title: Zadeva T-111/06: Tožba, vložena  12. aprila 2006  — Wesergold Getränkeindustrie proti UUNT — Lidl Stiftung (VITAL&FIT)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/32

         Tožba, vložena 12. aprila 2006 — Wesergold Getränkeindustrie proti UUNT — Lidl Stiftung (VITAL&FIT)
   (Zadeva T-111/06)
   (2006/C 143/64)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Nemčija) (Zastopniki: P. Godenmaum, T. Melchert in I. Rohr, Rechtsanwälte)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 16. februarja 2006 (R 3/2005-2) in

               —

               naložitev plačila stroškov Uradu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „VITAL&FIT“ za proizvode iz razreda 32 (prijava št. 1 457 951).
   Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Lidl Stiftung & Co. KG.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nemška besedna znamka „VITAFIT“ št. 1 050 163 za proizvode iz razreda 32.
   Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru.
   Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Napačna presoja pritožbenega razloga s strani odbora za pritožbe (člen 62(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (1)); kršitev pravice do zaslišanja ter obveznosti obrazložitve (člen 73 Uredbe št. 40/94); kršitev obveznosti upoštevanja dejstev in dokazov, ki so bili predloženi v ustreznem času (člen 73 uredbe 40/94); kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94, saj v zvezi z nasprotujočima znamkama ni verjetnosti zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva F-4/14: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 6. novembra 2014 – DH/Parlament (Javni uslužbenci — Uradnik na poskusnem delu — Člen 34 Kadrovskih predpisov — Poročilo o poskusni dobi, v kateri je ugotovljena očitna neustreznost uradnika na poskusnem delu — Podaljšanje poskusne dobe — Novo delovno mesto — Odpoved pogodbe o zaposlitvi po preteku poskusne dobe — Pogoji opravljanja poskusnega dela — Strokovna nesposobnost — Dolžnost skrbnega ravnanja — Načelo dobrega upravljanja)

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/38

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 6. novembra 2014 – DH/Parlament
   (Zadeva F-4/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradnik na poskusnem delu - Člen 34 Kadrovskih predpisov - Poročilo o poskusni dobi, v kateri je ugotovljena očitna neustreznost uradnika na poskusnem delu - Podaljšanje poskusne dobe - Novo delovno mesto - Odpoved pogodbe o zaposlitvi po preteku poskusne dobe - Pogoji opravljanja poskusnega dela - Strokovna nesposobnost - Dolžnost skrbnega ravnanja - Načelo dobrega upravljanja))
   (2014/C 448/47)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DH (zastopnika: A. Salerno in B. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Alves in M. Ecker, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke po poteku poskusne dobe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               DH nosi svoje stroške in stroške Evropskega parlamenta.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014, str. 22.


title: Zadeva C-473/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 29. avgusta 2016 – F/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 29. avgusta 2016 – F/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Zadeva C-473/16)
   (2016/C 419/40)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: F

      Tožena stranka: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4 Direktive 2004/83/ES (1) v zvezi s členom 1 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se glede LGBTI prosilcev za azil pridobi in oceni takšno na projekcijskih testih osebnosti temelječe izvedensko mnenje sodnega izvedenca psihološke stroke, pri opravi katerega se prosilcu za azil ne zastavijo vprašanja glede njegovih spolnih navad in prosilec za azil tudi ni podvržen fizičnim pregledom?

               2.

               Ali je treba v primeru, da izvedenskega mnenja iz 1. vprašanja ni mogoče uporabiti kot dokaz, člen 4 Direktive 2004/83/ES v povezavi s členom 1 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da neodvisno od posamičnih značilnosti strokovne metode ne nacionalni organ, ne sodišče sploh nimata možnosti, da s strokovnimi metodami preverita verodostojnost te trditve osebe, ki je prošnjo za azil vložila, ker je preganjana zaradi spolne usmerjenosti?

      (1)  Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL L 304, str. 12).


title: Zadeva C-393/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Uredba (EGS) št. 2092/91 – Ekološka pridelava kmetijskih proizvodov – Zasebni kontrolni organi – Pogoj podružnice ali trajne infrastrukture v državi članici opravljanja storitev – Upravičeni razlogi – Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti – Člen 55 ES – Varstvo potrošnikov)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-393/05) (1)

   (Uredba (EGS) št. 2092/91 - Ekološka pridelava kmetijskih proizvodov - Zasebni kontrolni organi - Pogoj podružnice ali trajne infrastrukture v državi članici opravljanja storitev - Upravičeni razlogi - Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti - Člen 55 ES - Varstvo potrošnikov)
   (2008/C 22/05)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in G. Braun, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnika: M. Lumma in C. Schulze-Bahr, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 49 ES – Svobodno opravljanje storitev – Zahteva po podružnici ali trajni infrastrukturi v Avstriji za organe kontrole ekološke pridelave kmetijskih proizvodov, ki so pridobili odobritev v drugi državi članici
   Izrek

               1)

               Republika Avstrija, s tem ko zahteva, da morajo imeti zasebni organi kontrole proizvodov ekološke pridelave, ki imajo sedež in so pridobili odobritev v drugi državi članici, v Avstriji podružnico, da bi v njej lahko izvajali svojo dejavnost, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES.

               2)

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006.


title: Zadeva T-104/16: Tožba, vložena 16. marca 2016 – Puma/EUIPO (FOREVER FASTER)

text:
               10.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/16

         Tožba, vložena 16. marca 2016 – Puma/EUIPO (FOREVER FASTER)
   (Zadeva T-104/16)
   (2016/C 165/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Puma SE (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnik: M. Schunke, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri se imenuje Evropska skupnost, za besedno znamko „FOREVER FASTER“ – prijava št. 1 217 411

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 7. januarja 2016 v zadevi R 770/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in toženi stranki naloži, naj dovoli registracijo besedne zveze „FOREVER FASTER“ za sporne izdelke;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški v postopku pred odborom za pritožbe.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.

               —

               Kršitev načel enakosti in dobrega upravljanja, ki sta bili vzpostavljeni v evropski zakonodaji.


title: Zadeva C-171/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Connexxion Taxi Services BV/Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV (Predhodno odločanje — Javna naročila storitev — Direktiva 2004/18/ES — Člen 45(2) — Osebni položaj kandidata ali ponudnika — Neobvezni razlogi za izključitev — Huda poklicna napaka — Nacionalna ureditev, ki določa preučitev ob uporabi načela sorazmernosti v vsakem primeru posebej — Odločitve naročnikov — Direktiva 89/665/EGS — Sodni nadzor)

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Connexxion Taxi Services BV/Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV
   (Zadeva C-171/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila storitev - Direktiva 2004/18/ES - Člen 45(2) - Osebni položaj kandidata ali ponudnika - Neobvezni razlogi za izključitev - Huda poklicna napaka - Nacionalna ureditev, ki določa preučitev ob uporabi načela sorazmernosti v vsakem primeru posebej - Odločitve naročnikov - Direktiva 89/665/EGS - Sodni nadzor))
   (2017/C 046/03)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Connexxion Taxi Services BV

      Tožene stranke: Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV

      Izrek

               1.

               Pravo Unije, predvsem člen 45(2) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, ne nasprotuje temu, da nacionalna ureditev, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, zavezuje naročnika, da ob uporabi načela sorazmernosti preuči, ali je treba kandidata za javno naročilo, ki je zagrešil hudo poklicno napako, dejansko izključiti.

               2.

               Določbe Direktive 2004/18, zlasti tiste iz člena 2 in Priloge VII A, točka 17, k tej direktivi, v povezavi z načelom enakega obravnavanja in zahtevo po preglednosti, ki izhaja iz njega, je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da naročnik odloči, da se javno naročilo odda ponudniku, ki je storil hudo poklicno napako, ker naj bi bila izključitev tega ponudnika iz postopka oddaje javnega naročila v nasprotju z načelom sorazmernosti, čeprav mora biti v skladu s pogoji razpisa tega naročila ponudnik, ki je zagrešil hudo poslovno napako, nujno izločen, ne da bi se upoštevala sorazmernost te sankcije.

      (1)  UL C 213, 29.6.2015.


title: Zadeva T-370/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. septembra 2016 – Gemeente Eindhoven/Komisija

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. septembra 2016 – Gemeente Eindhoven/Komisija
   (Zadeva T-370/13) (1)

   (2016/C 410/46)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Zadeva C-34/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia de Alicante – Španija) – Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español SA

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia de Alicante – Španija) – Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español SA
   (Zadeva C-34/16) (1)

   (2017/C 112/43)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 136, 18.4.2016.


title: Zadeva C-21/14 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. julija 2015 – Evropska komisija/Rusal Armenal ZAO, Svet Evropske unije (Pritožba — Damping — Uvoz nekaterih aluminijastih folij s poreklom iz Armenije, Brazilije in Kitajske — Pristop Armenije k Svetovni trgovinski organizaciji (STO) — Člen 2(7) Uredbe (ES) št. 384/96 — Skladnost s Sporazumom o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini 1994 (GATT))

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. julija 2015 – Evropska komisija/Rusal Armenal ZAO, Svet Evropske unije
   (Zadeva C-21/14 P) (1)

   ((Pritožba - Damping - Uvoz nekaterih aluminijastih folij s poreklom iz Armenije, Brazilije in Kitajske - Pristop Armenije k Svetovni trgovinski organizaciji (STO) - Člen 2(7) Uredbe (ES) št. 384/96 - Skladnost s Sporazumom o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini 1994 (GATT)))
   (2015/C 311/08)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: J.-F. Brakeland, M. França in T. Maxian Rusche, agenti)

      Drugi stranki v postopku: Rusal Armenal ZAO (zastopnik: B. Evtimov, odvetnik), Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert in J.-P. Hix, agenta, skupaj z B. O'Connorjem, Solicitor, S. Gubelom, odvetnikom)

      Intervenient v podporo pritožnice: Evropski parlament (zastopniki: D. Warin in A. Auersperger Matić, agenta)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije Rusal Armenal/Svet (T-512/09, EU:T:2013:571) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, da odloči o tožbenih razlogih, o katerih se ni izreklo.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva C-92/07: Tožba, vložena 16. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/23

         Tožba, vložena 16. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-92/07)
   (2007/C 95/42)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. J. Kuijper in S. Boelart)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da z vzpostavitvijo in ohranitvijo sistema upravnih taks za izdajo dovoljenja za bivanje, ki so višje od tistih, ki so predpisane za državljane držav članic in državljane Norveške, Islandije, Liechtensteina in Švice za izdajo enakega dokumenta in uporabo tega sistema za turške državljane, ki imajo pravico do bivanja na podlagi Sporazuma o pridružitvi (1), Dodatnega protokola (2), ali Sklepa št. 1/80 (3), Kraljevina Nizozemska ni izpolnila obveznosti iz Sporazuma o pridružitvi, predvsem člena 9, Dodatnega protokola, predvsem člena 41 ter Sklepa št. 1/80, predvsem člen 10(1) in (13);

               —

               Kraljevini Nizozemski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija zatrjuje, da cene upravnih taks za dovoljenja za bivanje, ki jih je Nizozemska zaračunavala turškim državljanom od leta 1994, niso v skladu z določbami o zamrznitvi in nediskriminaciji iz Sporazuma o pridružitvi, Dodatnega protokola in Sklepa št. 1/80.
   Na podlagi določb o zamrznitvi iz Dodatnega protokola in Sklepa št. 1/80 država članica ne sme uvesti nobenega novega ukrepa, s katerim bi bile pravice, ki jih imajo turški državljani na podlagi Sporazuma o pridružitvi, Dodatnega protokola in Sklepa št. 1/80, ter z njimi tesno povezana pravica do bivanja, podvržene strožjim pogojem. Po mnenju Komisije zadevne nizozemske upravne takse kršijo določbe o zamrznitvi, ker so bile uvedene po začetku veljavnosti določb za Nizozemsko in ker ovirajo pravice, ki jih imajo turški državljani na podlagi Sporazuma o pridružitvi, Dodatnega protokola in Sklepa št. 1/80, ali so manj ugodne za uresničevanje teh pravic.
   Komisija nadalje trdi, da upravne takse, ki jih Nizozemska zaračunava turškim državljanom za dovoljenja za bivanje, na podlagi določb o zamrznitvi in nediskriminaciji iz Sporazuma o pridružitvi in Sklepa št. 1/80, ne smejo biti višje od tistih, ki jih zaračunava za enake dokumente državljanom Evropske unije in državljanom Norveške, Islandije, Liechtensteina in Švice.

      (1)  Sklep Sveta (EGS) št. 64/732 z dne 23. decembra 1963 o sklenitvi Sporazuma o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo (UL št. 217, s. 3685).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972 o sklenitvi Dodatnega protokola in Finančnega protokola, ki sta bila podpisana 23. novembra 1970 in kot prilogi dodana Sporazumu o vzpostavitvi pridružitvenega razmerja med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo ter o ukrepih, ki jih je treba sprejeti za njuno uveljavitev. (UL L 293, str. 1).

      (3)  Sklep št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve.


title: Zadeva T-602/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2013 – Pêra-Grave proti UUNT – Fundação Eugénio de Almeida (Q TA S. JOSÉ DE PERAMANCA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Q TA S. JOSÉ DE PERAMANCA — Prejšnje nacionalne figurativne znamke VINHO PERA-MANCA TINTO, VINHO PERA-MANCA BRANCO in PÊRA-MANCA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2013 – Pêra-Grave proti UUNT – Fundação Eugénio de Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA)
   (Zadeva T-602/11) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA - Prejšnje nacionalne figurativne znamke VINHO PERA-MANCA TINTO, VINHO PERA-MANCA BRANCO in PÊRA-MANCA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 112/36
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Ld
      a (Evora, Portugalska) (zastopnik: J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Fundação Eugénio de Almeida (Evora) (Zastopnika: B. Braga da Cruz in J. Pimenta, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. septembra 2011 (zadeva R 1797/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Fundação Eugénio de Almeida in Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi stroški, ki jih je imela Fundação Eugénio de Almeida zaradi postopka pred odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva T-373/94: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2006 — Werners proti Svetu in Komisiji (Odškodninska tožba — Nepogodbena obveznost — Mleko — Dodatna dajatev — Referenčna količina — Proizvajalci, ki so sprejeli obveznost netrženja — Proizvajalci SLOM 1984 — Nenadaljevanje s proizvodnjo po izteku obveznosti)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2006 — Werners proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-373/94) (1)

   (Odškodninska tožba - Nepogodbena obveznost - Mleko - Dodatna dajatev - Referenčna količina - Proizvajalci, ki so sprejeli obveznost netrženja - Proizvajalci SLOM 1984 - Nenadaljevanje s proizvodnjo po izteku obveznosti)
   (2006/C 331/60)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: R.W. Werners (Meppel, Nizozemska) (zastopnika: najprej H. Bronkhorst in E. Pijnacker Hordijk, avocats, nato E. Pijnacker Hordijk)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: najprej A. Brautigam in A.-M. Colaert, zastopnika, nato A.-M. Colaert) in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: najprej T. van Rijn, zastopnik, skupaj z H.-J. Rabetom, avocat, nato T. van Rijn)
   Predmet
   Odškodninski zahtevek na podlagi člena 178 Pogodbe ES (sedaj člen 235 ES) in člena 215, drugi odstavek, Pogodbe ES (sedaj člen 288, drugi odstavek, ES) za škodo, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka, ker ji je bilo preprečeno trgovanje z mlekom na podlagi Uredbe Sveta (EGS) št. 857/84 z dne 31. marca 1984 o določitvi splošnih pravil za uporabo dajatev iz člena 5c Uredbe (EGS) št. 804/68 v sektorju mleka in mlečnih izdelkov (UL L 90, str. 13), kot je bila dopolnjena z Uredbo Komisije (EGS) št. 1371/84 z dne 16. maja 1984 o določitvi podrobnih pravil za uporabo dodatne dajatve iz člena 5c Uredbe št. 804/68 (UL L 132, str. 11).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               R. W. Wernersu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 370, 24.12.1994.


title: Zadeva T-323/17: Tožba, vložena 29. maja 2017 – Martinair Holland/Komisija

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/51

         Tožba, vložena 29. maja 2017 – Martinair Holland/Komisija
   (Zadeva T-323/17)
   (2017/C 239/65)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Nizozemska) (zastopnik: M. Smeets, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (Zadeva AT.39258 – Letalski prevoz tovora) razglasi za ničen v celoti, zaradi kršitve prepovedi samovoljnosti in kršitve načela enakega obravnavanja na podlagi prvega tožbenega razloga in zaradi neobstoja pristojnosti za prevoz iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP na podlagi drugega tožbenega razloga (primarni predlog); ali

               —

               člen 1(2)(d) in (3)(d) izpodbijanega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je v teh določbah ugotovljeno, da je tožeča stranka storila kršitev v zvezi z prevozom iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP, na podlagi drugega tožbenega razloga (podredni predlog); in

               —

               člen 1(1)(d),(2)(d),(3)(d) in (4)(d) izpodbijanega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je v njem ugotovljeno, da je ena in nenehna kršitev vključevala nezaračunavanje doplačil, na podlagi tretjega tožbenega razloga; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, če razglasi, da je izpodbijani sklep deloma ali v celoti ničen.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitve prepovedi samovoljnega ravnanja in kršitev načela enakega obravnavanja.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep krši prepoved samovoljnega ravnanja s tem, da so iz izreka izpodbijanega sklepa izključena podjetja, za katera tožeča stranka meni, da so sodelovala pri enakem ravnanju, kot naslovniki izpodbijanega sklepa.

                           —

                           Tožeča stranka trdi tudi, da izpodbijani sklep krši načelo enakega obravnavanja s tem, da tožečo stranko sankcionira za kršitev, ji nalaga globo in navaja, da je civilno odgovorna, medtem ko so iz izreka izpodbijanega sklepa izključena podjetja, za katera tožeča stranka meni, da so sodelovala pri enakem ravnanju, kot naslovniki izpodbijanega sklepa.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje neobstoj pristojnosti za tovorni prevoz iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP.

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da izpodbijani sklep napačno temelji na predpostavki, da je bila ena in nenehna kršitev, ki se nanaša na zračni prevoz iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP, storjena v EGP.

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da izpodbijani sklep napačno temelji na predpostavki, da ima ena in nenehna kršitev, ki se nanaša na zračni prevoz iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP, bistvene, takojšne in predvidljive učinke na konkurenco v EGP.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje neobstoj obrazložitve in očitna napaka pri presoji v zvezi z ugotovitvijo, da je neplačevanje doplačil ločen element kršitve.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da sta domnevi, na kateri se opira izpodbijani sklep v zvezi z opredelitvijo doplačil kot ločenega elementa kršitve, v nasprotju z gospodarskim ali zakonodajnim okvirom zadevne industrije.

                           —

                           Tožeča stranka trdi tudi, da neplačevanja doplačil ni mogoče ločiti od prakse v zvezi z doplačilom za gorivo in doplačilom za varnost in da ne pomeni ločenega elementa kršitve.


title: Zadeva C-289/10 P: Pritožba, ki jo je 10. junija 2010 vložila družba European Dynamics SA zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. marca 2010 v zadevi T-50/05: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Evropski komisiji

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/20

         Pritožba, ki jo je 10. junija 2010 vložila družba European Dynamics SA zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. marca 2010 v zadevi T-50/05: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-289/10 P)
   ()
   2010/C 246/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: European Dynamics SA (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča razveljavi;

               —

               odločbo Komisije (generalni direktorat za obdavčenje in carinsko unijo) o nesprejetju ponudbe pritožnice v okviru naročila TAXUD/2004/AO-004, imenovanega „Specifikacija, razvoj, vzdrževanje in podpora telematskih sistemov za nadzor pretoka trošarinskih izdelkov znotraj Evropske skupnosti v okviru ureditve odloga trošarin (EMCS-DEV)“ (UL 2004/S 139-118603), in o oddaji naročila drugemu ponudniku razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo pravdnih in drugih stroškov pritožnice, vključno s stroški postopka na prvi stopnji, tudi če bo ta pritožba zavrnjena, in stroškov te pritožbe, če bo ta sprejeta.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je izpodbijano sodbo treba razveljaviti iz teh razlogov.
   Prvič, Splošno sodišče je z zavrnitvijo trditev pritožnice, da ji nista bili dani na voljo dve vrsti tehničnih informacij, potrebni za pripravo ponudb v okviru zadevnega naročila, in sicer natančne specifikacije EMCS in izvorne kode, načrt in tehnična dokumentacija glede NCTS, sprejelo napačno razlago člena 89(1) finančne uredbe in načel enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije, preglednosti in svobodne konkurence in tako napačno uporabilo pravo.
   Drugič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče s tem, da je ugotovilo, da bi pritožnica na podlagi obrazložitve Komisije lahko uveljavljala svoje pravice, napačno uporabilo pravo. Natančneje, SS je napačno ugotovilo, da je GD TAXUD pritožnici posredoval zadostne informacije, na podlagi katerih „bi ta lahko uveljavljala svoje pravice, SS pa izvedlo svoj nadzor“.
   Tretjič, Splošno sodišče je storilo napako v točkah od 102 do 116 sodbe, ker je menilo, da pritožnica ni utemeljila svoje trditve, da so bila merila za oddajo „nejasna in subjektivna“. Tožeča stranka zlasti ob upoštevanju popolne nejasnosti glede obsega dela in stopnje verjetnosti ponovne uporabe NCTS, ki jo je zahteval naročnik, meni, da sta bila kršena člen 97(1) finančne uredbe in člen 17(1) Direktive 92/50 (1).
   Nazadnje, pritožnica meni, da je Splošno sodišče s tem, da je glede tožbenega razloga očitne napake pri presoji navedlo, da so trditve pritožnice ostale v okvirih splošnih navedb in da zato pritožnica ni dokazala, ali in kako so domnevne napake vplivale na končno oceno ponudbe, napačno uporabilo pravo.

      (1)  Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, UL L 209, 24.7.1992, str. 1.


title: Zadeva T-431/08: Tožba, vložena 1. oktobra 2008 – Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi proti UUNT – Denim (VIGOSS)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/46

         Tožba, vložena 1. oktobra 2008 – Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi proti UUNT – Denim (VIGOSS)
   (Zadeva T-431/08)
   (2008/C 313/84)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi (Istanbul, Turčija) (Zastopnik: R. Böhm, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: A V Denim, Inc. (posluje kot A&V Denim, Inc.) (New York, Združene države)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. julija 2008 v zadevi R 1366/2007-2 v delu, v katerem je zavrnilo pritožbo, ki jo je tožeča stranka vložila zoper odločbo oddelka za ugovore z dne 26. junija 2007, s katero je bilo odločeno o ugovoru št. B 923 005; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „VIGOSS“ za proizvode in storitve iz razredov 14, 18 in 25

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Mednarodna figurativna znamka „VIGOSS“ za proizvode iz razreda 25, registrirana pod št. 771 374

      Odločba oddelka za ugovore: Delna zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: Delna razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev pritožbe v preostalem

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker odbor za pritožbe ni upošteval pomembnih dejavnikov, ko je presojal verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama.


title: Zadeva T-206/10: Tožba, vložena 30. aprila 2010 – Vesteda Groep proti Komisiji

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/53

         Tožba, vložena 30. aprila 2010 – Vesteda Groep proti Komisiji
   (Zadeva T-206/10)
   2010/C 179/90
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vesteda Groep BV (Maastricht, Nizozemska) (zastopnika: G. van der Wal in T. Boesman, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 15. decembra 2009;

               —

               naložitev stroškov Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2010) 26 konč. z dne 15. decembra 2009 glede ukrepa pomoči E 2/2005 in N 642/2009 (Nizozemska) – obstoječa in posebna projektna pomoč stanovanjskim zadrugam. V utemeljitev tožbe se tožeča stranka sklicuje na 3 razloge.
   Prvič, tožeča stranka navaja, da je Komisija v točkah od 25 do 37 izpodbijane odločbe nepravilno in pravno neutemeljeno odločila, da nizozemski sistem financiranja socialnih stanovanj in vse njegove spremembe od uveljavitve Pogodbe EGS pomenijo obstoječo pomoč in da sta bila zato okvir za presojo Komisije člen 108(1) PDEU in poglavje 5 Uredbe 659/1999 (1). Tožeča stranka meni, da je Komisija storila napako pri presoji, nezadostno preskusila sistem po njegovih spremembah in ni zadostno obrazložila izpodbijane odločbe.
   Drugič, Komisija je ukrepe, ki jih je prijavila Nizozemska, v izpodbijani določbi na podlagi člena 19 Uredbe 659/1999 navedla v smislu člena 19(1) Uredbe 659/1999, kar je napačno in pravno neutemeljeno. Ciljno naravnani ukrepi, ki jih je uvedla Komisija, niso zadostni in/ali primerni za zagotovitev združljivosti obstoječe pomoči s členoma 107 in 106 PDEU. Poleg tega je Komisija pogoje iz člena 106(2) PDEU uporabila nepravilno, svoje odločitve pa ni obrazložila zadosti.
   Tretjič, Komisija ni začela postopka iz člena 108(2) PDEU in člena 4(4) Uredbe 659/1999, kar je narobe in pravno neutemeljeno.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva F-134/07: Tožba, vložena 3. decembra 2007 – Adjemian in drugi proti Komisiji

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/66

         Tožba, vložena 3. decembra 2007 – Adjemian in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-134/07)
   (2008/C 64/109)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Vahan Adjemian (Angera, Italija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločb Komisije, s katerimi je bila na eni strani zavrnjena obnovitev pogodb o zaposlitvi tožečih strank kot pogodbenih uslužbencev za določen ali nedoločen čas in s katerimi so bili na drugi strani določeni pogoji za zaposlitev. V utemeljitev svoje tožbe tožeče stranke navajajo kršitev načela stabilnosti delovnih razmerij in zlasti nezakonitost člena 88 PZDU, ker omejuje trajanje pogodb pogodbenih uslužbencev.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nične naj se razglasijo sledeče si odločbe Komisije, zlasti odločba z dne 28. aprila 2004 o maksimalnem trajanju zaposlovanja nestalnih uslužbencev v njenih službah;

               —

               za nezakonitega naj se razglasi člen 88 PZDU, ker omejuje trajanje pogodb pogodbenih uslužbencev;

               —

               za nični naj se razglasita odločbi Komisije z dne 23. avgusta in 31. oktobra 2007, s katerima so bili zavrnjeni ugovori R/263/07, R/492/07 in R/390/07 zoper odločbe Komisije o sklenitvi pogodbe ali o obnovitvi pogodbe o zaposlitvi tožečih strank kot pogodbenih uslužbencev samo za določen čas;

               —

               za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 5. septembra 2007, s katero so bile zavrnjene zahteve tožečih strank z dne 31. maja in 20. julija 2007 o podaljšanju njihovih pogodb pogodbenih uslužbencev za nedoločen čas;

               —

               za nične naj se razglasijo odločbe Komisije, s katerimi so določeni pogoji zaposlitve tožečih strank, v delu, ki omejuje njihovo pogodbo ali podaljšanje le-te na določen čas;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-256/10 P: Pritožba, ki jo je 9. junija 2010 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 25. marca 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-102/08, Marcuccio proti Komisiji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/49

         Pritožba, ki jo je 9. junija 2010 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 25. marca 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-102/08, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-256/10 P)
   ()
   2010/C 221/80
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnika:

               —

               V vsakem primeru: izpodbijani sklep naj se v celoti in brez kakršnekoli izjeme razveljavi;

               —

               ugotovi naj se, da je bila tožba v postopku na prvi stopnji, v zvezi s katero je bil izdan izpodbijani sklep, v celoti in brez kakršnekoli izjeme dopustna;

               —

               primarno: v celoti in brez kakršnekoli izjeme naj se ugodi zahtevku tožeče stranke iz tožbe v postopku na prvi stopnji

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki povrne vse stroške postopka, ki so ji v tej zadevi nastali na prvi stopnji in v postopku s pritožbo;

               —

               podredno: obravnavana zadeva naj se vrne Sodišču za uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 25. marca 2010. S tem sklepom je bila kot delno očitno nedopustna in kot delno očitno neutemeljena zavrnjena tožba za ugotovitev neobstoja ali vsaj ničnosti odločbe, s katero je Komisija pritožniku zavrnila posredovanje kopij fotografij, posnetih med preselitvijo njegovega službenega stanovanja v Luandi (Angola) in uničenje vseh dokumentov o tej preselitvi ter za naložitev povračila škode Komisiji, ki naj bi pritožniku nastala, ker je tožena stranka to preselitev opravila v nasprotju z voljo pritožnika.
   V utemeljitev svojih predlogov se pritožnik sklicuje na neobstoj obrazložitve, na kršitev dokaznih pravil, načela enakopravnosti strank v postopku, člena 94 Poslovnika SDU, dolžnosti skrbnega ravnanja tožene stranke v razmerju do tožeče in dolžnosti dobrega upravljanja.
   Pritožnik trdi še, da se SDU ni izjavilo o treh njenih predlogih.


title: Zadeva F-108/14: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 20. julija 2016 – Belis/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Prenos nacionalnih pokojninskih pravic – Predlog za priznanje pokojninske dobe – Akt, ki ne posega v položaj – Nedopustnost tožbe – Predlog za odločitev brez odločanja o zadevi po vsebini – Člen 83 Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/51

      Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 20. julija 2016 – Belis/Komisija
      (Zadeva F-108/14) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos nacionalnih pokojninskih pravic - Predlog za priznanje pokojninske dobe - Akt, ki ne posega v položaj - Nedopustnost tožbe - Predlog za odločitev brez odločanja o zadevi po vsebini - Člen 83 Poslovnika))
      (2016/C 364/66)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Claudio Belis (Ispra, Italija) (zastopnik: S. Orlandi)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Currall in G. Gattinara, nato G. Gattinara in F. Simonetti, agenti)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  C. Belis nosi lastne stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 26, 26.1.2015, str. 46.


title: Zadeva C-457/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 28. avgusta 2015 – Vattenfall Europe Generation AG/Bundesrepublik Deutschland

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 28. avgusta 2015 – Vattenfall Europe Generation AG/Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-457/15)
   (2015/C 398/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vattenfall Europe Generation AG

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali vključitev kategorije „dejavnosti izgorevanja goriv v napravah s skupno nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW“ v Prilogo I k Direktivi 2003/87/ES (1) pomeni, da začne za napravo za proizvodnjo električne energije veljati obveznost trgovanja s pravicami do emisije ob prvem izpustu toplogrednih plinov in s tem morda še pred začetkom pridobivanja električne energije iz naprave?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali je treba člen 19(2) Sklepa Komisije z dne 27. aprila 2011 (2011/278/EU) (2) razlagati tako, da emisija toplogrednih plinov pred začetkom normalnega obratovanja naprave, zajete s Prilogo I k Direktivi 2003/87/ES, povzroči, da že med fazo gradnje naprave ob prvi emisiji nastopi dolžnost upravljavca naprave, da poroča o emisijah in preda pravice do emisije?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               Ali je treba člen 19(2) Sklepa Komisije z dne 27. aprila 2011 (2011/278/EU) razlagati tako, da nasprotuje uporabi nacionalne izvedbene določbe iz člena 18(4) Zuteilungsverordnung 2020 (uredba o dodelitvi pravic do emisije do leta 2020) za naprave za proizvodnjo električne energije glede tega, kdaj začne veljati obveznost trgovanja s pravicami do emisije?

      (1)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).

      (2)  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 2772) (UL L 130, str. 1).


title: Zadeva C-456/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Bremen – Nemčija) – Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG proti Samskip GmbH (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člena 32 in 33 — Priznavanje sodnih odločb — Pojem „sodna odločba“ — Učinki sodne odločbe na mednarodno pristojnost — Dogovor o krajevni pristojnosti)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/19

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Bremen – Nemčija) – Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG proti Samskip GmbH
   (Zadeva C-456/11) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člena 32 in 33 - Priznavanje sodnih odločb - Pojem „sodna odločba“ - Učinki sodne odločbe na mednarodno pristojnost - Dogovor o krajevni pristojnosti)
   2013/C 9/30
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Bremen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG

      Tožena stranka: Samskip GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Bremen – Razlaga členov 31 in 32 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Priznavanje sodnih odločb, sprejetih v državi članici – Popolnoma procesna sodna odločba („Prozeßurteil“) – Sodna odločba, ki se nanaša na razlago klavzule o krajevni pristojnosti, s katero se nacionalno sodišče izreče za nepristojno s tem, da ugotovi sodno pristojnost tretje države – Obseg priznanja

      Izrek

               1.

               Člen 32 Uredbe (ES) št. 44/2001 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da zajema tudi odločbo, s katero se sodišče države članice na podlagi dogovora o krajevni pristojnosti izreče za nepristojno, ne glede na opredelitev take odločbe v pravu druge države članice.

               2.

               Člena 32 in 33 Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da je sodišče, pred katerim se uveljavlja priznanje odločbe, s katero se je sodišče druge države članice na podlagi dogovora o krajevni pristojnosti izreklo za nepristojno, vezano na ugotovitev o veljavnosti tega dogovora iz obrazložitve pravnomočne sodbe, s katero je bila tožba razglašena za nedopustno.

      (1)  UL C 331, 12.11.2011.


title: Zadeva T-98/11 P: Pritožba, ki jo je 17. februarja 2011 vložila AG zoper sklep, ki ga je 16. decembra 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-25/10, AG proti Parlamentu

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/15

         Pritožba, ki jo je 17. februarja 2011 vložila AG zoper sklep, ki ga je 16. decembra 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-25/10, AG proti Parlamentu
   (Zadeva T-98/11 P)
   2011/C 120/36
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: AG (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi dopustnost te pritožbe;

               —

               sklep Sodišča za uslužbence z dne 16. decembra 2010 v zadevi F-25/10 razglasi za ničen;

               —

               ugodi predlogu za razglasitev ničnosti in odškodninskemu zahtevku, ki ju je pritožnica vložila pri Sodišču za uslužbence;

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja edini pritožbeni razlog v zvezi z izkrivljanjem dokazov, predloženih pred prvostopenjskim sodiščem, kršitvijo načela pravne varnosti in posega v pravico do učinkovitega pravnega sredstva:

               —

               ker naj noben dokaz iz spisa Sodišču za uslužbence ne bi omogočal ugotovitve, da pritožnica ni izpolnila dolžnosti skrbnega ravnanja, ker ni preusmerila svoje pošte med počitnicami ob koncu leta, ko ji je želel pismonoša na njenem bivališču vročiti priporočeni dopis Parlamenta z odgovorom na njeno pritožbo;

               —

               ker naj Sodišče za uslužbence ne bi pojasnilo, kako je treba razlagati „daljše“ počitnice;

               —

               ker naj bi Sodišče za uslužbence izhajalo iz tega, da se obvestilo, ki ga je pritožnica ob svoji vrnitvi z dopusta našla v poštnem nabiralniku, nujno nanaša na priporočeni dopis Parlamenta z odgovorom na njeno pritožbo.


title: Združeni zadevi C-58/13 in C-59/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio Nazionale Forense – Italija) – Angelo Alberto Torresi (C-58/13), Pierfrancesco Torresi (C-59/13) proti Consiglio dell'Ordine degli Avvocati di Macerata (Predhodno odločanje — Prosto gibanje oseb — Dostop do odvetniškega poklica — Možnost zavrnitve vpisa v imenik odvetnikov državljanom države članice, ki so poklicno kvalifikacijo odvetnika pridobili v drugi državi članici — Zloraba pravice)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio Nazionale Forense – Italija) – Angelo Alberto Torresi (C-58/13), Pierfrancesco Torresi (C-59/13) proti Consiglio dell'Ordine degli Avvocati di Macerata
   (Združeni zadevi C-58/13 in C-59/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosto gibanje oseb - Dostop do odvetniškega poklica - Možnost zavrnitve vpisa v imenik odvetnikov državljanom države članice, ki so poklicno kvalifikacijo odvetnika pridobili v drugi državi članici - Zloraba pravice))
   2014/C 315/12
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio Nazionale Forense

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Angelo Alberto Torresi (C-58/13), Pierfrancesco Torresi (C-59/13)

      Tožena stranka: Consiglio dell'Ordine degli Avvocati di Macerata

      Izrek

               1.

               Člen 3 Direktive 98/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena je treba razlagati tako, da ne gre za zlorabo, če državljan države članice odide v drugo državo članico, da bi tam pridobil poklicno kvalifikacijo odvetnika po uspešno opravljenih univerzitetnih izpitih, in se vrne v državo članico, katere državljan je, da bi tam opravljal poklic odvetnika pod poklicnim nazivom, pridobljenim v državi članici, v kateri je bila ta poklicna kvalifikacija pridobljena.

               2.

               Preizkus drugega postavljenega vprašanja ni pokazal nobenega elementa, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 3 Direktive 98/5.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-288/11 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. decembra 2012 – Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH proti Evropski komisiji, Zvezni republiki Nemčiji, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) (Pritožba — Državne pomoči — Pojem „podjetje“ — Gospodarska dejavnost — Gradnja letališke infrastrukture — Vzletna in pristajalna steza)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/5

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. decembra 2012 – Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH proti Evropski komisiji, Zvezni republiki Nemčiji, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV)
   (Zadeva C-288/11 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Pojem „podjetje“ - Gospodarska dejavnost - Gradnja letališke infrastrukture - Vzletna in pristajalna steza)
   2013/C 46/09
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH (zastopnika: M. Núñez Müller in J. Dammann, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk in T. Maxian Rusche, agenta), Zvezna republika Nemčija, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) (zastopnika: L. Giesberts in G. Kleve, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi Freistaat Sachsen in drugi proti Evropski komisiji ter Mitteldeutsche Flughafen AG in Flughafen Leipzig/Halle proti Komisiji (združeni zadevi T-443/08 in T-455/08), s katero je Splošno sodišče delno zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2008/948/ES z dne 23. julija 2008 o ukrepih Nemčije v korist družbe DHL in letališča Leipzig Halle (UL L 346, str. 31) – Uporaba določb prava Unije o državni pomoči za pomoči, ki so bile zagotovljene za gradnjo letališke infrastrukture – Pojem „podjetje“ v smislu člena 107(1) PDEU – Časovna veljavnost smernic Komisije

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Mitteldeutsche Flughafen AG in Flughafen Leipzig–Halle GmbH se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Evropske komisije.

               3.

               Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen e.V. (ADV) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva C-668/11 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 26. septembra 2013 – Alliance One International Inc. proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Karteli — Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka — Določitev cen in razdelitev trga — Kršitev člena 81 ES — Pripis odgovornosti za kršitev, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi — Odvračalen učinek — Enako obravnavanje — Sodelovanje — Obveznost obrazložitve — Olajševalne okoliščine)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/18

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 26. septembra 2013 – Alliance One International Inc. proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-668/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Karteli - Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka - Določitev cen in razdelitev trga - Kršitev člena 81 ES - Pripis odgovornosti za kršitev, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi - Odvračalen učinek - Enako obravnavanje - Sodelovanje - Obveznost obrazložitve - Olajševalne okoliščine)
   2013/C 344/29
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Alliance One International Inc. (zastopnika: M. Odriozola in A. Vide, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in J. Bourke, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. oktobra 2011 v zadevi Agroexpansión proti Komisiji (T-38/05), s katero je Splošno sodišče delno zavrnilo predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2004) 4030 final z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surov tobak – Španija)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Alliance One International Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 89, 24.3.2012.


title: Zadeva C-557/08: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/35/ES — Onesnaževanje morja z ladij in uvedba kazni za kršitve — Neopravljen prenos)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/12

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-557/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/35/ES - Onesnaževanje morja z ladij in uvedba kazni za kršitve - Neopravljen prenos)
   2009/C 205/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Lozano Palacios in A. A. Gilly, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: H. Walker, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti — Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/35/ES z dne 7. septembra 2005 o onesnaževanju morja z ladij in uvedbi kazni za kršitve, v predpisanem roku

      Izrek

               1)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/35/ES z dne 7. septembra 2005 o onesnaževanju morja z ladij in uvedbi kazni za kršitve, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva C-39/10: Tožba, vložena 22. januarja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/42

         Tožba, vložena 22. januarja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-39/10)
   2010/C 63/66
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in K. Saaremäel-Stoilov, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Estonija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj

               —

               ugotovi, da Republika Estonija s tem, da v svoji zakonodaji ni določila, da se oprosti davka na dohodek nerezidente, katerih skupni dohodek je tako nizek, da bi bili upravičeni do oprostitve davka na dohodek, če bi bili davčni zavezanci rezidenti, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 45 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 28 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru;

               —

               naloži stroške Republiki Estoniji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je prejela pritožbo estonskega državljana s stalnim prebivališčem v Republiki Finski glede davka na dohodek iz naslova njegove pokojnine, ki izvira iz Estonije. Ta državljan se je pritožil, da Republika Estonijo pri njegovi pokojnini ni uporabila oprostitve davka na dohodek, ki velja za rezidente, niti razširjene oprostitve davka na dohodek, ki velja za upokojene rezidente.
   Pritožnik prejema polovico svojih dohodkov v obliki pokojnine iz Republike Estonije in drugo polovico kot pokojnino iz Republike Finske. Njegovi prihodki so zelo nizki, in če bi prejemal vse svoje prihodke iz ene države članice, bi bili nizko obdavčeni ali sploh ne.
   Iz ustaljene sodne prakse Sodišča je razvidno, da je neposredno obdavčenje resda v pristojnosti držav članic, vendar morajo države članice to pristojnost izvajati v skladu s pravom Evropski unije in preprečiti diskriminacijo na podlagi državljanstva.
   Če davčni zavezanec nerezident, ki je izkoristil svobodo gibanje delavcev, ni oproščen plačila davka, ki so ga oproščeni davčni zavezanci rezidenti, v mestih, gre za neenako obravnavanje nerezidentov in rezidentov in obenem za omejitev svobode čezmejnega gibanja.
   Bi lahko – in če, v kolikšni meri – obravnavali to različno obravnavanje zaradi različnih stalnega prebivališča, kot primerno in utemeljeno?
   V položaju, v katerem je celotni svetovni dohodek davčnega zavezanca tako nizek, da država, iz katere izvira dohodek, tega ne obdavči ali ga obdavči po nižji stopnji, če gre za rezidenta, bi morale države članice po mnenju Komisije pri obdavčitvi dohodkov nerezidentov upoštevati osebne in družinske okoliščine, tako da bi bilo zagotovljeno njihovo enako obravnavanje z davčnimi zavezanci rezidenti.
   Če je v zakonodaji države članice predvidena meja, pod katero se je domnevalo, da davkoplačevalec nima sredstev za plačevanje stroškov javne porabe, potem ni nobenega razloga, da se razlikuje davkoplačevalce, katerih dohodek pade pod mejo, glede na kraj stalnega prebivališča.
   Komisija meni, da so določbe zakona o davku na dohodek Republike Estonije, ki izključujejo oprostitev davka na dohodek za takšne nerezidente, ki prejemajo polovico svojih prihodkov iz Estonije, drugo polovico pa iz drugih držav članic, in katerih skupni dohodki so tako nizki, da bi izjema zanje veljala, če bi bili davkoplačevalci rezidenti, v nasprotju s členom 45 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 28 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.


title: Zadeva C-280/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) dne 27. junija 2006 — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato proti Ente Tabacchi Italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc., Philip Morris International Management SA

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) dne 27. junija 2006 — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato proti Ente Tabacchi Italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc., Philip Morris International Management SA
   (Zadeva C-280/06)
   (2006/C 224/40)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Tožene stranke: Ente Tabacchi Italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc., Philip Morris International Management SA
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Katero je merilo, v smislu člena 81 in naslednjih Pogodbe ter splošnih načel prava Skupnosti, po katerem se določi podjetje, kateremu se zaradi kršitve predpisov konkurence naloži sankcije v primeru, ko je v okviru ravnanja, sankcioniranega kot celota, zadnji del ravnanja izvedlo podjetje, ki je v zadevnem gospodarskem sektorju naslednik prvotno dejavnega podjetja, vsakič ko prvotna pravna oseba, čeprav ni prenehala obstajati, vsaj v gospodarskem sektorju, ki ga zadeva sankcija, ni več dejavna kot trgovsko podjetje?

               2)

               Ali mora upravni organ, pristojen za uporabo „antitrust“ pravil pri določitvi tistega, ki se mu naloži sankcije, po prostem preudarku presoditi ali obstajajo okoliščine, ki opravičujejo, da se gospodarskemu nasledniku naloži odgovornost za kršitve konkurenčnih predpisov, ki jih je storila prava oseba, ki jo je nasledil, tudi če slednja na dan sprejetja odločbe še ni prenehala obstajati, da bi preprečili, da se s spremembo pravne oblike in pristojnosti podjetij, vpliva na polni učinek konkurenčnih pravil?


title: Zadeva C-460/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 11. oktobra 2007 – Sandra Puffer proti Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 11. oktobra 2007 – Sandra Puffer proti Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz
   (Zadeva C-460/07)
   (2007/C 315/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sandra Puffer

      Tožena stranka: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (1) (v nadaljevanju: Šesta direktiva), zlasti njen člen 17, krši temeljne pravice prava Skupnosti (skupnostno načelo enakosti), ker ima za posledico, da lahko davčni zavezanci za DDV lastnino na stanovanjskih objektih, namenjenih njihovim zasebnim stanovanjem (potrošnja), pridobijo za približno 5 % ugodneje kot drugi državljani EU, pri čemer absolutni znesek te ugodnosti neomejeno narašča z višino nabavnih in gradbenih stroškov stanovanjskega objekta? Ali taka kršitev izhaja tudi iz dejstva, da lahko davčni zavezanci lastnino na stanovanjskih objektih, namenjenih njihovim zasebnim stanovanjem, ki jih vsaj deloma uporabljajo za svoje podjetje, pridobijo za približno 5 % ugodneje kot drugi davčni zavezanci, ki svojih zasebnih stanovanj niti deloma ne uporabljajo za podjetniško dejavnost?

               2)

               Ali nacionalni predpis za prenos Šeste direktive, zlasti njenega člena 17, krši člen 87 ES, ker je na njegovi podlagi ta ugodnost, navedena v prvem vprašanju, za stanovanjske objekte, ki jih za zasebne namene uporabljajo davčni zavezanci, sicer priznana tistim davčnim zavezancem, ki opravljajo obdavčljive transakcije, vendar pa ta ugodnost za davčne zavezance z oproščenimi transakcijami ne velja?

               3)

               Ali člen 17(6) Šeste direktive še naprej ohranja svoj učinek, če nacionalni zakonodajalec spremeni določbo nacionalne zakonodaje o izključitvi pravice do odbitka vstopnega davka (v tem primeru člen 12(2)(1) UStG 1994), ki temelji na členu 17(6) Šeste direktive, z izrecnim namenom, da se ta izključitev pravice do odbitka vstopnega davka ohrani, in če iz nacionalnega UStG prav tako izhaja ohranitev izključitve pravice do odbitka vstopnega davka, pri čemer pa je nacionalni zakonodajalec na podlagi šele naknadno spoznane zmote v razlagi prava Skupnosti (v tem primeru člen 13B(b) Šeste direktive) sprejel pravilo, ki – če ga upoštevamo posebej – v skladu s pravom Skupnosti (razlaga člena 13B(b) Šeste direktive iz sodbe Seeling) dopušča odbitek vstopnega davka?

               4)

               Če je odgovor na tretje vprašanje nikalen:
               Ali je mogoče omejiti učinek izključitve pravice do odbitka vstopnega davka (v tem primeru člen 12(2)(2)(a) UStG 1994), ki temelji na klavzuli o zamrznitvi iz člena 17(6) Šeste direktive, če nacionalni zakonodajalec eno izmed dveh prekrivajočih se določb nacionalne zakonodaje glede izključitve pravice do odbitka vstopnega davka (v tem primeru člen 12(2)(2)(a) UStG 1994 in člen 12(2)(1) UStG 1994) spremeni in jo zato ne upošteva, ker je bil v pravni zmoti?

      (1)  UL L 145, str.1.


title: Zadeva T-178/17: Tožba, vložena 21. marca 2017 – W&O medical esthetics/EUIPO – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/58

         Tožba, vložena 21. marca 2017 – W&O medical esthetics/EUIPO – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE)
   (Zadeva T-178/17)
   (2017/C 144/79)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: W&O medical esthetics GmbH (Oberursel, Nemčija) (zastopnik: A. Finkentey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „HYALSTYLE“ – Znamka EU št. 11645 471

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. januarja 2017 v zadevi R 872/2016-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-625/16 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. marca 2017 – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA (Začasna odredba — Evropska agencija za kemikalije — REACH — Pristojbina za registracijo snovi — Znižanje, odobreno mikro, malim in srednje velikim podjetjem — Odločba, s katero je naložena upravna taksa in dodatna taksa — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/46

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. marca 2017 – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA
   (Zadeva T-625/16 R)
   ((Začasna odredba - Evropska agencija za kemikalije - REACH - Pristojbina za registracijo snovi - Znižanje, odobreno mikro, malim in srednje velikim podjetjem - Odločba, s katero je naložena upravna taksa in dodatna taksa - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 144/64)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Grajewo, Poljska) (zastopnik: T. Dobrzyński, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopnika: E. Maurage in J. Trnka in M. Heikkilä, agenti)

      Predmet

   Predlog, ki temelji na členih 278 in 279 PDEU in s katerim se želi doseči sprejetje začasnih ukrepov, ki se na eni strani nanašajo na odlog izvršitve odločbe št. SME (2016) 2851 z dne 23. junija 2016, s katero je bilo ugotovljeno, da tožeča stranka ni mogla biti deležna znižanja pristojbin za srednja podjetja, na drugi strani pa na naložitev toženi stranki, da razveljavi račune, izdane na podlagi te odločbe, in sicer računa ECHA št. 10058238 in št. 10058239 z dne 23. junija 2016.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-271/13 P: Pritožba, ki jo je Rousse Industry AD vložila 16. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. marca 2013 v zadevi T-489/11, Rousse Industry AD proti Evropski komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/31

         Pritožba, ki jo je Rousse Industry AD vložila 16. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. marca 2013 v zadevi T-489/11, Rousse Industry AD proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-271/13 P)
   2013/C 207/52
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Pritožnica: Rousse Industry AD (zastopnika: Al. Angelov, Sv. Panov, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

               —

               Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča z dne 20. marca 2013 v zadevi T-489/11;

               —

               dokončna odločite in razglasitev ničnosti členov 2, 3, 4 in 5 Sklepa Komisije 2012/706/EU z dne 13. julija 2011 o državni pomoči (C-12/10) (ex N 389/09) ki jo je Bolgarija odobrila podjetju Ruse Industry AD;

               —

               podredno zadevo vrniti v ponovno določanje Splošnemu sodišču;

               —

               naložitev stroškov Komisiji.

      Pritožbena razloga in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe pritožnica navaja ta razloga:

               1.

                  Prvi pritožbeni razlog: kršitev postopka, ki posega v interese pritožnice

                           (i)

                           Splošno sodišče naj pri obrazložitvi svoje sodbe ne bi obravnavalo, z ukrepi procesnega vodstva, postavljenih bistvenih vprašanj strankam glede dejstev in njihovih zadevnih stališč.

                           (ii)

                           To naj bi predstavljalo bistveno kršitev postopka, ki zadeva področje uporabe člena 58 Poslovnika Splošnega sodišča, saj je bilo Splošno sodišče dolžno obravnavati vse trditve, ugovore in argumente strank.

               2.

                  Drugi pritožbeni razlog: Kršitev prava Unije s strani Splošnega sodišča

                           (i)

                           Splošno sodišče naj bi nezakonito uporabilo člen 107(1) PDEU v zvezi s členom 1(c) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1) saj naj bi izhajalo iz tega, da je podana nova pomoč v korist družbe Rousse Industry AD.

                           (ii)

                           Splošno sodišče naj bi svojo sodbo izreklo v nasprotju s členom 107(1) PDEU, saj naj bi nepravilno ugotovilo, da pomoč ni združljiva za notranjim trgom Unije in ovira konkurenco in da okoliščina, da država ne zahteva vračila dolga, za podjetje predstavlja prednost.

                           (iii)

                           Sodba Splošnega sodišča ni v skladu s členoma 107(1) PDEU) in 296 PDEU, saj je senat pri presoji meril, ki jih je v zvezi z zasebnim upnikom izbrala Evropska komisija, uporabil pravno napačno izhodišče. Evropska komisija naj v svojem sklepu svojih sklepnih ugotovitev glede merila zasebnega upnika ne bi podkrepila z analizo in ekonomskimi razlogi, zaradi česar Splošno sodišče ni imelo podlage da se pridruži njenim argumentom.

                           (iv)

                           Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo in uporabilo člen 14 Uredbe (ES) št. 659/1999 in člen 296 PDEU, saj bi Evropska komisija morala navesti znesek pomoči, ki jo je treba vrniti, skupaj z obrestmi, pri tem pa bi ta institucija morala določiti ustrezno obrestno mero za obresti, česar pa ni storila, zaradi česar naj pravni akt Evropske komisije ne bi bilo obrazložen.

      (1)  UL L 83 str. 1.


title: Zadeva C-196/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 2. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Aachen – Nemčija) – Horst Hoeck/Helenska republika

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/22

         Sklep predsednika Sodišča z dne 2. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Aachen – Nemčija) – Horst Hoeck/Helenska republika
   (Zadeva C-196/14) (1)

   (2015/C 398/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva C-529/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Georg Felber/Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur (Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 2000/78/ES – Člena 2(1) in (2)(a), ter 6(1) in (2) – Različno obravnavanje na podlagi starosti – Javni uslužbenci – Pokojninsko zavarovanje – Nacionalna ureditev, ki izključuje upoštevanje obdobij šolanja, dopolnjenih pred 18. letom starosti)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/10

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Georg Felber/Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur
      (Zadeva C-529/13) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2000/78/ES - Člena 2(1) in (2)(a), ter 6(1) in (2) - Različno obravnavanje na podlagi starosti - Javni uslužbenci - Pokojninsko zavarovanje - Nacionalna ureditev, ki izključuje upoštevanje obdobij šolanja, dopolnjenih pred 18. letom starosti))
      (2015/C 107/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Georg Felber

         Tožena stranka/Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

         Izrek

      Člena 2(1) in (2)(a) ter 6(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v zadevi v glavni stvari, v skladu s katero se za namene priznanja pravice do pokojnine in izračuna zneska njegove pokojnine ne upoštevajo obdobja šolanja uradnika, končana pred dopolnjenim 18. letom starosti, če je na eni strani objektivno in razumno utemeljena z legitimnim ciljem v zvezi z zaposlovalno politiko in trgom dela ter na drugi predstavlja primeren in nujen način uresničevanja tega cilja.

         (1)  UL C 15, 18.1.2014.


title: Zadeva C-173/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 18. aprila 2005

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/6

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 18. aprila 2005
   (Zadeva C-173/05)
   (2005/C 155/11)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata E. Traversa in J. Hottiaux, člana pravne službe Komisije, je dne 18. aprila 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Italijanska republika s tem, da je uvedla in ohranila v veljavi „tributo ambientale [okoljski davek]“ na plinovode, določen v členu 6 regionalnega siciljskega zakona št. 2 z dne 26. marca 2002 (objavljen v GURS, del I, št. 14, 2002), ni izpolnila obveznosti iz členov 23, 25, 26 in 133 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in iz členov 4 in 9 Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Ljudsko demokratično republiko Alžirijo, ki je bil podpisan 26. aprila 1976 in odobren z Uredbo Sveta (EGS) št. 2210/78 z dne 26. septembra 1978 (1);

               2.

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 6 obravnavanega sicilijskega regionalnega zakona krši načela skupne carinske tarife, ker uvaja davek z enakim učinkom kot ga ima carina pri uvozu (v Skupnost) ali pri izvozu (v druge države članice), ki je kot tak prepovedan davek v smislu določb Pogodbe in sekundarnih predpisov, navedenih zgoraj.
   Iz formalnega vidika in glede na besedilo izpodbijane zakonske norme je pogoj za obdavčitev lastništvo napeljave, medtem ko davčno osnovo predstavlja prostornina plinovoda, izražena v kubičnih metrih. Vendar je siciljski zakonodajalec poskrbel za natančno opredelitev, po eni strani, v členu 6(3), da je pogoj za obdavčitev lastništvo plinovodov „v katerih se nahaja plin“; in po drugi strani, je v odstavku 4 istega člena določeno, da so zavezanci za plačilo lastniki teh plinovodov, če „opravljajo najmanj eno od dejavnosti (transport, prodaja, nabava)“, povezanih s plinom. Komisija iz navedenega sklepa, da je dejanski namen siciljskega zakonodajalca obdavčiti transportirani proizvod (metan) in ne infrastrukturnih napeljav (plinovod) kot takih.
   V skladu s sodno prakso Sodišča na področju notranjih davkov iz člena 90 ES, za davek, ki se pobere od transportnega sredstva glede na težo tovora, ki je predmet transporta, veljajo skupnostne določbe, ki se nanašajo na davke na proizvode, saj se ta isti davek neizogibno odraža na ceni proizvoda, ki je predmet transporta, ne glede na to, ali je domač ali uvožen. Načelo, kot je obrazloženo v okviru te sodne prakse, je mogoče uporabiti za dajatve z enakim učinkom kot ga ima carina; v obravnavanem primeru je z notranjim davkom, čeprav je formalno obdavčeno prevozno sredstvo (plinovod) v glede na prostornino proizvoda (metan), v resnici obdavčen sam proizvod, kar se očitno in neposredno odraža na njegovi ceni.

      (1)  UL L 263, 27.9.1978.


title: Zadeva T-572/14: Tožba, vložena 31. julija 2014 – Laverana proti UUNT (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA)

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/14

         Tožba, vložena 31. julija 2014 – Laverana proti UUNT (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA)
   (Zadeva T-572/14)
   2014/C 361/19
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemčija) (zastopniki: J. Wachinger, M. Zöbisch in D. Chatterjee, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. maja 2014 v zadevi R 527/2014-4 razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA“, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 1 2 1 30  076

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               zloraba pooblastil zaradi odločbe, ki temelji na konkurenčnopravnih preudarkih


title: Zadeva C-302/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 18. junija 2010 – Infopaq International A/S proti Danske Dagblades Forening

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 18. junija 2010 – Infopaq International A/S proti Danske Dagblades Forening
   (Zadeva C-302/10)
   ()
   2010/C 221/49
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Infopaq International A/S

      Tožena stranka: Danske Dagblades Forening

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je stopnja tehnološkega procesa, na kateri se opravi začasno dejanje reproduciranja, pomembna pri ugotavljanju, ali je mogoče to dejanje šteti za „sestavni in bistveni del tehnološkega procesa“ (glej člen 5(1) Direktive 2001/29 (1))?

               2.

               Ali se začasno dejanje reproduciranja lahko šteje za „sestavni in bistveni del tehnološkega procesa“, če zajema ročno skeniranje celotnih časopisnih člankov, s čimer so ti preoblikovani iz tiskanega medija v digitalni medij?

               3.

               Ali „zakonita uporaba“ (glej člen 5(1) Direktive 2001/29) zajema vsako vrsto uporabe, za katero ni potrebna privolitev imetnika avtorskih pravic?

               4.

               Ali „zakonita uporaba“ (glej člen 5(1) Direktive 2001/29) zajema skeniranje celotnih časopisnih člankov, ki ga opravi podjetje, in poznejšo obdelavo reprodukcije za uporabo pri pripravljanju povzetkov, čeprav imetnik avtorskih pravic v ta dejanja ni privolil, če so izpolnjene zahteve iz določbe?
               Ali je za odgovor na to vprašanje pomembno, da se po končanem procesu zbiranja podatkov shrani enajst besed?

               5.

               Katera merila je treba uporabiti za presojo, ali imajo začasna dejanja reproduciranja „neodvisen ekonomski pomen“ (glej člen 5(1) Direktive 2001/29), če so izpolnjene druge zahteve iz določbe?

               6.

               Ali je mogoče povečanje uporabnikove učinkovitosti zaradi začasnih dejanj reproduciranja upoštevati pri presoji, ali imajo dejanja „neodvisen ekonomski pomen“ (glej člen 5(1) Direktive 2001/29)?

               7.

               Ali se skeniranje celotnih časopisnih člankov, ki ga opravi podjetje, in poznejša obdelava reprodukcije lahko štejeta za „določene posebne primere, ki niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem“ navedenih člankov in „ne vplivajo pretirano na legitimne interese imetnika pravic“ (glej člen 5(5) Direktive 2001/29)?
               Ali je za odgovor na to vprašanje pomembno, da se po končanem procesu zbiranja podatkov shrani enajst besed?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL 2001 L 167, str. 10).


title: Sodba sodišča (šesti senat) z dne  19. januarja 2006  v zadevi C-90/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 79/1072/EGS — DDV — Povračilo — Zavezanci, ki nimajo sedeža v državi)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/10

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 19. januarja 2006
   v zadevi C-90/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 79/1072/EGS - DDV - Povračilo - Zavezanci, ki nimajo sedeža v državi)
   (2006/C 60/20)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-90/05 tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 18. februarja 2005, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. D. Triantafyllou) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (zastopnik: M. S. Schreiner), je Sodišče (šesti senat), v sestavi J. Malenovský, predsednik senata, A. Pergola, U. Lõhmus (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 19. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni spoštovalo roka šestih mesecev za vračilo DDV davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države, ni izpolnilo obveznosti iz člena 7(4) Osme direktive Sveta 79/1072/EGS z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih — postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države.

               2.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva C-164/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Roma  27. marca 2006  — Nissan Italia Srl proti Agenzia Entrate Ufficio Roma 3

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Roma 27. marca 2006 — Nissan Italia Srl proti Agenzia Entrate Ufficio Roma 3
   (Zadeva C-164/06)
   (2006/C 154/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Commissione tributaria provinciale di Roma
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nissan Italia Srl

      Tožena stranka: Agenzia Entrate Ufficio Roma 3
   Vprašanji(a) za predhodno odločanje
   Ali je člen 33 direktive 77/388/EGS (1) (kot je bila spremenjena z direktivo 91/680/EGS (2)) treba razlagati tako, da prepoveduje, da se neto proizvedeno vrednost iz običajnega izvajanja samostojno organizirane dejavnosti, usmerjene v proizvodnjo ali trgovino s predmeti, oziroma zagotavljanje storitev, podvrže IRAP?

      (1)  UL L 145, str. 1.

      (2)  UL L 376, str. 1.


               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/38

         (2006/C 165/76)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 154, 1.7.2006

   Prejšnje objave

      UL C 143, 17.6.2006

      UL C 131, 3.6.2006

      UL C 121, 20.5.2006

      UL C 108, 6.5.2006

      UL C 96, 22.4.2006

      UL C 86, 8.4.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva C-206/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. oktobra 2014 – Evropska komisija/Republika Estonija

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/24

      Sklep predsednika Sodišča z dne 17. oktobra 2014 – Evropska komisija/Republika Estonija
      (Zadeva C-206/14) (1)

      (2015/C 016/37)
      Jezik postopka: estonščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 212, 7.7.2014.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-386/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Letališča — Zemeljska oskrba — Direktiva 96/67/ES)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/11

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-386/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Letališča - Zemeljska oskrba - Direktiva 96/67/ES)
   (2005/C 217/21)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-386/03, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 12. septembra 2003, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Huttunen in M. Niejahr, z naslovom za vročanje v Luxembourgu) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnika: W. D. Plessing in A. Tiemann), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), sodnica, C. Gulmann, R. Schintgen in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da je sprejela ukrepe v okviru členov 8(2) in 9(3) uredbe o storitvah zemeljske oskrbe na letališčih (Verordnung über Bodenabfertigungsdienste auf Flugplätzen) z dne 10. decembra 1997 v nasprotju s členoma 16 in 18 Direktive Sveta 96/67/ES z dne 15. oktobra 1996 o dostopu do trga storitev zemeljske oskrbe na letališčih Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


title: Zadeva C-19/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 15. januarja 2013 – Ministero dell'Interno proti Fastweb SpA

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 15. januarja 2013 – Ministero dell'Interno proti Fastweb SpA
   (Zadeva C-19/13)
   2013/C 86/18
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministero dell'Interno

      Tožena stranka: Fastweb SpA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 2d(4) Direktive 2007/66 (1) razlaga tako, da naročnik, ki v Uradnem listu Evropske unije objavi obvestilo za predhodno transparentnost, preden neposredno odda naročilo določenemu gospodarskemu subjektu, izbranemu brez predhodne objave obvestila o naročilu, in s sklenitvijo pogodbe počaka vsaj deset dni, nacionalnemu sodišču – v vsakem primeru – samodejno prepreči, da naročilo razglasi za neveljavno, čeprav nacionalno sodišče ugotovi kršitev predpisov, ki v nekaterih pogojih omogočajo oddajo naročila brez izvedbe javnega razpisa?

               2.

               Podredno, ali je člen 2d(4) Direktive 2007/66, če se razlaga tako, da izključuje možnost, da bi se v skladu z nacionalno zakonodajo (člen 122 zakonika o upravnem postopku) pogodba razglasila za neveljavno, kljub temu, da je sodišče ugotovilo kršitev predpisov, ki pod nekaterimi pogoji omogočajo oddajo naročila brez izvedbe javnega razpisa, skladen z načeli enakosti strank, prepovedi diskriminacije in varstva konkurence ter zagotavlja pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ki jo zagotavlja člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

      (1)  Direktiva 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil (UL L 335, str. 31).


title: Zadeva C-436/12 P: Pritožba, ki jo je Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, v likvidaciji, 28. septembra 2012 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, v likvidaciji, proti Evropski komisiji, T-264/00

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/16

         Pritožba, ki jo je Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, v likvidaciji, 28. septembra 2012 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, v likvidaciji, proti Evropski komisiji, T-264/00
   (Zadeva C-436/12 P)
   2012/C 379/27
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, v likvidaciji (zastopniki: A. Vianello, A. Bortoluzzi in A. Veglianiti, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija in Italijanska republika

      Predloga

               —

               Sklep z dne 12. julija 2012 v zadevi Compagnia Generale delle Acque SpA in Italijanska republika proti Evropski komisiji, T-264/00, s katerim je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, ki jo je vložila družba VEOLIA, za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 o ukrepih pomoči v korist družb na območju Benetk in Chioggie, določenih z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995, naj se razveljavi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Napačna uporaba prava pri uporabi načel, ki jih je Sodišče razvilo v sodbi Comitato Venezia vuole vivere glede razdelitve dokaznega bremena v zvezi s pogoji iz člena 87(1) ES; nezadostna, napačna in protislovna obrazložitev.


title: Zadeva T-270/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – Panalpina World Transport (Holding) in drugi/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Mednarodne letalske špedicijske storitve — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Določanje cen — Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno — Globe — Sorazmernost — Teža kršitve — Enako obravnavanje — Obveznost obrazložitve — Poravnava — Smernice o načinu določana glob iz leta 2006)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – Panalpina World Transport (Holding) in drugi/Komisija
   (Zadeva T-270/12) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Mednarodne letalske špedicijske storitve - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Določanje cen - Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno - Globe - Sorazmernost - Teža kršitve - Enako obravnavanje - Obveznost obrazložitve - Poravnava - Smernice o načinu določana glob iz leta 2006))
   (2016/C 136/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Panalpina World Transport (Holding) Ltd (Basel, Švica), Panalpina Management AG (Basel), Panalpina China Ltd (Hong Kong, Kitajska) (zastopniki: S. Mobley, A. Stratakis, T. Grimmer in B. Smith, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Bottka, G. Meessen in P. Van Nuffel, agenti, skupaj s C. Thomasom, solicitor)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2012) 1959 final z dne 28. marca 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39462 – Špedicija) v delu, ki se nanaša na tožeče stranke, in podredno, predlog za spremembo zneska glob, ki so jim bile s tem sklepom naložene.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG in Panalpina China Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.