title: Zadeva C-20/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Trani (Italija) 13. januarja 2010 – Vino Cosimo Damiano proti Poste Italiane SpA

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Trani (Italija) 13. januarja 2010 – Vino Cosimo Damiano proti Poste Italiane SpA
   (Zadeva C-20/10)
   2010/C 134/24
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Trani

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vino Cosimo Damiano

      Tožena stranka: Poste Italiane SpA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali določba 8(3) okvirnega sporazuma, sprejetega k Direktivi 1999/70/ES (1), nasprotuje nacionalni ureditvi (kot je ta, ki izhaja iz člena 2(1a) zakonske uredbe št. 368/2001), ki je s prenosom Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP v notranji pravni red uvedla možnost za zaposlovanje delavcev družbe Poste Italiane za določen čas ‚brez razloga‘?

               2.

               Ali za utemeljitev reformatio in pejus iz prejšnje zakonodaje na področju pogodb o zaposlitvi za določen čas in za to, da se ne uporablja prepoved iz določbe 8(3) okvirnega sporazuma, sprejetega k Direktivi 1999/70/ES, zadostuje, da nacionalni zakonodajalec sledi kakršnemukoli cilju, čeprav različnemu od cilja izvajanja navedene direktive, ali pa mora biti ta cilj ne le zavarovan podobno kot cilj glede naložitve sankcij, ampak tudi izrecno ‚naveden‘?

               3.

               Ali določba 3(1) okvirnega sporazuma, sprejetega k Direktivi 1999/70, nasprotuje nacionalni ureditvi (kot je ta, ki izhaja iz člena 2(1a) zakonske uredbe št. 368/2001), ki je s prenosom Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP v notranji pravni red uvedla možnost za zaposlovanje delavcev družbe Poste Italiane za določen čas ‚brez razloga‘?

               4.

               Ali splošni načeli Skupnosti o prepovedi diskriminacije in enakosti nasprotujeta nacionalni ureditvi (kot je ta, ki izhaja iz člena 2(1a) zakonske uredbe št. 368/2001), ki je s prenosom Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP v notranji pravni red uvedla možnost za zaposlovanje delavcev družbe Poste Italiane za določen čas ‚brez razloga‘, ki sankcionira delavce družbe Poste Italiane ne le glede te družbe, ampak tudi drugih družb v istem ali drugem sektorju?

               5.

               Ali člena 82, prvi odstavek, (ES) in 86(1) in (2) (ES) nasprotujeta notranji ureditvi (kot je ta, ki izhaja iz člena 2(1a) zakonske uredbe št. 368/2001), ki je s prenosom Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP v notranji pravni red uvedla možnost za zaposlovanje delavcev za določen čas ‚brez razloga‘ le v korist družbe Poste Italiane (podjetje z izključno javnim kapitalom), ki naj bi tako zlorabila prevladujoč položaj?

               6.

               Če so odgovori na prejšnja vprašanja pritrdilni, ali se od nacionalnega sodišča zahteva, da ne uporablja (ali ne uporabi) nacionalne zakonodaje, ki je v nasprotju s pravom Skupnosti?

      (1)  UL L 175, str. 43.


title: Zadeva T-220/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. maja 2008 – Transports Schiocchet – Excursions proti Komisiji ( Odškodninska tožba – Zastaralni rok – Člen 46 Statuta Sodišča – Nedopustnost )

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/21

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. maja 2008 – Transports Schiocchet – Excursions proti Komisiji
   (Zadeva T-220/07) (1)

   („Odškodninska tožba - Zastaralni rok - Člen 46 Statuta Sodišča - Nedopustnost“)
   (2008/C 183/43)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Transports Schiocchet – Excursions SARL (Beuvillers, Francija) (zastopnik: D. Schönberger, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. F. Pasquier in N. Yerrell, zastopnika)
   Predmet
   Odškodninska tožba za vračilo škode, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka zaradi domnevnih nezakonitosti, ki se jih očita institucijam Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Družbi Transports Schiocchet – Excursions SARL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva C-204/14: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – István Tivadar Szabó/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (Predhodno odločanje — Gospodarska družba, ki so se ji nabrali davčni dolgovi — Direktor te družbe, ki ga ni mogoče zaposliti za izvajanje funkcije direktorja v drugi družbi — Člen 53(2) Poslovnika Sodišča — Nemožnost uporabe določb prava Unije, katerih razlaga se zahteva — Očitna nepristojnost Sodišča — Hipotetična vprašanja — Očitna nedopustnost)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/7

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – István Tivadar Szabó/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Zadeva C-204/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Gospodarska družba, ki so se ji nabrali davčni dolgovi - Direktor te družbe, ki ga ni mogoče zaposliti za izvajanje funkcije direktorja v drugi družbi - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Nemožnost uporabe določb prava Unije, katerih razlaga se zahteva - Očitna nepristojnost Sodišča - Hipotetična vprašanja - Očitna nedopustnost))
   (2014/C 431/12)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki

      Tožeča stranka: István Tivadar Szabó

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Izrek

               1.

               Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno za odgovor na tretje vprašanje, ki ga je predložilo Tatabányai közigazgatási és munkaügyi bíróság (Madžarska).

               2.

               Ostala vprašanja, ki jih je predložilo navedeno sodišče, so očitno nedopustna.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva T-174/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. septembra 2009 – Inalca in Cremonini proti Komisiji ( Nepogodbena odgovornost — Preiskave OLAF v zvezi z nepravilnostmi pri nadomestilih za izvoz govejega mesa v Jordanijo — Sporočanje informacij o dejstvih, ki bi lahko imela za posledico kazenski pregon, nacionalnim organom — Nacionalna odločba o izterjavi nadomestil — Zagotovitev jamstev — Odškodninska tožba — Zastaralni rok — Škoda, ki se nadaljuje — Delna nedopustnost — Vzročna zveza )

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/26

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. septembra 2009 – Inalca in Cremonini proti Komisiji
   (Zadeva T-174/06) (1)

   („Nepogodbena odgovornost - Preiskave OLAF v zvezi z nepravilnostmi pri nadomestilih za izvoz govejega mesa v Jordanijo - Sporočanje informacij o dejstvih, ki bi lahko imela za posledico kazenski pregon, nacionalnim organom - Nacionalna odločba o izterjavi nadomestil - Zagotovitev jamstev - Odškodninska tožba - Zastaralni rok - Škoda, ki se nadaljuje - Delna nedopustnost - Vzročna zveza“)
   2009/C 256/48
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Inalca SpA – Industria Alimentari Carni (Castelvetro, Italija) in Cremonini SpA (Castelvetro) (zastopnika: F. Sciandone in C. D'Andria, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Nolin in V. Di Bucci, zastopnika)

      Predmet

   Tožba na podlagi nepogodbene odgovornosti za nadomestilo škode, ki je tožečim strankam domnevno nastala, ker so bile italijanskim organom sporočene ugotovitve glede tožečih strank iz preiskave Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) za preizkus upravičenosti nekaterih nadomestil za izvoz govejega mesa v Jordanijo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Inalca SpA – Industria Alimentari Carni in Cremonini SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 190, 12.8.2006.


title: Zadeva C-11/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 11. januarja 2011 – Air France proti Heinz-Gerke Folkerts in Luz-Tereza Folkerts

text:
               26.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 11. januarja 2011 – Air France proti Heinz-Gerke Folkerts in Luz-Tereza Folkerts
   (Zadeva C-11/11)
   2011/C 95/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Air France

      Toženi stranki: Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali ima potnik pravico do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 z dne 11. februarja 2004 (1), če pri odhodu letala nastane zamuda v časovnem razponu, ki je pod mejami, opredeljenimi v členu 6(1) Uredbe, prihod na zadnji namembni kraj pa je vsaj tri ure po prihodu po voznem redu?
               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

               2.

               Ali je treba pri vprašanju, ali gre pri letu, ki je sestavljen iz več delov, za zamudo leta v smislu člena 6(1) Uredbe, upoštevati posamezne dele leta ali oddaljenost do zadnjega namembnega kraja?

      (1)  UL L 46, str. 1.


title: Zadeva F-11/08: Tožba, vložena 25. januarja 2008 – Jörg Mölling proti Europolu

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/51

         Tožba, vložena 25. januarja 2008 – Jörg Mölling proti Europolu
   (Zadeva F-11/08)
   (2008/C 92/104)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jörg Mölling (La Haye, Nizozemska) (zastopnik: P. de Casparis, odvetnik)

      Tožena stranka: Europol
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe Europola z dne 10. oktobra 2007 s katero se ni dovolilo tožeči stranki, da se udeleži preizkusa za delovno mesto „first officer“ v enoti droge, kot tudi odločbe z dne 23. oktobra 2007 glede zavrnitve njene pritožbe.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Europola z dne 10. oktobra 2007 s katero se ji ni dovolilo, da se udeleži preizkusa za delovno mesto „first officer“ v enoti droge, kot tudi odločbe z dne 23. oktobra 2007 glede zavrnitve njene pritožbe;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-18/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Interbrev proti Komisiji (Državne pomoči — Dejavnosti Interbev — Financiranje iz prostovoljnih prispevkov, ki so postali obvezni — Sklep, s katerim je bila shema pomoči razglašena za združljivo z notranjim trgom — Preklic sklepa — Ustavitev postopka)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Interbrev proti Komisiji
   (Zadeva T-18/12) (1)

   ((Državne pomoči - Dejavnosti Interbev - Financiranje iz prostovoljnih prispevkov, ki so postali obvezni - Sklep, s katerim je bila shema pomoči razglašena za združljivo z notranjim trgom - Preklic sklepa - Ustavitev postopka))
   2014/C 184/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Association nationale interprofessionnelle du bétail et des viandes (Interbev) (Pariz, Francija) (zastopnika: P. Morrier in A. Bouviala, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva B. Stromsky in S. Thomas, nato B. Stromsky, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 13. julija 2011 o prispevkih v korist združenja Interbev (2012/131/EU) (UL L 59, str. 14).

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 80, 17.3.2012.


title: Zadeva C-95/09: Tožba, vložena 6. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/25

         Tožba, vložena 6. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-95/09)
   2009/C 113/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in A.A. Gilly, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska

      Predlogi tožeče stranke:

   Tožeča stranka Sodišču Evropskih skupnosti predlaga, naj:

               —

               razglasi, da Irska

                           —

                           s tem, da ni popolnoma in pravilno opredelila občutljivih območij za namene člena 5(1) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (1);

                           —

                           s tem, da ni popolnoma in pravilno prenesla zahtev iz členov 3(1) in (2) ter 5, od (2) do (5), te direktive za določena občutljiva območja;

                           —

                           s tem, da do predpisanega roka 31. decembra 1998 ni zagotovila ravni čiščenja, ki je navedena v členu 5(2) in (3) te direktive za vso komunalno odpadno vodo iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom večjim od 10 000, ki se odvaja vanje ali v ustrezna povodja na občutljivih območjih;

                           —

                           s tem, da za nekatere aglomeracije ni zagotovila kanalizacijskega sistema, določenega v členu 3(1) te direktive, ki bi bil v skladu z zahtevami iz člena 3(2) te direktive; in

                           —

                           s tem, da do predpisanega roka 31. decembra 1997 ni pravilno izvedla prvega obveznega pregleda v skladu s členom 5(6) te direktive, ni izpolnila obveznosti iz teh členov kot tudi iz člena 19 te direktive, ter

                           —

                           s tem, da ni priskrbela podatkov, zahtevanih z dopisom z dne 23. aprila 1999, ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 10 Pogodbe ES;

               —

               Irski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da Irska ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 3, 5 in 19 te direktive in iz člena 10 Pogodbe ES iz teh razlogov:
   Glede estuarija Boyne Komisija zatrjuje, da Irska s tem, da ni opravila uradnega dejanja opredelitve za to področje, ni popolnoma in pravilno opredelila občutljivih območij v skladu s členom 5(1) te direktive. Kar zadeva druga področja, ki niso bila opredeljena kot občutljiva, se Komisija strinja, da je Irska izvedla opredelitve za namene člena 5(1) te direktive, a trdi, da so uradna dejanja opredelitve, ki se trenutno uporabljajo, premalo natančna, kar zadeva razmejitve zadevnega občutljivega območja.
   Glede člena 3(1) in (2) Direktive irska zakonodaja predvideva podaljšanje roka za izvajanje člena 3(1), druga alinea, Direktive z 31. decembra 1998 na 14. junij 2001. Komisija zatrjuje, da Direktiva takega podaljšanja ne predvideva. Komisija tudi opaža, da v nacionalni zakonodaji ni bil spoštovan rok 31. december 1998 iz člena 5 te direktive za 32 območij, ki jih je Irska naknadno opredelila kot občutljiva.
   Komisija trdi, da Irska v zvezi z območji, ki jih napačno ni opredelila kot občutljiva, dejansko ni izpolnila določb člena 3(1) in (2) ter člena 5, od (2) do (4), v zvezi z aglomeracijami s populacijskim ekvivalentom večjim od 10 000 ter določb člena 5, od (2) do (4), v zvezi s komunalnimi čistilnimi napravami, ki spadajo na področje uporabe člena 5(5) te direktive.
   Komisija meni, da je Irska s tem, da ni izvedla prvega pregleda opredelitve občutljivih območij najpozneje do 31. decembra 1997, kršila člen 5(6) te direktive.
   Nazadnje, Komisija trdi, da je Irska s tem, da ni zagotovila jasnih kartografskih podatkov, ki bi prikazovali obseg občutljivih območij in zadevnih povodij ter položaj aglomeracij, na katere se nanaša rok 31. december 1998, kršila obveznosti iz člena 10 Pogodbe ES.

      (1)  Direktiva Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40).


title: Zadeva T-220/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. junija 2016 – Beele Engineering/EUIPO (WE CARE) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije WE CARE — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št.° 207/2009)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. junija 2016 – Beele Engineering/EUIPO (WE CARE)
   (Zadeva T-220/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije WE CARE - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009))
   (2016/C 279/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Beele Engineering BV (Aalten, Nizozemska) (zastopnik: M. Ring, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: H. O'Neill, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 15. januarja 2015 (zadeva R 1424/2014-5), v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka WE CARE kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Beele Engineering BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 13.7.2015.


title: Zadeva F-8/06: Tožba, vložena  3. februarja 2006  — Tolios in drugi proti Računskemu sodišču

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/35

         Tožba, vložena 3. februarja 2006 — Tolios in drugi proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-8/06)
   (2006/C 74/68)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Iraklis Tolios (Paris, Francija), François Muller (Strasbourg, Francija) in Odette Perron (La Rochelle, Francija) (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, avocats)

      Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče
   Predlogi tožečih strank

               —

               tožbo naj se razglasi za dopustno in utemeljeno, vključno z ugovorom nezakonitosti, ki ga tožba vsebuje;

               —

               posledično naj se za nične razglasijo pokojninski listi za marec 2005 tožečih strank, kar naj pripelje do uporabe korekcijskega koeficienta na ravni glavnega mesta države, kjer stalno prebivajo, ali vsaj takega korekcijskega koeficienta, ki bi ustrezno odražal razlike v življenjskih stroških krajev, kjer tožečim strankam nastajajo stroški, in ki bi tako ustrezal načelu enakovrednosti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke v obravnavani zadevi so uradniki, ki so se upokojili pred 1. majem 2004. Izpodbijajo prehodno ureditev, ki jo je do odprave korekcijskih koeficientov vzpostavila Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (1), v delu, v katerem ta ureditev temelji na novem izračunu „pokojninskih“ korekcijskih koeficientov, ki se ne opravi glede na glavno mesto, ampak glede na povprečne življenjske stroške v državi članici, kjer ima prejemnik pokojnine stalno prebivališče.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeče stranke najprej navajajo, da navedena uredba temelji na napačni obrazložitvi, ker naj bi obravnavana prehodna ureditev ne temeljila niti na povečani integraciji Skupnosti, niti na svobodi gibanja in prebivanja, niti na težavi, ki jo pomeni preverjanje dejanskega kraja stalnega prebivališča upokojencev.
   Tožeče stranke dalje zatrjujejo kršitev načel enakega obravnavanja, pravne varnosti, retroaktivnosti pridobljenih pravic in varstva zaupanja v pravo.

      (1)  ULEU L 124, 27.4. 2004, str. 1.


title: Zadeva T-13/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. julija 2017 – Gauff/EUIPO – H.P. Gauff Ingenieure (GAUFF)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. julija 2017 – Gauff/EUIPO – H.P. Gauff Ingenieure (GAUFF)
   (Zadeva T-13/16) (1)

   (2017/C 309/55)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 90, 7.3.2016.


title: Zadeva T-404/10: Tožba, vložena 8. septembra 2010 – National Lottery Commission proti UUNT – Mediatek Italia in De Gregorio (prikaz roke)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/32

         Tožba, vložena 8. septembra 2010 – National Lottery Commission proti UUNT – Mediatek Italia in De Gregorio (prikaz roke)
   (Zadeva T-404/10)
   ()
   2010/C 328/55
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: National Lottery Commission (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: B. Brandreth, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Mediatek Italia Srl (Neapelj, Italija), Giuseppe De Gregorio (Neapelj, Italija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. junija 2010 v zadevi R 1028/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne v razsojanje oddelku za izbris;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka, ki prikazuje roko s prekrižanima prstoma in nasmejan obraz, za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 25, 28 in 41 – Registracija znamke Skupnosti št. 4800389

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: drugi stranki pred odborom za pritožbe

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Stranki, ki predlagata razglasitev ničnosti sta svoj zahtevek utemeljili na relativnih razlogih za ničnost iz člena 53(1)(c) in (2)(c) Uredbe sveta (ES) št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: razglasitev ničnosti znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka navaja, da sporna odločba krši člen 53(2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe pri presoji tega člena in pri presoji dejstev napačno uporabil pravo in ni uporabil svojih preiskovalnih pooblastil. Tožeča stranka poleg tega meni, da odbor za pritožbe ni uporabil vseh pooblastil, ki jih ima na podlagi člena 78 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2004 v zadevi T-251/02 E proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Osebni prejemki — Izselitveni dodatek — Dnevnice — Nadomestilo za nastanitev — Povračilo potnih stroškov ob zaposlitvi in stroškov selitve — Kraj zaposlitve — Členi 4, 5, 7, 9 in 10 Priloge VII Kadrovskih predpisov — Ničnostna tožba — Odškodninska tožba)

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/21

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 13. decembra 2004

      v zadevi T-251/02 E proti Komisiji Evropskih skupnosti
       (1)

   (Uradniki - Osebni prejemki - Izselitveni dodatek - Dnevnice - Nadomestilo za nastanitev - Povračilo potnih stroškov ob zaposlitvi in stroškov selitve - Kraj zaposlitve - Členi 4, 5, 7, 9 in 10 Priloge VII Kadrovskih predpisov - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba)
   (2005/C 45/48)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-251/02, E, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, s prebivališčem v Bruslju (Belgija), ki ga zastopata G. Vandersanden in L. Levi, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Curall, skupaj z D. Waelbroeck, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je, prvič, zahtevek za razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja, z dne 29. avgusta 2001, s katero je bil kot kraj izvora in kraj zaposlitve tožeče stranke določen Bruselj in s katero je bila tožeči stranki zavrnjena pridobitev izselitvenega dodatka, nadomestila za nastanitev in dnevnic, kakor tudi povračilo potnih stroškov in stroškov selitve, povezanih z njenim začetkom zaposlitve, in, drugič, zahtevek za plačilo zamudnih obresti in odškodnine, je Sodišče prve stopnje (drugi senat) v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij in N. J. Forwood, sodnika; sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 13. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 247, 12.10.2002.


title: Zadeva C-133/12 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. februarja 2014 – Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede proti Evropski komisiji (Pritožba — Državne pomoči — Sistem pomoči, ki so bile dodeljene zadrugam za socialna stanovanja — Odločba o združljivosti — Zaveze, ki jih sprejmejo nacionalni organi, da bi se uskladili s pravom Unije — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Ničnostna tožba — Pogoji dopustnosti — Pravni interes — Procesno upravičenje — Upravičenci, ki so predmet posamičnega in neposrednega nanašanja — Pojem „zaprt krog“ )

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. februarja 2014 – Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-133/12 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Sistem pomoči, ki so bile dodeljene zadrugam za socialna stanovanja - Odločba o združljivosti - Zaveze, ki jih sprejmejo nacionalni organi, da bi se uskladili s pravom Unije - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Ničnostna tožba - Pogoji dopustnosti - Pravni interes - Procesno upravičenje - Upravičenci, ki so predmet posamičnega in neposrednega nanašanja - Pojem „zaprt krog“))
   2014/C 112/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnice: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (zastopnika: P. Glazener in E. Henny, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: H. van Vliet, S. Noë in S. Thomas, agenti)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi Stichting Woonlinie in drugi proti Komisiji (T-202/10), s katerim je Splošno sodišče kot nedopusten zavrglo predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 9963 final z dne 15. decembra 2009 o državnih pomočeh E 2/2005 in N 642/2009 – Nizozemska – Obstoječa in posebna projektna pomoč stanovanjskim zadrugam

      Izrek

               1.

               Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 16. decembra 2011 v zadevi Stichting Woonlinie in drugi proti Komisiji (T-202/10), se razveljavi v delu, v katerem je bila ničnostna tožba zadrug za socialna stanovanja Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest in Stichting Woonstede zoper Odločbo Evropske komisije C(2009) 9963 final z dne 15. decembra 2009 o državnih pomočeh E 2/2005 in N 642/2009 – Nizozemska – obstoječa in posebna projektna pomoč stanovanjskim zadrugam, razglašena za nedopustno v delu, v katerem zadeva pomoč E 2/2005.

               2.

               Ničnostna tožba zadruge za socialna stanovanja Stichting Woonlinie in drugih iz točke 1 tega izreka je dopustna.

               3.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, ki naj razsodi o utemeljenosti ničnostne tožbe iz točke 1 tega izreka.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012.


title: Zadeva T-457/05: Tožba, vložena  30. decembra 2005  — Zwicky proti Komisiji

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/46

         Tožba, vložena 30. decembra 2005 — Zwicky proti Komisiji
   (Zadeva T-457/05)
   (2006/C 60/86)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Zwicky & Co. AG (Wallisellen, Švica) (zastopniki: J. Burrichter, B. Kasten in S. Orlikowski-Wolf, Rechtsanwälte)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               člen 1(1) odločbe razglasiti za ničen, v kolikor ugotavlja kršitev tožeče stranke glede člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP za države Švedsko, Norveško in Finsko, podredno pa za čas od januarja 1990 do vključno decembra 1993;

               —

               člen 2 odločbe razglasiti za ničnega, v kolikor tožeči stranki nalaga globo 0,174 milijonov evrov;

               —

               podredno v členu 2 odločbe tožeči stranki naloženo globo primerno znižati;

               —

               člen 3 razglasiti za ničen, kolikor zadeva tožečo stranko;

               —

               naložiti plačilo stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije K(2005) 3452, izdano 14. septembra 2005 v zadevi 38 337 — PO/Garne (spremenjena z odločbo tožene stranke z dne 13). V izpodbijani odločbi je bila tožeči stranki naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP.
   Za utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja šest tožbenih razlogov.
   Na prvem mestu zatrjuje kršitev člena 7 Uredbe št. 1/2003. (1) V tej povezavi uveljavlja, da sta ugotovitev obsega in čas trajanja kršitve v členu 1(1) izpodbijane odločbe napačna.
   Z drugim tožbenim razlogom uveljavlja tožeča stranka kršitev člena 23, odstavek 2, Uredbe 1/2003. Po njenem mnenju je bila tožeči stranki naložena globa, ki presega 10 odstotkov njenega skupnega prihodka, doseženega v poslovnem letu pred izdajo odločbe. Posledično je naložitev globe tožeči stranki v členu 2 izpodbijane odločbe protipravna.
   Razen tega krši člen 2 odločbe tožene stranke člen 15(2) Uredbe št. 17/1962 (2) oziroma člen 23(2) Uredbe 1/2003. Ta protipravnost izhaja iz kršitve zoper temeljna načela določitve globe.
   Nadalje naj bi tožena stranka s členom 2 izpodbijane odločbe kršila člen 15(2) Uredbe št. 17/1962 oziroma člen 23(2) Uredbe 1/2003 s tem, da je Kronzeugenregelung 1996 napačno uporabila na škodo tožeče stranke.
   Na petem mestu tožeča stranka uveljavlja, da člen 2 izpodbijane odločbe predstavlja kršitev načela sorazmernosti, ker pri določitvi globe individualen položaj tožeče stranke ni bil dovolj upoštevan.
   Končno tožeča stranka navaja, da v členu 3 odločbe Komisije odrejena odprava kršitev in opustitev njihovih nadaljnjih kršitev krši člen 7, prvi odstavek, Uredbe št. 1/2003, ker v primeru tožeče stranke niti ni potrebna niti ni sorazmerna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

      (2)  EGS Svet: Uredba št. 17: Prva Uredba o izvajanju členov 85 in 86 Pogodbe (UL 13, 21.2. 1962, str. 204).


title: Sodba sodišča (tretji senat) z dne  19. januarja 2006  v zadevi C-265/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Kammarrätten i Sundsvall): Margaretha Bouanich proti Skatteverket (Neposredno obdavčenje — Prosti pretok kapitala — Davek na dividende — Povratni nakup delnic — Odbitnost stroškov za nakup delnic — Različno obravnavanje rezidentov in nerezidentov — Sporazum o izogibanju dvojne obdavčitve)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/6

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 19. januarja 2006
   v zadevi C-265/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Kammarrätten i Sundsvall): Margaretha Bouanich proti Skatteverket (1)

   (Neposredno obdavčenje - Prosti pretok kapitala - Davek na dividende - Povratni nakup delnic - Odbitnost stroškov za nakup delnic - Različno obravnavanje rezidentov in nerezidentov - Sporazum o izogibanju dvojne obdavčitve)
   (2006/C 60/12)
   Jezik postopka: švedščina
   V zadevi C-265/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Kammarrätten i Sundsvall (Švedska) z odločbo z dne 17. junija 2004, ki je prispela na Sodišče 24. junija 2004, v postopku med Margaretho Bouanich in Skatteverket, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J. Malenovský, S. von Bahr, A. Borg Barthet in U. Lõhmus (poročevalec), sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, 19. januarja razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člena 56 in 58 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da je v primeru zmanjšanja lastniškega kapitala znesek za povratni nakup delnic, plačan delničarju nerezidentu, obdavčen kot izplačilo dividend, brez pravice odbitka stroškov pridobitve teh delnic, medtem ko je isti znesek, izplačan delničarju rezidentu, obdavčen kot dobiček iz odsvojitve s pravico odbitka stroškov nakupa.

               2.

               Člena 56 in 58 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki izhaja iz sporazuma o izogibanju dvojne obdavčitve, kot je sporazum, sklenjen med vlado Francoske republike in vlado Kraljevine Švedske o izogibanju dvojne obdavčitve in odpravi utaj davka na področju davka od dohodka in davka od premoženja, podpisan 27. novembra 1990, ki določa najvišjo stopnjo obdavčitve dividend za delničarje nerezidente nižjo od tiste, ki se uporablja za delničarje rezidente, in pooblašča, ob razlagi tega sporazuma v smislu pojasnil OECD k veljavnemu Vzorčnemu sporazumu, odbitek nominalne vrednosti teh delnic od izkupička od izplačanega zneska od povratnega nakupa delnic, razen v primeru, ko, ob uporabi te nacionalne ureditve, delničarji nerezidenti niso obravnavani manj ugodno od delničarjev rezidentov. Nacionalno sodišče ugotovi, ali je tako v tem primeru.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva T-73/06: Tožba, vložena  28. februarja 2006  — Cassegrain proti UUNT

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/23

         Tožba, vložena 28. februarja 2006 — Cassegrain proti UUNT
   (Zadeva T-73/06)
   (2006/C 108/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jean Cassegrain (Paris, Francija) (zastopnika: Y. Coursin in T. van Innis, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke tožeče stranke

               —

               odločba naj se razveljavi in Uradu naj se naloži plačilo stroškov;

               —

               podredno, naj se imenuje izvedenca ali kolegij izvedencev, ki naj Sodišču prve stopnje razjasnijo, če ali kdaj sta lahko oblika izdelanega proizvoda ali predstavitev njegovega obrisa sposobna, tako kot spremljajoča beseda vplivati na spomin javnosti, kot označbo njegovega trgovskega izvora in pridrži odločitev o stroških.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, ki predstavlja torbico za proizvode iz razreda 18 (prijava 003598571)

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 4 in člena 7(1)(b) Uredbe Sveta 40/94. Tožeča stranka zatrjuje, da ima znamka zadostni razlikovalni učinek za razlikovanje in individualizacijo torbice ali vrsto torbic nekega podjetja od torbic, ki izvirajo iz drugih podjetij.


title: Zadeva C-400/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 6. avgusta 2010 – J. McB. proti L. E.

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 6. avgusta 2010 – J. McB. proti L. E.
   (Zadeva C-400/10)
   ()
   2010/C 260/17
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court, Irska

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: J. McB.

      Tožena stranka: L. E.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 (1) z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (2) – ne glede na to, ali se jo razlaga ob upoštevanju člena 7 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije – nasprotuje zahtevi v zakonu države članice, da mora oče, ki ni poročen z otrokovo materjo, pridobiti odločbo pristojnega sodišča o priznanju pravice do vzgoje in varstva, da bi imel „pravice do varstva in vzgoje otrok“, zaradi česar bi bila premestitev tega otroka iz države njegovega stalnega prebivališča nezakonita v smislu člena 2, točka 11, te uredbe?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000
   UL L 338, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1347/2000 z dne 29. maja 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo
   UL L 160, str. 19.


title: Zadeva T-386/09: Tožba, vložena 5. oktobra 2009 – Grúas Abril Asistencia proti Komisiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/61

         Tožba, vložena 5. oktobra 2009 – Grúas Abril Asistencia proti Komisiji
   (Zadeva T-386/09)
   2009/C 282/114
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grúas Abril Asistencia, SL (Alicante, Španija) (zastopnik: R. L. García García, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da so španski organi, pristojni za varstvo konkurence, in sodišča s tem, da so zavrnili pritožbo tožeče stranke, GRUAS ABRIL ASISTENCIA, S.L., kršili člena 81 ES in 82 ES;

               —

               zato naj Komisija Evropskih skupnosti, ki je izdala izpodbijano odločbo, sprejme potrebne ukrepe, da to protipravno ravnanje preneha, tako da naloži za to ravnanje primerne globe in kazni, in da družbi BAS HERMANOS, S.L. omogoči povračilo škode, ki ji je zaradi te kršitve nastala;

               —

               dokončno naj se ugotovi, da so bili z ravnanjem družbe MAPFRE MUTUALIDAD DE SEGUROS Y REASEGUROS A PRIMA FIJA (postala družba MAPFRE, S.A.), s katerim je tožeči stranki, podizvajalcu storitev, enostransko vsiljevala cene storitev vleke, določala cene, ki so nižje od stroškov teh storitev, neupravičeno in samovoljno zahtevala izvajanje storitev pod pogoji, ki niso bili določeni s pogodbo (opravljanje storitev z vlačilci, ki so opremljeni z logotipom družbe MAPFRE), grozila z razdrtjem pogodbe ob neupoštevanju teh zahtev ter nazadnje te grožnje tudi uresničila, kršeni španski zakon o varstvu konkurence ter člena 81 ES in 82 ES;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tem postopku je družinsko podjetje, ki ponuja storitve vleke v primeru okvare vozil na cestah.
   Tožeča stranka zaradi domnevnega kršenja pravil s področja konkurence vlaga tožbo zaradi ravnanja družbe MAPFRE S.A., ki naj bi, kot zatrjuje tožeča stranka, v okviru stalnega pogodbenega razmerja za vleko vozil – zavarovanih pri družbi MAPFRE – kadar to potrebuje ta družba ali njeni zavarovanci, zahtevala, da se storitve vleke opravljajo z vozili, opremljenimi z logotipom družbe MAPFRE, in da se brezplačno oglašuje njena znamka, ter določala cene, nižje od stroškov opravljenih storitev.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja kršitev predpisov Skupnosti in nacionalnih predpisov o varstvu konkurence.


title: Zadeva F-129/06: Tožba, vložena 16. novembra 2006 — Salvador Roldán proti Komisiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/85

         Tožba, vložena 16. novembra 2006 — Salvador Roldán proti Komisiji
   (Zadeva F-129/06)
   (2006/C 326/172)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Rocío Salvador Roldán (Bruselj, Belgija) (zastopnika: F. Tuytschaever in H. Burez, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI), izdana na podlagi pritožbe tožeče stranke (št. R/320/06) z dne 18. avgusta 2006;

               —

               toženi stranki naj se naložilo plačilo zneska, ki ustreza izselitvenemu dodatku, do katerega je upravičena, in sicer z učinkom od 1. aprila 2006, skupaj s 7-odstotnimi zamudnimi obrestmi od dneva zapadlosti posameznega dolgovanega zneska do dneva plačila;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožba temelji na dveh tožbenih razlogih:

               1)

               Tožeča stranka izpodbija Komisijino ugotovitev, da tožeča stranka ne izpolnjuje pogojev za plačilo izselitvenega dodatka, navedenih v členu 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII h Kadrovskim predpisom. Tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana odločba nepravilno navaja, da je v zadevnem obdobju običajno prebivala v Belgiji. Natančneje, po mnenju tožeče stranke dejstvo, da je uporabljala storitve mednarodne odvetniške pisarne s sedežem v Bruslju, ne pomeni, da je vzpostavila trajne vezi v tej državi članici.

               2)

               Tožeča stranka zatrjuje, da bi bilo izpodbijano odločbo treba razglasiti za nično, ker krši načelo prepovedi diskriminacije. Prvič, tožeča stranka zatrjuje nezakonitost člena 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII h Kadrovskim predpisom. Zatrjuje, da ta določba neupravičeno razlikuje med, na eni strani, uradniki, ki so v isti državi članici, v kateri so se zaposlili pri evropski instituciji, opravljali naloge v službi druge države ali mednarodne organizacije, in, na drugi strani, uradniki — med katere sodi tudi tožeča stranka — pri katerih ni trajne vezi z državo članico, v kateri so delovali, preden so se zaposlili v evropski instituciji. Drugič, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija zgoraj navedeno določbo uporabilo diskriminatorno, saj ni upoštevala osebnih okoliščin tožeče stranke, ki dokazujejo, da ni nameravala vzpostaviti trajnih vezi v Belgiji.


title: Zadeva C-151/08: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 27. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – N.N. Renta SA proti Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña (Člen 104(3) Poslovnika — Šesta direktiva o DDV — Člen 33(1) — Pojem prometnega davka — Davek na prenos premoženja in kolkovina za sklenitev pravnega posla)

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/6

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 27. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – N.N. Renta SA proti Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña
   (Zadeva C-151/08) (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Šesta direktiva o DDV - Člen 33(1) - Pojem prometnega davka - Davek na prenos premoženja in kolkovina za sklenitev pravnega posla)
   2009/C 90/09
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: N.N. Renta SA

      Toženi stranki: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC); Generalidad de Cataluña

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Razlaga člena 33 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Pojem „prometni davki“ – Nacionalni davek na prenos premoženja in kolkovina.

      Izrek

   Člen 33 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta z dne 16. decembra 1991, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje postopni ali sorazmerni odmeri davka na prenos premoženja ali kolkovine za sklenitev pravnega posla, če se uporabi za sklenitev prodajne pogodbe, ki jo sklene poslovnež, ki se ukvarja z kupovanjem in prodajo nepremičnin ali kupovanjem za naknadno prenovitev ali dajanje v najem.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. julija 2005 v zadevi C-376/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Gerechtshof te's-Hertogenbosch): D. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen (Davčna zakonodaja — Davek od premoženja — Pravica do olajšave — Različno obravnavanje rezidentov in nerezidentov — Konvencija o odpravi dvojnega obdavčevanja)

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/4

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 5. julija 2005
   v zadevi C-376/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Gerechtshof te's-Hertogenbosch): D. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen (1)

   (Davčna zakonodaja - Davek od premoženja - Pravica do olajšave - Različno obravnavanje rezidentov in nerezidentov - Konvencija o odpravi dvojnega obdavčevanja)
   (2005/C 271/08)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-376/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Gerechtshof te's-Hertogenbosch (Nizozemska) z dne 24. julija 2003, ki je na Sodišče prispela dne 8. septembra 2003, v postopku D. in Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas in A. Borg Barthet, predsedniki senatov, J.-P. Puissochet in R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr (poročevalec), M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 5. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Ureditev, po kateri država članica davčnim zavezancem nerezidentom, ki imajo bistveni del svojega premoženja v državi, katere rezidenti so, ne prizna koriščenja olajšave, ki jo zagotavlja davčnim zavezancem rezidentom, ni v nasprotju s členoma 56 ES in 58 ES.

               2.

               Člena 56 ES in 58 ES ne nasprotujeta temu, da se pravilo, določeno v dvostranski konvenciji o odpravi dvojnega obdavčevanja, kot je pravilo v glavni stvari, ne razširi, v položaju in v okoliščinah, kot so te v glavni stvari, na rezidente države članice, ki ni stranka te konvencije.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva C-68/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 28. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Markus Weiss proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/59

         Sklep predsednika Sodišča z dne 28. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Markus Weiss proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-68/13) (1)

   2013/C 225/131
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 114, 20.4.2013.


title: Zadeva T-321/05: Tožba, vložena dne 25. avgusta 2005 — AstraZeneca AB in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/24

         Tožba, vložena dne 25. avgusta 2005 — AstraZeneca AB in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-321/05)
   (2005/C 271/47)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: AstraZeneca AB (Sodertalje, Švedska) in AstraZeneca plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: M. Brealey, QC, M. Hoskins, barrister, F. Murphy, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasi naj se za nično Odločbo Evropske Komisije z dne 15. julija 2005 o izvajanju člena 82 Pogodbe ES in člena 54 Sporazuma EGP (zadeva COMP/A.37.507/F3 — AstraZeneca);

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je z izpodbijano odločbo kaznovala obe tožeči stranki z globo v višini 46.000.000 EUR in prvi tožeči stranki naložila še dodatno globo v višini 14.000.000 EUR za kršitev člena 82 ES in člena 54 Sporazuma EGP. Komisija je ugotovila, da sta od začetka leta 1990 obe tožeči stranki namerno zavajali patentne odvetnike, nacionalna sodišča in patentne urade, da bi pridobili dodatne varstvene certifikate, za katere sta vedeli, da do njih v zvezi s patentiranim proizvodom „Omeprazole“, ki je učinkovina, vsebovana v zdravilu tožečih strank „Losec“, nista upravičeni. Poleg tega naj bi tožeči stranki v letu 1998/1999 izvajali strategijo, s katero sta s trga selektivno umaknili kapsule „Losec“ in jih nadomestili s tabletami „Losec“ ter zahtevali izbris dovoljenja za prodajo teh kapsul na Danskem, Norveškem in Švedskem. Skladno z odločbo naj bi bili obe kršitvi storjeni z namenom nepošteno omejiti konkurenco na področju generičnih zdravil in vzporednega uvoza.
   Tožeči stranki izpodbijata odločbo Komisije na več ravneh. Kot prvič trdita, da je Komisija napačno opredelila trg inhibitorjev protonske črpalke, ki se uporabljajo za zdravljenje bolezni želodca in črevesja, povzročene zaradi želodčne kisline, kot upoštevni trg in izključila antagoniste histaminskih receptorjev iz upoštevnega trga. Ta rezultat vpliva tudi na ugotovitev Komisije glede obstoja prevladujočega položaja, saj izpodbijana odločba, po mnenju tožečih strank, ne upošteva, ali bi bili tožeči stranki še vedno v prevladujočem položaju, če bi bili antagonisti histaminskih receptorjev vključeni v upoštevni trg.
   Tožeči stranki nadalje iz pravnih in dejanskih razlogov izpodbijata ugotovitev Komisije glede kršitve. Glede na domnevna zavajanja v zvezi s patenti, tožeči stranki menita, da takšne zavajajoče navedbe med postopkom uveljavljanja pravic intelektualne lastnine pravno ne predstavljajo zlorabe, če in dokler nepošteno pridobljene pravice ne bi bile uveljavljene oziroma ne bi lahko bile uveljavljene. Poleg tega tudi menita, da skladno s členom 82 ES, če se ga pravilno razlaga, naj ne bi bili dolžni ohraniti dovoljenja za prodajo proizvoda, ki ga ne tržita več, samo zaradi tega, da bi generična zdravila in vzporedni trgovci lažje konkurirali.
   Tožeči stranki izpodbijata tudi ugotovitve Komisije glede dejstev o obeh kršitvah. Komisija naj ne bi uspela pravno nedvoumno dokazati zlorabo pravic intelektualne lastnine in poleg tega naj ne bi obstajala nikakršna strategija, na podlagi katere bi se selektivno zamenjalo kapsule „Losec“ s tabletami ali selektivno umaknilo s trga dovoljenja za prodajo kapsul.


title: Zadeva C-486/12: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – v postopku, ki ga je začel X (Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov — Direktiva 95/46/ES — Pogoji za uveljavljanje pravice do dostopa — Zaračunavanje večjih stroškov)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/13

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – v postopku, ki ga je začel X
   (Zadeva C-486/12) (1)

   (Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov - Direktiva 95/46/ES - Pogoji za uveljavljanje pravice do dostopa - Zaračunavanje večjih stroškov)
   2014/C 45/23
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   du Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Stranka v postopku v glavni stvari

   X

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Gerechtshof te's-Hertogenbosch – Nizozemska – Razlaga člena 12(a), druga alinea, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355) – Pravica do dostopa do podatkov – Sporočanje podatkov, ki so v obdelavi – Pojem – Odobritev dostopa do podatkov – Pobiranje takse

      Izrek

               1.

               Člen 12(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zaračunavanju stroškov za to, da javni organ sporoči osebne podatke.

               2.

               Člen 12(a) Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da za zagotavljanje, da stroški, zaračunani za uveljavljanje pravice do dostopa do osebnih podatkov, niso večji v smislu te določbe, njihov znesek ne sme presegati stroška sporočila teh podatkov. Nacionalno sodišče mora ob upoštevanju okoliščin zadeve v glavni stvari opraviti potrebna preverjanja.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva T-121/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. maja 2010 – PC Ware Information Technologies proti Komisiji ( „Javna naročila blaga — Postopek javnega razpisa Skupnosti — Pridobivanje programskih izdelkov in licenc — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Neobičajno nizka cena — Obveznost obrazložitve“ )

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. maja 2010 – PC Ware Information Technologies proti Komisiji
   (Zadeva T-121/08) (1)

   („Javna naročila blaga - Postopek javnega razpisa Skupnosti - Pridobivanje programskih izdelkov in licenc - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Neobičajno nizka cena - Obveznost obrazložitve“)
   2010/C 179/55
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PC Ware Information Technologies BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: L. Devillé in B. Maerevoet, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve, zastopnik, skupaj s P. Wytinckom, odvetnik)

      Predmet

   Predlog z razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 11. januarja 2008 o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke v zvezi z javnim razpisom DIGIT/R2/PO/2007/022 in, podredno, odškodninski zahtevek za škodo, ki je tožeči stranka nastala zaradi ravnanja Komisije

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               PC-Ware Information Technologies BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Zadeva T-470/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2014 – Sothys Auriac proti UUNT – Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN) (Znamka Skupnosti — Zahteva za ugotovitev ničnosti — Umik zahteve za ugotovitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/33

         Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2014 – Sothys Auriac proti UUNT – Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN)
   (Zadeva T-470/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Zahteva za ugotovitev ničnosti - Umik zahteve za ugotovitev ničnosti - Ustavitev postopka))
   2014/C 112/44
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sothys Auriac (Auriac, Francija) (zastopnik: A. Berthet, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Grand Hotel Primavera SA (Borgo Maggiore, San Marino)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. julija 2012 (zadeva R 1419/2011-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Grand Hotel Primavera SA in Sothys Auriac.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške tožene stranke.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-510/12: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 6. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Beroep te Gent – Belgija) – Bloomsbury NV proti Belgische Staat (Člen 99 Poslovnika — Četrta direktiva 78/660/EGS — Člen 2(3) — Načelo resnične in poštene slike — Člen 2(4) — Obveznost sporočanja — Člen 2(5) — Obveznost odstopanja — Člen 32 — Metoda ocene na podlagi prejšnjih stroškov — Pridobitev premoženja s strani družbe neodplačno)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/2

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 6. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Beroep te Gent – Belgija) – Bloomsbury NV proti Belgische Staat
   (Zadeva C-510/12) (1)

   ((Člen 99 Poslovnika - Četrta direktiva 78/660/EGS - Člen 2(3) - Načelo resnične in poštene slike - Člen 2(4) - Obveznost sporočanja - Člen 2(5) - Obveznost odstopanja - Člen 32 - Metoda ocene na podlagi prejšnjih stroškov - Pridobitev premoženja s strani družbe neodplačno))
   2014/C 184/03
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Beroep te Gent

      Stranki

      Tožeča stranka: Bloomsbury NV

      Tožena stranka: Belgische Staat

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van Beroep te Gent – Belgija – Razlaga člena 2(3), (4) in (5) Četrte direktive Sveta z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (78/660/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 21) – Načelo resnične in poštene slike – Znatno premoženje, ki ga družba pridobi neodplačno – Nemožnost vknjiženja nabavne vrednosti v računovodske izkaze, zaradi česar družba izkazuje izkrivljeno sliko sredstev in obveznosti, finančnega stanja ter dobička ali izgube

      Izrek

   Člen 2(3), (4) in (5) Četrte direktive Sveta z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, ki temelji na členu [44(2)(g) ES] je treba razlagati tako, da družbi, ki neodplačno pridobi premoženje, ne nalaga, da nabavno vrednost tega premoženja vknjiži v letne računovodske izkaze.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva C-14/11 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 11. januarja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 27. oktobra 2010 v zadevi Alliance One International, Inc. (nekdanja Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd proti Evropski komisiji, T-24/05

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/15

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 11. januarja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 27. oktobra 2010 v zadevi Alliance One International, Inc. (nekdanja Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd proti Evropski komisiji, T-24/05
   (Zadeva C-14/11 P)
   2011/C 80/28
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, R. Sauer, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: Alliance One International, Inc. (nekdanja Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi točko 1 izreka izpodbijane sodbe;

               —

               v celoti zavrne tožbo, vloženo pri Splošnem sodišču;

               —

               TCLT naloži plačilo stroškov tega postopka, trem tožečim strankam pa plačilo stroškov postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica zatrjuje, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz teh razlogov:

               1.

               Splošno sodišče je kršilo načelo enakega obravnavanja s tem, ko ni upoštevalo ustaljene sodne prakse, v skladu s katero je treba odgovornost vsake družbe presoditi od primera do primera.

               2.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, ko je ugotovilo, da je Komisija z obravnavanjem nekaterih matičnih družb določila dokazni standard za ugotovitev odgovornosti drugih matičnih družb, čeprav je ta standard presegal to, kar se zahteva s sodno prakso.

               3.

               Splošno sodišče je s tem, ko je Komisiji preprečilo predložitev trditev v odgovor na tožbene razloge v zvezi z diskriminacijo, kršilo pravico Komisije do kontradiktornega postopka in je napačno razlagalo obveznost obrazložitve.

               4.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo načelo enakega obravnavanja, saj je bila družba Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd. v objektivno drugačnem položaju kot družbi Intabex in Universal.


title: Izbris zadeve C-458/04

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/18

         Izbris zadeve C-458/04 (1)

   (2005/C 271/36)

      Jezik postopka: francoščina

   S sklepom z dne 29. aprila 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-458/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal administratif de Caen): Chambre de commerce in d'industrie de Flers-Argentan proti Directeur des services fiscaux de la DIRCOFI Ouest.

      (1)  UL C 19, 22.1.2005.


title: Zadeva C-48/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Liège – Belgija) – État belge – SPF Finances proti Les Vergers du Vieux Tauves SA (Davek od dohodkov pravnih oseb – Direktiva 90/435/EGS – Status matične družbe – Udeležba v kapitalu – Užitek na deležih)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Liège – Belgija) – État belge – SPF Finances proti Les Vergers du Vieux Tauves SA
   (Zadeva C-48/07) (1)

   (Davek od dohodkov pravnih oseb - Direktiva 90/435/EGS - Status matične družbe - Udeležba v kapitalu - Užitek na deležih)
   (2009/C 44/09)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour d'appel de Liège
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: État belge – SPF Finances

      Tožena stranka: Les Vergers du Vieux Tauves SA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel de Liège – Razlaga členov 3, 4 in 5 Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 6) – Pojem delež v kapitalu odvisne družbe s sedežem v drugi državi članici – Vprašanje, ali je pravica do užitka na delnicah dovolj za izvzem prejetih dividend ali je nujno lastništva deleža.
   Izrek
   Pojem delež v kapitalu družbe druge države članice v smislu člena 3 Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic ne vključuje užitka na deležih.
   Vendar v skladu s prostim pretokom, zagotovljenim s Pogodbo ES, ki velja za čezmejne položaje, kadar država članica za izogibanje dvojnemu obdavčevanju prejetih dividend uvede oprostitev plačila davka na dividende, ki jih družba rezidentka prejme od druge družbe rezidentke, katere deleže ima v lasti, in na dividende, ki jih družba rezidentka prejme od druge družbe rezidentke, na deležih katere ima užitek, mora za oprostitev plačila davka na prejete dividende enako obravnavati dividende, ki jih je od družbe s sedežem v drugi državi članici prejela družba rezidentka, ki ima deleže v lasti, in takšne dividende, ki jih prejela družba rezidentka, ki ima na deležih užitek.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-314/10: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 22. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Hubert Pagnoul proti državi Belgiji (Členi 92(1), 103(1) in 104(3), prvi odstavek, Poslovnika — Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Preučitev skladnosti nacionalnega predpisa tako s pravom Unije kot z nacionalno ustavo — Nacionalna ureditev, ki določa prednostni postopek v primeru presoje ustavnosti — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Nujnost navezave na pravo Unije — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/22

      Sklep Sodišča (peti senat) z dne 22. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Hubert Pagnoul proti državi Belgiji
      (Zadeva C-314/10) (1)

      (Členi 92(1), 103(1) in 104(3), prvi odstavek, Poslovnika - Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Preučitev skladnosti nacionalnega predpisa tako s pravom Unije kot z nacionalno ustavo - Nacionalna ureditev, ki določa prednostni postopek v primeru presoje ustavnosti - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Nujnost navezave na pravo Unije - Očitna nepristojnost Sodišča)
      (2012/C 25/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de première instance de Liège

         Stranki

         Tožeča stranka: Hubert Pagnoul

         Tožena stranka: Država Belgija

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de première instance de Liège – Razlaga členov 6 PEU, 267 PDEU in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Predhodna obvezna predložitev zadeve ustavnemu sodišču s strani nacionalnih sodišč v primeru domnevne kršitve temeljnih pravic z nacionalnim zakonom – Skladnost, glede na pravo Unije, nacionalne določbe, s katero je določena ta predhodna predložitev – Možnost nacionalnih sodišč, da izvajajo nadzor skladnosti nacionalnih predpisov z mednarodnimi pogodbami, če je ustavno sodišče zadevni nacionalni zakon razglasilo za skladen s temeljnimi pravicami, zagotovljenimi z ustavo

         Izrek

      Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno za podajo odgovora na predhodno vprašanje, ki ga je predložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija).

         (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva T-308/11: Tožba, vložena 13. junija 2011 – Eurallumina proti Komisiji

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/30

         Tožba, vložena 13. junija 2011 – Eurallumina proti Komisiji
   (Zadeva T-308/11)
   2011/C 238/52
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italija) (zastopnik: V. Leone, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Primarno:

               —

               izpodbijani sklep naj se razglasi za ničen v delu, ki se nanaša na družbo Eurallumina.

         Podredno:

               —

               člen 2 izpodbijanega sklepa naj se razglasi za ničen glede ukrepa na podlagi dekreta iz leta 2004, posledično pa naj se razglasi za ničen tudi člen 3 izpodbijanega sklepa glede odredbe za vračilo, izdane zoper družbo Eurallumina.

         Še bolj podredno:

               —

               člen 3 izpodbijanega sklepa naj se razglasi za ničen v delu, ki se nanaša na odredbo za vračilo, izdano zoper družbo Eurallumina.

         V vsakem primeru:

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predlaga se razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa, s katerim:

               je bil ukrep, določen v členu 1 dekreta predsednika vlade št. 14042 z dne 6. februarja 2004 (v nadaljevanju: dekret iz leta 2004) in v sklepu Autorità per l’Energia Elettrica (organ za električno energijo in plin, v nadaljevanju: OEEP) za izvajanje tega dekreta (skupaj: ukrep na podlagi dekreta iz leta 2004), opredeljen kot nova nezakonita in nezdružljiva pomoč ter je bilo naloženo njeno vračilo;

               je bil ukrep, ki ga je priglasila Italija, določen v členu 11(12) zakona št. 80 z dne 14. maja 2005 o potrditvi zakonske uredbe št. 35 z dne 14. marca 2005 (v nadaljevanju: zakon št. 80/2005) in v sklepu OEEP za izvajanje tega sklepa (skupaj: ukrep na podlagi zakona 80/2005), opredeljen kot nova nezdružljiva pomoč.

         Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev splošnega načela dobrega upravljanja.
               Tožeča stranka meni, da je Komisija storila napako, s tem da je zgoraj navedena ukrepa presojala skupaj, saj bi bila ob upoštevanju objektivne razlike med njima glede pravne podlage, naslovnikov in predvidenega mehanizma nadomestila potrebna njuna ločena presoja. To je povzročilo prekrivanje argumentov Komisije, kar je otežilo obrambo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev in napačno uporabo člena 107(1) PDEU glede pojma državne pomoči.
               Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno menila, da sta navedena ukrepa državna pomoč, saj pri obeh nista izpolnjeni predpostavki prednosti glede na normalne razmere na trgu, ki bi lahko izkrivljala konkurenco, in vpliva na trgovino v Skupnosti. Zlasti:

                           kar zadeva ukrep na podlagi dekreta iz leta 2004, ta ne podeljuje nobene prednosti, saj gre samo za subjektivno razširitev ukrepa, za katerega je Komisija v zadevi „Alumix“ (1) že ugotovila, da ne gre za pomoč, saj je izključila, da bi tarifa za električno energijo, ki jo je uporabljala družba Alumix, zanjo pomenila prednost. Poleg tega ukrep na podlagi dekreta iz leta 2004 ne more vplivati na trgovino v Skupnosti – kar zadeva družbo Eurallumina – saj je trg aluminijevega oksida v EU nezadosten in morebitno zmanjšanje njene dejavnosti ne bi bilo nadomeščeno s povečanjem izvoza gospodarskih subjektov iz drugih držav članic, katerih zmogljivosti so že polno izkoriščene;

                           kar zadeva ukrep na podlagi zakona 80/2005 ta ne podeljuje prednosti glede na normalne razmere na trgu, saj je glede na anomalije trga električne energije v Italiji in predvsem na Sardiniji – kjer se umetno vzdržuje visoka cena električne energije zaradi nepovezanosti s celino – sklicevanje na cene, ki so se na evropski ravni izoblikovale na borzah, veljavna referenca za presojo „tržne“ tarife dejavnosti upravičencev. Glede trgovine v Skupnosti veljajo enake ugotovitve kot glede ukrepa na podlagi uredbe iz leta 2004.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev in napačno uporabo člena 107(3) glede izjeme v zvezi z regionalnimi pomočmi iz točke (a).
               Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno menila, da ukrepa nista združljiva kot regionalna pomoč. Zlasti navaja te vidike:

                           obstoj neugodnosti za regijo zaradi neobstoja povezave med Sardinijo in celino, zaradi česar je oskrba upravičencev z energijo manj ugodna, in dejstvo, da so energetsko zahtevni upravičenci ogrodje proizvodne strukture otoka ter bistveno vplivajo na stopnjo zaposlenosti;

                           sorazmernost in primernost obravnavanih ukrepov za odpravo te neugodnosti, ki so začasni ukrepi, namenjeni preprečevanju delokalizacije upravičencev vse do odprave položaja strukturne neugodnosti s pomočjo iniciativ za ustvarjanje zadostnih povezav s Sardinijo, ki jih je Italija začela in zdaj že končala, ter s pomočjo posebnih naložb za učinkovitost, h katerim so se podjetja sama zavezala;

                           ukrepi so začasni in de facto pojemajoči.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na bistveno kršitev postopka – pomanjkljivost obrazložitve.
               Tožeča stranka meni, da Komisija izpodbijanega sklepa ni zadostno obrazložila, zlasti glede:

                           razlike med ukrepom na podlagi dekreta iz leta 2004 in ukrepom iz odločbe „Alumix“;

                           obstoja morebitnega izkrivljanja konkurence in vpliva na trgovino med državami članicami;

                           sorazmernosti ukrepa na podlagi dekreta iz leta 2004.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na napako pri presoji okoliščin, ki utemeljujejo legitimno pričakovanje.
               Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno presodila, da niso podane okoliščine, ki bi utemeljevale legitimno pričakovanje družbe Eurallumina o tem, da ukrep na podlagi dekreta iz leta 2004 ni pomoč.

      (1)  UL C 288/4, 1.10.1996, str. 4.


title: Zadeva C-242/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 3. julija 2009 — Albron Catering BV proti FNV Bondgenoten in Johnu Roestu

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 3. julija 2009 — Albron Catering BV proti FNV Bondgenoten in Johnu Roestu
   (Zadeva C-242/09)
   2009/C 220/41
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te Amsterdam

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Albron Catering BV

      Toženi stranki: FNV Bondgenoten, John Roest.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali se Direktiva 2001/23/ES (1) razlaga tako, da gre za prenos pravic in obveznosti na pridobitelja na podlagi člena 3(1), prvi stavek, samo takrat, če je odsvojitelj podjetja, ki se prenaša, tudi formalni delodajalec zadevnih delavcev, ali pa je posledica varstva delavcev, ki je cilj navedene direktive, da se pri prenosu podjetja operativne družbe koncerna pravice in obveznosti glede delavcev, ki delajo za to podjetje, prenesejo na pridobitelja, če celotno osebje, ki je dejavno v koncernu, zaposluje družba zaposlovalka, ki deluje kot osrednji delodajalec (in prav tako pripada koncernu)?

               2)

               Kakšen je odgovor na drugi del prvega vprašanja, če so v njem navedeni delavci, ki delajo za podjetje, ki pripada koncernu, zaposleni v drugi družbi, ki prav tako pripada temu koncernu in ni družba zaposlovalka, kot je bila opisana v prvem vprašanju?

      (1)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, str. 16).


title: Zadeva C-558/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Chartres – Francija) – Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, žena M. Bourges-Maunourya proti Direction des services fiscaux d'Eure et Loir (Privilegiji in imunitete Evropskih skupnosti — Oprostitev nacionalnih davkov od dohodkov, ki jih izplačuje Unija — Upoštevanje dohodkov, ki jih izplačuje Unija, pri izračunu zgornjega praga obdavčitve z davkom na premoženje)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Chartres – Francija) – Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, žena M. Bourges-Maunourya proti Direction des services fiscaux d'Eure et Loir
   (Zadeva C-558/10) (1)

   (Privilegiji in imunitete Evropskih skupnosti - Oprostitev nacionalnih davkov od dohodkov, ki jih izplačuje Unija - Upoštevanje dohodkov, ki jih izplačuje Unija, pri izračunu zgornjega praga obdavčitve z davkom na premoženje)
   2012/C 287/07
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Chartres

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, žena M. Bourges-Maunourya

      Tožena stranka: Direction des services fiscaux d'Eure et Loir

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de grande instance de Chartres – Razlaga člena 13, drugi odstavek, V. poglavje, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti (UL 1967, 152, str. 13) – Dopustnost nacionalne zakonodaje, ki določa upoštevanje vseh dohodkov davčnega zavezanca, tudi dohodkov izvora iz Skupnosti, pri izračunu zgornjega praga obdavčitve z davkom na premoženje – Oprostitev plač, ki jih izplačujejo Skupnosti, od plačila nacionalnih davkov – Nekdanji uradniki Evropskih skupnosti

      Izrek

   Člen 13, drugi odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti, ki je bil prvotno priložen k Pogodbi o ustanovitvi enotnega Sveta in enotne Komisije Evropskih skupnosti, nato pa na podlagi Amsterdamske pogodbe k Pogodbi ES, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki v okviru zgornjega praga davka, kot je davek na premoženje, upošteva dohodke, vključno s pokojnino in nadomestilom za dokončno prenehanje delovnega razmerja, ki jih Evropska unija izplačuje svojim uradnikom in uslužbencem ali svojim nekdanjim uradnikom in uslužbencem.

      (1)  UL C 46, 12.2.2011.


title: Zadeva F-140/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – ZZ in drugi/Komisija

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/43

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – ZZ in drugi/Komisija
   (Zadeva F-140/15)
   (2016/C 111/53)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ in drugi (zastopnik: C. Cortese, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o spremembi zneska družinske pokojnine, dodeljene tožeči stranki, in pokojnine po starših, dodeljene njenim trem otrokom.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti obvestila o spremembi št. 3 vodje oddelka PMO.4 Evropske komisije, v katerem so navedeni novi zneski družinske pokojnine, dodeljene tožeči stranki, in pokojnine po starših, dodeljene njenim trem otrokom in ki je bilo tožeči stranki poslano 6. februarja 2015, kakor je bilo dopolnjeno z obrazložitvijo odločbe OPI z dne 3. avgusta 2015 o zavrnitvi pritožbe;

               —

               naložitev stroškov toženi stranki.


title: Zadeva C-41/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 26. januarja 2011 – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL proti Région wallonne

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 26. januarja 2011 – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL proti Région wallonne
   (Zadeva C-41/11)
   2011/C 113/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL

      Tožena stranka: Région wallonne

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali lahko Conseil d'Etat:

               —

               ki mu je v odločanje predložena ničnostna tožba glede odloka valonske vlade z dne 15. februarja 2007 o spremembi knjige II okoljskega zakonika o uvedbi zakonika o vodi v delu, ki zadeva trajnostno upravljanje z dušikom v kmetijstvu,

               —

               ki ugotovi, da je bil ta odlok sprejet, ne da bi se upošteval postopek, določen v Direktivi 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, ter je zato v nasprotju s pravom Evropske unije in ga je treba razglasiti za ničnega,

               —

               ki tudi ugotovi, da izpodbijani akt zagotavlja primerno izvajanje Direktive Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov,

               —

               odloži učinke sodne ugotovitve ničnosti za krajše obdobje, potrebno za popravo akta, ki je bil razglašen za ničnega z namenom, da se v okoljskem pravu Unije ohrani določeno konkretno izvajanje, ki pa ne bi pomenilo trajne rešitve?


title: Zadeva F-18/05: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. julija 2006 — D proti Komisiji (Poklicna bolezen — Predlog za priznanje poklicnega izvora poslabšanja bolezni, za katero boleha tožeča stranka)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. julija 2006 — D proti Komisiji
   (Zadeva F-18/05) (1)

   (Poklicna bolezen - Predlog za priznanje poklicnega izvora poslabšanja bolezni, za katero boleha tožeča stranka)
   (2006/C 212/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: D (Bruselj, Belgija), (zastopniki: J. Van Rossum, S. Orlandi in J.-N. Louis, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, agent)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi predloga tožeče stranke za priznanje poklicnega izvora poslabšanja bolezni, za katero boleha.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti o zavrnitvi predloga za priznanje poklicnega izvora bolezni ali poslabšanja bolezni tožeče stranke se razglasi za nično.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo celotnih stroškov.

      (1)  UL C 155 z dne 25.06.2005 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-147/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005)


title: Zadeva C-316/11: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 21. septembra 2011 – Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Biofarma SA ( „Pritožba — Znamka Skupnosti — Postopek pred odborom za pritožbe UUNT — Nespoštovanje obveznosti plačila pristojbine za pritožbo v roku — Odločba odbora za pritožbe, s katero je bilo ugotovljeno, da pritožba ni bila vložena“ )

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/24

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 21. septembra 2011 – Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Biofarma SA
      (Zadeva C-316/11) (1)

      (Pritožba - Znamka Skupnosti - Postopek pred odborom za pritožbe UUNT - Nespoštovanje obveznosti plačila pristojbine za pritožbo v roku - Odločba odbora za pritožbe, s katero je bilo ugotovljeno, da pritožba ni bila vložena)
      (2012/C 25/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Longevity Health Products, Inc. (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

         Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Biofarma SA

         Predmet

      Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. aprila 2011 v zadevi Longevity Health Products proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) – Biofarma (T-96/11), s katerim je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti, ki jo je prijavitelj besedne znamke Skupnosti „VITACHRON female“ za proizvode in storitve med drugim iz razreda 5 vložil zoper odločbo R 1357/2010-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 10. januarja 2011, s katero je bilo ugotovljeno, da pritožba, ki je bila vložena zoper odločbo oddelka za ugovore, ki je zavrnil registracijo navedene znamke v okviru ugovora, ki ga je vložil imetnik nacionalnih znamk „VITATHION“ za proizvode in storitve iz razreda 5, se šteje, da ni bila vložena v delu, v katerem pristojbina za pritožbo ni bila plačana v roku.

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Longevity Health Products Inc. nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva C-248/10: Tožba, vložena 19. maja 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/26

         Tožba, vložena 19. maja 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-248/10)
   ()
   2010/C 209/36
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Karanasou-Apostolopoulou in A. Nijenhuis)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska Republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2007/44/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju, oziroma jih vsaj ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2007/44/ES v nacionalno zakonodajo se je iztekel 21. marca 2009.

      (1)  UL L 247, 21.9.2007, str. 1.


title: Zadeva T-403/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2008 – MyTravel proti Komisiji ( Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Zavrnitev dostopa – Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja – Izjema v zvezi z varstvom inšpekcij, preiskav in revizij – Izjema v zvezi z varstvom sodnih postopkov in pravnih nasvetov – Dokumenti v zvezi z odločitvami Komisije na področju konkurence )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2008 – MyTravel proti Komisiji
   (Zadeva T-403/05) (1)

   („Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja - Izjema v zvezi z varstvom inšpekcij, preiskav in revizij - Izjema v zvezi z varstvom sodnih postopkov in pravnih nasvetov - Dokumenti v zvezi z odločitvami Komisije na področju konkurence“)
   (2008/C 272/33)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: MyTravel Group plc (Rochdale, Lancashire, Združeno kraljestvo) (zastopniki: D. Pannick, QC, A. Lewis, barrister, M. Nicholson, S. Cardell in B. McKenna, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva P. Hellström in P. Costa de Oliveira, nato X. Lewis in Costa de Oliveira, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločb Komisije z dne 5. septembra 2005 (D(2005 8461) in 12. oktobra 2005 (D(2005) 9763), s katerima je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za dostop do nekaterih pripravljalnih dokumentov v zvezi z odločbo z dne 22. septembra 1999, s katero je bila koncentracija razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in Sporazumom EGS (zadeva št. IV/M. 1524 Airtours/First Choice) (UL 2000, L 93, str. 1), in do dokumentov, ki so jih pripravile službe Komisije po razveljavitvi te odločbe s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 6. junija 2002 v zadevi Airtours proti Komisiji (T-342/99, Recueil, str. II-2585).
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije z dne 5. septembra 2005 (D(2005) 8461) se razglasi za nično v delu, v katerem je zavrnjen dostop do dokumenta delovnega gradiva, naslovljenega Zapisnik pogovora s članom skupine, ki se je pogajala za sklenitev posla v zadevi M.1524, Airtours/First Choice o zadevi Airtours, ki se je odvijal 24. junija 2002.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               MyTravel Group plc nosi devet desetin svojih stroškov in devet desetin stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

               4)

               Komisija nosi desetino svojih stroškov in desetino stroškov, ki jih je priglasila MyTravel Group.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006.


title: Zadeva C-173/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofya-grad (Bolgarija) 14. maja 2009 — Georgi Ivanov Elchinov proti Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofya-grad (Bolgarija) 14. maja 2009 — Georgi Ivanov Elchinov proti Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa
   (Zadeva C-173/09)
   2009/C 180/49
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofya-grad

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Georgi Ivanov Elchinov

      Tožena stranka: Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa (Nacionalni zavod za zdravstveno zavarovanje)

      Udeleženec v postopku: Ministerstvo na Zdraveopazvaneto (Ministrstvo za zdravje)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 22(2), drugi pododstavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 (1) z dne 14. junija 1971 […] [ni prevedeno] razlagati tako, da če dejanskega zdravljenja, za katero se zaprosi izdaja obrazca E 112, ni mogoče prejeti v bolgarski zdravstveni ustanovi, je treba domnevati, da se to zdravljenje ne financira iz proračuna nacionalnega zavoda za zdravstveno zavarovanje (NZOK) ali ministrstva za zdravje, in obratno, če se to zdravljenje financira iz proračuna NZOK ali ministrstva za zdravje, je treba domnevati, da ga je mogoče opraviti v bolgarski zdravstveni ustanovi?

               2)

               Ali je treba besedilo „tako zdravljenje [se] […] ne more zagotoviti na ozemlju države članice, kjer stalno prebiva“ v členu 22(2), drugi pododstavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 razlagati tako, da zajema primere, v katerih je zdravljenje, ki se opravlja na ozemlju države članice, kjer zavarovana oseba stalno prebiva, kot vrsta zdravljenja veliko manj učinkovito in veliko radikalnejše od zdravljenja, ki se opravlja v drugi državi članici, ali vključuje le primere, v katerih zadevne osebe ni mogoče zdraviti pravočasno?

               3)

               Ali mora nacionalno sodišče ob upoštevanju načela procesne avtonomije upoštevati zavezujoča navodila, ki mu jih je v okviru razveljavitve njegove sodbe in vrnitve zadeve v ponovno odločanje dalo sodišče višje stopnje, če obstajajo razlogi za domnevo, da so ta navodila v nasprotju s pravom Skupnosti?

               4)

               Če zadevnega zdravljenja ni mogoče opraviti na ozemlju države članice, kjer zdravstveno zavarovana oseba stalno prebiva, ali dejstvo, da je zadevno zdravljenje kot vrsta vključeno med storitve, ki so določene v pravni ureditvi navedene države članice, tudi če v pravni ureditvi ni izrecno navedena dejanska metoda zdravljenja, zadostuje za to, da mora ta država članica v skladu s členom 22(1)(c) Uredbe (EGS) št. 1408/71 izdati odobritev za zdravljenje v drugi državi članici?

               5)

               Ali je nacionalna določba, kot je člen 36(1) zakona o zdravstvenem zavarovanju, na podlagi katere imajo obvezno zavarovane osebe pravico do delnega ali celotnega povračila stroškov za zdravstvene storitve v tujini le, če so zanje pridobile predhodno odobritev, v nasprotju s členom 49 ES in členom 22 Uredbe (EGS) št. 1408/71?

               6)

               Ali mora nacionalno sodišče pristojnemu organu države, v kateri je zadevna oseba zdravstveno zavarovana, naložiti, da izda dokument za zdravljenje v tujini (obrazec E 112), če je bila zahteva za izdajo dokumenta vložena, preden se je opravilo zdravljenje v tujini, in če je ob sprejetju sodne odločbe zdravljenje končano, če meni, da je zavrnitev izdaje takega dokumenta nezakonita?

               7)

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen in če Sodišče meni, da je zavrnitev izdaje odobritve za zdravljenje v tujini nezakonita, kako je treba povrniti stroške, ki so zaradi zdravljenja nastali zdravstveno zavarovani osebi:

                           a)

                           ali jih po predložitvi odobritve za zdravljenje v tujini povrne neposredno država, v kateri je oseba zavarovana, ali država, v kateri je bilo opravljeno zdravljenje?

                           b)

                           koliko stroškov se povrne, če se znesek za storitve, določene v zakonodaji države članice stalnega prebivališča, razlikuje od zneska za storitve, določene v zakonodaji države članice, v kateri je bilo opravljeno zdravljenje, in se upošteva člen 49 ES, ki prepoveduje omejitve svobode opravljanja storitev?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2), kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 (UL 1997, L 28, str. 1).


title: Zadeva T-564/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2016 – Ahmed Mohamed Saleh Baeshen/UUNT

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2016 – Ahmed Mohamed Saleh Baeshen/UUNT
   (Zadeva T-564/14) (1)

   (2016/C 098/78)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 380, 27.10.2014.