title: Zadeva T-120/16: Tožba, vložena 22. marca 2016 – Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (Burlington)

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/24

         Tožba, vložena 22. marca 2016 – Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (Burlington)
   (Zadeva T-120/16)
   (2016/C 175/28)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tulliallan Burlington Ltd (St Helier, Jersey) (zastopnik: A. Norris, Barrister)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativne znamke, ki vsebuje besedni element „Burlington“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 017 273

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. januarja 2016 v zadevi R 94/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in zavrne registracijo sporne znamke za vse sporne proizvode;

               —

               naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki v zvezi s to tožbo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 8(5), 8(4) in 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-33/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožil A Oy (Šesta direktiva — Oprostitve — Člen 15(6) — Oprostitev dobav zrakoplovov, ki jih uporabljajo letalske družbe, ki opravljajo predvsem polete na mednarodnih zračnih poteh za plačilo — Dobava zrakoplovov gospodarskemu subjektu, ki jih daje na voljo takšni družbi — Pojem „poleti na mednarodnih zračnih poteh za plačilo“ — Čarterski leti)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožil A Oy
   (Zadeva C-33/11) (1)

   (Šesta direktiva - Oprostitve - Člen 15(6) - Oprostitev dobav zrakoplovov, ki jih uporabljajo letalske družbe, ki opravljajo predvsem polete na mednarodnih zračnih poteh za plačilo - Dobava zrakoplovov gospodarskemu subjektu, ki jih daje na voljo takšni družbi - Pojem „poleti na mednarodnih zračnih poteh za plačilo“ - Čarterski leti)
   2012/C 295/10
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranka v postopku v glavni stvari

   A Oy

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Korkein hallinto-oikeus – Razlaga člena 15(6) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) – Oprostitev nekaterih transakcij glede zrakoplovov, ki jih uporabljajo letalske družbe, ki opravljajo predvsem polete na mednarodnih zračnih poteh za plačilo – Vprašanje vključitve transakcij družb, ki opravljajo predvsem mednarodne čarterske polete za izpolnitev potreb podjetij in posameznikov – Dobava zrakoplovov gospodarskemu subjektu, ki sam ne opravlja predvsem poletov na mednarodnih zračnih poteh za plačilo, ampak daje zrakoplove na voljo gospodarskemu subjektu, ki opravlja takšne polete.

      Izrek

               1.

               Pojem „poleti na mednarodnih zračnih poteh za plačilo“ v smislu člena 15(6) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/111/EGS z dne 14. decembra 1992, je treba razlagati tako, da zajema tudi mednarodne čarterske lete za izpolnitev potreb podjetij ali posameznikov.

               2.

               Člen 15(6) Direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 92/111, je treba razlagati tako, da oprostitev, ki jo določa, velja tudi za dobavo zrakoplova gospodarskemu subjektu, ki sam ni „letalska družba [, ki opravlja] predvsem […] polete na mednarodnih zračnih poteh za plačilo“ v smislu te določbe, ampak ta zrakoplov pridobi z namenom, da ga bo uporabljala izključno takšna družba.

               3.

               Okoliščine, ki jih navaja predložitveno sodišče, in sicer dejstvo, da pridobitelj zrakoplova stroške za njegovo uporabo prenese na posameznika, ki je njegov delničar in ta zrakoplov uporablja predvsem za lastne poslovne in/ali zasebne potrebe, pri čemer ga lahko letalska družba uporablja tudi za druge lete, niso takšne, da bi spremenile odgovor na drugo vprašanje.

      (1)  UL C 89, 19.3.2011.


title: Zadeva F-86/13: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. oktobra 2014 – van de Water/Parlament (Javni uslužbenci — Pravice in obveznosti uradnika — Izjava o nameri opravljanja poklicne dejavnosti po prenehanju dela — Člen 16 Kadrovskih predpisov — Skladnost z legitimnimi interesi institucije — Prepoved)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. oktobra 2014 – van de Water/Parlament
   (Zadeva F-86/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Pravice in obveznosti uradnika - Izjava o nameri opravljanja poklicne dejavnosti po prenehanju dela - Člen 16 Kadrovskih predpisov - Skladnost z legitimnimi interesi institucije - Prepoved))
   (2014/C 431/75)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Robert van de Water (Grimbergen, Belgija) (zastopnika: P. Bentley, QC, in R. Bäuerle, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: N. Chemaï in M. Dean, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa o prepovedi tožeči stranki, da sprejme delovno mesto svetovalca predsednika vlade Ukrajine v dveh letih po prenehanju njegovega dela v Evropskem parlamentu.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               R. van de Water nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov, ki jih je priglasil Evropski parlament.

      (1)  UL C 336, 16.11.2013, str. 31.


title: Zadeva F-118/13: Tožba, vložena 9. decembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/53

         Tožba, vložena 9. decembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-118/13)
   2014/C 52/103
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti poročila o kariernem napredovanju za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 in ničnosti točk za delovno uspešnost, dodeljenih v napredovalnem obdobju 2003.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Poročilo o kariernem napredovanju (REC/CDR) tožeče stranke za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 naj se razglasi za nično;

               —

               podredno naj se za nične razglasijo točke za delovno uspešnost tožeče stranke iz napredovalnega obdobja 2003, ker niso na ravni povprečja točk za delovno uspešnost, dodeljenih osebju iz njenega razreda za to obdobje;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Združeni zadevi F-69/07 in F-60/08: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2009 – O proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Člen 88 PZDU — Stalnost zaposlitve — Člen 100 PZDU — Zdravstveni pridržek — Člen 39 ES — Prosti pretok delavcev)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/70

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2009 – O proti Komisiji
   (Združeni zadevi F-69/07 in F-60/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Člen 88 PZDU - Stalnost zaposlitve - Člen 100 PZDU - Zdravstveni pridržek - Člen 39 ES - Prosti pretok delavcev)
   2010/C 24/127
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: O (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in L. Lozano Palacios, zastopnika)

      Intervenientka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva v zadevi F-69/07 I. Šulce in M. Simm, zastopnika, in v zadevi F-60/08 I. Šulce in K. Zieleśkiewicz, zastopnika, nato v zgoraj navedenih zadevah K. Zieleśkiewicz in M. Bauer, zastopnika)

      Predmet zadeve

   F-69/07: Razglasitev ničnosti odločb Komisije o določitvi pogojev za zaposlitev za tožečo stranko kot pogodbenega uslužbenca, in sicer ker določata, prvič, uporabo pridržka iz člena 100 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev in iz člena 1 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti in, drugič, kot pogodbeno obdobje čas med 16. septembrom 2006 in 15. septembrom 2009.
   F-60/08: Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o tem, da se za tožečo stranko po mnenju invalidske komisije uporabi klavzula o pridržku iz člena 100 PZDU.

      Izrek sodbe

               1.

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 14. septembra 2006 se razglasi za nično v delu, ki za tožečo stranko stranka nalaga zdravstveni pridržek.

               2.

               Tožba F-69/07 v zadevi O proti Komisiji se v preostalem delu zavrne kot neutemeljena.

               3.

               Tožba F-60/08 v zadevi O proti Komisiji se zavrže kot nedopustna.

               4.

               V zadevi F-69/07 Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške in polovico stroškov tožeče stranke.

               5.

               Tožeči stranki se naloži plačilo polovice svojih stroškov v zadevi F-69/07, v zadevi F-60/08 pa plačilo svojih stroškov in stroškov Komisije Evropskih skupnosti.

               6.

               Svet Evropske unije v obeh zadevah nosi svoje stroške.

      (1)  F-69/07:UL C 235, 6.10.2007, str. 29;
   F-60/08: UL C 223, 30.8.2008, str. 63.


title: Zadeva C-522/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sozialgericht Würzburg (Nemčija) 9. novembra 2010 – Doris Reichel-Albert proti Deutsche Rentenversicherung Nordbayern

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sozialgericht Würzburg (Nemčija) 9. novembra 2010 – Doris Reichel-Albert proti Deutsche Rentenversicherung Nordbayern
   (Zadeva C-522/10)
   ()
   2011/C 30/31
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Sozialgericht Würzburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Doris Reichel-Albert

      Tožena stranka: Deutsche Rentenversicherung Nordbayern

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbo člena 44(2) Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1) razlagati tako, da nasprotuje predpisu države članice, po katerem se doba za vzgojo otrok, dopolnjena v drugi državi članici Evropske unije, prizna kot doba, dopolnjena v domači državi, samo če je tisti od staršev, ki vzgaja otroka, skupaj z otrokom običajno prebival v tujini in je med vzgajanjem otroka ali tik pred rojstvom otroka zaradi opravljanja dejavnosti zaposlene ali samozaposlene osebe na tem ozemlju plačeval obvezne prispevke ali če je v primeru skupnega prebivanja zakoncev ali življenjskih sopotnikov v tujini zakonec ali življenjski sopotnik tistega od staršev, ki skrbi za vzgojo, plačeval takšne obvezne prispevke oziroma jih ni samo zato, ker je spadal med osebe, določene v členu 5(1) in 4 SGB VI, ali je bil na podlagi člena 6 SGB VI oproščen obveznega zavarovanja (členi 56(3), drugi in tretji stavek; 57; 249 SGB VI)?

               2.

               Ali je treba določbo člena 44(2) Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti razlagati prek njenega besedila tako, da se mora v izjemnih primerih ne glede na zaposlitev ali samozaposlitev upoštevati doba za vzgojo otrok, če se ta v skladu z veljavno zakonodajo ne upošteva niti v pristojni državi članici niti v kateri drugi državi članici, v kateri je oseba običajno prebivala med vzgojo otrok?

      (1)  UL L 284, str. 1.


title: Zadeva T-440/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – BT Telecommunications/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Belorusiji — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do izjave — Napaka pri presoji)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – BT Telecommunications/Svet
   (Zadeva T-440/11) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Belorusiji - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do izjave - Napaka pri presoji))
   (2015/C 034/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BT Telecommunications PUE (Minsk, Belorusija) (zastopniki: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte in T. Milašauskas, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Naert in M. Bishop, agenta)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: T. Scharf in E. Paasivirta, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/357/SZVP z dne 20. junija 2011 o spremembah Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije (UL L 161, str. 25); Uredbe Sveta (EU) št. 588/2011 z dne 20. junija 2011 o spremembah Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije (UL L 161, str. 1); Sklepa Sveta 2011/666/SZVP z dne 10. oktobra 2011 o spremembi Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 265, str. 17); Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1000/2011 z dne 10. oktobra 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 265, str. 8); Sklepa Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 285, str. 1); Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 307, str. 7), Sklepa Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2012/642/SZVP (UL L 288, str. 69) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 288, str. 1) v delu v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2011/357/SZVP z dne 20. junija 2011 o spremembah Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije; Uredba Sveta (EU) št. 588/2011 z dne 20. junija 2011 o spremembah Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije; Sklep Sveta 2011/666/SZVP z dne 10. oktobra 2011 o spremembi Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji; Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1000/2011 z dne 10. oktobra 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo; Sklep Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo se razglasijo za nične v delu v katerem se nanašajo na družbo BT Telecommunications PUE.

               2.

               Tožba se kot nedopustna zavrže v delu, v katerem se nanaša na Sklep Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2012/642/SZVP in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba BT Telecommunications.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva C-20/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne  17. januarja 2006

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/29

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 17. januarja 2006
   (Zadeva C-20/06)
   (2006/C 60/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Michel Nolin, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 17. januarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni preneslo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2004/102/ES z dne 5. oktobra 2004 o spremembi prilog II, III, IV in V k Direktivi Sveta 2000/29/ES o varstvenih ukrepih proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Skupnost in proti njihovemu širjenju v Skupnosti (1), oziroma da jih v nobenem primeru ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/102/ES se je iztekel 28. februarja 2005.

      (1)  UL L 309, str. 9.


title: Zadeva C-96/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Terrassa (Španija) 22. februar 2017 – Gardenia Vernaza Ayovi/Consorci Sanitari de Terrassa

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Terrassa (Španija) 22. februar 2017 – Gardenia Vernaza Ayovi/Consorci Sanitari de Terrassa
   (Zadeva C-96/17)
   (2017/C 151/26)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social de Terrassa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gardenia Vernaza Ayovi

      Tožena stranka: Consorci Sanitari de Terrassa

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravna rešitev, ki jo ponuja pravni red v primeru disciplinskega ukrepa odpovedi pogodbe o zaposlitvi, ki se šteje za nezakonit, in zlasti rešitev, ki jo določa člen 96(2) Real Decreto Legislativo 5/2015, de 30 de octubre, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley del Estatuto Básico del Empleado Público (kraljeva zakonska uredba 5/2015 z dne 30. oktobra o potrditvi prečiščenega besedila zakona o temeljni pravni ureditvi statusa javnih uslužbencev), spadata pod pojem „pogoji zaposlitve“ iz določbe 4, točka 1, Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (1)?

               2.

               Ali bi se položaj, kot je predviden v členu 96(2) kraljeve zakonske uredbe 5/2015 z dne 30. oktobra o potrditvi prečiščene različice zakona o temeljni pravni ureditvi statusa javnih uslužbencev, v katerem to, da se disciplinski ukrep odpovedi pogodbe o zaposlitvi delavcu, ki je zaposlen za nedoločen čas v javni upravi, razglasi za nezakonit, vedno povzroči, da se delavec vrne na delovno mesto, če pa je delavec zaposlen za nedoločen čas, a ne za stalno (indefinido no fijo) – ali za določen čas – in opravlja enake naloge kot delavec, zaposlen za nedoločen čas, pa je predvidena možnost, da se delavca ne vzame nazaj na delovno mesto, temveč se mu izplača odpravnina, štel za diskriminatoren v skladu z določbo 4, točka 1, Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP?

               3.

               Ali bi bilo različno obravnavanje, opisano v prejšnjem vprašanju, upravičeno, če se preuči z vidika člena 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in ne navedene direktive?

      (1)  UL 1999, L 175 str. 43.


title: Zadeva C-403/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 16. julija 2013 – Lisa Kelly proti Minister for Social Protection

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 16. julija 2013 – Lisa Kelly proti Minister for Social Protection
   (Zadeva C-403/13)
   2013/C 274/24
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lisa Kelly

      Tožena stranka: Minister for Social Protection

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Če je zaposlena oseba, ki ima stalno prebivališče v državi članici A in je v tej državi malo manj kot tri leta opravljala poklicno dejavnost, za katero velja obveznost zavarovanja, zadnjih šest mesecev svojo poklicno dejavnost, za katero velja obveznost zavarovanja, opravljala v državi članici B, ali bi se kasnejši zahtevek te osebe za plačila iz socialne varnosti za primer bolezni moral obravnavati (i) po pravu države članice B v smislu člena 11(3)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 (1) ali (ii) po pravu države članice A, v kateri ima stalno prebivališče, v smislu člena 11(3)(e)?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje bistveno, da zadevna zaposlena oseba, če je pravo, ki se uporablja, pravo države članice B, ni upravičena do nikakršnega plačila iz socialne varnosti, medtem ko bi bil položaj drugačen, če bi bilo ugotovljeno, da je treba uporabiti pravo države članice, v kateri ima stalno prebivališče (država članica A)?

      (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).


title: Zadeva T-570/13: Tožba, vložena 25. oktobra 2013 – Agriconsulting Europe proti Komisiji

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/38

         Tožba, vložena 25. oktobra 2013 – Agriconsulting Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-570/13)
   2013/C 367/69
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Agriconsulting Europe SA (Bruselj, Belgija) (zastopnik: R. Sciaudone, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odobri predlagan pripravljalni ukrep;

               —

               Komisiji naloži povrnitev škode, navedene v tožbi, po potrebi ustrezno povečane;

               —

               odobri zaupno obravnavanje podatkov iz prilog A.23 in A.24;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je bila vložena za povrnitev škode, nastale zaradi nepravilnosti, ki naj bi jih Komisija storila v okviru javnega naročila „Vzpostavitev mrežne strukture za izvajanje evropskega partnerstva za inovacije (EIP) ‚Kmetijska produktivnost in trajnost‘“ (AGRI-2012-EIP-01).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov.

               1.

               Napaka pri presoji ponudbe in kršitev načela enakega obravnavanja v zvezi z merilom za oddajo št. 1.
               Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje:

                           —

                           komisija za ocenjevanje je storila napako, ko je presodila, da družba Agriconsulting ni razdelala vidika komunikacijske strategije, saj tehnična ponudba tožeče stranke vsebuje kar šest strani, na katerih je ta vidik obširno razdelan;

                           —

                           komisija za ocenjevanje je kršila načelo enakega obravnavanja, ker je komunikacijsko strategijo ponudbe tožeče stranke presodila v okviru merila št. 1, medtem ko je pri ponudbi izbranega podjetja ta vidik presodila v okviru merila št. 2.

               2.

               Napaka pri presoji ponudbe in napačna razlaga ter uporaba merila za oddajo št. 2.
               Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje:

                           —

                           komisija za ocenjevanje je neupravičeno štela, da je treba zagotoviti veliko število stalno zaposlenih in da je treba ponudbo tožeče stranke zaradi neizpolnjevanja te obveznost oceniti negativno;

                           —

                           komisija za ocenjevanje ni ocenila prispevka zunanjih strokovnjakov;

               3.

               Napaka pri presoji ponudbe, kršitev pravil glede naročil, ki se financirajo iz evropskih sredstev, in kršitev pravil javnih naročil v zvezi z merilom za oddajo št. 3.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je komisija za ocenjevanje izvedla novo ocenjevanje dejavnikov, ki so bili predmet ocenjevanja v prejšnji fazi izbire, s čimer je kršila omejitve in pravila, ki urejajo fazo izbire in fazo oddaje naročila.

               4.

               Kršitev – v zvezi z merilom za oddajo št. 3 – načela sorazmernosti in obveznosti uporabe meril za oddajo, ki se jih ne sme zamešati z merili za izbiro ponudb.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da bi bilo merilo za oddajo št. 3 – če bi se priznalo, da dopušča ocenjevanje, ki temelji zgolj na podatku glede števila osebja – nesorazmerno in neprimerno ob upoštevanju cilja izbire ekonomsko najugodnejše ponudbe in bi kršilo obveznost, da se za namen primerjalnega ocenjevanja ponudb uporabijo merila za oddajo, ki se jih ne sme zamešati z merili za upravno izbiro ponudb.

               5.

               Kršitev – v zvezi z merilom za oddajo št. 3 – načela ločenosti različnih faz v postopku javnega razpisa, ki določa oddajo naročila ekonomsko najugodnejšemu ponudniku.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je komisija za ocenjevanje s tem, da je uporabila informacije, zbrane v okviru faze ocenjevanja finančne ponudbe, zato da bi spremenila mnenje, izraženo v predhodni fazi ocenjevanja kakovosti ponudbe tožeče stranke, kršila načelo ločenosti različnih faz javnega razpisa, ki določa metodo oddaje naročila ekonomsko najugodnejšemu ponudniku.

               6.

               Očitna napaka pri presoji ponudbe v zvezi z merilom za oddajo št. 3 glede sposobnosti za izvedbo glavnih nalog.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je komisija za ocenjevanje v nasprotju s tem, kar je določeno v specifikacijah, presodila, da vpletenost, sicer omejena, vodje skupine in njegovega namestnika v dejavnosti spremljanja in nadzora med dodatnimi nalogami, onemogoča izvajanje glavnih nalog.

               7.

               Napačna razlaga in uporaba pojma neobičajno nizke ponudbe.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je komisija za ocenjevanje ugotovila nepravilnost s sklicevanjem zgolj na del nalog (in sicer dodatnih), pri čemer pa ni presodila, ali je zaradi te „nepravilnosti“ celotna ponudba dejansko nezanesljiva ali neprimerna za izpolnitev predmeta pogodbe.

               8.

               Poljubnost in nerazumnost parametrov, uporabljenih pri uporabi pojma neobičajno nizke ponudbe ter kršitev načel kontradiktornosti in enakega obravnavanja.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je komisija za ocenjevanje sprejela poljubna in neupravičena merila za izračun stopnje nepravilnosti ponudbe tožeče stranke, pri čemer ni upoštevala organizacijske in poslovne sposobnosti tožeče stranke.


title: Zadeva C-484/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank 's Gravenhage – Nizozemska) – Georgetown University proti Octrooicentrum Nederland, ki deluje pod imenom NL Octrooicentrum (Zdravila za uporabo v humani medicini — Dodatni varstveni certifikat — Uredba (ES) št. 469/2009 — Člen 3 — Pogoji za pridobitev certifikata — Možnost pridobitve več dodatnih varstvenih certifikatov na podlagi istega patenta)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/20

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank 's Gravenhage – Nizozemska) – Georgetown University proti Octrooicentrum Nederland, ki deluje pod imenom NL Octrooicentrum
   (Zadeva C-484/12) (1)

   (Zdravila za uporabo v humani medicini - Dodatni varstveni certifikat - Uredba (ES) št. 469/2009 - Člen 3 - Pogoji za pridobitev certifikata - Možnost pridobitve več dodatnih varstvenih certifikatov na podlagi istega patenta)
   2014/C 52/33
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank 's Gravenhage

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Georgetown University

      Tožena stranka: Octrooicentrum Nederland, ki deluje pod imenom NL Octrooicentrum

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank 's-Gravenhage – Nizozemska – Razlaga členov 3(c) in 14(b) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1) – Pogoji za pridobitev certifikata – Veljavni osnovni patent, ki zajema več proizvodov – Pravica ali nepravica do certifikata za vsak proizvod

      Izrek

   V okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, kjer je na podlagi osnovnega patenta in dovoljenja za dajanje v promet za zdravilo, ki sestoji iz kombinacije več učinkovin, imetnik tega patenta že pridobil dodatni varstveni certifikat za to kombinacijo učinkovin, ki je varovana s tem patentom v smislu člena 3(a) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila, je treba člen 3(c) te uredbe razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da bi ta imetnik pridobil dodatni varstveni certifikat tudi za eno od teh učinkovin, ki je kot taka posamično prav tako varovana z navedenim patentom.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva T-295/08: Tožba, vložena 23. julija 2008 – CPS Color Group proti UUNT – Fema Farben und Putze (TEMACOLOR)

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/19

         Tožba, vložena 23. julija 2008 – CPS Color Group proti UUNT – Fema Farben und Putze (TEMACOLOR)
   (Zadeva T-295/08)
   (2008/C 247/37)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: CPS Color Group Oy (Vantaa, Finska) (zastopnik: P. Hagman, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fema Farben und Putze GmbH (Ettlingen, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. maja 2008 v zadevi R 808/2007 1; in

               —

               Toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „TEMACOLOR“ za proizvode iz razreda 2.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Navajana znamka ali znak: Nemška registracija št. 2 104 061 za besedno znamko „FEMA Color“ za proizvode iz razreda 2; mednarodna registracija št. 691 406 besedne znamke „FEMA Color“ za proizvode iz razreda 2.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru v celoti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Oddelek za pritožbe je napačno uporabil pravo s tem, da je odločil, da bi nasprotujoči znamki lahko povzročili zmedo, s čimer je kršil člen 8(1)(b) Uredbe Sveta 40/94.


title: Zadeva C-501/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 10. novembra 2014 – EL-EM-2001 Ltd./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 10. novembra 2014 – EL-EM-2001 Ltd./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Zadeva C-501/14)
   (2015/C 046/29)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: EL-EM-2001 Ltd.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 19(1) Uredbe (ES) št. 561/2006 (1) razlagati tako, da se lahko ukrepi, potrebni za izvršitev kazni, ki jo določi in naloži država članica v primeru kršitve, uporabijo le za osebo, ki je to kršitev storila?
               Z drugimi besedami: Ali je ob upoštevanju člena 18 Uredbe (ES) št. 561/2006 nacionalna ureditev, v skladu s katero se ukrepi, potrebni za izvršitev kazni, ki jo določi in naloži država članica, uporabijo za osebo (fizično ali pravno), za katero v upravnem postopku ni bilo ugotovljeno, da je storila kakršno koli kršitev, v nasprotju z obveznostjo, ki jo imajo države članice na podlagi člena 19(1), prvi stavek, te uredbe?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 19(1) Uredbe [št. 561/2006] razlagati tako, da ukrep, ki se uporabi za tretjega (fizično ali pravno osebo) zaradi kršitve, ki jo je storila druga oseba, ne da bi bilo ugotovljeno, da je sam storil kakršno koli kršitev, pomeni – ne glede na to, kakšen izraz se pri tem uporabi – kazen, naloženo njemu?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je nacionalna ureditev, v skladu s katero je zaradi izvršitve kazni, naložene zaradi kršitve, ki jo je storil voznik, dopustna naložitev kazni – ki je označena kot ukrep, po vsebini pa je kazen – drugi osebi (fizični ali pravni), v nasprotju s prepovedjo dvojne presoje iz člena 19(1) Uredbe (ES) [št. 561/2006]?

      (1)  Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL L 102, str. 1).


title: Zadeva C-57/07: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 6. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/86/ES – Pravica do združitve družine – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/14

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 6. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-57/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/86/ES - Pravica do združitve družine - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 22/27)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Condou-Durande, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL L 251, str. 12) v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva T-370/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Francija proti Komisiji ( EKUJS – Jamstveni oddelek – Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Sektor vina )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Francija proti Komisiji
   (Zadeva T-370/05) (1)

   („EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Sektor vina“)
   (2008/C 272/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: sprva G. de Bergues in A. Colomb, nato G. de Bergues in A.-L. During)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Nolin)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2005/579/ES z dne 20. julija 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 199, str. 84) v delu, v katerem iz financiranja Skupnosti izključuje nekatere odhodke na podlagi popravkov, ki se nanašajo na določitev območij, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov za obračunsko obdobje 2001-2003.
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije 2005/579/ES z dne 20. julija 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti se razglasi za nično v delu, v katerem izključuje znesek v višini 13.519.122,05 eurov iz financiranja Skupnosti na podlagi popravkov, ki so bili naloženi Francoski republiki in se nanašajo na določitev območij, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov za obračunsko obdobje 2001-2003.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 315, 10.12.2005.


title: Zadeva T-503/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. maja 2009 — Rundpack proti UUNT (upodobitev kozarca)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/50

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. maja 2009 — Rundpack proti UUNT (upodobitev kozarca)
   (Zadeva T-503/08) (1)

   2009/C 153/97

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva C-487/08: Tožba, vložena 11. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/16

         Tožba, vložena 11. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-487/08)
   (2009/C 19/29)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in I. Martinez del Peral Cagigal, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Razglasi naj se, da Kraljevina Španija, s tem da je različno obravnavala dividende, razdeljene tujim in domačim delničarjem, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 Pogodbe ES in člena 40 Sporazuma EGS.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V skladu s špansko zakonodajo lahko družbe, ki imajo velik delež v kapitalu hčerinske družbe, od svojega obdavčljivega dohodka odštejejo 100 % bruto dividend, ki jim jih je ta izplačala. Matične družbe s sedežem v Španiji morajo imeti 5 ali več odstotno udeležbo v kapitalu hčerinske družbe rezidentke v neprekinjenem obdobju, ki ne sme biti krajše od enega leta, da bi lahko uporabile ta sistem. Dividende, ki izpolnjujejo zahteve, da zanje velja ta sistem, so oproščene davka, odtegnjenega pri viru.
   Matične družbe, ki nimajo sedeža v Španiji morajo, da bi bile upravičene do oprostitve davka, imeti udeležbo v višini 20 %, ki se s 1. januarjem 2007 zniža na 15 % in s 1. januarjem 2009 na 10 %. Tako nasprotno od matičnih družb s sedežem v Španiji matične družbe iz drugih držav članic ES in držav članic Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, ki imajo udeležbo v kapitalu, ki je 5 odstotna ali višja, vendar nižja od navedenih pragov, plačajo davek na dividende, ki jih izplača hčerinska družba.
   Komisija meni, da je različno obravnavanje, ki ga uvaja španska zakonodaja, s tem da za matične družbe nerezidentke – da bi lahko uporabile oprostitev plačila davka na dividende, ki jih razdeljujejo hčerinske družbe s sedežem na španskem ozemlju –postavlja višje zahteve za udeležbo v kapitalu v primerjavi z družbami rezidentkami, diskriminacija in zato kršitev člena 56 ES in člena 40 Sporazuma EGS. Komisija ne najde utemeljitve za to dodatno davčno breme, ki je naloženo matičnim družba iz drugih držav članic in držav članic EGS.


title: Zadeva C-10/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. januarja 2014 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – J.B.G.T. Miljoen, druga stranka Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. januarja 2014 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – J.B.G.T. Miljoen, druga stranka Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-10/14)
   2014/C 129/11
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: J.B.G.T. Miljoen

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali mora pri uporabi člena 63 PDEU primerjava med nerezidentom in rezidentom v primeru, kakršen je obravnavani, v katerem je država vira od izplačila dividend odtegnila davek od dividend, zajemati tudi dohodnino, pobrano od prihodkov od dividend, od katere se rezidentom odbije davek od dividend?

               2.

               Ali je treba v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje pri presoji, ali je efektivna davčna obremenitev nerezidenta višja od obremenitve rezidenta, primerjati nerezidentov odtegnjeni nizozemski davek od dividend in rezidentovo dolgovano nizozemsko dohodnino, ki se izračuna na podlagi pavšalnega dohodka, ki ga je mogoče v letu izplačila dividend pripisati skupnemu obsegu investicijskih deležev v nizozemskih družbah, ali pa pravo Evropske unije zahteva uporabo drugačnega primerjalnega merila?


title: Zadeva T-14/11: Tožba, vložena 11. januarja 2011 – Timab Industries in CFPR proti Komisiji

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/22

         Tožba, vložena 11. januarja 2011 – Timab Industries in CFPR proti Komisiji
   (Zadeva T-14/11)
   2011/C 80/42
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Timab Industries (Dinard, Francija) in Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (Saint-Malo, Francija) (zastopnik: N. Lenoir, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožečih strank

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sklep razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki predlagata razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 17. novembra 2010 v zvezi z zavrnitvijo zaradi molka Komisije, ki se nanaša na dostop do dokumentov Komisije v zvezi s postopkom, ki ga je Komisija začela v zadevi COMP/38.866 glede kartela na evropskem trgu fosfatov za krmo.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, ker Komisija ni odgovorila na potrdilno prošnjo za dostop do njenega (ali njenih) sklepa (sklepov) o določitvi razpona verjetnih glob za naslovnike sklepa C(2010) 5004 konč., sprejetega po zaključku postopka poravnave.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in očitne napake pri presoji, ker se je Komisija med postopkom preučitve prošnje za dostop do dokumentov sklicevala na člen 4(2), prva in tretja alinea, ter 4(3), drugi pododstavek, Uredbe št. 1049/2001 (1), da bi utemeljila zavrnitev dostopa. Tožeči stranki trdita, da dokumenti, za katere je zaprosila,:

                           —

                           niso mnenja, ampak sklepi, glede katerih ni dokazano, da bi njihova sporočitev lahko resno ogrožala odločanje;

                           —

                           ne vsebujejo nobenih občutljivih poslovnih podatkov;

                           —

                           nimajo nobene zveze z inšpekcijami, preiskavami in revizijami.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43)


title: Zadeva F-84/12: Tožba, vložena 1. avgusta 2012 – ZZ proti Svetu

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/35

         Tožba, vložena 1. avgusta 2012 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-84/12)
   2012/C 295/62
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen neposreden dostop do končnega poročila o sklepih invalidske komisije in dostop do diagnoze tretjega zdravnika te komisije.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               sklep z dne 17. oktobra 2011, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen neposreden dostop do končnega poročila o sklepih invalidske komisije in dostop do diagnoze tretjega zdravnika, naj se razglasi za ničen;

               —

               sklep OPI z dne 24. marca 2012, s katerim je bilo odgovorjeno na pritožbo, ki je bila vložena na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov, naj se razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine skupaj z zamudnimi ter poravnalnimi obrestmi po obrestni meri 6,75 % za utrpljeno nepremoženjsko in premoženjsko škodo;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-372/09: Tožba, vložena 21. septembra 2009 – Visti Beheer proti UUNT – Meister (GOLD MEISTER)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/55

         Tožba, vložena 21. septembra 2009 – Visti Beheer proti UUNT – Meister (GOLD MEISTER)
   (Zadeva T-372/09)
   2009/C 282/104
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Visti Beheer BV (Rotterdam, Nizozemska) (zastopnik: A. Herbertz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Meister + Co. AG (Wollerau, Švica)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 26. junija 2009 (zadeva št. R 1465/2008-1) naj se spremeni tako, da bo odločba Urada za usklajevanje na notranjem trgu v postopku z ugovorom (B 1 134 651) z njo razveljavljena in da bo prijava znamke Skupnosti št. 5 243 209 za sporne proizvode dovoljena;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „GOLD MEISTER“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 14, 16, 35, 37, 40 in 42 (prijava št. 5 243 209)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Meister + Co. AG

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka št. 39 534 716 in znamka Skupnosti št. 2 607 737„MEISTER“ za proizvode iz razreda 14, pri čemer je bil ugovor vložen le zoper registracijo za proizvode iz tega razreda

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj med nasprotujočima si znamkama ne bi bilo verjetnosti zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-630/14: Tožba, vložena 20. avgusta 2014 – Primo Valore proti Komisiji

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/27

         Tožba, vložena 20. avgusta 2014 – Primo Valore proti Komisiji
   (Zadeva T-630/14)
   2014/C 361/41
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Primo Valore (Rim, Italija) (zastopnik: M. Moretto, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Evropska komisija ni izpolnila svojih obveznosti iz Uredbe št. 999/2001 (1) in Uredbe št. 178/2002 (2), kakor tudi, da je kršila splošno načelo prepovedi diskriminacije in splošno načelo sorazmernosti s tem, da regulativnemu odboru v glasovanje v skladu s členom 5a od (1) do (4) Sklepa 1999/468/ES ni predložila osnutka ukrepov za preučitev Priloge V, št. 2 k Uredbi št. 999/2001, v skladu s katerim je treba snovi s specifičnim tveganjem s poreklom iz držav Evropske unije odstraniti in uničiti, četudi so navedene države članice pripoznane kot države z zanemarljivim tveganjem za BSE (bovino spongiformno encefalopatijo);

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: dolžnost ukrepanja Komisije v skladu s členom 8(1), zadnji stavek, Uredbe št. 999/2001, v povezavi s členom 5(1) in (3) Uredbe št. 999/2001, členom 5(3) Uredbe št. 178/2002 in členom 7(2), drugi stavek, Uredbe št. 178/2002, kakor tudi v skladu s členi 23 in 24 Uredbe št. 999/2001.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je Komisija v skladu z navedenimi členi zavezana, da preuči začasna odstopanja, uvedena v Prilogi V, št. 2 k Uredbi št. 999/2001 in da regulativnemu odboru v skladu s postopkom po členu 5a Sklepa št. 1999/468/ES predloži osnutek ukrepov za spremembo navedene priloge V. Cilj je zagotoviti, da se spoštujejo mednarodnopravni predpisi, ki jih je izdala Mednarodna organizacija za zdravje živali (OIE), ki ne predvidevajo nobenega seznama snovi s specifičnim tveganjem za države, ki so tako kot Italija pripoznane kot države z zanemarljivim tveganjem za BSE ali kot države z najnižjo stopnjo tveganja glede na mednarodno klasifikacijo, ki jo je sprejela OIE.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: dolžnost ukrepanja Komisije v skladu z načelom prepovedi diskriminacije, členom 7(2), drugi stavek, Uredbe št. 178/2002 ter členoma 23 in 24 Uredbe št. 999/2001.

                           —

                           Tožeča stranka v tej zvezi zatrjuje, da naj bi bila Komisija, ko je OIE maja 2008, maja 2011, maja 2012 in maja 2013 nekatere države članice Evropske unije, med drugimi Italijo, uvrstila med države z zanemarljivim tveganjem za BSE, v skladu s načelom prepovedi diskriminacije in navedenimi določbami zavezana, da predpise prilagodi glede na nove podatke in izjeme iz Priloge V, št. 2 k Uredbi št. 999/2001, da se zagotovi upoštevanje načela prepovedi diskriminacije. Na eni strani naj bi navedene izjeme enako obravnavale neprimerljive položaje, to je proizvajalce iz držav Unije, ki so pripoznane kot države z zanemarljivim tveganjem za BSE in proizvajalce iz držav članic Unije, ki niso pripoznane kot takšne države.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: dolžnost ukrepanja Komisije v skladu z načelom prepovedi diskriminacije, členom 7(2) Uredbe št. 178/2002 kot tudi členoma 23 in 24 Uredbe št. 999/2001.

                           —

                           Tožeča stranka v tej zvezi trdi, da naj bi bila Komisija, potem ko je OIE nekatere države članice Evropske unije opredelil kot države z zanemarljivim tveganjem za BSE, v skladu z načelom prepovedi diskriminacije in navedenimi določbami, zavezana, da pravne predpise prilagodi tem novim podatkom in preuči začasne izjeme iz Priloge V, št. 2 k Uredbi št. 999/2001, da bi zagotovila spoštovanje načela prepovedi diskriminacije. Po mnenju tožeče stranke je med drugim treba upoštevati, da odločitev Komisije, da izjem iz Priloge V, št. 2 ne preuči, ni bila primerna za dosego v njej navedenega cilja varovanja zdravja.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 999/2001 z dne 22. maja 2001 o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij (UL L 147, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 32, str. 289).

      (2)  Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL L 31, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).


title: Zadeva T-282/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. aprila 2009 — Tailor proti UUNT (Znamka, ki predstavlja levi žep) ( Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja levi žep — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Očitno pravno povsem neutemeljena tožba )

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/39

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. aprila 2009 — Tailor proti UUNT (Znamka, ki predstavlja levi žep)
   (Zadeva T-282/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja levi žep - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Očitno pravno povsem neutemeljena tožba“)
   2009/C 153/75
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tom Tailor GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche in F. Schiwek, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. maja 2007 (zadeva R 669/2006-1) o registraciji figurativnega znaka, ki predstavlja levi žep, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne kot očitno pravno povsem neutemeljena.

               2)

               Tom Tailor GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva C-265/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Citroën Belux NV proti Federatie voor Verzekerings- en Financiële Tussenpersonen (FvF) (Člen 56 PDEU — Svoboda opravljanja storitev — Direktiva 2005/29/ES — Nepoštene poslovne prakse — Varstvo potrošnikov — Vezani posli, ki vsebujejo vsaj eno finančno storitev — Prepoved — Izjeme)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/17

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Citroën Belux NV proti Federatie voor Verzekerings- en Financiële Tussenpersonen (FvF)
   (Zadeva C-265/12) (1)

   (Člen 56 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse - Varstvo potrošnikov - Vezani posli, ki vsebujejo vsaj eno finančno storitev - Prepoved - Izjeme)
   2013/C 260/28
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Citroën Belux NV

      Nasprotna stranka: Federatie voor Verzekerings- en Financiële Tussenpersonen (FvF)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Hof van beroep te Brussel - Belgija – Razlaga člena 56 PDEU in člena 3(9) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22) – Nacionalna ureditev s področja varstva potrošnikov, na podlagi katere je s pridržkom taksativno naštetih izjem splošno prepovedan vsak vezani posel, takoj ko je vsaj en sestavni del finančna storitev

      Izrek

   Člen 3(9) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) in člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta določbi države članice, kot je določba v postopku v glavni stvari, ki razen v primerih, izčrpno navedenih v nacionalni zakonodaji, splošno prepoveduje vsak vezani posel, ki se ponudi potrošnikom in katerega vsaj en sestavni del je finančna storitev.

      (1)  UL C 258, 25.8.2012.


title: Zadeva T-239/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. maja 2008 – Pathé Distribution proti Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo ( Arbitražna klavzula – Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo – Ustavitev postopka )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/36

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. maja 2008 – Pathé Distribution proti Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo
   (Zadeva T-239/07) (1)

   („Arbitražna klavzula - Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo - Ustavitev postopka“)
   (2008/C 171/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Pathé Distribution SAS (Pariz, Francija) (zastopnik: P. Deprez, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (zastopnika: H. Monet, zastopnik, skupaj z J.-L. Fagnartom, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločitve Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo z dne 8. maja 2007, s katero je ta razdrla pogodbo 2006-0912-0304DI021001FR1507, in predlog, naj se Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo naloži, da tožeči stranki plača znesek 9 737 eurov na podlagi izvajanja navedene pogodbe.
   Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-470/08: Tožba, vložena 23. oktobra 2008 – Komisija proti Eurgit in Cirese

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/40

         Tožba, vložena 23. oktobra 2008 – Komisija proti Eurgit in Cirese
   (Zadeva T-470/08)
   (2008/C 327/70)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Moretto, odvetnik, A. M. Rouchaud-Joët in N. Bambara, zastopnika)

      Toženi stranki: Associazione dei giuristi italiani per le Comunità europee – Eurgit (Rim, Italija), Vania Cirese (Rim, Italija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               EURGIT kot tudi Vanii Cirese naj se osebno in solidarno naloži plačilo zneska glavnice 7 412 EUR z zamudnimi obrestmi po belgijski zakonski obrestni meri od 11.11.2002 do celotnega plačila dolga;

               —

               EURGIT kot tudi Vanii Cirese naj se osebno in solidarno naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   To tožbo je vložila Evropska komisija na podlagi člena 238 Pogodbe ES, da bi se dosegla naložitev solidarnega plačila EURGIT in V. Cirese za znesek 7 412 EUR z zamudnimi obrestmi, kar ustreza znesku predujma, ki ga je EURGIT nakazala tožeča stranka za izvedbo projekta št. 97/GR/098, financiranega v okviru programa spodbud in izmenjav za pravne poklice GROTIUS.
   Komisija v zvezi s tem navaja, da se upravičenec na podlagi točke 7 „izjave upravičenca do finančnega prispevka“ obvezuje, da bo v primeru, da iz seznama stroškov ne bi izhajala utemeljenost porabe prejetega finančnega prispevka, Komisiji na njeno zahtevo vrnil neutemeljeno nakazane zneske.
   Ker EURGIT v določenem roku ni utemeljil porabe zneska, vnaprej plačanega s strani Komisije, naj ne bi bilo dvoma, da je podana obveznost tožene stranke in tistega, ki je ravnal v njenem imenu in na njen račun, za vračilo nakazanega predujma.


title: Zadeva C-60/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 1. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale della Campania – Italija) – Lucio Rubano proti Regione Campania, Comune di Cusano Mutri

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 1. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale della Campania – Italija) – Lucio Rubano proti Regione Campania, Comune di Cusano Mutri
   (Zadeva C-60/09) (1)

   2011/C 63/44
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva C-212/08: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Zeturf Ltd proti Premier ministre (Sistem izključnosti za prirejanje konjskih stav zunaj hipodromov — Člen 49 ES — Omejitev svobode opravljanja storitev — Nujni razlogi v splošnem interesu — Cilj boja proti zasvojenosti z igrami na srečo in proti prevaram in kriminalu ter cilj prispevanja k razvoju podeželja — Sorazmernost — Omejevalni ukrep, katerega namen mora biti dosledno in sistematično zmanjševanje priložnosti za igranje iger na srečo in omejevanje dejavnosti iger na srečo — Izvajalec, ki ima dinamično poslovno politiko — Umerjena politika oglaševanja — Presoja ovir za trženje po običajnih kanalih in po spletu)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/2

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Zeturf Ltd proti Premier ministre
   (Zadeva C-212/08) (1)

   (Sistem izključnosti za prirejanje konjskih stav zunaj hipodromov - Člen 49 ES - Omejitev svobode opravljanja storitev - Nujni razlogi v splošnem interesu - Cilj boja proti zasvojenosti z igrami na srečo in proti prevaram in kriminalu ter cilj prispevanja k razvoju podeželja - Sorazmernost - Omejevalni ukrep, katerega namen mora biti dosledno in sistematično zmanjševanje priložnosti za igranje iger na srečo in omejevanje dejavnosti iger na srečo - Izvajalec, ki ima dinamično poslovno politiko - Umerjena politika oglaševanja - Presoja ovir za trženje po običajnih kanalih in po spletu)
   2011/C 252/02
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société Zeturf Ltd

      Tožena stranka: Premier ministre

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État – Razlaga členov 49 ES in 50 ES – Dopustnost sistema izključnosti za prirejanje konjskih stav zunaj hipodromov v korist enega izvajalca, katerega namen ni pridobitev dobička, a ima dinamično poslovno politiko – Nujnost upoštevanja zgolj spletnih konjskih stav ali celotnega sektorja konjskih stav, ne glede na njihovo obliko

      Izrek

               1.

               Člen 49 ES je treba razlagati tako:

                           (a)

                           država članica, ki želi zagotoviti posebno visoko raven varstva potrošnikov v sektorju iger na srečo, lahko utemeljeno meni, da lahko samo s podelitvijo izključnih pravic enemu subjektu, podvrženemu strogemu nadzoru javnih organov, obvladuje nevarnosti, povezane s tem sektorjem, in uresničuje cilj preprečevanja spodbujanja čezmerne porabe pri igranju iger na srečo ter se dovolj učinkovito bori proti zasvojenosti z njimi;

                           (b)

                           predložitveno sodišče mora preveriti:

                                       —

                                       ali so nacionalni organi v času nastanka dejstev v postopku v glavni stvari resnično želeli zagotoviti posebno visoko raven varstva in ali je bilo uvedbo monopola glede na to želeno raven varstva dejansko mogoče šteti za nujno in

                                       —

                                       ali se državni nadzor, ki so mu načeloma podvržene dejavnosti subjekta z izključnimi pravicami, izvaja učinkovito ter ali zagotavlja dosledno in sistematično uresničevanje ciljev, ki so pripisani temu subjektu;

                           (c)

                           da bi bila nacionalna ureditev, ki na področju iger na srečo ustvarja monopol, skladna s ciljema boja proti kriminalu in zmanjšanja priložnosti za igranje iger na srečo, mora:

                                       —

                                       temeljiti na ugotovitvi, da kriminalne in goljufive dejavnosti v zvezi z igrami na srečo in zasvojenost z igrami na srečo na ozemlju zadevne države članice predstavljajo problem, ki bi ga širjenje dovoljenih in reguliranih dejavnosti lahko rešilo, in

                                       —

                                       dovoljevati zgolj uporabo oglaševanja, ki je zmerno in strogo omejeno na tisto, kar je nujno za usmerjanje potrošnikov k igram na srečo v nadzorovanih okvirih.

               2.

               Pri presoji omejitve svobode opravljanja storitev s sistemom, ki podeljuje izključno pravico do prirejanja konjskih stav, morajo nacionalna sodišča upoštevati vse med seboj zamenljive kanale trženja teh stav, razen če se z uporabo spleta nevarnosti, povezane z igranjem iger na srečo, v primerjavi z nevarnostmi pri igrah, ki se tržijo po običajnih kanalih, povečajo. Ob obstoju take nacionalne ureditve, ki se nanaša tako na spletno ponudbo konjskih stav kot na ponudbo po običajnih kanalih, je treba oviranje svobode opravljanja storitev presojati z vidika omejitev, s katerimi je prizadet celoten zadevni sektor.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva F-75/10: Tožba, vložena 10. septembra 2010 – Scheefer proti Parlamentu

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/64

         Tožba, vložena 10. septembra 2010 – Scheefer proti Parlamentu
   (Zadeva F-75/10)
   ()
   2010/C 301/103
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Séverine Scheefer (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: C. L'Hote-Tissier, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb tožene stranke o zavrnitvi izdaje obrazložene odločbe o pravnem položaju tožeče stranke in, nazadnje, o zavrnitvi spremembe pogodbe začasnega uslužbenca, ki jo ima tožeča stranka, v delovno razmerje za nedoločen čas na podlagi člena 8, prvi odstavek, Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti in povračilo škode, ki jo je utrpela tožeča stranka.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločanje naj se prekine do dokončne odločitve v zadevi F-105/09, ki je trenutno v obravnavi na Sodišču za uslužbence Evropske unije;

               —

               v nasprotnem primeru naj se razglasita za nični odločbi z dne 11. februarja 2010 in z dne 10. junija 2010, s katerima je Parlament zavrnil – pri čemer se je preprosto skliceval na svoj dopis z dne 12. oktobra 2009 – izdajo obrazložene odločbe glede pravnega položaja tožeče stranke in, nazadnje, kljub dvema zaporednima obnovitvama, spremembo pogodbe začasnega uslužbenca, ki jo ima tožeča stranka, v pogodbo za nedoločen čas;

               —

               odločba Parlamenta z dne 12. februarja 2009 naj se razglasi za nično;

               —

               odločba Parlamenta z dne 12. oktobra 2009 naj se razglasi za nično;

               —

               pravna opredelitev prvotne pogodbe in datum njenega poteka, ki je določen na 31. marec 2009, naj se razglasita za nična;

               —

               posledično naj se delovno razmerje tožeče stranke, spremeni v delovno razmerje za nedoločen čas;

               —

               tožeči stranki naj se povrne škoda, ki je nastala zaradi ravnanja Parlamenta;

               —

               podredno in v malo verjetnem primeru, da bi Splošno sodišče ugotovilo, da je delovno razmerje, čeprav je prišlo do nastanka delovnega razmerja za nedoločen čas, prenehalo – za kar pa tu ne gre – naj se dodeli odškodnino zaradi zlorabe instituta odpovedi pogodbenega razmerja;

               —

               še bolj podredno in v malo verjetnem primeru, da bi Splošno sodišče ugotovilo, da ni možna nobena sprememba – za kar pa tu ne gre – naj se dodeli odškodnino za škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi napačnega ravnanja Evropskega parlamenta;

               —

               tožeči stranki naj se pridrži vse ostale pravice, možnosti, sredstva in postopke in zlasti naložitev Parlamentu plačila odškodnine v povezavi z utrpljeno škodo;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-582/10: Tožba, vložena 23. decembra 2010 – Acron in Dorogobuzh proti Svetu

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/30

         Tožba, vložena 23. decembra 2010 – Acron in Dorogobuzh proti Svetu
   (Zadeva T-582/10)
   2011/C 55/55
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Acron OAO (Veliky Novgorod, Ruska federacija) in Dorogobuzh OAO (Verkhnedneprovsky Settlement, Ruska federacija) (zastopnik: B. Evtimov, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožečih strank

               —

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 856/2010 z dne 27. septembra 2010 (1) naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki; in

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlagata razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 856/2010 o zaključku delnega vmesnega pregleda, ki se je začel na podlagi zahteve tožečih strank za spremembo oblike protidampinškega ukrepa zaradi vključitve povezanega trgovca v njuno sedanjo zavezo.
   Tožeči stranki v oporo svojim trditvam navajata te tožbene razloge:

               Tožeči stranki trdita, da so institucije Unije njuno zahtevo zavrnile in končale delni vmesni pregled, ne da bi spremenile ukrep, na nepravilni pravni podlagi.

               Natančneje, tožeči stranki trdita, da so institucije Unije kršile člen 143(1)(a) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL 1993 L 253, str. 1) in storile očitno napako pri presoji s tem, da so ugotovile, da je bil njun povezani trgovec povezan z drugo družbo.

               Dalje, tožeči stranki trdita, da so institucije v okviru preiskave in ugotovitev iz Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 856/2010 kršile člen 5(4) PEU, na podlagi katerega morajo institucije Unije spoštovati temeljno načelo prava EU, in sicer načelo sorazmernosti, in člen 41 Listine o temeljnih pravicah, ki se nanaša na načelo dobrega upravljanja.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 856/2010 z dne 27. septembra 2010 o zaključku delnega vmesnega pregleda Uredbe (ES) št. 661/2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije (UL 2010, L 254, str. 5).


title: Zadeva T-305/11: Tožba, vložena 8. junija 2011 – Italmobiliare proti Komisiji

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/38

         Tožba, vložena 8. junija 2011 – Italmobiliare proti Komisiji
   (Zadeva T-305/11)
   2011/C 232/65
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italmobiliare SpA (Milano, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, F. Moretti, L. Nascimbene, G. Rizza in M. Piergiovanni, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen v celoti ali delno;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na napako pri ugotovitvi naslovnika izpodbijanega sklepa, pri čemer je bil kršen člen 18(1) Uredbe 1/2003, saj je ta sklep naslovljen na družbo Italmobiliare, ki je izključno finančni holding in ki poleg tega ni lastnica celotnega kapitala, namesto na družbo Italcementi, ki ima vlogo operativnega holdinga v skupini. Komisija je kršila tudi načeli kontradiktornosti in zaupanja v pravo, saj je tožečo stranko določila za naslovnico izpodbijanega sklepa, medtem ko ta sploh ni bila seznanjena z dotedanjim potekom preiskave. Nazadnje se tožeča stranka sklicuje na kršitev načela prepovedi diskriminacije, ker je družba Italmobiliare edini izključno finančni holding, vpleten v postopek.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 18(1) Uredbe 1/2003, ker je Komisija začela postopek preiskave in sprejela zavezujoč akt, ne da bi bila za to pooblaščena.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti. Prvič, uporabljena sredstva niso primerna za doseganje zasledovanih ciljev, saj se je Komisija oprla na člen 18 Uredbe 1/2003 v okviru preiskave, ki ne temelji na konkretnih indicih in katere predmet ni opredeljen, da bi pridobila informacije, ki bi jih morala dobiti s pomočjo preiskave panoge v skladu s členom 17 Uredbe 1/2003. Poleg tega naj izpodbijani sklep ne bi ustrezno pretehtal potrebe preiskave in škode, povzročene posameznikom, saj je Komisija tožeči stranki neutemeljeno naložila nesorazmerno in nerazumno obveznost zbiranja, popisa in posredovanja informacij.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, določene v členu 296 PDEU. Komisija v aktu ni navedla razlogov za uporabo posebnega pravnega instrumenta iz člena 18(3) Uredbe 1/2003. Pomanjkljiva je tudi obrazložitev akta glede predmeta in namena zahteve po informacijah ter glede tega, zakaj so zahtevane informacije potrebne za preiskavo, ki je v teku. Kršitev obveznosti obrazložitve pomeni bistveno kršitev postopka v smislu člena 263 PDEU in kršitev pravice do obrambe tožeče stranke.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost izpodbijanega sklepa zaradi kršitve načela kontradiktornosti. Nekajdnevni rok, ki ga je Komisija določila za predložitev pripomb v zvezi z vprašalnikom, priloženim obvestilu z dne 4. novembra, je bil očitno nezadosten za dejansko izvajanje pravice do izjave. Poleg tega se vsebina obvestila z dne 4. novembra nekoliko razlikuje od vsebine izpodbijanega sklepa: Komisija je tako tožeči stranki onemogočila, da navede razloge v svojo obrambo glede vprašanj, ki so pozneje postala del končnega akta. Poleg tega Komisija z več vidikov ni upoštevala pripomb. Kontradiktornost postopka je bila tako izničena, kar je škodljivo za pravico do obrambe in procesni položaj tožeče stranke.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela dobrega upravljanja, ki je razvidna iz: (i) neusklajenosti večkrat poslanih vprašalnikov, ki so bili preštevilčeni, preoblikovani, metodološko prilagojeni in razširjeni; (ii) znatnega podaljšanja preiskave preko razumnega trajanja in (iii) načina vodenja postopka Komisije.


title: Zadeva C-297/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 29. julija 2009 – Strafzaak proti X

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 29. julija 2009 – Strafzaak proti X
   (Zadeva C-297/09)
   2010/C 11/20
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te Amsterdam

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka: X

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali okoliščine, v katerih državljan Unije, pri katerem obstaja resen sum, da je bil glavni namen njegovega bivanja v državi članici Evropske skupnosti, ki ni tista, katere državljanstvo ima, storitev kaznivih dejanj, spada na področje uporabe Pogodbe ES, zlasti uporabe členov 12 ES, 18 ES, 43 ES in naslednji ter 49 ES in naslednji?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 glede člena 18 ES pritrdilen:

                           (a)

                           Ali je treba določbo, kot je člen 67(2) nizozemskega Wetboek van Strafrecht v delu, v katerem dopušča pripor oseb, za katere se uporablja člen 18 ES in ki imajo stalno ali dejansko prebivališče v državi članici, ki ni Nizozemska, obravnavati kot omejitev pravice prostega gibanja in prebivanja v smislu te odločbe?

                           (b)

                           Ali za to določbo – če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen – v delu, v katerem v interesu ciljno usmerjene preiskave, kazenskega pregona in obsodbe dopušča pripor državljanov Unije, ki imajo stalno ali dejansko prebivališče v državi članici, ki ni Nizozemska, obstaja zakonita utemeljitev, ki temelji na objektivnih ugotovitvah, ki so neodvisne od državljanstva zadevnih oseb in so sorazmerne glede na zakonit cilj, ki mu sledi nacionalno pravo?

                     Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen, se v zvezi s členom 49 ES in naslednjimi postavi to vprašanje:

               3.

               Ali je treba določbo, kot je člen 67(2) nizozemskega Wetboek van Strafrecht, v delu, v katerem dopušča pripor oseb, ki imajo stalno ali dejansko prebivališče v državi članici, ki ni Nizozemska, obravnavati kot omejitev prostega pretoka storitev v smislu člena 49 ES in naslednjih, ker gre za diskriminacijo na podlagi okoliščine, da ponudnik storitve nima stalnega ali dejanskega prebivališča v državi opravljanja storitev, temveč v drugi državi članici ES?
               Če je odgovor na vprašanji 2 in 3 nikalen:

               4.

               Ali je treba določbo, kot je člen 67(2) nizozemskega Wetboek van Strafrecht, v delu, v katerem dopušča pripor državljanov države članice, ki imajo stalno ali dejansko prebivališče v državi članici, ki ni Nizozemska, obravnavati kot diskriminacijo glede na državljanstvo, ki je prepovedana v skladu s členom 12 ES (splošna prepoved diskriminacije na področju uporabe Pogodbe), členom 43 ES in naslednjimi (prepoved diskriminacije glede na državljanstvo na področju svobode ustanavljanja) ter členom 49 ES in naslednjimi (prepoved diskriminacije glede na državljanstvo na področju prostega pretoka storitev)?
               Če je odgovor na vprašanji 3 in 4 pritrdilen:

               5.

               Ali se lahko določbo, kot je člen 67(2) nizozemskega Wetboek van Strafrecht, v delu, v katerem v interesu ciljno usmerjene preiskave, kazenskega pregona in obsodbe dopušča pripor za državljane države članice, ki imajo stalno ali dejansko prebivališče v državi članici, ki ni Nizozemska, šteje za zakonito iz razlogov javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja v smislu členov od 45 ES do 48 ES in 55 ES?


title: Zadeva T-489/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 14. oktobra 2011 – Rousse Industry proti Komisiji ( „Izdaja začasne odredbe — Državne pomoči — Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo s skupnim trgom in odreditvi njenega vračila — Predlog za odlog izvršitve — Neizpolnitev obličnostnih zahtev — Nedopustnost“ )

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/19

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 14. oktobra 2011 – Rousse Industry proti Komisiji
   (Zadeva T-489/11 R)
   (Izdaja začasne odredbe - Državne pomoči - Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo s skupnim trgom in odreditvi njenega vračila - Predlog za odlog izvršitve - Neizpolnitev obličnostnih zahtev - Nedopustnost)
   2011/C 355/35
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rousse Industry (Rousse, Bolgarija) (zastopnika: A. Angelov in S. Panov, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Urraca Caviedes in D. Stefanov, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Sklepa Komisije C(2011)4903 konč. z dne 13. julija 2011, s katerim je bila pomoč, ki jo je Bolgarija dodelila družbi Rousse Industry v obliki odpusta dolgov, ki jih ima ta družba do države (državna pomoč C 12/2010 in N 389/2009), razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, v delu, v katerem se s tem sklepom tožeči stranki odredi vračilo te pomoči.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva F-36/13: Tožba, vložena 18. aprila 2013 – ZZ proti EACEA

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/58

         Tožba, vložena 18. aprila 2013 – ZZ proti EACEA
   (Zadeva F-36/13)
   2013/C 207/99
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila razveljavljena pogodba o zaposlitvi tožeče stranke na podlagi člena 47(c)(i) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Agencije z dne 24. julija 2012 naj se razglasi za nično;

               —

               posledično:

                           —

                           tožeča stranka naj se s 25. oktobrom 2012 vrne na svoje delovno mesto in Agenciji naj se naloži, naj tožeči stranki izplača vse plače za nazaj;

                           —

                           izpodbijano odločbo in vse dokumente, povezane s tem postopkom, naj se izloči iz osebnega spisa tožeče stranke;

               —

               Agenciji naj se naloži, naj tožeči stranki plača znesek v višini 10 000 EUR za nastalo nepremoženjsko škodo;

               —

               Agenciji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-137/12: Tožba, vložena 14. marca 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/24

         Tožba, vložena 14. marca 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-137/12)
   2012/C 151/37
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. Cujo, I. Rogalski in R. Vidal Puig, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta z dne 29. novembra 2011 o podpisu Evropske konvencije o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop, v imenu Unije (2011/853/EU) (1) naj se razglasi za ničen;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v prvem tožbenem razlogu navaja, da člen 114 PDEU ni ustrezna pravna podlaga za sprejetje izpodbijanega sklepa. Po njenem mnenju bi bilo namreč ta sklep treba sprejeti na podlagi člena 207(4) PDEU, ki Svet pooblašča za sklepanje mednarodnih sporazumov skupne trgovinske politike, kot je opredeljena v členu 207(1) PDEU. Namen omenjene konvencije naj ne bi bilo „izboljšanje delovanja notranjega trga“, saj naj bi bil njen glavni cilj „olajševanje“ in „promocija“ opravljanja storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu, med Unijo in drugimi evropskimi državami. Ta konvencija naj bi imela neposreden in takojšen učinek na opravljanje storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu, na trgovino z nezakonitimi napravami in na storitve v zvezi s temi napravami. Zato naj bi konvencija spadala na področje skupne trgovinske politike.
   Tožeča stranka v drugem tožbenem razlogu navaja kršitev izključne zunanje pristojnosti Unije (člena 2(1) in 3(1) in (2) PDEU), ker je Svet štel, da sklenitev konvencije ne spada v izključno pristojnost Unije, čeprav konvencija spada v skupno trgovinsko politiko oziroma bi lahko sklenitev konvencije vplivala na skupna pravila ali spremenila njihov obseg.

      (1)  UL L 336, str. 1.


title: Zadeva T-258/09: Tožba, vložena 6. julija 2009 — i-content proti UUNT (BETWIN)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/45

         Tožba, vložena 6. julija 2009 — i-content proti UUNT (BETWIN)
   (Zadeva T-258/09)
   2009/C 205/82
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berlin, Nemčija) (zastopnik: A. Nordemann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. maja 2009 v pritožbenem postopku R 1528/2008-4, ki se nanaša na prijavo znamke Skupnosti 006849641 — beseda: BETWIN — ter predhodni sklep glavnega oddelka (znamke in modeli) z dne 10. septembra 2008, ki se nanaša na prijavo znamke Skupnosti 0068496641 — beseda: BETWIN, naj se razveljavita;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BETWIN“ za storitve iz razredov 35, 38 in 41 (prijava št. 6 849 641)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker ima prijavljena znamka potrebni minimalni razlikovalni učinek in ker ni potrebe po ohranitvi razpoložljivosti; kršitev člena 79 Uredbe (ES) št. 207/2009 v povezavi z načelom enakega obravnavanja ter členoma 6 in 14 EKČP; kršitev člena 49 ES.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-71/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 8. februarja 2010 – Office of Communications proti The Information Commissioner

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 8. februarja 2010 – Office of Communications proti The Information Commissioner
   (Zadeva C-71/10)
   2010/C 113/31
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Information Commissioner

      Nasprotna stranka: Office of Communications

      Vprašanje za predhodno odločanje

   „Ali v primeru, da ima na podlagi Direktive Sveta 2003/4/ES (1) organ oblasti informacije o okolju, katerih razkritje bi imelo določene škodljive učinke na ločene interese, ki jih varuje več kot ena izjema (v obravnavanem primeru na interese javne varnosti, varovane s členom 4(2)(b), in interese pravic intelektualne lastnine, ki jih varuje člen 4(2)(e)) – takih učinkov pa ne bi bilo, če bi vsako od izjem obravnavali ločeno, saj ne bi zadosti prevladali nad javnim interesom za razkritje – Direktiva zahteva dodatno presojo, ki vključuje združitev ločenih interesov, varovanih z omenjenima izjemama, in njuno skupno tehtanje v razmerju do javnega interesa za razkritje?“

      (1)  Direktiva 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str. 26).


title: Zadeva C-519/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Wuppertal (Nemčija) 14. decembra 2009 – Dieter May proti AOK Rheinland/Hamburg – Die Gesundheitskasse

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Wuppertal (Nemčija) 14. decembra 2009 – Dieter May proti AOK Rheinland/Hamburg – Die Gesundheitskasse
   (Zadeva C-519/09)
   2010/C 80/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht Wuppertal

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dieter May

      Tožena stranka: AOK Rheinland/Hamburg – Die Gesundheitskasse

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pojem delavec v smislu člena 7(1) in (2) Direktive 2003/88/ES (enak členu 7 Direktive 93/104/ES) (1) […] zajema tudi uslužbenca, za katerega velja pravilnik o delu in ki je zaposlen pri pravni osebi javnega prava, katere avtonomni statutarni akti, sprejeti na podlagi zveznega zakonskega pooblastila (člen 351 RVO [Reichsversicherungsordung, zakonik o socialni varnosti]), se glede pravic uslužbencev, za katere velja pravilnik o delu, do dopusta sklicujejo na predpise za uradnike (v tem primeru: člen 101 Landesbeamtengesetz NW (zakon o deželnih uradnikih za deželo Severno Porenje – Vestfalija) v povezavi s Verordnung über den Erholungsurlaub der Beamtinnen und Beamten und Richterinnen und Richter im Lande Nordrhein Westfalen (uredba o dopustu uradnikov in sodnikov v deželi Severno Porenje – Vestfalija))?

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 299, str. 9).


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. julija 2004 v zadevi C-419/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Delno neizvršen prenos — Dokazno breme — Direktiva 2001/18/ES)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/15

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 15. julija 2004
   v zadevi C-419/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Delno neizvršen prenos - Dokazno breme - Direktiva 2001/18/ES)
   (2004/C 228/29)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-419/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in F. Simonetti) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in D. Petrausch) zaradi ugotovitve, da s tem, ko ni sprejela potrebnih zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/18/ES z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS (UL L 106, str. 1) ali pa s tem da ni posredovala zadevnih predpisov Komisiji, Francoska republika ni izpolnila obveznosti iz te direktive, je Sodišče (četrti senat) v sestavi J. N. Cunha Rodrigues, predsednik senata, N. Colneric, sodnica in K. Schiemann (poročevalec) sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass dne 15. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               S tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov za prenos v svoje nacionalno pravo določb Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/18/ES z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS, ki se razlikujejo ali pa presegajo te iz Direktive Sveta 90/220/EGS z dne 23. aprila 1990 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje, Francoska republika ni izpolnila obveznosti iz Direktive 2001/18.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva C-586/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Bianca Kücük proti Land Nordrhein-Westfalen (Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Določba 5(1)(a) okvirnega sporazuma o delu za določen čas — Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas — Objektivni razlogi, na podlagi katerih je mogoče upravičiti obnovitev takih pogodb — Nacionalni predpis, ki dopušča sklenitev pogodb o zaposlitvi za določen čas zaradi začasnega nadomeščanja — Stalna in ponavljajoča se potreba po delavcih zaradi nadomeščanja — Upoštevanje vseh okoliščin, v katerih so bile obnovljene zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas)

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Bianca Kücük proti Land Nordrhein-Westfalen
   (Zadeva C-586/10) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Določba 5(1)(a) okvirnega sporazuma o delu za določen čas - Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Objektivni razlogi, na podlagi katerih je mogoče upravičiti obnovitev takih pogodb - Nacionalni predpis, ki dopušča sklenitev pogodb o zaposlitvi za določen čas zaradi začasnega nadomeščanja - Stalna in ponavljajoča se potreba po delavcih zaradi nadomeščanja - Upoštevanje vseh okoliščin, v katerih so bile obnovljene zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas)
   2012/C 73/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bianca Kücük

      Tožena stranka: Land Nordrhein-Westfalen

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesarbeitsgericht – Razlaga določbe 5(1) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368) – Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero je lahko začasno nadomeščanje delavca objektivni razlog za sklenitev pogodb o zaposlitvi za določen čas – Pojem objektivnih razlogov, s katerimi je mogoče upravičiti sklenitev zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas

      Izrek

   Določbo 5(1)(a) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da začasna potreba po delavcih zaradi nadomeščanja, ki jo določa nacionalni predpis, kot je ta iz postopka v glavni stvari, lahko pomeni objektivni razlog v smislu navedene določbe. Zgolj to, da se delodajalčeva potreba po začasnem nadomeščanju ponavlja ali je celo stalna in da se to nadomeščanje lahko zagotovi z zaposlitvijo delavcev na podlagi pogodb o zaposlitvi za nedoločen čas, ne pomeni, da ni podan objektivni razlog v smislu določbe 5(1)(a) tega okvirnega sporazuma niti da je prišlo do zlorabe v smislu te določbe. Vendar morajo države članice v okviru svojih pristojnosti pri presoji vprašanja, ali je obnovitev pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerjih za določen čas upravičena na podlagi takih objektivnih razlogov, upoštevati vse okoliščine primera, vključno s številom in celotnim trajanjem pogodb ali delovnih razmerij, ki so bili v preteklosti sklenjeni z istim delodajalcem.

      (1)  UL C 89, 19.3.2011.