title: Zadeva C-531/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt – Nemčija) – Angela Strehl proti Bundesagentur für Arbeit Nürnberg

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt – Nemčija) – Angela Strehl proti Bundesagentur für Arbeit Nürnberg
   (Zadeva C-531/11) (1)

   2012/C 73/48
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. junija 2005 v zadevi C-28/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunala de grande instance de Paris): Tod's SpA, Tod's France SARL proti Heyraud SA (Načelo enakega obravnavanja — Načelo prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo — Avtorska in sorodne pravice)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 30. junija 2005
   v zadevi C-28/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunala de grande instance de Paris): Tod's SpA, Tod's France SARL proti Heyraud SA (1)

   (Načelo enakega obravnavanja - Načelo prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo - Avtorska in sorodne pravice)
   (2005/C 205/07)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-28/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil Tribunal de grande instance de Paris (Francija) z odločbo z dne 5. decembra 2003, ki je prispel na Sodišče dne 28. januarja 2004, v postopku Tod's SpA, Tod's France SARL proti Heyraud SA, ob udeležbi Technisynthèse, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, R. Schintgen, P. Kūris in G. Arestis, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 30. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 12, ki določa splošno načelo prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo, je treba razlagati v tem smislu, da nasprotuje temu, da bi bila dopustnost, da avtor v državi članici ugovarja varstvu avtorske pravice, ki je podeljena z zakonodajo te države, odvisna od razlikovalnega kriterija, ki temelji na državi izvora dela.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva F-29/16: Tožba, vložena 14. junija 2016 – ZZ in drugi/Komisija

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/53

         Tožba, vložena 14. junija 2016 – ZZ in drugi/Komisija
   (Zadeva F-29/16)
   (2016/C 335/69)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: C. Cortese, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev odločbe o odbitku, ki jo je Komisija sprejela na podlagi člena 85 Kadrovskih predpisov, v znesku 22 368,13 EUR, od družinske pokojnine, dodeljene tožeči stranki, kot tudi od pokojnine po starših, dodeljene v korist njegovim trem otrokom.

      Predlog tožečih strank

               —

               Razveljavitev odločbe Urada Evropske komisije za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO.4) z dne 17. avgusta 2015 o povračilu neupravičeno izplačanih zneskov iz naslova družinske pokojnine in pokojnine po starših, v zvezi s pravicami ZZ in njegovih dveh mladoletnih hčerk in, če je treba, izrecno odločbo o zavrnitvi pritožbe.

               —

               Razveljavitev odločbe Urada Evropske komisije za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO.4) z dne 17. avgusta 2015 o povračilu neupravičeno izplačanih zneskov iz naslova družinske pokojnine in pokojnine po starših, v zvezi s pravicami X, in, če je treba, implicitno odločbo o zavrnitvi pritožbe:

               —

               Komisiji naj se naloži povračilo materialne in nematerialne škode, ki so jo utrpele tožeče stranke zaradi kršitve njihove pravice do dobrega upravljanja in dolžnost skrbnega ravnanja uprave, in sicer v višini:

                           —

                           razlike med vsemi prejemki ZZ kot začasnim uslužbencem EFSA v plačilnem razredu AD 9, in prejemki, ki bi jih dobil kot uradnik Komisije v plačilnem razredu AD 12, za obdobje enega leta;

                           —

                           zneska vračila, zahtevanega od tožečih strank v izpodbijani odločbi, povečanega za razliko med zneskom pokojnine, določene v obvestilu o spremembi št. 2 in zneskom, ugotovljenim v obvestilu o spremembi št. 3, od začetka veljavnosti obvestila št. o3, do trenutka, ko se bo lahko družina ponovno naselila v kraju svojega prejšnjega prebivališča, ki je rok, ki ga je mogoče določiti na eno leto od odločitve v tej zadevi.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-117/10: Tožba, vložena 12. novembra 2010 – Van Soest proti Komisiji

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/66

         Tožba, vložena 12. novembra 2010 – Van Soest proti Komisiji
   (Zadeva F-117/10)
   ()
   2011/C 30/131
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Barry Van Soest (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bil postopek zaposlovanja tožeče stranke, ki je uspela na natečaju in bila uvrščena na rezervni seznam, končan, ker nima potrdila o pridobljeni srednješolski izobrazbi, ki omogoča nadaljnje izobraževanje.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba HRB.2/TV/iu (2010) 6293 naj se razglasi za nično;

               —

               Odločba HRD.2/AL/db Ares(2010) 511204 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, ki jo je vložila zoper to odločbo, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-680/14: Tožba, vložena 19. septembra 2014 – Lupin/Komisija

text:
               8.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 439/33

         Tožba, vložena 19. septembra 2014 – Lupin/Komisija
   (Zadeva T-680/14)
   (2014/C 439/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Lupin Ltd (Maharashtra, Indija) (zastopniki: M. Pullen, R. Fawcett-Feuillette, M. Boles, Solicitors, V. Wakefield, Barrister, in M. Hoskins QC)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Lupin kršila člen 101 PDEU, razglasi za ničen, in/ali

               —

               razveljavi ali zniža globo, naloženo družbi Lupin, in

               —

               Komisiji naloži, da mora plačati stroške družbe Lupin v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo zahteva razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zadevi AT.39612 – Perindopril (Servier).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, s katerim se zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker je ugotovila, da je tožeča stranka storila kršitev člena 101 PDEU zaradi cilja. Tožeča stranka navaja, da:

                           —

                           je ugotovitev Komisije nezakonita, ker uporablja popolnoma novo in napačno pravno merilo. Natančneje, odvisna naj bi bila od plačila „znatne spodbude“, kar se po navedbah tožeče stranke ne odraža v obstoječi sodni praksi in je pravno napačno;

                           —

                           pristop Komisije naj ne bi priznaval in zagotavljal učinka ne le ciljev konkurenčnega prava, temveč tudi ciljev patentnega prava in sodobnega civilnega postopka. Po navedbah tožeče stranke bi morala Komisija vprašanje omejitve zaradi cilja presojati s sklicevanjem na doktrino pomožnih omejitev in/ali s sklicevanjem na načela, priznana v sodbi Wouters. Ker tega ni storila, naj bi Komisija napačno uporabila pravo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, s katerim se zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker je ugotovila, da je tožeča stranka storila kršitev člena 101 PDEU zaradi učinka. Tožeča stranka meni, da je pristop Komisije za ugotovitev, ali je patentna poravnava pomenila kršitev zaradi učinka, enako napačen kot njen pristop do kršitev zaradi cilja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, s katerim se zatrjuje, da je Komisija napačno ravnala, ko je tožeči stranki naložila globo, oziroma podredno, da je naložena globa previsoka in bi jo bilo treba znižati. Tožeča stranka trdi, da:

                           —

                           je bilo njeno domnevno napačno ravnanje novo in ne zasluži globe oziroma podredno le simbolično globo;

                           —

                           globa ne odraža relativne teže in trajanja domnevne kršitve tožeče stranke in je nepravična;

                           —

                           Komisija ni upoštevala legitimne vrednosti intelektualne lastnine, ki jo je tožeča stranka prenesla na družbo Servier;

                           —

                           je Komisija kršila načelo enakega obravnavanja v primerjavi z globo, naloženo družbi Krka.


title: Zadeva C-43/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias in drugi proti Ypourgos Perivallontos in drugim (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktive 85/337/EGS, 92/43/EGS, 2000/60/ES in 2001/42/ES — Ukrepi Skupnosti na področju vodne politike — Preusmeritev rečnega toka — Pojem „rok“ za izdelavo načrtov za upravljanje povodij)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias in drugi proti Ypourgos Perivallontos in drugim
   (Zadeva C-43/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktive 85/337/EGS, 92/43/EGS, 2000/60/ES in 2001/42/ES - Ukrepi Skupnosti na področju vodne politike - Preusmeritev rečnega toka - Pojem „rok“ za izdelavo načrtov za upravljanje povodij)
   2012/C 355/03
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias, Dimos Agriniou, Dimos Oiniádon, Emporiko kai Viomichaniko Epimelitirio Aitoloakarnanias, Enosi Agrotikon Synetairismon Agriniou, Aitoliki Etaireia Prostasias Topiou kai Perivallontos, Elliniki Ornithologiki Etaireia, Elliniki Etaireia gia tin prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias, Dimos Mesologiou, Dimos Aitolikou, Dimos Inachou, Topiki Enosi Dimon kai Koinotiton Nomou Aitoloakarnanias, Pagkosmio Tameio gia ti Fysi WWF Ellas

      Tožene stranke: Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion ergon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Anaptyxis, Antagonistikotitas kai Naftilias, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Ypourgos Politismou

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias – Razlaga Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 275) – Dela za preusmeritev rečnega toka – Pojem roka za izdelavo načrtov za upravljanje povodij v smislu člena 13(6) Direktive

      Izrek

               1.

               Člena 13(6) in 24(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike je treba razlagati tako, da določata, da se 22. decembra 2009 izteče rok, v katerem morajo države članice objaviti načrte upravljanja povodij, in da se 22. decembra 2003 izteče skrajni rok, v katerem morajo države članice opraviti prenos te direktive, zlasti členov od 3 do 6, 9, 13 in 15.

               2.

               Direktivo 2000/60 je treba razlagati tako, da:

                           —

                           načeloma ne nasprotuje nacionalni določbi, s katero je pred 22. decembrom 2009 dovoljena preusmeritev vode iz enega povodja v drugo ali iz enega vodnega območja v drugo, kadar pristojni nacionalni organi še niso sprejeli načrtov upravljanja zadevnih vodnih območij;

                           —

                           taka preusmeritev ne sme resno ogroziti izpolnitve ciljev te direktive;

                           —

                           je navedeno preusmeritev v delu, v katerem bi lahko imela škodljive vplive na vodo, kot so ti, navedeni v členu 4(7) te direktive, vseeno mogoče dovoliti, vsaj če so izpolnjeni pogoji iz točk od (a) do (d) te določbe, in

                           —

                           to, da v sprejemnem povodju ali vodnem območju ni mogoče z njegovimi vodnimi viri zadovoljiti potreb po pitni vodi, proizvodnji električne energije ali namakanju, ni nujen pogoj za to, da bi bila taka preusmeritev v skladu z navedeno direktivo, če so izpolnjeni zgoraj navedeni pogoji.

               3.

               Dejstvo, da nacionalni parlament odobri načrte upravljanja povodij, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ne da bi bil opravljen kakršen koli postopek obveščanja, posvetovanja in sodelovanja z javnostjo, ne spada na področje uporabe člena 14 Direktive 2000/60 in zlasti odstavka 1 tega člena.

               4.

               Direktivo Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (85/337/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003, zlasti njen člen 1(5), je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonu, kot je zakon 3481/2006, ki ga je grški parlament sprejel 2. avgusta 2006, s katerim se odobri projekt delne preusmeritve vode iz neke reke, kot je projekt iz postopka v glavni stvari, na podlagi presoje vplivov tega projekta na okolje, ki je bila podlaga za upravno odločbo, sprejeto v postopku, v katerem so bile izpolnjene obveznosti obveščanja in udeležbe javnosti, določene v tej direktivi, tudi če je bila ta odločba v sodnem postopku odpravljena, če je navedeni zakon poseben zakonski akt, tako da je cilje te direktive mogoče doseči z zakonodajnim postopkom. Za ugotavljanje, ali sta bila ta pogoja izpolnjena, je pristojno nacionalno sodišče.

               5.

               Projekta delne preusmeritve vode iz reke, kot je projekt iz postopka v glavni stvari, ni mogoče šteti za načrt ali program, ki spada na področje uporabe Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje.

               6.

               Območja, ki so bila uvrščena na nacionalni seznam območij, pomembnih za Skupnost, posredovan Evropski komisiji na podlagi člena 4(1), drugi pododstavek, Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, in ki so bila nato vključena v seznam OPS, sprejet z Odločbo Komisije št. 2006/613/ES z dne 19. julija 2006 o sprejetju seznama območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS, potem ko je bila zadevna država članica o Odločbi 2006/613 uradno obveščena, so bila varovana s to direktivo že pred objavo navedene odločbe. Zlasti je morala zadevna država članica po tem uradnem obvestilu prav tako sprejeti varstvene ukrepe, določene v členu 6, od (2) do (4), te direktive.

               7.

               Direktivo 92/43, zlasti njen člen 6(3) in (4), je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se projekt preusmeritve vode, ki ni neposredno povezan z ohranjanjem posebnega območja varstva ali za to potreben, vendar lahko nanj pomembno vpliva, dovoli, kadar ni nobenih dokazov ali verodostojnih in posodobljenih podatkov o pticah na tem območju.

               8.

               Direktivo 92/43, zlasti njen člen 6(4), je treba razlagati tako, da razlogi, povezani po eni strani z namakanjem in po drugi strani z oskrbo s pitno vodo, navedeni v utemeljitev projekta preusmeritve vode, lahko pomenijo nujne razloge prevladujočega javnega interesa, ki lahko upravičijo izvedbo projekta, ki posega v celovitost zadevnih območij. Kadar tak projekt posega v celovitost območja, pomembnega za Skupnost, s prednostnim naravnim habitatnim tipom in/ali prednostno vrsto, je njegova izvedba načeloma lahko upravičena iz razlogov, povezanih z oskrbo s pitno vodo. V nekaterih okoliščinah je lahko upravičena zaradi koristnih posledic bistvenega pomena, ki jih ima namakanje za okolje. Nasprotno pa namakanje načeloma ne more spadati med razloge, povezane z zdravjem ljudi in javno varnostjo, ki upravičujejo izvedbo projekta, kot je ta iz postopka v glavni stvari.

               9.

               Na podlagi Direktive 92/43, zlasti njenega člena 6(4), prvi pododstavek, prvi stavek, je pri opredelitvi ustreznih izravnalnih ukrepov treba upoštevati obsežnost preusmeritve vode in pomembnost del, ki jih ta preusmeritev vključuje.

               10.

               Na podlagi Direktive 92/43, zlasti njenega člena 6(4), prvi pododstavek, razlagane ob upoštevanju cilja trajnostnega razvoja, kot je določen v členu 6 ES, je, kar zadeva območja, ki so del omrežja Natura 2000, dovoljeno preoblikovanje naravnega rečnega ekosistema v zelo antropogen rečni in jezerski ekosistem, če so izpolnjeni pogoji iz te določbe navedene direktive.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva T-679/16: Tožba, vložena 26. septembra 2016 – Athletic Club/Komisija

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/56

         Tožba, vložena 26. septembra 2016 – Athletic Club/Komisija
   (Zadeva T-679/16)
   (2016/C 419/73)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Athletic Club (Bilbao, Španija) (zastopnika: E. Lucas Murillo de la Cueva in J. Luís Carrasco, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 1 Sklepa Komisije C (2016) 4046 final z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija dodelila nekaterim nogometnim klubom, razglasi za ničnega v delu, v katerem zadeva Athletic Club.

               —

               člena 4 in 5 Sklepa Komisije C (2016) 4046 final z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija dodelila nekaterim nogometnim klubom, razglasi za nična v delu, v katerem se z njim nalaga izterjava pomoči, domnevno dodeljene Athletic Club, ter odprava ureditve davka od dohodkov pravnih oseb, ki velja za subjekte, ki nimajo pridobitnega namena, in v skladu s katero je bil obdavčen Athletic Club.

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Sklep Komisije C (2016) 4046 final z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija dodelila nekaterim nogometnim klubom. Kar zadeva tožečo stranko naj bi ta pomoč obsegala davčno ugodnost, ki jo je v zadevnem obdobju pridobila zaradi obdavčitve kot združenje brez pridobitnega namena, in ne na podlagi splošne stopnje davka od dohodka pravnih oseb.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da se za referenčni geografski okvir (Vizcaya) ukrep, analiziran v zadevnem sklepu, ne more šteti za selektivnega, saj so vsi nogometni klubi subjekti brez pridobitnega namena, za katere velja enaka ureditev in davčna stopnja davka od dohodka pravnih oseb.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           Glede tega trdi, da je razlika v obdavčitvi med subjekti brez pridobitnega namena in gospodarskimi družbami utemeljena z bistvenimi razlikami, ki obstajajo pri teh dveh vrstah subjektov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           V zvezi s tem trdi, da ukrep, ki je analiziran v zadevnem sklepu, ne izkrivlja konkurence niti ne vpliva na trgovino med državami članicami.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev členov 108 PDEU in 1(b)(i), 17, 18 ter 19 Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da če je treba ukrep, analiziran v zadevnem sklepu, šteti za državno pomoč, jo je treba v vsakem primeru obravnavati kot obstoječo pomoč.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 296 PDEU in člena 41(1)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                           —

                           Glede tega navaja, da izpodbijani sklep ni obrazložen, saj niso obravnavane bistvene zahteve kar zadeva opredelitev za državno pomoč in ni odgovorjeno na tehtne navedbe strank, zaradi česar so kršene temeljne zahteve kar zadeva dokazno breme.


title: Zadeva T-240/12 in T-211/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2014 – Eni proti Komisiji (Konkurenca ﾔ Omejevalni sporazumi — Trg Butadienskega kavčuka in emulzijsko stiren-butadienskega kavčuka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Razglasitev delne ničnosti in sprememba odločbe Komisije s strani Sodišča — Nadaljevanje postopka — Novo posredovanje očitkov — Konec postopka — Ustavitev postopka)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2014 – Eni proti Komisiji
   (Zadeva T-240/12 in T-211/13) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg Butadienskega kavčuka in emulzijsko stiren-butadienskega kavčuka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razglasitev delne ničnosti in sprememba odločbe Komisije s strani Sodišča - Nadaljevanje postopka - Novo posredovanje očitkov - Konec postopka - Ustavitev postopka))
   2014/C 135/46
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eni SpA (Rim, Italija) (zastopnika: G. M. Roberti in I. Perego, odvetnika)

      Tožena stranka: Evrospka komisija (zastopniki: V. Bottka, G. Conte, R. Striani in T. Vecchi, zastopniki)

      Predmet

   V zadevi T-240/12 predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije, ki naj bi bil vsebovan v dopisu z dne 23. marca 2012, s katerim je bilo tožeči stranki sporočeno, da namerava Komisija ponovno uvesti postopek in ji poslati novo obvestilo z očitki, in v zadevi T-210/13 predlog za razglasitev ničnosti sklepov Komisije C (2013) 1200 final z dne 26. februarja 2013 in C (2013) 1199 final z dne 27. februarja 2013 o ponovni uvedbi postopka in posredovanju novih obvestil z očitki tožečim strankam v zadevi AT. 40032 – BR/ESBR – Ponovitev po razglasitvi delne ničnosti sklepa C (2006) 5700 final Komisije z dne 29. novembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F/38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk).

      Izrek

               1.

               Zadevi T-240/12 in T-211/13 se za izdajo tega sklepa združita.

               2.

               Postopek s tožbama se ustavi.

               3.

               Eni SpA in Evropska komisija nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 217, 21.7.2012.


title: Zadeva T-502/10: Tožba, vložena 18. oktobra 2010 – Département du Gers proti Komisiji

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/54

         Tožba, vložena 18. oktobra 2010 – Département du Gers proti Komisiji
   (Zadeva T-502/10)
   ()
   2010/C 346/105
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Département du Gers (Auch, Francija) (zastopnika: S. Mabile in J.-P. Mignard, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep Evropske komisije 2010/428/EU z dne 28. julija 2010 o odobritvi dajanja na trg proizvodov, ki vsebujejo gensko spremenjeno koruzo 59122x1507xNK603 (DAS-59122-7xDAS-Ø15Ø7xMON-ØØ6Ø3-6), so iz nje sestavljeni ali proizvedeni, v skladu z Uredbo (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, na katere se sklicuje tožeča stranka, so enaki ali v bistvenem podobni tem, ki so navajani v okviru zadeve Département du Gers proti Komisiji (T-478/10).


title: Zadeva T-394/12: Tožba, vložena 28. avgusta 2012 – Alfastar Benelux proti Svetu

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/30

      Tožba, vložena 28. avgusta 2012 – Alfastar Benelux proti Svetu
      (Zadeva T-394/12)
      (2012/C 331/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgija) (zastopnika: N. Keramidas in N. Korogiannakis, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

                  —

                  naj odločbo tožene stranke, s katero je bila zavrnjena ponudba, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi javnega razpisa UCA-218-07 za „tehnično vzdrževanje – center za pomoč uporabnikom in storitve posredovanja na lokaciji za PC-je, tiskalnike in zunanje naprave generalnega sekretariata Sveta“ (UL 2008/S 91-122796), ki je bila tožeči stranki vročena s priporočenim pismom z dne 18. junija 2012, po tem, ko je Splošno sodišče s sodbo Alfastar Benelux proti Svetu (T-57/09) razglasilo ničnost prejšnje odločbe o dodelitvi naročila z dne 1. junija 2008, razglasi za nično;

                  —

                  naj toženi stranki naloži, da tožeči stranki povrne škodo, ki ji je nastala zaradi zadevnega postopka oddaje javnega naročila; in

                  —

                  naj toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da je izpodbijana odločba kršila razpisne pogoje, ker je uporaba selitvenega osebja za izvedbo nalog tehnične podpore, kot je to navedeno v izbrani ponudbi, v nasprotju s temi pogoji.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da je v izpodbijani odločbi več očitnih napak pri presoji, predvsem glede pooblaščenosti izbranega ponudnika, usposobljenosti osebja izbranega ponudnika v primerjavi z osebjem tožeče stranke, ocene za prenos znanja in presoje števila osebja, ki so ga ponudili ponudniki.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da je odbor za ocenjevanje pomešal izbirna merila in merila za dodelitev ter različne faze postopka javnega razpisa.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje, da je javni razpis vseboval številne nedoslednosti in netočne podatke.

                  5.

                  S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje, da tožena stranka ni ravnala v skladu s členom 100(2) finančne uredbe (1), predvsem glede preverjanja meril za ocenitev sposobnosti.

         (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 74).


title: Zadeva C-75/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena  8. februarja 2006

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/16

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena 8. februarja 2006
   (Zadeva C-75/06)
   (2006/C 86/29)
   Jezik postopka: portugalščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Carmel O'Reilly in Piedade Costa, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 21. februarja 2006 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Portugalski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil (1), oziroma s tem, da o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2)

               Portugalski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos te direktive v notranji pravni red se je iztekel 6. februarja 2005.

      (1)  UL L 31, str. 18.


title: Zadeva F-15/12: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. aprila 2012 – Collado proti Komisiji

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/25

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. aprila 2012 – Collado proti Komisiji
   (Zadeva F-15/12)
   2012/C 184/57
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.


title: Zadeva C-66/06: Tožba, vložena  6. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/1

         Tožba, vložena 6. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-66/06)
   (2006/C 108/01)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: F. Simonetti in X. Lewis, Agents, F. Louis, avocat in C. O'Daly, Solicitor)
   Tožena stranka: Irska
   Tožeča stranka predlaga, naj Sodišče:

               —

               ugotovi, da s tem, da v skladu s členoma 2(1) in 4(2), (3) in (4) Direktive PVO ni sprejela vseh ukrepov, da bi zagotovila, da so pred oddajo soglasja projekti, za katere je verjetno, da bodo imeli znatne učinke na okolje, ki spadajo v kategorije projektov Priloge II Razreda 1(a), (b), (c) in (f) predmet soglasja za izvedbo projekta in presoje z ozirom na njihove vplive v skladu s členi od 5 do 10 Direktive PVO, Irska ni izpolnila obveznosti iz navedene Direktive; in

               —

               Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Uporaba enotnih, neprimerno visokih pragov
   Komisija meni, da irska prenosna zakonodaja ni zadostna, ker ob upoštevanju projektnih kategorij, določenih s Prilogo II Razred 1(a), (b) in (c) presoje vplivov na okolje (Direktiva PVO) ne določa učinkovitih ukrepov za dosego rezultatov, ji jih zahtevajo členi 2(1), 4(2) in 4(3) Direktive PVO.
   Člen 4(2) državam članicam omogoča, da bodisi z določitvijo od primera do primera bodisi s „pragovi ali z merili, ki jih določi država članica“ določi nujnost PVO za projekte, navedene v Prilogi II. Kakršna koli so že sredstva določitve, ki jih uvede država članica, morajo ta sredstva ustrezati členu 4(3), to je upoštevati morajo selekcijska merila, navedena v Prilogi III. Ta selekcijska merila vključujejo, na primer, velikost projekta, kumulacijo z drugimi projekti, njegovo lokacijo, okoljsko občitljivost geografskega področja in njegov vpliv na pokrajino v zgodovinskem, kulturnem ali arheološkem pomenu.
   V prenosni zakonodaji se je Irska glede projektov iz Priloge II Razreda 1(a), (b) in (c), vendarle naslonila na enoten, neprimerno visok prag brez možnosti presoje drugih značilnosti projekta.
   Intenzivno ribogojstvo
   Z ozirom na poskusne ribogojnice bi se za prenosno zakonodajo zdelo, da dopušča možnost PVO, „če minister oceni, da je za ribogojstvo verjetno, da bo imelo znatne učinke na okolje.“ Vendarle pa ta zakonodaja ne vsebuje nikaršnega sklicevanja na selektivna merila, določena v Prilogi III direktive PVO. Tako minister ni izrecno obvezan upoštevati predlagane lokacije take poskusne ribogojnice ali katerega koli drugega selekcijskega merila za namene določitve, ali je PVO nujna.
   Komisija navaja, da Irska priznava potrebo po sprejetju izrecne določbe za selektivna merila iz Priloge III z ozirom na projekte ribogojnic. Kakorkoli, kolikor je znano Komisiji, ni bila uveljavljena nobena dopolnilna zakonodaja ali Komisija o tem ni bila obveščena.


title: Zadeva T-498/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa – Prenovitev spletne strani – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Oddaja naročila drugemu ponudniku – Ničnostna tožba – Obveznost obrazložitve – Merila za oddajo – Očitne napake pri presoji – Odškodninski zahtevek)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
      (Zadeva T-498/11) (1)

      ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Prenovitev spletne strani - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Oddaja naročila drugemu ponudniku - Ničnostna tožba - Obveznost obrazložitve - Merila za oddajo - Očitne napake pri presoji - Odškodninski zahtevek))
      (2014/C 395/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopniki: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis in N. Theologou, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Delaude in F. Moro, zastopnika, skupaj s P. Wytinck in T. Ruys, odvetnika)

         Predmet

      Prvič, predlog za razglasitev ničnosti sklepa Urada za publikacije Evropske unije (UP) o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke za izvedbo storitve posodobitve spletne strani Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) in sklepa o oddaji naročila drugemu ponudniku in, drugič, odškodninski zahtevek.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Zadeva C-78/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. februarja 2011 vložilo Tribunal Supremo (Španija) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) proti Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA) in drugim

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. februarja 2011 vložilo Tribunal Supremo (Španija) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) proti Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA) in drugim
   (Zadeva C-78/11)
   2011/C 152/18
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Kasacijski pritožnik: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Nasprotne stranke: Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (FETICO), Federación Estatal de Trabajadores del Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT in Federación del Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 7(1) Direktive 2003/88/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa nasprotuje razlagi španskega nacionalnega prava, ki ne dopušča prekinitve obdobja dopusta zaradi izrabe celotnega obdobja – ali njegovega preostanka – v poznejšem trenutku, če začasna nezmožnost za delo nenadoma nastopi med dopustom?

      (1)  UL L 299, str. 9.


title: Zadeva T-6/14: Tožba, vložena 3. januarja 2014 – Banco de Santander in drugi proti Komisiji

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/36

         Tožba, vložena 3. januarja 2014 – Banco de Santander in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-6/14)
   2014/C 102/57
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Banco de Santander, SA (Santander, Španija); Santander Investment, SA (Santander, Španija); in Naviera Séneca, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo in A. Biondi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep v delu, v katerem je Komisija sveženj ukrepov, ki po njenem mnenju vzpostavljajo t. i. španski sistem finančnega najema, opredelila kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč, razglasi za ničen;

               —

               podredno, člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so vlagatelji v gospodarska interesna združenja (GIZ) opredeljeni kot upravičenci do domnevne državne pomoči in kot edini naslovniki odredbe za izterjavo, razglasi za nična;

               —

               podredno, člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odrejena izterjava domnevnih državnih pomoči, razglasi za ničen;

               —

               člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odločeno o zakonitosti zasebnopravnih pogodb, sklenjenih med vlagatelji in drugimi subjekti, razglasi za ničen, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim iz zadeve Bankia proti Komisiji, T-700/13.


               10.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/8

         Tožba Kraljevine Norveške proti Nadzornemu organu Efte, vložena 29. avgusta 2011
   (Zadeva E-11/11)
   2011/C 325/04
   Kraljevina Norveška, ki jo zastopajo odvetnik Ketil BØE MOEN, Urad državnega tožilca, in Beate GABRIELSEN, svetovalka, Oddelek za pravne zadeve, Ministrstvo za zunanje zadeve, je 29. avgusta 2011 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               razveljavi Odločbo Nadzornega organa Efte št. 205/11/COL z dne 29. junija 2011, in

               2.

               Nadzornemu organu Efte naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Odločba Nadzornega organa Efte št. 205/11/COL z dne 29. junija 2011, s katero je bilo razglašeno, da trije ukrepi iz dopolnilnega sporazuma, ki so ga leta 2009 podpisali norveški organi in podjetje Hurtigruten, pomenijo državno pomoč, ki ni združljiva z delovanjem Sporazuma EGP v smislu člena 61(1) EGP, ker gre za prekomerno plačilo za javne storitve.

               —

               Tožeča stranka zahteva razveljavitev izpodbijane odločbe.

               —

               Tožeča stranka med drugim trdi, da je Nadzorni organ Efte:

                           —

                           očitno napačno uporabil pravo in/ali storil očitno napako pri presoji, da zadevni ukrepi pomenijo državno pomoč v smislu člena 61(1) EGP,

                           —

                           očitno napačno uporabil pravo in/ali storil očitno napako pri presoji po členu 59(2) EGP,

                           —

                           pri sprejetju izpodbijane odločbe kršil načelo pravne varnosti in

                           —

                           pri sprejetju izpodbijane odločbe nezadostno utemeljil svojo odločitev, kar bi moral storiti na podlagi člena 16 Sporazuma o nadzoru in sodišču.


title: Zadeva C-252/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Anglija & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – Intel Corporation Inc. proti Cpm United Kingdom Limited (Direktiva 89/104/EGS – Znamke – Člen 4(4)(a) – Znamke, ki imajo ugled – Varstvo proti uporabi enake ali podobne poznejše znamke – Uporaba, ki izkorišča ali oškoduje razlikovalni značaj ali ugled prejšnje znamke oziroma bi izkoriščala ali oškodovala razlikovalni značaj ali ugled prejšnje znamke)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Anglija & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – Intel Corporation Inc. proti Cpm United Kingdom Limited
   (Zadeva C-252/07) (1)

   (Direktiva 89/104/EGS - Znamke - Člen 4(4)(a) - Znamke, ki imajo ugled - Varstvo proti uporabi enake ali podobne poznejše znamke - Uporaba, ki izkorišča ali oškoduje razlikovalni značaj ali ugled prejšnje znamke oziroma bi izkoriščala ali oškodovala razlikovalni značaj ali ugled prejšnje znamke)
   (2009/C 19/07)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Court of Appeal (Anglija & Wales) (Civil Division)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Intel Corporation Inc.

      Tožena stranka: Cpm United Kingdom Limited
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal (Civil Division) – Razlaga členov 4(4)(a) in 5(2) Prve direktive 89/104/EGS Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 40, str. 1) – Prejšnja znamka, ki uživa ugled – Merila, ki jih je treba upoštevati pri ugotavljanju obstoja zveze v smislu sodbe v zadevi Adidas-Salomon AG in Adidas-Benelux BV (C-408/01)
   Izrek

               1)

               Člen 4(4)(a) Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) je treba razlagati tako, da je obstoj zveze med prejšnjo znamko, ki ima ugled, in poznejšo znamko v smislu sodbe z dne 23. oktobra 2003 v zadevi Adidas-Salomon in Adidas Benelux (C 408/01) treba presojati celovito, ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov obravnavane zadeve.

               2)

               Dejstvo, da povprečni potrošnik, normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, ob poznejši znamki pomisli na prejšnjo znamko, ki ima ugled, pomeni obstoj take zveze med nasprotujočima si znamkama v smislu zgoraj navedene sodbe Adidas-Salomon in Adidas Benelux.

               3)

               Dejstvo, da:

                           —

                           ima prejšnja znamka velik ugled za natančno določene vrste proizvodov ali storitev,

                           —

                           ti proizvodi ali storitve niso podobni ali niso znatno podobni proizvodom ali storitvam poznejše znamke in

                           —

                           je prejšnja znamka edinstvena glede katerih koli proizvodov ali storitev,

                     ne pomeni nujno obstoja zveze med nasprotujočima si znamkama v smislu zgoraj navedene sodbe Adidas-Salomon in Adidas Benelux.

               4)

               Člen 4(4)(a) Direktive 89/104 je treba razlagati tako, da je obstoj uporabe poznejše znamke, ki izkorišča ali oškoduje razlikovalni značaj ali ugled prejšnje znamke oziroma bi izkoriščala ali oškodovala razlikovalni značaj ali ugled prejšnje znamke, treba presojati celovito, ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov obravnavane zadeve.

               5)

               Dejstvo, da:

                           —

                           ima prejšnja znamka velik ugled za natančno določene vrste proizvodov ali storitev,

                           —

                           ti proizvodi ali storitve niso podobni ali niso znatno podobni proizvodom ali storitvam poznejše znamke,

                           —

                           je prejšnja znamka edinstvena glede katerih koli proizvodov ali storitev in

                           —

                           povprečni potrošnik, normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, ob poznejši znamki pomisli na prejšnjo znamko, ki ima ugled,

                     ne zadošča, da se dokaže, da uporaba poznejše znamke izkorišča ali oškoduje razlikovalni značaj ali ugled prejšnje znamke oziroma bi izkoriščala ali oškodovala razlikovalni značaj ali ugled prejšnje znamke v smislu člena 4(4)(a) Direktive 89/104.

               6)

               Člen 4(4)(a) Direktive 89/104 je treba razlagati tako, da:

                           —

                           uporaba poznejše znamke lahko oškoduje razlikovalni značaj prejšnje znamke, ki ima ugled, čeprav zadnja ni edinstvena;

                           —

                           prva uporaba poznejše znamke lahko zadošča za oškodovanje razlikovalnega značaja prejšnje znamke;

                           —

                           v okviru dokaza, da uporaba poznejše znamke oškoduje oziroma bi oškodovala razlikovalni značaj prejšnje znamke, se zahteva, da se dokaže bodisi sprememba ekonomskega ravnanja povprečnega potrošnika proizvodov ali storitev, za katere je prejšnja znamka registrirana, ki je posledica uporabe poznejše znamke, bodisi resno tveganje za nastanek take spremembe v prihodnosti.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva C-305/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 23. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare (CoNISMa) proti Regione Marche (Javno naročilo storitev — Direktiva 2004/18 — Pojmi izvajalec gradenj , dobavitelj blaga in izvajalec storitev — Pojem gospodarski subjekt — Univerze in raziskovalni inštituti — Konzorcij (consorzio) univerz in javnih organov — Nepridobiten glavni statutarni cilj — Dopustitev sodelovanja v postopku oddaje javnega naročila)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 23. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare (CoNISMa) proti Regione Marche
   (Zadeva C-305/08) (1)

   (Javno naročilo storitev - Direktiva 2004/18 - Pojmi „izvajalec gradenj“, „dobavitelj blaga“ in „izvajalec storitev“ - Pojem „gospodarski subjekt“ - Univerze in raziskovalni inštituti - Konzorcij (consorzio) univerz in javnih organov - Nepridobiten glavni statutarni cilj - Dopustitev sodelovanja v postopku oddaje javnega naročila)
   2010/C 51/12
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare (CoNISMa)

      Tožena stranka: Regione Marche

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Izključitev subjektov, ki ne delujejo s pridobitnim namenom, ampak sledijo raziskovalnim ciljem, kot so na primer univerze, iz postopka oddaje javnega naročila storitev pridobivanja geofizičnih podatkov

      Izrek

               1.

               Določbe Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev in zlasti določbe njenega člena 1(2)(a) in (8), prvi in drugi pododstavek, ki se nanašajo na pojem „gospodarski subjekt“, je treba razlagati tako, da dopuščajo sodelovanje pri javnem naročilu storitev subjektom, katerih pretežni cilj ni pridobiten, ki nimajo organizacijske strukture podjetja in niso stalno prisotni na trgu, kot so univerze in raziskovalni inštituti ter konzorciji univerz in javnih organov.

               2.

               Direktivo 2004/18 je treba razlagati tako, da nasprotuje razlagi nacionalnega predpisa, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki subjektom, kot so univerze in raziskovalni inštituti, katerih cilj ni pretežno pridobiten, prepoveduje sodelovanje v postopkih oddaje javnega naročila, čeprav so taki subjekti z nacionalnim pravom pooblaščeni ponujati storitve, ki so predmet zadevnega naročila.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Zadeva C-673/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea Constituțională a României (Romunija) 30. decembra 2016 – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept/Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea Constituțională a României (Romunija) 30. decembra 2016 – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept/Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   (Zadeva C-673/16)
   (2017/C 104/43)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea Constituțională a României

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept

      Tožene stranke: Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali izraz „zakonec“ iz člena 2(2)(a) Direktive 2004/38/[ES] (1) v povezavi s členi 7, 9, 21 in 45 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah vključuje istospolnega zakonca, ki prihaja iz države, ki ni članica Evropske unije, in ki je zakonito poročen z državljanom Evropske unije na podlagi prava države članice, ki ni država gostiteljica?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali mora država članica gostiteljica v skladu s členoma 3(1) in 7(1) Direktive 2004/38/[ES] v povezavi s členi 7, 9, 21 in 45 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah podeliti pravico do prebivanja na svojem ozemlju ali za obdobje, daljše od treh mesecev, istospolnemu zakoncu, ki je državljan Evropske unije?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je mogoče istospolnega zakonca, ki prihaja iz države, ki ni članica Evropske unije, in ki je zakonito poročen z državljanom Evropske unije na podlagi prava države članice, ki ni država gostiteljica, opredeliti kot „katerega koli družinskega člana“ v smislu člena 3(2)(a) Direktive 2004/38/[ES] ali kot „partnerja, s katerim ima državljan Unije trajno razmerje, ki je ustrezno potrjeno“, v skladu s členom 3(2)(b) Direktive 2004/38/[ES], tako da bi imela država gostiteljica temu ustrezno obveznost, da olajša njegov vstop in prebivanje, tudi če navedena država gostiteljica ne priznava zakonskih zvez med osebami istega spola in ne določa nobene druge oblike pravnega priznanja registriranih partnerskih skupnosti?

               4.

               Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, ali mora država članica gostiteljica v skladu s členoma 3(2) in 7(2) Direktive 2004/38/[ES] v povezavi s členi 7, 9, 21 in 45 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah podeliti pravico do prebivanja na svojem ozemlju ali za obdobje, daljše od treh mesecev, istospolnemu zakoncu, ki je državljan Evropske unije?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva T-106/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. junija 2009 – CPEM proti Komisiji ( Tožba za razglasitev ničnosti — Opomin dolžniku — Akt, zoper katerega ni pritožbe — Potrditveni akt — Nedopustnost — Odškodninska tožba — Očitno pravno povsem neutemeljena tožba )

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. junija 2009 – CPEM proti Komisiji
   (Zadeva T-106/08) (1)

   („Tožba za razglasitev ničnosti - Opomin dolžniku - Akt, zoper katerega ni pritožbe - Potrditveni akt - Nedopustnost - Odškodninska tožba - Očitno pravno povsem neutemeljena tožba“)
   2009/C 220/66
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Francija) (zastopnik: C. Bonnefoi, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Flynn in A. Steiblytė, zastopnika)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti opomina dolžniku št. 3 240 912 189 z dne 17. decembra 2007 v zvezi z Odločbo Komisije C(2007) 4645 z dne 4. oktobra 2007 o ukinitvi pomoči, ki jo je dodelil Evropski socialni sklad (ESS) z Odločbo C(1999) 2645 z dne 17. avgusta 1999.

      Izrek

               1)

               Tožba za razglasitev ničnosti se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Odškodninski zahtevek se zavrne kot očitno povsem pravno neutemeljen.

               3)

               Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) nosi stroške, skupaj s stroški postopka izdaje začasne odredbe.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008


title: Zadeva C-17/09: Tožba, vložena 14. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/26

         Tožba, vložena 14. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-17/09)
   (2009/C 69/48)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in C. Zadra, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da je Zvezna republika Nemčija, s tem da sta mesto Bonn in Müllverwertungsanlage Bonn GmbH oddala javno naročilo za storitve odvoza bioodpadkov in rastlinskih odpadkov, ne da bi izpeljala postopek oddaje z vseevropskim razpisom, kršila člen 8 v zvezi z naslovi od III. do VI. Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (1).

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Predmet predložene tožbe je odplačna pogodba o opravljanju storitev odlaganja bioodpadkov in rastlinskih odpadkov, sklenjena med mestom Bonn in Müllverwertungsanlage Bonn GmbH (v nadaljevanju: MVA GmbH) ter zasebnim podjetjem za odlaganje odpadkov EVB Entsorgung und Verwertung Bonn GmbH & Co. KG (v nadaljevanju: EVB). MVA GmbH je mestna družba, v kateri ima kapitalski delež v višini 93,46 % družba Stadtwerke Bonn GmbH, ki je hčerinska družba v 100 % lasti mesta Bonn, neposredni delež v višini 6,54 % pa ima mesto Bonn. V tej pogodbi se je EVB zavezala, da bo priskrbela, predizbrala in dostavila gospodinjske odpadke, namenjene za odvoz v Müllverwertungsanlage Bonn, in da bo bioodpadke in rastlinske odpadke iz mesta Bonn za letno ceno 6 milijonov DEM odvažala v svoje naprave za kompostiranje.
   Čeprav gre pri sporni pogodbi o odvozu za javno naročilo storitev v smislu člena 1(a) Direktive 92/50/EGS, je bila sklenjena neposredno z EVB, ne da bi bil izpeljan formalni postopek oddaje in brez vseevropskega razpisa. Predmet pogodbe je bilo prav tako opravljanje storitev odvoza odpadkov v smislu kategorije 16 Priloge 1A k navedeni Direktivi, zaradi česar je znatno presegla vrednostni prag za uporabo direktive.
   V nasprotju z mnenjem zvezne vlade ne bi smelo biti bistveno, ali pogodba poleg storitev kompostiranja obsega tudi druge storitve, ki sta jih družbi EVB naročila mesto oziroma MVA GmbH. Bolj pomembno je, da so s pogodbo družbi EVB določile odplačne pravno zavezujoče obveznosti opravljanja storitev kompostiranja mestu Bonn. Sicer pa se prav tako ne more trditi, da so storitve kompostiranja popolnoma nepomemben stranski vidik pogodbe, saj te storitve pomenijo enega od osrednjih elementov zasnove, ki sta jo izpogajali stranki, in so ekonomsko pomemben del izmenjanega obsega storitev.
   Komisija se prav tako ne more strinjati z navedbami zvezne vlade, da je bilo mesto Bonn na podlagi člena 11(3)(b) Direktive 92/50/EGS upravičeno do oddaje storitev kompostiranja v postopku pogajanj brez predhodne objave javnega razpisa. V skladu s sodno prakso Sodišča je navedeno določbo direktive treba razlagati ozko, pri čemer je dokazno breme glede obstoja posebnih okoliščin, ki upravičujejo izjeme, na tistem, ki se želi sklicevati nanje. Ker zvezna vlada ni zadostno razložila, da naj bi družba EVB imela izključno pravico za opravljanje spornih storitev kompostiranja in na kakšni pravni podlagi naj bi taka pravica temeljila, ni mogoče sprejeti, da so bile podane izjeme, navedene v členu 11(3)(b) Direktive 92/50/EGS.

      (1)  UL L 209, str. 1.


title: Zadeva C-285/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Oristano (Italija) z dne 14. junija 2004 v zadevi Medda Ignazio proti Banco di Napoli SpA in Regione Autonoma di Sardegna

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/17

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Oristano (Italija) z dne 14. junija 2004 v zadevi Medda Ignazio proti Banco di Napoli SpA in Regione Autonoma di Sardegna
   (Zadeva C-285/04)
   (2004/C 217/31)
   Tribunale di Oristano (Italija) je s sklepom z dne 14. junija 2004 v zadevi Medda Ignazio proti Banco di Napoli SpA in Regione Autonoma di Sardegna, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 1. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunale di Oristano (Italija) predlaga Sodišču, da odloči o veljavnosti Odločbe Evropske komisije št. 97/612/ES (1) v luči naslednjih pomanjkljivosti:

               a)

               nepristojnosti Komisije za sprejem izpodbijane odločbe zaradi kršitve povezanih določb členov 32, 33, 34, 35, 36, 37 in 38 ES;

               b)

               kršitev določb, ki urejajo postopek v skladu s členom 88(1) ES;

               c)

               kršitev določb, ki urejajo postopek v skladu s členom 88(2) in (3) ES;

               d)

               odločba nima obrazložitve v smislu povezanih določb členov 253, 88(3) in 87(1) ES;

               e)

               kršitve in nespoštovanja „prakse glede pomoči kmetijam v težavah“ in „Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah“;

               f)

               kršitve načela zaupanja v pravo.

      (1)  UL L 248, 11.09.1997, str. 27.


title: Zadeva T-479/15: Tožba, vložena 20. avgusta 2015 – Lotte/UUNT – Kuchenmeister (KOALA LAND)

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/38

         Tožba, vložena 20. avgusta 2015 – Lotte/UUNT – Kuchenmeister (KOALA LAND)
   (Zadeva T-479/15)
   (2015/C 337/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japonska) (zastopnika: M. Knitter in S. Schicker, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kuchenmeister GmbH (Soest, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Besedna znamka Skupnosti „KOALA LAND“ – Prijva št. 10 766 723

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 4. junija 2015 v zadevi R 815/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo, izdano tožeči stranki dne 23. junija 2015, glede prijave EU-znamke št. 10 766 723 „KOALA LAND“ razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev pravila 22(3) Uredbe št. 2868/95;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-258/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 26. maja 2011 – Peter Sweetman, Irska, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government proti An Bord Pleanala

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 26. maja 2011 – Peter Sweetman, Irska, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government proti An Bord Pleanala
   (Zadeva C-258/11)
   2011/C 226/29
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Peter Sweetman, Irska, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government

      Tožena stranka: An Bord Pleanala

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kakšna pravna merila mora uporabiti pristojni organ pri presoji, ali načrt ali projekt, za katerega se uporablja člen 6(3) Direktive o habitatih (1), ne bo „škodoval celovitosti območja“?

               2.

               Ali ima uporaba previdnostnega načela za posledico, da takega načrta ali projekta ni mogoče dovoliti, če bi povzročil trajno nepopravljivo izgubo celotnega zadevnega habitata ali njegovega dela?

               3.

               Kakšno, če sploh obstaja, je razmerje med členom 6(4) in sprejetjem odločitve v skladu s členom 6(3), da načrt ali projekt ne bo škodoval celovitosti območja?

      (1)  Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 (UL L 206, str. 7).


title: Zadeva T-451/15: Tožba, vložena 5. avgusta 2015 – AlzChem/Komisija

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/45

         Tožba, vložena 5. avgusta 2015 – AlzChem/Komisija
   (Zadeva T-451/15)
   (2015/C 320/63)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AlzChem AG (Trostberg, Nemčija) (zastopnik: A. Borsos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije ARES (2015) 2176662 z dne 26. maja 2015, sprejetega na podlagi člena 4 pravil za izvajanje Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, kot odgovora na zahtevo št. GESTDEM 2015/1640, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji glede uporabe splošne domneve, ki se nanaša na izjemo za varstvo namena preiskav Unije. Tožeča stranka navaja te napake:

                           —

                           napačna uporaba prava s strani Komisije glede uporabe splošnih domnev;

                           —

                           napačna uporaba prava s strani Komisije glede varstva namena preiskav;

                           —

                           napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji Komisije glede presoje prevladujočega javnega interesa za zagotovitev učinkovitega pravnega sredstva (člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah), in

                           —

                           napačna uporaba prava s strani Komisije glede uporabe temeljne pravice dostopa do dokumentov (člen 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji glede uporabe izjeme za varstvo poslovnih interesov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neobrazložitev zavrnitve dostopa do nezaupne različice ali do dostopa do dokumentov na kraju samem.


title: Zadeva T-481/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (maxi BRICO CENTER) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti maxi BRICO CENTER — Prejšnji figurativni znamki Skupnosti ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro in CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (maxi BRICO CENTER)
   (Zadeva T-481/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti maxi BRICO CENTER - Prejšnji figurativni znamki Skupnosti ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro in CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 232/48
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ATB Norte, SL (Burgos, Španija) (zastopniki: sprva P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver in G. Marín Raigal, nato F. Brandolini Kujman, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Montalto in G. Mannucci, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Italija) (zastopniki: G. Ghidini, M. Mergati in C. Signorini, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. septembra 2009 (zadeva R 1046/2008-4) glede postopka z ugovorom med družbama ATB Norte, SL in Bricocenter Italia Srl.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 28. septembra 2008 (zadeva R 1046/2008-4) se razveljavi v delu, v katerem je ugodeno pritožbi družbe Bricocenter Italia Srl pred odborom za pritožbe v zvezi s storitvami „oglaševanja“, „vodenja komercialnih poslov“ in „poslovne administracije“, ki jih zajema prijava znamke Skupnosti.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia in UUNT nosijo svoje stroške, ki so jih priglasili v postopku pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-283/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof — Avstrija) — ASML Netherlands BV proti Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS) (Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Priznanje in izvršitev — Člen 34, točka 2 — Zamudna sodna odločba — Razlog za zavrnitev — Pojem toženca, ki se ni spustil v postopek, pa je imel možnost začeti postopek za izpodbijanje sodne odločbe — Nevročitev sodne odločbe)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/12

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof — Avstrija) — ASML Netherlands BV proti Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS)
   (Zadeva C-283/05) (1)

   (Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Priznanje in izvršitev - Člen 34, točka 2 - Zamudna sodna odločba - Razlog za zavrnitev - Pojem toženca, ki se ni spustil v postopek, pa je „imel možnost“ začeti postopek za izpodbijanje sodne odločbe - Nevročitev sodne odločbe)
   (2006/C 331/19)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberster Gerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ASML Netherlands BV

      Tožena stranka: Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Oberster Gerichtshof — Razlaga člena 34, drugi odstavek, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) — Priznanje zamudne sodbe — Možnost tožene stranke v zamudni sodbi, da zoper zamudno sodbo vloži pravno sredstvo — Nevročitev ali nepravilna vročitev
   Izrek
   Člen 34, točka 2, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je toženec „imel možnost“ izpodbijati zamudno sodno odločbo, izrečeno proti njemu, le če je bil s pravočasno vročitvijo dejansko seznanjen z njeno vsebino, da se je lahko branil pred sodiščem države izvora.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. septembra 2004 v zadevi C-304/01: Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti (Skupna ribiška politika — Uredba (ES) št. 1162/2001 — Obnovitev staležev osličev — Nadzor aktivnosti ribiških plovil — Izbira pravne podlage — Načelo prepovedi diskriminacije — Obveznost obrazložitve)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/1

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 9. septembra 2004
   v zadevi C-304/01: Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Skupna ribiška politika - Uredba (ES) št. 1162/2001 - Obnovitev staležev osličev - Nadzor aktivnosti ribiških plovil - Izbira pravne podlage - Načelo prepovedi diskriminacije - Obveznost obrazložitve)
   (2004/C 262/01)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-304/01, Kraljevina Španija (zastopnica: N. Díaz Abad) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in S. Pardo Quintillán) zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES z dne 2. avgusta 2001, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C.W.A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet in J.N. Cunha Rodrigues, sodniki, in N. Colneric, sodnica, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 9. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 13.10.2001.


title: Zadeva C-418/14: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poljska) – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna/Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu (Predhodno odločanje — Trošarine — Direktiva 2003/96/ES — Diferencirane trošarinske stopnje za pogonska goriva in goriva za ogrevanje — Pogoj za uporabo stopnje za goriva za ogrevanje — Predložitev mesečnega seznama izjav, da so pridobljeni izdelki namenjeni za ogrevanje — Uporaba trošarinske stopnje, določene za pogonska goriva, v primeru nepredložitve tega seznama — Načelo sorazmernosti)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/7

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poljska) – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna/Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu
   (Zadeva C-418/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Trošarine - Direktiva 2003/96/ES - Diferencirane trošarinske stopnje za pogonska goriva in goriva za ogrevanje - Pogoj za uporabo stopnje za goriva za ogrevanje - Predložitev mesečnega seznama izjav, da so pridobljeni izdelki namenjeni za ogrevanje - Uporaba trošarinske stopnje, določene za pogonska goriva, v primeru nepredložitve tega seznama - Načelo sorazmernosti))
   (2016/C 287/08)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

      Izrek

   Direktivo Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/75/ES z dne 29. aprila 2004, in načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da:

               —

               ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, na podlagi katere so prodajalci goriva za ogrevanje zavezani, da v predpisanem roku predložijo mesečni seznam izjav pridobiteljev, da so pridobljeni izdelki namenjeni za ogrevanje, in

               —

               nasprotujeta nacionalni ureditvi, na podlagi katere se zaradi nepredložitve seznama v predpisanem roku za prodano gorivo za ogrevanje uporabi trošarinska stopnja, določena za pogonsko gorivo, čeprav je bilo ugotovljeno, da ni dvoma, da se ta izdelek uporablja za ogrevanje.

      (1)  UL C 462, 22.12.2014.


title: Zadeva C-435/14: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bari – Italija) – kazenski postopek zoper Maura Barletto (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Enaka vprašanja za predhodno odločanje — Člena 49 PDEU in 56 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Nacionalna ureditev — Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti — Nov javni razpis — Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij — Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav — Omejitev — Nujni razlogi v splošnem interesu — Sorazmernost)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/5

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bari – Italija) – kazenski postopek zoper Maura Barletto
   (Zadeva C-435/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Enaka vprašanja za predhodno odločanje - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Nacionalna ureditev - Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti - Nov javni razpis - Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij - Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav - Omejitev - Nujni razlogi v splošnem interesu - Sorazmernost))
   (2016/C 270/06)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bari

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Mauro Barletta

      Izrek

               1.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi iger na srečo, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki zaradi preureditve sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti določa izvedbo novega javnega razpisa za koncesije, ki so podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij.

               2.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni omejevalni določbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki koncesionarja za igre na srečo zavezuje, da ob prenehanju dejavnosti zaradi poteka koncesijskega obdobja neodplačno prenese uporabo materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav, ker ta omejitev presega to, kar je nujno za uresničitev cilja, ki se s to določbo dejansko uresničuje, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 448, 15. 12. 2014.


title: Zadeva C-76/12: Tožba, vložena 13. februarja 2012 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/16

         Tožba, vložena 13. februarja 2012 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-76/12)
   2012/C 133/29
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Roels in C. Soulay, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da je v veljavi ohranila davčno ureditev, na podlagi katere so davka oproščene dividende, ki jih francoske družbe izplačujejo investicijskim skladom s sedežem v Franciji, medtem ko se za iste dividende, razdeljene investicijskim skladom s sedežem v drugi državi članici Evropske unije ali Evropskega gospodarskega prostora, obračuna pri viru odtegnjeni davek, ni izpolnila obveznosti iz člena 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija s tožbo izpodbija razliko v davčnem obravnavanju dividend, ki jih francoske družbe izplačujejo kolektivnim naložbenim podjemom za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), glede na to, ali so ti KNPVP rezidenti ali nerezidenti v Franciji. Eden od elementov davčne ureditve za KNPVP, ki so rezidenti Francije, je, da niso zavezanci za davek od dividend, ki jih razdelijo francoske družbe. Nasprotno se na podlagi člena 119a(2) splošnega davčnega zakonika obračuna pri viru odtegnjeni davek za dividende, ki jih francoske družbe razdelijo KNPVP, ki niso rezidenti. Komisija meni, da različno davčno obravnavanje, ki se uporablja za KNPVP, ki so rezidenti, in za tiste, ki niso rezidenti – čeprav naj bi bili v objektivno primerljivem položaju ne glede na njihovo rezidenčno državo – pomeni oviro za prosti pretok kapitala in da ta ovira ni upravičena z učinkovitostjo davčnega nadzora niti z nujnostjo zagotovitve uravnotežene razdelitve davčne pristojnosti.
   Komisija opozarja, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso, ki je med drugim izražena v sodbah Komisija proti Italiji (sodba z dne 19. novembra 2009, C-540/07) in Komisija proti Nemčiji (sodba z dne 20. oktobra 2011, C-284/09), Sodišče razsodilo, da države članice, ki za dividende, razdeljene družbam s sedežem v drugih državah članicah, določijo davčno ureditev, ki je manj ugodna od ureditve, ki velja za dividende, razdeljene družbam rezidentkam, ne da bi bila ta razlika v obravnavanju upravičena z objektivno različnimi položaji ali z nujnimi razlogi v splošnem interesu, niso izpolnile obveznosti iz naslova prostega pretoka kapitala.


title: Zadeva C-264/11 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. julija 2012 – Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Kazni — Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin — Dokazna vrednost izjav, ki so bile dane v okviru politike ugodnega obravnavanja)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. julija 2012 – Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-264/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Kazni - Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin - Dokazna vrednost izjav, ki so bile dane v okviru politike ugodnega obravnavanja)
   2012/C 295/22
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnice: Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl (zastopnik: J. Brück, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: V. Bottka in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi Kaimer in drugi proti Komisiji (T-379/06), s katero je Splošno sodišče deloma zavrnilo tožbo, s katero so želele pritožnice doseči razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4180 final z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP, ki se nanaša na omejevalni sporazum v industriji pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin, ali, podredno, zmanjšanje glob, ki so jim bile naložene – Izkrivljanje dokazov – Napačna presoja dokazne vrednosti izjav, ki so bile dane v okviru politike ugodnega obravnavanja – Kršitev členov 6 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbe Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG in Sanha Italia Srl nosijo stroške postopka.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva C-390/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. decembra 2009 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 91/271/EGS — Čiščenje komunalne odpadne vode — Člen 3(1) in (2), člen 5, (1), (2), (3) in (5), ter prilogi I in II — Prvotna neopredelitev občutljivih območij — Pojem evtrofikacija — Merila — Dokazno breme — Upoštevni datum za preizkus dokazov — Izpolnjevanje obveznosti zbiranja — Strožje obravnavanje izpustov na občutljivih območjih)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. decembra 2009 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-390/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Člen 3(1) in (2), člen 5, (1), (2), (3) in (5), ter prilogi I in II - Prvotna neopredelitev občutljivih območij - Pojem „evtrofikacija“ - Merila - Dokazno breme - Upoštevni datum za preizkus dokazov - Izpolnjevanje obveznosti zbiranja - Strožje obravnavanje izpustov na občutljivih območjih)
   2010/C 24/05
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Pardo Quintillán in H. van Vliet, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: C. Gibbs in V. Jackson, zastopnika, in D. Anderson QC in S. Ford, barrister)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Portugalska republika (zastopnika L. Inez Fernandes in M. J. Lois, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Člen 3(1) in (2), člen 5, (1), (2), (3) in (5), ter Priloga II Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40) – Nedoločitev nekaterih območij, ki bi morala biti opredeljena kot občutljiva območja glede evtrofikacije ter neizvajanje strožjega obravnavanja izpustov komunalnih odpadnih voda iz aglomeracij z več kot 10 000 PE v občutljiva območja oziroma območja, ki bi morala biti opredeljena kot občutljiva.

      Izrek

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni strožje obravnavalo izpustov komunalne odpadne vode iz Craigavon (čistilni napravi Ballynacor in Bullay’s Hill) ter iz Magherafelt, ni izpolnilo obveznosti iz člena 5(2), (3) in (5), Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode.

               2.

               Tožba se v ostalem zavrne.

               3.

               Evropski Komisiji se naloži plačilo stroškov Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska.

               4.

               Portugalska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-419/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Art & Allposters International BV/Stichting Pictoright (Predhodno odločanje – Intelektualna lastnina – Avtorska in sorodne pravice – Direktiva 2001/29/ES – Člen 4 – Pravica distribuiranja – Pravilo o izčrpanju – Pojem „predmet“ – Prenos podobe varovanega dela s papirnatega posterja na slikarsko platno – Zamenjava nosilca – Vpliv na izčrpanje)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/6

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Art & Allposters International BV/Stichting Pictoright
      (Zadeva C-419/13) (1)

      ((Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Avtorska in sorodne pravice - Direktiva 2001/29/ES - Člen 4 - Pravica distribuiranja - Pravilo o izčrpanju - Pojem „predmet“ - Prenos podobe varovanega dela s papirnatega posterja na slikarsko platno - Zamenjava nosilca - Vpliv na izčrpanje))
      (2015/C 107/07)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Art & Allposters International BV

         Tožena stranka: Stichting Pictoright

         Izrek

      Člen 4(2) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da se pravilo o izčrpanju pravice distribuiranja ne uporabi v položaju, v katerem se je na reprodukciji varovanega dela, potem ko se je v Uniji tržila z dovoljenjem imetnika avtorske pravice, izvršila sprememba njenega nosilca, kot je prenos te reprodukcije s papirnatega posterja na platno, in je v svoji novi obliki ponovno dana na trg.

         (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva T-182/09: Tožba, vložena 4. maja 2009 — Budapesti Erőmű proti Komisiji

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/52

         Tožba, vložena 4. maja 2009 — Budapesti Erőmű proti Komisiji
   (Zadeva T-182/09)
   2009/C 180/97
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Budapesti Erőmű Rt. (Budimpešta, Republika Madžarska) (zastopniki: M. Powell, Solicitor, C. Arhold, K. Struckmann in A. Hegyi, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba Komisije z dne 4. junija 2008 v postopku v zvezi z državno pomočjo v zadevi C 41/05 naj razglasi za nično v delu, ki se nanaša na sporazume o nakupu elektrike, ki jih je sklenila tožeča stranka;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov;

               —

               naj se sprejmejo drugi ali nadaljnji ukrepi, če so pravno potrebni.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2008) 2223 konč. z dne 4. junija 2008, s katero je kot nezdružljivo s skupnim trgom razglasila pomoč, ki so jo madžarski organi odobrili v korist nekaterih proizvajalcev električne energije v obliki dolgoročnih sporazumov o nakupu električne energije, sklenjenih pred pridružitvijo Republike Madžarske Evropski uniji med upravljavcem energetskega omrežja Magyar Villamos Müvek Rt. (MVM), ki je v lasti Madžarske, in temi proizvajalci (Državna pomoč C 41/2005 (prej NN 49/2005) –„nasedli stroški“ na Madžarskem). V izpodbijani odločbi je tožeča stranka opredeljena kot upravičenka do domnevne državne pomoči in Madžarski je naloženo, da od tožeče stranke izterja pomoč skupaj s pripadajočimi obrestmi.
   Tožeča stranka v okviru svojega prvega tožbenega razloga navaja, da je Komisija nepravilno menila, da je obdobje, ki se upošteva pri presoji, čas pristopa Madžarske k Evropski uniji. Namesto tega bi morala Komisija presoditi, ali so sporazumi o nakupu električne energije vsebovali državno pomoč glede na dejanske in pravne okoliščine ob sklenitvi teh sporazumov. Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 87(1) ES in da je storila očitno napako pri presoji, ker je ugotovila, da je s sporazumi o nakupu električne energije podeljena ekonomska prednost. Poleg tega tožeča stranka navaja, da je Komisija nepravilno uporabila Pogodbo o pristopu Madžarske in člen 1(b)(v) Uredbe št. 659/1999 (1) (v nadaljevanju: Postopkovna uredba).
   Poleg tega tožeča stranka v nasprotju z mnenjem Komisije meni, da ni prišlo do izkrivljanja konkurence in da v Prilogi IV k Pristopni pogodbi državne pomoči, ki se lahko obravnavajo kot veljavne pomoči, niso naštete taksativno, temveč določa le izjemo od pravila, da so vse predpristopne pomoči per se veljavne pomoči. Tožeča stranka še meni, da je Komisija kršila člen 87(3) ES v zvezi z možnostjo izjeme od državne pomoči za soproizvodnjo, člena 86(2), 88(1) in (3) ES ter člen 14 Postopkovne uredbe v zvezi z izterjavo veljavne individualne pomoči.
   V okviru svojega drugega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da Komisija ni imela pristojnosti, da bi presojala zadevne sporazume o nakupu električne energije, ker so bili ti sklenjeni pred pristopom Madžarske k Evropski uniji.
   V okviru svojega tretjega tožbenega razloga tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila bistvena postopkovna pravila, kot sta pravica do izjave in obveznost skrbne in nepristranske preiskave. Dalje tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila bistvena postopkovna pravila, ker je v celoti presojala sporazume o nakupu električne energije, ne da bi presojala glavne določbe vsakega sporazuma o nakupu električne energije posebej. Po mnenju tožeče stranke mora Komisija, da bi lahko presodila, ali sporazumi o nakupu električne energije vključujejo državno pomoč, presoditi, ali ti sporazumi podeljujejo proizvajalcem ekonomsko prednost, za kar je nujno potrebna presoja vsakega sporazuma o nakupu električne energije posebej. Poleg tega tožeča stranka trdi, da je pristop Komisije ni bil primeren za pravilno presojo, ali večje število samostojnih ukrepov pomeni državno pomoč. Če bi se sporazume o nakupu električne energije lahko štelo za sheme veljavnih pomoči, bi Komisija morala postopati v skladu s postopkom ustreznih ukrepov, ki ga določa člen 88(1) ES in člen 18 Postopkovne uredbe.
   V okviru svojega četrtega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba krši obveznost obrazložitve iz člena 253 ES.
   Nazadnje, v okviru svojega petega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da je Komisija zlorabila pooblastila, ki jih ima na podlagi pravil o državnih pomočeh, ker je sprejela negativno odločbo v postopku iz člena 88(2) ES z zahtevo, da se razdre sporazume o nakupu električne energije, ne da bi ugotovila, da podeljujejo ekonomsko prednost.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva F-26/11: Tožba, vložena 8. marca 2011 – ZZ proti Svetu

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/21

         Tožba, vložena 8. marca 2011 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-26/11)
   2011/C 179/35
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeče stranke ne uvrsti na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2010 napredujejo v naziv AD 13, in naložitev plačila odškodnine za nepremoženjsko škode, ki jo je utrpela tožeča stranka, toženi stranki.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI), da se tožeče stranke ne uvrsti na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2010 napredujejo v naziv AD 13, kot izhaja iz obvestila uslužbencem št. 80/10 z dne 26. aprila 2010 in obvestila uslužbencem št. 81/10 z dne 26. maja 2010, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba OPI o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke naj se, če je potrebno, razglasi za nično;

               —

               odločba o napredovanju uradnikov iz naziva AD12 v naziv AD13 v napredovalnem obdobju 2010 (obvestilo uslužbencem št. 80/10 z dne 26. aprila 2010 in obvestilo uslužbencem št. 81/10 z dne 26. maja 2010) naj se, če je potrebno, razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača odškodnino za nepremoženjsko škodo v višini 150 000 EUR;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-122/05: Tožba, vložena  21. decembra 2005  — Economidis proti Komisiji

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/53

         Tožba, vložena 21. decembra 2005 — Economidis proti Komisiji
   (Zadeva F-122/05)
   (2006/C 60/98)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Etienne, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J-N Louis, E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije o imenovanju S. Hogana na delovno mesto vodje oddelka „RTD.F.5 — Biotehnologija in uporabna genomika“;

               —

               Razglasitev ničnosti Odločbe o zavrnitvi kandidature tožeče stranke na to delovno mesto;

               —

               Naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka, ki je uradnik Komisije, nasprotuje zavrnitvi svoje kandidature s strani OPI za delovno mesto vodje oddelka „RTD.F.5 — Biotehnologija in uporabna genomika“ (Obvestilo o prostih delovnih mestih COM/R/7012/04).
   V utemeljitev svojih predlogov se sklicuje na nezakonitost zaposlitvenega postopka, kršitev členov 29(1) in 31 Kadrovskih predpisov, kršitev dolžnosti obrazložitve ter očitno napako pri presoji.
   Konkretno navaja naslednje:

               —

               ker naj OPI ne bi navedel naziva za delovno mesto, naj kandidatov na najnatančnejši možni način ne bi obvestil o naravi pogojev za zasedbo prostega delovnega mesta, da bi lahko presodili, ali lahko vložijo kandidaturo;

               —

               obrazložitev Komisije naj ne bi bila upoštevna, ker naj tožeči stranki ne bi omogočala, da preizkusi utemeljenost odločbe, niti sodišču Skupnosti, da izvede sodni nadzor;

               —

               izpodbijani odločbi naj bi vsebovali očitno napako v presoji, ker naj izbrani kandidat ne bi imel vseh splošnih in posebnih zahtevanih kvalifikacij, v nasprotju s tožečo stranko, katere poklicne izkušnje naj bi izkazovale visoke usposobljenosti, zlasti na področju upravljanja.


title: Zadeva T-224/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2011 – Association belge des consommateurs test-achats proti Komisiji (Konkurenca — Koncentracije — Belgijski trg energije — Odločba o združljivosti koncentracije s skupnim trgom — Obveznosti med prvo fazo pregleda — Odločba o zavrnitvi delne predložitve presoje koncentracije nacionalnim organom — Ničnostna tožba — Združenje potrošnikov — Pravni interes — Nesprožitev podrobnega postopka nadzora — Procesne pravice — Nedopustnost)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2011 – Association belge des consommateurs test-achats proti Komisiji
   (Zadeva T-224/10) (1)

   (Konkurenca - Koncentracije - Belgijski trg energije - Odločba o združljivosti koncentracije s skupnim trgom - Obveznosti med prvo fazo pregleda - Odločba o zavrnitvi delne predložitve presoje koncentracije nacionalnim organom - Ničnostna tožba - Združenje potrošnikov - Pravni interes - Nesprožitev podrobnega postopka nadzora - Procesne pravice - Nedopustnost)
   2011/C 347/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Association belge des consommateurs test-achats ASBL (Bruselj, Belgija) (zastopnika: A. Fratini in F. Filpo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: N. Khan, A. Antoniadis in R. Sauer, zastopniki)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Électricité de France (EDF) (Pariz, Francija) (zastopniki: sprva C. Lazarus, A. Amsellem in A. Fontanille, nato C. Lazarus in A. Creus Carreras, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije št. C(2009) 9059 z dne 12. novembra 2009 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (zadeva COMP/M.5549 – EDF proti Segebel) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40) in Odločbe Komisije št. C(2009) 8954 z dne 12. novembra 2009 o zavrnitvi zahteve pristojnih belgijskih organov za delno predložitev navedene zadeve v skladu s členom 9 te uredbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Association belge des consommateurs test-achats ASBL nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Družba Électricité de France (EDF) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.