title: Zadeva T-12/11: Tožba, vložena 7. januarja 2011 – Iran Insurance proti Svetu

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/31

         Tožba, vložena 7. januarja 2011 – Iran Insurance proti Svetu
   (Zadeva T-12/11)
   2011/C 63/59
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Iran Insurance Company (Teheran, Iran), (zastopnik: D. Luff, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

               —

               Točka 21 dela B Priloge k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP (1) z dne 25. oktobra 2010, točka 21 dela B Priloge VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 (2) z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in odločba iz dopisa Sveta, vročenega 23. novembra 2010, naj se razglasijo za nične;

               —

               ugotovi naj se, da se člen 20(1)(b) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP (3) in člena 16(2) in 26 Uredbe Sveta št. 961/2010 ne uporabljajo za tožečo stranko; in

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti točke 21 dela B Priloge k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010, točke 21 dela B Priloge VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in členov 16(2) in 26 Uredbe Sveta št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko, in razglasitev ničnosti odločbe iz dopisa Sveta tožeči stranki z dne 28. oktobra 2010.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja naslednje tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka zatrjuje, da je Sodišče pristojno za preizkus točke 21 dela B Priloge k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP in točke 21 dela B Priloge VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010, kot tudi odločbe z dne 28. oktobra 2010 in njihove skladnosti s temeljnimi načeli Evropskega prava.
   Dodaja, da so posebni razlogi za uvrstitev tožeče stranke na seznam napačni, ter da pogojem iz člena 20(1)(b) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP in člena 16(2) in 26 Uredbe Sveta št. 961/2010 ni zadoščeno. Te določbe se torej ne morejo uporabljati za tožečo stranko. Svet je očitno napačno ugotovil dejansko stanje in napačno uporabil pravo. Zato bi bilo treba točko 21 dela B Priloge k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 in točko 21 dela B Priloge VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 razglasiti za nični.
   Tožeča stranka v utemeljitev te tožbe še navaja, da ji je z Uredbo in Sklepom iz leta 2010 kršena pravica do obrambe in zlasti pravica do poštenega sojenja, saj ni prejela nobenega dokaza ali dokumenta, ki bi potrdil trditve Sveta, in ker so trditve v Uredbi in Sklepu iz leta 2010 zelo ohlapne, nejasne in nanje ni mogla odgovoriti. Poleg tega je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do dokumentacije in ji ni bila dana možnost izvrševanja pravice do izjave. To ravno tako predstavlja pomanjkanje obrazložitve.
   Dalje, člen 24(3) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP zahteva, da Svet o svoji odločitvi pošlje obvestilo, v katerem mora navesti razloge za umestitev na seznam, medtem ko člen 24(4) omogoča revizijo takšne odločitve, če so nanjo podane pripombe. Svet je kršil obe navedeni določbi. Ker je člen 24(3) in (4) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP ponovljen v členu 36(3) in (4) Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010, je s tem podana tudi kršitev slednjega.
   Tožeča stranka tudi zatrjuje, da je Svet pri oceni njenega položaja kršil načelo dobrega upravljanja.
   Poleg tega je Svet pri oceni položaja tožeče stranke kršil načelo legitimnih pričakovanj.
   Tožeča stranka ravno tako trdi, da je Svet kršil njeno lastninsko pravico in načelo sorazmernosti. Za člen 20(1)(b) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP in člen 16(2) Uredbe Sveta št. 961/2010 bi bilo treba ugotoviti, da se ne uporabljata za tožečo stranko. Poleg tega člen 12 Sklepa Sveta 2010/423/SZVP in člen 26 Uredbe Sveta št. 961/2010 s tem, da vsem Iranskim osebam brez razlikovanja prepovedujeta sklepanje zavarovalnih in pozavarovalnih pogodb, kršita načelo sorazmernosti. Zato bi bilo treba tudi za ti določbi ugotoviti, da se ne uporabljata za tožečo stranko.
   Tožeča stranka poleg tega trdi, da Uredba Sveta št. 961/2010 krši člen 215(2) in (3) PDEU, ki je pravna podlaga zanjo, kot tudi člen 40 PEU.
   Končno, tožeča stranka trdi, da sta bili s sprejetjem Uredbe in Sklepa iz leta 2010 kršeni načeli enakosti in nediskriminacije.

      (1)  Sklep Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL 2010, L 281, str. 81).

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL 2010, L 281, str. 1).

      (3)  Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL 2010, L 195, str. 39).


title: Zadeva C-209/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Walter Endress proti Allianz Lebensversicherungs AG (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktivi 90/619/EGS in 92/96/EGS — Življenjsko zavarovanje — Pravica do odstopa — Neobvestitev o pogojih izvrševanja te pravice — Prenehanje pravice do odstopa eno leto po plačilu prve premije — Skladnost z direktivama 90/619/EGS in 92/96/EGS)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Walter Endress proti Allianz Lebensversicherungs AG
   (Zadeva C-209/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktivi 90/619/EGS in 92/96/EGS - Življenjsko zavarovanje - Pravica do odstopa - Neobvestitev o pogojih izvrševanja te pravice - Prenehanje pravice do odstopa eno leto po plačilu prve premije - Skladnost z direktivama 90/619/EGS in 92/96/EGS)
   2014/C 52/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Walter Endress

      Tožena stranka: Allianz Lebensversicherungs AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 15(1), prvi stavek, Druge direktive Sveta 90/619/EGS z dne 8. novembra 1990 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju in določbah za olajšanje učinkovitega uresničevanja svobode opravljanja storitev ter o spremembah Direktive 79/267/EGS (UL L 330, str. 50) v povezavi s členom 31(1) Direktive Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju, ki spreminja direktivi 79/267/EGS in 90/619/EGS (UL L 360, str. 1) – Rentno zavarovanje – Pravica do odstopa oziroma ugovora s strani zavarovalca – Rok – Obveznost obveščanja zavarovalca – Nacionalna zakonodaja, ki določa, da zavarovalec izgubi pravico do odstopa oziroma ugovora eno leto po plačilu prve zavarovalne premije, čeprav ni bil pravilno poučen o pogojih izvrševanja te pravice

      Izrek

   Člen 15(1) Druge direktive Sveta 90/619/EGS z dne 8. novembra 1990 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju in določbah za olajšanje učinkovitega uresničevanja svobode opravljanja storitev ter o spremembah Direktive 79/267/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992, v povezavi s členom 31 zadnje navedene direktive je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi – kakršna je ta iz postopka v glavni stvari – v skladu s katero je zavarovalcu pravica do odstopa, kadar o njej ni bil poučen, priznana najdlje eno leto po plačilu prve zavarovalne premije.

      (1)  UL C 200, 7.7.2012.


title: Zadeva F-93/07: Tožba, vložena 17. septembra 2007 – Acosta Iborra in drugi proti Komisiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/44

         Tožba, vložena 17. septembra 2007 – Acosta Iborra in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-93/07)
   (2007/C 283/80)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeče stranke: Beatriz Acosta Iborra (Alkmaar, Nizozemska) in drugi (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), s katero je bil objavljen seznam uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2006, ker Komisija ni upoštevala, da so tožeče stranke upravičene do napredovanja v napredovalnem obdobju 2006, in ker njihova imena niso na seznamu uradnikov, ki so napredovali;

               —

               po potrebi, razglasitev ničnosti odločb Komisije z dne 6. junija 2007 o zavrnitvi pritožbe, ki so jo tožeče stranke vložile 16. februarja 2007 na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti (Kadrovski predpisi);

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke navajajo tožbene razloge, zelo podobne tistim iz zadeve F-92/07, katere obvestilo je objavljeno v tej številki Uradnega lista Evropske Unije.


title: Zadeva C-554/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 31. decembra 2009 – Andreas Michael Seeger proti Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 31. decembra 2009 – Andreas Michael Seeger proti Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart
   (Zadeva C-554/09)
   2010/C 80/20
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Stuttgart

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Andreas Michael Seeger

      Tožena stranka: Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je mogoče pojem „material“ iz člena 13(d), druga alinea, Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 (1) razlagati tako, da pod ta pojem spada tudi embalažni material, kot so prazne steklenice za pijačo (prazna embalaža), ki jih prevaža trgovec z vinom in pijačami, ki ima trgovino, enkrat na teden dobavlja vino in pijače svojim strankam ter pri tem zbira prazno embalažo, da bi jo dostavil svojemu grosistu?

      (1)  UL L 102, str. 1.


title: Zadeva C-194/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Okolje – Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS – Pojem odpadek – Izkopana zemlja in kamenje, namenjena za ponovno uporabo)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-194/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS - Pojem „odpadek“ - Izkopana zemlja in kamenje, namenjena za ponovno uporabo)
   (2008/C 51/11)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis, zastopnik, in G. Bambara, odvetnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I.M. Braguglia, zastopnik, in G. Fiengo, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (UL L 78, str. 32) – Nacionalni predpis, ki iz področja uporabe direktive izvzema izkopano zemljo in kamenje, namenjena za ponovno uporabo.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, zato ker sta člen 10 zakona št. 93 z dne 23. marca 2001 o okoljevarstvenih določbah in člen 1(17) in (19) zakona št. 443 z dne 21. decembra 2001 o prenosu pooblastila vladi glede infrastrukture, objektov in naprav za strateško proizvodnjo ter drugih posegov v zvezi z oživitvijo proizvodnje s področja uporabe nacionalnih predpisov o odpadkih izvzela izkopano zemljo in kamenje, ki sta namenjena za dejansko ponovno uporabo pri zasutjih, nasutjih, nasipih in za mletje, z izjemo tistih iz onesnaženih predelov in iz saniranih predelov, v katerih koncentracija škodljivih snovi presega mejne vrednosti, ki so določene v veljavnih predpisih, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2005 v zadevi C-83/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 85/337/EGS — Presoja vplivov projektov na okolje — Gradnja marine v Fossacesiji)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/4

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 2. junija 2005
   v zadevi C-83/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov projektov na okolje - Gradnja marine v Fossacesiji)
   (2005/C 182/07)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-83/03, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 26. februarja 2003, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Amorosi in A. Aresu) proti Italijanski republiki (zastopniki: I. M. Braguglia, skupaj z M. Fiorilli, avvocato dello Stato), je Sodišče (šesti senat), v sestavi A. Borg Barthet, predsednik senata, J. P. Puissochet (poročevalec) in S. von Bahr, sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 2. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 4(2) Direktive Sveta 85/337 z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, ker regija Abruci ni pravilno preverila, ali ima projekt gradnje marine v Fossacesiji (Chieti), vrsta projekta s seznama Priloge II te direktive, značilnosti, ki zahtevajo začetek postopka presoje njegovih vplivov na okolje.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva T-449/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. maja 2009 — Rotter proti UUNT (Oblika skupka klobas) ( Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Oblika skupka klobas — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. maja 2009 — Rotter proti UUNT (Oblika skupka klobas)
   (Zadeva T-449/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Oblika skupka klobas - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   2009/C 141/80
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Thomas Rotter (München, Nemčija) (zastopnik: M. Müller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Vložitev tožbe zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 27. septembra 2007 (zadeva R 1415/2006-4) glede registracije tridimenzionalnega znaka, ki predstavlja skupek klobas, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Thomasu Rotterju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008.


title: Zadeva T-56/15: Tožba, vložena 2. februarja 2015 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/UUNT (Brauwelt)

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/34

         Tožba, vložena 2. februarja 2015 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/UUNT (Brauwelt)
   (Zadeva T-56/15)
   (2015/C 118/43)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: M. Höfler, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Sporna znamka: znamka Skupnosti „Brauwelt“ – prijava št. 1 2 0 38  551

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. decembra 2014 v zadevi R 1121/2014-4

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(3) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-350/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Nemčija) 21. avgusta 2006 — Gerhard Schultz-Hoff proti Deutsche Rentenversicherung Bund

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Nemčija) 21. avgusta 2006 — Gerhard Schultz-Hoff proti Deutsche Rentenversicherung Bund
   (Zadeva C-350/06)
   (2006/C 281/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landesarbeitsgericht Düsseldorf
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gerhard Schultz-Hoff.

      Tožena stranka: Deutsche Rentenversicherung Bund.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 7(1) Direktive 2003/88/ES (1) (člen 7 Direktive 93/104/ES) razumeti tako, da mora biti delavcu v vsakem primeru zagotovljen plačani letni dopust najmanj štirih tednov, [in da] je treba zlasti dopust, ki ga delavec ni izkoristil zaradi bolezni, zagotoviti kasneje, oziroma, ali lahko pravni predpisi in/ali uzance posameznih držav določijo, da pravica do plačanega letnega dopusta ugasne, če delavci v referenčnem letu pred dodelitvijo dopusta postanejo nezmožni za delo in se jim zmožnost ne povrne pred iztekom referenčnega leta oziroma z zakonom, kolektivno pogodbo ali pogodbeno določenega obdobja za prenos?

               2)

               Ali je treba člen 7(2) Direktive 2003/88/ES razumeti tako, da delavcem ob prenehanju delovnega razmerja v vsakem primeru pripada pravica do denarne odškodnine kot nadomestila za pridobljen in neizkoriščen dopust (odškodnina za dopust), oziroma, ali lahko pravni predpisi in/ali uzance posameznih držav določijo, da delavcem odškodnina za dopust ne pripada, če so nezmožni za delo do izteka referenčnega leta oziroma obdobja za prenos, ki mu sledi, in/ali če po prenehanju delovnega razmerja prejemajo pokojnino zaradi zmanjšane zmožnosti za delo ali invalidnosti?

               3)

               V primeru, da Sodišče prvemu in drugemu vprašanju pritrdi:
               Ali je treba člen 7 Direktive 2003/88/ES razumeti tako, da pravica do letnega dopusta ali denarne odškodnine predpostavlja, da je delavec v referenčnem letu dejansko opravljal delo, ali ta pravica obstaja tudi v primeru opravičene odsotnosti (zaradi bolezni) ali neopravičene odsotnosti v celem referenčnem letu?

      (1)  UL L 299, str. 9.


title: Zadeva C-132/13: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV proti ILME GmbH (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Približevanje zakonodaj — Direktiva 2006/95/ES — Pojem „električna oprema“  — Oznaka o skladnosti CE — Ohišja za električne večpolne konektorje)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/15

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV proti ILME GmbH
   (Zadeva C-132/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Približevanje zakonodaj - Direktiva 2006/95/ES - Pojem „električna oprema“ - Oznaka o skladnosti CE - Ohišja za električne večpolne konektorje))
   2014/C 135/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Köln

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Tožena stranka: ILME GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Köln – Razlaga členov 1, 8 in 10 Direktive 2006/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uskladitvi zakonodaje držav članic v zvezi z električno opremo, konstruirano za uporabo znotraj določenih napetostnih mej (UL L 374, str. 10), ter prilog II, IV in III k tej direktivi – Pojem „električna oprema“ – Prepoved pritrditve oznake CE na ohišja za večpolne konektorje, ki se prodajajo kot sestavni deli.

      Izrek

   Člen 1 Direktive 2006/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uskladitvi zakonodaje držav članic v zvezi z električno opremo je treba razlagati tako, da ohišja večpolnih konektorjev za industrijsko uporabo, kot so ta iz postopka v glavni stvari, spadajo v pojem „električna oprema“ v smislu navedene določbe in morajo biti zato opremljena z oznako CE, če njihova ustrezna namestitev in uporaba za namene, za katere so bila izdelana, ne more spremeniti njihove skladnosti z varnostnimi zahtevami, v skladu s katerimi je bila opravljena kontrola.

      (1)  UL C 164, 8.6.2013.


title: Zadeva C-2/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 3. januarja 2012 – Trianon Productie BV, druga stranka v postopku: Revillon Chocolatier SAS

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 3. januarja 2012 – Trianon Productie BV, druga stranka v postopku: Revillon Chocolatier SAS
   (Zadeva C-2/12)
   2012/C 98/15
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Trianon Productie BV

      Druga stranka v postopku: Revillon Chocolatier SAS

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre pri razlogu za zavrnitev ali neveljavnost iz člena 3(1)(e)(iii) Direktive 89/104/EGS (1) v različici, kodificirani z Direktivo 2008/95 (2) – v skladu s katerim (tridimenzionalne) znamke ne smejo imeti izključno oblike, ki daje blagu bistveno vrednost – za motiv (ali motive) za odločitev upoštevne javnosti za nakup?

               2.

               Ali gre za „obliko, ki daje blagu bistveno vrednost“, v smislu navedenega predpisa

                           (a)

                           samo takrat, kadar je treba navedeno obliko v primerjavi z drugimi vrednostmi (kot so na primer okus ali sestavine pri živilih) šteti za najpomembnejšo ali prevladujočo vrednost, ali pa

                           (b)

                           gre lahko zanjo tudi takrat, kadar ima blago poleg navedene najpomembnejše ali prevladujoče vrednosti še druge vrednosti, ki jih je tudi treba upoštevati kot bistvene?

               3.

               Ali je za odgovor na drugo vprašanje upoštevno dojemanje večine upoštevne javnosti ali pa lahko sodišča ugotovijo, da zadostuje že dojemanje dela javnosti, da bi se zadevna vrednost štela za „bistveno“ v smislu navedene določbe?

               4.

               Če je treba na tretje vprašanje odgovoriti v zadnjenavedenem smislu: kako velik mora biti zadevni del javnosti?

      (1)  Prva direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92).

      (2)  UL L 299, str. 25.


title: Zadeva C-194/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 4. aprila 2007 – SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA proti Mostra d'Oltremare SpA in drugi

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 4. aprila 2007 – SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA proti Mostra d'Oltremare SpA in drugi
   (Zadeva C-194/07)
   (2007/C 140/21)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA

      Tožene stranke: Mostra d'Oltremare SpA in drugi
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 1 Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS) (1), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS (2) z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko eden od članov priložnostnega združenja brez pravne osebnosti, ki je kot tak udeleženec postopka oddaje javnega naročila, vendar z njim ni bila sklenjena pogodba o oddaji javnega naročila, samostojno izpodbija odločbo o oddaji javnega naročila?

      (1)  UL L 395, str. 33.

      (2)  UL L 209, str. 1.


title: Zadeva T-9/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. januarja 2008 – Hoya proti UUNT – Indo (AMPLITUDE) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti AMPLITUDE – Prejšnja nacionalna figurativna znamka AMPLY – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/41

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. januarja 2008 – Hoya proti UUNT – Indo (AMPLITUDE)
   (Zadeva T-9/05) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti AMPLITUDE - Prejšnja nacionalna figurativna znamka AMPLY - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2008/C 51/75)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Hoya Kabushiki Kaisha (Tokio, Japonska) (zastopniki: A. Nordemann, C.-R. Haarmann, F. Schwab in M. Nentwig, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Indo Internacional, SA (Hospitalet de Llobregat, Španija) (Zastopnik: M. Currel Aguilà, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. novembra 2004 (zadeva R 433/2004-1) glede postopka z ugovorom med Indo Internacional, SA in Hoya Kabushiki Kaisha.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Hoya Kabushiki Kaisha se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva C-389/15: Tožba, vložena 17. julija 2015 – Evropska komisija/Svet Evropske unije

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/42

         Tožba, vložena 17. julija 2015 – Evropska komisija/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-389/15)
   (2015/C 311/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, J. Guillem Carrau, B. Hartmann, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta z dne 7. maja 2015 o pooblastitvi za začetek pogajanj o revidiranem Lizbonskem aranžmaju o označbah porekla in geografskih označbah naj se razglasi za ničen, kar zadeva vprašanja, ki spadajo v pristojnost Evropske unije;

               —

               učinki izpodbijanega sklepa naj se, kjer je to potrebno, ohranijo do takrat, ko bo v razumnem času po izdaji sodbe v tej zadevi začel veljati nov sklep, ki ga bo Svet Evropske unije sprejel v skladu s členom 218(3), (4) in (8) PDEU;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

      Prvi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom je priznan obstoj pristojnosti držav članic, s čimer je kršen člen 3 PDEU, ker se pogajanja nanašajo na sporazum, ki spada v izključno pristojnost Unije.

      Drugi tožbeni razlog: kršena sta člena 207(3) PDEU in 218(3), (4) in (8) PDEU, ker je Svet na področju, ki je v pristojnosti EU, za pogajalce imenoval države članice, in izpodbijanega sklepa ni sprejel z zahtevano večino.


title: Zadeva C-28/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Eurogate Distribution GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Stadt (Carinski zakonik Skupnosti — Uredba (EGS) št. 2913/92 — Člen 204(1)(a) — Postopek carinskega skladiščenja — Nastanek carinskega dolga zaradi neizpolnitve obveznosti — Zamuda pri vpisu odstranitve blaga iz carinskega skladišča v evidenco)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Eurogate Distribution GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Zadeva C-28/11) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Člen 204(1)(a) - Postopek carinskega skladiščenja - Nastanek carinskega dolga zaradi neizpolnitve obveznosti - Zamuda pri vpisu odstranitve blaga iz carinskega skladišča v evidenco)
   2012/C 355/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eurogate Distribution GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Razlaga člena 204(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307) – Zamuda pri vpisu odstranitve blaga iz carinskega skladišča v evidenco – Dopustnost nastanka carinskega dolga kot sankcija za to neizpolnitev

      Izrek

   Člen 204(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 648/2005 z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da v zvezi z neskupnostnim blagom neizpolnitev obveznosti vpisa odstranitve blaga iz carinskega skladišča v za to namenjene evidence, in to najpozneje ob tej odstranitvi, povzroči nastanek carinskega dolga za navedeno blago, čeprav je bilo ponovno izvoženo.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva F-73/13: Tožba, vložena 17. julija 2013 – ZZ proti ECB

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/33

         Tožba, vložena 17. julija 2013 – ZZ proti ECB
   (Zadeva F-73/13)
   2013/C 274/55
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe ECB z dne 28. maja 2013, s katero je bila tožeča stranka odpuščena na podlagi disciplinske sankcije, in povrnitev nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba ECB z dne 28. maja 2013, s katero je bila tožeča stranka z 31. avgustom 2013 odpuščena na podlagi disciplinske sankcije, naj se razglasi za nično;

               —

               posledično naj se odredi vrnitev tožeče stranke na njeno delovno mesto v polnem obsegu, kar naj se ustrezno objavi, da se ji povrne ugled;

               —

               vsekakor naj se toženi stranki naloži plačilo odškodnine tožeči stranki za nepremoženjsko škodo v znesku, ki je ex aequo et bono določen na 20 000,00 EUR;

               —

               BCE naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-113/14: Tožba, vložena 20. oktobra 2014 – ZZ in drugi/Komisija

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/55

         Tožba, vložena 20. oktobra 2014 – ZZ in drugi/Komisija
   (Zadeva F-113/14)
   (2015/C 007/68)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Ugotovitev nezakonitosti člena 45 Kadrovskih predpisov in Priloge I k tem predpisom ter povezanih predhodnih ukrepov, in razglasitev ničnosti odločb OPI, ki so splošne in posamične, v zvezi z napredovanjem osmih tožečih strank, uradnikov razredov AD 12 in AD 13, v okviru letnega postopka za napredovanje 2014.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Primarno: ugotovitev nezakonitosti člena 45 Kadrovskih predpisov in Priloge I ter povezanih prehodnih ukrepov;

               —

               razglasitev ničnosti odločb OPI, ki so splošne in posamične, o popolni nemožnosti za napredovanje glede tožečih strank kot uradnikov razreda AD 12 ali AD 13 v okviru letnega postopka za napredovanje 2014;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji;

               —

               podredno: razglasitev ničnosti odločb OPI, ki so splošne in posamične, o popolni nemožnosti za napredovanje glede tožečih strank kot uradnikov razreda AD 12 ali AD 13 v okviru letnega postopka za napredovanje 2014;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.


title: Zadeva C-98/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Högsta Domstolen z dne  8. februarja 2006  v zadevi Freeport PLC proti Olle Arnoldsson

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/20

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Högsta Domstolen z dne 8. februarja 2006 v zadevi Freeport PLC proti Olle Arnoldsson
   (Zadeva C-98/06)
   (2006/C 86/38)
   Jezik postopka: švedščina
   Högsta Domstolen (vrhovno sodišče) je s sklepom z dne 8. februarja 2006 v zadevi Freeport PLC, London, Velika Britanija, proti Olle Arnoldsson, ki ga je sodno tajništvo prejelo 20. februarja 2006, na Sodišču Evropskih skupnosti vložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Högsta Domstolen predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se za tožbo, ki temelji na domnevni odgovornosti delniške družbe za škodo za kot posledici prevzete obveznosti, šteje, da temelji na pogodbi za uporabo člena 6(1) Uredbe (ES) št. 44/2001, čeprav stranka, ki je prevzela obveznost v tistem času, ni bila niti predstavnik niti zastopnik družbe?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje: ali je predpostavka za sodno pristojnost po členu 6(1) poleg pogojev, ki so v njem izrecno določeni, da tožba proti toženi stranki s prebivališčem v isti državi članici kot sodišče ni bila vložena samo z namenom, da bi tožbo, vloženo proti drugi toženi stranki, obravnavalo drugo sodišče od tistega, ki bi sicer bilo sodno pristojno za obravnavo zadeve?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na drugo vprašanje: ali je treba verjetnost uspeha s tožbo proti stranki s prebivališčem v isti državi kot sodišče kako drugače upoštevati pri določanju, ali obstaja takšno tveganje nezdružljivih sodnih odločb za namene člena 6(1)?


title: Zadeva F-98/13: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 9. septembra 2014 – Moriarty proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2012 — Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/57

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 9. septembra 2014 – Moriarty proti Parlamentu
   (Zadeva F-98/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2012 - Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   2014/C 421/81
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rainer Moriarty (Colmar-Berg, Luksemburg) (zastopnika: A. Salerno in B. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: E. Despotopoulou in E. Taneva, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o določitvi seznama uradnikov, ki napredujejo v obdobju 2012, ker na njem med nepotrjenimi uradniki AST 6, ki so napredovali v AST 7, ni navedeno ime tožeče stranke in ker je na njem ime drugega uradnika.

      Izrek

               1.

               Tožba R. Moriartyja se zavrne, ker je očitno brez pravne podlage.

               2.

               R. Moriarty nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil Evropski parlament.

      (1)  UL C 367, 14.12.2013, str. 40.


title: Zadeva F-88/11: Tožba, vložena 16. septembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/45

         Tožba, vložena 16. septembra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-88/11)
   2011/C 347/84
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: R. Rata, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije o tem, da se tožeče stranke ne uvrsti na rezervni seznam za javni natečaj EPSO/AD/148/09-RO – Administratorji-pravo (AD 5).

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence predlaga, naj:

               —

               odločbo natečajne komisije z dne 9. novembra 2010 o potrditvi odločbe z dne 14. julija 2010 o tem, da se tožeče stranke ne uvrsti na rezervni seznam za javni natečaj EPSO/AD/148/09-RO, razglasi za nično;

               —

               odločbo Evropske komisije z dne 16. junija 2011 o zavrnitvi upravne pritožbe tožeče stranke z dne 7. februarja 2011 razglasi za nično;

               —

               rezervni seznam za javni natečaj EPSO/AD/148/09-RO – Administratorji-pravo spremeni tako, da se vanj vključi ime tožeče stranke, če pa to ni mogoče, pa naj odredi objavo novega rezervnega seznama, ki bo vključeval ime tožeče stranke;

               —

               določi odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki in je bila predhodno ex aequo et bono ocenjena na 7 000 EUR;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-3/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. januarja 2011 – Coedo Suárez proti Svetu

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. januarja 2011 – Coedo Suárez proti Svetu
   (Zadeva T-3/08) (1)

   2011/C 55/61
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva F-80/05: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 18. junija 2009 — De Geest proti Svetu

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/37

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 18. junija 2009 — De Geest proti Svetu
   (Zadeva F-80/05) (1)

   2009/C 193/66

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005, str. 25.


title: Zadeva T-447/13 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2014 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Vračilo stroškov, ki se lahko povrnejo — Člen 92(1) Poslovnika sodišča za uslužbence — Ugovor litispendence — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/43

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2014 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-447/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Vračilo stroškov, ki se lahko povrnejo - Člen 92(1) Poslovnika sodišča za uslužbence - Ugovor litispendence - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena))
   2014/C 421/61
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Berardis-Kayser in J. Baquero Cruz, nato C. Berardis-Kayser in G. Gattinara, zastopniki, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča Evropske unije (sodnik posameznik) z dne 18. junija 2013, Marcuccio/Komisija (F 143/11, ZOdl. JU, EU:F:2013:81), s katero se zahteva razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru te zadeve prijavila Evropska komisija.

      (1)  UL C 291, 5.10.2013.


title: Zadeva T-379/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Poljska proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/65

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Poljska proti Komisiji
   (Zadeva T-379/07) (1)

   (2008/C 301/125)

      Jezik postopka: poljščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-195/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundeskommunikationssenat – Avstrija) – Kommunikationsbehörde Austria (KommAustria) proti Österreichischer Rundfunk (ORF) (Prosto opravljanje storitev – Dejavnosti razširjanja televizijskih programov – Direktivi 89/552/EGS in 97/36/ES – Izraza teleprodaja in televizijsko oglaševanje – Nagradna igra)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/15

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundeskommunikationssenat – Avstrija) – Kommunikationsbehörde Austria (KommAustria) proti Österreichischer Rundfunk (ORF)
   (Zadeva C-195/06) (1)

   (Prosto opravljanje storitev - Dejavnosti razširjanja televizijskih programov - Direktivi 89/552/EGS in 97/36/ES - Izraza „teleprodaja“ in „televizijsko oglaševanje“ - Nagradna igra)
   (2007/C 315/24)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundeskommunikationssenat
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kommunikationsbehörde Austria (KommAustria

      Tožena stranka: Österreichischer Rundfunk (ORF)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundeskommunikationssenat – Razlaga členov 1(c) in (f) Direktive Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (UL L 298, z dne 17. oktobra 1989, str. 23) v besedilu iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES z dne 30. junija 1997 (UL L 202, z dne 30. julija 1997, str. 60) – Oddaja, ki gledalcem ponuja možnost, da z izbiro komercialne telefonske številke sodelujejo v nagradni igri – Pojem „televizijsko oglaševanje“ in „televizijska prodaja“.
   Izrek
   Člen 1 Direktive Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 1997 je treba razlagati tako, da za oddajo ali del oddaje, v kateri izdajatelj televizijskega programa gledalcem ponudi možnost, da s takojšnjim klicem na komercialne številke in torej za plačilo, sodelujejo v nagradni igri;

               —

               velja opredelitev, ki jo ta člen v točki (f) daje teleprodaji, če gre pri tej oddaji ali njenemu delu za resnično ponudbo storitev, upoštevajoč cilj oddaje, v kateri se predvaja igra, njeno pomembnost v oddaji, glede na čas in pričakovane ekonomske posledice v primerjavi s tistimi, ki se pričakujejo v oddaji v celoti, kot tudi usmerjanje vprašanj, zastavljenih kandidatom;

               —

               velja opredelitev, ki jo ta člen, v točki (c) daje televizijskemu oglaševanju, če je zaradi namena in vsebine te igre, kot tudi zaradi okoliščin, v katerih se predstavi nagrade, ta igra obvestilo, ki želi televizijske gledalce spodbudili k nakupu blaga in storitev, ki so bile predstavljeni kot nagrada, ali nameravajo posredno, v obliki samopromocije spodbuditi odlike programov zadevnega izdajatelja.

      (1)  UL C 243, 1.10.2005.


title: Zadeva C-370/12: Sodba Sodišča (občna seja) z dne 27. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Thomas Pringle proti Government of Ireland, Ireland in Attorney General (Mehanizem za stabilnost za države članice, katerih valuta je euro — Sklep 2011/199/EU — Sprememba člena 136 PDEU — Veljavnost — Člen 48(6) PEU — Poenostavljeni postopek za spremembo Pogodb — Pogodba o EMS — Ekonomska in monetarna politika — Pristojnost držav članic)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/15

         Sodba Sodišča (občna seja) z dne 27. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Thomas Pringle proti Government of Ireland, Ireland in Attorney General
   (Zadeva C-370/12) (1)

   (Mehanizem za stabilnost za države članice, katerih valuta je euro - Sklep 2011/199/EU - Sprememba člena 136 PDEU - Veljavnost - Člen 48(6) PEU - Poenostavljeni postopek za spremembo Pogodb - Pogodba o EMS - Ekonomska in monetarna politika - Pristojnost držav članic)
   2013/C 26/27
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Thomas Pringle

      Tožene stranke: Government of Ireland, Ireland in the Attorney General

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supreme Court – Veljavnost Sklepa Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 o spremembi člena 136 Pogodbe o delovanju Evropske unije glede mehanizma za stabilnost za države članice, katerih valuta je euro (2011/199/EU) (UL L 91, str. 1) – Pristojnosti Unije – Pravica države članice, ki je vključena v euroobmočje, da sklene mednarodni sporazum, kot je Pogodba o ustanovitvi Evropskega mehanizma za stabilnost

      Izrek

               1.

               Pri obravnavi prvega vprašanja ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi lahko vplival na veljavnost Sklepa Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 o spremembi člena 136 Pogodbe o delovanju Evropske unije glede mehanizma za stabilnost za države članice, katerih valuta je euro (2011/199/EU).

               2.

               Člena 4(3) PEU in 13 PEU, členi 2(3) PDEU, 3(1)(c) in (2) PDEU, od 119 PDEU do 123 PDEU in od 125 PDEU do 127 PDEU ter splošno načelo učinkovitega sodnega varstva ne nasprotujejo temu, da države članice, katerih valuta je euro, med seboj sklenejo in ratificirajo sporazum, kot je Pogodba o ustanovitvi Evropskega mehanizma za stabilnost med Kraljevino Belgijo, Zvezno republiko Nemčijo, Republiko Estonijo, Irsko, Helensko republiko, Kraljevino Španijo, Francosko republiko, Italijansko republiko, Republiko Ciper, Velikim vojvodstvom Luksemburg, Malto, Kraljevino Nizozemsko, Republiko Avstrijo, Portugalsko republiko, Republiko Slovenijo, Slovaško republiko in Republiko Finsko, ki je bila 2. februarja 2012 sklenjena v Bruslju.

               3.

               Pravica države članice, da sklene in ratificira navedeno pogodbo, ni odvisna od uveljavitve Sklepa 2011/199.

      (1)  UL C 303, 6.10.2012.


title: Združene zadeve od C-307/09 do C-309/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Vicoplus SC PUH (C-307/09), BAM Vermeer Contracting sp. zoo (C-308/09), Olbek Industrial Services sp. zoo (C-309/09) proti Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid (Svoboda opravljanja storitev — Napotitev delavcev — Akt o pristopu iz leta 2003 — Prehodni ukrepi — Dostop poljskih državljanov na trg dela držav, ki so ob pristopu Republike Poljske že članice Unije — Obveznost pridobitve delovnega dovoljenja pri zagotavljanju dela delavcev — Direktiva 96/71/ES — Člen 1(3))

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Vicoplus SC PUH (C-307/09), BAM Vermeer Contracting sp. zoo (C-308/09), Olbek Industrial Services sp. zoo (C-309/09) proti Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Združene zadeve od C-307/09 do C-309/09) (1)

   (Svoboda opravljanja storitev - Napotitev delavcev - Akt o pristopu iz leta 2003 - Prehodni ukrepi - Dostop poljskih državljanov na trg dela držav, ki so ob pristopu Republike Poljske že članice Unije - Obveznost pridobitve delovnega dovoljenja pri zagotavljanju dela delavcev - Direktiva 96/71/ES - Člen 1(3))
   2011/C 103/07
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Vicoplus SC PUH (C-307/09), BAM Vermeer Contracting sp. zoo (C-308/09), Olbek Industrial Services sp. zoo (C-309/09)

      Tožena stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State (Nizozemska) – Razlaga členov 49 ES in 50 ES ter člena 1(3)(c) Direktive 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (UL 1997, L 18, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki za napotitev delavcev zahteva delovno dovoljenje

      Izrek

               1.

               Člena 56 PDEU in 57 PDEU ne nasprotujeta temu, da država članica v prehodnem obdobju, določenem v poglavju 2(2) Priloge XII k Aktu o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, napotitev – v smislu člena 1(3)(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev – delavcev, ki so poljski državljani, na svojem ozemlju pogojuje s pridobitvijo delovnega dovoljenja.

               2.

               Napotitev delavcev v smislu člena 1(3)(c) Direktive 96/71 je storitev, ki se opravlja za plačilo in v zvezi s katero napoteni delavec ostane v službi podjetja, ki je ponudnik storitve, z uporabnikom pa ni sklenjena nobena pogodba o zaposlitvi. Za to napotitev je značilno, da je napotitev delavca v državo članico gostiteljico dejanski predmet storitve, ki jo opravlja podjetje, ki je ponudnik storitve, in da ta delavec delo opravlja pod nadzorom in vodstvom podjetja, ki uporablja njegove storitve.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-401/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curte de Apel Cluj (Romunija) 16. julija 2013 – Vasiliki Balazs proti Casa Județeană de Pensii Cluj

text:
               12.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curte de Apel Cluj (Romunija) 16. julija 2013 – Vasiliki Balazs proti Casa Județeană de Pensii Cluj
   (Zadeva C-401/13)
   2013/C 298/03
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curte de Apel Cluj

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vasiliki Balazs

      Tožena stranka: Casa Județeană de Pensii Cluj

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe člena 7(2)(c) Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1) razlagati tako, da v okvir njihovega izvajanja spada dvostranski sporazum, sklenjen med državama članicama pred datumom, s katerim je začela veljati ta uredba, in s katerim sta se državi dogovorili, da preneha obveznost dajatev socialnega zavarovanja, ki jih je prva država dolgovala državljanom druge države, ki so imeli status političnih beguncev na ozemlju prve države in so se vrnili na ozemlje druge države, v zameno za plačilo pavšalnega zneska s strani prve države za plačilo pokojnin in za kritje obdobja, za katerega so bili v prvi državi vplačani prispevki za socialno zavarovanje?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35)


title: Zadeva T-470/09: Tožba, vložena 30. novembra 2009 – medi proti UUNT (medi)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/62

         Tožba, vložena 30. novembra 2009 – medi proti UUNT (medi)
   (Zadeva T-470/09)
   2010/C 24/110
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: medi GmbH & Co. KG (Bayreuth, Nemčija) (zastopnika: H. Lindner in D. Terheggen, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 1. oktobra 2009 v zadevi R 692/2008-4 naj se razveljavi v delu, s katerim je bila zavrnjena pritožba;

               —

               naj se razveljavi zavrnitev prijave znamke Skupnosti št. 5 378 021 UUNT z dne 26. februarja 2008;

               —

               naj se v celoti dopusti razglasitev prijave znamke Skupnosti št. 5 378 021;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „medi“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 3, 5, 9, 10, 17, 35, 38, 39, 41, 42 in 44 (prijava št. 5 378 021)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev odločbe preizkuševalca

      Navajani tožbeni razlogi: napačna uporaba člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1), saj zadevna znamka ima razlikovalni učinek

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-20/11: Tožba, vložena 13. januarja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/15

         Tožba, vložena 13. januarja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-20/11)
   2011/C 80/29
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Hadjiyiannis in Ł. Habiak)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke

   Komisija predlaga Sodišču, naj:

               —

               ugotovi, da je Republika Poljska, ker ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za prenos Direktive 2007/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o oceni in obvladovanju poplavne ogroženosti (1), oziroma ker jih ni sporočila Komisiji, kršila obveznosti iz člena 17(1) te direktive;

               —

               Republiki Poljski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2007/60/ES se je iztekel 26. novembra 2009.

      (1)  UL L 288, str. 27.


title: Zadeva T-210/05: Tožba Nalocebar — Consultores e Serviços Lda. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 19. maja 2005

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/42

         Tožba Nalocebar — Consultores e Serviços Lda. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 19. maja 2005
   (Zadeva T-210/05)
   (2005/C 182/79)
   Jezik, v katerem je bila vložena prijava: angleščina
   Nalocebar — Consultores e Serviços Lda., s sedežem v Funchalu (Madeira), ki ga zastopata G. Pasquarella in R. M. Pasquarella, lawyers, je dne 19. maja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Druga stranka pred Odborom za pritožbe je bila Limiñana y Botella, S. L., s sedežem v Monforteju del Cid, Alicante (Španija).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT v zadevi št. R 646/2004-1 z dne 18. marca 2005 tako, da potrdi zakonitost figurativne znamke, ki so jo prijavitelji vložili dne 12. julija 2000 in je bila objavljena v Biltenu znamk Skupnosti št. 103/01 dne 3. decembra 2001;

               —

               naloži zakonite stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Big Ben Establishment Ltd. Prijavitelj v tem primeru je kupec prijave za registracijo, ki jo vlaga Big Ben Establishment.

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Figurativna znamka „Limoncello di Capri“ za proizvode iz razredov 30 (pecivo itd.), 32 (sirupi in ostale pijače na limonini osnovi, ki spadajo v razred 32) in 33 (likerji na limonini osnovi)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Limiñana y Botella S.L.

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Španska besedna znamka LIMONCHELO za proizvode iz razreda 33

               Odločba oddelka za ugovore:

               Zavrnitev registracije

               Odločba odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1)

      (1)  UL L 11, 14.1.1994, str. 1.


title: Zadeva C-148/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Brussel 29. marca 2010 – Express Line NV proti Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Brussel 29. marca 2010 – Express Line NV proti Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie
      (Zadeva C-148/10)
      (2010/C 161/29)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van Beroep te Brussel

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Express Line NV

         Tožena stranka: Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbe Direktive 97/67/ES (1) z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, kakor so bile spremenjene z Direktivo 2002/39/ES (2), zlasti člen 19 – vendar ne da bi se omejili le nanj – tudi ob upoštevanju sprememb, ki so bile uvedene z Direktivo 2008/6/ES (3) in ki morajo biti v nacionalno pravo prenesene najkasneje do 31. decembra 2010, razumeti in razlagati tako, da državam članicam ni dopuščeno, da bi obvezno zunanje obravnavanje pritožb določile za ponudnike neuniverzalnih poštnih storitev, ker:

                              (i)

                              Direktiva za pritožbene postopke, ki veljajo za varstvo uporabnikov poštnih storitev, določa popolno uskladitev; ali ker

                              (ii)

                              to obveznost Direktiva 2002/39/ES določa zgolj za ponudnike univerzalnih storitev, od veljavnosti Direktive 2008/6/ES pa za vse ponudnike univerzalnih storitev, države članice pa smejo v skladu z besedilom člena 19(1), drugi pododstavek, Direktive 2008/6/ES sprejetje neodvisnih sistemov za reševanje sporov med ponudniki drugih univerzalnih poštnih storitev in uporabniki zgolj spodbujati, ne pa ga naložiti?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje, da Direktiva o poštnih storitvah kot taka ne nasprotuje temu, da države članice zunanje reševanje pritožb, kot je v členu 19(2), prvi pododstavek, določeno za ponudnike univerzalnih poštnih storitev, kot obvezno določijo tudi za ponudnike neuniverzalnih poštnih storitev, ali je treba načelo svobodnega opravljanja storitev (člen 49 in naslednji Pogodbe ES, postal člen 56 in naslednji PDEU) razlagati tako, da so omejitve svobode opravljanja storitev, ki jih država članica za varstvo potrošnikov uvede zaradi nujnih razlogov v javnem interesu in s katerimi je zunanje reševanje pritožb, kot je v členu 19(2), prvi pododstavek, določeno za ponudnike univerzalnih storitev, kot obvezno določeno tudi za ponudnike neuniverzalnih poštnih storitev, združljive s PDEU, tudi če se pri uporabi zadevne ureditve obravnavanja pritožb ne razlikuje pritožb potrošnikov od pritožb drugih končnih uporabnikov, čeprav so uporabniki teh storitev (v obravnavanem primeru storitev hitre dostave in kurirskih storitev) v veliki večini profesionalni uporabniki?

         (1)  Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL 1998, L 15, str. 14).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/39/ES z dne 10. junija 2002 o spremembah Direktive 97/67/ES glede nadaljnjega odpiranja trgov poštnih storitev v Skupnosti konkurenci (UL L 176, str. 21).

         (3)  Direktiva 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (UL L 52, str. 3).


title: Zadeva T-383/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. aprila 2013 – Continental Bulldog Club Deutschland proti UUNT (CONTINENTAL) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti CONTINENTAL — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. aprila 2013 – Continental Bulldog Club Deutschland proti UUNT (CONTINENTAL)
   (Zadeva T-383/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti CONTINENTAL - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 156/68
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Continental Bulldog Club Deutschland eV (Berlin, Nemčija) (zastopnika: sprva S. Schäffner, nato D. Walicka, agenta)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: S. Schäffner in D. Walicka, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. junija 2010 (R 300/2010-1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besednega znaka CONTINENTAL kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Društvu Continental Bulldog Club Deutschland eV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva T-457/17: Tožba, vložena 19. julija 2017 – Medisana/EUIPO (happy life)

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/37

         Tožba, vložena 19. julija 2017 – Medisana/EUIPO (happy life)
   (Zadeva T-457/17)
   (2017/C 300/46)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Medisana AG (Neuss, Nemčija) (zastopnika: J. Bühling in D. Graetsch, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „happy life“ – prijava št. 15 164 023

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. maja 2017 v zadevi R 1965/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-148/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne 1. aprila 2005

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/2

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne 1. aprila 2005
   (Zadeva C-148/05)
   (2005/C 155/04)
   Jezik postopka: angleščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Barry Doherty in Donatella Recchia, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxemburgu, je dne 1. aprila 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Irski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Irska, s tem da

                           a)

                           v skladu s členom 4 Direktive Sveta 79/923/EGS (1) ni določila vseh voda, primernih za lupinarje, ki jih je treba določiti,

                           b)

                           v skladu s členom 3 iste direktive ni določila vseh zahtevanih vrednosti glede vod, določenih kot primernih za lupinarje ali ki jih je kot take treba določiti na podlagi člena 4,

                           c)

                           v skladu s členom 5 iste direktive ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za vzpostavitev programov, namenjenih zmanjšanju onesnaženja voda, ki bi morale biti določene na podlagi člena 4, a niso bile,

                     ni izpolnila svojih obveznosti iz teh členov navedene direktive;
               in

               2.

               Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija trdi, da je Irska kršila Direktivo Sveta 79/923/EGS o zahtevah glede kakovosti voda, primernih za lupinarje, s tem da:

               a)

               v skladu s členom 4 Direktive ni določila vseh voda, primernih za lupinarje, ki jih je treba določiti;

               b)

               v skladu s členom 3 Direktive ni določila vseh zahtevanih vrednosti, ki se nanašajo na vode, določene kot primerne za lupinarje, oziroma ki jih je kot take treba določiti na podlagi člena 4; in

               c)

               v skladu s členom 5 iste direktive ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za vzpostavitev programov, namenjenih zmanjšanju onesnaženja voda, ki bi morale biti določene na podlagi člena 4.

      (1)  Direktiva Sveta 79/923/EGS z dne 30. oktobra 1979 o zahtevah glede kakovosti voda, primernih za lupinarje, UL L 281, 10.11.1979, str. 47.


title: Zadeva C-445/07: Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 28. septembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 18. julija 2007 v zadevi T-189/02, Ente per le Ville Vesuviane proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/25

         Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 28. septembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 18. julija 2007 v zadevi T-189/02, Ente per le Ville Vesuviane proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-445/07)
   (2007/C 297/40)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Flynn, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Ente per le Ville vesuviane
   Predlogi:

               —

               Naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. julija 2007 v zadevi T-189/02 v delu, v katerem je bila razglašena za dopustno ničnostna tožba, ki jo je vložila Ente per le Ville vesuviane;

               —

               naj se razglasi za nedopustno ničnostna tožba, ki jo je Ente per le Ville vesuviane vložila zoper odločbo Komisije D(2002)810111 z dne 13. marca 2002;

               —

               Ente per le Ville vesuviane naj se naloži plačilo stroškov postopka in postopka na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da je njena pritožba, ki jo je vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje dopustna, ker, ne glede na to, da je bila uspešna v zadevi na prvi stopnji, ni uspela z ugovorom nedopustnosti, ki ga je vložila zoper Ente per le Ville vesuviane.
   Po mnenju pritožnice je izpodbijana sodba neveljavna zaradi: kršitve prava Skupnosti, v delu, v katerem je z njo sodba, ki jo je vložila Ente per le Ville vesuviane razglašena za dopustno, ker je bilo v njej upoštevano, da neposredno zadeva navedeno družbo v skladu s členom 230, četrti odstavek, ES. Pritožnica trdi, da se v skladu z veljavno sodno prakso, kadar gre, kot v obravnavanem primeru, za ukrep, naslovljen na državo članico, ki ima diskrecijsko pravico, da prenese ali ne prenese učinke te odločbe na pritožnico, ne more šteti, da pritožnico zadevna odločba neposredno zadeva, in to ne glede na dejstvo, če ta „prejema“ ali ne, sredstva iz skladov Skupnosti.


title: Zadeva C-675/13 P: Pritožba, ki jo je Zoo Sport Ltd vložila 16. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. oktobra 2013 v zadevi T-455/12, Zoo Sport Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem je bila K-2 Corp.

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/2

         Pritožba, ki jo je Zoo Sport Ltd vložila 16. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. oktobra 2013 v zadevi T-455/12, Zoo Sport Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem je bila K-2 Corp.
   (Zadeva C-675/13 P)
   2014/C 303/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Zoo Sport Ltd (zastopnik: I. Rungg, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in K-2 Corp.
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 15. julija 2014 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-461/04: Tožba Imagination Technologies Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 1. decembra 2004

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/26

         Tožba Imagination Technologies Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 1. decembra 2004
   (Zadeva T-461/04)
   (2005/C 57/44)
   Jezik postopka: angleščina
   Imagination Technologies Ltd, s sedežem v Hertfordshiru (Združeno kraljestvo), ki ga zastopajo M. Edenborough, Barrister, ter P. Brownlow in N. Jenkins, Solicitors, je dne 1. decembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razveljavi odločbo drugega Odbora za pritožbe št. 108/2004-2;

               —

               razveljavi odločbo Oddelka preizkuševalcev z dne 12. septembra 2003;

               —

               preda prijavo znamke Skupnosti št. 2 396 075 Uradu, ali podredno Odboru za pritožbe, v nadaljno preučitev;

               —

               Uradu naloži plačilo stroškov tožeči stranki, ki jih je le ta imela zaradi te pritožbe in pritožbe pred Odborom za pritožbe ter obravnave pred Oddelkom preizkuševalcev.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Besedna znamka „PURE DIGITAL“ za blago in storitve iz razredov 9 in 38 (električni in elektronski aparati za uporabo z multimedijskimi zabavnimi sistemi, video aparati, računalniška strojna oprema, posredovanje telekomunikacijskega dostopa in povezav do računalniških podatkovnih baz in interneta) – prijava št. 2 396 075

               Odločba preizkuševalca:

               Zavrženje prijave

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev ugovora

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Kršitev členov 7(1)(b) in 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94.


title: Zadeva C-563/08: Sklep Sodišča z dne 6. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n o 2 de Granada – Španija) – Carlos Sáez Sánchez, Patricia Rueda Vargas proti Junta de Andalucía, Manuel Jalón Morente in drugim (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Člen 49 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Javno zdravje — Lekarne — Bližina — Oskrba prebivalstva z zdravili — Dovoljenje za poslovanje — Ozemeljska porazdelitev lekarn — Določitev omejitev, ki temeljijo na merilu gostote prebivalstva — Najmanjša razdalja med lekarnami)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/10

         Sklep Sodišča z dne 6. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Granada – Španija) – Carlos Sáez Sánchez, Patricia Rueda Vargas proti Junta de Andalucía, Manuel Jalón Morente in drugim
   (Zadeva C-563/08) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Javno zdravje - Lekarne - Bližina - Oskrba prebivalstva z zdravili - Dovoljenje za poslovanje - Ozemeljska porazdelitev lekarn - Določitev omejitev, ki temeljijo na merilu gostote prebivalstva - Najmanjša razdalja med lekarnami)
   2011/C 30/16
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Granada

      Stranke

      Tožeči stranki: Carlos Sáez Sánchez, Patricia Rueda Vargas

      Tožene stranke: Junta de Andalucía, Manuel Jalón Morente in drugi

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Granada – Razlaga člena 43 ES – Zakonodaja, ki določa pogoje, ki morajo biti izpolnjeni za odprtje novih lekarn – Omejitve glede na število prebivalcev in nujnost ohranitve najmanjše razdalje med lekarnami

      Izrek

   Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje nacionalnim predpisom, kakršni so ti v postopku v glavni stvari, ki omejujejo izdajo dovoljenja za odprtje novih lekarn s tem, da določajo, da:

               —

               se lahko na vsakem območju lekarniške dejavnosti odpre načeloma ena lekarna na 2 800 prebivalcev;

               —

               se lahko dodatna lekarna odpre le, če se ta prag preseže in se ta lekarna odpre za več kot 2000 prebivalcev; in

               —

               mora vsaka lekarna upoštevati najmanjšo razdaljo glede na že obstoječe lekarne, pri čemer je ta razdalja praviloma 250 metrov.

         Vendar pa člen 49 PDEU nasprotuje takim nacionalnim predpisom, če osnovni pravili najmanjšega števila 2 800 prebivalcev in najmanjše razdalje 250 metrov na vsem geografskem območju s posebnimi demografskimi značilnostmi preprečujeta odprtje zadostnega števila lekarn, ki bi lahko zagotovile ustrezno lekarniško oskrbo, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 69, 21.03.2009.


title: Zadeva C-507/07: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 3. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 – Industrijska in poslovna lastnina – Modeli Skupnosti – Člen 80(2) – Neposredovanje seznama sodišč)

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/6

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 3. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-507/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 - Industrijska in poslovna lastnina - Modeli Skupnosti - Člen 80(2) - Neposredovanje seznama sodišč)
   (2008/C 183/09)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: H. Kraemer, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A. Hare, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL 2002, L 3, str. 1) – Neposredovanje seznama sodišč za modele Skupnosti, na katerem se navedejo njihovi nazivi in krajevna pristojnost, na podlagi člena 80(2) zgoraj navedene uredbe.
   Izrek

               1)

               Francoska republika s tem, da Komisiji Evropskih skupnosti ni posredovala seznama sodišč za modele Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 80(2) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 8, 12.1.2008.


title: Zadeva C-240/11 P: Pritožba, ki jo je 19. maja 2011 vložila World Wide Tobacco España, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. marca 2011 v zadevi World Wide Tobacco España proti Komisiji, T-37/05

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/18

         Pritožba, ki jo je 19. maja 2011 vložila World Wide Tobacco España, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. marca 2011 v zadevi World Wide Tobacco España proti Komisiji, T-37/05
   (Zadeva C-240/11 P)
   2011/C 211/35
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: World Wide Tobacco España, S.A. (zastopnika: M. Odriozola in A. Vide, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča v zadevi T-37/05 naj se delno razveljavi.

               —

               Znesek globe, naložene pritožnici, naj se zniža.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prvič, pritožnica meni, da je Komisija s tem, ko je za družbo WWTE (World Wide Tobacco España, S.A.) uporabila strožji odvračilni količnik kot za druge predelovalne družbe, kršila načelo enakega obravnavanja. Komisija je za družbo WWTE uporabila odvračilni količnik, ker spada v večnacionalno skupino z veliko gospodarsko in finančno močjo. Dejstvo, da je WWTE ravnala – quod non – pod odločilnim vplivom svojih matičnih družb, je bilo upoštevano le kot dodaten dejavnik.
   Drugič, podredno, Sodišče mora preračunati množitelj v delu, v katerem ocenjuje, da katera od matičnih družb ni odgovorna za ravnanje družbe WWTE. Splošno sodišče ne bi smelo zavrniti trditev družbe WWTE zato, ker v tožbo ni vključila trditev svojih matičnih družb, saj je naloga matičnih družb – in ne hčerinske družbe –, da odvrnejo pripisano odgovornost, ki jim je pripisana. Sodbe, ki so že bile izdane in ki še bodo izdane na podlagi pravnih sredstev matičnih družb, vključno s sodbo v zadevi T-24/05, imajo v vsakem primeru učinek pravnomočnosti med solidarnimi zavezanci.
   Tretjič, Splošno sodišče ne bi smelo trditve pritožnice, da ji je Komisija zaradi neobstoja odgovornosti matičnih družb naložila globo, s katero je prekršila zgornjo mejo 10 % prometa, razglasiti za nedopustno zaradi nejasnosti. Razlogi so enaki tistim, ki so opisani v prejšnjem odstavku: samo matične družbe imajo sposobnost braniti se pred odgovornostjo in sprejeta sodba ima učinek pravnomočnosti med solidarnimi zavezanci.
   Nazadnje, Komisija s tem, da ne upošteva, da WWTE v letih 1996 in 1997 ni izpolnjevala dogovorov, krši Smernice za izračun glob. Tožeča stranka ravno tako meni, da Komisija zato, ker se v izpodbijani odločbi ni izrecno sklicevala na to olajševalno okoliščino, tudi ne more trditi, da jo je upoštevala.


title: Zadeva T-779/16: Tožba, vložena 7. novembra 2016 – Rühland/EUIPO – 8 seasons design (Leuchten)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/46

         Tožba, vložena 7. novembra 2016 – Rühland/EUIPO – 8 seasons design (Leuchten)
   (Zadeva T-779/16)
   (2017/C 014/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lothar Rühland (Wendeburg, Nemčija) (zastopniki: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus in J. Engberding, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: 8 seasons design GmbH (Eschweiler, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik spornega modela: tožeča stranka

      Zadevni sporni model: model Skupnosti „Leuchten“ št. 1 402 341-0006

      Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora a pritožbe pri EUIPO z dne 8. julija 2016 v zadevi R 878/2015-3

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti modela Skupnosti št. 0010402341-0006;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, priglašenimi v postopku pred odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 25(1)(b) ter člena 6 Uredbe št. 6/2002.


title: Zadeva C-351/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský soud v Plzni – Češka republika) – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA) proti Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s. (Direktiva 2001/29/ES — Avtorska in sorodne pravice v informacijski družbi — Pojem „priobčitev javnosti“  — Predvajanje del v sobah zdravilišča — Neposredni učinek določb direktive — Člena 56 PDEU in 102 PDEU — Direktiva 2006/123/ES — Svoboda opravljanja storitev — Konkurenca — Izključna pravica do kolektivnega upravljanja avtorskih pravic)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský soud v Plzni – Češka republika) – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA) proti Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s.
   (Zadeva C-351/12) (1)

   ((Direktiva 2001/29/ES - Avtorska in sorodne pravice v informacijski družbi - Pojem „priobčitev javnosti“ - Predvajanje del v sobah zdravilišča - Neposredni učinek določb direktive - Člena 56 PDEU in 102 PDEU - Direktiva 2006/123/ES - Svoboda opravljanja storitev - Konkurenca - Izključna pravica do kolektivnega upravljanja avtorskih pravic))
   2014/C 112/06
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Krajský soud v Plzni

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA)

      Tožena stranka: Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Krajský soud v Plzni – Razlaga členov 3 in 5 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 23), členov 56 PDEU, 101 PDEU in 102 PDEU ter členov 14 in 16 Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36) – Izjeme in omejitve pravic reproduciranja in priobčitve – Oddajanje del prek televizijskih ali radijskih sprejemnikov pacientom v sobah zdravilišča – Neposredni učinek določb Direktive – Nacionalna zakonodaja, ki prosilcu priznava izključno pravico do kolektivnega upravljanja avtorskih pravic na nacionalnem ozemlju

      Izrek

               1.

               Člen 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki izključuje pravico avtorjev do dovoljevanja ali prepovedovanja priobčitve njihovih del, ki jo zdravilišče, ki posluje kot podjetje, opravlja z namernim oddajanjem signala prek televizijskih in radijskih sprejemnikov v sobah pacientov v tej ustanovi. Člen 5(2)(e), (3)(b) in (5) te direktive ne more vplivati na to razlago.

               2.

               Člen 3(1) Direktive 2001/29 je treba razlagati tako, da se kolektivna organizacija za upravljanje avtorskih pravic nanj ne more sklicevati v sporu med posamezniki, da bi preprečila uporabo ureditve države članice, ki je v nasprotju s to določbo. Nacionalno sodišče, ki odloča o takem sporu, pa mora navedeno ureditev razlagati, če je to mogoče, ob upoštevanju besedila in namena te določbe, da bi prišlo do rešitve, ki je v skladu z njenim ciljem.

               3.

               Člen 16 Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu ter člena 56 PDEU in 102 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, s katero je kolektivno upravljanje avtorskih pravic na nekaterih varovanih delih na njenem ozemlju prepuščeno le eni kolektivni organizaciji in je tako uporabniku takih del, kot je zdravilišče v postopku v glavni stvari, preprečena uporaba storitev kolektivne organizacije iz druge države članice.

         Člen 102 PDEU pa je treba razlagati tako, da to, da prvonavedena kolektivna organizacija za upravljanje avtorskih pravic za svoje storitve vsiljuje tarife, ki so precej višje od tarif v drugih državah članicah, če je bila primerjava ravni tarif narejena na enotni podlagi, ali da uporablja pretirane cene brez razumne povezave z ekonomsko vrednostjo opravljene storitve, pomeni indic za zlorabo prevladujočega položaja.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012.


title: Zadeva T-536/10: Tožba, vložena 23. novembra 2010 – Kessel proti UUNT – Janssen-Cilag (Premeno)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/46

         Tožba, vložena 23. novembra 2010 – Kessel proti UUNT – Janssen-Cilag (Premeno)
   (Zadeva T-536/10)
   ()
   2011/C 30/83
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kessel Marketing & Vertriebs GmbH (Mörfelden-Walldorf, Nemčija) (zastopnik: S. Bund, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. septembra 2010 v zadevi R 708/2010-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki in intervenientki naj se v skladu s členom 87(2) in (5) Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Premeno“ za proizvode iz razreda 5

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Janssen-Cilag GmbH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „Pramino“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker je bil predložen neustrezen dokaz uporabe znamke, na kateri temelji ugovor; kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009, ker med nasprotujočima si znamkama ni verjetnosti zmede.
   Poleg tega tožeča stranka graja nepriznanje dopustnosti omejitve seznama proizvodov in storitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-242/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Swiss Re Germany Holding GmbH proti Finanzamt München für Körperschaften (Šesta direktiva o DDV — Člena 9(2)(e), peta alinea, in 13(B)(a), (c) in (d), točki 2 in 3 — Zavarovalne in pozavarovalne transakcije — Pojem — Odplačni odstop portfelja pogodb o življenjskem pozavarovanju za pravno osebo s sedežem v tretji državi — Določitev kraja tega odstopa — Oprostitve obdavčenja)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/10

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Swiss Re Germany Holding GmbH proti Finanzamt München für Körperschaften
   (Zadeva C-242/08) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člena 9(2)(e), peta alinea, in 13(B)(a), (c) in (d), točki 2 in 3 - Zavarovalne in pozavarovalne transakcije - Pojem - Odplačni odstop portfelja pogodb o življenjskem pozavarovanju za pravno osebo s sedežem v tretji državi - Določitev kraja tega odstopa - Oprostitve obdavčenja)
   2009/C 297/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Swiss Re Germany Holding GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt München für Körperschaften

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga pete alinee člena 9(2)(e) in člena 13(B)(a) in (c) ter drugega in tretjega pododstavka člena 13(B)(d) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL 1977, L 145, str. 1) – Prenos za plačilo s strani pridobitelja s sedežem v tretji državi, portfelja pogodb o življenjskem pozavarovanju s pooblastilom zavarovanca, ki vključuje prenos vseh pravic in obveznosti iz prenesenih pogodb, vendar brez prenosa drugih ekonomskih dobrin – Določitev kraja obdavčljivih transakcij – Uporaba ene od izjem iz omenjenega člena 13(B) Direktive 77/388/EEC za navedeni prenos

      Izrek

               1.

               Če družba s sedežem v državi članici zavarovalni družbi s sedežem v tretji državi odplačno odstopi portfelj pogodb o življenjskem pozavarovanju, ki za zadnjenavedeno s soglasjem zavarovancev vključuje prevzem vseh pravic in obveznosti, ki izhajajo iz teh pogodb, to ni ne transakcija iz členov 9(2)(e), peta alinea, in 13(B)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero ne transakcija iz kombinacije točk 2 in 3 navedenega člena 13(B)(d).

               2.

               V okviru odplačnega odstopa portfelja, ki zajema 195 pogodb o življenjskem pozavarovanju, okoliščina, da protivrednosti – v obravnavanem primeru gre za določitev negativne vrednosti – za prevzem 18 od teh pogodb ne plača prevzemnik, ampak odstopnik, ne vpliva na odgovor na prvo vprašanje.

               3.

               Člen 13(B)(c) Šeste direktive 77/388/EGS je treba razlagati tako, da se ne uporabi za odplačni odstop portfelja pogodb o življenjskem pozavarovanju, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva T-522/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. januarja 2012 – Hell Energy Magyarország proti UUNT – Hansa Mineralbrunnen (HELL) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti HELL — Prejšnja besedna znamka Skupnosti HELLA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost izdelkov in znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. januarja 2012 – Hell Energy Magyarország proti UUNT – Hansa Mineralbrunnen (HELL)
   (Zadeva T-522/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti HELL - Prejšnja besedna znamka Skupnosti HELLA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost izdelkov in znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 58/15
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hell Energy Magyarország kft (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: M. Treis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Hansa Mineralbrunnen GmbH (Rellingen, Nemčija) (zastopniki: A. Renck, V. von Bomhard, E. Nicolás Gómez in T. Dolde, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. avgusta 2010 (zadeva R 1517/2009-1, ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Hansa Mineralbrunnen GmbH in Hell Energy Magyarország.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Hell Energy Magyarország kft se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. maja 2005 v zadevi T-398/03, Jean-Pierre Castets proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Člen 78 Kadrovskih predpisov — Invalidska pokojnina — Izračun višine pokojnine — Sorazmerno plačilo)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/18

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 4. maja 2005
   v zadevi T-398/03, Jean-Pierre Castets proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Člen 78 Kadrovskih predpisov - Invalidska pokojnina - Izračun višine pokojnine - Sorazmerno plačilo)
   (2005/C 171/32)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-398/03, Jean-Pierre Castets,nekdanji uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Saint-Victor-des-Oules (Francija), ki ga zastopa G. Crétin, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, skupaj z B. Wägenbaur, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi tožbe za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o določitvi pravic tožeče stranke do invalidske pokojnine, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Mengozzi, sodnik, in I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, sodni tajnik: C. Kristensen, administratorka, dne 4. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je Komisija priglasila za svojo prisotnost na obravnavi.

               3.

               Komisiji se naloži plačilo lastnih stroškov, razen tistih, ki jih je priglasila za svojo prisotnost na obravnavi.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004.


title: Zadeva T-139/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – PT Wilmar Bioenergi Indonesia in PT Wilmar Nabati Indonesia/Svet (Damping — Uvoz biodizla s poreklom iz Indonezije — Dokončne protidampinške dajatve — Člen 2(3) in (5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 — Normalna vrednost — Proizvodni stroški)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – PT Wilmar Bioenergi Indonesia in PT Wilmar Nabati Indonesia/Svet
   (Zadeva T-139/14) (1)

   ((Damping - Uvoz biodizla s poreklom iz Indonezije - Dokončne protidampinške dajatve - Člen 2(3) in (5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 - Normalna vrednost - Proizvodni stroški))
   (2016/C 402/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: PT Wilmar Bioenergi Indonesia (Medan, Indonezija) in PT Wilmar Nabati Indonesia (Medan) (zastopnik: P. Vander Schueren, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Boelaert, nato H. Marcos Fraile, agenta, skupaj z R. Bierwagnom in C. Hippom, odvetnikoma)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: J.-F. Brakeland, M. França in A. Stobiecka-Kuik, agenti) in Evropski odbor za biodizel (EBB) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: O. Prost in M.-S. Dibling, odvetnika)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije (UL 2013, L 315, str. 2) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Člena 1 in 2 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na družbi PT Wilmar Bioenergi Indonesia in PT Wilmar Nabati Indonesia.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov družb PT Wilmar Bioenergi Indonesia in PT Wilmar Nabati Indonesia.

               3.

               Evropska komisija in European Biodiesel Board (EBB) nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 151, 19.5.2014.