), drugi stavek, Uredbe št. 1346/2000 razlagati tako:

                           —

                           središče glavnih interesov družbe dolžnice je treba določiti tako, da se prvotno upošteva kraj uprave te družbe, kot ga je mogoče določiti na podlagi objektivnih elementov, ki jih lahko preverijo tretje osebe. Če so vodstveni in nadzorni organi družbe na statutarnem sedežu družbe in če se odločitve glede upravljanja te družbe sprejemajo v tem kraju tako, da to lahko preverijo tretje osebe, domneve iz te določbe ni mogoče ovreči. Če kraj uprave družbe ni na statutarnem sedežu družbe, je navzočnost premoženja družbe in obstoj pogodb o njegovi finančni uporabi v državi članici, v kateri družba nima statutarnega sedeža, mogoče šteti za elementa, ki zadostujeta za ovrženje domneve zakonodajalca Unije le, če je s celovito presojo vseh upoštevnih elementov mogoče tako, da to lahko preverijo tretje osebe, ugotoviti, da sta dejansko središče uprave in nadzora te družbe ter kraj upravljanja njenih interesov v tej drugi državi članici;

                           —

                           v primeru prenosa statutarnega sedeža družbe dolžnice pred vložitvijo predloga za uvedbo postopka v primeru insolventnosti se domneva, da je središče glavnih interesov te družbe na novem statutarnem sedežu te družbe.

               4.

               Pojem „poslovalnica“ v smislu člena 3(2) te uredbe je treba razlagati tako, da predpostavlja strukturo z minimalno organizacijo in neko stabilnostjo glede opravljanja gospodarske dejavnosti. Zgolj obstoj premoženja ali bančnih računov načeloma ne zadostuje za tako opredelitev.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva C-254/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 16. junija 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/11

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 16. junija 2005
   (Zadeva C-254/05)
   (2005/C 205/21)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Bruno Stromsky, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 16. junija 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Belgiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Belgija, s tem ko zahteva, da so sistemi za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem dima, zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici in, ki nimajo oznake „ES“:

                           —

                           usklajeni z belgijskim standardom NBN S21-100;

                           —

                           podvrženi homologaciji, v tem primeru s strani BOSEC, to oviro pa še povečujejo nesorazmerni stroški homologacije;

                           —

                           podvrženi testiranju in preverjanju v okviru te homologacije, ki v bistvu, pomenijo podvajanje s kontrolami, ki so bile že opravljene v okviru drugih postopkov v drugi državi članici;

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 28 Pogodbe ES.

               2.

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po mnenju Komisije, je belgijska ureditev uvedla omejitve pri uporabi detektorjev požara, ki so bili zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici in hkrati niso združljive s členom 28 ES ter niso upravičene z vidika člena 30 ES.


title: Zadeva C-622/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 22. decembra 2010 – Rémi Paquot proti državi Belgiji – SPF Finances

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 22. decembra 2010 – Rémi Paquot proti državi Belgiji – SPF Finances
   (Zadeva C-622/10)
   2011/C 80/24
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Namur

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rémi Paquot

      Tožena stranka: država Belgija – SPF Finances

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 6 naslova I „Skupne določbe“ Lizbonske pogodbe z dne 13. decembra 2007, ki spreminja Pogodbo o Evropski uniji, podpisano v Maastrichtu 7. februarja 1992, in ki je začela veljati 1. decembra 2009 (v katerem so večinoma povzete določbe, ki so bile v členu 6 naslova I Pogodbe o Evropski uniji, podpisane v Maastrichtu 7. februarja 1992, ki je začela veljati 1. novembra 1993), in člen 234 (prej člen 177) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (Pogodba ES) z dne 25. marca 1957 po eni strani in/ali člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 7. decembra 2000 po drugi strani nasprotujejo temu, da je z nacionalnimi zakonskimi določbami, v tem primeru določbami člena 9(2) belgijskega zakona z dne 6. januarja 1989 o Cour d'arbitrage (zdaj Cour constitutionnelle), nacionalnim sodiščem naložena sodna praksa iz sodb, ki jih je hierarhično višje sodišče nacionalnega prava (v tem primeru navedeno Cour constitutionnelle) izdalo v zvezi s tožbami na ugotovitev ničnosti določb notranjega prava, ki so mu bile predložene, če te tožbe temeljijo na kršitvi določb prava Evropske unije, ki se neposredno in prednostno uporablja v notranjem pravnem redu?

               2.

               Ali člen 6 naslova I „Skupne določbe“ Lizbonske pogodbe z dne 13. decembra 2007, ki spreminja Pogodbo o Evropski uniji, podpisano v Maastrichtu 7. februarja 1992, in ki je začela veljati 1. decembra 2009 (v katerem so večinoma povzete določbe, ki so bile v členu 6 naslova I Pogodbe o Evropski uniji, podpisane v Maastrichtu 7. februarja 1992, ki je začela veljati 1. novembra 1993), in člen 234 (prej člen 177) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (Pogodba ES) z dne 25. marca 1957 po eni strani in/ali člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 7. decembra 2000 po drugi strani nasprotujejo temu, da je z nacionalnimi zakonskimi določbami, v tem primeru določbami člena 26(4) belgijskega zakona z dne 6. januarja 1989 o Cour d’arbitrage (zdaj Cour constitutionnelle), kakor je bil spremenjen z zakonom z dne 12. julija 2009, samimi ali v povezavi z določbami člena 9(2) navedenega posebnega zakona z dne 6. januarja 1989, nacionalnim sodiščem naloženo, da hierarhično višjemu sodišču nacionalnega prava (v tem primeru navedenemu Cour constitutionnelle) postavijo vsa vprašanja za predhodno odločanje v zvezi z razlago določb prava Evropske unije, ki se neposredno in prednostno uporabljajo v notranjem pravnem redu, če so te določbe povzete tudi v nacionalni ustavi in če navedena sodišča domnevajo, da so te določbe v okviru sporov, o katerih odločajo, kršene, zaradi česar je mogoče sklepati, da jim je onemogočena neposredna uporaba prava Evropske unije, vsaj v primerih, v katerih je navedeno hierarhično višje sodišče že odločilo o enakem vprašanju?


title: Zadeva C-55/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Köln z dne  26. januarja 2006  v zadevi Arcor AG & Co. KG proti Zvezni republiki Nemčiji, vabljena stranka: Deutsche Telekom AG

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/3

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Köln z dne 26. januarja 2006 v zadevi Arcor AG & Co. KG proti Zvezni republiki Nemčiji, vabljena stranka: Deutsche Telekom AG
   (Zadeva C-55/06)
   (2006/C 96/05)
   Jezik postopka: nemščina
   Verwaltungsgerichts Köln s sklepom z dne 26. januarja 2006 v zadevi Arcor AG & Co. KG proti Zvezni republiki Nemčiji, vabljena stranka: Deutsche Telekom AG, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 2. februarja 2006, Sodišču Evropskih skupnosti predlaga, naj sprejme predhodno odločbo o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se člen 1(4) Uredbe (ES) št. 2887/2000 (1) razlaga tako, da predstavljajo pogoji stroškovne naravnanosti v skladu s členom 3(3) Uredbe (ES) št. 2887/2000 minimalne pogoje v tem smislu, da nacionalno pravo držav članic od te ravni ne sme odstopati v škodo upravičenca?

               2.

               Ali zajema zahteva stroškovne naravnanosti v skladu s členom 3(3) Uredbe (ES) št. 2887/2000 tudi računovodske obresti in računovodski odpisi?

               3.

               V primeru, da je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:

                           a)

                           Ali je podlaga za izračun teh obresti in odpisov nadomestna vrednost naložbe, zmanjšana za odpise, opravljene do trenutku vrednotenja, oziroma ali je podlaga za izračun izključno trenutna nadomestna vrednost, izražena v dnevnih cenah v trenutku vrednotenja?

                           b)

                           Ali morajo biti stroški, ki se uveljavljajo kot podlaga za izračun računovodskih obresti in računovodskih odpisov, zlasti tisti, ki se jih ne da neposredno kvalificirati za storitev (skupni stroški), v vsakem primeru izkazani z verodostojnimi potrdili o stroških priglasitvenega podjetja?

                           c)

                           V primeru, če je odgovor na vprašanje b) deloma ali v celoti nikalen:
                           Ali se dokazovaje stroškov lahko nadomesti z oceno, ki se izvede s pomočjo analitičnega modela stroškov?
                           Katere metodološke in druge vsebinske zahteve morajo biti pri tej vrsti vrednotenja izpolnjene?

                           d)

                           Ali ima nacionalni regulativni organ v okviru svojih pooblastil v skladu s členom 4(1) do (3) Uredbe (ES) št. 2887/2000 pri preizkusu stroškovne naravnanosti t.i. pristojnost presojanja po prostem preudarku, ki je podvržena le omejenemu sodnemu nadzoru?

                           e)

                           V primeru, da je odgovor na vprašanje d) pritrdilen:
                           Ali se ta preudarek nanaša zlasti na metodo izračuna stroškov, kot je vprašanje določitve primernih računovodskih obresti (za tuj kapital in/ali lasten kapital), in na primerno obdobje amortizacije?
                           Kje so meje tega preudarka?

                           f)

                           Ali te zahteve stroškovne naravnanosti služijo najmanj varstvu pravic konkurentov kot upravičencev in sicer s posledico, da lahko ti konkurenti pravno varstvo uveljavljajo proti nadomestilom za vstop, ki niso stroškovno naravnana?

                           g)

                           Ali priglasitveno podjetje bremeni breme neizkazljivosti (dokazno breme), če se stroškov v celoti oziroma deloma ne more dokazati v postopku nadzora v skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 2887/2000 ali v sodnem postopku, ki temu sledi?

                           h)

                           V primeru, da sta odgovora na vprašanji f) in g) pritrdilna:
                           Ali nosi priglasitveno podjetje dokazno breme za stroškovno naravnanost tudi tedaj, če konkurent kot upravičenec vloži tožbo zoper nadomestilo, ki ga je v skladu z nacionalnim pravom odobril nacionalni regulativni organ, z utemeljitvijo, da naj bi bilo nadomestilo za vstop previsoko zaradi manjkajoče stroškovne naravnanosti?

      (1)  UL L 336, str. 4


title: Zadeva T-584/11: Tožba, vložena 15. novembra 2011 – Atlas Transport proti UUNT – Hartmann (ATLAS TRANSPORT)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/27

         Tožba, vložena 15. novembra 2011 – Atlas Transport proti UUNT – Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (Zadeva T-584/11)
   2012/C 32/57
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern in B. Weichhaus, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Alfred Hartmann (Leer, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. septembra 2011 v zadevi R 2262/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: besedna znamka „ATLAS TRANSPORT“ za storitve iz razreda 39

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: Alfred Hartmann

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za razveljavitev

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev pravila 40(5) v povezavi s pravilom 22 Izvedbene uredbe št. 2868/95 zaradi napačne presoje dokazov; kršitev člena 15 Uredbe št. 207/2009, ker je tožena stranka sama s pomočjo dobesedne razlage obravnavala vprašanje, ali je bila zadevna znamka zakonito uporabljena za zadevne storitve; kršitev člena 76(1) Uredbe št. 207/2009, ker je tožena stranka za določitev pomena izraza „prevoz“ navedla le en vir, tega pa je nezadostno in s tem malomarno presodila; kršitev člena 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009, ker tožena stranka svoje pravne analize ni jasno podprla; nazadnje, kršitev člena 75, drugi stavek, in člena 76(2) Uredbe št. 207/2009 zaradi kršitve pravice do izjave.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2004 v zadevi T-198/01 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državna pomoč — Ničnostna tožba — Kriteriji za zasebnega upnika — Pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah — Pravice obrambe — Obrazložitev)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/15

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. julija 2004
   v zadevi T-198/01 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državna pomoč - Ničnostna tožba - Kriteriji za zasebnega upnika - Pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah - Pravice obrambe - Obrazložitev)
   (2004/C 239/30)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, s sedežem v Ilmenau (Nemčija), ki sta jo sprva zastopala S. Gerrit in C. Arhold, nato pa C. Arhold in N. Wimmerj, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in V. Di Bucci, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), ob sodelovanju Schott Glas, s sedežem v Mayence (Nemčija), ki jo zastopa U. Soltész, avocat, zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije 2002/185/ES z dne 12. junija 2001 o državni pomoči, ki jo je Zvezna republika Nemčija dodelila Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (Nemčija) (UL 2002, L 62, str. 30), je Sodišče prve stopnje (peti razširjeni senat), v sestavi R. García -Valdecas, predsednik, P. Lindh, sodnica, J. D. Cooke, H. Legal, sodnika, in M. E. Martins Ribeiro, sodnica; sodni tajnik: D. Christensen, administrator, dne 8. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške, kot tudi stroške, ki sta jih priglasila Komisija in intervenient v postopku v glavni stvari in v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 303, 27.10.2001.


title: Zadeva T-154/15: Tožba, vložena 27. marca 2015 – Jaber/Svet

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/22

         Tožba, vložena 27. marca 2015 – Jaber/Svet
   (Zadeva T-154/15)
   (2015/C 190/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aiman Jaber (Lattakia, Sirija) (zastopniki: A. Boesch, D. Amaudruz in M. Ponsard, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               naloži predložitev spisa iz postopka T-653/11;

               —

               ohrani pravico tožeče stranke, da poda repliko in v tem primeru tudi predloži nove dokaze in predlaga zaslišanje priče;

               —

               za nične razglasi akte, v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko:

                           —

                           Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/81 z dne 26. januarja 2015;

                           —

                           Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2015/117 z dne 26. januarja 2015;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe tožeča stranka navaja tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-653/11, Jaber/Svet (1).

      (1)  UL 2012, C 58, str. 12.


title: Zadeva C-7/07: Tožba, vložena 15. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/5

         Tožba, vložena 15. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-7/07)
   (2007/C 69/09)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: W.Wils, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o sledni pravici v korist avtorja izvirnega umetniškega dela (1), oziroma, v vsakem primeru, da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               naj se Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2001/84/ES se je iztekel 31. decembra 2005.

      (1)  UL L 272, str. 32.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. maja 2005 v zadevi T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Westlife — Prejšnja besedna znamka Skupnosti West — Verjetnost zmede — Podobnost znakov)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/19

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 4. maja 2005
   v zadevi T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Westlife - Prejšnja besedna znamka Skupnosti West - Verjetnost zmede - Podobnost znakov)
   (2005/C 171/34)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH, s sedežem v Hamburgu (Nemčija), ki jo zastopa P. Koch Moreno, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnica: S. Laitinen), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT je bila Bluenet Ltd, s sedežem v Limericku (Irska), zaradi tožbe zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT, vložene dne 17. novembra 2003 (zadeva R 238/2002-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom imetnika znamke West zoper prijavo znamke Westlife, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, N. J. Forwood in S. Papasavvas, sodnika, sodni tajnik: B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, dne 4. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 17. novembra 2003 (zadeva R 238/2002-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-615/13 P: Pritožba, ki sta jo ClientEarth in Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) vložila 27. novembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) proti Evropski agenciji za varnost hrane (EFSA), T-214/11

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/6

      Pritožba, ki sta jo ClientEarth in Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) vložila 27. novembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) proti Evropski agenciji za varnost hrane (EFSA), T-214/11
      (Zadeva C-615/13 P)
      (2014/C 71/09)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnika: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (zastopnik: P. Kirch, odvetnik)

         Drugi stranki v postopku: Evropska agencija za varnost hrane, Evropska Komisija

         Predloga

      Pritožnika Sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2013 v zadevi T-214/11;

                  —

                  EFSA naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnika v utemeljitev pritožbe navajata tri pritožbene razloge.

                  1.

                  S prvim pritožbenim razlogom zatrjujeta napačno uporabo pravnega pojma „osebni podatek“, kot je opredeljen v členu 2 Uredbe št. 45/2001 (1).
                  Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da pomeni kombinacija imen in mnenj osebni podatek. Pojem „osebni podatek“ ne vključuje mnenj, ki so bila izdelana pri udeležbi strokovnjakov v javnem odboru, pri čemer so njihova imena in drugi osebni podatki javno dostopni, k udeležbi v odboru pa so bili pozvani zaradi njihovih priznanih strokovnih mnenj.

                  2.

                  Z drugim pritožbenim razlogom zatrjujeta napačno uporabo člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (2) in člena 8(b) Uredbe št. 45/2001 glede obsega, postopka in vsebine teh določb, še posebej, ker niso bili obravnavani in pretehtani vsi interesi, ki jih varujeta ti določbi.
                  Splošno sodišče ni v celoti obravnavalo vseh vidikov določb, ki jih je bilo treba uporabiti: člen 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 in člen 8(b) Uredbe št. 45/2001. Splošno sodišče ni obravnavalo in upoštevalo različnih interesov, ki jih varujeta obe določbi.

                  3.

                  S tretjim pritožbenim razlogom zatrjujeta kršitev člena 5 PEU, ker je bilo pritožnikoma naloženo nesorazmerno dokazno breme, saj se je od njiju zahtevalo, da morata dokazati potrebo po prenosu podatkov in obseg varovanih legitimnih interesov.

         (1)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).

         (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Stuttgart (Nemčija) 27. februarja 2012 – Herbert Schaible proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-101/12)
   2012/C 133/35
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Stuttgart

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Herbert Schaible

      Tožena stranka: Land Baden-Württemberg

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Sodišču Evropske unije se predložijo ta vprašanja: Ali je združljiva s hierarhično višjim pravom Unije in zato veljavna obveznost tožeče stranke, da:

               (a)

               opravi individualno identifikacijo živali v skladu s členoma 3(1) in 4(2) Uredbe (ES) št. 21/2004?

               (b)

               opravi elektronsko individualno identifikacijo živali v skladu s členom 9(3), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 21/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1560/2007?

               (c)

               vodi register na gospodarstvu C v skladu s členom 5(1) v povezavi s Prilogo B, točka 2, k Uredbi (ES) št. 21/2004?


title: Zadeva C-240/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) 18. maja 2012 – Kazenski postopek proti družbi EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) 18. maja 2012 – Kazenski postopek proti družbi EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais
   (Zadeva C-240/12)
   2012/C 243/08
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank te Rotterdam

      Stranka v postopku v glavni stvari

   EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre v primeru pošiljke odpadkov po morju iz države članice EU (v tem primeru Francija) v državo, za katero Sklep OECD ne velja (v tem primeru Združeni arabski emirati), če na poti pristane v pristanišču neke druge države članice EU (v tem primeru Rotterdam), za „tranzit“ v smislu uredb št. 259/93 (1) in št. 1013/2006 (2)?

               2.

               Ali bi bil odgovor na prvo vprašanje drugačen, če bi se ti odpadki:

                           —

                           v navedenem pristanišču skladiščili in/ali pretovarjali,

                           —

                           prenesli na kopno in/ali

                           —

                           prijavili carinski kontroli pri uvozu.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 176).

      (2)  Uredba (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1).


title: Zadeva T-432/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – Vivendi proti Komisiji (Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Francoski trg širokopasovnega interneta in telefonije — Odločba o zavrnitvi pritožbe — Neobstoj interesa Skupnosti — Pomembnost zatrjevane kršitve za delovanje notranjega trga — Verjetnost možnosti dokazati obstoj zatrjevane kršitve)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – Vivendi proti Komisiji
   (Zadeva T-432/10) (1)

   (Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Francoski trg širokopasovnega interneta in telefonije - Odločba o zavrnitvi pritožbe - Neobstoj interesa Skupnosti - Pomembnost zatrjevane kršitve za delovanje notranjega trga - Verjetnost možnosti dokazati obstoj zatrjevane kršitve)
   2013/C 352/20
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vivendi (Pariz, Francija) (zastopniki: sprva M. Struys, O. Fréget in J.-Y. Ollier, nato M. Struys, O. Fréget in L. Eskenazi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Mongin in N. von Lingen, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Orange, nekdanja France Télécom (Pariz, Francija) (zastopnik: S. Hautbourg, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2010) 4730 z dne 2. julija 2010, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke proti družbi France Télécom v zvezi z domnevno zlorabo prevladujočega položaja na francoskem trgu širokopasovnega interneta in telefonije (zadeva COMP/C 1/39.653 - Vivendi & Iliad proti France Télécom).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne

               2.

               Vivendi nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

               3.

               Orange nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva T-169/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2012 – DEI proti Komisiji (Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Grški trg dobave lignita in grški grosistični trg z električno energijo — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 86(1) ES v povezavi s členom 82 ES — Podelitev ali ohranitev pravic, ki jih je Helenska republika podelila javnemu podjetju za pridobivanje lignita)

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2012 – DEI proti Komisiji
   (Zadeva T-169/08) (1)

   (Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Grški trg dobave lignita in grški grosistični trg z električno energijo - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 86(1) ES v povezavi s členom 82 ES - Podelitev ali ohranitev pravic, ki jih je Helenska republika podelila javnemu podjetju za pridobivanje lignita)
   2012/C 343/13
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atene, Grčija) (zastopnik: P. Anestis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Christoforou, A. Bouquet in A. Antoniadis, zastopniki, skupaj z A. Oikonomoujem, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Helenska republika (zastopniki: K. Boskovits in P. Mylonopoulos, zastopnika, sprva skupaj z A. Komninosom in M. Marinosom, nato z M. Marinosom, odvetnikoma)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Energeiaki Thessalonikis AE (Ehedoros, Grčija) in Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) (Kifisija, Grčija) (zastopnika: P. Skouris in E. Trova, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 824 final z dne 5. marca 2008 o podelitvi ali ohranitvi pravic za pridobivanje lignita v korist DEI s strani Helenske republike.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2008) 824 final z dne 5. marca 2008 o podelitvi ali ohranitvi pravic za pridobivanje lignita v korist Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) s strani Helenske republike se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi poleg svojih stroškov tudi stroške DEI.

               3.

               Helenska republika, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) in Energeiaki Thessalonikis AE nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-24/09: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 11. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening proti AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Direktiva 85/337/ES — presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje — Direktiva 96/61 — Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja — Sodelovanje javnosti v postopku odločanja v zvezi z okoljem — Pravica do izpodbijanja odločitve o odobritvi projekov, ki lahko pomembno vplivajo na okolje)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/12

         Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 11. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening proti AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad
   (Zadeva C-24/09) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Direktiva 85/337/ES - presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje - Direktiva 96/61 - Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja - Sodelovanje javnosti v postopku odločanja v zvezi z okoljem - Pravica do izpodbijanja odločitve o odobritvi projekov, ki lahko pomembno vplivajo na okolje)
   2010/C 134/18
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta domstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Tožena stranka: AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Högsta domstolen – Razlaga členov 1(2), 6(4) in 10a in Priloge II, točka 10, Direktive Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40), kot je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč – Izjava Komisije – Razlaga členov 2, točka 14, in 15a Direktive sveta 96/61/ES z dne 24 septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 257, 10.10.1996, str. 26), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES – Nacionalna zakonodaja, ki lokalnim neprofitnim združenjem omogoča sodelovanje v predhodnem postopku odobritve dejavnosti, ki so nevarne za okolje, pod pogojem, da imajo v statutu kot svoj namen določeno varstvo okolja, da svojo dejavnost izvajajo najmanj tri leta in da imajo vsaj 2 000 članov.

      Izrek

               1.

               Člani zadevne javnosti v smislu členov 1(2) in 10a Direktive Sveta 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003, ter v smislu členov 2, točka 4, in 15a Direktive 96/61/ES Sveta z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, s tem da so bile zadnjenavedene določbe povzete v členih 2, točka 15, in 16 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja, morajo imeti možnost izpodbijanja odločbe, s katero je organ, ki je del sodne oblasti države članice, odločil o zahtevi za izdajo soglasja k posegu, ne glede na vlogo, ki so jo lahko imeli, ko so sodelovali v postopku pred tem organom, ki je obravnaval vprašanje soglasja k posegu, in mu predložili svoja stališča.

               2.

               Člena 10a Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, in 15a Direktive 96/61, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, s tem da je bila zadnjenavedena določba povzeta v členu 16 Direktive 2008/1, nasprotujeta določbi nacionalnega prava, ki pravico do izpodbijanja odločitve o dejavnosti, ki spada na področje uporabe Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, in Direktive 96/61, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, pridržuje le združenjem za varstvo okolja, ki imajo vsaj 2 000 članov.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva F-3/11: Tožba, vložena 11. januarja 2011 – Marcuccio proti Komisiji

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/22

         Tožba, vložena 11. januarja 2011 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-3/11)
   2011/C 113/45
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti zavrnitve predloga tožeče stranke z dne 15. marca 2010 na podlagi molka organa in povračilo škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba Komisije v kakršni koli obliki, s katero je Komisija zavrnila predlog tožeče stranke z dne 15. marca 2010, ki ga je tožeča stranka podala organu Komisije, pristojnemu za imenovanja (OPI), naj se razglasi za nično;

               —

               odločba Komisije o zavrnitvi pritožbe z dne 5. avgusta 2010 naj se razglasi za nično v ustreznem delu,

               —

               dopis z dne 24. avgusta 2010, sestavljen v italijanskem jeziku, ki ga je tožeča stranka prejela šele 1. oktobra 2010, naj se razglasi za ničen v ustreznem delu;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki povrne škodo, ki ji je nastala zaradi vsake posamezne odločbe, za katero se predlaga razglasitev ničnosti, in a fortiori zaradi vseh odločb skupaj, tako da tožeči stranki plača znesek 1 000 EUR oziroma oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence štelo, da je ustrezen in pravičen;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-490/06: Tožba, vložena 27. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/51

         Tožba, vložena 27. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-490/06)
   (2006/C 326/103)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in D. Lawunmi)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/88/ES (1) z dne 9. decembra 2002 o spremembi Direktive 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo, in s tem, da v vsakem primeru o navedenih določbah ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev notranjega pravnega reda z Direktivo 2002/88/ES, se je iztekel 11. avgusta 2004.

      (1)  UL L 35, 11.2.2003, str. 28.


title: zadeva T-140/05: Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena 29. marca 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/36

         Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena 29. marca 2005
   (zadeva T-140/05)
   (2005/C 132/64)
   Jezik postopka: italijanščina
   Italijanska republika, ki jo zastopa Antonio Cingolo, Avvocato dello Stato, je dne 29. marca 2005 na Sodišču prve stopnje Evropski skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo z dne 21. januarja 2005, št. 00556, ki se nanaša na EPD Cilj 2 Toskana 2000-2006 (št. CCI 2000.IT.16.2.DO.001) — Negativen odziv na zahtevo za plačilo;

               2.

               razglasi za nično odločbo z dne 24. januarja 2005, št. 00582, ki se nanaša na EPD Lazio Cilj 2 CCI št. 2000IT162DO009 (2000-2006) — Potrditev in priglasitev vmesnih stroškov in zahteva za plačilo (december 2004);

               3.

               razglasi za nično odločbo z dne 26. januarja 2005, št. 00728, ki se nanaša na ROP Kampanija Cilj 1 — 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 16 1 PO 007) — Priglasitev vmesnega stroška in zahteva za plačilo;

               4.

               razglasi za nično odločbo z dne 31. januarja 2005, št. 00860, ki se nanaša na ROP Kampanija Cilj 1 — 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 16 1 PO 007) — Priglasitev vmesnega stroška in zahteva za plačilo;

               5.

               razglasi za nično odločbo z dne 21. marca 2005, št. 02787, ki se nanaša na EPD Ligurija št. CCI 2000 IT 162 DO 006 — Potrditev priglasitve vmesnih stroškov in zahteva za plačilo (december 2004);

               6.

               razglasi za nično odločbo z dne 16. marca 2005, št. 02590, ki se nanaša na plačilo zneska s strani Komisije, ki je bil drugačen od zahtevanega; EPD Cilj 2 Lazio 2000-2006;

               7.

               razglasi za nično odločbo z dne 16. marca 2005, št. 02594, ki se nanaša na plačilo zneska s strani Komisije, ki je bil drugačen od zahtevanega; EPD Toskana Cilj 2 (št. CCI 2000.IT.16.2.DO.001);

               8.

               razglasi za nično odločbo z dne 22. marca 2005, št. 02855, ki se nanaša na plačila zneskov s strani Komisije, ki so bili drugačni od zahtevanih. Program: ROP Kampanija (št. CCI 1999IT161PO007);

               9.

               razglasi za nične vse povezane in izhodiščne akte;

               10.

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi Italijanska republika proti Komisiji, T-345/04 (1).

      (1)  UL EU C 262, 23.10.2004, str. 55.


title: Zadeva T-225/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. januarja 2017 – QuaMa Quality Management/EUIPO – Microchip Technology (medialbo) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije medialbo — Prejšnja besedna znamka Evropske unije MediaLB — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 41(1) Uredbe št. 207/2009 — Registracija prenosa znamke — Člen 17(7) Uredbe št. 207/2009)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. januarja 2017 – QuaMa Quality Management/EUIPO – Microchip Technology (medialbo)
   (Zadeva T-225/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije medialbo - Prejšnja besedna znamka Evropske unije MediaLB - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 41(1) Uredbe št. 207/2009 - Registracija prenosa znamke - Člen 17(7) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 063/32)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: QuaMa Quality Management GmbH (Glashütten, Nemčija) (zastopnik: C. Russ, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Microchip Technology, Inc. (Chandler, Arizona, Združene države) (zastopnik: C. Bergmann, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. februarja 2015 (združeni zadevi R 1809/2014-4 in R 1680/2014-4) zaradi postopka z ugovorom med družbama Microchip Technology in M. Alexander Bopp.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi QuaMa Quality Management GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 13.7.2015.


title: Združene zadeve T-546/13, T-108/14 in T-109/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2016 – Šumelj in drugi/Komisija (Nepogodbena odgovornost — Pristop Hrvaške k Uniji — Razveljavitev nacionalne zakonodaje, ki določa uvedbo poklica javnega izvršitelja, pred pristopom — Škoda, nastala osebam, ki so bile pred tem imenovane za javne izvršitelje — Opustitev sprejetja ukrepov Komisije, namenjenih zagotovitvi spoštovanja pristopnih zavez — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice — Člen 36 Akta o pristopu)

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2016 – Šumelj in drugi/Komisija
   (Združene zadeve T-546/13, T-108/14 in T-109/14) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Pristop Hrvaške k Uniji - Razveljavitev nacionalne zakonodaje, ki določa uvedbo poklica javnega izvršitelja, pred pristopom - Škoda, nastala osebam, ki so bile pred tem imenovane za javne izvršitelje - Opustitev sprejetja ukrepov Komisije, namenjenih zagotovitvi spoštovanja pristopnih zavez - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice - Člen 36 Akta o pristopu))
   (2016/C 118/23)
   Jezik postopka: hrvaščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ante Šumelj (Zagreb, Hrvaška), Dubravka Bašljan (Zagreb), Đurđica Crnčević (Sv. Ivan Zeline, Hrvaška), Miroslav Lovreković (Križevaci, Hrvaška) (affaire T-546/13); Drago Burazer (Zagreb), Nikolina Nežić (Zagreb), Blaženka Bošnjak (Sv. Ivan Zeline), Bosiljka Grbašić (Križevaci, Hrvaška), Tea Tončić (Pulj, Hrvaška), Milica Bjelić (Dubrovnik, Hrvaška), Marijana Kruhoberec (Varaždin, Hrvaška) (zadeva T-108/14); Davor Škugor (Sisak, Hrvaška), Ivan Gerometa (Vrsar, Hrvaška), Kristina Samardžić (Split, Hrvaška), Sandra Cindrić (Karlovac, Hrvaška), Sunčica Gložinić (Varaždin), Tomislav Polić (Kaštel Novi, Hrvaška) in Vlatka Pižeta (Varaždin) (zadeva T-109/14) (zastopnik: M. Krmek, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Ćutuk in G. Wils ter, v zadevah T-546/13 in T-108/14, S. Ječmenica, agenti)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi nepravilnega ravnanja Komisije pri spremljanju, ali Republika Hrvaška spoštuje pristopne zaveze

      Izrek

               1.

               Tožbe se zavrnejo.

               2.

               Anteju Šumelju in drugim tožečim strankam, katerih imena so navedena v prilogi, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 367, 14.12.2013.


title: Zadeva C-45/16 P: Pritožba, ki jo je d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS vložila 26. januarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 18. novembra 2015 v zadevi d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS/Evropska komisija, T-106/13

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/26

         Pritožba, ki jo je d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS vložila 26. januarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 18. novembra 2015 v zadevi d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS/Evropska komisija, T-106/13
   (Zadeva C-45/16 P)
   (2016/C 098/33)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: d.d.Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS (zastopnik: Konstantinos Damis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 18. novembra 2015 v zadevi T-106/13, d.d. Synergy HELLAS ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS/Evropska komisija naj se v celoti razveljavi.

               —

               tožbi, ki jo je družba pritožnica vložila 20. februarja 2013, naj se v celoti ugodi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Napačna uporaba načela dobre vere pri izpolnjevanju sporne pogodbe.
               Splošno sodišče je napačno presodilo člen 1134 belgijskega civilnega zakonika v delu, v katerem se nanaša na uporabo načela dobre vere pri izpolnjevanju sporne pogodbe.

               2.

               Napačna razlaga in uporaba pogodbene določbe in očitna napaka pri presoji dokazov.
               Splošno sodišče je napačno presodilo določbo II.22 „Finančna revizija in drug nadzor“ iz Priloge II k zadevni sklenjeni pogodbi AR Treat – 224297.

               3.

               Očitno napačna presoja dokazov in pomanjkljiva obrazložitev.
               Pomanjkljiva in protislovna obrazložitev nekaterih delov sodbe.
               Splošno sodišče je očitno neupravičeno izkrivilo predložene dokaze.


title: Zadeva C-243/10: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. marca 2012 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Državne pomoči — Državne pomoči v korist hotelirski industriji na Sardiniji — Vračilo)

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. marca 2012 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-243/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Državne pomoči v korist hotelirski industriji na Sardiniji - Vračilo)
   2012/C 151/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Grespan in B. Stromsky, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik in P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje v predpisanem roku vseh potrebnih ukrepov za uskladitev s členi 2, 3 in 4 Odločbe Komisije 2008/854/ES z dne 2. julija 2008 o državnih pomočeh „Deželni zakon št. 9/1998 – zloraba pomoči št. 272/98“ C 1/04 (prej NN 158/03 in CP 15/2003) [notificirana pod št. C(2008) 2997] (UL L 302, str. 9).

      Izrek

               1.

               Italijanska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izterjavo državnih pomoči od prejemnikov, dodeljenih na podlagi ureditve o državnih pomočeh, ki je bila razglašena za nezakonito in nezdružljivo s skupnim trgom z odločbo Komisije z dne 2. julija 2008 o državnih pomočeh „Deželni zakon št. 9/1998 – zloraba pomoči št. 272/98“ C 1/04 (prej NN 158/03 in CP 15/2003), ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in 3 te odločbe.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva T-163/14: Tožba, vložena 28. februarja 2014 – Canadian Solar Emea in drugi proti Svetu

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/59

         Tožba, vložena 28. februarja 2014 – Canadian Solar Emea in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-163/14)
   2014/C 135/78
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Canadian Solar Emea GmbH (München, Nemčija), Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Kitajska), Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Kitajska), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Kitajska) in Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou) (zastopniki: A. Willems, S. De Knop in J. Charles, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna;

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1239/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL L 325, str. 66), razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: institucije so s tem, da so izravnalne ukrepe za fotonapetostne module iz kristalnega silicija in njihove ključne sestavne dele, ki so poslani iz Ljudske republike Kitajske, uvedle kljub temu, da so bili v obvestilu o začetku omenjeni le fotonapetostni moduli iz kristalnega silicija in njihovi ključni sestavni deli s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, kršile člena 10(12) in 10(13) Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: institucije so s tem, da so uvedle izravnalne ukrepe za fotonapetostne module iz kristalnega silicija in njihove ključne sestavne dele, ki niso bili zajeti v protisubvencijski preiskavi, kršile člena 1 in 27 Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: institucije so s tem, da so dva različna proizvoda (to je fotonapetostne module iz kristalnega silicija in celice) obravnavale v okviru iste preiskave, kršile člen 2(c) Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, (UL L 188, str. 93).


title: Zadeva T -384/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  15. decembra 2005  — RB Square Holdings Spain proti UUNT ( Znamka skupnosti — Figurativna znamka, ki vsebuje besedni element  clean x  — Ugovor imetnika prejšnjih nacionalnih znamk, besedne in figurativne CLEN — Zavrnitev ugovora — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. decembra 2005 — RB Square Holdings Spain proti UUNT
   (Zadeva T -384/04) (1)

   („Znamka skupnosti - Figurativna znamka, ki vsebuje besedni element ‚clean x‘ - Ugovor imetnika prejšnjih nacionalnih znamk, besedne in figurativne CLEN - Zavrnitev ugovora - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 48/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: RB Square Holdings Spain, SL (Granollers, Španija) (zastopnik: K. Manhaeve, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: S. Pétrequin in A. Rassat, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Unelko NV (Zingem, Belgija)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. junija 2004 (zadeva R 652/2002-4), glede postopka z ugovorom med RB Square Holdings Spain, SL in Unelko NV.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva T-601/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014  – Wilo/UUNT (Pioneering for You) ( „Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti Pioneering for You — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/51

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – Wilo/UUNT (Pioneering for You)
   (Zadeva T-601/13) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Pioneering for You - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   (2015/C 046/64)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wilo SE (Dortmund, Nemčija) (zastopnik: B. Schneiders, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 11. septembra 2031 (zadeva R 555/2013-4), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besednega znaka Pioneering for You kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Wilo SE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva T-321/11: Tožba, vložena 21. junija 2011 – Morelli proti UUNT Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (PARTITO DELLA LIBERTA')

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/33

         Tožba, vložena 21. junija 2011 – Morelli proti UUNT Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (PARTITO DELLA LIBERTA')
   (Zadeva T-321/11)
   2011/C 238/57
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Raffaello Morelli (Livorno, Italija) (zastopnik: G. Frenelli, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (Milano, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe z dne 17. marca 2011 in odločba Oddelka za ugovore z dne 14. maja 2010 naj se razveljavita;

               —

               ugotovi naj se, da je ugodeno ugovoru tožeče stranke zoper prijavo za registracijo znamke št. 5.890.009, in in zavrne naj se zahteva za registracijo za to znamko

               —

               Associazione Nazionale del Popolo della Libertà naj se naloži plačilo stroškov

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PARTITO DELLA LIBERTA“ (prijava znamka Skupnosti št 5.890.009), za proizvode in storitve iz razredov 9, 14, 16, 24, 25, 35, 36, 48, 41, 42 in 45.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Raffaello Morelli

      Navajana znamka ali znak: Ime domene „partitodellaliberta.it“, ki ga je organ pristojen za dodelitev domen „it“9. avgusta 2004 dodelil Raffaellu Morelliju, nasprotna stranke pa trdijo, da so ga uporabljali v gospodarskem prometu za proizvode in storitve iz razredov 16, 35, 38, 41 in 45

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Napačna uporaba člena 8(4) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti, napačna uporaba koncepta „uporaba v gospodarskem prometu“ v zvezi z imenom uporabljenim na političnem področju in napačna presoja dokumentov, ki dokazujejo prejšnjo uporabo znaka v gospodarskem prometu.


title: Zadeva F-136/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 – Reali proti Komisiji (Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Zaposlovanje – Razvrstitev v naziv – Delovne izkušnje – Diploma – Enakovrednost)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/50

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 – Reali proti Komisiji
   (Zadeva F-136/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Zaposlovanje - Razvrstitev v naziv - Delovne izkušnje - Diploma - Enakovrednost)
   (2009/C 32/98)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Enzo Reali (Firence, Italija) (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 30. avgusta 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, pogodbenega uslužbenca, s katero je zahteval ponovno razvrstitev iz naziva 14 v naziv 16 funkcionalne skupine IV, zaradi vrednosti, ki bi jo bilo treba njegovi diplomi z„Laurea in Scienze agrarie“ dodeliti v okviru izračuna njegovih delovnih izkušenj.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007, str. 38.


title: Zadeva T-699/16 P: Pritožba, ki jo je Evropski parlament 29. septembra 2016 vložil zoper sodbo, ki jo je 19. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-147/15, Meyrl/Parlament

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/28

      Pritožba, ki jo je Evropski parlament 29. septembra 2016 vložil zoper sodbo, ki jo je 19. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-147/15, Meyrl/Parlament
      (Zadeva T-699/16 P)
      (2016/C 454/49)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Evropski parlament (zastopnika: V. Montebello Demogeot in M. Dean, agenta)

         Druga stranka v postopku: Sonja Meyrl (Bruselj, Belgija)

         Predlogi

      Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  posledično zavrne tožbo na prvi stopnji;

                  —

                  odloči, da vsaka stranka nosi svoje stroške postopka na tej stopnji;

                  —

                  S. Meyrl naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, izkrivljenje dejstev in pomanjkljiva obrazložitev, ker je Sodišče za uslužbence v točki 25 izpodbijane sodbe sklenilo, da bi možnost prerazporeditve druge stranke v postopku na drugo delovno mesto tej omogočila, da ni odpuščena.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, izkrivljenje dejstev in pomanjkljiva obrazložitev pri sklepu, do katerega je Sodišče za uslužbence prišlo v točkah 23 in 30 izpodbijane sodbe, in sicer da so bile težave v odnosih dodaten razlog za odpust druge stranke v postopku.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ki naj bi bila razvidna iz sklepa Sodišča za uslužbence, da če bi bila druga stranka v postopku zaslišana tudi glede težav v odnosih, bi to lahko dejansko spremenilo izid postopka odločanja, ki se je končal s sporno odločbo, torej z odpustom navedene stranke.


title: Zadeva T-366/08: Tožba, vložena 2. septembra 2008 – Federcoopesca in drugi proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/43

         Tožba, vložena 2. septembra 2008 – Federcoopesca in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-366/08)
   (2008/C 301/73)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Rim, Italija); Pappalardo (Cetara, Italija); Pescatori La Tonnara (Cetara, Italija); Fedemar (Cetara, Italija); I Ciclopi di Tudisco Matteo (Catania, Italija); Testa (Catania, Italija); Pescatori San Pietro Apostolo, Camplone (Pescara, Italija), in Pesca (Pescara, Italija) (zastopniki: P. Cavatola, V. Cannizzaro, G. Micucci, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Uredba Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008 o sprejemu nujnih ukrepov glede ribolova na navadnega tuna z zapornimi plavaricami v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45 ° Z in v Sredozemskem morju naj se razglasi za nično.

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevah Italijanska republika proti Komisji, T-305/08, in Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. proti Komisiji, T-313/08.


title: Zadeva C-38/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Vračilo neutemeljeno plačanega DDV — Pravica do odbitka DDV — Pravila za uveljavljanje — Načeli enakega obravnavanja in davčne nevtralnosti — Načelo učinkovitosti — Nacionalna ureditev, ki uvaja zastaralni rok)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-38/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Vračilo neutemeljeno plačanega DDV - Pravica do odbitka DDV - Pravila za uveljavljanje - Načeli enakega obravnavanja in davčne nevtralnosti - Načelo učinkovitosti - Nacionalna ureditev, ki uvaja zastaralni rok))
   (2017/C 277/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Compass Contract Services Limited

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Izrek

   Načela davčne nevtralnosti, enakega obravnavanja in učinkovitosti ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki v okviru skrajšanja zastaralnega roka za, prvič, zahtevke za vračilo neutemeljeno plačanega davka na dodano vrednost, in drugič, za zahtevke za odbitek vstopnega davka na dodano vrednost, določa različni prehodni obdobji, tako da za zahtevke za obe trimesečni obračunski obdobji veljata različna zastaralna roka glede na to, ali je njihov namen vračilo neutemeljeno plačanega davka na dodano vrednost ali pa odbitek vstopnega davka na dodano vrednost.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Združene zadeve T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 in T-69/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Irska in drugi proti Komisiji ( Državna pomoč – Direktiva 92/81/EGS – Trošarina za mineralna olja – Mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida – Oprostitev, ki so jo odobrili francoski, irski in italijanski organi – Nove pomoči – Obstoječa pomoč – Obveznost obrazložitve – Uradna dolžnost )

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/43

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Irska in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 in T-69/06) (1)

   („Državna pomoč - Direktiva 92/81/EGS - Trošarina za mineralna olja - Mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida - Oprostitev, ki so jo odobrili francoski, irski in italijanski organi - Nove pomoči - Obstoječa pomoč - Obveznost obrazložitve - Uradna dolžnost“)
   (2008/C 22/80)
   Jeziki postopka: angleščina, francoščina in italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka v zadevi T-50/06: Irska (zastopnik: D. O'Hagan, zastopnik, skupaj s P. McGarryem, barrister)

      Tožeča stranka v zadevi T-56/06: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in S. Ramet, zastopnika)

      Tožeča stranka v zadevi T-60/06: Italijanska republika (zastopnik: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Tožeča stranka v zadevi T-62/06: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italija) (zastopniki: L. Martin Alegi, R. Denton in M. Garcia, solicitors)

      Tožeča stranka v zadevi T-69/06: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irska) (zastopnika: J. Handoll in C. Waterson, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: V. Di Bucci, N. Khan, P. Stancanelli in K. Walkerová, zastopniki)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2006/323/ES z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji (UL L 119, 4.5.2006, str. 12).
   Izrek

               1)

               Zadeve T 50/06, T 56/06, T 60/06, T 62/06 in T-69/06 se za namen sodbe združijo.

               2)

               Odločba Komisije 2006/323/ES z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji, se razglasi za nično.

               3)

               Tožba v zadevi T 62/06 se v preostalem delu zavrne.

               4)

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki so jih priglasile tožeče stranke, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe v zadevi T 69/06 R.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.