title: Zadeva T-433/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2015 – Petropars Iran in drugi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu, sprejeti zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Napaka pri presoji — Ugovor nezakonitosti — Pravica do opravljanja gospodarske dejavnosti — Lastninska pravica — Varovanje javnega zdravja, varnosti in okolja — Previdnostno načelo — Sorazmernost — Pravica do obrambe)

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2015 – Petropars Iran in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-433/13) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu, sprejeti zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Napaka pri presoji - Ugovor nezakonitosti - Pravica do opravljanja gospodarske dejavnosti - Lastninska pravica - Varovanje javnega zdravja, varnosti in okolja - Previdnostno načelo - Sorazmernost - Pravica do obrambe))
   (2015/C 205/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Petropars Iran Co. (Kish Island, Iran), Petropars Oilfields Services Co. (Kish Islrand), Petropars Aria Kish Operation and Management Co. (Teheran, Iran), Petropars Resources Engineering Kish Co. (Teheran) (zastopniki: S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, solicitors, R. Blakeley, G. Beck, barristers, in M. Brindle, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in M. Bishop, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2013/270/SZVP z dne 6. junija 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 10), in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 522/2013 z dne 6. junija 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 3) ter, drugič, predlog za razglasitev neuporabe člena 20(1)(c) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39) in člena 23(2)(d) Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

      Izrek

               1.

               V delih, v katerih se nanašata na družbi Petropars Aria Kish Operation and Management Co. in Petropars Resources Engineering Kish Co., se razglasita za nična:

                           —

                           Sklep Sveta 2013/270/SZVP z dne 6. junija 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 522/2013 z dne 6. junija 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu.

               2.

               Učinki Sklepa 2013/270 in Uredbe št. 522/2013 se zoper družbi Petropars Aria Kish Operation and Management Co. in Petropars Resources Engineering Kish Co. ohranijo do datuma poteka roka za pritožbo iz člena 56, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije, oziroma če je bila pritožba vložena, do njene zavrnitve.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva C-97/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Madrid  20. februarja 2006  — Navicon, S.A. proti Administración del Estado

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/28

         Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Madrid 20. februarja 2006 — Navicon, S.A. proti Administración del Estado
   (Zadeva C-97/06)
   (2006/C 131/51)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Navicon, S.A.

      Tožena stranka: Administración del Estado
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba za namene oprostitve, ki jo določa člen 15, točka 5, Šeste direktive (1) termin zakup razlagati tako, da se nanaša le na zakup celotnega prostora na ladji (celotni zakup) ali se nanaša tudi na zakup dela ali odstotka prostora na ladji (delni zakup)?

               2)

               Ali nacionalna zakonodaja, ki dovoljuje le oprostitev pri celotnem zakupu krši Šesto direktivo?

      (1)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L, št. 145).


title: Zadeva T-551/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – H&R ChemPharm/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg parafinskih voskov — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen — Dokazi o kršitvi — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Referenčno obdobje — Izračun vrednosti prodaje — Teža kršitve — Koncentracija v obdobju kršitve — Enako obravnavanje — Sorazmernost)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – H&R ChemPharm/Komisija
   (Zadeva T-551/08) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg parafinskih voskov - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen - Dokazi o kršitvi - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Referenčno obdobje - Izračun vrednosti prodaje - Teža kršitve - Koncentracija v obdobju kršitve - Enako obravnavanje - Sorazmernost))
   (2015/C 046/46)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: H&R ChemPharm GmbH (Salzbergen, Nemčija) (zastopnika: sprva M. Klusmann, odvetnik, in S. Thomas, univerzitetni profesor, nato M. Klusmann)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Antoniadis in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 5476 final z dne 1. oktobra 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma o EGP (zadeva COMP/39.181 – Voski za sveče) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in, podredno, predlog za znižanje globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               H&R ChemPharm GmbH nosi svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               H&R ChemPharm se naloži, da Splošnemu sodišču povrne znesek 10  000 EUR na podlagi člena 90(a) Poslovnika Splošnega sodišča.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva C-224/12 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. aprila 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski, ING Groep NV, Nederlandsche Bank NV (Pritožba — Finančni sektor — Resna motnja v gospodarstvu države članice — Državna pomoč bančni skupini — Oblika — Kapitalski vložek v okviru načrta prestrukturiranja — Odločba — Združljivost pomoči s skupnim trgom — Pogoji — Sprememba pogojev poplačila pomoči — Merilo zasebnega vlagatelja)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. aprila 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski, ING Groep NV, Nederlandsche Bank NV
   (Zadeva C-224/12 P) (1)

   ((Pritožba - Finančni sektor - Resna motnja v gospodarstvu države članice - Državna pomoč bančni skupini - Oblika - Kapitalski vložek v okviru načrta prestrukturiranja - Odločba - Združljivost pomoči s skupnim trgom - Pogoji - Sprememba pogojev poplačila pomoči - Merilo zasebnega vlagatelja))
   2014/C 159/03
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, S. Noë in H. van Vliet, agenti)

      Druge stranke v postopku: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. de Ree, C. Wissels in J. Langer, agenti, skupaj s P. Glazenerjem, odvetnikom), ING Groep NV (zastopniki: O. W. Brouwer in J. Blockx, odvetnika, ter M. O’Regan, solicitor), De Nederlandsche Bank NV (zastopniki: S. Verschuur, H. Gornall in M. Petite, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. marca 2012 – Sodba v zadevi Nizozemska in ING Groep proti Komisiji (združeni zadevi T-29/10 in T-33/10), s katero je Splošno sodišče ugodilo predlogu za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 18. novembra 2009 o državni pomoči C 10/09 (prej N 138/09), ki jo je Nizozemska dodelila za rezervno kreditno linijo za nelikvidna sredstva in za načrt prestrukturiranja družbe ING (UL 2010, L 274, str. 139).

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               De Nederlandsche Bank NV nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 258, 25.8.2012.


title: Zadeva F-5/12: Tožba, vložena 10. januarja 2012 – ZZ proti Frontexu

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/29

         Tožba, vložena 10. januarja 2012 – ZZ proti Frontexu
   (Zadeva F-5/12)
   2012/C 133/58
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Frontex

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Frontex o naložitvi sankcije tožeči stranki in odločbe o odpovedi njene pogodbe o zaposlitvi.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 24. maja 2011 o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 16. aprila 2011 o naložitvi sankcije tožeči stranki;

               —

               naložitev plačila stroškov Frontexu.


title: Zadeva T-320/16: Tožba, vložena 24. junija 2016 – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/28

         Tožba, vložena 24. junija 2016 – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)
   (Zadeva T-320/16)
   (2016/C 296/37)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Make up for ever (Pariz, Francija) (zastopnik: C. Caron, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: L’Oréal SA (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „MAKE UP FOR EVER“ – Znamka Evropske unije št. 3 416 443

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. marca 2016 v zadevi R 985/2015-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi veljavnost besedne znamke Skupnosti „MAKE UP FOR EVER“ št. 003416443 za vse ostale proizvode in storitve, navedene v vlogi;

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               zadevo vrne v odločanje EUIPO, če je to potrebno;

               —

               družbi L’Oréal naloži plačilo stroškov postopka pred oddelkom za izbris pri EUIPO in pred odborom za pritožbe pri EUIPO ter stroškov tega postopka pred Splošnim sodiščem.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(3) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-149/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. novembra 2007 – Castellani proti UUNT Markant Handels und Service (CASTELLANI) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti CASTELLANI – Prejšnji nacionalni besedni znamki CASTELLUM in CASTELLUCA – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/14

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. novembra 2007 – Castellani proti UUNT Markant Handels und Service (CASTELLANI)
   (Zadeva T-149/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti CASTELLANI - Prejšnji nacionalni besedni znamki CASTELLUM in CASTELLUCA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 8/27)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Castellani SpA (Campagna Gello, Italija) (zastopnika: A. Di Maso in M. Di Maso, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. García Murillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Markant Handels und Service GmbH (Offenburg, Nemčija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. februarja 2006 (zadeva R 449/2005-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Markant Handels und Service GmbH in Castellani SpA
   Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 22. februarja 2006 (zadeva R 449/2005-1) se razveljavi.

               2)

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Zadeva F-82/12: Tožba, vložena 30. julija 2012 – ZZ proti EIB

text:
               20.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/18

         Tožba, vložena 30. julija 2012 – ZZ proti EIB
   (Zadeva F-82/12)
   2012/C 319/35
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe odbora za pritožbe, s katero je zavrnil pritožbo tožeče stranke zoper rezultat druge celovite ocene dela, opravljenega v letu 2007.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost:

                           —

                           odločbe, sprejete 15. februarja 2012 v delu, v katerem je odbor za pritožbe

                                       —

                                       zavrnil pritožbo zoper njeno informativno poročilo za leto 2007, izdelano leta 2011 na podlagi razveljavitve poročila iz leta 2008, kot je Sodišče za uslužbence (SJU) odločilo s sodbo z dne 8. marca 2011, s katero je odločil o tožbi v zadevi F-59/09;

                                       —

                                       zavrnil njeno pritožbo zoper zavrnitev, da se jo predlaga v napredovanje, na podlagi razveljavitve, ki jo je SJU odredilo z isto sodbo z dne 8. marca 2011;

                                       —

                                       zavrnil vsebinsko odločanje in s tem, ko se je izrekel le o zakonitosti, tožeči stranki odrekel pravico, da pridobi drugo in dejansko oceno o opravljenem delu;

               —

               napredovanj, sprejetih 29. aprila 2008, ker je ECB glede na izrecno odločitev njenih nadrejenih ni upoštevala pri točki „Promotions from Function E to D“;

               —

               vseh povezanih aktov, iz tega izhajajočih in domnevnih aktov, med katerimi so celotno ocenjevalno poročilo za leto 2007 in ocena njenih nadrejenih, tudi v delu, v katerem ne predlaga oceno A ali oceno B+ in napredovanja tožeče stranke v naziv D in če je potrebno, predhodne izjave o nezakonitosti in neuporabi smernic vsaj v delu, v katerem so navedene nezakonite količinske omejitve števila uslužbencev, ki lahko prejmejo oceno A ali B+;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-293/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2012 – Seven Towns proti UUNT (Oblika sedmih štirikotnikov v različnih barvah) ( „Znamka Skupnosti — Prijava znamke Skupnosti, ki predstavlja sedem štirikotnikov v različnih barvah — Znak, ki je lahko znamka Skupnosti — Člen 4 Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2012 – Seven Towns proti UUNT (Oblika sedmih štirikotnikov v različnih barvah)
   (Zadeva T-293/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava znamke Skupnosti, ki predstavlja sedem štirikotnikov v različnih barvah - Znak, ki je lahko znamka Skupnosti - Člen 4 Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 217/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Seven Towns Ltd (London, Združeno Kraljestvo) (zastopnik: E. Schäfer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. aprila 2010 (zadeva R 1475/2009-1) v zvezi z zahtevo za registracijo znaka, ki predstavlja sedem štirikotnikov v različnih barvah, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Zadeva T-427/08: Tožba, vložena 24. septembra 2008 – CEAHR proti Komisiji

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/44

         Tožba, vložena 24. septembra 2008 – CEAHR proti Komisiji
   (Zadeva T-427/08)
   (2008/C 313/80)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Confédération Européenne des Associations d'Horlogers-Réparateurs (CEAHR) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Mathijsen, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožeče stranke:

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije SG-Greffe(2008) D/204448 z dne 10. julija 2008;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V obravnavanem primeru tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije SG-Greffe(2008) D/204448 z dne 10. julija 2008, s katero je Komisija zavrnila, zaradi pomanjkanja interesa Skupnosti, pritožbo tožeče stranke o domnevnih kršitvah členov 81 in 82 ES v povezavi z zavrnitvijo proizvajalcev ročnih ur, da bi neodvisnim popravljalcem ur dobavljali rezervne dele [Zadeva C(2008) 3600].
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da je Komisija, s tem da je izkrivila njeno pritožbo in tako v svoji Odločbi navedla vsebinsko napačna dejstva, kršila Pogodbo.
   Nadalje tožeča stranka trdi, da je Komisija, s tem da je presodila da proizvajalci ročnih ur, navedeni v pritožbi,niso imeli prevladujočega položaja in da je njihova zavrnitev prodaje rezervnih delov izven selektivnih distribucijskih sistemov ni predstavljala zlorabe njihovega prevladujočega položaja, napačno uporabila pravo in kršila člena 81 in 82 ES. Tožeča stranka poleg tega izpodbija ugotovitve Komisije glede obstoja sporazumov ali usklajenih ravnanj med proizvajalci ročnih ur.
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija, z uporabo utemeljitve pomanjkanja interesa Skupnosti po štirih letih preiskave pritožbe tožeče stranke, zlorabila svoja pooblastila.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Komisija s tem, da ni podala obrazložitve, kršila člen 253 ES.
   Nazadnje je po mnenju tožeče stranke Komisija, pri preiskavi njene pritožbe, kršila načelo nepristranskosti.


title: Zadeva T-802/14: Tožba, vložena 4. decembra 2014 – Laboratorios ERN/UUNT – michelle menard (Lenah.C)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/58

         Tožba, vložena 4. decembra 2014 – Laboratorios ERN/UUNT – michelle menard (Lenah.C)
   (Zadeva T-802/14)
   (2015/C 046/75)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laboratorios ERN, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: S. Correa, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: michelle menard GmbH – Berlin cosmetics (Berlin, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Lenah.C“ – Zahteva za registracijo št. 1 0 4 26  617

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 24. septembra 2014 v zadevi R 2260/2013-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT in, če je potrebno, drugi stranki pred odborom za pritožbe (solidarno) naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-227/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, v kraju Arnheim (Nizozemska) 22. aprila 2016 – Jan Theodorus Arts/Veevoederbedrijf Alpuro BV

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, v kraju Arnheim (Nizozemska) 22. aprila 2016 – Jan Theodorus Arts/Veevoederbedrijf Alpuro BV
   (Zadeva C-227/16)
   (2016/C 279/15)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, v kraju Arnhem

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Jan Theodorus Arts

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Veevoederbedrijf Alpuro BV

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je skupek določb v dogovoru med kmetijskim gospodarstvom za pitanje telet in integracijskim kmetijskim gospodarstvom, kakršen je tisti, naveden v točkah 3.4 in 3.5 obravnavane sodbe, iz katerega izhaja, da se enotno plačilo, odobreno kmetijskemu gospodarstvu za pitanje telet v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 73/2009 (1) z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, odvede integracijskemu kmetijskemu gospodarstvu z odbitkom od cene za vzrejena teleta, veljaven ob upoštevanju ciljev te uredbe, predvsem zagotavljanja primernega življenjskega standarda kmetov z neposredno dohodkovno podporo ter spodbujanja skrbi za javno zdravje in zdravje živali, okolje in dobro počutje živali?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali so nacionalna sodišča glede na obstoječo kršitev ciljev Uredbe št. 73/2009 pristojna, da dogovor na podlagi klavzule rebus sic stantibus spremenijo tako, da se v celoti ali delno odpravi slabši položaj, v katerega je bilo zaradi ničnosti postavljeno integracijsko kmetijsko gospodarstvo, predvsem z znižanjem cene za vzrejena teleta?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, str. 16).


title: Zadeva T-216/11: Tožba, vložena 18. aprila 2011 – Progust proti UUNT – Sopralex & Vosmarques (IMPERIA)

text:
               2.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/15

         Tožba, vložena 18. aprila 2011 – Progust proti UUNT – Sopralex & Vosmarques (IMPERIA)
   (Zadeva T-216/11)
   2011/C 194/24
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Progust, SL (Girona, Španija) (zastopnika: M. E. López Camba in J. L. Rivas Zurdo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sopralex & Vosmarques SA (Bruselj, Belgija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe v zadevi R 1036/2010-1 v celoti razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, ki so nastali družbi Progust, SL;

               —

               družbi Sopralex & Vosmarques SA naloži, da založi stroške, ki so nastali družbi Progust, SL.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „IMPERIA“ (zahteva za registracijo št. 7.008.154), za proizvode in storitve iz razredov 29, 30, 31, 32 in 43

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Sopralex & Vosmarques SA

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka (št. 3.260.288), ki vsebuje besedni element „IMPERIAL“, za proizvode iz razreda 29

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru in zavrnitev zahteve za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna razlaga in uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Izbris zadeve C-106/04

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/20

         Izbris zadeve C-106/04 (1)

   (2005/C 45/42)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 29. novembra 2004 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-106/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-2/13: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières proti Humeau Beaupreau SAS (Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Poglavje 64 — Uvoz elementov, potrebnih za izdelavo obutve, namenjene za športne aktivnosti — Tarifna številka 6404 — Obutev s podplati iz gume, plastične mase, iz usnja ali umetnega usnja in z zgornjim delom iz tekstilnih materialov — Tarifna številka 6406 — Deli obutve — Splošno pravilo 2(a) za razlago kombinirane nomenklature — Proizvod, ki ni kompleten ali končen, ima pa „bistvene značilnosti kompletnega ali končnega proizvoda“ — Proizvod, „predložen nesestavljen ali razstavljen“ — Pojasnjevalna opomba za razlago harmoniziranega sistema — „Montaža“ brez kakršne koli „obdelave za dokončanje izdelave elementov, namenjenih spojitvi“ )

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/15

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières proti Humeau Beaupreau SAS
   (Zadeva C-2/13) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Poglavje 64 - Uvoz elementov, potrebnih za izdelavo obutve, namenjene za športne aktivnosti - Tarifna številka 6404 - Obutev s podplati iz gume, plastične mase, iz usnja ali umetnega usnja in z zgornjim delom iz tekstilnih materialov - Tarifna številka 6406 - Deli obutve - Splošno pravilo 2(a) za razlago kombinirane nomenklature - Proizvod, ki ni kompleten ali končen, ima pa „bistvene značilnosti kompletnega ali končnega proizvoda“ - Proizvod, „predložen nesestavljen ali razstavljen“ - Pojasnjevalna opomba za razlago harmoniziranega sistema - „Montaža“ brez kakršne koli „obdelave za dokončanje izdelave elementov, namenjenih spojitvi“)
   2014/C 93/24
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

      Tožena stranka: Humeau Beaupreau SAS

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Francija) – Razlaga splošnega pravila 2(a) za razlago kombinirane nomenklature in točke 7 pojasnjevalnih opomb za razlago harmoniziranega sistema – Skupna carinska tarifa – Tarifna uvrstitev – Kombinirana nomenklatura – Postopek izdelave obutve – Montaža ali obdelava za dokončanje izdelave

      Izrek

   Splošno pravilo 2(a) za razlago kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja, je treba razlagati tako, da se zgornji del obutve, zunanji podplat in notranji podplat, kot proizvod, ki je predložen nesestavljen in ki ima bistvene značilnosti obutve, uvrščajo pod tarifno številko 6404 navedene kombinirane nomenklature, če je treba po uvozu teh elementov v zgornji del obutve vstaviti opetnik ter na zunanjem podplatu in zgornjem delu obutve opraviti kosmatenje zaradi njune spojitve.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva T-301/00: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  14. decembra 2005  — Groupe Fremaux in Palais Royal proti Svetu in Komisiji ( Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) — Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS — Sklep organa za reševanje sporov STO — Pravni učinki — Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano — Vzročna zveza — Neobičajna in posebna škoda )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2005 — Groupe Fremaux in Palais Royal proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-301/00) (1)

   („Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) - Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS - Sklep organa za reševanje sporov STO - Pravni učinki - Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano - Vzročna zveza - Neobičajna in posebna škoda“)
   (2006/C 48/43)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Groupe Fremaux SA (Paris, Francija) in Palais Royal Inc. (Charlottesville, Virginie, Združene države) (Zastopnika: C. Lazarus, F. Prunet in L. Van den Hende, avocats)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (Zastopniki: J. Huber, F. Ruggeri Laderchi in S. Marquardt, zastopnika) in Komisija Evropskih skupnosti (Zastopniki: najprej E. Righini, L. Gussetti, in M. De Pauw, nato P. Kuijper, V. Di Bucci, C. Brown in E. Righini, zastopniki)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (Zastopnika: najprej R. Silva de Lapuerta, nato E. Braquehais Conesa, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Odškodninska tožba za škodo, ki naj bi izvirala iz dodatne carinske dajatve na uvoze bombažne posteljnine tožečih strank, katerih odmero je Združenim državam Amerike odobril organ za reševanje sporov Svetovne trgovinske organizacije (STO) po ugotovitvi nezdružljivosti sporazumov in dogovorov, priloženih k sporazumu o ustanovitvi STO, s skupnostno ureditvijo uvoza banan
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožečima strankama se poleg tega, da nosita svoje stroške, naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Svet in Komisija.

               3)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 355, 9.12.2000.


title: Zadeva T-262/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2012 – Litva proti Komisiji (Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic — Akt o pristopu iz leta 2003 — Določitev presežnih zalog kmetijskih proizvodov razen sladkorja in finančne posledice njihove odprave — Cilj, ki mu sledi določba primarne zakonodaje — Direktiva 2007/361/ES)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2012 – Litva proti Komisiji
   (Zadeva T-262/07) (1)

   (Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic - Akt o pristopu iz leta 2003 - Določitev presežnih zalog kmetijskih proizvodov razen sladkorja in finančne posledice njihove odprave - Cilj, ki mu sledi določba primarne zakonodaje - Direktiva 2007/361/ES)
   2012/C 138/20
   Jezik postopka: litovščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Republika Litva (zastopniki: D. Kriaučiūnas, E. Matulionytė in R. Krasuckaitė, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in A. Steiblytė, zastopnici)

      Intervenientki v podporo tožeče stranke: Republika Poljska (zastopnki: sprva T. Nowakowski, nato M. Dowgielewicz in nazadnje M. Szpunar, B. Majczyna in D. Krawczyk, zastopniki) in Slovaška republika (zastopnika: sprva J. Čorba, nato B. Ricziová, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 4. maja 2007 o določitvi presežnih zalog kmetijskih proizvodov razen sladkorja in finančnih posledicah njihove odprave v zvezi s pristopom Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (2007/361/ES) (UL L 138, str. 14).

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 4. maja 2007 o določitvi presežnih zalog kmetijskih proizvodov razen sladkorja in finančnih posledicah njihove odprave v zvezi s pristopom Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (2007/361/ES) se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila Republika Litva.

               3.

               Slovaška republika in Republika Poljska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva C-141/09: Tožba, vložena 21. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/33

         Tožba, vložena 21. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-141/09)
   2009/C 141/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Dejmek in J. Sénéchal, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/56/ES z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb (1), in predvsem s členi od 1 do 4, od 5 do 8, in členom 13 te direktive, ni izpolnilo obveznosti iz člena 19 te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2005/56/ES se je iztekel 14. decembra 2007. Tožena stranka do vložitve te tožbe še ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za prenos Direktive, oziroma jih v vsakem primeru še ni sporočila Komisiji.

      (1)  UL L 310, str. 1.


title: Zadeva C-264/15 P: Pritožba, ki jo je Makro autoservicio mayorista SA vložila 2. junija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 12. marca 2015 v zadevi T-249/12, Makro autoservicio mayorista proti Komisiji

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/23

         Pritožba, ki jo je Makro autoservicio mayorista SA vložila 2. junija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 12. marca 2015 v zadevi T-249/12, Makro autoservicio mayorista proti Komisiji
   (Zadeva C-264/15 P)
   (2015/C 294/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Makro autoservicio mayorista SA (zastopnika: P. De Baere in P. Muñiz, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Španija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti razveljavi sodbo, ki jo je Splošno sodišče izdalo v zadevi T-269/12;

               —

               pritožbo razglasi za dopustno;

               —

               zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da vsebinsko odloči o pritožbi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družba Makro Autoservicio Mayorista S.A. je pritožbo vložila zoper sodbo z dne 12. marca 2015 v zadevi T-269/12, Makro Autoservicio Mayorista S.A./Komisija, v kateri je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo tožbo za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije COM (2010) 22 final z obrazložitvijo, da se Sklep Komisije na pritožnico ne nanaša neposredno.
   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, saj španski organi nimajo nobenega polja proste presoje, kar zadeva izid pri izvajanju sklepa Komisije, in da se zato sklep Komisije nanaša nanjo neposredno.
   Natančneje, pritožnica navaja te pritožbene razloge:

               —

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, ko je ugotovilo, da imajo nacionalni organi polje proste presoje pri izvajanju izpodbijanega sklepa, kar zadeva pritožnico.

               —

               Tudi če bi nacionalni organi imeli polje proste presoje, quod non, je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker goli obstoj diskrecije ne zadošča za izključitev neposrednega nanašanja.

               —

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri pravni kvalifikaciji dokaza ali ga je izkrivilo.


title: Zadeva F-106/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. junija 2011 – Gross in drugi proti Sodišču (Javni uslužbenci — Letna prilagoditev plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev — Ustavitev postopka)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/55

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. junija 2011 – Gross in drugi proti Sodišču
   (Zadeva F-106/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Letna prilagoditev plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev - Ustavitev postopka)
   2011/C 252/122
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ivo Gross (Luxembourg, Luksemburg) in drugi (zastopnik: J. Kayser, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije (zastopnik: A. V. Placco, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb, povzetih v popravkih plačilnega lista tožečih strank za obdobje od julija do decembra 2009 in v plačilnih listih, izdanih po 1. januarju 2010, v okviru letne prilagoditve plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi Gross in drugi proti Sodišču (F-106/10) se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011, str. 34.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. junija 2005 v zadevi T-171/02, Regione autonoma della Sardegna proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državne pomoči — Shema pomoči za prestrukturiranje majhnih kmetijskih podjetij — Pomoči, ki vplivajo na trgovino med državami članicami in izkrivljajo ali grozijo, da bodo izkrivile konkurenco — Smernice za državne pomoči za reševanje in za prestrukturiranje podjetij v težavah — Pogojna odločba — Roki, ki veljajo za postopek nadzora državnih pomoči — Varstvo legitimnih pričakovanj — Obrazložitev — Intervencija — Predlogi, tožbeni razlogi in trditve intervenienta)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/17

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 15. junija 2005
   v zadevi T-171/02, Regione autonoma della Sardegna proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državne pomoči - Shema pomoči za prestrukturiranje majhnih kmetijskih podjetij - Pomoči, ki vplivajo na trgovino med državami članicami in izkrivljajo ali grozijo, da bodo izkrivile konkurenco - Smernice za državne pomoči za reševanje in za prestrukturiranje podjetij v težavah - Pogojna odločba - Roki, ki veljajo za postopek nadzora državnih pomoči - Varstvo legitimnih pričakovanj - Obrazložitev - Intervencija - Predlogi, tožbeni razlogi in trditve intervenienta)
   (2005/C 205/30)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-171/02, Regione autonoma della Sardegna, ki jo zastopata G. Aiello in G. Albenzio, avvocati dello Stato, naslovom za vročanje v Luxembourgu, ob sodelovanju Confederazione italiana agricoltori della Sardegna, Federazione regionale coltivatori diretti della Sardegna in Federazione regionale degli agricoltori della Sardegna, s sedeži v Cagliariju (Italija), ki jih zastopata F. Ciulli in G. Dore, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: V. Di Bucci, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2002/229/ES z dne 13. novembra 2001 o shemi pomoči, ki jih je pokrajina Sardinija (Italija) predvidila za izvajanje prestrukturiranja podjetij v težavah v sektorju zaščitenih kultur (UL 2002, L 77, str. 29), je Sodišče prve stopnje (četrti razširjeni senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica, A. W. H. Meij, M. Vilaras in N. J. Forwood, sodniki, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 15. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Regione autonoma della Sardegna se naloži plačilo stroškov, razen stroškov iz točke 3 spodaj.

               3.

               Confederazione italiana agricoltori della Sardegna, Federazione regionale coltivatori diretti della Sardegna in Federazione regionale degli agricoltori della Sardegna nosijo svoje stroške, kot tudi stroške, ki jih je priglasila Komisija zaradi njihove intervencije.

      (1)  UL C 191, 10.8.2002.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. julija 2005 v zadevi C-214/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Snovi, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč — Člen 5(3) Uredbe (ES) št. 2037/2000 — Ohranjanje v veljavi izjem, ki jih uredba ne določa)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/3

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 7. julija 2005
   v zadevi C-214/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Snovi, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč - Člen 5(3) Uredbe (ES) št. 2037/2000 - Ohranjanje v veljavi izjem, ki jih uredba ne določa)
   (2005/C 229/07)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-214/04, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 19. maja 2004, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in A. Aresu) proti Italijanski republiki (zastopnik: I. M. Braguglia, skupaj z G. Fiengo), je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, P. Kūris in J. Klučka (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 7. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Italijanska republika s tem, da je ohranila v veljavi ureditev, ki dovoljuje uporabo delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v protipožarnih sistemih, brez upoštevanja omejitev in pogojev iz člena 5(3) Uredbe (ES) št. 2037/2000 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč, ni izpolnila obveznosti iz te uredbe.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 190, 24.7.2004.


title: Zadeva C-161/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Pariz (Francija) 6. aprila 2010 – Olivier Martinez, Robert Martinez proti Société MGN Ltd.

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Pariz (Francija) 6. aprila 2010 – Olivier Martinez, Robert Martinez proti Société MGN Ltd.
   (Zadeva C-161/10)
   2010/C 148/33
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Paris

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Olivier Martinez, Robert Martinez

      Tožena stranka: Société MGN Limited

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 2 in 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) razlagati tako, kot da dajeta pristojnost sodišču neke države članice za odločanje o tožbi zaradi kršitve osebnostnih pravic, ki bi lahko bila povzročena zaradi objave informacij in/ali fotografij na internetni strani, ki jo v drugi državi članici objavi družba s sedežem v tej drugi državi – oziroma v tretji državi članici, ki je v vsakem primeru različna od prve –:

               —

               bodisi pod edinim pogojem, da je to internetno stran mogoče obiskati iz te prve države,

               —

               bodisi samo, če med škodnim dogodkom in ozemljem te prve države obstaja tesna, bistvena in pomembna povezava in, v tem drugem primeru, če ta povezava izhaja iz:

                           —

                           števila vzpostavljenih povezav s sporno stranjo iz te prve države članice kot absolutno število ali relativno glede na vse vzpostavljene povezave s to stranjo,

                           —

                           stalnega bivališča ali državljanstva osebe, ki uveljavlja kršitev svojih osebnostnih pravic, ali bolj splošno vpletenih oseb,,

                           —

                           jezika, v katerem se prenaša sporna informacija, ali kakršnekoli druge okoliščine, ki lahko kaže na voljo urednika strani, da se obrača prav na javnost te prve države,

                           —

                           kraja, kjer so se odvili navedeni dogodki in/ali kjer so bili posneti fotografski negativi, ki so eventualno objavljeni,

                           —

                           drugih meril?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).


title: Zadeva T-426/17: Tožba, vložena 5. julija 2017 – Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/59

         Tožba, vložena 5. julija 2017 – Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)
   (Zadeva T-426/17)
   (2017/C 277/83)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Item Industrietechnik GmbH (Solingen, Nemčija) (zastopniki: G. Hasselblatt, V. Töbelmann in M. Vitt, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije, ki vsebuje besedni element „EFUSE“ – Prijava št. 15 463 003

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 18. aprila 2017 v zadevi R 1881/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-133/11: Tožba, vložena 13. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/29

         Tožba, vložena 13. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-133/11)
   2012/C 133/56
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: P. Goergen, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je ta tožečo stranko, ki je bila na rezervnem seznamu natečajnega postopka EPSO/A/17/04, katerega obvestilo je bilo objavljeno pred začetkom veljavnosti novih kadrovskih predpisov, uvrstila v naziv AD 6, plačilni razred 2, pri čemer so bili uporabljeni neugodnejši predpisi.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence predlaga, naj:

               —

               z učinkom od 1. aprila 2011 razveljavi uvrstitev tožeče stranke v naziv in plačilni razred AD 6/2 ob njenem imenovanju kot uradnika na poskusnem delu;

               —

               ugotovi, da ima tožeča stranka ob objektivnem upoštevanju njenih poklicnih izkušenj in ob uporabi načel, ki so podlaga za druge razpise, ter ob upoštevanju načela plačila, ki je sorazmerno z delovno uspešnostjo, pravico do uvrstitve v naziv AD 11/2 ali pa vsaj v drug primeren naziv;

               —

               tožeči stranki do dne, ko bo sprejeta pravilna odločba o njeni uvrstitvi v naziv, ki ustreza njenim poklicnim izkušnjam in njeni dobi službovanja, za nastalo premoženjsko škodo prisodi znesek v višini skupne razlike (3 051,43 EUR na mesec in/ali znesek, ki naj ga določijo izvedenci) med zneski, ki ustrezajo njeni uvrstitvi, navedeni v odločbi o zaposlitvi, in uvrstitvi, do katere bi bila upravičena, skupaj z zamudnimi obrestmi do dne, ko bo sprejeta odločba o njeni pravilni uvrstitvi v naziv, po obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka;

               —

               tožečo stranko postavi v položaj, v katerem bodo tudi pokojninske in druge pravice iz delovnega razmerja s toženo stranko obračunane ali na novo obračunane tako, kot bi bile take pravice iz – v skladu s tem predlogom – pravilne uvrstitve tožeče stranke, in tožeči stranki za nastalo nepremoženjsko škodo prisodi znesek v višini 10 000 EUR, skupaj z zamudnimi obrestmi po obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka, od dne zaposlitve tožeče stranke pri toženi stranki ali, podredno, od dne te tožbe, do celotnega plačila;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-231/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 25. aprila 2016 – Merck KGaA/Merck & Co. Inc. in drugi

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 25. aprila 2016 – Merck KGaA/Merck & Co. Inc. in drugi
   (Zadeva C-231/16)
   (2016/C 279/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Hamburg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Merck KGaA

      Tožene stranke: Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme Corp, MSD Sharp & Dohme GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba besedno zvezo „ki imajo enako dejansko stanje“ iz člena 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije (1) razlagati tako, da je z vzdrževanjem in uporabo spletne strani, na kateri je mogoče po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji na enaki domeni dostopati do enakih vsebin, zaradi katere so bile tožbe zaradi kršitev pravic, ki potekajo med istimi strankami, vložene pred sodišči različnih držav članic, pri čemer je eno začelo postopek na podlagi blagovne znamke EU, drugo pa na podlagi nacionalne blagovne znamke, izpolnjena ta sestavina dejanskega stanu?

               2.

               Ali je treba besedno zvezo „ki imajo enako dejansko stanje“ iz člena 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da je z vzdrževanjem in uporabo vsebin, do katerih je mogoče na spletnih domenah „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ z enakim uporabniškim imenom dostopati v enaki obliki po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji, zaradi katerih so bile tožbe zaradi kršitev pravic, ki potekajo med istimi strankami, vložene pred sodišči različnih držav članic, pri čemer je eno začelo postopek na podlagi blagovne znamke EU, drugo pa na podlagi nacionalne blagovne znamke, v posameznem primeru – glede posamezne domene „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ – izpolnjena ta sestavina dejanskega stanu?

               3.

               Ali je treba člen 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da se je dolžno nacionalno „sodišče, ki ni prvo začelo postopka“ na podlagi „tožbe zaradi kršitev“ blagovne znamke Evropske unije z vzdrževanjem spletne strani, na kateri je mogoče po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji na enaki domeni dostopati do enakih vsebin, pred katerim se na podlagi členov 97(2) in 98(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije uveljavljajo zahtevki za kršitve, ki so bile izvršene ali je grozila nevarnost, da bodo izvršene, na območju katere koli države članice, na podlagi člena 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije v obsegu, v katerem sta blagovni znamki ter blago in storitve, za katere sta registrirani, enaki, izreči za nepristojno samo za območje države članice, v kateri je sodišče „prvo“ začelo postopek zaradi kršitve nacionalne blagovne znamke, ki je enaka blagovni znamki Evropske unije, ki se uveljavlja pred „sodišče[m], ki ni prvo začelo postopka“, in velja za enako blago, ki je podana z vzdrževanjem in uporabo enake spletne strani, na kateri je mogoče po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji na enaki domeni dostopati do enakih vsebin, ali se je dolžno „sodišče, ki ni prvo začelo postopka“, v tem primeru v obsegu, v katerem sta blagovni znamki ter blago in storitve, za katere sta registrirani, enaki, izreči za nepristojno za vse zahtevke, ki se na podlagi členov 97(2) in 98(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije pred njim uveljavljajo za kršitve, ki so bile izvršene ali je grozila nevarnost, da bodo izvršene, na območju katere koli države članice, in s tem za vse zahtevke, ki se pred njim uveljavljajo za vso Unijo?

               4.

               Ali je treba člen 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da se je dolžno nacionalno „sodišče, ki ni prvo začelo postopka“ na podlagi „tožbe zaradi kršitev“ blagovne znamke Evropske unije z vzdrževanjem in uporabo vsebin, do katerih je mogoče na spletnih domenah „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ z enakim uporabniškim imenom dostopati v enaki obliki po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji, v posameznem primeru – glede posamezne domene „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ –, pred katerim se na podlagi členov 97(2) in 98(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije uveljavljajo zahtevki za kršitve, ki so bile izvršene ali je grozila nevarnost, da bodo izvršene, na območju katere koli države članice, na podlagi člena 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije v obsegu, v katerem sta blagovni znamki ter blago in storitve, za katere sta registrirani, enaki, izreči za nepristojno samo za območje države članice, v kateri je sodišče „prvo“ začelo postopek zaradi kršitve nacionalne blagovne znamke, ki je enaka blagovni znamki Evropske unije, ki se uveljavlja pred „sodišče[m], ki ni prvo začelo postopka“, in velja za enako blago, ki je podana z vzdrževanjem in uporabo enakih vsebin, do katerih je mogoče na spletnih domenah „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ z enakim uporabniškim imenom dostopati v enaki obliki po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji, v posameznem primeru – glede posamezne domene „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ –, ali se je dolžno „sodišče, ki ni prvo začelo postopka“, v tem primeru v obsegu, v katerem sta blagovni znamki ter blago in storitve, za katere sta registrirani, enaki, izreči za nepristojno za vse zahtevke, ki se na podlagi členov 97(2) in 98(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije pred njim uveljavljajo za kršitve, ki so bile izvršene ali je grozila nevarnost, da bodo izvršene, na območju katere koli države članice, in s tem za vse zahtevke, ki se pred njim uveljavljajo za vso Unijo?

               5.

               Ali je treba člen 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da se „sodišče, ki ni prvo začelo postopka“, na podlagi člena 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije v obsegu, v katerem sta blagovni znamki ter blago in storitve, za katere sta registrirani, enaki, zaradi umika tožbe zaradi kršitve blagovne znamke Evropske unije z vzdrževanjem spletne strani, na kateri je mogoče po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji na enaki domeni dostopati do enakih vsebin, ki je bila vložena pri nacionalnem „sodišč[u], ki ni prvo začelo postopka“, pred katerim so se na podlagi členov 97(2) in 98(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije najprej uveljavljali zahtevki za kršitve, ki so bile izvršene ali je grozila nevarnost, da bodo izvršene, na območju katere koli države članice, ne sme izreči za nepristojno za območje države članice, v kateri je sodišče „prvo“ začelo postopek zaradi kršitve nacionalne blagovne znamke, ki je enaka blagovni znamki Evropske unije, ki se uveljavlja pred „sodišče[m], ki ni prvo začelo postopka“, in velja za enako blago, ki je podana z vzdrževanjem in uporabo enake spletne strani, na kateri je mogoče po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji na enaki domeni dostopati do enakih vsebin?

               6.

               Ali je treba člen 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da se „sodišče, ki ni prvo začelo postopka“, na podlagi člena 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije v obsegu, v katerem sta blagovni znamki ter blago in storitve, za katere sta registrirani, enaki, zaradi umika tožbe zaradi kršitve blagovne znamke Evropske unije z vzdrževanjem in uporabo vsebin, do katerih je mogoče na spletnih domenah „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ z enakim uporabniškim imenom dostopati v enaki obliki po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji, v posameznem primeru – glede posamezne domene „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ –, ki je bila vložena pri nacionalnem „sodišč[u], ki ni prvo začelo postopka“, pred katerim so se na podlagi členov 97(2) in 98(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije najprej uveljavljali zahtevki za kršitve, ki so bile izvršene ali je grozila nevarnost, da bodo izvršene, na območju katere koli države članice, ne sme izreči za nepristojno za območje države članice, v kateri je sodišče „prvo“ začelo postopek zaradi kršitve nacionalne blagovne znamke, ki je enaka blagovni znamki Evropske unije, ki se uveljavlja pred „sodišče[m], ki ni prvo začelo postopka“, in velja za enako blago, ki je v posameznem primeru – glede posamezne domene „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ – podana z vzdrževanjem in uporabo enakih vsebin, do katerih je mogoče na spletnih domenah „facebook.com“ in/ali „youtube.com“ in/ali „twitter.com“ z enakim uporabniškim imenom dostopati v enaki obliki po vsem svetu in zato tudi v vsej Uniji?

               7.

               Ali je treba člen 109(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da „sodišče, ki ni prvo začelo postopka“, na podlagi besedne zveze „kjer so zadevne blagovne znamke enake ter veljajo za enako blago in storitve“ v primeru enake blagovne znamke ni pristojno samo v obsegu, v katerem sta blagovna znamka Evropske unije in posamezna nacionalna blagovna znamka registrirani za enako blago in/ali storitve, ali „sodišče, ki ni prvo začelo postopka“, ni pristojno v celoti, tudi če je blagovna znamka Evropske unije, ki se uveljavlja pri tem sodišču, registrirana še za drugo blago in/ali storitve, ki niso varovani z drugo, nacionalno blagovno znamko, ki so lahko enaki ali podobni dejanjem, zaradi katerih se vlaga tožba?

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva F-99/10: Tožba, vložena 5. oktobra 2010 – Ashbrook in drugi proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/42

         Tožba, vložena 5. oktobra 2010 – Ashbrook in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-99/10)
   ()
   2011/C 13/84
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Michael Ashbrook (Luxembourg, Luksemburg) in drugi (zastopniki: B. Cortese, C. Cortese in F. Spitaleri, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb tožene stranke, povzetih v plačilnih listih tožečih strank, da se prilagoditev njihove plače od julija 2009 omeji na 1,85 % v okviru letne prilagoditve prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009 9 in predlog za povrnitev škode.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Odločbe Komisije, ki se izražajo v plačilnih listih za mesec januar 2010 in naslednje, ter v seznamih izostalih plačil za leto 2009, naj se razglasijo za nične, ker se je namesto 3,7 % stopnja prilagoditve uporabila 1,85 % stopnja;

               —

               Komisiji naj se naloži povrnitev razlike med zneski plačil, izplačanimi na podlagi Uredbe št. 1296/09 do datuma izreka sodbe v tej zadevi in zneski, ki bi jim mogli biti izplačani, če bi bila prilagoditev izračunana pravilno, povečanih za obresti po obrestni meri, ki je veljala v zadevnih obdobjih, ki jo določi Evropska centralna banka za glavne operacije refinanciranja, povišani za tri in pol odstotne točke za obdobje od datuma, od katerega so bili dolgovani zneski, ki so se zahtevali v postopku v glavni stvari.

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-402/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Katalagarianakis proti Komisiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/35

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Katalagarianakis proti Komisiji
   (Zadeva T-402/03) (1)

   (2008/C 197/61)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004.


title: Zadeva C-414/08 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. marca 2010 – Sviluppo Italia Basilicata SpA proti Evropski komisiji (Pritožba — Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) — Zmanjšanje finančne pomoči — Splošna nepovratna sredstva za uresničitev ukrepov podpore za mala in srednje velika podjetja — Končni datum za uresničitev naložb — Diskrecijska pravica Komisije)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. marca 2010 – Sviluppo Italia Basilicata SpA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-414/08 P) (1)

   (Pritožba - Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) - Zmanjšanje finančne pomoči - Splošna nepovratna sredstva za uresničitev ukrepov podpore za mala in srednje velika podjetja - Končni datum za uresničitev naložb - Diskrecijska pravica Komisije)
   2010/C 134/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Sviluppo Italia Basilicata SpA (zastopniki: F. Sciaudone, R. Sciaudone in A. Neri, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn, zastopnik, A. dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 8. julija 2008 v zadevi Sviluppo Italia Basilicata proti Komisiji (T-176/06), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 1706 z dne 20. aprila 2006 o znižanju pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj, dodeljene v korist globalnih nepovratnih sredstev za izvedbo podpornih ukrepov malim in srednjim podjetjem, ki delujejo v deželi Bazilikata v Italiji, v okviru podpore Skupnosti za strukturno pomoč italijanskim regijam na podlagi cilja 1, in odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki naj bi jo povzročila ta odločba.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sviluppo Italia Basilicata SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva C-229/13 P: Pritožba, ki jo je GE.AL.VE. Srl vložila 29. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v združenih zadevah Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji, od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/15

         Pritožba, ki jo je GE.AL.VE. Srl vložila 29. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v združenih zadevah Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji, od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00
   (Zadeva C-229/13 P)
   2013/C 207/27
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: GE.AL.VE. Srl (zastopnika: A. Bianchini in F. Busetto, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Predlog

               —

               Razveljavitev izpodbijanega sklepa Splošnega sodišča;

               —

               ugoditev predlogom, navedenim na prvi stopnji, in zato

                           —

                           razglasitev ničnosti – kolikor je potrebno in v okviru interesov pritožnice – Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki so na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost;

                           —

                           podredno, razglasitev ničnosti prej navedene odločbe v delu, v katerem je naložena obveznost izterjave priznanih zmanjšanj, in v delu, v katerem je določeno, da se znesek domnevnih zmanjšanj, ki jih je treba izterjati, poveča za obresti za obdobja, upoštevana v sodbi;

               —

               naložitev plačila stroškov obeh stopenj postopka Komisiji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe se navaja devet razlogov:

                  Prvi razlog: napačnost sklepa, ker ni bilo upoštevano, da zadevni ukrepi, glede na to da imajo naravo nadomestila, svojim upravičencem ne dajejo nobene prednosti.

                  Drugi razlog: napačnost sklepa, ker v njem ni bilo izključeno ali ocenjeno, da zadevni ukrepi lahko vplivajo na konkurenco in na trgovino med državami članicami.

                  Tretji razlog: napačnost sklepa, ker je bila z njim zavrnjena uporaba izjem iz člena 87(2)(b) ES (zdaj člen 107(2)(b), PDEU) in iz člena 87(3)(b), ES (zdaj člen 107(3)(b) PDEU).

                  Četrti razlog: napačnost sklepa, ker je bila z njim zavrnjena uporaba izjeme iz člena 87(3)(c) ES (zdaj člen 107(3)(c), PDEU).

                  Peti razlog: napačnost sklepa, ker je bila z njim zavrnjena uporaba izjem iz člena 87(3)(d) in (e) (zdaj člen 107(3)(d) in (e), PDEU).

                  Šesti razlog: napačnost sklepa, ker je bila z njim zavrnjena uporaba izjeme iz člena 86(2) ES (zdaj člen 106(2) PDEU).

                  Sedmi razlog: napačnost sklepa, ker je bilo z njim zavrnjeno, da gre za obstoječo pomoč, in zato kršen člen 88(3) ES (zdaj člen 108(3) PDEU) in člen 15 Uredbe št. 659/1999 (1).

                  Osmi razlog: napačnost sklepa, ker je bila z njim izključena uporaba člena 14(1) Uredbe št. 659/1999 glede vrstnega reda pri izterjavi.

                  Deveti razlog: napačnost sklepa, ker je bila z njim izključena uporaba člena 14(1) Uredbe št. 659/1999 v zvezi z uporabo obresti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 26, str. 313.


title: Združene zadeve T-432/11, T-490/11, T-649/11, T-651/11, T-97/12, od T-99/12 do T-102/12 in T-446/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. junija 2014 – Makhlouf in drugi proti Svetu

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/57

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. junija 2014 – Makhlouf in drugi proti Svetu
   (Združene zadeve T-432/11, T-490/11, T-649/11, T-651/11, T-97/12, od T-99/12 do T-102/12 in T-446/12) (1)

   2014/C 303/68
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris združenih zadev.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva F-102/08: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. marca 2010 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Selitev osebnega premoženja tožeče stranke — Odškodninska tožba — Očitno nedopustna tožba — Očitno pravno neutemeljena tožba — Člen 94 Poslovnika)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/53

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. marca 2010 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-102/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Selitev osebnega premoženja tožeče stranke - Odškodninska tožba - Očitno nedopustna tožba - Očitno pravno neutemeljena tožba - Člen 94 Poslovnika)
   2010/C 148/94
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnik)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je zavrnila zahtevo tožeče stranke, prvič, za povračilo škode, ki naj bi ji nastala pri selitvi osebnega premoženja, ki se je nahajalo v njenem službenem stanovanju v Luandi, in, drugič, za posredovanje kopij fotografij, ki so bile narejene pri tej selitvi, ter uničenje vse dokumentacije, ki se na to premoženje nanaša.

      Izrek sklepa

               1.

               Tožba L. Marcuccia se delno zavrže kot nedopustna, delno pa zavrne kot neutemeljena.

               2.

               L. Marcucciu se naloži plačilo stroškov.

               3.

               L. Marcuccio mora Sodišču za uslužbence povrniti stroške v višini 1 500 EUR.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009, str. 52.


title: Zadeva T-234/07: Tožba, vložena 3. julija 2007 – Koninklijke Grolsch NV proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/39

         Tožba, vložena 3. julija 2007 – Koninklijke Grolsch NV proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-234/07)
   (2007/C 211/75)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Koninklijke Grolsch NV (zastopnici: M.B.W. Biesheuvel in J.K. de Pree, odvetnici)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se odločba, naslovljena na Grolsch, in v vsakem primeru, kolikor je naslovljena na Grolsch, razglasi za nično v celoti ali delno;

               —

               Naj se globa, naložena Grolsch, odpravi ali, podredno, zniža;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije z dne 18. aprila 2007 o postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES (COMP/B-2/37.766 – Nizozemski trg piva), s katero je bila tožeči stranki naložena globa.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja tri procesne tožbene razloge. Prvič, nenormalno dolgo trajanje postopka krši razumen rok. Drugič, pravice obrambe naj bi bile kršene v tem, da tožeča stranka ni dobila odgovorov drugih strank na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah. Tretjič, načela dobrega upravljanja, med katerimi sta načeli o skrbnosti in domneve nedolžnosti, naj bi bila kršena, ker naj bi bila Komisija pristranska pri preiskavi, ker naj ne bi upoštevala razbremenilnih dejstev in je opravila le nepopolno ali površno preiskavo.
   Dalje tožeča stranka navaja šest tožbenih razlogov v zvezi z ugotovitvami Komisije glede dejanskega stanja. Po mnenju tožeče stranke je Komisija kršila člen 81 ES, zahtevo po obrazložitvi in načela dobrega upravljanja v svojih ugotovitvah v zvezi, prvič, z domnevnim namenom sestankov, drugič z navedeno priložnostno dodelitvijo strank v sektorju hotelov, restavracij in kavarn in v sektorju osebne potrošnje, tretjič z domnevnim usklajevanjem drugih pogojev poslovanja, četrtič z domnevnim sporazumom in/ali domnevnim usklajenim ravnanjem v zvezi s cenami in zvišanjem cen v sektorjih hotelov, restavracij in kavarn ter osebne potrošnje, vključno s pivom, ki se prodaja pod znamko distributerja, petič z domnevnim trajanjem kršitve in šestič z domnevnim neposrednim sodelovanjem tožeče stranke pri domnevni kršitvi.
   Končno, tožeča stranka navaja dva tožbena razloga zoper višino naložene globe. Po mnenju tožeče stranke je Komisija kršila člen 23(2) Uredbe št. 1/2003 (1), ker je uporabila teoretični promet, ki vključuje trošarine, pri uporabi zakonitega maksimuma 10 %. Tožeča stranka prav tako kritizira nesorazmernost naložene globe, saj Komisija v zvezi z njo ni upoštevala dolžine postopka in razlik z zadevo glede belgijskega piva (2), ki teče vzporedno.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 PogodbeBesedilo velja za EGP (UL L 1, str. 1).

      (2)  Odločbo Komisije z dne 5. decembra 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva IV/37.614/F3 PO/Interbrew in Alken-Maes) (UL 2003, L 200, str. 1).


title: Zadeva C-296/12: Tožba, vložena 14. junija 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/5

         Tožba, vložena 14. junija 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-296/12)
   2012/C 273/07
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in W. Roels, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da je dopustila in ohranila v veljavi davčne olajšave za pokojninsko varčevanje, v kolikor te olajšave veljajo le za plačila belgijskim ustanovam in belgijskim skladom, ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe o delovanju Evropske unije, namreč iz členov 56 in 63;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju Komisije naj bi bil s tem, da za plačila ustanovam s sedežem v drugih državah članicah ne veljajo davčne olajšave, medtem ko za plačila ustanovam s sedežem v Belgiji davčne olajšave veljajo, oviran prosti pretok storitev tako za prejemnike zadevnih storitev kot tudi za izvajalce storitev, ki nimajo sedeža v Belgiji.
   Komisija poleg tega meni, da gre – v primeru, ko za individualne in kolektivne varčevalne račune oziroma prispevke za življenjsko zavarovanje ne veljajo davčne olajšave, če imajo ustanove, pri katerih so ustanovljeni varčevalni računi oziroma pri katerih se plačujejo prispevki za življenjsko zavarovanje, sedež v drugi državi članici, medtem ko za tovrstne naložbe in prispevke veljajo davčne olajšave, če ima zadevna ustanova sedež v Belgiji, – za omejevanje prostega pretoka kapitala v smislu, da so belgijski imetniki računov oziroma zavarovanci odvrnjeni od tega, da pri ustanovi, ki nima sedeža v Belgiji, odprejo varčevalne račune oziroma sklenejo življenjsko zavarovanje, ker za tovrstni varčevalni račun oziroma tovrstno pogodbo o življenjskem zavarovanju ne velja ugodnost davčne olajšave in so zato manj ugodni.
   Po mnenju Komisije za tovrstne omejitve ni nobenega razloga.


title: Zadeva T-491/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. maja 2007 – Merant proti UUNT – Focus Magazin Verlag (FOCUS) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti FOCUS – Prejšnja nacionalna figurativna znamka MICRO FOCUS – Verjetnost zmede – Podobnost znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. maja 2007 – Merant proti UUNT – Focus Magazin Verlag (FOCUS)
   (Zadeva T-491/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti FOCUS - Prejšnja nacionalna figurativna znamka MICRO FOCUS - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 155/39)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Merant GmbH (Ismaning, Nemčija) (zastopnik: A. Schulz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: najprej D. Schennen, nato G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Focus Magazin Verlag GmbH (Műnchen, Nemčija) (zastopnik: U. Gürtler, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. oktobra 2004 (zadeva R 542/2002-2) glede postopka z ugovorom med Merant GmbH in Focus Magazin Verlag GmbH.
   Izrek

               1)

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 18. oktobra 2004 (zadeva R 542/2002-2) se razglasi za nično.

               2)

               UUNT nosi svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka, Merant GmbH.

               3)

               Intervenientka, Focus Magazin Verlag GmbH, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva F-22/14: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 27. junija 2016 – Gyarmathy/EMCDDA

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/37

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 27. junija 2016 – Gyarmathy/EMCDDA
   (Zadeva F-22/14) (1)

   (2016/C 287/45)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014, str. 34.


title: Zadeva T-204/04: Tožba Indorata-Servicos e Gestao Lda proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 07.06.2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/25

         Tožba Indorata-Servicos e Gestao Lda proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 07.06.2004
   (Zadeva T-204/04)
   (2004/C 217/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Indorata-Servicos e Gestao Lda. ki jo zastopa Th. Wallentin, Rechtsanwalt, je dne 07.06.2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično izpodbijano zavrnitev prijave znamke Skupnosti in Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži, da znak „HAIRTRANSFER“, registrira kot znamko Skupnosti tudi za preostalo blago in storitve, ki so predmet postopka in dovoli objavo.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Besedna znamka „HAIRTRANSFER“ – Prijava št. 2 619 039

               Blago ali storitve:

               Blago in storitve razredov 8, 22, 41 in 44 (med drugim električne in neelektrične naprave za odstranjevanje las, umetni in naravni lasje, izobraževanje, predvsem prirejanje in vodenje seminarjev za izpopolnjevanje, kot zdravstvena in lepotilna nega, predvsem nega in oskrba las)

               Izpodbijana odločba pred Odborom za pritožbe:

               Zavrnitev registracije s strani preizkuševalca

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Prijavljena znamka ima razlikovalni značaj v smislu člena 7/1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94;
               Prijavljena znamka ni izključno opisna v smislu člena 7(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. junija 2005 v zadevi C-104/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 97/13/ES — Telekomunikacijske storitve — Prispevek za raziskovanje in razvoj)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/6

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 16. junija 2005
   v zadevi C-104/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 97/13/ES - Telekomunikacijske storitve - Prispevek za raziskovanje in razvoj)
   (2005/C 193/09)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-104/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika:. J.-F. Pasquier in M. Shotter) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in S. Ramet) zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 27. februarja 2004 je Sodišče (četrti senat), v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, K. Schiemann in E. Levits (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 16. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Francoska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev s členoma 3(2) in 8(1) Direktive 97/13/CE Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. aprila 1997 o skupnem okviru za splošne avtorizacije in posamična dovoljenja na področju telekomunikacijskih storitev, v povezavi s prilogo, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. julija 2005 v zadevi C-418/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundespatentgericht): Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte AG (Znamke — Direktiva 89/104/EGS — Storitvene znamke — Registracija — Storitve, ki se opravljajo v okviru trgovine na drobno — Opredelitev vsebine storitev — Podobnost zadevnih storitev in blaga ali drugih storitev)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 7. julija 2005
   v zadevi C-418/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundespatentgericht): Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte AG (1)

   (Znamke - Direktiva 89/104/EGS - Storitvene znamke - Registracija - Storitve, ki se opravljajo v okviru trgovine na drobno - Opredelitev vsebine storitev - Podobnost zadevnih storitev in blaga ali drugih storitev)
   (2005/C 217/08)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-418/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Bundespatentgericht (Nemčija) z odločbo z dne 15. oktobra 2002, ki je na Sodišče prispela dne 20. novembra 2002, v postopku Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte AG, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), R. Schintgen, sodnik, N. Colneric, sodnica, in J. N. Cunha Rodrigues, sodnik, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 7. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Pojem „storitve“ iz Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami, zlasti člena 2, zajema storitve, ki se opravljajo v okviru trgovine blaga na drobno.

               2.

               Za namen registracije znamke za take storitve ni treba konkretno določiti zadevne storitve ali storitev. Nasprotno so potrebne podrobnosti glede blaga ali vrst blaga, na katere se te storitve nanašajo.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva C-519/11 P: Pritožba, ki jo je 11. oktobra 2011 vložila družba ThyssenKrupp Liften BV zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v združenih zadevah T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Evropski komisiji

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/12

         Pritožba, ki jo je 11. oktobra 2011 vložila družba ThyssenKrupp Liften BV zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v združenih zadevah T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-519/11 P)
   2011/C 355/20
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: ThyssenKrupp Liften BV (zastopniki: O.W. Brouwer, N. Lorjé, N. Al-Ani, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 v delu, v katerem je Splošno sodišče zavrnilo njene tožbene razloge, razveljavi;

               —

               o zadevi razsodi samo in razglasi ničnost Odločbe Komisije C(2007) 512 konč. (1) z dne 21. februarja 2007 zadeva COMP/E-1/38.823 – dvigala in tekoče stopnice iz razlogov, podanih v okviru tožbe na prvi stopnji in/ali zniža znesek naložene globe;

               —

               podredno, zniža znesek globe, naložene pritožnici;

               —

               še bolj podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja pet pritožbenih razlogov:

               1.

               Kršitev člena 81(1) ES (postal člen 101 PDEU), ker kršitve naj ne bi mogle znatno prizadeti trgovine med državami članicami in naj bi Komisija postopek začela neupravičeno.

               2.

               Kršitev načela ne bis in idem.

               3.

               Kršitev načela sorazmernosti, ker je določila nesorazmerni izhodiščni znesek globe.

               4.

               Kršitev največjega dovoljenega zneska globe v skladu s členom 23 Uredbe št. 1/2003 (2), v členu 48(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členu 6(2) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic zagotovljene domneve nedolžnosti, v členu 49(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah določenega načela nulla poena sine lege, načela sorazmernosti v skladu s členom 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načela osebne odmere kazni in osebne odgovornosti za te kršitve, ker je potrdilo solidarno odgovornost pritožnice za celotno globo, izračunano na podlagi prometa skupine.

               5.

               Napačna presoja in nezakonito nedelovanje, ker Splošno sodišče naj ne bi uveljavilo svoje neomejene pristojnosti glede preučitve glob, predvsem kar zadeva izhodiščni znesek globe, odvračalni namen in sodelovanje zunaj okvira obvestila o ugodni obravnavi iz leta 2002.

      (1)  Povzetek v UL 2008, C 75, str. 19.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-3/10: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 1. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Rossano – Italija) – Franco Affatato proti Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza (Člen 104(3) Poslovnika — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Določba 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas — Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju — Veriženje pogodb — Zloraba — Preventivni ukrepi — Sankcije — Sprememba pogodbe o zaposlitvi za določen čas v pogodbo za nedoločen čas — Prepoved — Povrnitev škode — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/11

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 1. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Rossano – Italija) – Franco Affatato proti Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza
   (Zadeva C-3/10) (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Določba 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas - Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju - Veriženje pogodb - Zloraba - Preventivni ukrepi - Sankcije - Sprememba pogodbe o zaposlitvi za določen čas v pogodbo za nedoločen čas - Prepoved - Povrnitev škode - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)
   2011/C 30/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Rossano

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Franco Affatato

      Tožena stranka: Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Rossano – Razlaga določb 2, 3, 4 in 5 Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) – Združljivost določenih nacionalnih predpisov v zvezi z delavci, ki opravljajo družbeno koristno delo/javno koristno delo – Nacionalna ureditev, na podlagi katere je dopustno, da se ne navede razloga za prvo pogodbo za določen čas delavca na področju šolske dejavnosti – Pojem državne ustanove – Vključitev pravnega subjekta, ki ima značilnosti Poste Italiane SpA

      Izrek

               1.

               Prvih dvanajst vprašanj, ki jih je Tribunale di Rossano (Italija) predložilo z odločbo z dne 21. decembra 2009, je očitno nedopustnih.

               2.

               Določbo 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da:

                           —

                           ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz člena 36(5) zakonske uredbe št. 165 z dne 30. marca 2001 o splošnih pravilih glede organizacije dela v javnih upravah, ki v primeru zlorabe, ki je posledica tega, da delodajalec iz javnega sektorja uporabi veriženje pogodb za določen čas, prepoveduje, da bi se te spremenile v pogodbe za nedoločen čas, kadar nacionalni pravni red zadevne države članice v zadevnem sektorju določa druge učinkovite ukrepe za preprečevanje, in če je potrebno, sankcioniranje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas. Vendar mora predložitveno sodišče presoditi, v kolikšni meri so pogoji uporabe in dejanska izvedba upoštevnih določb nacionalnega prava primeren ukrep za preprečevanje in po potrebi sankcioniranje zlorab, ki jih javna uprava stori pri uporabi veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas;

                           —

                           kot tak nikakor ne more vplivati niti na temeljne politične in ustavne strukture niti na temeljne funkcije zadevne države članice v smislu člena 4(2) PEU.

               3.

               Ta okvirni sporazum je treba razlagati tako, da ukrepi, ki jih določa nacionalna ureditev, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, za sankcioniranje zlorabe pogodb ali delovnih razmerij za določen čas, ne smejo biti manj ugodni od tistih, ki urejajo podobne notranje položaje, in ne smejo praktično onemogočiti ali pretirano otežiti izvajanja pravic, ki jih nudi pravo Unije. Predložitveno sodišče mora presoditi, v kolikšni meri so določbe nacionalnega prava, namenjene sankcioniranju zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas javne uprave, v skladu s temi načeli.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva T-15/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. maja 2010 – Noko Ngele proti Komisiji ( „Izdaja začasne odredbe — Predlog za izdajo začasnih odredb — Zahteve obličnosti — Nedopustnost“ )

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/19

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. maja 2010 – Noko Ngele proti Komisiji
   (Zadeva T-15/10 R)
   („Izdaja začasne odredbe - Predlog za izdajo začasnih odredb - Zahteve obličnosti - Nedopustnost“)
   2010/C 195/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mariyus Noko Ngele (Bruselj, Belgija) (zastopnik: F. Sabakunzi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: A. Bordes, zastopnik)

      Predmet

   Predlog se v bistvu nanaša na razglasitev nezakonitosti dejavnosti Centra za razvoj podjetništva (CRP) v Belgiji, na prepoved Komisiji in njenim uslužbencem, da vzdržujejo finančne odnose s CRP ali da priznajo zakonitost CRP, in na to, da se Komisiji, če bi priznala to zakonitost, naloži plačilo določenega zneska tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrže.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.