title: Zadeva T-509/21: Tožba, vložena 18. avgusta 2021 – IMG/Komisija

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/43

      Tožba, vložena 18. avgusta 2021 – IMG/Komisija
      (Zadeva T-509/21)
      (2021/C 431/51)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: International Management Group (IMG) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: L. Levi in J.-Y. de Cara, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  To tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;
                  posledično

                  —

                  za ničen razglasi sklep Komisije z dne 8. junija 2021, sprejet zaradi izvršitve sodbe Sodišča z dne 31. januarja 2019 (zadevi C-183/17 P in C-184/17 P), v skladu s katero tožeča stranka ni upravičena izvršiti proračuna Unije s posrednim upravljanjem, kot to velja za mednarodne organizacije v okviru finančnih pravil, ki se uporabljajo v Uniji;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj povrne premoženjsko in nepremoženjsko škodo;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi razlog: kršitev člena 266 PDEU. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja kršitev učinka pravnomočnosti sodbe Sodišča z dne 31. januarja 2019.

                  2.

                  Drugi razlog: kršitev načela dobrega upravljanja in skrbnega ravnanja zaradi kršitve člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  3.

                  Tretji razlog: kršitev načela pravne varnosti.

                  4.

                  Četrti razlog: dejstvo, da je bil sklep po mnenju tožeče stranke sprejet ob napačni uporabi prava in očitnih napakah pri presoji.

                  5.

                  Peti razlog: kršitev razumnega roka.


title: Zadeva T-514/21: Tožba, vložena 21. avgusta 2021 – Associazione „Terra Mia Amici No Tap“/EIB

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/43

      Tožba, vložena 21. avgusta 2021 – Associazione „Terra Mia Amici No Tap“/EIB
      (Zadeva T-514/21)
      (2021/C 431/52)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: združenje „Terra Mia Amici No Tap“ (Melendugno, Italija) (zastopnik: A. Calò, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi in razglasi, da Evropska investicijska banka (EIB) krivdno ni odgovorila na zahtevo za notranjo revizijo, ki jo je vložilo tožeče združenje;

                  —

                  Evropski investicijski banki naloži sprejetje ukrepa o preklicu financiranja, odobrenega družbi TAP AG;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev Aarhuške konvencije (1) in Uredbe (ES) št. 1367/2006 z dne 6. septembra 2006 (2) („Aarhuška uredba“).

                              —

                              V zvezi s tem navaja, da člen 10(1) Aarhuške uredbe določa, da lahko „[v]saka nevladna organizacija, ki izpolnjuje merila iz člena 11, […] pri instituciji ali organu Skupnosti, ki je v skladu z okoljskim pravom sprejel upravni akt ali ki bi ga bil v primeru domnevne upravne opustitve moral sprejeti, vloži zahtevo za notranjo revizijo“. V obravnavanem primeru bi morala BEI odgovoriti v roku, določenem v členu 10 navedene uredbe, česar pa ni želela storiti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev točke 36 Izjave EIB o okoljskih in socialnih načelih in standardih iz leta 2009.

                              —

                              V zvezi s tem navaja, da člen 36 natančneje določa, da EIB zahteva, da vsi projekti, ki jih financira, izpolnjujejo vsaj:

                                          —

                                          veljavno nacionalno okoljsko zakonodajo;

                                          —

                                          veljavno okoljsko zakonodajo Evropske unije (EU), zlasti Direktivo EU o presoji vplivov na okolje in direktive o ohranjanju narave ter sektorske direktive in „medsektorske“ direktive;

                              —

                              načela in standarde upoštevnih okoljskih konvencij, vključenih v pravo EU.
                              V obravnavanem primeru ni bila spoštovana nobena od teh točk.
                              Namreč, za dokazane se lahko štejejo te kršitve:

                                          a.

                                             okoljska zakonodaja EU in zlasti:

                                                      a.I

                                                      uvodna izjava 36 v povezavi s členoma 4 in 14 Uredbe (EU) št. 347/2013 (3) (neobstoj analize stroškov in koristi);

                                                      a.II

                                                      uvodna izjava 31 Uredbe št. 347 v povezavi s členom 5(1) in Prilogo IV, opomba 1, Direktive 2011/92/EU (4) (kumulativni zunanji učinki);

                                                      a.III

                                                      uvodna izjava 31 Uredbe št. 347 v povezavi s členom 5(1) in Prilogo IV, opomba 1, Direktive 2011/92/EU (kumulativni notranji učinki) – prepoved „rezanja salame“;

                                                      a.IV

                                                      člen 2(1) Direktive 2011/92/EU, člen 6(3) in (4) Direktive o habitatih

                                                      a.V

                                                      člen 4(4) Direktive 2009/147 (5) (Direktiva o pticah);

                                                      a.VI

                                                      uvodna izjava 30 v povezavi s členom 9 Uredbe št. 1367/2006 in členom 6 Direktive o presoji vplivov na okolje (Preglednost in sodelovanje);

                                                      a.VII

                                                      uvodna izjava 28 v povezavi s členom 7 Uredbe (EU) št. 347/2013 (ureditev habitatov);

                                                      a.VIII

                                                      kršitev člena 191(1) PDEU v povezavi s kršitvijo Izjave Evropske investicijske banke o okoljskih in socialnih načelih in standardih, ki jo je upravni odbor te banke sprejel 3. februarja 2009.

                                          b.

                                             Italijanska zakonodaja in zlasti:

                                                      b.I

                                                      zakonska uredba 42/2004 o prenosu Konvencije o krajini, člen 26;

                                                      b.II

                                                      zakonska uredba 42/2004 o prenosu Konvencije o krajini, člen 146;

                                                      b.III

                                                      člen 14b zakona št. 241 z dne 7. avgusta 1990 o sestanku služb;

                                                      b.IV

                                                      določba A57 ministrske uredbe 223/14 o okoljski združljivosti;

                                                      b.V

                                                      zakonska uredba 152/06 neizvršene sankcije;

                                                      b.VI

                                                      člen 452c kazenskega zakonika (okoljska katastrofa).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev Uredbe št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013.

                              —

                              V zvezi s tem navaja, da nikoli ni bila opravljena ustrezna analiza stroškov in koristi.

         (1)  Konvencija o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (UL 2005, L 124, str. 4).

         (2)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).

         (3)  Uredba (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo in razveljavitvi Odločbe št. 1364/2006/ES in spremembi uredb (ES) št. 713/2009, (ES) št. 714/2009 in (ES) št. 715/2009 (UL 2013, L 115, str. 39).

         (4)  Direktiva 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL 2012, L 26, str. 1).

         (5)  Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL 2010, L 20, str. 7).


title: Zadeva T-518/21: Tožba, vložena 24. avgusta 2021 – European Paper Packaging Alliance/Komisija

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/45

      Tožba, vložena 24. avgusta 2021 – European Paper Packaging Alliance/Komisija
      (Zadeva T-518/21)
      (2021/C 431/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: European Paper Packaging Alliance (Haag, Nizozemska) (zastopniki: F. Di Gianni, A. Scalini in F. Pili, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  oddelka 2.1.2 in 2.2.1 ter preglednici 4-2 in 4-8 smernic tožene stranke o plastičnih proizvodih za enkratno uporabo v skladu z Direktivo (EU) 2019/904 (1) Evropskega parlamenta in Sveta o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje (2) v delu, v katerem se nanašajo na proizvode na osnovi papirja s polimernim premazom, razglasi za nične;

                  —

                  podredno, ugotovi, da je člen 3(2) Direktive (EU) 2019/904 nezakonit, ker so z njim proizvodi na osnovi papirja s polimernim premazom vključeni v opredelitev „plastični proizvodi za enkratno uporabo“; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka se v utemeljitev svoje tožbe opira na tri tožbene razloge in dva razloga nezakonitosti.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: smernice tožene stranke kršijo besedilo Direktive (EU) 2019/904 v delu, v katerem proizvode na osnovi papirja s polimernim premazom vključujejo na področje Direktive (EU) 2019/904, z napačno razlago izraza „glavna strukturna komponenta“ iz člena 3(1) Direktive (EU) 2019/904.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: vključitev proizvodov na osnovi papirja s polimernim premazom na področje Direktive (EU) 2019/904 je v nasprotju s cilji direktive in z načelom sorazmernosti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je prekoračila meje svojih pristojnosti, ker je sprejela izpodbijane smernice in posegla v prerogative zakonodajalca EU.

                  4.

                  Prvi razlog nezakonitosti: člen 3(2) Direktive (EU) 2019/904 je nezakonit, ker vodi v uporabo te direktive za proizvode na osnovi papirja s polimernim premazom. Tožeča stranka prav tako navaja, da je ta določba nezakonita, ker ne postavlja meje za določitev, ali je proizvod deloma izdelan iz plastike. Poleg tega naj bi bila ta določba v nasprotju z načelom enakosti in prepovedjo diskriminatornosti.

                  5.

                  Drugi razlog nezakonitosti: uporaba Direktive (EU) 2019/904 in zlasti omejevalnih ukrepov iz te direktive za proizvode na osnovi papirja s polimernim premazom, pomeni neupravičeno omejitev svobode opravljanja poslovne dejavnosti in lastninske pravice, iz členov 16 oziroma 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

         (1)  Direktiva (EU) 2019/904 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje (Besedilo velja za EGP) (UL 2019 L 155, str. 1).

         (2)  UL 2021 C 216, str. 1-46.


title: Zadeva T-525/21: Tožba, vložena 27. avgusta 2021 – E. Breuninger/Komisija

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/46

      Tožba, vložena 27. avgusta 2021 – E. Breuninger/Komisija
      (Zadeva T-525/21)
      (2021/C 431/54)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: E. Breuninger GmbH & Co. (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: M. Vetter, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v skladu s členom 264, prvi odstavek, PDEU razglasi ničnost sklepa tožene stranke z dne 28. maja 2021 (pomoč št. SA.62784);

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe sta navedena dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji
                  Tožena stranka naj bi storila očitno napako pri presoji s tem, da naj bi z izpodbijanim sklepom ugotovila, da je nemška shema pomoči „Allgemeine Bundesregelung Schadensausgleich, COVID-19“ (splošna zvezna ureditev nadomestila za škodo, COVID-19) na podlagi člena 107(2)(b) PDEU združljiva z notranjim trgom. Do omejitve upravičenosti podjetij z več gospodarskimi dejavnostmi, da vložijo vlogo, na tista podjetja, ki najmanj 80 % prometa dosegajo z dejavnostmi, ki jih zapora neposredno prizadene, naj bi prišlo samovoljno, odobritev sheme pomoči pa naj ne bi bila sorazmerna. Z 80-odstotnim pragom naj bi se brez materialnega razloga odpravila vzročna zveza med odredbami o zaprtju in škodo, ki s tem nastane, in sicer v breme podjetij z več gospodarskimi dejavnostmi, ker naj bi ta podjetja kljub temu, da so neposredno in znatno prizadeta zaradi državnih ukrepov, ter znatne izgube, ki so povezane s tem, morda ostali popolnoma brez nadomestila. To naj bi povzročilo izkrivljanje konkurence tako v razmerju do konkurentov, ki delujejo na področju dejavnosti, prizadetih zaradi epidemije COVID-19, kot tudi v razmerju do konkurentov, ki delujejo na področjih dejavnosti, ki niso prizadeta zaradi epidemije COVID-19.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev postopkovnih pravic iz člena 108(2) PDEU
                  V sklepu tožene stranke naj ne bi bilo opravljeno zadostno preverjanje in ta sklep naj ne bi bil zadostno obrazložen. Tožena stranka naj tožeči stranki ne bi omogočila, da bi v postopku predhodne preučitve izrazila svoje pomisleke glede združljivosti sheme pomoči z notranjim trgom. Tožena stranka naj poleg tega sklepa o odobritvi ne bi zadostno obrazložila.


title: Zadeva T-534/21: Tožba, vložena 1. septembra 2021 – VP/Cedefop

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/47

      Tožba, vložena 1. septembra 2021 – VP/Cedefop
      (Zadeva T-534/21)
      (2021/C 431/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: VP (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za nično razglasi odločbo tožene stranke, da ne bo izvršila točk 1 in 2 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2020 v zadevi T-187/18, VP/Cedefop;

                  —

                  za nično razglasi povezano odločbo, da se pogodba o zaposlitvi tožeče stranke ne podaljša retroaktivno za nedoločen čas;

                  —

                  naloži plačilo nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka in ki je ex aequo et bono ocenjena na 50 000 EUR;

                  —

                  naloži plačilo premoženjske škode, nastale tožeči stranki, ki ustreza stroškom potrebnega predsodnega postopka, od izreka sodbe v zadevi T-187/18, VP/Cedefop; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: pri odločbi tožene stranke, da ne izvrši točk 1 in 2 izreka sodbe z dne 16. decembra 2020 v zadevi T-187/20, VP/Cedefop, in da zato ne podaljša pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke, je podana kršitev obveznosti obrazložitve;

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka ni izpolnila dolžnosti skrbnega ravnanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načeli enakega obravnavanja in varstva legitimnih pričakovanj.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je zlorabila svoja pooblastila.


title: Zadeva T-535/21: Tožba, vložena 31. avgusta 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Naprave za distribucijo tekočin)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/48

      Tožba, vložena 31. avgusta 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Naprave za distribucijo tekočin)
      (Zadeva T-535/21)
      (2021/C 431/56)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Združene države) (zastopnik: T. Wuttke, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: tožeča stranka

         Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 1 431 829-0009

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. junija 2021 v zadevi R 1004/2018-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni tako, da;

                              —

                              njeno pritožbo dopusti,

                              —

                              v celoti zavrne prijavo ICD 10 297 stranke, ki zahteva ugotovitev ničnosti, da se razglasi ničnost izpodbijanega modela,

                              —

                              stranki, ki zahteva ugotovitev ničnosti, naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki pred odborom za pritožbe in oddelkom za izbris;

                  —

                  stranki, ki zahteva ugotovitev ničnosti, naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Neupoštevanje načel iz sodbe z dne 24. marca 2021, Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Igralna kocka za sestavljanje iz igralnega seta za sestavljanje) (T-515/19, neobjavljena, EU:T:2021:155);

                  —

                  neupoštevanje načel iz sodbe z dne 8. marca 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172);

                  —

                  kršitev člena 8(1) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002;

                  —

                  napačna razlaga patentne prijave EP 3 005 948 A2 in združene prijave modelov tožeče stranke št. 1 431 829-0001-0010.


title: Zadeva T-538/21: Tožba, vložena 2. septembra 2021 – PBL in WA/Komisija

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/49

      Tožba, vložena 2. septembra 2021 – PBL in WA/Komisija
      (Zadeva T-538/21)
      (2021/C 431/57)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Penya Barça Lyon: Plus que des supporters (PBL) (Bron, Francija) in WA (zastopnik: J. Branco, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe Generalnega direktorata Evropske komisije za konkurenco z dne 1. septembra 2021 – COMP.C.4/AH/mdr 2021(092342);

                  —

                  Evropski komisiji naloži, naj:

                              —

                              uporabi svoje posebne pravice v skladu s členom 116(1) PDEU, in Fédération française de Football odredi, naj takoj preneha z vsakršnimi normativnimi izkrivljanji konkurence, in se uskladi z določbami Pravilnika UEFA o podeljevanju licenc klubom in finančnem fair-playu;

                              —

                              začne postopek za ugotavljanje kršitev v skladu s členoma 107 in 108 PDEU in členom 12 Uredbe Sveta 2015/1589 z dne 13. julija 2015, proti Franciji, zaradi nezakonite državne pomoči klubu Paris Saint-Germain, in zadevo predloži Sodišču Evropske unije;

                  —

                  Komisiji naloži, da na podlagi člena 13 Uredbe Sveta 2015/1589 z dne 13. julija 2015 sprejme začasne ukrepe zoper Francijo, z namenom prenehanja škode, ki sta jo domnevno utrpeli tožeči stranki, s tem da odredi prenehanje naslednjih normativnih odločitev, ki povzročajo nepošteno izkrivljanje konkurence zaradi državne pomoči, kar povzroča selektivno prednost, ki vpliva na konkurenco in trgovino znotraj EU, na notranjem trgu Evropske unije:

                              —

                              posvetovanji dne 12. in 14. decembra 2019 generalne in federalne skupščine profesionalne nogometne lige, in posvetovanje dne 10. decembra 2020 generalne skupščine profesionalne nogometne lige, v imenu francoske nogometne federacije, v izvajanju svojih javnih pooblastil;

                              —

                              sklep z dne 25. junija 2021, s katerim komisija za nadzor profesionalnih klubov nacionalnega direktorata za nadzor upravljanja LFP ni sprejela nobenega administrativnega ukrepa zoper PSG;

                              —

                              sklep profesionalne nogometne lige – neobjavljen – s katerim je slednja potrdila pogodbo, ki sta jo podpisala Lionel Messi in Paris Saint-Germain.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe, vložene zoper odločbo Evropske komisije COMP.C.4/AH/mdr 2021(092342) z dne 1. septembra 2021, s katero je bil tožečima strankama zavrnjen status zainteresiranih strank v smislu člena 24(2) Uredbe 2015/1589 (1), navajata pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na procesno upravičenje strank v tem postopku. Tožeči stranki Komisiji očitata, da ni upoštevala dejstva, da je prva tožeča stranka član („socio“) Futbol Club Barcelona (v nadaljevanju: FC Barcelona) in da je kot takšna pooblaščena za vložitev pritožbe glede domnevno nezakonite državne pomoči.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na predložitev na podlagi člena 116 PDEU. Tožeči stranki v zvezi s tem zlasti trdita, da v obravnavanem primeru obstaja nesorazmerje med določbami držav članic, ki izkrivlja konkurenčne pogoje na notranjem trgu. Po mnenju tožečih strank okoliščina, da španska profesionalna nogometna liga – v nasprotju s francosko profesionalno nogometno ligo – zahteva spoštovanje razmerja med plačami in upravičenimi prihodki v višini 70 %, pomeni izkrivljanje, ki v praksi kaznuje klub FC Barcelona.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na člen 13 Uredbe 2015/1589. Tožeči stranki s tem tožbenim razlogom uveljavljata nujnost, da se Franciji naloži, naj prekine pomoč in ukrepe, ki lahko pomenijo nezakonito državno pomoč, ki ni priglašena profesionalnim nogometnim klubom na njenem ozemlju.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na merila, ki sta jih sprejela Evropska komisija in Sodišče Evropske unije za namene opredelitve državnih pomoči in uporabe člena 108 PDEU v obravnavanem primeru.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog se nanaša na nujnost razmer, ki upravičuje vložitev predlogov za obravnavanje po hitrem postopku in za izdajo začasne odredbe, s strani tožečih strank.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva T-540/21: Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Vivostore/EUIPO – Linda (VIVO LIFE)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/50

      Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Vivostore/EUIPO – Linda (VIVO LIFE)
      (Zadeva T-540/21)
      (2021/C 431/58)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Vivostore Ltd (Winscombe, Združeno kraljestvo) (zastopnik: T. Urek, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Linda AG (Köln, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: registracija figurativne znamke Evropske unije VIVO LIFE – prijava št. 18049 468

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. julija 2021 v zadevi R 1587/2020-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi ali spremeni in potrdi odločbo odbora za ugovore pri EUIPO v zadevi B 3090 390 z dne 16. julija 2020;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-545/21: Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Naprave za distribucijo tekočin)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/51

      Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Naprave za distribucijo tekočin)
      (Zadeva T-545/21)
      (2021/C 431/59)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Združene države) (zastopnik: T. Wuttke, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: tožeča stranka

         Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 1 431 829-0004

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. junija 2021 v zadevi R 1011/2018-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni tako, da;

                              —

                              njeno pritožbo dopusti,

                              —

                              v celoti zavrne prijavo ICD 10 306 stranke, ki zahteva ugotovitev ničnosti, da se razglasi ničnost izpodbijanega modela,

                              —

                              stranki, ki zahteva ugotovitev ničnosti, naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki pred odborom za pritožbe in oddelkom za izbris;

                  —

                  stranki, ki zahteva ugotovitev ničnosti, naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Neupoštevanje načel iz sodbe z dne 24. marca 2021, Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Igralna kocka za sestavljanje iz igralnega seta za sestavljanje) (T-515/19, neobjavljena, EU:T:2021:155);

                  —

                  neupoštevanje načel iz sodbe z dne 8. marca 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172);

                  —

                  kršitev člena 8(1) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002;

                  —

                  napačna razlaga patentne prijave EP 3 005 948 A2 in združene prijave modelov tožeče stranke št. 1 431 829-0001-0010.


title: Zadeva T-550/21: Tožba, vložena 6. septembra 2021 – Kalypso Media Group/EUIPO (COMMANDOS)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/51

      Tožba, vložena 6. septembra 2021 – Kalypso Media Group/EUIPO (COMMANDOS)
      (Zadeva T-550/21)
      (2021/C 431/60)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Nemčija) (zastopnik: T. Boddien, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije COMMANDOS – prijava št. 18 062 634

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. julija 2021 v zadevi R 1864/2020-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-552/21: Tožba, vložena 6. septembra 2021 – Worldwide Brands/EUIPO – Guangyu Wan (CAMEL)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/52

      Tožba, vložena 6. septembra 2021 – Worldwide Brands/EUIPO – Guangyu Wan (CAMEL)
      (Zadeva T-552/21)
      (2021/C 431/61)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Worldwide Brands, Inc. Zweigniederlassung Deutschland (Köln, Nemčija) (zastopnika: R. Ahijón Lana in J. Gracia Albero, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Eric Guangyu Wan (Vancouver, Britanska Kolumbija, Kanada)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Sporna znamka: besedna znamka Evropske unije CAMEL – Znamka Evropske unije št. 1 015 593

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. julija 2021 v zadevi R 1548/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  delno razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je ugodeno pritožbi intervenienta in zavrnjena zahteva za razveljavitev v zvezi s „srajcami“;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov tega postopka, vključno s stroški postopka pred oddelkom za izbris in prvim odborom za pritožbe.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 95(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 27(4) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  kršitev člena 58(1)(a) v povezavi s členom 18(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-555/21: Tožba, vložena 6. septembra 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Naprave za distribucijo tekočin)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/53

      Tožba, vložena 6. septembra 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Naprave za distribucijo tekočin)
      (Zadeva T-555/21)
      (2021/C 431/62)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Združene države) (zastopnik: T. Wuttke, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: tožeča stranka

         Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 1 431 829-0003

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. junija 2021 v zadevi R 1007/2018-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni tako, da;

                              —

                              njeno pritožbo dopusti,

                              —

                              v celoti zavrne prijavo ICD 10 300 stranke, ki zahteva ugotovitev ničnosti, da se razglasi ničnost izpodbijanega modela,

                              —

                              stranki, ki zahteva ugotovitev ničnosti, naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki pred odborom za pritožbe in oddelkom za izbris;

                  —

                  stranki, ki zahteva ugotovitev ničnosti, naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Neupoštevanje načel iz sodbe z dne 24. marca 2021, Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Igralna kocka za sestavljanje iz igralnega seta za sestavljanje) (T-515/19, neobjavljena, EU:T:2021:155);

                  —

                  neupoštevanje načel iz sodbe z dne 8. marca 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172);

                  —

                  kršitev člena 8(1) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002;

                  —

                  napačna razlaga patentne prijave EP 3 005 948 A2 in združene prijave modelov tožeče stranke št. 1 431 829-0001-0010.


title: Zadeva T-561/21: Tožba, vložena 8. septembra 2021 – HSBC Holdings in drugi/Komisija

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/54

      Tožba, vložena 8. septembra 2021 – HSBC Holdings in drugi/Komisija
      (Zadeva T-561/21)
      (2021/C 431/63)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: HSBC Holdings plc (London, Združeno kraljestvo), HSBC Bank plc (London), HSBC Continental Europe (Paris, Francija) (zastopniki: M. Demetriou in D. Bailey, Barristers, M. Simpson, Solicitor, C. Angeli, M. Giner Asins in C. Chevreste, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  člen 1 Sklepa Komisije C(2021) 4600 final z dne 28. junija 2021, vročenega 29. junija 2021, (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) o spremembi Sklepa Komisije C(2016) 8530 final z dne 7. decembra 2016 (v nadaljevanju: sklep iz leta 2016) (AT.39914 – Evrski obrestni izvedeni finančni instrumenti (EIRD) in člen 2(b) sklepa iz leta 2016 razglasi za nična;

                  —

                  podredno, globo, naloženo tožečim strankam, bistveno zniža na znesek, za katerega Splošno sodišče meni, da je primeren; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank, oziroma podredno, ustreznega deleža stroškov tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe tožeče stranke navajajo pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: izpodbijan sklep je bil sprejet po izteku desetletnega zastaralnega roka, ki je začel teči 27. marca 2007, ko je kršitev prenehala. Zato je pristojnost tožene stranke, da tožečim strankam ponovno naloži globo, zastarala.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je napačno uporabila pravo in/ali storila napako pri presoji, ker je vrednost prodaje tožečih strank izračunala na podlagi diskontiranih denarnih prejemkov. Tožeče stranke trdijo, da so diskontirani denarni prejemki samovoljno in neustrezno merilo vrednosti prodaje v sektorju evrskih obrestnih izvedenih finančnih instrumentov. Diskontirani denarni prejemki zlasti ne odražajo gospodarskega pomena kršitve niti obsega prispevka HSBC k tej kršitvi.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je storila napako pri presoji in/ali ni zadostno obrazložila stopnje faktorja znižanja, uporabljene za izračun diskontiranih denarnih prejemkov tožečih strank.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je storila napako pri presoji teže kršitve tožečih strank ter naložitvi in višini dodatnega zneska.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: globa, naložena tožečim strankam, je nesorazmerno visoka. Tožeče stranke zlasti trdijo, da je tožena stranka storila napako pri presoji olajševalnih okoliščin v zvezi s kršitvijo tožečih strank. Poleg tega tožeče stranke trdijo, da tožena stranka ni v zadostni meri upoštevala dejstva, da je bila udeležba tožečih strank pri enotni in trajajoči kršitvi manj obsežna in resna, kot je bilo ugotovljeno v sklepu z leta 2016, kot je Splošno sodišče ugotovilo v zadevi T-105/17 HSBC/Komisija (1). Tožeče stranke zato Splošnemu sodišču predlagajo, naj določi bistveno nižjo globo, ki bo ustrezno odražala ravnanje tožečih strank.

         (1)  Sodba z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija, T-105/17, EU:T:2019:675.


title: Zadeva T-568/21: Tožba, vložena 10. septembra 2021 – Harbaoui/EUIPO – Google (GC GOOGLE CAR)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/55

      Tožba, vložena 10. septembra 2021 – Harbaoui/EUIPO – Google (GC GOOGLE CAR)
      (Zadeva T-568/21)
      (2021/C 431/64)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Zoubier Harbaoui (Pariz, Francija) (zastopnik: R. Ciullo, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Google LLC (Mountain View, Kalifornija, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: registracija figurativne znamke Evropske unije GC GOOGLE CAR – prijava št. 18 007 095

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. junija 2021 v zadevi R 902/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO in Google LLC naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-569/21: Tožba, vložena 10. septembra 2021 – Harbaoui/EUIPO – Google (GOOGLE CAR)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/55

      Tožba, vložena 10. septembra 2021 – Harbaoui/EUIPO – Google (GOOGLE CAR)
      (Zadeva T-569/21)
      (2021/C 431/65)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Zoubier Harbaoui (Pariz, Francija) (zastopnik: R. Ciullo, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Google LLC (Mountain View, Kalifornija, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: registracija besedne znamke Evropske unije GOOGLE CAR – prijava št. 17 978 453

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. junija 2021 v zadevi R 904/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO in Google LLC naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-573/21: Tožba, vložena 14. septembra 2021 – Brand Energy Holdings /EUIPO (RAPIDGUARD)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/56

      Tožba, vložena 14. septembra 2021 – Brand Energy Holdings /EUIPO (RAPIDGUARD)
      (Zadeva T-573/21)
      (2021/C 431/66)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Brand Energy Holdings BV (Vlaardingen, Nizozemska) (zastopnika: A. Hönninger in F. Dechent, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije RAPIDGUARD – prijava št. 18 156 550

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. junija 2021 v zadevi R 294/2021-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 42(1) v povezavi s členom 7(1)(b), členom 7(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 42(1) v povezavi s členom 7(1)(c), členom 7(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-670/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2021 – SMCK Hair Care Products/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/56

      Sklep Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2021 – SMCK Hair Care Products/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)
      (Zadeva T-670/20) (1)

      (2021/C 431/67)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 19, 18.1.2021.


title: Zadeva T-12/21: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. avgusta 2021 – PJ/EIT

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/57

      Sklep Splošnega sodišča z dne 27. avgusta 2021 – PJ/EIT
      (Zadeva T-12/21) (1)

      (2021/C 431/68)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 79, 8.3.2021.


title: Zadeva T-335/21: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. avgusta 2021 – PJ/EIT

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/57

      Sklep Splošnega sodišča z dne 27. avgusta 2021 – PJ/EIT
      (Zadeva T-335/21) (1)

      (2021/C 431/69)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 310, 2.8.2021.


title: Zadeva C-706/20: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 3. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Skupna carinska tarifa – Tarifna uvrstitev – Kombinirana nomenklatura – tarifni številki 6212 in 9021 – Modrčki, ki se uporabljajo po mastektomiji – Izvedbena uredba (EU) 2017/1167 – Pijem „pribor“ – Razlaga sodbe z dne 19. decembra 2019, Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142))

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/13

      Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 3. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Zadeva C-706/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - tarifni številki 6212 in 9021 - Modrčki, ki se uporabljajo po mastektomiji - Izvedbena uredba (EU) 2017/1167 - Pijem „pribor“ - Razlaga sodbe z dne 19. decembra 2019, Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142))
      (2021/C 471/17)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranki

         Tožeča stranka: Amoena Ltd

         Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Izrek

                  1.

                  Točko 53 sodbe z dne 19. decembra 2019, Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142), v angleški različici je treba razlagati tako, da:

                              —

                              se v prvem stavku te točke izraza „them“ in „their“ nanašata na prsne proteze, izraz „they“ pa se nanaša na modrčke, ki se uporabljajo po mastektomiji, in,

                              —

                              se v drugem stavku navedene točke izraz „their“ in prvi dve navedbi izraza „they“ nanašajo na modrčke, ki se uporabljajo po mastektomiji, medtem ko se zadnja navedba izraza „they“ nanaša na prsne proteze.

                  2.

                  Sodišče je v drugem stavku 53 točke sodbe z dne 19. decembra 2019, Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142), da bi ugotovilo, ali je mogoče modrčke, ki se uporabljajo po mastektomiji, šteti za „pribor“ za prsne proteze v smislu poglavja 90 kombinirane nomenklature iz Priloge k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1821 z dne 6. oktobra 2016, zgolj uporabilo merilo, opredeljeno v točki 51 navedene sodbe, v skladu s katerim je treba kot „pribor“ v smislu navedenega poglavja opredeliti zamenljive dele, ki omogočajo prilagoditev aparata za opravljanje posebnega opravila v povezavi z njegovo glavno funkcij.

         (1)  UL C 110, 29.3.2021.


title: Zadeva C-818/21 P: Pritožba, ki jo je 22. decembra 2021 vložil YG zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. oktobra 2021 v zadevi T-599/20, YG/Evropska komisija

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/8

      Pritožba, ki jo je 22. decembra 2021 vložil YG zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. oktobra 2021 v zadevi T-599/20, YG/Evropska komisija
      (Zadeva C-818/21 P)
      (2022/C 191/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: YG (zastopnika: A. Champetier, avocate, S. Rodrigues, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano sodbo, ugotovi dopustnost in utemeljenost pritožnikove tožbe v zadevi T-599/20 in zato

                  —

                  za nično razglasi odločbo, izpodbijano na prvi stopnji;

            ali, če to ni mogoče,

                  —

                  zadevo vrne v obravnavo Splošnemu sodišču in, v vsakem primeru,

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 20. oktobra 2021, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnika v zadevi T-599/20, YG/Evropska komisija.
      V utemeljitev svoje pritožbe pritožnik navaja te pritožbene razloge:

                  —

                  Izkrivljanje dokazov;

                  —

                  Napačno razumevanje tožbenih razlogov – Napake pri razlogovanju – Kršitev pravice do obrambe;

                  —

                  Napačna uporaba prava.


title: Zadeva C-163/22 P: Pritožba, ki sta jo 3. marca 2022 vložila Gminę Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 v zadevi T-263/15 RENV, Gmina Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisija

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/22

      Pritožba, ki sta jo 3. marca 2022 vložila Gminę Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 v zadevi T-263/15 RENV, Gmina Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisija
      (Zadeva C-163/22 P)
      (2022/C 191/28)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranke

         Pritožnici: Gmina Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. (zastopnika: K. Gruszecka-Spychała, P. K. Rosiak, radcy prawni)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Republika Poljska

         Predlogi

                  —

                  Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 v zadevi T-263/15 RENV, Gmina Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisija, naj se razveljavi;

                  —

                  o zadevi naj se dokončno odloči, tako da se prvi, četrti in šesti tožbeni razlog v delu, v katerem so zajeti s to pritožbo, spoznajo za utemeljene, ter tako, da se v skladu s tožbenim zahtevkom ugotovi ničnost izpodbijanega sklepa;

                  —

                  v okviru odločitve o zadevi, kot je opisana v prejšnji točki, naj se odloči stroških postopka na prvi stopnji in postopka s pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi člena 107(1) PDEU v zvezi z analizo prvega dela prvega tožbenega razloga, kar zadeva neustrezno ugotovitev koristi oziroma napačno določitev zneska pomoči, ki jo je treba vrniti, v okviru četrtega tožbenega razloga.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker v okviru obravnave drugega očitka šestega tožbenega razloga, ki se je nanašal na to, da umik Sklepa 2014/883/EU (1) in njegova nadomestitev z izpodbijanim sklepom ni v skladu s pravom, ni upoštevalo načel varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti in učinkovitega pravnega varstva, ker je uporabilo napačno razlago, v skladu s katero je dovoljeno, da Komisija prosto umakne lastni pravni akt, ki je že izpodbijan pred Splošnim sodiščem, in prosto spremeni njegovo vsebino brez upoštevanja interesov in pričakovanj stranke, ki je ta pravni akt izpodbijala.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri obravnavanju tretjega očitka šestega tožbenega razloga, ki se je nanašal na kršitev procesnih pavic tožečih strank ter načel dobrega upravljanja, lojalnega sodelovanja in varstva legitimnih pričakovanj, ker ni bila ugotovljena obveznost Komisije, da spremeni sklep o začetku postopka, ali da v tem smislu sprejme nov sklep, kadar so izpolnjeni pogoji iz izpodbijane sodbe za popravek ali razširitev sklep o začetku postopka.

         (1)  Sklep Komisije 2014/883/EU z dne 11. februarja 2014 o ukrepu SA.35388 (13/C) (ex 13/NN in ex 12/N) – Poljska – Vzpostavitev letališča Gdynia-Kosakowo (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 759) (UL 2014, L 357, str. 51).


title: Zadeva T-99/22: Tožba, vložena 18. februarja 2022 – Sberbank Europe/ECB

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/28

      Tožba, vložena 18. februarja 2022 – Sberbank Europe/ECB
      (Zadeva T-99/22)
      (2022/C 191/37)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sberbank Europe AG (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: M. Fellner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v skladu s členoma 263 in 264 PDEU razglasi ničnost sklepa ECB z dne 21. decembra 2021 zoper banko Sberbank (št. ECB-SSM-2021-ATSBE-12, ESA-2020-00000051) brez odreditve njegove nadomestitve z novim, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka za razglasitev ničnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štirinajst tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: naložitev izravnalnih obresti s strani ECB pomeni nedopustno dvojno kaznovanje v smislu členom 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) in člena 4 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic (v nadaljevanju: EKČP).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: sklep ECB z dne 21. decembra 2021 pomeni kršitev člena 49 Listine in člena 7 EKČP, ker je v njem določena kazen, ki presega mejne zneske iz člena 18(1) Uredbe (EU) No 1024/2013 (1).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: sklep ECB, s katerim so banki Sberbank naložene izravnalne obresti, pomeni kršitev člena 17 Listine in člena 1 Dodatnega protokola št. 1 k EKČP.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic in temeljnih svoboščin v smislu člena 6 pogodbe o Evropski uniji. Načelo res iudicata ECB prepoveduje naložitev izravnalnih obresti banki Sberbank za prekoračitev omejitev velike izpostavljenosti v skladu s členom 395 Uredbe (EU) št. 575/2013 (2).

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev načela dobre vere, ker je ECB kršila navodila za metodo določitve upravnih denarnih kazni v skladu s členom 18(1) in (7) Uredbe (EU) št. 1024/2013.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: tožena stranka je kršila člen 6 EKČP.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila mejne zneske sankcij v skladu s členom 18(1) Uredbe (EU) št. 1024/2013.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti v smislu člena 99(e) avstrijskega zakona o bančništvu (v nadaljevanju: BWG)

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: člen 97 BWG se ne uporablja, če ni bila dosežena nobena korist oziroma ni bila preprečena nobena izguba.

                  10.

                  Deseti tožbeni razlog: pristojnost ECB za naložitev izravnalnih obresti je zastarala v skladu s členom 130 Uredbe (EU) št. 468/2014 (3) in členom 22 avstrijskega zakona o organih za nadzor nad finančnimi trgi (v nadaljevanju: FMSA).

                  11.

                  Enajsti tožbeni razlog: člen 395(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 določa zgolj eno omejitev velikih izpostavljenosti, kar je razlog, da člen 97(1), točka 2, BWG sankcionira le enkratno prekoračitev te omejitve.

                  12.

                  Dvanajsti tožbeni razlog: banka Sberbank ni namerno prekoračila omejitve velike izpostavljenosti.

                  13.

                  Trinajsti tožbeni razlog: banka Sberbank ni pridobila nobene koristi oziroma ni preprečila nobene izgube.

                  14.

                  Štirinajsti tožbeni razlog: ECB je s tem, da ni odobrila izjeme na podlagi člena 396(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, zlorabila svojo diskrecijsko pravico.

         (1)  Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63).

         (2)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1).

         (3)  Uredba (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (UL 2014, L 141, str. 1).


title: Zadeva C-826/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bucureşti (Romunija) 22. decembra 2021 – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători“ SA

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bucureşti (Romunija) 22. decembra 2021 – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători“ SA
      (Zadeva C-826/21)
      (2022/C 191/11)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Bucureşti

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka na prvi stopnji in pritožnica: Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)

         Tožena stranka na prvi stopnji in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători“ SA

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali železniški prevoznik, ki uporablja železniške vagone, v katerih so nameščeni sistemi ozvočenja, namenjeni obveščanju potnikov, s tem izvaja priobčitev javnosti v smislu člena 3 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1)?

                  2)

                  Ali člen 3 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi nasprotuje nacionalni ureditvi, ki uvaja izpodbojno domnevo priobčitve javnosti na podlagi obstoja naprav za zvočno komunikacijo, če so ti sistemi predpisani z drugimi pravnimi določbami, ki urejajo dejavnost prevoznika?

         (1)  UL 2001 L 167, str. 10.


title: Zadeva C-545/19: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. marca 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – AllianzGI-Fonds AEVN/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje – Člen 63 PDEU – Prosti pretok kapitala – Obdavčitev dividend, izplačanih kolektivnim naložbenim podjemom (KNP) – Rezidenčni in nerezidenčni KNP – Različno obravnavanje – Pri viru odtegnjeni davek, ki se nanaša le na dividende, izplačane nerezidenčnim KNP – Primerljivost položajev – Presoja – Upoštevanje davčne ureditve imetnikov enot premoženja v KNP in obdavčitev rezidenčnih podjemov z drugimi davki – Neobstoj)

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/2

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. marca 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – AllianzGI-Fonds AEVN/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-545/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 63 PDEU - Prosti pretok kapitala - Obdavčitev dividend, izplačanih kolektivnim naložbenim podjemom (KNP) - Rezidenčni in nerezidenčni KNP - Različno obravnavanje - Pri viru odtegnjeni davek, ki se nanaša le na dividende, izplačane nerezidenčnim KNP - Primerljivost položajev - Presoja - Upoštevanje davčne ureditve imetnikov enot premoženja v KNP in obdavčitev rezidenčnih podjemov z drugimi davki - Neobstoj)
      (2022/C 191/02)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AllianzGI-Fonds AEVN

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izrek

      Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, na podlagi katere so dividende, ki jih družbe rezidentke izplačajo kolektivnemu naložbenemu podjemu (KNP) nerezidentu, predmet davčnega odtegljaja pri viru, medtem ko so dividende, izplačane KNP rezidentu, oproščene takega odtegljaja.

         (1)  UL C 399, 25.11.2019.


title: Zadeva T-103/22: Tožba, vložena 22. februarja 2022 – ON/Komisija

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/29

      Tožba, vložena 22. februarja 2022 – ON/Komisija
      (Zadeva T-103/22)
      (2022/C 191/38)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: ON (zastopnica: D. Mimrová, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi ničnost Delegirane uredbe Komisije (EU) 2021/2288 z dne 21. decembra 2021 o spremembi Priloge k Uredbi (EU) 2021/953 Evropskega parlamenta in Sveta glede obdobja priznavanja potrdil o cepljenju, ki so izdana v obliki digitalnega COVID potrdila EU in potrjujejo zaključeno primarno serijo cepljenja (1) zaradi kršitve načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije ter zaradi kršitve načela sorazmernosti;

                  —

                  ugotovi ničnost Uredbe 2021/2288 zaradi neobstoja v členu 168 PDEU predvidene pravne podlage v zvezi z varovanjem javnega zdravja kot odzivom Unije na čezmejne grožnje za zdravje, povezane s pandemijo Covid-19;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeća stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da je Komisija kršila splošna načela prava Skupnosti in s sprejetjem Uredbe 2021/2288 kršila:

                              —

                              načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, s tem da je z namenom olajšanja prostega gibanja imetnikom veljavnih digitalnih potrdil (to je osebam, ki so prejele poživitveni odmerek in naj bi imele večjo odpornost na različico virusa Omikron) veljavnost digitalnega potrdila omejila na 270 dni od dne zaključka primarne serije cepljenja, pri čemer je iz področja uporabe izpodbijanega akta izključila nedoločen krog oseb, opredeljen glede na njihovo starost, poklic, način življenja ali druga merila (ne glede na to, ali so cepljene ali sploh niso), s čimer je povzročila diskriminacijo velike skupine oseb, ki so zaključile primarno serijo cepljenja in zbolele za virusom Covid, čeprav iz znanstvenih spoznanj izhaja, da take osebe s to tako imenovano hibridno odpornostjo za družbo z vidika prenosa okužbe ali obremenitve zdravstvenega sistema predstavljajo enako ali manjše tveganje kot osebe, pri katerih je veljavnost digitalnega potrdila ostala neomejena ali ki so na drug način izključene iz področja uporabe izpodbijanega akta in so „de iure“ neokužene;

                              —

                              načelo sorazmernosti, ker ni navedla obrazložitve, ki bi bila oprta na kvalitativne in, kolikor je to mogoče, kvantitativne podatke, to je ni ustrezno ocenila dostopnih znanstvenih podatkov o skupinah ljudi, pri katerih obstaja nevarnost, da bodo z boleznijo Covid okužile druge osebe, poleg tega pa ni ustrezno obrazložila, zakaj ravno sprejeti ukrep, s katerim se veljavnost digitalnih Covid potrdil EU omejuje na največ 270 dni od prejema zadnjega odmerka iz primarne serije cepljenja, omogoča najboljše doseganje cilja Unije v okviru odziva na pandemijo Covid-19 in na mutacije virusa SARS-CoV-2, ker se s tem ukrepom podpira povečanje kazalnika precepljenosti s tako imenovanim poživitvenim odmerkom, pri čemer ni razmislila (ni ustrezno obrazložila) drugih alternativ, ki bi lahko prišle v poštev.

                  2.

                  Drugi očitek se nanaša na dejstvo, da je Komisija pri sprejetju Uredbe 2021/2288 prekoračila pooblastila, ki so ji bila dodeljena s členom 5(2) Uredbe (EU) 2021/953 (2), ker je namesto „statične“ spremembe podatkovnih polj v odziv na razvoj virusa SARS-CoV-2 in obstoječo epidemiološko situacijo omejila veljavnost digitalnega potrdila in v zvezi s tem de facto določila meje odziva Unije na pandemijo COVID-19 kot na čezmejno grožnjo za zdravje, pri čemer izpodbijanega akta ni oprla na ustrezno pravno podlago iz člena 168 PDEU, ki se nanaša na varovanje javnega zdravja.

         (1)  UL 2021, L 458, str. 459.

         (2)  Uredba (EU) 2021/953 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2021 o okviru za izdajanje, preverjanje in priznavanje interoperabilnih potrdil o cepljenju, testu in preboleli bolezni v zvezi s COVID-19 (digitalno COVID potrdilo EU) za olajšanje prostega gibanja med pandemijo COVID-19 (UL 2021, L 211, str. 1.)


title: Zadeva C-167/22: Tožba, vložena 4. marca 2022 – Evropska komisija/Kraljevina Danska

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/23

      Tožba, vložena 4. marca 2022 – Evropska komisija/Kraljevina Danska
      (Zadeva C-167/22)
      (2022/C 191/29)
      Jezik postopka: danščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Grønfeldt in P. Messina, agenta)

         Tožena stranka: Kraljevina Danska

         Predloga

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Kraljevina Danska s tem, da je najdaljše obdobje, v katerem se lahko parkira na počivališčih ob avtocestnem omrežju na Danskem, ki so v državni lasti, omejila na 25 ur, ni izpolnila svojih obveznosti iz določb o svobodi ponujanja prevoznih storitev iz členov 1, 8 in 9 Uredbe (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta; (1)

                  —

                  Kraljevini Danski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija trdi, da 25-urno pravilo, čeprav pri njem ne gre za neposredno diskriminacijo, pomeni oviro za svobodo ponujanja storitev, saj pravilo različno vpliva na danske cestne prevoznike in cestne prevoznike, ki niso z Danske. Vozniki, ki delajo za cestne prevoznike, ki niso z Danske, bodo težje izpolnili obveznosti glede vožnje in počitka, ki izhajajo iz prava Unije, zlasti iz Uredbe (ES) št. 561/2006, (2) kot pa vozniki, ki delajo za danske cestne prevoznike, ki imajo operativne centrale na Danskem, do katerih se lahko vozniki vrnejo in kjer lahko parkirajo med obdobji počitka.
      Komisija meni, da pravila ni mogoče utemeljiti s cilji, na katere se opira Danska, to je (i) zagotavljanje večje zmogljivosti za voznike, da lahko vzamejo premore in kratka obdobja počitka, (ii) odpravljanje nezakonitega in nevarnega parkiranja na odstavnih nišah avtoceste, (iii) zagotavljanje urejenih pogojev na postajališčih z preprečevanjem negativnih učinkov, ki nastanejo z dolgoročnim parkiranjem, in (iv) izboljšanje voznikovih okoljskih in delovnih pogojev, ker to pravilo ni primerno za doseganje teh ciljev in poleg tega presega tisto, kar je potrebno za njihovo doseganje.

         (1)  Uredba (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga (UL 2009 L 300, str. 72).

         (2)  Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL 2006 L 102, str. 1).


title: Zadeva C-93/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 9. februarja 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica in drugi

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 9. februarja 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica in drugi
      (Zadeva C-93/22)
      (2022/C 191/20)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

         Tožene stranke: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je lahko sklep nacionalnega odbora za izvajanje Direktive 2003/87/ES (1) in za pomoč pri projektnih dejavnostih Kjotskega protokola ob upoštevanju postopka sprejetja in zlasti mehanizma sodelovanja z Evropsko komisijo iz Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/331 (2) glede vključitve naprav na seznam za brezplačno dodelitev pravic do emisij CO2 predmet samostojne tožbe pri Splošnem sodišču Evropske unije v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU, če ima izpodbijani akt zavezujoče pravne učinke in se nanaša neposredno na tožeči gospodarski subjekt?

                  2.

                  Ali lahko sicer zasebni gospodarski subjekt, neposredno oškodovan zaradi izključitve iz dodelitve pravic do emisij CO2 na podlagi preiskave, ki sta jo skupaj izvedla Evropska komisija in nacionalni odbor za izvajanje Direktive 2003/87/ES in za pomoč pri projektnih dejavnostih Kjotskega protokola, sklep, ki ga je sprejela Evropska komisija o zavrnitvi vključitve naprave na seznam v skladu s členom 14(4) Delegirane uredbe (EU) 2019/331, izpodbija pred Splošnim sodiščem Evropske unije v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU?

                  3.

                  Ali pojem „proizvajalec električne energije“ iz člena 3(u) Direktive 2003/87/ES, kot izhaja iz sodbe Sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019, C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, katere predmet je bil predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je na Sodišče v skladu s členom 267 PDEU vložilo Verwaltungsgericht Berlin (upravno sodišče v Berlinu, Nemčija) s sklepom z dne 28. novembra 2017, obsega tudi primere, v katerih proizvajalec proizvaja minimalni del električne energije s soproizvodnjo, ki nima visokega izkoristka, in je opredeljen za različne vire toplotne energije poleg soproizvodnje, ki vsebujejo značilnosti za priznanje brezplačne dodelitve pravic do emisij?

                  4.

                  Ali je taka razlaga opredelitve izraza „proizvajalec električne energije“ skladna s splošnimi načeli prava Unije ob spoštovanju pogojev konkurence med gospodarskimi subjekti v primeru odobritve spodbud in sorazmernosti ukrepa, če v celoti izključuje proizvajalca z več viri energije, brez odštetja vrednosti emisij iz virov toplotne energije, ki niso soproizvodnja in so v celoti upravičeni do prejema predvidenih ugodnosti?

         (1)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL 2003, L 275, str. 32).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/331 z dne 19. decembra 2018 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2019, L 59, str. 8).


title: Zadeva C-13/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti (Romunija) 5. januarja 2022 – EF, GH, IJ/KL

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti (Romunija) 5. januarja 2022 – EF, GH, IJ/KL
      (Zadeva C-13/22)
      (2022/C 191/12)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Piteşti.

         Stranke

         Tožeče stranke: EF, GH, IJ

         Tožena stranka: KL

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali načelo neodvisnosti sodstva iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 PEU in členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 148(2) romunske ustave, kakor ga je razlagalo Curtea Constituțională (ustavno sodišče, Romunija) v odločbi št. 390/2021, v skladu s katerim nacionalna sodišča niso pristojna za presojo skladnosti nacionalne določbe, ki je bila z odločbo Curtea Constituțională (ustavno sodišče) razglašena za ustavno, z določbami prava Evropske unije?

                  2.

                  Ali načelo neodvisnosti sodstva iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 PEU in členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 99(ș) romunskega zakona št. 303/2004 o statusu sodnikov in tožilcev, ki omogoča uvedbo disciplinskega postopka in izrek disciplinskih sankcij sodniku zaradi neupoštevanja sodbe Curtea Constituțională (ustavno sodišče), če je ta sodnik pozvan, naj prizna primarno uporabo prava Evropske unije pred razlogovanjem iz odločbe Curtea Constituțională (ustavno sodišče), pri čemer gre za nacionalno določbo, ki temu sodniku odreka možnost uporabe sodbe Sodišča Evropske unije, za katero meni, da ima prednost?


title: Zadeva C-94/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 9. februarja 2022 – Gruppo Mauro Saviola Srl/Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 9. februarja 2022 – Gruppo Mauro Saviola Srl/Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto
      (Zadeva C-94/22)
      (2022/C 191/21)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Gruppo Mauro Saviola Srl

         Toženi stranki: Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je lahko sklep nacionalnega odbora za izvajanje Direktive 2003/87/ES (1) in za pomoč pri projektnih dejavnostih Kjotskega protokola ob upoštevanju postopka sprejetja in zlasti mehanizma sodelovanja z Evropsko komisijo iz Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/331 (2) glede vključitve naprav na seznam za brezplačno dodelitev pravic do emisij CO2 predmet samostojne tožbe pri Splošnem sodišču Evropske unije v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU, če ima izpodbijani akt zavezujoče pravne učinke in se nanaša neposredno na tožeči gospodarski subjekt?

                  2.

                  Ali lahko sicer zasebni gospodarski subjekt, neposredno oškodovan zaradi izključitve iz dodelitve pravic do emisij CO2 na podlagi preiskave, ki sta jo skupaj izvedla Evropska komisija in nacionalni odbor za izvajanje Direktive 2003/87/ES in za pomoč pri projektnih dejavnostih Kjotskega protokola, sklep, ki ga je sprejela Evropska komisija o zavrnitvi vključitve naprave na seznam v skladu s členom 14(4) Delegirane uredbe (EU) 2019/331, izpodbija pred Splošnim sodiščem Evropske unije v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU?

                  3.

                  Ali pojem „proizvajalec električne energije“ iz člena 3(u) Direktive 2003/87/ES, kot izhaja iz sodbe Sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019, C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, katere predmet je bil predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je na Sodišču v skladu s členom 267 PDEU vložilo Verwaltungsgericht Berlin (upravno sodišče v Berlinu, Nemčija) s sklepom z dne 28. novembra 2017, obsega tudi primere, v katerih proizvajalec proizvaja energijo, ki je v celoti namenjena lastni porabi, če jo v javno omrežje oddaja občasno, in sicer samo takrat, ko so naprave, ki naj bi jo prejele, ustavljene, da se zagotovi delovanje naprave?

                  4.

                  Ali je taka razlaga opredelitve izraza „proizvajalec električne energije“ skladna s splošnimi načeli prava Unije ob spoštovanju pogojev konkurence med gospodarskimi subjekti v primeru odobritve spodbud in sorazmernosti ukrepa, če ne spodbuja lastne porabe električne energije s priznanjem brezplačne dodelitve pravic do emisij CO2 za naprave, ki jo uporabljajo?

         (1)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL 2003, L 275, str. 32).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/331 z dne 19. decembra 2018 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2019, L 59, str. 8).


title: Zadeva C-232/20: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. marca 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – NP/Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin (Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 2008/104/ES – Delo prek agencij za zagotavljanje začasnega dela – Člen 1(1) – „Začasna“ napotitev – Pojem – Zasedanje stalnega delovnega mesta – Člen 5(5) – Zaporedne napotitve – Člen 10 – Kazni – Člen 11 – Odstopanje socialnih partnerjev od maksimalnega trajanja, ki ga je določil nacionalni zakonodajalec)

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/3

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. marca 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – NP/Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin
      (Zadeva C-232/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2008/104/ES - Delo prek agencij za zagotavljanje začasnega dela - Člen 1(1) - „Začasna“ napotitev - Pojem - Zasedanje stalnega delovnega mesta - Člen 5(5) - Zaporedne napotitve - Člen 10 - Kazni - Člen 11 - Odstopanje socialnih partnerjev od maksimalnega trajanja, ki ga je določil nacionalni zakonodajalec)
      (2022/C 191/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: NP

         Tožena stranka: Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(1) Direktive 2008/104/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o delu prek agencij za zagotavljanje začasnega dela je treba razlagati tako, da izraz „začasno“ iz te določbe ne nasprotuje napotitvi delavca, ki ima pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje z agencijo za zagotavljanje začasnega dela, v podjetje uporabnika za zapolnitev stalnega delovnega mesta, ki ni zasedeno na podlagi nadomeščanja.

                  2.

                  Člen 1(1) in člen 5(5) Direktive 2008/104 je treba razlagati tako, da zaporedne napotitve delavca, zaposlenega pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, na isto delovno mesto v podjetje uporabnika v skupnem trajanju 55 mesecev pomenijo zlorabo, če zaporedne napotitve istega delavca, zaposlenega pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, v isto podjetje uporabnika pripeljejo do trajanja dela v tem podjetju, ki je daljše od tistega, ki ga je glede na vse upoštevne okoliščine, ki zajemajo zlasti posebnosti sektorja, in glede na nacionalni pravni okvir mogoče razumno šteti za „začasno“, ne da bi bilo to, da zadevno podjetje uporabnik uporablja veriženje zaporednih pogodb o zaposlitvi pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, kakor koli objektivno pojasnjeno, kar pa mora ugotoviti predložitveno sodišče.

                  3.

                  Direktivo 2008/104 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa maksimalno trajanje napotitve istega delavca, zaposlenega pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, v isto podjetje uporabnika, če bi se pri tej ureditvi za izračun tega trajanja s prehodno določbo izključevalo upoštevanje obdobij pred začetkom veljavnosti take ureditve, s čimer bi bila nacionalnemu sodišču odvzeta možnost, da bi za ugotovitev, ali je napotitev delavca, zaposlenega pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, „začasna“ v smislu te direktive, upoštevalo dejansko trajanje te napotitve, kar mora ugotoviti navedeno sodišče. Nacionalno sodišče, ki odloča v sporu, ki poteka izključno med posamezniki, zgolj na podlagi prava Unije ni zavezano, da ne uporabi take prehodne določbe, ki je v nasprotju s pravom Unije.

                  4.

                  Člen 10(1) Direktive 2008/104 je treba razlagati tako, da delavec, zaposlen pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela – ob neobstoju določbe nacionalnega prava, katere namen je sankcioniranje tega, da agencije za zagotavljanje začasnega dela ali podjetja uporabniki ne spoštujejo te direktive – na podlagi prava Unije ne more pridobiti subjektivne pravice do nastanka delovnega razmerja s podjetjem uporabnikom.

                  5.

                  Direktivo 2008/104 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki socialnim partnerjem omogoča, da na ravni panoge podjetij uporabnikov odstopijo od maksimalnega trajanja napotitve delavca, zaposlenega pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, določenega s tako ureditvijo.

         (1)  UL C 279, 24.8.2020.


title: Zadeva T-108/22: Tožba, vložena 1. marca 2022 – Sopra Steria Benelux in Unisys Belgium/Komisija

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/30

      Tožba, vložena 1. marca 2022 – Sopra Steria Benelux in Unisys Belgium/Komisija
      (Zadeva T-108/22)
      (2022/C 191/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Belgija), Unisys Belgium (Machelen, Belgija) (zastopnika: L. Masson in G. Tilman, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa, ki ga je Evropska komisija sprejela v okviru javnega razpisa, objavljenega pod referenčno številko TAXUD/2019/OP/0006, naslovljenega „Razvoj CCN – specifikacija, razvoj, vzdrževanje in podpora na 3. ravni za platforme IT TAXUD – Sklop A: storitve razvoj za platformo CCN/CSI“ ter sporočenega 20. decembra 2021, in s katerim je Komisija potrdila, da je zavrnila ponudbo konzorcija, ki ga sestavljata tožeči stranki, in da je naročilo oddala konkurenčnemu konzorciju;

                  —

                  Komisiji naloži vse stroške postopka.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ničnost sklepa z dne 20. decembra 2021. Tožeči stranki v zvezi s tem trdita, da je treba izpodbijani sklep šteti za odločbo, s katero se zgolj potrjuje prejšnji sklep, ki ga je pred tem Splošno sodišče razglasilo za ničnega.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, kršitev specifikacije, kršitev načel dobrega upravljanja, zlasti načela patere legem quam ipse fecisti, in dolžnosti skrbnega ravnanja. Tožeči stranki menita, da je Komisija kršila svoje specifikacije s tem, da je običajnost cene izbranega ponudnika obrazložila z oddajo 60 % storitev, opravljenih v Romuniji in Grčiji, podizvajalcem. Komisija naj poleg tega ne bi upoštevala, da je izbrani ponudnik začel izvajati naročilo, kar naj bi bilo v nasprotju z obrazložitvijo, sprejeto v potrditveni odločbi.


title: Zadeva C-45/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) 20. januarja 2022 – HK/Service fédéral des Pensions (SFP)

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) 20. januarja 2022 – HK/Service fédéral des Pensions (SFP)
      (Zadeva C-45/22)
      (2022/C 191/13)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: HK

         Tožena stranka: Service fédéral des Pensions (SFP)

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  —

                  Ali je treba pravilo iz člena 55(1)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 (1), v skladu s katerim pristojni nosilci zneske upoštevane dajatve ali dajatev ali drugih dohodkov delijo s številom dajatev, za katere veljajo navedena pravila, razlagati tako, da nalaga, da se dohodki kot taki, ki se upoštevajo pri uporabi pravila za preprečevanje prekrivanja, delijo s številom pokojnin po umrlem zavarovancu, na katere vplivajo pravila za preprečevanje prekrivanja?

                  —

                  Ali je, nasprotno, treba pravilo iz člena 55(1)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004, v skladu s katerim pristojni nosilci zneske upoštevane dajatve ali dajatev ali drugih dohodkov delijo s številom dajatev, za katere veljajo navedena pravila, razlagati tako, da nalaga, da se s številom pokojnin po umrlem zavarovancu, na katere vplivajo pravila za preprečevanje prekrivanja, ne delijo dohodki kot taki, ki se upoštevajo pri uporabi pravila za preprečevanje prekrivanja, temveč samo del dohodkov, ki presega zgornjo mejo prekrivanja, kot je na primer določeno z zadevno nacionalno ureditvijo?

         (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2004, L 166, str. 1).


title: Zadeva C-302/20: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. marca 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – M. A/Autorité des marchés financiers (AMF) (Predhodno odločanje – Enotni trg za finančne storitve – Zloraba trga – Direktivi 2003/6/ES in 2003/124/ES – „Notranja informacija“ – Pojem – Informacija, „ki ima natančno določene lastnosti“ – Informacija o skorajšnji objavi članka, v katerem se bo poročalo o govorici na trgu v zvezi z izdajateljem finančnih instrumentov – Protipravnost razkritja notranje informacije – Izjeme – Uredba (EU) št. 596/2014 – Člen 10 – Razkritje notranje informacije v okviru običajnega opravljanja poklica – Člen 21 – Razkritje notranje informacije za novinarske namene – Svoboda tiska in svoboda izražanja – Razkritje informacije, da bo kmalu objavljen članek, s strani novinarja običajnemu viru)

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. marca 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – M. A/Autorité des marchés financiers (AMF)
      (Zadeva C-302/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Enotni trg za finančne storitve - Zloraba trga - Direktivi 2003/6/ES in 2003/124/ES - „Notranja informacija“ - Pojem - Informacija, „ki ima natančno določene lastnosti“ - Informacija o skorajšnji objavi članka, v katerem se bo poročalo o govorici na trgu v zvezi z izdajateljem finančnih instrumentov - Protipravnost razkritja notranje informacije - Izjeme - Uredba (EU) št. 596/2014 - Člen 10 - Razkritje notranje informacije v okviru običajnega opravljanja poklica - Člen 21 - Razkritje notranje informacije za novinarske namene - Svoboda tiska in svoboda izražanja - Razkritje informacije, da bo kmalu objavljen članek, s strani novinarja običajnemu viru)
      (2022/C 191/04)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Paris

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: M. A

         Tožena stranka: Autorité des marchés financiers (AMF)

         Izrek

                  1.

                  Člen 1, točka 1, Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) je treba razlagati tako, da za opredelitev notranje informacije informacija o skorajšnji objavi članka, v katerem se bo poročalo o govorici na trgu v zvezi z izdajateljem finančnih instrumentov, lahko pomeni informacijo, ki „ima natančno določene lastnosti“ v smislu te določbe oziroma ki je „natančna“ v smislu člena 1(1) Direktive Komisije 2003/124/ES z dne 22. decembra 2003 o izvajanju Direktive 2003/6 v zvezi z opredelitvijo in razkritjem notranjih informacij javnosti ter opredelitvijo tržne manipulacije, ter da je to, da je v tem članku nato navedena cena, po kateri naj bi bili kupljeni vrednostni papirji tega izdajatelja v okviru eventualne javne ponudbe za nakup, in to, kdo sta novinar, ki se je podpisal pod navedeni članek, in medijska hiša, ki je zagotovila objavo tega članka, upoštevno za presojo navedene natančnosti, če so bili ti elementi sporočeni pred to objavo. Dejanski vpliv te objave na ceno vrednostnih papirjev, na katere se ta objava nanaša, sicer lahko pomeni naknadni dokaz o natančnosti navedene informacije, vendar ta vpliv sam po sebi – in ne da bi bili preučeni drugi elementi, ki so bili znani ali razkriti pred navedeno objavo – ne more zadostovati za ugotovitev take natančnosti.

                  2.

                  Člen 21 Uredbe (EU) št. 596/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o zlorabi trga (uredba o zlorabi trga) ter razveljavitvi Direktive 2003/6 ter direktiv Komisije 2003/124/ES, 2003/125/ES in 2004/72/ES je treba razlagati tako, da to, da novinar enemu od svojih običajnih virov informacij razkrije informacijo o skorajšnji objavi svojega članka, v katerem se bo poročalo o govorici na trgu, pomeni razkritje „za novinarske namene“ v smislu tega člena, če je to razkritje potrebno za opravljanje novinarske dejavnosti, ki vključuje pripravljalno raziskovalno delo za objavo.

                  3.

                  Člena 10 in 21 Uredbe št. 596/2014 je treba razlagati tako, da je razkritje notranje informacije s strani novinarja zakonito, če se za to razkritje šteje, da je potrebno za opravljanje njegovega poklica in da se pri njem spoštuje načelo sorazmernosti.

         (1)  UL C 313, 21.9.2020.


title: Zadeva C-174/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven kasatsionen sad (Bolgarija) 8. marca 2022 – Kazenski postopek zoper EV

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven kasatsionen sad (Bolgarija) 8. marca 2022 – Kazenski postopek zoper EV
      (Zadeva C-174/22)
      (2022/C 191/30)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven kasatsionen sad

         Stranka v postopku v glavni stvari

      EV

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali določbe Uredbe (ES) št. 273/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004, ki zapolnjujejo blanketno določbo člena 354a Nakazatelen kodeks (kazenski zakonik) v povezavi s členom 3(4) Zakon za kontrol varhu narkotichnite veshtestva i prekursorite (zakon o nadzoru prepovedanih drog in predhodnih sestavin pri prepovedanih drogah), dopuščajo, da se osebo spozna za krivo zaradi posesti snovi iz skupine 3 v Prilogi I, in sicer toluena v količini dveh litrov?

         (1)  Uredba (ES) št. 273/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah (UL. 2004, L 47, str. 1).


title: Zadeva C-99/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 14. februarja 2022 — Kapniki A. Michailidis A.E./Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 14. februarja 2022 — Kapniki A. Michailidis A.E./Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
      (Zadeva C-99/22)
      (2022/C 191/22)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Symvoulio tis Epikrateias

         Stranke

         Tožeča stranka: Kapniki A. Michailidis A.E.

         Toženi stranki: Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je s členom 3(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2062/92 z dne 30. junija 1992 (1), ki določa, da če količina tobaka v listih slabše kakovosti, kupljenega od predelovalca, glede na skupno količino nakupa zadevne sorte presega največji delež iz Priloge IV, se premija za presežno količino zniža za 30 %, kršeno načelo prepovedi retroaktivnosti pravnih predpisov in načelo varstva legitimnih pričakovanj?

         (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2062/92 z dne 30. junija 1992 o določitvi ciljnih cen, intervencijskih cen in premij, odobrenih kupcem tobaka v listih, izpeljanih intervencijskih cen tobaka v balah, referenčne kakovosti in območij pridelave za letino 1992 (UL 1992, L 215, str. 22).


title: Zadeva T-112/22: Tožba, vložena 2. marca 2022 – Svenska Bankföreningen in Länsförsäkringar Bank/Komisija

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/31

      Tožba, vložena 2. marca 2022 – Svenska Bankföreningen in Länsförsäkringar Bank/Komisija
      (Zadeva T-112/22)
      (2022/C 191/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Ideella föreningen Svenska Bankföreningen med firma Svenska Bankföreningen, Näringsverksamhet (Stockholm, Švedska), Länsförsäkringar Bank AB (Stockholm) (zastopniki: P. Hansson, M. Eriksson in M. Persson, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska Komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep Komisije z dne 24. novembra 2021 v zadevi SA.56348(2021/N) – Švedska: švedski davek za kreditne institucije; (1)

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata en razlog, in sicer da je Evropska komisija kršila procesne pravice tožečih strank, ker ni začela uradnega postopka preiskave.
      Trdita, da je imela Komisija objektivno resne težave pri predhodni preučitvi priglašenega ukrepa in bi morala začeti uradni postopek preiskave. Na primer:

                  —

                  Tožeči stranki trdita, da Komisija ni upoštevala dejstva, da parametri referenčnega sistema, kot jih je opredelila, očitno niso bili v skladu s ciljem davka za tveganje.

                  —

                  Tožeči stranki dalje trdita, da Komisija ni upoštevala dejstva, da kreditne institucije, za katere velja oziroma ne velja davek za tveganje, z vidika cilja davčnega sistema niso v primerljivem pravnem in dejanskem položaju.

                  —

                  Trdita tudi, da Komisija ni pravilno uporabila sodne prakse Sodišča pri ocenitvi praga za obdavčitev.

                  —

                  Tožeči stranki prav tako trdita, da Komisija ni upoštevala dejstva, da različno obravnavanje ni bilo utemeljeno in da nikakor ni bilo sorazmerno.

                  —

                  Nazadnje tožeči stranki trdita, da preučitev, ki jo je opravila Komisija v postopku predhodne preučitve, ni bila zadostna in celovita.

         (1)  COM(2021) 8637 final. glej objavo v UL 2021 C 511, str. 2.