title: Zadeva F-41/08: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 29. septembra 2010 – Honnefelder proti Komisiji (Javni uslužbenci — Splošni natečaj — Nevpis na čakalni seznam — Potek ustnega preizkusa — Stabilnost komisije natečaja)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/58

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 29. septembra 2010 – Honnefelder proti Komisiji
   (Zadeva F-41/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Splošni natečaj - Nevpis na čakalni seznam - Potek ustnega preizkusa - Stabilnost komisije natečaja)
   2011/C 30/108
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stephanie Honnefelder (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Bode, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: Berardis-Kayser in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, na podlagi katere tožeča stranka ni bila vpisana na čakalni seznam javnega natečaja EPSO AD/26/05 zaradi nezadostnosti na ustnem preizkusu.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 10. maja 2007, da S. Honnefelder ne vpiše na čakalni seznam javnega natečaja EPSO/AD/26/05, se razglasi za nično.

               2.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi celotne stroške.

      (1)  UL C 128, 24.5.2008, str. 38.


title: Zadeva T-238/14: Tožba, vložena 11. aprila 2014  – EGBA in RGA proti Komisiji

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/35

         Tožba, vložena 11. aprila 2014 – EGBA in RGA proti Komisiji
   (Zadeva T-238/14)
   2014/C 212/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Gaming and Betting Association (EGBA) (Bruselj, Belgija) in The Remote Gambling Association (RGA) (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Brankin, solicitor, T. De Meese, E. Wijckmans in M. Mudrony, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 19. junija 2013 o državni pomoči št. SA.30753 (C 34/10) (ex N 140/10), ki jo Francija namerava odobriti družbam za prirejanje konjskih dirk (UL L 14, 18/01/2014, str. 17) razglasi za ničen; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so v postopku nastali tožečim strankam.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče strank v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, ki se nanaša na to, da naj bi se z izpodbijanim sklepom kršile bistvene postopkovne zahteve, ki so vsebovane v členu 108(2) PDEU, načelu dobrega upravljanja ter členih 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ali iz njih izhajajo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, ki se nanaša na to, da se z izpodbijanim sklepom kršita člen 107(3)(c) PDEU in načelo dobrega upravljanja, ker naj:

                           —

                           ukrep ne bi bil nujen in naj zato njegov cilj ne bi bil v splošnem interesu;

                           —

                           bi ukrep vključeval stroške, ki jih ni mogoče utemeljiti s splošnim interesom;

                           —

                           ukrep ne bi bil primeren instrument za dosego cilja v splošnem interesu;

                           —

                           bi ukrep izkrivljal konkurenco in oviral trgovino; in

                           —

                           Komisija pri presoji ukrepa ne bi upoštevala celotnega konteksta.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, ki se nanaša na to, da Komisija v več točkah v izpodbijanem sklepu ni podala primerne obrazložitve.


title: Zadeva C-291/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 22. maja 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/40

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 22. maja 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-291/17)
   (2017/C 239/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10


title: Zadeva C-507/03: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Javna naročila – Člena 43 ES in 49 ES – Direktiva 92/50/EGS – Oddaja javnega naročila irski pošti An Post brez predhodne objave – Transparentnost – Določen čezmejni interes)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-507/03) (1)

   (Javna naročila - Člena 43 ES in 49 ES - Direktiva 92/50/EGS - Oddaja javnega naročila irski pošti An Post brez predhodne objave - Transparentnost - Določen čezmejni interes)
   (2007/C 315/02)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: X. Lewis in K. Wiedner, zastopnika, J. Flynn, QC)

      Tožena stranka: Irska (zastopniki: D. O'Hagan, zastopnik, E. Regan in B. O'Moore, SC, C. O'Toole, Barrister)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnika: J. Molde in A. Jacobsen, zastopnika), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Petrausch in S. Ramet, zastopniki), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: H. G. Sevenster, C. Wissels in P. van Ginneken, zastopniki), Republika Finska (zastopnik: A. Guimaraes-Purokoski, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 43 in 49 ES – Postopki za oddajo javnih naročil – Odločba o oddaji javnega naročila brez predhodne objave – Pogodba, sklenjena z irsko pošto (An Post), podlagi katere so lahko upravičenci do socialnih prejemkov navedene prejemke dvignili na poštnih uradih.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Kraljevina Danska, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska in Republika Finska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004.


title: Združene zadeve od C-165/09 do C-167/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Stichting Natuur en Milieu in drugi (C-165/09) proti College van Gedeputeerde Staten van Groningen, Stichting Natuur en Milieu in drugi (C-166/09) proti College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Stichting Natuur en Milieu in drugi (C-167/09) proti College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (Okolje — Direktiva 2008/1/ES — Dovoljenje za izgradnjo in obratovanje elektrarne — Direktiva 2001/81/ES — Nacionalne zgornje meje emisij za nekatera onesnaževala zraka — Pristojnosti držav članic v prehodnem obdobju — Neposredni učinek)

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Stichting Natuur en Milieu in drugi (C-165/09) proti College van Gedeputeerde Staten van Groningen, Stichting Natuur en Milieu in drugi (C-166/09) proti College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Stichting Natuur en Milieu in drugi (C-167/09) proti College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
   (Združene zadeve od C-165/09 do C-167/09) (1)

   (Okolje - Direktiva 2008/1/ES - Dovoljenje za izgradnjo in obratovanje elektrarne - Direktiva 2001/81/ES - Nacionalne zgornje meje emisij za nekatera onesnaževala zraka - Pristojnosti držav članic v prehodnem obdobju - Neposredni učinek)
   2011/C 211/06
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals (C-165/09), Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-166/09), Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-167/09)

      Toženi stranki: College van Gedeputeerde Staten van Groningen (C-165/09), College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (C-166/09 in C-167/09)

      Ob udeležbi: RWE Eemshaven Holding BV, prej RWE Power AG (C-165/09), Electrabel Nederland NV (C-166/09), College van Burgemeester en Wethouders Rotterdam (C-166/09 in C-167/09), E.On Benelux NV (C-167/09)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State – Razlaga člena 9 Direktive Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 257, str. 26), sedaj Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (Kodificirana različica) (UL L 24, str. 8), in člena 4(1) Direktive 2001/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o nacionalnih zgornjih mejah emisij za nekatera onesnaževala zraka (UL L 309, str. 22) – Okoljsko dovoljenje – Odločba pristojnega organa – Obveznost držav članic med obdobjem končnega datuma za prenos direktive in datumom iz člena 4(1) Direktive 2001/81 po končnem datumu za njen prenos – Elektrarna

      Izrek

               1.

               Člen 9(1), (3) in (4) Direktive Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja v njeni prvotni različici in v različici, ki je bila kodificirana z Direktivo 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja je treba razlagati tako, da države članice pri izdanju okoljskega dovoljenja za izgradnjo in obratovanje industrijskega obrata kot so ti iz postopkov v glavni stvari niso dolžne med pogoje za izdajo tega dovoljenja vključiti nacionalnih zgornjih mej SO2 in NOx, ki jih določa Direktiva 2001/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o nacionalnih zgornjih mejah emisij za nekatera onesnaževala zraka, morajo pa pri tem spoštovati obveznosti iz te Direktive 2001/81/ES, da v okviru nacionalnih programov sprejemejo ali predvidijo sklop ustreznih in skladnih politik in ukrepov, s katerimi je mogoče najpozneje do konca leta 2010 zmanjšati emisije zlasti teh onesnaževal na količine, ki ne presegajo zgornjih mej, navedenih v Prilogi I te direktive.

               2.

               V prehodnem obdobju od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010, ki je določeno v členu 4 Direktive 2001/81,

                           —

                           člen 4(3) PEU in člen 288, tretji odstavek, PDEU ter Direktiva 2001/81 določajo, da se morajo države članice vzdržati sprejetja ukrepov, s katerimi bi lahko bili resno ogroženi cilji, ki so določeni v tej direktivi;

                           —

                           to, da države članice sprejmejo poseben ukrep, ki se nanaša na en sam vir emisije SO2 in NOx, samo po sebi ne more učinkovito ogroziti uresničitve cilja, ki ga določa Direktiva 2001/81. Naloga nacionalnega sodišča je, da v vsakem posameznem primeru izdaje okoljskega dovoljenja za izgradnjo in obratovanje industrijskega obrata kot so ti iz postopkov v glavni stvari preveri, ali je to podano;

                           —

                           člen 288, tretji odstavek, PDEU in členi 6, 7(1) in (2) ter 8(1) in (2) Direktive 2001/81 državam članicam nalagajo, po eni strani, da izdelajo in če je potrebno dopolnijo in revidirajo nacionalne programe postopnega zmanjšanja SO2 in NOx, ki jih morajo dati na voljo javnosti in ustreznim organizacijam v obliki jasnih, razumljivih in lahko dostopnih informacij, ter jih predložiti Komisiji v predpisanem roku, in, po drugi strani, da izdelajo in letno dopolnijo nacionalne katastre teh emisij in projekcije emisij za leto 2010, ki jih morajo predložiti Komisiji in Evropski agenciji za okolje v predpisanem roku;

                           —

                           člen 288, tretji odstavek, PDEU in sama Direktiva 2001/81 državam članicam ne nalagata obveznosti, da zavrnejo ali omejijo izdanje okoljskega dovoljenja za izgradnjo in obratovanje industrijskega obrata kot so ti iz postopkov v glavni stvari, niti da sprejmejo posebne kompenzacijske ukrepe za vsako izdano dovoljenje te vrste, in to tudi, če so nacionalne zgornje meje SO2 in NOx presežene ali pa obstaja nevarnost, da bodo presežene.

               3.

               Člen 4 Direktive 2001/81 ni brezpogojna in dovolj natančna določba, da bi se posamezniki lahko nanjo sklicevali pred nacionalnimi sodišči pred 31. decembrom 2010.
               S členom 6 Direktive 2001/81 so posameznikom, ki imajo neposreden interes, podeljene pravice, na katere se lahko sklicujejo pred nacionalnimi sodišči, da bi dosegli, da države članice v prehodnem obdobju od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010 v okviru nacionalnih programov sprejmejo ali predvidijo sklop ustreznih in skladnih politik in ukrepov, s katerimi je mogoče zmanjšati emisije zadevnih onesnaževal, tako da se najpozneje do konca leta 2010 doseže položaj, ki je v skladu z nacionalnimi zgornjimi mejami iz Priloge I k navedeni direktivi, in da dajo za ta namen izdelane programe na voljo javnosti in ustreznim organizacijam kot so okoljske organizacije v obliki informacij, ki so jasne, razumljive in lahko dostopne.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva C-12/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Dublin Metropolitan District Court (Irska) 10. januarja 2011 – Danise McDonagh proti Ryanair Ltd

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Dublin Metropolitan District Court (Irska) 10. januarja 2011 – Danise McDonagh proti Ryanair Ltd
   (Zadeva C-12/11)
   2011/C 80/27
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Dublin Metropolitan District Court

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Danise McDonagh

      Tožena stranka: Ryanair Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali okoliščine, kot je zaprtje evropskega zračnega prostora zaradi izbruha vulkana Eyjafjallajökull na Islandiji, ki je povzročil obsežne in daljše motnje v letalskem prometu, presegajo „izredne razmere“ v smislu Uredbe 261/2004? (1)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je v takšnih okoliščinah obveznost zagotovitve oskrbe izključena po členih 5 in 9?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali sta člena 5 in 9 neveljavna, kolikor kršita načeli sorazmernosti in prepovedi diskriminacije, načelo „pravičnega ravnotežja interesov“, kot izhaja iz Montrealske konvencije, in člena 16 in 17 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije?

               4.

               Ali je treba obveznost iz členov 5 in 9 razlagati tako, da vsebuje omejitev, kot je časovna in/ali denarna omejitev obveznosti, da se zagotovi oskrba, če pride do odpovedi zaradi „izrednih razmer“?

               5.

               Če je odgovor na vprašanje 4 nikalen, ali sta člena 5 in 9 neveljavna, kolikor kršita načeli sorazmernosti in prepovedi diskriminacije, načelo „pravičnega ravnotežja interesov“, kot izhaja iz Montrealske konvencije, in člena 16 in 17 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1).


title: Združeni zadevi C-72/10 in C-77/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. februarja 2012 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – kazenska postopka proti Marcellu Costi (C-72/10), Ugu Cifoneju (C-77/10) (Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Pobiranje stav za športne dogodke — Zahteve glede koncesije — Posledice kršitve prava Unije pri podelitvi koncesij — Podelitev 16300 dodatnih koncesij — Načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti — Načelo pravne varnosti — Zaščita prejšnjih koncesionarjev — Nacionalna ureditev — Obvezne minimalne razdalje med prostori, v katerih se pobirajo stave — Dopustnost — Čezmejne dejavnosti, podobne tem, ki so predmet koncesije — Prepoved na podlagi nacionalne ureditve — Dopustnost)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. februarja 2012 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – kazenska postopka proti Marcellu Costi (C-72/10), Ugu Cifoneju (C-77/10)
   (Združeni zadevi C-72/10 in C-77/10) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Pobiranje stav za športne dogodke - Zahteve glede koncesije - Posledice kršitve prava Unije pri podelitvi koncesij - Podelitev 16 300 dodatnih koncesij - Načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti - Načelo pravne varnosti - Zaščita prejšnjih koncesionarjev - Nacionalna ureditev - Obvezne minimalne razdalje med prostori, v katerih se pobirajo stave - Dopustnost - Čezmejne dejavnosti, podobne tem, ki so predmet koncesije - Prepoved na podlagi nacionalne ureditve - Dopustnost)
   2012/C 98/05
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Marcello Costa (C-72/10), Ugo Cifone (C-77/10)

      Predmet

   Predloga za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Prosti pretok oseb – Svoboda opravljanja storitev – Dejavnost pobiranja stav – Nacionalna zakonodaja, ki pogojuje opravljanje te dejavnosti s pridobitvijo koncesije in dovoljenja javne varnosti – Zaščita gospodarskih subjektov, ki so koncesije in dovoljenja pridobili na podlagi javnih razpisov, iz katerih so bili ostali gospodarski subjekti iz istega sektorja nezakonito izključeni – Skladnost s členoma 43 ES in 49 ES

      Izrek

               1.

               Člena 43 ES in 49 ES ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica, ki je v nasprotju s pravom Unije izključila kategorijo gospodarskih subjektov od podelitve koncesij za opravljanje gospodarske dejavnosti in ki poskuša to kršitev odpraviti z javnim razpisom za znatno število novih koncesij, zaščiti tržne položaje, ki so jih pridobili obstoječi gospodarski subjekti, tako, da med drugim določi minimalne razdalje med kraji delovanja novih koncesionarjev in obstoječih gospodarskih subjektov.

               2.

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da se sankcije uporabijo za izvajanje organizirane dejavnosti pobiranja stav, ki poteka brez koncesije ali dovoljenja policije, za osebe, povezane z gospodarskim subjektom, ki je bil v nasprotju s pravom Unije izključen iz javnega razpisa in iz novega javnega razpisa, katerega namen je bil odpraviti to kršitev prava Unije, saj ta javni razpis in podelitev novih koncesij, ki je sledila, nista učinkovito odpravila izključitve navedenega gospodarskega subjekta iz prejšnjega javnega razpisa.

               3.

               Iz členov 43 ES in 49 ES, načela enakega obravnavanja, obveznosti preglednosti ter načela pravne varnosti izhaja, da morajo biti pogoji in podrobna pravila javnega razpisa, kakršen je ta v postopkih v glavni stvari, in zlasti določbe, ki urejajo odvzem koncesij, podeljenih na podlagi takega javnega razpisa, kot so te iz člena 23(2)(a) in (3) osnutka pogodbe med neodvisno upravo državnih monopolov in koncesionarjem v zvezi z igrami na srečo, ki zadevajo dogodke, ki niso konjske dirke, določeni jasno, natančno in enopomensko, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva C-13/12 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. novembra 2013 – Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji (Pritožba — Damping — Uredba (ES) št. 172/2008 — Uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije — Uredba (ES) št. 384/96 — Člen 2(9) — Izvozna cena — Člen 3(5) in (6) — Ugotavljanje škode — Člen 6(7) — Preiskava — Člen 8(4) — Ponudba zavez — Nezaupna različica — Člen 20(1) — Razkritje — Stabilizacijsko-pridružitveni sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. novembra 2013 – Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji
   (Zadeva C-13/12 P) (1)

   (Pritožba - Damping - Uredba (ES) št. 172/2008 - Uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije - Uredba (ES) št. 384/96 - Člen 2(9) - Izvozna cena - Člen 3(5) in (6) - Ugotavljanje škode - Člen 6(7) - Preiskava - Člen 8(4) - Ponudba zavez - Nezaupna različica - Člen 20(1) - Razkritje - Stabilizacijsko-pridružitveni sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani)
   2014/C 45/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (zastopnika: P. Vander Schueren, N. Mizulin, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, agent, skupaj z G. Berrischem, odvetnikom in N. Chesaitesem, barrister), Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in M. França, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 25. oktobra 2011 v zadevi CHEMK in KF proti Svetu (T-190/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo na razglasitev delne ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 172/2008 z dne 25. februarja 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije (UL L 55, str. 6) in, podredno, na razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 28. februarja 2008, s katero je bila zavrnjena prošnja pritožnic za ukinitev protidampinških dajatev, ki so bile uvedene z izpodbijano uredbo.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbama Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) in Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) se naloži plačilo stroškov tega postopka.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012.


title: Zadeva C-54/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 1. februarja 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato proti Wind Telecomunicazioni SpA

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 1. februarja 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato proti Wind Telecomunicazioni SpA
   (Zadeva C-54/17)
   (2017/C 239/26)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Wind Telecomunicazioni SpA

      Vprašanja za predhodno odločanje
       (1)

               1.

               „Ali sta člena 8 in 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 (2) v nasprotju z razlago ustreznih nacionalnih predpisov za prenos (to je členov 24 in 25 Codice del consumo (zakonik o potrošnji)), v skladu s katerima je mogoče kot‚nedopustno vplivanje‘ in tem‚agresivno poslovno prakso‘, s katero lahko operater mobilne telefonije s svojim ravnanjem, znatno‘ omeji svobodo izbire ali ravnanja povprečnega potrošnika, s tem ko ga ne obvesti o privzetih nastavitvah nekaterih telefonskih storitev (npr. storitev telefonske tajnice ali dostopanja do spleta) na kartici SIM, zlasti če navedenemu operaterju mobilne telefonije ni bilo očitano nobeno dodatno in drugačno ravnanje?

               2.

               Ali je mogoče točko 29 Priloge I k Direktivi 2005/29/ES […] razlagati tako, da gre za‚nenaročeno dobavo‘, če operater mobilne telefonije od svoje stranke zahteva plačilo za storitve telefonske tajnice ali dostopanja do spleta, in sicer v tem položaju:

                           —

                           operater mobilne telefonije naj ob sklenitvi pogodbe o storitvah mobilne telefonije potrošnika ne bi ustrezno obvestil, da sta storitvi telefonske tajnice in dostopanja do spleta privzeti nastavitvi na kartici SIM, kar pomeni, da lahko navedeni potrošnik potencialno uporablja navedeni storitvi, brez namenskega nastavljanja (setting);

                           —

                           vendar mora potrošnik za dejansko uporabo navedenih storitev izvesti za to potrebne postopke (na primer vtipkati številko telefonske tajnice ali izvesti ukaze, s katerimi se vzpostavi spletna povezava);

                           —

                           operaterju se ne očitata tehnična in operativna ureditev, v kateri je določena potrošnikova dejanska uporaba navedenih storitev, niti obveščanje glede te ureditve in cena teh storitev, temveč le to, da ni navedel informacije o privzeti nastavitvi na kartici SIM?

               3.

               Ali namen, splošne‚Direktive 2005/29/ES kot, varnostne mreže‘ za varstvo potrošnikov ter uvodna izjava 10 in člen 3(4) navedene direktive 2005/29/ES nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero presoja izpolnjevanja posameznih obveznosti iz sektorske Direktive 2002/22/ES (3) izhaja iz varstva uporabnikov, v okviru uporabe splošne Direktive 2005/29/ES o nepoštenih poslovnih praksah, s čimer je izključeno posredovanje organa, pristojnega za preprečevanje kršitve sektorske direktive, vedno kadar lahko vključuje tudi osnovne informacije o nepošteni/nezakoniti poslovni praksi?

               4.

               Ali je treba načelo specialnosti iz člena 3(4) Direktive 2005/29/ES razumeti kot načelo, ki ureja razmerje med ureditvami (splošna ureditev in sektorske ureditve), ali razmerja med predpisi (splošni in posebni predpisi), pa tudi razmerja med organi, pristojnimi za regulacijo zadevnih sektorjev in nadzor nad njimi?

               5.

               Ali je mogoče šteti, da gre za pojem, nasprotja‘ iz člena 3(4) Direktive 2005/29/ES le v primeru očitnega nasprotja med določbami zakonodaje o nepoštenih poslovnih praksah in drugimi predpisi, ki izhajajo iz evropskih in ki urejajo posebne sektorske vidike poslovnih praks, ali zadostuje, da je ureditev, določena z zadevnimi predpisi, v nasprotju z zakonodajo o nepoštenih poslovnih praksah v povezavi s posebnostjo sektorja, tako da povzroči kolizijo med predpisi (Normenkollision) v povezavi z istim dejanskim primerom?

               6.

               Ali se pojem predpisov skupnosti iz člena 3(4) Direktive 2005/29/ES nanaša samo na določbe iz evropskih uredb in direktiv ter na predpise, na podlagi katerih so bile te neposredno prenesene, ali pa se vključijo tudi zakonodajne in regulativne določbe, s katerimi se izvajajo načela evropskega prava?

               7.

               Ali načelo specialnosti iz uvodne izjave 10 in člena 3(4) Direktive 2005/29/ES, člena 20 in 21 Direktive 2002/22/ES ter člena 3 in 4 Direktive 2002/21/ES (4) nasprotujejo razlagi ustreznih predpisov za prenos v nacionalno pravno ureditev, in sicer razlagi, da je treba vsakokrat, ko se v reguliranem sektorju, v katerem velja sektorska‚potrošniška‘ ureditev z dodelitvijo regulativnih in sankcijskih pristojnosti sektorskemu organu, ravnanje, ki ga je mogoče opredeliti kot‚agresivno prakso‘ v smislu členov 8 in 9 Direktive 2005/29/ES, ali‚v vseh okoliščinah agresivno prakso‘ v smislu Priloge I k Direktivi 2005/29/ES, uporabiti splošno ureditev o nepoštenih poslovnih praksah, in to tudi če obstaja sektorska ureditev, ki je bila sprejeta za varstvo potrošnikov in temelji na predpisih prava Unije, ki celovito ureja navedene‚agresivne prakse‘ in, v vseh okoliščinah agresivne prakse‘ ali pa navedene, nepoštene prakse‘?“

      (1)  Opomba: tu je bilo uporabljeno zaporedno oštevilčenje vprašanj za predhodno odločanje, ki se razlikuje od oštevilčenja v predložitveni odločbi, v kateri sta bili predstavljeni dve skupini nezaporedno oštevilčenih vprašanj

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, 11.6.2005, str. 22).

      (3)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, 24.4.2002, str. 51).

      (4)  Direktiva evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, 24.4.2002, str. 33).


title: Zadeva C-280/09: Tožba, vložena 22. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/7

         Tožba, vložena 22. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-280/09)
   2009/C 256/13
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Oliver in G. Braga da Cruz, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela nacionalnih ukrepov, potrebnih za izvajanje členov 10 in 12 Uredbe (ES) št. 273/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah, da teh ukrepov v skladu s členom 16 iste uredbe ni sporočila in da ni sprejela nacionalnih ukrepov, potrebnih za izvajanje členov 26(3) in 31 Uredbe Sveta (ES) št. 111/2005 (2) z dne 22. decembra 2004 o določitvi pravil za nadzor trgovine s predhodnimi sestavinami za prepovedane droge med Skupnostjo in tretjimi državami, ni izpolnila obveznosti iz navedenih uredb (ES) št. 273/2004 in št. 111/2005;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Uredba št. 273/2004 je začela veljati 18. avgusta 2005 in Uredba št. 111/2005 15. februarja 2005, uporabljata pa se od 18. avgusta 2005.
   Ker Komisija še ni prejela nobenih obvestil o ukrepih, ki bi jih sprejela Portugalska republika za izpolnitev zgoraj navedenih določb iz obeh navedenih uredb, in ker nima drugih podatkov, na podlagi katerih bi lahko sklepala, da so bili potrebni ukrepi sprejeti, domneva, da Portugalska republika navedenih ukrepov še ni sprejela in da tako ni izpolnila obveznosti iz navedenih uredb.

      (1)  UL L 47, str. 1.

      (2)  UL L 22, str. 1.


title: Zadeva T-216/06: Tožba, vložena 16. avgusta 2006 — Lucite International in Lucite International UK proti Komisiji

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/12

         Tožba, vložena 16. avgusta 2006 — Lucite International in Lucite International UK proti Komisiji
   (Zadeva T-216/06)
   (2006/C 237/21)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Lucite International Ltd (Hampshire, Združeno kraljestvo) in Lucite International UK Ltd (Lancashire, Združeno kraljestvo) (zastopniki: R. Thompson, QC, in S. Rose, Solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Naj se člen 2(d) Odločbe COMP/F/38.645 razglasi za ničnega;

               —

               naj se namesto globe, naložene v skladu s členom 2(d) Odločbe [COMP/F/38.645], določi globa v višini 18 268 750 evrov ali nižji znesek, ki bi se Sodišču zdel primeren; in

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov te tožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki predlagata delno ugotovitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 2098 konč. z dne 31. maja 2006 v zadevi COMP/F/38.645 — Metakrilati, v kateri je Komisija ugotovila, da sta tožnika kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru s sodelovanjem v kartelu glede metakrilatov, ki je zajemal razpravljanje o cenah, sklepanje dogovorov, uveljavljanje in spremljanje dogovorov o cenah, bodisi glede zviševanja cen bodisi vsaj glede ustalitve obstoječih cen, razpravljanje o prevalitvi stroškov dodatnih storitev na potrošnike, izmenjevanje trgovinsko pomembnih, zaupnih in upoštevnih tržnih informacij in/ali informacij o podjetju, sodelovanje na rednih sestankih ter druge stike za lažje izvajanje kršitev.
   Tožeči stranki v utemeljitev svoje tožbe trdita, da naj bi Komisija pri izračunu globe, ki jima je bila naložena, nepravilno uporabila svoje smernice.
   Prvič, Komisija ni upoštevala narave udeležbe tožnikov in obsega njune vloge pri spodkopavanju kartela, ko je določila izhodiščni znesek globe.
   Drugič, Komisija ni upoštevala olajševalnih okoliščin, ki se nanašajo na tožnika.


title: Zadeva C-140/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 24. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 20. januarja 2015 v zadevi T-111/12, Španija/Komisija

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/19

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 24. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 20. januarja 2015 v zadevi T-111/12, Španija/Komisija
   (Zadeva C-140/15 P)
   (2015/C 155/21)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in S. Pardo Quintillán, agenta)

      Druga stranka v postopku: Kraljevina Španija

      Predlogi

               —

               Naj se sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 v zadevi Španija proti Komisiji, T-111/12, razveljavi;

               —

               naj se zadeva vrne Splošnemu sodišču v ponovno razsojanje;

               —

               naj se Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba Komisije se nanaša na sodbo Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 v zadevi T-111/12. Splošno sodišče je s to sodbo razveljavilo Sklep Komisije C(2011)9990 z dne 22. decembra 2011 o znižanju finančne pomoči, ki je bila v okviru Kohezijskega sklada dodeljena za določene projekte.
   Komisija v podporo pritožbi navaja dva pritožbena razloga. Komisija primarno meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem da je ugotovilo, da mora Komisija odločbo o finančnem popravku sprejeti v roku, ki je določen v temeljnem aktu, ki je veljal na dan zaslišanja države članice pred Komisijo. Podredno Komisija trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, s tem da je ugotovilo, da je rok, v katerem mora Komisija sprejeti odločbo o finančnem popravku imperativni rok, katerega neupoštevanje pomeni bistveno kršitev postopka, zaradi katere je odločitev sprejeta po izteku navedenega roka neveljavna.


title: Zadeva C-509/06 P: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. maja 2007 – Akzo Nobel NV proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/30

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. maja 2007 – Akzo Nobel NV proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-509/06 P) (1)

   (2007/C 183/58)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva C-209/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 6. maja 2015 – Korpschef van politie proti W. F. de Munk

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 6. maja 2015 – Korpschef van politie proti W. F. de Munk
   (Zadeva C-209/15)
   (2015/C 254/08)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Korpschef van politie

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: W. F. de Munk

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7 Direktive 2003/88/ES (1) razlagati tako, da s tem členom ni združljiva nacionalna določba, kakršen je člen 19 Barp, v skladu s katerim se javnemu uslužbencu, ki mu je bila neupravičeno odpovedana pogodba o zaposlitvi, za obdobje med dnevom te odpovedi in dnevom ponovne vzpostavitve delovnega razmerja oziroma dnevom nazadnje pravno veljavne odpovedi pogodbe o zaposlitvi ne kopičijo ure dopusta?

               2.

               Če iz vprašanja 1 izhaja, da so se v upoštevnem obdobju ure dopusta vendarle kopičile: ali je v tem primeru treba člen 7 Direktive 2003/88/ES razlagati tako, da s tem členom ni združljiv člen 23 Barp, v skladu s katerim se na koncu leta kopičenja lahko na naslednje leto prenese le omejeno število ur dopusta in preostale neizkoriščene ure dopusta zapadejo?

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).


title: Zadeva C-346/10: Tožba, vložena 8. julija 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/31

         Tožba, vložena 8. julija 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-346/10)
   ()
   2010/C 246/52
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: G. Zavvos)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Grčija, s tem da je določila omejitve za izdajo prometnih dovoljenj za komercialna vozila in zasebne avtocisterne, zlasti s členom 4 zakona št. 383/1976, s členoma 6 in 7 zakona št. 3054/2002 in z ministrskimi dekreti za izvajanje navedenih zakonov, ter z uporabo fiksnih tarif (znotraj določenih pragov) za prevozne storitve, opravljene s komercialnimi motornimi vozili, krši člen 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije (prej člen 43 ES);

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da pogojevanje izdaje novih prometnih dovoljenj za komercialna motorna vozila s „potrebami države na področju prevoza“, ki niso objektivno opredeljene, omejuje svobodo ustanavljanja v Grčiji za podjetja za cestni prevoz blaga in da je, ker te omejitve niso utemeljene z razlogi v javnem interesu, javne varnosti ali javnega zdravja, člen 4(3)(a) zakona št. 383/1976 v nasprotju s členom 49 PDEU (prej člen 43 ES).
   Komisija poleg tega meni, da obveznost uporabe tarif z najnižjim in najvišjim pragom, prvič, tuja podjetja odvrača od vstopa na grški trg cestnega prevoza blaga in/ali trg prodaje naftnih derivatov in, drugič, podjetja, ki so že ustanovljena na grškem ozemlju, ovira pri razvoju dejavnosti, s čimer jim onemogoča, da bi učinkoviteje konkurirala podjetjem, ki so že utrjena na trgu, kar ima v skladu s sodno prakso Sodišča za posledico kršitev svobode ustanavljanja. Taka določitev tarif in prevoznih pogojev ni v skladu s členom 96(2) PDEU (ker Komisija ni dala ustreznega dovoljenja) niti ne koristi zaščiti občutljivih sektorjev gospodarstva ali nerazvitih območij, medtem ko določitev izključno najnižjih pragov tarif s strani Grčije za prevoz tekočih goriv s komercialnimi motornimi vozili ni v skladu s pravili svobodne konkurence in jo je zato treba takoj odpraviti.
   Komisija dalje meni, da zakon št. 3054/2002 grški vladi dodeljuje pooblastilo za nadzorovanje števila zasebnih avtocistern v prometu in da zato obravnavani predpis krši svobodo ustanavljanja (člen 49 PDEU) ter spada med tiste grške predpise, katerih cilj ni samo ohranitev nedostopnosti poklica prevoznika naftnih derivatov, temveč tudi ohranitev tržne moči vsakega od podjetij, ki delujejo na tem trgu. Administrativna določitev števila avtocistern podjetij, ki poslujejo na trgu naftnih derivatov, ni potrebna za prilagoditev navedenih podjetij tržnim pogojem in niti ni utemeljena z razlogi javne varnosti (cestnega prometa) ali javnega zdravja.
   Komisija meni, da Helenska republika ni predložila zadostnih pojasnil in dokazov, da bi upravičila sprejetje zgoraj navedenih omejitev in da so zato člen 4 zakona št. 383/1976, člena 6 in 7 zakona št. 3054/2002 z ministrskimi dekreti za izvajanje in z določitvijo fiksnih tarif (znotraj določenih pragov) za prevozne storitve, opravljene s komercialnimi motornimi vozili, v nasprotju s členom 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije (prej člen 43 ES).


title: Zadeva T-316/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. januarja 2009 – Commercy proti UUNT – easyGroup IP Licensing (easyHotel) ( Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti easyHotel – Prejšnja nacionalna besedna znamka EASYHOTEL – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj podobnosti proizvodov in storitev – Člen 8(1)(b) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 – Pravna pomoč – Vloga, ki jo vložil stečajni upravitelj gospodarske družbe – Člen 94(2) Poslovnika )

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. januarja 2009 – Commercy proti UUNT – easyGroup IP Licensing (easyHotel)
   (Zadeva T-316/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti easyHotel - Prejšnja nacionalna besedna znamka EASYHOTEL - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj podobnosti proizvodov in storitev - Člen 8(1)(b) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 - Pravna pomoč - Vloga, ki jo vložil stečajni upravitelj gospodarske družbe - Člen 94(2) Poslovnika“)
   (2009/C 55/42)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Commercy AG (Weimar, Nemčija) (zastopniki: sprva F. Jaschke, nato S. Grosse in I. Müller, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: easyGroup IP Licensing Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: T. Koerl in S. Möbus, odvetnika)
   Predmet
   Tožba zoper Odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. junija 2007 (zadeva R 1295/2006-2) glede postopka za ugotovitev ničnosti med Commercy AG in easyGroup IP Licensing Ltd.
   Izrek

               1)

               Vloga za pravno pomoč se zavrže.

               2)

               Tožba se zavrne.

               3)

               Družbi Commercy AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva C-372/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) 19. junija 2017 – Vision Research Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) 19. junija 2017 – Vision Research Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Zadeva C-372/17)
   (2017/C 300/21)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Noord-Holland

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vision Research Europe BV

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 113/2014 z dne 4. februarja 2014 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (1) veljavna, če je Rechtbank predhodno pravilno ocenilo, da je treba tarifno podštevilko 8525 80 30 razlagati tako, da se lahko kamera, ki je opisana zgoraj v točkah 2 in 12, ki ima neobstojni pomnilnik, kar pomeni, da se posnete slike, ko se posnamejo nove slike ali se kamera izklopi, zbrišejo, uvrsti pod to tarifno podštevilko?

      (1)  UL 2014, L 38, str. 20.


title: Zadeva C-462/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – Ümit Bekleyen proti Land Berlin (Pridružitveni sporazum EGS Turčija — Člen 7, drugi odstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 — Pravica otroka turškega delavca sprejeti katero koli zaposlitev v državi članici gostiteljici, v kateri je opravil poklicno izobraževanje — Začetek poklicnega izobraževanja po tem, ko so starši zapustili to državo članico)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/13

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – Ümit Bekleyen proti Land Berlin
   (Zadeva C-462/08) (1)

   (Pridružitveni sporazum EGS Turčija - Člen 7, drugi odstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 - Pravica otroka turškega delavca sprejeti katero koli zaposlitev v državi članici gostiteljici, v kateri je opravil poklicno izobraževanje - Začetek poklicnega izobraževanja po tem, ko so starši zapustili to državo članico)
   2010/C 63/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ümit Bekleyen

      Tožena stranka: Land Berlin

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Razlaga člena 7, drugi pododstavek, Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija – Turški državljan, rojen v državi članici gostiteljici, ki se potem, ko se je s starši vrnil v državo izvora, po desetih letih vrne sam v državo članico gostiteljico, kjer so bili njegovi starši v preteklosti več kot tri leta na regularnem trgu delovne sile, da bi se začel poklicno izobraževati – Pravica do dostopa do trga dela in temu ustrezna pravica do prebivanja v državi članici gostiteljici za tega turškega državljana po zaključenem izobraževanju

      Izrek

   Člen 7, drugi odstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ki je bil ustanovljen s sporazumom o pridruževanju med Evropsko gospodarsko Skupnostjo in Turčijo je treba razlagati tako, da se otrok turškega državljana, ki je bil v državi članici gostiteljici redno zaposlen več kot tri leta, v tej državi članici po tem, ko je končal svoje poklicno izobraževanje v tej državi, sme sklicevati na pravico dostopa do trga dela in ustrezno pravico do prebivanja, če se je, po tem ko se je skupaj s svojimi starši vrnil v državo izvora, sam vrnil v zadevno državo članico, zato, da bi tam začel to izobraževanje.

      (1)  UL C 19, 24.1.2009.


title: Zadeva T-467/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2013 – Tridium proti UUNT – q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK) ( „Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka“ )

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/43

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2013 – Tridium proti UUNT – q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)
   (Zadeva T-467/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2013/C 156/81
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tridium, Inc. (Richmond, Virginie, Združene države) (zastopnik: M. Nentwig, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: q-bus Mediatektur GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: M.-T. Schott, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. avgusta 2012 (zadeva R 1943/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama q-bus Mediatektur GmbH in Tridium, Inc.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in druga stranka pred odborom za pritožbe nosita vsaka svoje stroške ter vsaka polovico stroškov, ki jih je priglasila tožena stranka.

      (1)  UL C 9, 12.1.2013.


title: Združene zadeve od C-97/10 do C-99/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal d'instance de Dax – Francija) – AG2R Prévoyance proti Bourdil SARL (C-97/10), Société boucalaise de boulangerie SARL (C-98/10), Baba-Pom SARL (C-99/10)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/27

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal d'instance de Dax – Francija) – AG2R Prévoyance proti Bourdil SARL (C-97/10), Société boucalaise de boulangerie SARL (C-98/10), Baba-Pom SARL (C-99/10)
   (Združene zadeve od C-97/10 do C-99/10) (1)

   2011/C 252/53
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-216/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2012 vložilo Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Caisse nationale des prestations familiales proti Fjoli Hliddal

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2012 vložilo Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Caisse nationale des prestations familiales proti Fjoli Hliddal
   (Zadeva C-216/12)
   2012/C 235/10
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Caisse nationale des prestations familiales

      Tožena stranka: Fjola Hliddal

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je dajatev, kot je nadomestilo za starševski dopust, določeno v členih od 306 do 308 zakonika o socialni varnosti, družinska dajatev v smislu členov 1(u)(i) in 4(1)(h) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe[, za samozaposlene osebe] in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1), v spremenjeni in posodobljeni različici, ki velja v skladu s Prilogo II, oddelek A(1), k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb in Sklepno listino, oba podpisana v Luxembourgu 21. junija 1999 (2)?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35.

      (2)  UL 2002, L 114, str. 6.


title: Zadeva C-487/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 4. novembra 2014 – SC Total Waste Recycling SRL/Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 4. novembra 2014 – SC Total Waste Recycling SRL/Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Zadeva C-487/14)
   (2015/C 026/11)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Total Waste Recycling SRL

      Tožena stranka: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba šteti, da se pošiljka odpadkov, ki se opravi „na način, ki ni izrecno določen v prijavnem […] dokumentu“ iz člena 2, točka 35(d), Uredbe (ES) št. 1013/2006 (1), nanaša na prevozna sredstva, navedena v prilogah IA in IB k navedeni uredbi (cesta, železnica, morje, zrak, celinske vodne poti)?

               2.

               Če pristojni organi v primeru bistvene spremembe podatkov ali pogojev pošiljke s soglasjem niso bili obveščeni, kot je določeno v členu 17(1) Uredbe (ES) št. 1013/2006, ali je mogoče šteti, da je bila pošiljka odpadkov opravljena „na način, ki ni izrecno določen v prijavnem […] dokumentu“ v skladu s členom 2, točka 35(d), navedene uredbe in da gre zato za nezakonito pošiljko odpadkov?

               3.

               Ali je treba šteti, da pride do bistvene spremembe podatkov ali pogojev pošiljke s soglasjem, kot je določeno v členu 17(1) Uredbe (ES) št. 1013/2006, če pošiljka odpadkov vstopi v navedeno državo tranzita na mejnem prehodu, ki se razlikuje od mejnega prehoda, navedenega v soglasju ali prijavnem dokumentu?

               4.

               Če je treba pošiljko odpadkov, ki vstopi v navedeno državo tranzita na kraju, ki se razlikuje od kraja, navedenega v soglasju ali prijavnem dokumentu, obravnavati kot nezakonito pošiljko odpadkov, ali se lahko globo, ki je bila naložena iz tega razloga, katere znesek je enak znesku globe, ki se naloži tistemu, ki ni pridobil soglasja in predložil predhodne pisne prijave, šteje za sorazmerno?

      (1)  Uredba (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1).


title: Zadeva T-36/16: Tožba, vložena 26. januarja 2016 – Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Odtenki zelene)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/32

         Tožba, vložena 26. januarja 2016 – Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Odtenki zelene)
   (Zadeva T-36/16)
   (2016/C 111/37)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Enercon GmbH (Aurich, Nemčija) (zastopnik: S. Overhage, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: barvna znamke EU, sestavljena iz različnih odtenkov zelene. Znamka EU št. 2 346 542.

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. oktobra 2015 v zadevi R 597/2015-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi,

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-525/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – H&M Hennes & Mauritz/UUNT – Yves Saint Laurent (ročne torbice) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model, ki predstavlja ročne torbice — Prejšnji model — Razlog za ničnost — Individualnost — Člen 6 Uredbe (ES) št. 6/2002 — Obveznost obrazložitve)

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – H&M Hennes & Mauritz/UUNT – Yves Saint Laurent (ročne torbice)
   (Zadeva T-525/13) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model, ki predstavlja ročne torbice - Prejšnji model - Razlog za ničnost - Individualnost - Člen 6 Uredbe (ES) št. 6/2002 - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 346/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: H. Hartwig in A. von Müllendahl, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Yves Saint Laurent SAS (Pariz, Francija) (zastopnik: N. Decker, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. julija 2013 (zadeva R 207/2012-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG in Yves Saint Laurent SAS.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki jih je družba Yves Saint Laurent priglasila v postopku pred odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 359, 7.12.2013.


title: Zadeva T-15/07: Tožba, vložena 15. januarja 2007 — Zvezna republika Nemčija proti Komisiji

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/20

         Tožba, vložena 15. januarja 2007 — Zvezna republika Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-15/07)
   (2007/C 69/47)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, skupaj s C. von Donat, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi ničnost Odločbe Komisije C(2006) 5164 konč. z dne 3. novembra 2006 o omejitvi finančne udeležbe ESSR v operacionalnem programu dežele Severno Porenje-Vestfalija, odobrene z Odločbo Komisije C(95) 1739 z dne 27. julija 1995, v okviru pobude Skupnosti RECHAR II (ESSR št. 94.02.10.041/ARINCO št. 94.DE.16.056),

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijano odločbo je Komisija omejila udeležbo Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESSR) v operacionalnem programu dežele Severno Porenje-Vestfalija v okviru pobude Skupnosti RECHAR II.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe uveljavlja, da naj bi izpodbijana odločba kršila Odločbo o odobritvi Komisije C(95) 1739 z dne 27. julija 1995.
   Poleg tega uveljavlja kršitev člena 24(2) Uredbe 4253/88 (1), ker po njenem mnenju predpostavke za omejitev niso podane. V zvezi s tem zlasti uveljavlja, da odstopanja od napovedanega načrta financiranja ne predstavljajo bistvenih sprememb programa.
   Tudi v primeru, če bi šlo za bistveno spremembo programa, tožeča stranka uveljavlja, da obstaja predhodno soglasje Komisije k prožnejši uporabi indikativnih finančnih načrtov, ki ga je slednja dala s svojimi „Smernicami za finančno poročilo o operacionalnih ukrepih (1994 — 1999) strukturnih skladov “(SEK (1999) 1316).
   Ob domnevi, da so predpostavke za omejitev podane, tožeča stranka očita, da tožena stranka ni uporabila njej pripadajoče diskrecije v zvezi s konkretnim programom. Po mnenju tožeče stranke bi morala Komisija pretehtati, ali se zdi omejitev udeležbe ESRR sorazmerna.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov (UL L 374, str. 1).


title: Zadeva C-461/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 20. septembra 2010 – Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB proti Perfect Communication Sweden AB

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 20. septembra 2010 – Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB proti Perfect Communication Sweden AB
   (Zadeva C-461/10)
   ()
   2010/C 317/42
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta domstolen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB

      Tožena stranka: Perfect Communication Sweden AB

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (v nadaljevanju: Direktiva o hrambi podatkov), zlasti njeni členi 3, 4, 5 in 11, nasprotuje uporabi nacionalne določbe, ki temelji na členu 8 Direktive 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine in dovoljuje, da se ponudniku internetnih storitev v civilnem postopku zaradi identifikacije naročnika odredi, da imetniku avtorske pravice ali njegovemu zastopniku izroči podatke o naročniku, ki mu je ponudnik internetnih storitev dodelil specifičen IP-naslov, ki naj bi bil uporabljen pri kršitvi? Vprašanje temelji na domnevi, da je predlagatelj dokazal kršitev avtorske pravice in da je ukrep sorazmeren.

               2.

               Ali na odgovor na prvo vprašanje vpliva dejstvo, da država članica še ni prenesla Direktive o hrambi podatkov, čeprav se je rok za prenos iztekel?


title: Zadeva T-172/10: Tožba, vložena 8. aprila 2010 – Colas proti UUNT – García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/49

      Tožba, vložena 8. aprila 2010 – Colas proti UUNT – García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)
      (Zadeva T-172/10)
      (2010/C 161/78)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Colas (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopnik: E. Logeais, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Rosario García-Teresa Gárate (Barcelona, Španija)

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Primarno, odločba odbora za pritožbe naj se razveljavi:

                              —

                              v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da med znaki ne obstaja nobena podobnost, pri čemer ta ugotovitev temelji na nepristni predstavitvi prijave izpodbijane znamke, brez natančne opredelitve upoštevne javnosti in utemeljitve razlikovalnega in prevladujočega učinka izraza BASE-SEAL;

                              —

                              v delu, v katerem je zanikana vsakršna podobnost med znaki, zaradi česar je bil v nasprotju s členom 8(1)(b) CTMR zavrnjen ugovor zoper registracijo znamke BASE-SEAL; in

                  —

                  podredno, odločba odbora za pritožbe naj se delno razveljavi le za proizvode, ki niso „kemični proizvodi, uporabljeni za znanstvene namene, fotografijo, kmetijstvo, vrtnarstvo in gozdarstvo … gnojila, kemične snovi za zaščito prehrambenih izdelkov …“;

                  —

                  V vsakem primeru naj se Uradu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Prijavitelj znamke Skupnosti: Rosario García-Teresa Gárate

         Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „BASE-SEAL“ za proizvode iz razredov 1, 17 in 19 (prijava št. 3951464)

         Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

         Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: več nacionalnih figurativnih znamk (španska, madžarska, francoska, poljska, švedska, nemška in češka) in mednarodna figurativna znamka, ki prikazuje romb, delno rumene barve, ki vsebuje besedo „Colas“ za proizvode iz razredov 1, 19 in 37

         Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti, ker obstaja verjetnost zmede med nasprotujočimi si znamkami.


title: Zadeva C-555/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Salerno (Italija) 31. oktobra 2016 – kazenski postopek zoper Vincenza D’Andrio in Giuseppino D’Andria

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Salerno (Italija) 31. oktobra 2016 – kazenski postopek zoper Vincenza D’Andrio in Giuseppino D’Andria
   (Zadeva C-555/16)
   (2017/C 195/09)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Salerno (sodišče v Salernu)

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Vincenzo D’Andria in Giuseppina D’Andria
   Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 4. aprila 2017 odločilo:

               1.

               Člena 49 in 56 PDEU ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi iger na srečo, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki zaradi preureditve sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti določa izvedbo novega javnega razpisa za koncesije, ki so podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij.

               2.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta omejevalni nacionalni določbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki koncesionarju iger na srečo nalaga, da ob prenehanju dejavnosti zaradi poteka trajanja koncesije neodplačno prenese uporabo materialnih in nematerialnih sredstev, katerih lastnik je in ki tvorijo mrežo za upravljanje in pobiranje stav, če taka omejitev presega, kar je nujno za uresničitev dejansko zastavljenega cilja iz te določbe, kar mora preveriti predložitveno sodišče.


title: Zadeva F-57/11: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 23. oktobra 2012 – Eklund proti Komisiji (Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Javni natečaj — Vpis na čakalni seznam — Ponudba za zaposlitev osebi, vpisani na čakalni seznam — Pogoji za izbor — Poklicne izkušnje, pridobljene po diplomi — Pristojnost komisije in OPI — Sprejem ponudbe za zaposlitev — Umik ponudbe za zaposlitev)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/29

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 23. oktobra 2012 – Eklund proti Komisiji
   (Zadeva F-57/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Javni natečaj - Vpis na čakalni seznam - Ponudba za zaposlitev osebi, vpisani na čakalni seznam - Pogoji za izbor - Poklicne izkušnje, pridobljene po diplomi - Pristojnost komisije in OPI - Sprejem ponudbe za zaposlitev - Umik ponudbe za zaposlitev)
   2013/C 46/56
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gustav Eklund (Taino, Italija) (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Eggers, A. Aresu in P. Pecho, zastopniki, nato B. Eggers in G. Gattinara, zastopnika, A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o nepriznavanju učinkovanja sprejema ponudbe delovnega mesta uradnika na poskusnem delu (asistent) pri Skupnem raziskovalnem središču kot tehnični asistent s strani tožeče stranke in o umiku te ponudbe ter odškodninski zahtevek

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               G. Eklund nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov, ki so nastali Evropski komisiji.

      (1)  UL C 211, 16.7.2011, str. 33.


title: Zadeva T-310/06 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 16. februarja 2007 — Madžarska proti Komisiji ( Začasna odredba — Predlog za odlog izvršitve — Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov za žita — Prevzem koruze s strani intervencijskih agencij — Uredba (ES) št. 1572/2006 — Neobstoj nujnosti )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/42

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 16. februarja 2007 — Madžarska proti Komisiji
   (Zadeva T-310/06 R)
   („Začasna odredba - Predlog za odlog izvršitve - Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov za žita - Prevzem koruze s strani intervencijskih agencij - Uredba (ES) št. 1572/2006 - Neobstoj nujnosti“)
   (2007/C 95/85)
   Jezik postopka: madžarščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Madžarska (zastopnik: J. Fazekas, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Clotuche-Duvieusart in Z. B. Pataki, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za odlog izvršitve nekaterih določb Uredbe Komisije (ES) št. 1572/2006 z dne 18. oktobra 2006 o spremembi Uredbe (ES) št. 824/2000 o uvedbi postopkov za prevzem žit s strani intervencijskih agencij in določitvi metode analiz za ugotavljanje kakovosti žit (UL L 290, str. 29).
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-348/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (Arbitražna klavzula — Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti — Pogodba Minatran — Upravičeni stroški — Postopek izdaje zamudne sodbe)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
   (Zadeva T-348/16) (1)

   ((Arbitražna klavzula - Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti - Pogodba Minatran - Upravičeni stroški - Postopek izdaje zamudne sodbe))
   (2017/C 161/41)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Solun, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) (zastopnika: M. Pesquera Alonso in F. Sgritta, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se ugotovi, da zahtevek, ki je naveden na opominu ERCEA št. 3241606289 z dne 26. maja 2016, s katerim je tožeči stranki naloženo, naj vrne del subvencije, ki jo je prejela za projekt Minitran, in sicer znesek v višini 245 525,43 EUR, ni utemeljen in da ta znesek ustreza upravičenim stroškom.

      Izrek

               1.

               Zahtevek, ki je naveden na opominu Izvajalske agencije Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) št. 3241606289 z dne 26. maja 2016, s katerim je Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis naloženo, naj vrne del subvencije, ki jo je prejela za projekt Minitran, in sicer znesek v višini 245 525,43 EUR, ni utemeljen in ta znesek ustreza upravičenim stroškom.

               2.

               Delno vračilo s pobotom uveljavljane terjatve, in sicer v višini 132 192,12 EUR, je v nasprotju s sporazumom o subvenciji št. 211166, ki je bil sklenjen 18. avgusta 2008 za izvedbo projekta Minatran, in z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti.

               3.

               ERCEA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 296, 16.8.2016.


title: Zadeva T-320/11: Tožba, vložena 17. junija 2011 – Madžarska proti Komisiji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/36

         Tožba, vložena 17. junija 2011 – Madžarska proti Komisiji
   (Zadeva T-320/11)
   2011/C 252/81
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Madžarska (zastopniki: Fehér M., Szíjjártó K., Veres K., zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Komisije 2011/192/EU z dne 28. marca 2011 o izključitvi nekaterih izdatkov, ki jih je imela leta 2004 Madžarska iz naslova programa za podporo predpristopnim ukrepom za kmetijstvo in razvoj podeželja (Sapard) iz financiranja EU, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.
   Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev prava Unije, ki naj bi jo storila Komisija. Tožeča stranka navaja, da je finančni popravek, ki ga je Komisija uporabila zaradi prekoračitve predpisanega trimesečnega roka, nezakonit, saj začne po njenem mnenju – in v nasprotju s stališčem Komisije – trimesečni rok za izplačila iz programa Sapard v skladu s pravom Unije – natančneje, s členom 9(6) Uredbe Komisije št. 2222/2000/ES (1) in členom 8(6) priloge A k večletnemu finančnemu okviru z dne 15. junija 2001, sklenjenemu med Evropsko komisijo in Republiko Madžarsko – teči, ko organ razpolaga z vsemi dokumenti potrebnimi za izvedbo izplačila. Zato začne v primeru, da so iz določenih razlogov potrebni dopolnilni dokumenti, rok teči šele takrat, ko je posredovan zadnji od navedenih dodatnih dokumentov. Poleg tega tožeča stranka meni, da je Komisija z uporabo finančnega popravka v okoliščinah, v katerih so madžarski organi lahko utemeljeno pričakovali, da je bil postopek izplačil v skladu s pravom Unije, kršila načeli lojalnega sodelovanja in varstva legitimnih pričakovanj.
   Kot drugi tožbeni razlog tožeča stranka navaja, da je Komisija ob sprejetju izpodbijane odločbe storila očitno napako v presoji, saj naj ne bi upoštevala izrednih okoliščin oziroma tehtnih razlogov, ki bi upravičevali neuporabo finančnega popravka oziroma njegovo zmanjšanje. Take okoliščine so predvsem „izobraževalni“ značaj programa Sapard in dejstvo, da je bil glavni cilj madžarskih organov zaščita finančnih interesov EU. Tožeča stranka poudarja, da Komisija zaradi prekoračitve roka ni bila oškodovana.
   Tretji tožbeni razlog se nanaša na pomanjkanje obrazložitve, saj naj izpodbijana odločba ne bi vsebovala ustrezne obrazložitve razlogov, zaradi katerih je Komisija odločila uporabiti popravek, niti kako je določila njegov točen obseg ter zlasti ne, zakaj je Komisija odstopila od mnenja spravnega organa, da v dani zadevi obstajajo izredne okoliščine, ki jih je treba pri uporabi popravka upoštevati.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2222/2000 z dne 7. junija 2000 o finančnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1268/99 o podpori Skupnosti za predpristopne ukrepe za kmetijstvo in razvoj podeželja v državah prosilkah Srednje in Vzhodne Evrope v predpristopnem obdobju (UL L 253, str. 5).


title: Zadeva C-547/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Innsbruck (Avstrija) 28. decembra 2009 – Pensionsversicherungsanstalt proti Andrea Schwab

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Innsbruck (Avstrija) 28. decembra 2009 – Pensionsversicherungsanstalt proti Andrea Schwab
   (Zadeva C-547/09)
   2010/C 100/22
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pensionsversicherungsanstalt

      Tožena stranka: Andrea Schwab

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2(2), prva alinea, in člen 3(1)(c) Direktive 76/207/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/73/ES (1), ter člena 2(1)(a) in (b) ter 14(1)(c) Direktive 2006/54/ES (2) razlagati tako, da je mogoče utemeljiti neposredno diskriminacijo na podlagi spola (odpoved pogodbe o zaposlitvi/odpustitev zaposlene zdravnice) javnega nosilca pokojninskega zavarovanja?

               2.

               Ali je treba člen 4(1) Direktive 97/80/EGS (3) in člen 19(1) Direktive 2006/54/ES – ter kvečjemu še člen 2(2), druga alinea, Direktive 76/207/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/73/ES, in člen 2(1)(b) Direktive 2006/54/ES ali člen 2(2)(a) v povezavi s členom 6(1) Direktive 2000/78/ES (4) – razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki pri izpodbojnih tožbah zaradi diskriminacije pri odpovedi pogodbe o zaposlitvi/odpustitvi, med drugim na podlagi spola, ne dopušča upoštevanja socialnega vidika ali tehtanja interesov, temveč samo presojo dokazov glede tega, ali je bila diskriminacija na podlagi spola glavni razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi/odpustitev ali je prevladoval drug razlog, ki ga mora delodajalec vsebinsko in podrobno utemeljiti?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (76/207/EGS) (UL L 39, str. 40).

      (2)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano), (UL L 204, str. 23).

      (3)  Direktiva Sveta 97/80/ES z dne 15. decembra 1997 o dokaznem bremenu v primerih diskriminacije zaradi spola (UL 1998, L 14, str. 6).

      (4)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16).


title: Zadeva C-357/14 P: Pritožba, ki jo je Dunamenti Erőmű Zrt vložila 21. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 30. aprila 2014 v zadevi T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt proti Evropski komisiji

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/8

         Pritožba, ki jo je Dunamenti Erőmű Zrt vložila 21. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 30. aprila 2014 v zadevi T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-357/14 P)
   2014/C 329/10
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Dunamenti Erőmű Zrt (zastopniki: J. Philippe, F.-H. Boret, A.-C. Guyon, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2014 v zadevi T-179/09, in sicer v delu, v katerem potrjuje Odločbo Komisije 2009/609/ES z dne 4. junija 2008 o državni pomoči C 41/05, ki jo je Madžarska dodelila v obliki sporazumov o nakupu električne energije (1), s katero je bil sporazum o nakupu električne energije razglašen za nezakonito in nezdružljivo državno pomoč;

               —

               sprejme končno sodbo in razglasi ničnost Odločbe Komisije 2009/609/ES z dne 4. junija 2008 o državni pomoči C 41/05, ki jo je Madžarska dodelila v obliki sporazumov o nakupu električne energije, v delu, v katerem je bil sporazum o nakupu električne energije razglašen za nezakonito in nezdružljivo državno pomoč, ali, podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja pet pritožbenih razlogov. V izpodbijani sodbi je Splošno sodišče zavrnilo pritožbo pritožnice, ki se je v bistvu nanašala na razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/609/ES z dne 4. junija 2008 o državni pomoči C 41/05, ki jo je Madžarska dodelila v obliki sporazumov o nakupu električne energije, in, podredno, razglasitev ničnosti členov 2 in 5 te odločbe.
   S prvim pritožbenim razlogom pritožnica izpodbija presojo Splošnega sodišča, da bi bilo treba sporazum o nakupu električne energije razvrstiti kot novo pomoč, ne da bi se predhodno ugotavljalo, ali je sporazum o nakupu električne energije sploh pomenil državno pomoč po členu 107(1) PDEU.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnica ugovarja sklepu Splošnega sodišča, da Komisija ni napačno ugotovila, da je čas pristopa Madžarske k EU ustrezno referenčno obdobje za opredelitev ukrepa kot državne pomoči v skladu z merili, določenimi v členu 107(1) PDEU. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ker je menilo, da Priloga IV vzpostavlja pravilo, v skladu s katerim je ustrezno referenčno obdobje za oceno, ali državni ukrep pomeni državno pomoč, čas pristopa Madžarske. Pomen člena IV naj bi bil izkrivljen, saj naj ne bi niti določal niti naj iz njega ne bi bilo mogoče sklepati, da je treba analizo tega, ali ukrep pomeni državno pomoč, opraviti ob pristopu.
   S tretjim pritožbenim razlogom pritožnica ugotavlja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je menilo, da je bila podeljena prednost v skladu s členom 107(1) PDEU, ne da bi pri tem upoštevalo elemente, ki so prevladovali v času sklenitve sporazuma o nakupu električne energije. Splošno sodišče naj bi napačno sklenilo, da je bila prednost podeljena s tem, da (i) je družba Magyar Villamos Művek (MVM) ravnala kot zasebni vlagatelj in je sporazum o nakupu električne energije sklenila kot pripravljalni ukrep, ki je olajšal privatizacijo družbe Dunamenti, in, (ii) tudi če je sporazum o nakupu električne energije podelil kakršno koli prednost (kar pritožnica zavrača), s tem, da je bila ta vsekakor odplačana s prodajo družbe Dunamenti.
   S četrtim pritožbenim razlogom pritožnica izpodbija presojo Splošnega sodišča glede tveganja, ki izhaja iz zavezujoče minimalne obveznosti odjema družbe MVM. Splošno sodišče napačno uporablja pravo, ko sklepa na obstoj prednosti iz zavezujoče minimalne obveznosti odjema družbe MVM, ne da bi dokazalo obstoj strukturnega tveganja.
   S petim pritožbenim razlogom pritožnica spoštljivo izpodbija to, da je Splošno sodišče sprejelo metodologijo, ki jo je Komisija uporabila za izračun zneska pomoči. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ker je potrdilo metodologijo, v skladu s katero se vsote, ki naj se izterjajo, določijo kot razlika v dohodku in ne kot razlika v dobičku, saj bi ta razlika lahko vodila k izpodbijanju samega obstoja državne pomoči.

      (1)  UL L 225, str. 53.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. septembra 2004 v zadevi T-254/03, José Manuel López Cejudo proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Dodatek za življenjske razmere — Stanovanje — Člena 5 in 10 priloge X Kadrovskih predpisov)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/17

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. septembra 2004
   v zadevi T-254/03, José Manuel López Cejudo proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Dodatek za življenjske razmere - Stanovanje - Člena 5 in 10 priloge X Kadrovskih predpisov)
   (2004/C 284/35)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-254/03, José Manuel López Cejudo, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Brasilii (Brazilija), ki ga zastopata G. Vandersanden in L. Levi, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curall in H. Tserepa-Lacombe, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Organa, pristojnega za imenovanja (OPI) z dne 12. junija 2002 o dodelitvi stanovanja tožeči stranki, zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe OPI, ki izhaja iz plačilnega lista tožeče stranke za mesec julij 2002 glede dodatka za življenjske razmere in zaradi zahtevka za plačilo zamudnih obresti ter odškodninskega zahtevka za nepremoženjsko škodo, je Sodišče prve stopnje (sodnik posameznik A. W. H. Meij); sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 14. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. novembra 2004 v zadevi 284/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Court d'appel iz Bruslja): država Belgija proti Temco Europe SA (Šesta direktiva DDV — Člen 13B(b) — Transakcije, oproščene davka — Najem nepremičnin — Dogovor o uporabi do preklica)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/14

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 18. novembra 2004
   v zadevi 284/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Court d'appel iz Bruslja): država Belgija proti Temco Europe SA (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člen 13B(b) - Transakcije, oproščene davka - Najem nepremičnin - Dogovor o uporabi do preklica)
   (2005/C 6/24)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi 284/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Court d'appel iz Bruslja (Belgija) z dne 19. junija 2003, ki ga je Sodišče prejelo dne 2. julija 2003, v glavni stvari, ki poteka med državo Belgijo in Temco Europe SA, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas (poročevalec), sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts in S. von Bahr, sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna tajnica, dne 18. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 13(B)(b) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da „dajanje v najem nepremičnin“ v smislu te določbe vključuje transakcije, s katerimi družba sočasno z različnimi pogodbami do preklica dodeli družbam, s katerimi je povezana, pravico uporabe na isti nepremičnini proti plačilu nadomestila, določenega prvenstveno na podlagi zasedene površine, pri čemer je glavni predmet pogodbe, kot so izvršene, pasivna uporaba prostorov ali zemljišča nepremičnine, proti plačilu, vezanemu na potek časa, in ne storitve, ki bi jo bilo mogoče drugače opredeliti.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Zadeva T-812/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. julija 2017 – – BPC Lux 2 in drugi/Komisija (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Pomoč portugalskih organov za reševanje finančne ustanove Banco Espírito Santo — Ustanovitev in kapitalizacija premostitvene banke — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom — Neobstoj pravnega interesa — Nedopustnost)

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. julija 2017 – – BPC Lux 2 in drugi/Komisija
   (Zadeva T-812/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Državne pomoči - Pomoč portugalskih organov za reševanje finančne ustanove Banco Espírito Santo - Ustanovitev in kapitalizacija premostitvene banke - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost))
   (2017/C 293/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: BPC Lux 2 Sàrl (Senningerberg, Luksemburg) in 19 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sklepu (zastopniki: P. Fajardo, odvetnik, J. Webber in M. Steenson, solicitors, in K. Bacon, QC)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in P. J. Loewenthal, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes in S. Jaulino, agenta, skupaj z M. Mendes Pereira, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 5682 final z dne 3. avgusta 2014 v zvezi z državno pomočjo SA.39250 (2014/N) – Portugalska – Reševanje Banco Espírito Santo SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Družba BPC Lux 2 Sàrl in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v prilogi, nosijo svoje stroške in plačajo stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija v okviru tega postopka in postopka za izdajo začasne odredbe.

               3.

               Portugalska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 46, 9.2.2015.


title: Zadeva C-456/07: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 21. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška republika) – Karol Mihal proti Daňový úrad Košice V (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Šesta direktiva o DDV – Davčni zavezanci – Člen 4(5), prvi pododstavek – Osebe javnega prava – Sodni izvršitelji – Fizične in pravne osebe)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/17

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 21. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška republika) – Karol Mihal proti Daňový úrad Košice V
   (Zadeva C-456/07) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Šesta direktiva o DDV - Davčni zavezanci - Člen 4(5), prvi pododstavek - Osebe javnega prava - Sodni izvršitelji - Fizične in pravne osebe)
   (2008/C 209/24)
   Jezik postopka: slovaščina
   Predložitveno sodišče
   Najvyšší súd Slovenskej republiky
   Stranki

      Tožeča stranka: Karol Mihal

      Tožena stranka: Daňový úrad Košice V
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Najvyšší súd Slovenskej republiky – Razlaga člena 4(5), prvi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Neobdavčitev oseb javnega prava, ki opravljajo dejavnosti ali transakcije kot organi oblasti – Vključitev sodnih izvršiteljev pri opravljanju javnih funkcij – Neposredni učinek.
   Izrek
   Dejavnosti zasebne osebe, kot je dejavnost sodnega izvršitelja, ni oproščena davka na dodano vrednost že samo zaradi tega, ker obstaja zaradi opravljanja dejanj, pridržanih javni oblasti. Čeprav sodni izvršitelj pri opravljanju svojih nalog opravlja taka dejanja, v skladu z zakonodajo, kot je ta v postopku v glavni stvari, ne opravlja dejavnost kot organ oblasti saj ni vključen v organizacijo javne uprave ampak kot neodvisno gospodarsko dejavnost, opravljeno v okviru svobodnega poklica, in zato ne more biti oproščen na podlagi člena 4(5), prvi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007.


title: Zadeva C-379/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landgericht Würzburg z dne 23. avgusta 2004 v zadevi Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband e.V.

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/24

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landgericht Würzburg z dne 23. avgusta 2004 v zadevi Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband e.V.
   (Zadeva C-379/04)
   (2004/C 262/43)
   Landgericht Würzburg je s sklepom z dne 23. avgusta 2004 v zadevi Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband e.V., ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 3. septembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Landgericht Würtzburg predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               a)

               Ali daje člen 21 Uredbe Komisije št. 753/02 (1) tožeči stranki osebno pravico, da ni diskriminirana s strani tožene stranke pri ocenjevanju frankovskih vin in penin?

               b)

               V primeru, da je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen:
               Ali to, da tožena stranka pri ocenjevanju frankovskih vin in penin od tožeče stranke kot nečlanice tožene stranke zahteva dvakrat višjo pristojbino, kot jo zahteva od članov, predstavlja diskriminacijo v smislu člena 21 Uredbe Komisije št. 753/02?

      (1)  UL L 118, str.1.


title: Zadeva T-371/16: Tožba, vložena 14. julija 2016 – BP Aromatics/Komisija

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/20

         Tožba, vložena 14. julija 2016 – BP Aromatics/Komisija
   (Zadeva T-371/16)
   (2016/C 350/25)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BP Aromatics Ltd (Geel, Belgija) (zastopniki: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers in N. Baeten, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči glede oprostitve presežnega dobička SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je sprejela Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, razglasi za nične člene 2, 3 in 4 tega sklepa;

               —

               v vsakem primeru Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je nepravilno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji, s tem ko je ugotovila ukrep pomoči in ga opredelila za shemo pomoči v smislu člena 1(d) Uredbe Sveta 2015/1589 (1) in člena 107 PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107 PDEU, ni podala obrazložitve ter je storila očitno napako pri presoji, s tem ko je ugotovila, da belgijski sistem odločitev o presežnih dobičkih pomeni ukrep državne pomoči.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 16(1) Uredbe Sveta 2015/1589 in splošni načeli pravne varnosti in legitimnega pričakovanja, s tem ko je Belgiji naložila, naj zahteva vračilo zatrjevane pomoči.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 2(6) PDEU in načelo enakega obravnavanja ter zlorabila svoje pristojnosti, s tem ko je pravila o državnih pomočeh uporabila za prepoved belgijskega sistema odločitev o presežnih dobičkih.

      (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).