title: Zadeva C-290/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof, Nemčija) — FKP Scorpio Konzertproduktionen GmbH proti Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel (Člen 50 Pogodbe o EGS (postal člen 59 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 49 ES) in člen 60 Pogodbe o EGS (postal člen 60 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 50 ES) — Davčna zakonodaja — Davek na dohodek — Opravljanje storitev s strani nerezidentov v okviru umetniških predstav — Načelo obdavčitve pri viru dohodka — Izvajalec storitev, ki nima državljanstva države članice)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof, Nemčija) — FKP Scorpio Konzertproduktionen GmbH proti Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   (Zadeva C-290/04) (1)

   (Člen 50 Pogodbe o EGS (postal člen 59 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 49 ES) in člen 60 Pogodbe o EGS (postal člen 60 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 50 ES) - Davčna zakonodaja - Davek na dohodek - Opravljanje storitev s strani nerezidentov v okviru umetniških predstav - Načelo obdavčitve pri viru dohodka - Izvajalec storitev, ki nima državljanstva države članice)
   (2006/C 294/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: FKP Scorpio Konzertproduktionen GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesfinanzhof — Razlaga člena 59 Pogodbe ES (ki je po spremembi postal člen 49 ES) in 60 Pogodbe ES (ki je po spremembi postal člen 50 ES) — Nacionalna zakonodaja s področja davka na dohodek, v skladu s katero mora prejemnik storitve, ki je rezident, odtegniti davek pri plačilu izvajalcu storitve — nerezidentu
   Izrek

               1)

               Člena 59 in 60 Pogodbe o EGS je treba razlagati v smislu, da ne nasprotujeta:

                           —

                           nacionalni zakonodaji, na podlagi katere se za plačilo izvajalcu storitve, ki ni rezident države, kjer so bile opravljene storitve, uporabi postopek odtegnitve na viru, medtem ko se tega postopka ne uporabi za plačilo izvajalcem storitev, ki so rezidenti te države članice;

                           —

                           nacionalni zakonodaji, ki določa odgovornost prejemnika storitve, če je opustil odtegnitev davka, h kateri je zavezan.

               2)

               Člena 59 in 60 Pogodbe o EGS je treba razlagati v smislu, da:

                           —

                           nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero prejemnik storitve, ki je dolžan plačilo izvajalcu storitve — nerezidentu, pri postopku odtegnitve na viru, ne more odbiti stroškov poslovanja, o katerih ga je izvajalec storitve obvestil in so neposredno povezani z njegovimi dejavnostmi v državi članici, kjer je bila storitev opravljena, medtem ko se pri izvajalcu storitve — rezidentu, obdavči le neto prihodke, t.j. prihodke, ki ostanejo po odbitku stroškov poslovanja.

                           —

                           ne nasprotujeta nacionalnemu predpisu, v skladu s katerimi se v postopku odtegnitve pri viru odbije le stroške poslovanja, ki so v neposredni zvezi z dejavnostmi v državi članici, kjer je bila opravljena storitev in o katerih je izvajalec storitve, rezident druge države članice, obvestil dolžnika, morebitni nadaljnji stroški poslovanja pa se lahko upoštevajo v naknadnem postopku povračila.

                           —

                           ne prepovedujeta, da davčno oprostitev, do katere je na podlagi Konvencije, sklenjene 16. junija 1959 med Zvezno republiko Nemčijo in Kraljevino Nizozemsko o izogibanju dvojnega obdavčevanja na področju davkov od dohodkov in premoženja, kot tudi različnih drugih davkov in o ureditvi drugih vprašanj s področja davkov, upravičen izvajalec storitve — nerezident, ki je dejavnost opravljal v Nemčiji, dolžnik upošteva v okviru postopka odtegnitve na viru, ali v naknadnem postopku oprostitve ali povračila, oziroma v postopku ugotavljanja odgovornosti, ki je bil uveden proti njemu, le v primeru, če pristojni davčni organ izda potrdilo o oprostitvi, ki potrjuje, da so pogoji iz konvencije izpolnjeni.

               3)

               Člen 59 Pogodbe o EGS je treba razlagati tako, da se ga ne uporabi v korist izvajalca storitev, ki ima državljanstvo tretje države.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva T-678/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – AEMN proti Parlamentu

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/65

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – AEMN proti Parlamentu
   (Zadeva T-678/13) (1)

   2014/C 409/87
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 85, 22.3.2014.


title: Zadeva C-268/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Plovdiski Raïonen Sed (Bolgarija) 10. julija 2009 – Vassil Ivanov Georgiev proti Tehnicheski universitet Sofia, filial Plovdiv

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Plovdiski Raïonen Sed (Bolgarija) 10. julija 2009 – Vassil Ivanov Georgiev proti Tehnicheski universitet Sofia, filial Plovdiv
   (Zadeva C-268/09)
   2009/C 220/53
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Plovdiski Raïonen Sed (Bolgarija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vassil Ivanov Georgiev

      Tožena stranka: Tehnicheski universitet Sofia — filial Plovdiv

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali določbe Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona, na podlagi katerega pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas ni dopustno skleniti s profesorji, ki so dopolnili starost 65 let? Ali so v zvezi s tem in, natančneje, ob upoštevanju člena 6(1) te direktive ukrepi iz člena 7(1), točka 6, zakona o varstvu pred diskriminacijo, ki uvajajo starostne meje za to delovno mesto, objektivni in primerni ter upravičeni z legitimnim ciljem in sorazmerni, ob upoštevanju dejstva, da je bila navedena direktiva v celoti prenesena v bolgarsko pravo?

               2)

               Ali določbe Direktive Sveta 2000/78/ES o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona, v skladu s katerim se morajo profesorji, ki so dopolnili starost 68 let, obvezno upokojiti? Ali je glede na navedeno dejansko stanje in okoliščine obravnavane zadeve ter ob ugotovitvi neskladja med navedeno direktivo in zadevno nacionalno zakonodajo, v katero je bila ta direktiva prenesena, mogoče, da razlaga določb prava Skupnosti povzroči, da se nacionalna zakonodaja ne uporabi?

               3)

               Ali je dopolnitev določene starosti v skladu z nacionalno zakonodajo edini pogoj za odpoved delovnega razmerja za nedoločen čas in za možnost njegovega nadaljevanja kot delovno razmerje za določen čas med istim delavcem in istim delodajalcem za isto delovno mesto? Ali nacionalna zakonodaja določa najdaljše trajanje in največje število podaljšanj delovnega razmerja za določen čas z istim delodajalcem po preoblikovanju pogodbe za nedoločen čas v pogodbo za določen čas, po izteku katere nadaljevanje delovnega razmerja med strankama ni več mogoče?


title: Zadeva C-186/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 12. aprila 2017 – flightright GmbH/Iberia Express SA

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 12. aprila 2017 – flightright GmbH/Iberia Express SA
   (Zadeva C-186/17)
   (2017/C 221/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: flightright GmbH

      Tožena stranka: Iberia Express SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravica do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) obstaja tudi v primeru, če potnik zaradi sorazmerno majhne zamude pri prihodu zamudi neposredni povezovalni let, posledica česar je zamuda treh ur ali več v končnem namembnem kraju, pri čemer pa sta leta opravila različna letalska prevoznika, rezervacijo pa je opravil organizator potovanja, ki je celotno letalsko potovanje rezerviral prek neke druge letalske družbe?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-165/05: Tožba Neophytosa Neophytoa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. aprila 2005

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/29

         Tožba Neophytosa Neophytoa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. aprila 2005
   (Zadeva T-165/05)
   (2005/C 155/55)
   Jezik postopka: angleščina
   Neophytos Neophytou, stanujoč v Bruslju (Belgija) je dne 21. aprila 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti. Zastopnik tožeče stranke je S. Pappas, lawyer.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo izbirne komisije na natečaju EPSO/A/1/03, ker naj na rezervnem seznamu za zaposlitev strokovnih sodelavcev, državljanov Republike Cipra, ne bi bilo njenega imena.
   V podporo svojemu zahtevku tožeča stranka navaja, da naj bi bilo s sestavo izbirne komisije kršeno načelo nediskriminacije, saj končni izbor kandidatov ni bil v skladu z zahtevami določenimi v objavi natečaja in naj bi izbirna komisija prekoračila meje svoje pravice prostega preudarka s tem, ko je sprejela kandidate s pravno izobrazbo na natečaju s področja javne uprave. Tožeča stranka poleg tega navaja, da je zavrnitev njene pritožbe neveljavna, saj naj ta ne bi vsebovala obrazložitve.


title: Zadeva T-665/14 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. maja 2015 – Klar in Fernandez Fernandez proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Odbor uslužbencev Komisije — Odpoklic s strani lokalnega odbora v Luxembourgu enega od imenovanih članov osrednjega odbora za uslužbence — Sklep o zavrnitvi priznanja zakonitosti odločbe o odpoklicu — Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne — Neupoštevanja predhodnega postopka — Akt, ki posega v položaj — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/19

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. maja 2015 – Klar in Fernandez Fernandez proti Komisiji
   (Zadeva T-665/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Odbor uslužbencev Komisije - Odpoklic s strani lokalnega odbora v Luxembourgu enega od imenovanih članov osrednjega odbora za uslužbence - Sklep o zavrnitvi priznanja zakonitosti odločbe o odpoklicu - Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne - Neupoštevanja predhodnega postopka - Akt, ki posega v položaj - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena))
   (2015/C 221/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnika: Robert Klar (Grevenmacher, Luksemburg); in Francisco Fernandez Fernandez (Steinsel, Luksemburg) (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: C. Ehrbar in J. Currall, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 16. julija 2014, Klar in Fernandez Fernandez/Komisija (F-114/13, RecFP, EU:F:2014:192), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Robert Klar in Francisco Fernandez Fernandez nosita svoje stroške in stroške, ki jih je Evropska komisija priglasila na tej stopnji.

      (1)  UL C 380, 27.10.2014.


title: Zadeva C-187/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/18

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-187/06) (1)

   (2009/C 6/31)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik velikega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 154, 1.7.2008.


title: Zadeva T-162/09: Tožba, vložena 24. aprila 2009 — Würth in Fasteners (Shenyang) proti Svetu

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/13

         Tožba, vložena 24. aprila 2009 — Würth in Fasteners (Shenyang) proti Svetu
   (Zadeva T-162/09)
   2009/C 167/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Adolf Würth GmbH & Co. KG (Künzelsau, Nemčija) in Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd (Shenyang, Kitajska) (zastopnika: M. Karl in M. Mayer, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožečih strank

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske naj se razglasi za nično
               ali, podredno,

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske naj se v delu, ki se posamezno nanaša na vsako od tožečih strank, razglasi za nično; in

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov zastopanja in drugih stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Svet je 26. januarja 2009 na predlog Komisije na podlagi t.i. osnovne protidampinške uredbe (1) izdal Uredbo (ES) št. 91/2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (2).
   Tožeči stranki trdita, da sta bili s protidampinškimi dajatvami, ki so bile s to uredbo uvedene, prizadeti, in predlagata razveljavitev zadevnega dela Uredbe.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe v prvem tožbenem razlogu navajata domnevne kršitve protidampinškega postopka.
   Tožeči stranki v drugem, tretjem, četrtem, petem in šestem tožbenem razlogu zatrjujeta kršitev nadrejenega prava Skupnosti:

               —

               Komisija naj ne bi skrbno in nepristransko proučila vseh upoštevnih vidikov tega primera niti dovolj in popolnoma ugotovila dejanskega stanja, s čimer je kršila obveznost obrazložitve iz člena 253 ES.

               —

               Normalna vrednost, določena v Uredbi št. 91/2009, naj bi bila glede na člen 2(7)(a) Uredbe št. 384/96 napačno ugotovljena.

               —

               Mejne vrednosti za dopustnost protidampinškega postopka, določene v členu 5(4), tretja poved, Uredbe št. 384/96, naj ne bi bile dosežene.

               —

               Pojem „podoben izdelek“ iz člena 1(4) Uredbe št. 384/96 naj bi bil v izpodbijani Uredbi razširjen, saj zadevni izdelki, proizvedeni v Ljudski republiki Kitajski, in tisti, proizvedeni v Skupnosti, naj ne bi bili niti primerljivi niti zamenljivi.

               —

               Škoda, ki mora v skladu s členoma 1(1) in 3 Uredbe št. 384/96 za določitev protidampinških dajatev biti povzročena industriji Skupnosti, naj ne bi bila podana.

         Nazadnje se tožeči stranki v sedmem tožbenem razlogu sklicujeta na to, da so organi Skupnosti pri preizkusu meril za škodo, vzročne zveze in interesa Skupnosti zlorabili svoja pooblastila.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1); kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 (UL L 340, str. 17)

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 29, str. 1)


title: Zadeva F-145/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 22. maja 2008 – Pascual-García proti Komisiji (Javni uslužbenci – Javni natečaj – Razpisni pogoji – Delovne izkušnje – Zavrnitev, da se zaposli kandidata, vpisanega na čakalnem seznamu – Diskrecijska pravica komisije in OPI)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/71

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 22. maja 2008 – Pascual-García proti Komisiji
   (Zadeva F-145/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Javni natečaj - Razpisni pogoji - Delovne izkušnje - Zavrnitev, da se zaposli kandidata, vpisanega na čakalnem seznamu - Diskrecijska pravica komisije in OPI)
   (2008/C 209/129)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cesar Pascual-García (Madrid, Španija) (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in M. Velardo)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe generalnega direktorja Skupnega raziskovalnega središča Komisije z dne 7. aprila 2006, s katero se ni upoštevalo prijave tožeče stranke za delovno mesto iz objave prostega delovnega mesta COM/2005/2969 – B*3/B*11 – IHCP – Ispra, in s katero se je dodala opomba na čakalni seznam natečaja EPSO/B/23/04, v kateri se je službe Komisije obvestilo, da tožeča stranka ne izpolnjuje razpisnih pogojev, določenih v objavi tega natečaja.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločbo generalnega direktorja Skupnega raziskovalnega središča (SRS) Komisije Evropskih skupnosti z dne 7. aprila 2006, s katero se ni upoštevalo prijave C. Pascuala Garcíe na objavo prostega delovnega mesta COM/2005/2969 in s katero se je dodala opomba na čakalni seznam natečaja EPSO/B/23/04, v kateri se je službe obvestilo, da tožeča stranka ne izpolnjuje razpisnih pogojev za zgoraj omenjeni javni natečaj, se razglasi za nično.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007, str. 42.


title: Zadeva T-100/11: Tožba, vložena 17. februarja 2011 – MSE Pharmazeutika proti UUNT – Merck Sharp & Dohme (SINAMIT)

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/28

         Tožba, vložena 17. februarja 2011 – MSE Pharmazeutika proti UUNT – Merck Sharp & Dohme (SINAMIT)
   (Zadeva T-100/11)
   2011/C 145/48
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MSE Pharmazeutika GmbH (Bad Homburg, Nemčija) (zastopnik: T. Büttner, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Merck Sharp & Dohme Corp. (New Jersey, ZDA)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. decembra 2010 v zadevi R 724/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               odločba oddelka za ugovore Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. marca 2010, s katero je bilo ugodeno ugovoru št. B 1441684, naj se razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SINAMIT“ za proizvode iz razredov 3, 5 in 32 – prijava znamke Skupnosti št. 951596

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registrirana avstrijska besedna znamka št. 57446 „SINEMET“ za proizvode iz razreda 5; registrirana beneluška besedna znamka št. 320194 „SINEMET“ za proizvode iz razreda 5; registrirana danska besedna znamka št. VR197302373 „SINEMET“ za proizvode iz razreda 5; registrirana finska besedna znamka št. 49091 „SINEMET“ za proizvode iz razreda 5; registrirana grška besedna znamka št. 34959 „SINEMET“ za proizvode iz razreda 5; registrirana madžarska besedna znamka št. 116223 „SINEMET“ za proizvode iz razreda 5; registrirana latvijska besedna znamka št. M18257 „SINEMET“ za proizvode iz razreda 5; registriana litvanska besedna znamka št. 12963 „SINEMET“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru v zvezi z delom spornih proizvodov

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama ob domnevi velike podobnosti znamk ter enakosti in podobnosti proizvodov, ki jih znamki označujeta.


title: Zadeva F-3/09: Tožba, vložena 16. januarja 2009 – Ridolfi proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/53

         Tožba, vložena 16. januarja 2009 – Ridolfi proti Komisiji
   (Zadeva F-3/09)
   (2009/C 55/98)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Roberto Ridolfi (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe OPI, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena ponovna pridobitev in ohranitev povečanega dodatka za šolanje za njena najstarejša otroka.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe OPI z dne 5. marca 2008, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena ponovna pridobitev in ohranitev povečanega otroškega dodatka za njena najstarejša otroka;

               —

               razglasitev ničnosti vseh odločb Komisije, sprejetih za izvrševanje zgoraj navedene odločbe OPI z dne 5. marca 2008, zlasti dopisa vodje oddelka „Pravice in obveznosti uradnikov in pogodbenih uslužbencev“ Direkcije Zunanja služba GD RELEX z dne 12. decembra 2008, za izterjavo zneska 1 295,38 EUR;

               —

               če je potrebno, razglasitev ničnosti izrecne odločbe Komisije z dne 6. oktobra 2008 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka na podlagi člena 90(2) vložila 5. junija 2008;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-138/09: Tožba, vložena 7. aprila 2009 — Muñoz Arraiza proti UUNT — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (RIOJAVINA)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/40

         Tožba, vložena 7. aprila 2009 — Muñoz Arraiza proti UUNT — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (RIOJAVINA)
   (Zadeva T-138/09)
   2009/C 153/79
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Félix Muñoz Arraiza (Logroño, Španija) (zastopnika: J. Grimau Muñoz in J. Villamor Muguerza, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (Logroño, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 29. januarja 2009 v zadevi R 721/2008-2 s tem, da se ugodi zahtevi za registracijo znamke Skupnosti „RIOJAVINA“ (besedna znamka) za razrede 29, 30 in 35.

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „RIOJAVINA“ (prijava št. 4 121 621), za proizvode in storitve iz razredov 29, 30 in 35.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Različne registrirane znamke, med katerimi je treba izpostaviti figurativno znamko Skupnosti „RIOJA“ (št. 226 118) za proizvode iz razreda 33 in figurativno mednarodno znamko „RIOJA“ (št. 655 291) za proizvode iz razreda 33.

      Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba člena 8(1) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1) (ki je bila nadomeščena z Uredbo (ES) št. 2007/2009 Sveta z dne 26. februarja 2009 o znamki Skupnosti, UL L 78, str. 1)


title: Zadeva T-689/14 P: Pritožba, ki jo je Evropska agencija za varnost omrežij in informacij (ENISA) 12. septembra 2014 vložila zoper sodbo, ki jo je 2. julija 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-63/13, Psarras/ENISA

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/36

         Pritožba, ki jo je Evropska agencija za varnost omrežij in informacij (ENISA) 12. septembra 2014 vložila zoper sodbo, ki jo je 2. julija 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-63/13, Psarras/ENISA
   (Zadeva T-689/14 P)
   (2014/C 431/59)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska agencija za varnost omrežij in informacij (ENISA) (zastopnika: P. Empadinhas in C. Meidanis, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Aristidis Psarras (Candia, Grčija)

      Predlogi

      Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 2. julija 2014 v zadevi F-63/13;

               —

               v celoti zavrne zahteve pritožnice zadevi F-63/13;

               —

               tožeči stranki iz postopka na prvi stopnji naloži stroške postopka pred Sodiščem za uslužbence in pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja pet pritožbenih razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: izkrivljanje dejstev v zvezi z dogodki dne 4. maja 2012 in poznejšim obdobjem ter napačna uporaba prava v zvezi s členom 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter členom 47 pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljevanju: PZDU), v povezavi s členom 59 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi).

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v zvezi s členom 41(2)(a) Listine, saj se zdi, prvič, da ugotovitev kršitve te določbe nujno pomeni ex lege razglasitev ničnosti izpodbijanega akta, s čimer pride do dostopanja od sodne prakse, v skladu s katero bi morala tožeča stranka dokazati, da bi bila vsebina izpodbijanega akta, če ne bi bilo kršitve, lahko drugačna, in, drugič, da bi bila do sedaj uporabljena sodna praksa z opiranjem na to novo razlago iz obrazložitve odločbe „povsem brezpredmetna“.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev obveznosti odločanja o ugovorih nedopustnosti, ki jih je tožena stranka navedla na prvi stopnji, s strani Sodišča za uslužbence ter kršitev obveznosti upoštevanja predhodne faze postopka v zvezi z odškodninskim zahtevkom.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev sodne prakse v skladu s katero je razglasitev ničnosti izpodbijanega akta načeloma ustrezna nadomestitev škode, pomanjkljiva obrazložitev in dejstvo, da je Sodišče za uslužbence odločilo ultra vires, ter očitna napaka pri presoji.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: dvomi glede nepristranskosti Sodišča za uslužbence.


title: Zadeva C-347/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 25. junija 2013 – Erich Pickert proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 25. junija 2013 – Erich Pickert proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-347/13)
   2013/C 274/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Erich Pickert

      Tožena stranka: Condor Flugdienst GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se morajo izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (1) nanašati neposredno na rezervirani let?

               2.

               Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti nikalno, koliko predhodnih letov letala, določenega za predvideni let, je upoštevnih za izredne razmere? Ali obstaja časovna omejitev glede upoštevanja izrednih razmer med predhodnimi leti?
               In če obstaja, kako jo je treba izračunati?

               3.

               Če so za poznejši let upoštevne tudi izredne razmere, ki nastopijo med predhodnimi leti, ali se morajo vsi ustrezni ukrepi, ki jih mora sprejeti dejanski letalski prevoznik v skladu s členom 5(3) Uredbe, nanašati le na preprečitev izrednih razmer ali tudi na preprečitev večje zamude?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.


title: Zadeva T-437/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2014 – Gap granen & producten proti Komisiji

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2014 – Gap granen & producten proti Komisiji
   (Zadeva T-437/10) (1)

   2014/C 78/34
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. junija 2005 v zadevi C-138/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Danski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva Sveta 83/183/EGS — Prenos bivališča iz ene države članice v drugo — Taksa za registracijo motornih vozil — Davčna oprostitev)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/17

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 16. junija 2005
   v zadevi C-138/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Danski (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva Sveta 83/183/EGS - Prenos bivališča iz ene države članice v drugo - Taksa za registracijo motornih vozil - Davčna oprostitev)
   (2005/C 217/33)
   Jezik postopka: danščina
   V zadevi C-138/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in T. Fich,) proti Kraljevini Danski (zastopnika: J. Molde in A. Rahbøl Jacobsen), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložne dne 15. marca 2004, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts (poročevalec), J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász in M. Ilešič, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 16. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 168, 26.6.2004.


title: Razporeditev D. Gratsiasa v senate

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/5

         Razporeditev D. Gratsiasa v senate
   2010/C 317/11
   Na občni seji Splošnega sodišča 26. oktobra 2010, potem ko je sodniško funkcijo nastopil D. Gratsias, je bilo odločeno, da se sklep občne seje z dne 20. septembra 2010 o razporeditvi sodnikov v senate spremeni tako, kot sledi.
   Za obdobje od 26. oktobra 2010 do nastopa funkcije bolgarskega člana so sodniki razporejeni tako:

                     Prvi razširjeni senat v sestavi petih sodnikov:

               J. Azizi, predsednik senata, E. Cremona, I. Labucka, sodnici, S. Frimodt Nielsen in D. Gratsias, sodnika.

                     Tretji razširjeni senat v sestavi petih sodnikov:

               O. Czúcz, predsednik senata, E. Cremona, I. Labucka, sodnici, S. Frimodt Nielsen in D. Gratsias, sodnika.

                     Tretji senat v sestavi treh sodnikov:

                           O. Czúcz, predsednik senata,

                           I. Labucka, sodnica,

                           D. Gratsias, sodnik.


title: Zadeva T-235/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. julija 2011 – Timehouse proti UUNT (Oblika zapestne ure z nazobčanimi robovi) (Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke — Oblika zapestne ure z nazobčanimi robovi — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen(7)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. julija 2011 – Timehouse proti UUNT (Oblika zapestne ure z nazobčanimi robovi)
   (Zadeva T-235/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke - Oblika zapestne ure z nazobčanimi robovi - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen(7)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 238/24
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Timehouse GmbH (Eystrup, Nemčija) (zastopnik: V. Knies, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: B. Schmidt, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. marca 2010 (zadeva R 0942/2009-1) glede zahteve za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki zapestne ure kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Timehouse GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva T-74/11: Tožba, vložena 1. februarja 2011 – Omnis Group proti Komisiji

text:
               26.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/10

         Tožba, vložena 1. februarja 2011 – Omnis Group proti Komisiji
   (Zadeva T-74/11)
   2011/C 95/16
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Omnis Group Srl (Bukarešta, Romunija) (zastopnik: D.-A.-F. Tarara, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi tej ničnostni tožbi zoper sklep tožene stranke z dne 1. decembra 2010 v zadevi COMP/39.784 – Omnis proti Microsoftu;

               —

               vrne zadevo toženi strani, da odloči o zadevi;

               —

               podredno, samo odloči o zadevi in ugodi pritožbi tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti sklepa tožene stranke z dne 1. decembra 2010 v zadevi COMP/39.784 – Omnis proti Microsoftu, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke v zvezi z domnevno protikonkurenčnim ravnanjem družbe Microsoft.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge:

               1.

               Prvi tožbeni razlog je utemeljen z dejstvom, da zavrnitev tožene stranke, da bi opravila preiskavo glede zlorab družbe Microsoft na trgu EAS/ERP (Entreprise Application Software/Entreprise Resource Planning), temelji na neutemeljeni obrazložitvi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je utemeljen z okoliščino, da je tožena stranka napačno presodila pomembnost zadeve in je prišla do neutemeljenega in nezakonitega sklepa, da problematika, ki jo je izpostavila tožeča stranka, ni v interesu Evropske unije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog je utemeljen z dejstvom, da je sklep tožene stranke, da ne bo ugodila pritožbi tožeče stranke, nezakonit in neutemeljen, ker krši pravice tožeče stranke.

               4.

               Četrti tožbeni razlog temelji na dejstvu, da je bil sklep tožene stranke sprejet ob neobstoju dokumentov, s katerimi bi bilo mogoče dokazati trditve družbe Microsoft, tako da se zaradi takšne odločitve protikonkurenčno ravnanje, ki je predmet pritožbe, nadaljuje, razvoj tožeče stranke pa je zato zaustavljen.


title: Zadeva C-62/15 P: Pritožba, ki jo je DTL Corporación, S.L. 11. februarja 2015 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. decembra 2014 v zadevi T-176/13, DTL Corporación/UUNT

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/14

         Pritožba, ki jo je DTL Corporación, S.L. 11. februarja 2015 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. decembra 2014 v zadevi T-176/13, DTL Corporación/UUNT
   (Zadeva C-62/15 P)
   (2015/C 146/22)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: DTL Corporación, S.L. (zastopnik: A. Zuazo Araluze, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

               —

               Razglasitev delne ničnosti, in sicer glede vseh proizvodov in storitev iz razredov 9 in 37, odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. januarja 2013 v zadevi R 661/2012-4, s katero je zavrnjena pritožba zoper zavrnitev registracije znamke Skupnosti št. 8830821 „Generia“;

               —

               UUNT in drugim strankam, ki intervenirajo in nasprotujejo tej pritožbi, naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Kršitev prava Unije s strani Splošnega sodišča: četrti odbor za pritožbe je v svoji odločbi z dne 24. januarja 2013 v zadevi R 661/2012-4 s svojo obrazložitvijo spremenil obrazložitev iz odločbe oddelka za ugovore, s katero je bila zavrnjena prijava znamke Skupnosti št. 8830821 „Generia“ za razreda 9 in 37. Oddelek za ugovore je dejansko svojo zavrnitev utemeljil s podobnostjo med proizvodi in storitvami iz razredov 9 in 37 ter proizvodi nasprotne znamke iz razreda 7. Odbor za pritožbe je potrdil to zavrnitev, vendar zaradi podobnosti med navedenimi proizvodi in storitvami iz razredov 9 in 37 ter storitvami nasprotne znamke iz razreda 40. S tem je odbor za pritožbe kršil člen 64(1) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (1) o blagovni znamki Skupnosti, saj storitve nasprotne Z iz razreda 40 nikoli niso bili zoperstavljene proizvodom in storitvam iz razredov 9 in 37 prijavljene znamke (medtem ko so bile storitvam iz drugih razredov). Poleg tega je odbor za pritožbe kršil člen 75 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti, ker ni pritožnice iz tega postopka pozval k predložitvi stališč glede te spremembe obrazložitve. Ker je v izpodbijani sodbi ugotovljeno, da je postopek bil pravno ustrezen, je s tem kršeno pravo Unije (člena 64(1) in 75 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti).

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva F-105/13: Tožba, vložena 22. oktobra 2013 – ZZ in drugi proti Računskemu sodišču

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/21

         Tožba, vložena 22. oktobra 2013 – ZZ in drugi proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-105/13)
   2014/C 15/32
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopniki: A. Coolen, J-N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Računsko sodišče

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev sklepa Računskega sodišča z dne 13. decembra 2012 o tem, da se ne obrne na Sodišče, da bi to presodilo, ali S., ki je bila tedaj članica Računskega sodišča, ni več izpolnjevala zahtevanih pogojev ali obveznosti, ki so izhajale iz njenega položaja, in o tem, da ne bo odločalo o pritožbah tožečih strank glede tega, da ni sprejelo nobenega ukrepa, s katerim bi se javno priznalo nadlegovanje, katerega žrtev so bile, njihovo trpljenje, in da sprejme ukrepe, s katerimi bi se povrnil njihov ugled, njihova kredibilnost in dostojanstvo ter povrnila utrpljena nepremoženjska in premoženjska škoda.

      Predloga tožečih strank

               —

               Sklep računskega sodišča kot OPI z dne 13. decembra 2012 o tem, da ne bo odločalo o pritožbi tožečih strank glede tega, da ni sprejelo nobenega ukrepa, s katerim bi se javno priznalo nadlegovanje, katerega žrtev so bile, njihovo trpljenje, in da sprejme ukrepe, s katerimi bi se povrnil njihov ugled, kredibilnost in dostojanstvo ter povrnila utrpljena nepremoženjska in premoženjska škoda, naj se razveljavi;

               —

               Računskemu sodišču naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-560/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. decembra 2007 vložilo Tallinna Halduskohus (Republika Estonija) – Balbiino AS proti EV Põllumajandusministeerium in Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. decembra 2007 vložilo Tallinna Halduskohus (Republika Estonija) – Balbiino AS proti EV Põllumajandusministeerium in Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (Zadeva C-560/07)
   (2008/C 64/31)
   Jezik postopka: estonščina
   Predložitveno sodišče
   Tallinna Halduskohus
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Balbiino AS [AG]

      Toženi stranki: EV Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali pravo Evropske unije in zlasti povezane določbe člena 6(1) Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 (1), tretje uvodne izjave Uredbe Komisije (ES) št. 832/2005 (2) in člena 4(1) in (2) Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003 (3) nasprotujejo temu, da se presežne zaloge izvajalcev določijo tako, da se od presežnih zalog [sic] (iz naslova prenosa zalog) avtomatično odbijejo povprečne zaloge na dan 1. maja zadnjih nekaj let delovanja – vendar ne več kot štirih let – pred 1. majem 2004, pomnožene s količnikom 1,2?
               Ob pritrdilnem odgovoru, ali bi bil odgovor drugačen, če bi bilo pri določitvi količine za prenos zalog in količine presežnih zalog mogoče upoštevati tudi povečanje obsega proizvodnje, predelavo ali prodajo izvajalca, čas zorenja kmetijskih pridelkov, obdobje nastanka zalog ter druge dejavnike, neodvisne od izdelovalca?

               2)

               Ali je to, da se šteje, da je celota zalog kmetijskih pridelkov izvajalca na dan 1. maja 2004 enaka njegovim presežnim zalogam, v skladu s ciljem prava Evropske unije, zlasti s ciljem Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003?

               3)

               Če je izvajalec začel dejavnost z zadevnimi kmetijskimi pridelki manj kot eno leto pred 1. majem 2004, ali pravo Evropske unije, zlasti člen 4 Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003 in člen 6 Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004, nasprotuje temu, da je zadevni izvajalec dolžan sam dokazati, da je količina njegovih zalog kmetijskih pridelkov na dan 1. maja 2004 enaka količini zalog kmetijskih pridelkov, ki jo običajno lahko proizvede, proda ali prenese ali drugače odplačno ali neodplačno pridobi?
               Ob pritrdilnem odgovoru, ali bi bil odgovor drugačen, če so ne glede na obveznost izvajalca glede dokazovanja upravni organi pri določitvi zalog za prenos in presežnih zalog izvajalca na podlagi njegove izjave o kmetijskem pridelku dolžni upoštevati povečanje zalog in obsega proizvodnje, predelavo ali prodajo izvajalca po 1. maju 2004?

               4)

               Ali je obračunavanje dajatev na presežne zaloge tudi v skladu s ciljem Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003 in Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004, če se ugotovi obstoj presežnih zalog pri izvajalcu na dan 1. maja 2004, izvajalec pa dokaže, da mu trženje presežnih zalog po 1. maju 2004 ni prineslo resničnega dobička, ki bi se izrazil v razliki v cenah?

               5)

               Ali je mogoče določbe člena 6(3) Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004, da se pri identifikaciji presežnih količin sladkorja, izoglukoze ali fruktoze, upošteva med drugim zmogljivost skladišč, razlagati tako, da je, če so se zmogljivosti skladišč izvajalca povečale med letom pred pristopom, upravičeno zmanjšanje presežnih zalog kmetijskih pridelkov, ki jih ima izvajalec na dan 1. maja 2004, neodvisno od gospodarske dejavnosti izvajalca, njegove količine predelave kmetijskih pridelkov in velikosti zalog kmetijskih pridelkov med leti delovanja pred 1. majem 2004 in dvema letoma po 1. maju 2004?

               6)

               Ali člen 10 Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003 nasprotuje temu, da se dajatve na presežne zaloge od izvajalca izterjajo z odločbo o odmeri davka, če je bila odločba o odmeri davka zagotovo sprejeta v času veljavnosti Uredbe, to je do 30. aprila 2007, vendar je v skladu z nacionalnim pravom postala za izvajalca obvezna šele po koncu veljavnosti Uredbe, nacionalno pravo pa tudi ne določa končnega roka za izterjavo dajatev na zaloge?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 9, 15.1.2004, str. 8).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 832/2005 z dne 31. maja 2005 o določitvi presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško (UL L 138, 1.6.2005, str. 3).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 1972/2003 z dne 10. novembra 2003 o prehodnih ukrepih, ki jih je treba sprejeti v zvezi s trgovino s kmetijskimi proizvodi zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 293, 11.11.2003, str. 3).


title: Zadeva C-102/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Regeringsrätten (Švedska) z dne 15. oktobra 2004 v zadevi Skatteverket proti A in B

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/19

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Regeringsrätten (Švedska) z dne 15. oktobra 2004 v zadevi Skatteverket proti A in B
   (Zadeva C-102/05)
   (2005/C 106/37)
   Jezik postopka: švedščina
   Regeringsrätten (Švedska) je s sklepom z dne 15. oktobra 2004 v zadevi Skatteverket proti A in B, ki ga je sodno tajništvo Sodišča prejelo dne 28. februarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Regeringsrätten Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali določbe o prostem pretoku kapitala med državami članicami in tretjimi državami nasprotujejo temu, da bi bile v položaju, kot je v tem primeru, dividende, ki jih A in B dobivata od X, manj ugodno obdavčene zato, ker Y, ki je hčerinska družba X, opravlja dejavnost v Rusiji in ne na Švedskem?

               2.

               Ali je v tem pogledu pomembno ali sta A in B svoje delnice v X pridobila pred ali po začetku ali spremembi dejavnosti v Rusiji?


title: Zadeva T-368/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Rubinetteria Cisal proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU ter člena 53 Sporazuma EGP — Usklajevanje zvišanja cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Pojem kršitve — Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2002 — Sodelovanje — Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 — Izračun zneska globe — Nezmožnost plačila)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Rubinetteria Cisal proti Komisiji
   (Zadeva T-368/10) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU ter člena 53 Sporazuma EGP - Usklajevanje zvišanja cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij - Pojem kršitve - Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2002 - Sodelovanje - Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 - Izračun zneska globe - Nezmožnost plačila)
   2013/C 325/39
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rubinetteria Cisal SpA (Alzo Frazione di Pella, Italija) (zastopnika: M. Pinnarò in P. Santer, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis in L. Malferrari, zastopniki, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog, ki se primarno nanaša na razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2010) 4185 final z dne 23. junija 2010 o postopku na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.092 – Kopalniška oprema), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in, podredno, na zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Rubinetteria Cisal SpA se naloži plačilo njenih stroškov ter stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva T-238/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – Sniace proti Komisiji ( „Državne pomoči — Pogodbe o spremembi načina poplačila dolgov — Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom — Obveznost obrazložitve“ )

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – Sniace proti Komisiji
      (Zadeva T-238/09) (1)

      (Državne pomoči - Pogodbe o spremembi načina poplačila dolgov - Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom - Obveznost obrazložitve)
      (2012/C 25/92)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sniace, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: F. J. Moncholí Fernández in S. Rating, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: C. Urraca Caviedes, zastopnik)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/612/ES z dne 10. marca 2009, ki se nanaša na ukrep št. C5/2000 (prej NN 118/1997), ki ga je Španija izvedla v korist družbe Sniace, SA, Torrelavega, Kantabrija, in s katero je bila spremenjena Odločba 1999/395/ES (UL L 210, str. 4).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Sniace, SA se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva T-237/09: Tožba, vložena 17. junija 2009 — Région Wallonne proti Komisiji

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/27

         Tožba, vložena 17. junija 2009 — Région Wallonne proti Komisiji
   (Zadeva T-237/09)
   2009/C 193/43
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Région Wallonne (zastopniki: J.-M. De Backer, A. Lepièce, I. S. Brouhns, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbo Komisije z dne 27. marca 2009 o belgijskem državnem načrtu razdelitve pravic, v delu v katerem s to odločbo niso dodeljene pravice za napravo št. 116 za obdobje 2008 — 2012 naj se razglasi za nično in naj se omogoči dodelitev v letnih zneskih v skladu s prilogo Va k NNR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 27. marca 2009 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je za obdobje od 2008 do 2012 priglasila Belgija, s katero je Komisija zavrnila popravek v tabeli „državni načrt razdelitve pravic“ o dodelitvi pravic napravi št. 116.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja štiri tožbene razloge:

               —

               kršitev člena 44(2) Uredbe Komisije (ES) št. 2216/2004 (1) v delu v katerem se Komisija sklicuje na razloge, ki niso določeni v upoštevni določbi;

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve izpodbijane odločbe, kar ne omogoča ugotovitve zakaj popravek v tabeli „državni načrt razdelitve pravic“ Belgije v zvezi z napravo št. 116 ne temelji na nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je priglasila Belgija in ga je predhodno potrdila Komisija;

               —

               kršitev načela pravne varnosti in zaupanja v pravo v delu v katerem naj bi bila izpodbijana določba v nasprotju z nacionalnim načrtom razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je potrdila Komisija;

               —

               kršitev načela lojalnosti Skupnosti in dobrega upravljanja, s tem ko je Komisija sprejela Odločbo, ki je v nasprotju s prvo odločbo, sprejeto šest mesecev pred tem.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2216/2004 z dne 21. decembra 2004 za standardiziran in zavarovan sistem registrov v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Odločbo 280/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 386, str. 1).


title: Zadeva T-580/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. aprila 2015 – Real Express/UUNT – MIP Metro (real) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti real — Prejšnji nacionalni figurativni znamki Real in Real mark — Zavrnitev ugovora — Pravilo 19(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 — Pravilo 20(1) Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/38

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. aprila 2015 – Real Express/UUNT – MIP Metro (real)
   (Zadeva T-580/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti real - Prejšnji nacionalni figurativni znamki Real in Real mark - Zavrnitev ugovora - Pravilo 19(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 - Pravilo 20(1) Uredbe (ES) št. 2868/95))
   (2015/C 198/52)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Real Express Srl (Romunija) (zastopnik: C. Anitoae, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: M. Rajh in J. Crespo Carrillo, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. septembra 2013 (zadeva R 1519/2012 4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Real Express SRL in MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne, in sicer kot deloma očitno nedopustna in deloma očitno brez pravne podlage.

               2.

               Real Express SRL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 45, 15.2.2014.


title: Zadeva C-238/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 3. junija 2008 – Google France proti CNRRH, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger, franšizojemalec družbe Unicis

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 3. junija 2008 – Google France proti CNRRH, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger, franšizojemalec družbe „Unicis“
   (Zadeva C-238/08)
   (2008/C 209/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation (chambre commerciale, financière et économique)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Google France

      Tožene stranke: CNRRH, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger, franšizojemalec družbe „Unicis“
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali rezervacija s strani gospodarskega subjekta, z odplačno referenčno pogodbo na internetu, ključne besede, ki v primeru iskanja, za katero se uporablja ta beseda, odpre povezavo s predlogom za povezavo na spletno stran, ki jo ta subjekt uporablja za prodajo proizvodov ali storitev, in predstavitev ali posnemanje s strani tretje osebe, registrirane znamke za označbo enakih ali podobnih proizvodov, brez dovoljenja imetnika te znamke, sama zase opredeljuje kršitev izključne pravice, ki je imetniku te znamke zagotovljena s členom 5 Prve Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 (1)?

               2)

               Ali je treba člen 5(1)(a)in (b) Prve Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami razlagati tako, da ponudnik odplačnih referenčnih storitev, ki da oglaševalcem na voljo ključne besede, s katerimi se predstavlja ali posnema prijavljeno znamko, in na podlagi referenčne pogodbe izvaja privilegirano ustvarjanje in odpiranje, ob uporabi te ključne besede, promocijskih povezav na spletne strani na katerih so ponujeni proizvodi, ki so enaki ali podobni proizvodom zajetim v prijavo znamk, uporablja te znamke tako, da ima njihov imetnik pravico, da to prepove?

               3)

               Ali lahko v primeru ko ne gre za uporabo, ki jo imetnik znamke lahko prepove, v skladu z Direktivo in z Uredbo (Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti) (2), ponudnik odplačnih referenčnih storitev šteje, da nudi storitve informacijske družbe katerih predmet je shranjevanje podatkov, ki jih dobavi prejemnik storitev, v smislu člena 14 Direktive 2000/31/ES z dne 8. junija 2000 (3), tako da se mu ne more očitati odgovornosti, dokler ga ni imetnik znamke obvestil, da oglaševalec nezakonito uporablja znak?

      (1)  Prva Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 1989, L 40, str. 1).

      (2)  UL 1994, L 11, str. 1.

      (3)  Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL L 178, str. 1).


title: Zadeva T-358/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. julija 2008 – Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans proti Komisiji (Ničnostna tožba – Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES – Tožba podjetja, omenjenega v obrazložitvi odločbe, ki ni bila naslovljena nanj – Odsotnost pravnega interesa – Nedopustnost)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. julija 2008 – Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans proti Komisiji
   (Zadeva T-358/06) (1)

   (Ničnostna tožba - Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Tožba podjetja, omenjenega v obrazložitvi odločbe, ki ni bila naslovljena nanj - Odsotnost pravnega interesa - Nedopustnost)
   (2008/C 223/71)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans (Rosmalen, Nizozemska) (zastopnika: M. Smeets in A. Ven den Oord, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. Bouquet in A. Nijenhuis, zastopnika, skupaj z F. Wijckmansom, F. Tuytschaeverjem in L. Gyselen, odvetniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2007/534/ES z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES [zadeva COMP/F/38.456 – Bitumen – (Nizozemska)] oziroma podredno, znižanje globe naložene Heijmans NV in Heijmans Infrastructuur BV.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 20 z dne 27.1.2007.


title: Zadeva C-274/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 56 ES – Nacionalne določbe, ki omejujejo glasovalno pravico oseb imetnikov deležev v španskih podjetjih energetskega sektorja – Omejitve, ki veljajo za osebe javnega prava)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-274/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 56 ES - Nacionalne določbe, ki omejujejo glasovalno pravico oseb imetnikov deležev v španskih podjetjih energetskega sektorja - Omejitve, ki veljajo za osebe javnega prava)
   (2008/C 79/06)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 56 ES – Nacionalne določbe, ki v nekaterih primerih omejujejo glasovalno pravico v španskih podjetjih energetskega sektorja.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija, s tem ko je ohranila v veljavi ukrepe, kakršni so ukrepi iz 27. dodatne določbe Zakona 55/1999 z dne 29 decembra 1999 o davčnih, upravnih in socialnih ukrepih, kot je bila nazadnje spremenjena s členom 94 Zakona 62/2003 z dne 30. decembra 2003, ki omejuje glasovalno pravico oseb javnega prava v španskih podjetjih energetskega sektorja, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 ES.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-196/13: Tožba, vložena 16. aprila 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/9

         Tožba, vložena 16. aprila 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-196/13)
   2013/C 207/16
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro in D. Recchia, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za uskladitev s sodbo Sodišča Evropskih skupnosti z dne 26. aprila 2007 v zadevi C-135/05, v kateri je bilo ugotovljeno, da Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 8 in 9 Direktive 75/442/EGS (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 91/156/EGS (2), člena 2(1) Direktive Sveta 91/689/EGS (3) z dne 12. decembra 1991 o nevarnih odpadkih in člena 14(a), (b) in (c) Direktive Sveta 1999/31/ES (4) z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži, naj Komisiji plača denarno kazen 256 819,20 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe v zadevi C-135/05 od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi do izvršitve sodbe v zadevi C-135/05;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži, naj Komisiji plača pavšalni znesek, ki se določi tako, da se dnevni znesek 28 089,60 EUR pomnoži s številom dni trajanja kršitve od dneva razglasitve sodbe v zadevi C-135/05 do dneva razglasitve sodbe v tej zadevi,

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V zvezi s kršitvijo členov 4, 8 in 9 Direktive 75/442/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 91/156/EGS, in členov 2(1) Direktive 91/689/EGS o nevarnih odpadkih, naj bi na podlagi podatkov, ki so jih posredovali italijanski organi, na italijanskem ozemlju obstajalo še vsaj 218 nezakonitih odlagališč smeti, razporejena v vseh italijanskih pokrajinah. Zaradi njihove narave zlorabe naj 218 nezakonitih odlagališč ne bi spoštovalo zgoraj omenjenih določb.
   Glede kršitve člena 14(a), (b) in (c) Direktive 1999/31/ES o odlaganju odpadkov na odlagališčih naj bi na podlagi podatkov, ki so jih posredovali italijanski organi, na italijanskem ozemlju obstajalo še vsaj 5 odlagališč, za katera naj ne bi bili predloženi ali odobreni ustrezni načrti preureditve in ki naj jih pristojni organi kljub temu ne bi zaprli, kar je v nasprotju z zgoraj navedeno določbo.
   Predlagana sankcija (dnevna denarna kazen in pavšalni znesek) naj bi bila v sorazmerju z resnostjo in trajanjem kršitve, pri čemer je bila upoštevana tudi nujnost zagotovitve odvračilnega učinka sankcije.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 15. julija 1975 o odpadkih (75/442/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 18. marca 1991 o spremembi Direktive 75/442/EGS o odpadkih (91/156/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 3).

      (3)  Direktiva Sveta z dne 12. decembra 1991 o nevarnih odpadkih (91/689/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 78).

      (4)  Direktiva Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 228).


title: Zadeva T-223/11: Tožba, vložena 20. aprila 2011 – Siemens proti Komisiji

text:
               2.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/17

         Tožba, vložena 20. aprila 2011 – Siemens proti Komisiji
   (Zadeva T-223/11)
   2011/C 194/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Siemens AG (München, Nemčija) (zastopniki: J. Risse, R. Harbst in H. Haller, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska skupnost za atomsko energijo, ki jo zastopa Evropska komisija

      Predloga

               —

               Toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača 16 114 147 EUR z obrestmi po obrestni meri, za 8 % višji od osnovne obrestne mere, ki velja v Nemčiji, od 20. aprila 2001; in

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki v celoti povrne odvetniške stroške in druge stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: v skladu s pogodbo, sklenjeno s toženo stranko, ima tožeča stranka pravico zahtevati, da se ji povrnejo dodatni stroški.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: podredno, tako povračilo stroškov je treba izvesti na podlagi nemškega prava, ki je pravo, ki se uporablja za pogodbo, in sicer na podlagi člena 313 nemškega civilnega zakonika (BGB).


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-161/17 (UL C 151, 15.5.2017)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/57

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-161/17
   (
         Uradni list Evropske unije C 151 z dne 15. maja 2017
      )
   (2017/C 231/74)
   Obvestilo za UL v zadevi T-161/17, Le Pen/Parlament je treba brati kot sledi:

      Tožba, vložena 11. marca 2017 – Le Pen/Parlament
      (Zadeva T-161/17)
      (2017/C 151/49)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Marion Le Pen (Saint-Cloud, Francija) (zastopnika: M. Ceccaldi in J. P. Le Moigne, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 6. januarja 2017, sprejetega na podlagi členov 33, 43, 62, 67 in 68 Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta 2009/C 159/01 z dne 19. maja in 9. julija 2008„o izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta“, kakor je bil spremenjen, s katerim je bila ugotovljena terjatev do tožeče stranke v znesku 41 554 EUR iz naslova neupravičeno plačanih zneskov v okviru parlamentarne pomoči in obrazložena njena izterjava ter je bilo odgovornemu odredbodajalcu naloženo, da v sodelovanju z računovodjo institucije izterja to terjatev v skladu s členom 68 izvedbenih ukrepov ter členi 66, 78, 79 in 80 Finančne uredbe;

                  —

                  razglasi ničnost bremepisa št. 2017-22 z dne 11. januarja 2017, s katerim je bila tožeča stranka obveščena, da je bila po sprejetju sklepa generalnega sekretarja z dne 6. januarja 2017 zoper njo ugotovljena terjatev v znesku 41 554 EUR, ki se na podlagi člena 68 izvedbenih ukrepov ter členov 66, 78, 79 in 80 Finančne uredbe izterja zaradi neupravičeno izplačanih zneskov parlamentarne pomoči;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov tega postopka;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj M. Le Pen plača 50 000 EUR iz naslova stroškov, ki se lahko povrnejo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napake, ki vplivajo na formalno zakonitost izpodbijanih aktov. Ta razlog je razdeljen na pet delov.

                              —

                              Prvi del: pristojnost na področju finančnih odločitev, ki se nanašajo na poslance, naj bi bila podeljena predsedstvu Evropskega parlamenta, ne pa generalnemu sekretarju.

                              —

                              Drugi del: predsedstvo Evropskega parlamenta naj ne bi moglo spremeniti narave in obsega svoje pristojnosti. Generalni sekretar naj namreč ne bi izkazal nobenega zakonitega prenosa pristojnosti s strani predsednika predsedstva Evropskega parlamenta, na podlagi katerega bi lahko sprejel in vročil izpodbijane akte, ki se nanašajo na ureditev finančnih vprašanj v zvezi s poslancem.

                              —

                              Tretji del: izpodbijani akti naj bi bili nezadostno obrazloženi in samovoljni.

                              —

                              Četrti del: bistvena kršitev postopka.

                              —

                              Peti del: generalni sekretar Evropskega parlamenta naj ne bi osebno preučil spisa.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napake, ki vplivajo na materialno zakonitost izpodbijanih aktov. Ta razlog je razdeljen na šest delov.

                              —

                              Prvi del: kršitev načel varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti.

                              —

                              Drugi del: neobstoj dejstev za utemeljitev izpodbijanih aktov.

                              —

                              Tretji del: izpodbijani akti naj bi vsebovali zlorabo pooblastil.

                              —

                              Četrti del: izpodbijani akti naj bi vsebovali zlorabo postopka.

                              —

                              Peti del: diskriminatornost izpodbijanih aktov in obstoj fumus persecutionis.

                              —

                              Šesti del: neobstoj neodvisnosti OLAF.


title: Zadeva T-317/15: Tožba, vložena 18. junija 2015 – Italija/Komisija

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/21

         Tožba, vložena 18. junija 2015 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-317/15)
   (2015/C 254/24)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost razpisa javnega natečaja EPSO/AD/302/15 – Upravni uslužbenci (AD 5) na področju revizije,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Navedeni tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot tisti, ki so navedeni v zadevi T-17/15, Italijanska republika/Komisija (UL C 81, 9. 3. 2015, str. 27).


title: Zadeva T-112/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – Hitachi in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg projektov, ki so se nanašali na plinsko izolirane stikalne naprave — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGS — Razdelitev trga — Pravica do obrambe — Dokaz o kršitvi — Enotna in trajajoča kršitev — Globe — Teža in trajanje kršitve — Odvračalni učinek — Sodelovanje)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – Hitachi in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-112/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg projektov, ki so se nanašali na plinsko izolirane stikalne naprave - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGS - Razdelitev trga - Pravica do obrambe - Dokaz o kršitvi - Enotna in trajajoča kršitev - Globe - Teža in trajanje kršitve - Odvračalni učinek - Sodelovanje)
   2011/C 252/70
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Hitachi Ltd (Tokio, Japonska); Hitachi Europe Ltd (Maidenhead, Združeno kraljestvo); in Japan AE Power Systems Corp. (Tokio) (zastopniki: M. Reynolds, P. Mansfield in B. Roy, solicitors, D. Arts, odvetnik, N. Green, QC, in S. Singla, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Arbault, nato X. Lewis, P. Van Nuffel in J. Bourke, nazadnje P. Van Nuffel, N. Khan in F. Ronkes Agerbeek, zastopniki, skupaj z J. Holmes, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 (ES) in člena 53 EGP (zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave) v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke, in predlog za razveljavitev glob, ki so jim bile naložene, podredno, predlog za razglasitev ničnosti člena 2 te odločbe v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke, in še bolj podredno, predlog za razveljavitev ali zmanjšanje glob, ki so bile naložene tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožečim strankam se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva C-48/10: Tožba, vložena 28. januarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/24

         Tožba, vložena 28. januarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-48/10)
   2010/C 100/35
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: A. Alcover San Pedro)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predlog

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi se zagotovi, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členi 6 in 8 ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami členov 3, 7, 9, 10, 13, 14(a) in (b), in 15(2), najkasneje do 30. oktobra 2007, brez poseganja v druge specialne določbe prava Skupnosti; ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) Direktive 2008/1/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (direktiva IPPC).

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 5(1) Direktive 2008/1/ES, je rok za izpolnitev obveznosti prilagoditve obstoječih obratov zahtevam iz Direktive IPPC, z izdajo celovitih okoljskih dovoljenj iztekel 30. oktobra 2007.
   Na ta dan je mnogo obstoječih obratov še naprej delovalo v Španiji brez tega dovoljenja. Od začetka uvedbe postopka na podlagi te kršitve se je proces izdajanja okoljskih dovoljenj pospešil, vendar pa ta kršitev ni bila odpravljena v roku, določenem v obrazloženem mnenju niti, glede na informacije, ki jih ima Komisija, do sedaj. V skladu z podatki, ki so jih posredovali nacionalni organi v svojem odgovoru na obrazloženo mnenje je na dan izteka roka za uskladitev z obveznostmi iz člena 5(1) direktive, 533 obstoječih obratov naprej delovalo brez obveznega dovoljenja IPPC.
   V teh okoliščinah je očitno da Kraljevina Španija še naprej ne izpolnjuje obveznosti iz te določbe.

      (1)  UL L 24, str. 8.


title: Zadeva C-116/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luksemburg) 3. marca 2010 – Veliko vojvodstvo Luksemburg in Administration de l'enregistrement et des domaines proti Pierreu Feltgenu (stečajnemu upravitelju družbe Bacino Charter Company SA) in Bacino Charter Company SA

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luksemburg) 3. marca 2010 – Veliko vojvodstvo Luksemburg in Administration de l'enregistrement et des domaines proti Pierreu Feltgenu (stečajnemu upravitelju družbe Bacino Charter Company SA) in Bacino Charter Company SA
   (Zadeva C-116/10)
   2010/C 113/52
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Veliko vojvodstvo Luksemburg in Administration de l'enregistrement et des domaines

      Toženi stranki: Pierre Feltgen (stečajni upravitelj družbe Bacino Charter Company SA) in Bacino Charter Company SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je lahko opravljanje storitev s strani lastnika plovila, ki ga ta skupaj s posadko daje za plačilo na razpolago fizičnim osebam za plovbo teh strank po odprtem morju za razvedrilo, oproščeno na podlagi člena 15(5) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), če se te storitve štejejo tako za storitve najema plovila kot za storitve prevoza?


title: Zadeva C-326/05 P: Pritožba Industrias Químicas del Vallés, S.A. zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 28. junija 2005 v zadevi Industrias Químicas del Vallés, S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-158/03, vložena 26. avgusta 2005

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/15

         Pritožba Industrias Químicas del Vallés, S.A. zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 28. junija 2005 v zadevi Industrias Químicas del Vallés, S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-158/03, vložena 26. avgusta 2005
   (Zadeva C-326/05 P)
   (2005/C 271/29)
   jezik postopka: španščina
   Industrias Químicas del Vallés, S.A., ki jo zastopajo C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas in J. Sabater Marotias, abogados, je 26. avgusta 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 28. junija 2005 v zadevi Industrias Químicas del Vallés, S.A. proti Komisija Evropskih skupnosti, T-326/05.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1.

               Razglasi, da je predmetna pritožba dopustna in utemeljena.

               2.

               Razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 28. junija 2005.

               3.

               Ugodi predlogu, vloženem na prvi stopnji, za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/308/ES (1) z dne 2. maja 2003 o nevključitvi metalaksila v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS. (2)

               4.

               Ali podredno, zadevo vrne v novo odločanje Sodišču prve stopnje.

               5.

               Komisiji v vsakem primeru naloži plačilo vseh stroškov tega postopka in stroškov nastalih, zaradi postopka pred Sodiščem prve stopnje, ter, po potrebi, stroškov v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Prvič, Industrias Químicas del Vallés, SA (IQV) meni, da je Sodišče prve stopnje (SPS) pri svoji analizi pravnega mnenja Komisije glede posledic umika edinega prijavitelja, ki je predložil popolno dokumentacijo, iz postopka ocenjevanja metalaksila, izkrivilo dokaze obravnavane v postopku.

               2.

               Drugič IQV meni, da je SPS napačno uporabilo pravo, ko je zavrnilo tožbeni razlog IQV zgolj na podlagi povzetka listine, za katero SPS samo priznava, da IQV do nje v upravnem postopku nikdar ni imela dostopa.

               3.

               Tretjič IQV SPS pripisuje napačno uporabo prava zaradi nepravilne razlage in uporabe previdnostnega načela in načela sorazmernosti v predmetni zadevi, in zaradi oprtja utemeljitve odločbe Komisije, ki je bila prvotno izpodbijana, na razloge javnega zdravja.

               4.

               Četrtič IQV meni, da je SPS napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi upoštevnega pravnega okvirja za predmetno zadevo, zlasti določb Direktive 91/414/EGS in Uredbe 3600/92, ki se nanašajo na postopek ocenjevanja aktivnih snovi v fitofarmacevtskih sredstvih. IQV meni predvsem, da SPS (i) zamenjuje izraza „popolna dokumentacija“ in „dodatni podatki“, (ii) da je napačno ugotovilo, da mora vsak prijavitelj, v primeru, ko je več prijaviteljev za isto snov, zbrati popolno dokumentacijo; (iii) da je napačno ocenilo vlogo države članice poročevalke v fazah po pripravi študije.

               5.

               Petič, IQV trdi, da je SPS napačno uporabilo pravo, ko je odločilo, da Komisija ni storila očitne napake pri presoji s tem, da je zavrnila, da bi podaljšala roka za ocenjevanje metalaksila. V zvezi s tem SPS izhaja iz napačne predpostavke in je njegova obrazložitev glede podaljševanja rokov, ki jih Komisija na tem področju odobrava, protislovna.

               6.

               Šestič IQV meni, da je SPS protislovno in nepravilno obrazložilo razloge za zavrnitev tožbenega razloga IQV glede podlage za obrazložitev odločbe, ki je v izpodbijani odločbi ni.

               7.

               Na koncu IQV meni, da je SPS kršilo postopek, s tem da ni upoštevalo dela pisnih stališč IQV iz poročila za obravnavo, ki ga je pripravil sodnik poročevalec, ne da bi to kakorkoli obrazložilo v sodbi.

      (1)  UL L 113, 7.5.2003, str. 8.

      (2)  UL L 230, 19.8.1991, str. 1.


title: Zadeva C-401/12 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 3. septembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. junija 2012 v zadevi Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht proti Komisiji (T-396/09)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/25

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 3. septembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. junija 2012 v zadevi Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht proti Komisiji (T-396/09)
   (Zadeva C-401/12 P)
   2013/C 9/42
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Moore in K. Michoel)

      Druge stranke v postopku: Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, Evropska komisija, Kraljevina Nizozemska, Evropski parlament

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. junija 2012 v zadevi T-396/09;

               —

               v celoti zavrne tožbo tožečih strank na prvi stopnji;

               —

               tožečim strankam na prvi stopnji naloži solidarno plačilo stroškov Sveta v tem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju Sveta sta v sodbi Splošnega sodišča v zgoraj navedeni zadevi dve kršitvi. Splošno sodišče naj ne bi pravilno razlagalo in uporabilo sodb „Nakajima“ (1) in „Fediol“ (2). Zato naj bi napačno odločilo, da se zakonitost Uredbe (ES) št. 1367/2006 (3) lahko preveri na podlagi Aarhuške konvencije (4) o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah.
   Dalje, Svet meni, da je izbira, za katero se je zakonodajalec odločil v Uredbi št. 1367/2006, vsekakor popolnoma v skladu z Aarhuško konvencijo. S tega vidika naj razlaga člena 9(3) Aarhuške konvencije ne bi bila pravilna v delu, v katerem naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo, da imajo stranke, ki so sklenile Konvencijo, svobodo pri odločanju.
   Zato Svet predlaga, naj se sodba Splošnega sodišča v zgoraj navedeni zadevi razveljavi in naj se o tej zadevi dokončno odloči, tako da se tožbo tožečih strank v celoti zavrne.

      (1)  Sodba Splošnega sodišča z dne 7. maja 1991 v zadevi Nakajima proti Svetu (C-69/89, Recueil, str. I-2069).

      (2)  Sodba Splošnega sodišča z dne 22. junija 1989 v zadevi Fediol proti Komisiji (70/87, Recueil, str. 1781).

      (3)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, str. 13).

      (4)  Aarhuška konvencija z dne 25. junija 1998 o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, odobrena s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (UL L 124, str. 1).


title: Zadeva C-471/09 P: Pritožba, ki jo je 26. septembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco ter drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-227/01 do T-229/01 in T-265/01, T-266/01 in T-270/01

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/11

         Pritožba, ki jo je 26. septembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco ter drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-227/01 do T-229/01 in T-265/01, T-266/01 in T-270/01
   (Zadeva C-471/09 P)
   2010/C 37/13
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya (zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Komisija Evropskih skupnosti in Comunidad Autónoma de la Rioja

      Predlogi pritožnika

               —

               Ta pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno.

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi.

               —

               Predlogu, vloženem na prvi stopnji, in sicer podrednemu zahtevku, naj se člen 3 sporne odločbe razglasi za ničen, naj se ugodi.

               —

               Podredno, zadeva naj se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje in naj se mu naloži izvedba zavrnjenega dokaza.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka, intervenientki, Comunidad Autónoma de la Rioja, pa plačilo stroškov postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker je presodilo, da v tem primeru niso izpolnjene izjemne okoliščine, ki upravičujejo legitimna pričakovanja glede pravilnosti spornega davčnega ukrepa, na podlagi katerih je prepovedana naložitev vračila pomoči v skladu s členom 14(1) Uredbe št. 659/1999 v povezavi z načelom varstva legitimnih pričakovanj. Izkrivljenje navedb iz razprave na prvi stopnji in kršitev načela kontradiktornosti. Kršitev sodne prakse glede obrazložitve. Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni spoštovalo postopkovnih pravil o presoji dokazov, ker ni upoštevalo materialne vsebine dokumentov iz spisa.
               Niti formalna razlika med spornim davčnim ukrepom in ukrepom, ki je predmet Odločbe 93/337 (1), niti dejstvo, da bi Komisija merilo selektivnosti lahko obrazložila s kakšno drugo okoliščino, izrecno navedeno v Odločbi 93/337, niti razglasitev nezdružljivosti iz Odločbe 93/337 niso zadostni pravni razlogi, da Sodišče prve stopnje ne bi presodilo obstoja izjemne okoliščine, ki sama po sebi ali skupaj z drugimi okoliščinami, ki obstajajo v obravnavanem primeru, prepoveduje Komisiji naložitev vračila pomoči, na katere se nanaša sporna odločba.
               Sodišče prve stopnje je, s tem da je navedlo, da sporni ukrepi v združenih zadevah od T-30/01 do T-32/01 in od T-86/02 do T-88/02 zaradi tehnične narave in obsega olajšave niso primerljivi s spornim davčnim ukrepom, izkrivilo navedbe iz razprave med strankami postopka, ni upoštevalo načela kontradiktornosti in je očitno kršilo sodno prakso glede obrazložitve.
               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, s tem da je presodilo, da ravnanje Komisije glede davčne oprostitve in/ali davčnega dobropisa iz leta 1993 – kakor je razvidno iz dokumentov v spisu, ki je Sodišče prve stopnje ni presojalo, s čimer je kršilo postopkovna pravila – ni izjemna okoliščina, ki bi lahko upravičila legitimna pričakovanja glede pravilnosti spornega davčnega ukrepa, na podlagi katerih bi bila prepovedana naložitev vračila pomoči na podlagi člena 14(1) Uredbe št. 659/1999, ker je v nasprotju z načelom varstva legitimnih pričakovanj.

               2.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo, ker ni spoštovalo člena 14(1) Uredb št. 659/1999 v povezavi z načelom sorazmernosti, ki prepoveduje naložitev vračila pomoči za naložbe, ki ne presegajo zgornje meje, določene za regionalno pomoč.
               Sodišče prve stopnje je kršilo splošno načelo sorazmernosti, ker ni ugotovilo, da je Komisija kršila to načelo, s tem da je zahtevala vračilo vseh pomoči, dodeljenih v skladu z 45-odstotnim davčnim dobropisom za investicije, namesto samo za tiste, ki presegajo zgornjo mejo, določeno za regionalno pomoč v Baskiji.

               3.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo postopkovnih pravil na področju izvajanja dokazov in je odločilo, da ne bo izvedlo dokaza, ki ga je predlagala tožeča stranka glede predložitve nekaterih dokumentov Komisije, ki so ob upoštevanju trditev, ki jih je Sodišče prve stopnje uporabilo pri zavrnitvi predlogov tožeče stranke, bistveni za obrambno interesov slednje. Kršitev pravice do poštenega sojenja, načela enakosti orožij in pravice do obrambe.
               Sodišče prve stopnje je s tem, da ni izvedlo predlaganega dokaza, kršilo temeljno pravico do poštenega sojenja, ki jo ima pritožnik, saj je zavrnilo izvedbo dokaza, ki je za pritožnika bistven, in tako kršilo njegovo pravico do obrambe, glede na to, da je bil njegov predlog zavrnjen z utemeljitvijo, da ni dokazal ravno tega, kar je želel potrditi z neizvedenim dokazom: če ni bilo že izrecno dokončno stališče Komisije o pritožbi iz leta 1994 zoper davčne predpise iz leta 1993 (vključno z davčnim dobropisom), ki so v bistvu enaki ukrepi, kot je sporni ukrep, ki jo je ta zavrnila, izjemna okoliščina, pa je to bilo vsaj ravnanje Komisije, saj je povzročilo nastanek legitimnih pričakovanj o pravilnosti davčnih ukrepov iz leta 1993, kar je privedlo do sprejetja spornega davčnega ukrepa.

      (1)  Odločba Komisije 93/337/EGS z dne 10. maja 1993 v zvezi z načrtom davčnih pomoči za naložbe v Baskiji (UL L 134, str. 25).


title: Zadeva C-206/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Thüringer Oberlandesgericht – Nemčija) – Wasser – und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha) proti Eurawasser Aufbereitungs – und Entsorgungsgesellschaft mbH (Postopki za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev — Javna služba oskrbe s pitno vodo in čiščenje odpadnih voda — Koncesija za storitve — Pojem — Prenos tveganja, povezanega z opravljanjem zadevne službe, na sopogodbenika)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/20

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Thüringer Oberlandesgericht – Nemčija) – Wasser – und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha) proti Eurawasser Aufbereitungs – und Entsorgungsgesellschaft mbH
   (Zadeva C-206/08) (1)

   (Postopki za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev - Javna služba oskrbe s pitno vodo in čiščenje odpadnih voda - Koncesija za storitve - Pojem - Prenos tveganja, povezanega z opravljanjem zadevne službe, na sopogodbenika)
   2009/C 267/34
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Thüringer Oberlandesgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wasser - und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)

      Tožena stranka: Eurawasser Aufbereitungs - und Entsorgungsgesellschaft mbH

      Ob udeležbi: Stadtwirtschaft Gotha GmbH, Wasserverband Lausitz Betriebsführungs GmbH (WAL)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Thüringer Oberlandesgericht – Razlaga člena 1(2)(a) in (3)(b) Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL L 134, str. 1) – Javni razpis, ki se nanaša na opravljanje javne službe v obliki koncesije za javne storitve na področju proizvodnje, transporta in oskrbe s pitno vodo ter na področju odstranjevanja in čiščenja odplak – Merila za razlikovanje med javnim naročilom storitev in koncesijo za javne storitve

      Izrek

   V primeru pogodbe o opravljanju storitev okoliščina, da naročnik ne plača neposredno sopogodbeniku, temveč ta pridobi pravico, da od tretjih oseb zahteva plačilo, zadostuje za to, da se ta pogodba šteje za „koncesijo za storitve“ v smislu člena 1(3)(b) Direktive 2004/17 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, če je sicer poslovno tveganje, ki je nastalo na strani naročnika, zaradi javnopravne ureditve službe vnaprej zelo omejeno, vendar pa to tveganje v celoti ali vsaj v znatnem delu nosi sopogodbenik.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Zadeva T-113/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2014 – Bial-Portela proti UUNT – Probiotical (PROBIAL) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti PROBIAL — Prejšnje nacionalne besedne in figurativne znamke, prejšnja mednarodna besedna znamka, prejšnja figurativna znamka Skupnosti, fantazijski dodatek firme, trgovsko ime in logotip Bial — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 8(1)(b) ter (4) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2014 – Bial-Portela proti UUNT – Probiotical (PROBIAL)
   (Zadeva T-113/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti PROBIAL - Prejšnje nacionalne besedne in figurativne znamke, prejšnja mednarodna besedna znamka, prejšnja figurativna znamka Skupnosti, fantazijski dodatek firme, trgovsko ime in logotip Bial - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) ter (4) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2014/C 61/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugalska) (zastopnika: B. Braga da Cruz in J. Pimenta, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Probiotical SpA (Novara, Italija) (zastopnik: I. Kuschel, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 20. decembra 2011 (zadeva R 1925/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Portela & Ca, SA in Probiotical SpA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bial-Portela & Ca, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.