title: Zadeva C-206/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski, vložena dne 11. maja 2005

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/4

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski, vložena dne 11. maja 2005
   (Zadeva C-206/05)
   (2005/C 229/08)
   Jezik postopka: švedščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Friedrich Erlbacher in Knut Simonsson, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 11. maja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Švedski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Kraljevina Švedska s tem, da v svoji nacionalni zakonodaji določa, da se mora genetska vrednost plemenskih žrebcev ocenjevati na Švedskem, preden se uporabijo za oploditev kobil, ki niso od lastnika žrebcev, po eni strani kršila svoje obveznosti iz člena 3 Direktive Sveta 90/427/EGS z dne 26. junija 1990 o zootehniških in genealoških pogojih, ki urejajo promet s kopitarji znotraj Skupnosti, in po drugi strani obveznosti iz člena 28 ES.

               2.

               Kraljevini Švedski naloži plačilo stroškov

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je mnenja, da naj bi Kraljevina Švedska omejevala promet s kopitarji znotraj Skupnosti s tem, da v svoji nacionalni zakonodaji določa, da se mora genetska vrednost plemenskih žrebcev ocenjevati na Švedskem, preden se uporabijo za oploditev kobil, ki niso od lastnika žrebcev.
   Tudi če v Direktivi 90/427/EGS ali v odločbi, sprejeti na njeni podlagi, ne bi bile določene metode ocenjevanja, to ne bi pomenilo, da bi bila država članica upravičena postaviti takšno zahtevo. Švedska zahteva po takšnem ocenjevanju prav tako ni upravičena z varovanjem zdravja in življenja živali. Zahteva po ocenjevanju genetske vrednosti, ki jo določa Kraljevina Švedska, naj bi prej izboljšala lastnosti sedanje pasme kot pa varovala zdravje in življenje kopitarjev.


title: Zadeva T-9/14: Tožba, vložena 7. januarja 2014 – Mogyi proti UUNT (Just crunch it…)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/25

      Tožba, vložena 7. januarja 2014 – Mogyi proti UUNT (Just crunch it…)
      (Zadeva T-9/14)
      (2014/C 71/47)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Mogyi Kft. (Csávoly, Madžarska) (zastopnica: Zs. Klauber, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odredi objavo prijave znamke, razen za „kruh, pecivo, sladkarije“ (razred 30) in „poljedelski proizvodi, žita“ (razred 31).

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „Just crunch it…“ za proizvode in storitve iz razredov 29, 30, 31 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 10 716 711

         Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave

         Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev izpodbijane odločbe z odločbo v zadevi št. R 1922/2012-1

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009.


title: Zadeva C-57/07: Tožba, vložena 7. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/18

         Tožba, vložena 7. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-57/07)
   (2007/C 95/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Condou-Durande, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1) oziroma, v vsakem primeru s tem, da o tem ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos Direktive 2003/86/ES se je iztekel 3. oktobra 2005.

      (1)  UL L 251, str. 12.


title: Zadeva C-366/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 30. novembra 2015 – Evropska komisija/Romunija

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/11

         Sklep predsednika Sodišča z dne 30. novembra 2015 – Evropska komisija/Romunija
   (Zadeva C-366/15) (1)

   (2016/C 078/17)
   Jezik postopka: romunščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 346, 19.10.2015.


title: Zadeva T-5/17: Tožba, vložena 4. januarja 2016 – Sharif/Svet

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/46

         Tožba, vložena 4. januarja 2016 – Sharif/Svet
   (Zadeva T-5/17)
   (2017/C 053/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ammar Sharif (Damask, Sirija) (zastopnika: B. Kennelly, QC, in J. Pobjoy, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nična razglasi Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2016/1897 z dne 27. oktobra 2016 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2016 L 293, str. 36; v nadaljevanju: izpodbijani sklep) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2016/1893 z dne 27. oktobra 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2016 L 293, str. 25; v nadaljevanju: izpodbijana uredba), in sicer v delih, kjer se nanašata na tožečo stranko;

               —

               na podlagi člena 277 PDEU ugotovi, da se člen 28(2)(a) Sklepa Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2013 L 147, str. 14) in člen 15(1a)(a) Uredbe Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 442/2011 (UL 2012 L 16, str. 1) ne uporabljata v delih, kjer se nanašata na tožečo stranko, ter naj izpodbijani sklep in izpodbijano uredbo posledično razglasi za nična v delih, kjer se nanašata na tožečo stranko;

               —

               tožeči stranki na podlagi člena 340(2) PDEU dodeli odškodnino iz naslova nepogodbene obveznosti Evropske unije zaradi nezakonitih aktov Sveta;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je naredil očitno napako pri presoji, ko je ugotovilo, da merilo za uvrstitev tožeče stranke na seznam v členu 28 Sklepa 2013/255/SZVP in člen 15 Uredbe Sveta št. 36/2012.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet kršil – neupravičeno in nesorazmerno – temeljne pravice tožeče stranke, vključno s pravico varstva lastnine, ugleda in gospodarske pobude. Izpodbijani ukrepi imajo za tožečo stranko velike posledice, tako glede njene lastnine kot svetovnega ugleda. Svet ni dokazal, da je zamrznitev sredstev in gospodarskih virov povezana ali upravičena z legitimnim ciljem, kaj šele, da je sorazmerna s takšnim ciljem.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka želi, da se – če je v nasprotju z glavnimi trditvami tožeče stranke merilo za uvrstitev treba razlagati tako, da zajema vsakega vodilnega sirskega poslovneža v Siriji, neodvisno od tega, ali je ta posameznik kakorkoli povezan s sirskim režimom, ali ima od tega režima ugodnosti, ali ga podpira – ugotovi, da se člen 28(2)(a) Sklepa Sveta 2013/255/SZVP in člen 15(1a)(a) Uredbe št. 36/2012 ne uporabljata v delih, kjer se nanašata na tožečo stranko, in sicer ker je merilo za uvrstitev nesorazmerno glede na sicer legitimne cilje navedenih aktov.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. maja 2005 v zadevi T-272/02, Comune di Napoli proti Komisiji Evropskih skupnosti (Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) — Gradnja proge podzemne železnice v Neaplju (Italija) — Ukinitev finančnega prispevka Skupnosti — Ničnostna tožba — Načelo zaupanja v pravo — Nepristranost — Obrazložitev)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/23

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 31. maja 2005
   v zadevi T-272/02, Comune di Napoli proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) - Gradnja proge podzemne železnice v Neaplju (Italija) - Ukinitev finančnega prispevka Skupnosti - Ničnostna tožba - Načelo zaupanja v pravo - Nepristranost - Obrazložitev)
   (2005/C 193/35)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-272/02, Comune di Napoli (Italija), ki jo zastopajo M. Merola, C. Tesauro, G. Tarallo in E. Barone, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Flynn in A. Aresu, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), katere predmet je predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije poslane z dopisom z dne 11. junija 2002 na italijansko ministrstvo za gospodarstvo in finance, s katero je bil ukinjen finančni prispevek dodeljen iz naslova Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) (prispevek št. 850503066) in implicitne zavrnitve zahteve za popravek obračuna za drug finančni prispevek dodeljenega iz naslova ESRR (prispevek št. 850503067), je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in J. D. Cooke, sodnika, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 31. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka plača svoje stroške.

      (1)  UL C 261, 26.10.2002.


title: Zadeva C-339/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 7. julija 2015 – Kazenski postopek proti Lucu Vanderborghtu, druga stranka: Verbond der Vlaamse Tandartsen VZW

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 7. julija 2015 – Kazenski postopek proti Lucu Vanderborghtu, druga stranka: Verbond der Vlaamse Tandartsen VZW
   (Zadeva C-339/15)
   (2015/C 311/35)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Obdolženec: Luc Vanderborght

      Druga stranka: Verbond der Vlaamse Tandartsen VZW

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES (1) z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu zakonu, ki vsakomur absolutno prepoveduje, da v kakršni koli obliki oglašuje stomatološko oskrbo, kot to določa člen 1 belgijskega zakona z dne 15. aprila 1958 o oglaševanju na področju zobozdravstva?

               2.

               Ali je treba prepoved oglaševanja za stomatološko oskrbo obravnavati kot „pravilo o vidikih zdravja in varnosti izdelkov“ v smislu člena 3(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu?

               3.

               Ali je treba Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je člen 8d kraljevega odloka z dne 1. junija 1934 o urejanju opravljanja zobozdravstva, v kateri je podrobneje opisano, kakšne zahteve v smislu skromnosti mora izpolnjevati izvesek, namenjen za javnost, na ordinaciji zobozdravnika?

               4.

               Ali je treba Direktivo 2000/31/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu zakonu, ki vsakomur absolutno prepoveduje, da v kakršni koli obliki oglašuje stomatološko oskrbo, in prepoveduje tudi komercialno oglaševanje v elektronski obliki (spletna stran), kot to določa člen 1 belgijskega zakona z dne 15. aprila 1958 o oglaševanju na področju zobozdravstva?

               5.

               Kako je treba razlagati pojem „storitve informacijske družbe“, ki je opredeljen v členu 2(a) Direktive 2000/31/ES s sklicevanjem na člen 1(2) Direktive 98/34/ES (3), spremenjene z Direktivo 98/48/ES (4)?

               6.

               Ali je treba člena 49 PDEU in 56 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, s katero je zaradi varovanja javnega zdravja naložena popolna prepoved oglaševanja za zobozdravstveno oskrbo?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22).

      (2)  Direktiva o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 25, str. 399).

      (3)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337).

      (4)  Direktiva Evropskega parlamenta in sveta z dne 20. julija 1998 o spremembi Direktive 98/34/ES o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 21, str. 8).


title: Zadeva C-438/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour d'appel de Bruxelles (deveti senat) z dne 14. oktobra 2004 v zadevi Mobistar SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications, skrajšano IBPT, ob udeležbi Belgacom Mobile SA in Base SA

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/24

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour d'appel de Bruxelles (deveti senat) z dne 14. oktobra 2004 v zadevi Mobistar SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications, skrajšano IBPT, ob udeležbi Belgacom Mobile SA in Base SA
   (Zadeva C-438/04)
   (2005/C 6/46)
   Jezik postopka: francoščina
   Cour d'appel de Bruxelles (deveti senat) je s sodbo z dne 14. oktobra 2004 v zadevi Mobistar SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications, skrajšano IBPT, ob udeležbi Belgacom Mobile SA in Base SA, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 19. oktobra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Cour d'appel de Bruxelles (deveti senat) predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:
   Glede storitve prenosljivosti številk določene v členu 30 direktive 2002/22/ES (1) (Direktiva o univerzalnih storitvah):

               1.

               Ali se člen 30(2) direktive, ki določa, da nacionalni regulativni organi zagotovijo, da je oblikovanje cen za medomrežno povezovanje v zvezi z zagotavljanjem prenosljivosti številk stroškovno naravnano, nanaša samo na stroške v zvezi s prometom na preneseni številki, ali se nanaša tudi na tarife stroškov, ki jih imajo operaterji pri izpolnitvi zahteve za prenos številke?

               2.

               Ali je treba člen 30(2) direktive, če se ta nanaša samo na stroške medomrežnega povezovanja v zvezi s prometom na preneseni številki, razlagati tako, da:

                           (a)

                           operaterji prosto sklepajo komercialne pogoje za storitev in državam članicam prepoveduje, da podjetjem, ki imajo obveznost opraviti storitev prenosljivosti številke, ex ante določijo komercialne pogoje glede storitev v zvezi z izpolnitvijo zahteve za prenos?

                           (b)

                           ne prepoveduje državam članicam, da ex ante določijo komercialne pogoje za omenjeno storitev podjetjem, za katera je bilo ugotovljeno, da imajo znatno tržno moč na danem trgu?

               3.

               Ali je treba člen 30(2) direktive, če ga je treba razlagati tako, da vsem operaterjem nalaga obveznost stroškovno naravnane usmeritve glede stroškov prenosa številke, razlagati tako, da nasprotuje:

                           (a)

                           nacionalnem regulativnemu ukrepu, ki za izračun stroškov določa specifično metodo izračuna?

                           (b)

                           nacionalnemu ukrepu, ki ex ante določa razdelitev stroškov med operaterji?

                           (c)

                           nacionalnemu ukrepu, ki nacionalni regulativni organ pooblašča, da ex ante za vse operaterje in za določeno obdobje določi maksimalni znesek pristojbin, ki jih operater dajalec lahko zahteva od operaterja prejemnika?

                           (d)

                           nacionalnemu ukrepu, ki operaterju dajalcu daje pravico uporabe tarife, ki jo določi nacionalni regulativni organ, pri čemer ga odveže obveznosti dokazovanja, da je tarifa, ki jo uporablja, naravnana glede na njegove lastne stroške?

         Glede pravice do pritožbe določene v členu 4 direktive 2002/21/ES (2) (okvirna direktiva):
   Ali je treba člen 4(1) okvirne direktive razlagati tako, da mora imeti organ, določen za obravnavanje pritožb, vse podatke, potrebne za to, da lahko popolno ugotovi dejansko stanje v zadevi, vključno z zaupnimi podatki, na podlagi katerih je nacionalni regulativni organ sprejel odločbo, ki je predmet pritožbe?

      (1)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, 24.4.2002, str. 51).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, 24.4.2002, str. 33).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. decembra 2004 v zadevi C-226/03 P: José Martí Peix SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Ribištvo — Finančna pomoč Skupnosti — Znižanje finančne pomoči — Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 — Člena 1 in 3 — Zastaranje)

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/5

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 2. decembra 2004
   v zadevi C-226/03 P: José Martí Peix SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - Ribištvo - Finančna pomoč Skupnosti - Znižanje finančne pomoči - Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 - Člena 1 in 3 - Zastaranje)
   (2005/C 19/07)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-226/03 P, José Martí Peix SA, s sedežem v Huelvi (Španija), (avocats: J. - R. García-Gallardo Gil-Fournier in D. Domínguez Pérez), druga stranka v postopku je bila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: S. Pardo Quintillán, avocat: J. Guerra Fernández), katere predmet je pritožba na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložena dne 22. maja 2003, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, J.-P. Puissochet in N. Colneric (poročevalka), sodnika, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 2. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               José Martí Peix SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Zadeva C-472/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. oktobra 2007 vložilo Conseil d'État (Belgija) – Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Pfizer SA, Servier Benelux SA, Sanofi-Aventis Belgium SA proti Belgiji

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. oktobra 2007 vložilo Conseil d'État (Belgija) – Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Pfizer SA, Servier Benelux SA, Sanofi-Aventis Belgium SA proti Belgiji
   (Zadeva C-472/07)
   (2008/C 22/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Pfizer SA, Servier Benelux SA, Sanofi-Aventis Belgium SA

      Tožena stranka: Belgija
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 4.1 Direktive Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja (1), glede na to, da se je rok za prenos te direktive iztekel 31. decembra 1989, šteti kot neposredno uporabnega v notranjem pravnem redu držav članic?

               2)

               Ali se člen 4.1 Direktive Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988 lahko razlaga tako, da ponovna uvedba enoletne splošne zamrznitve cen zdravil, za katere je mogoče nadomestilo stroškov, potem ko je ni bilo 18 mesecev, trajala pa je 8 let, državo članico ob ponovni, zgoraj navedeni uvedbi, oprosti preučitve makroekonomskih okoliščin, na katere je vplivala ta zamrznitev?

               3)

               Ali je treba pojem preverjanja makroekonomskih okoliščin iz člena 4.1 zgoraj navedene Direktive Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988, razumeti kot le eno preučitev obvladovanja stroškov javnega zdravja, ali ga je treba poleg tega razširiti na druge makroekonomske okoliščine, zlasti na tiste iz sektorja farmacevtske industrije, v kateri je mogoče zamrzniti cene njenih izdelkov?

               4)

               Ali se pojem preverjanja makroekonomskih okoliščin iz člena 4.1 zgoraj navedene Direktive Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988, lahko utemelji z eno ali več splošnimi tendencami, kot je na primer zagotovitev uravnoteženega zdravstvenega varstva, ali ga je treba opreti na natančnejša merila?

      (1)  UL L 40, str. 8.


title: Zadeva C-156/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bergamo (Italija) 1. aprila 2011 – Procura della Repubblica proti Ibrahim Music

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bergamo (Italija) 1. aprila 2011 – Procura della Repubblica proti Ibrahim Music
   (Zadeva C-156/11)
   2011/C 269/36
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bergamo

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Ibrahim Music
   Na podlagi sklepa z dne 21. junija 2011 je Sodišče zadevo izbrisalo iz vpisnika.


title: Zadeva T-615/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Royal Scandinavian Casino Århus proti Komisiji („Ničnostna tožba – Državne pomoči – Spletne igre – Uvedba nižjih davkov za spletne igre kot za igralnice in igralne salone na Danskem – Odločba s katero je pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom – Pomoč, namenjena olajšanju razvoja določenih dejavnosti – Neobstoj posamičnega nanašanja – Predpis, ki zajema izvedbene ukrepe – Nedopustnost“)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Royal Scandinavian Casino Århus proti Komisiji
      (Zadeva T-615/11) (1)

      ((„Ničnostna tožba - Državne pomoči - Spletne igre - Uvedba nižjih davkov za spletne igre kot za igralnice in igralne salone na Danskem - Odločba s katero je pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom - Pomoč, namenjena olajšanju razvoja določenih dejavnosti - Neobstoj posamičnega nanašanja - Predpis, ki zajema izvedbene ukrepe - Nedopustnost“))
      (2014/C 395/38)
      Jezik postopka: danščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Royal Scandinavian Casino Århus I/S (Århus, Danska) (zastopnik: B. Jacobi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva M. Afonso in C. Barslev, nato M. Afonso in L. Grønfeldt, zastopniki)

         Intervenientke v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopniki: najprej C. Vang, nato V. Pasternak Jørgensen in na koncu C. Thorning, zastopniki, skupaj s K. Lundgaardom Hansenom, odvetnik); Republika Malta (zastopnika: P. Grech in A. Buhagiar, zastopnika); Betfair Group plc (London, Združeno kraljestvo) in Betfair International Ltd (Santa Venera, Malta) (zastopnika: O. Brouwer in A. Pliego Selie, odvetnika); European Gaming and Betting Association (EGBA) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: C.-D. Ehlermann, J. C. Heithecker in J. Ylinen, odvetniki)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 20. septembra 2011 o ukrepu C 35/10 (ex N 302/10), ki ga Danska namerava izvesti v obliki davka na spletne igre na srečo v danskem zakonu o davku od iger na srečo (2012/140/EU) (UL 2012, L 68, str. 3).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Družba Royal Scandinavian Casino Århus I/S poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so jih priglasili Evropska komisija, družbe Betfair Group plc, Betfair International Ltd in European Gaming ter Betting Association (EGBA).

                  3.

                  Kraljevina Danska in Republika Malta nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva F-110/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. decembra 2012 – Lebedef in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Plača — Člen 64 Kadrovskih predpisov — Člen 3(5), prvi pododstavek, Priloge XI h Kadrovskim predpisom — Korekcijski koeficient — Akt, ki posega v položaj — Enako obravnavanje)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/31

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. decembra 2012 – Lebedef in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-110/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Plača - Člen 64 Kadrovskih predpisov - Člen 3(5), prvi pododstavek, Priloge XI h Kadrovskim predpisom - Korekcijski koeficient - Akt, ki posega v položaj - Enako obravnavanje)
   2013/C 38/60
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Giorgio Lebedef in drugi (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti plačilnih listov tožečih strank za december 2010 in njihovih plačilnih listov za naslednje mesece, kolikor ne vsebujejo popravka uskladitve plač z upoštevanjem korekcijskega faktorja za njihov kraj opravljanja dela.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               G. Lebedef, T. Jones, J. Gonzales Gonzales in M. Lebedef-Caponi nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Svet Evropske unije, intervenient, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 6, 7.1.2012, str. 26.


title: Zadeva C-369/09 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. marca 2011 – ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corp. in ISD Polska sp. z o.o. (prej Majątek Hutniczy sp. z o.o.) proti Evropski komisiji (Pritožba — Državne pomoči — Odločba Komisije — Ugotovitev nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom — Odločba o vračilu pomoči — Načeli pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti — Načelo varstva legitimnih pričakovanj — Določitev „primernosti“ obrestne mere, ki se uporabi za vračilo pomoči)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. marca 2011 – ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corp. in ISD Polska sp. z o.o. (prej Majątek Hutniczy sp. z o.o.) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-369/09 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Odločba Komisije - Ugotovitev nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom - Odločba o vračilu pomoči - Načeli pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti - Načelo varstva legitimnih pričakovanj - Določitev „primernosti“ obrestne mere, ki se uporabi za vračilo pomoči)
   2011/C 152/07
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožniki: ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corp. in ISD Polska sp. z o.o. (prej Majątek Hutniczy sp. z o.o.) (zastopnika: C. Rapin in E. Van den Haute, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnik: E. Gippini Fournier in A. Stobiecka-Kuik, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper Sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 1. julija 2009 v zadevi ISD Polska in drugi proti Komisiji (združeni zadevi T-273/06 in T-297/06), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbi tožečih strank za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2006/937/ES z dne 5. julija 2005 o državni pomoči C-20/04 v korist proizvajalca jekla Huta Częstochowa S.A. (UL L 366, str. 1) v delu, v katerem so nekatere pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom in je Republiki Poljski naloženo, naj jih izterja – Načela pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti aktov Skupnosti – Načelo varstva legitimnih pričakovanj – Opredelitev „primernosti“ obrestne mere, ki se uporabi za vračilo pomoči, za katere je bilo presojeno, da so nezdružljive s Skupnim trgom.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbama ISD Polska sp. z o.o. in Industrial Union of Donbass Corp. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva T-324/05: Tožba, vložena dne 25. avgusta 2005 — Estonija proti Komisiji

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/24

         Tožba, vložena dne 25. avgusta 2005 — Estonija proti Komisiji
   (Zadeva T-324/05)
   (2005/C 271/48)
   Jezik postopka: estonščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Estonija (zastopnik: Lembit Uibo, Regierungsbevollmächtigter)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 832/2005 (UL L 138, 1.6.2005, str. 3)
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S tožbo se zahteva razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 832/2005 z dne 31. maja 2005 o določitvi presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško (1).
   Pri tem se tožeča stranka opira na naslednje trditve:

               —

               kršitev bistvenih procesnih predpisov pri sprejetju Uredbe (ES) št. 832/2005: kršitev načela solidarne odgovornosti, saj je bila na članico Komisije Fischer Boelovo naslovljena zahteva, da pred sprejetjem uredbe ugotovi količine sladkorja, ki so prisotne na trgu.

               —

               glede izvedbenih uredb Pogodbe ES kršitev Uredbe (ES) št. 832/2005 zoper Uredbo (ES) št. 60/2004, ki je njena pravna podlaga, ker

                           a)

                           je Uredba (ES) št. 832/2005 v nasprotju s členom 6 Uredbe (ES) št. 60/2004, ki je pri določitvi presežnih količin sladkorja vanje vključila količine sladkorja, ki so deponirane v zasebnih gospodinjstvih;

                           b)

                           Komisija v nasprotju s členom 6(1), točka c, Uredbe (ES) št. 60/2004 ni upoštevala posebnih okoliščin, v katerih so bile v Estoniji oblikovane zaloge.

               —

               kršitev dolžnosti utemeljitve v skladu s členom 253 ES, saj Uredba št. 832/2005 ne vsebuje utemeljitve vštetja količin, deponiranih v zasebnih gospodinjstvih v presežne količine sladkorja in ne utemeljuje zakaj okoliščine, v katerih so bile oblikovane zaloge, niso bile upoštevane.

               —

               kršitev načela dobre uprave, saj Komisija pri sprejetju Uredbe št. 832/2005 ni upoštevala posebnih okoliščin, v katerih so bile v Estoniji oblikovane zaloge, med drugimi tudi ne lastnega prispevka Evropske unije k povečanju uvoza sladkorja.

               —

               kršitev načela dobre vere, saj niso bili sprejeti nobeni ukrepi, da bi se preprečilo povečanje izvoza iz Evropske unije v Estonijo, in da bi se preprečili nasprotni ukrepi Estonije.

               —

               kršitev načela nediskriminacije, saj določitev presežnih količin sladkorja v skladu z Uredbo (ES) št. 832/2005 Estonijo v primerjavi s tako imenovanimi starimi državami članicami postavlja v bolj neugoden položaj in bi morebitni ukrepi za izvedbo Uredbe št. 832/2005 imeli za posledico diskriminacijo estonskih podjetij in gospodinjstev v primerjavi z odgovarjajočimi skupinami v starih državah članicah ali v primerjavi s podjetji tam.

               —

               kršitev lastninskih pravic podjetij in/ali zasebnih gospodinjstev, saj bi morebitni ukrepi za izvedbo Uredbe (ES) št. 832/2005 tem subjektom naložili omejitve, ki pa ne bi mogle biti upravičene na podlagi zakonitih ciljev, in bi pomenile nesorazmeren poseg v njihove pravice.

               —

               kršitev načela sorazmernosti, saj dolžnost izločitve ustreznih količin sladkorja, ki je deponiran v zasebnih gospodinjstvih iz trga, v skladu z Uredbo (ES) št. 832/2005, ne bi sledila nobenemu zakonitemu namenu in bi pomenila nesorazmeren poseg v njihove pravice.

      (1)  UL L 138, 1.6.2005, str. 3.


title: Zadeva T-699/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – City Train/EUIPO (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije CityTrain — Rok za pritožbo — Nepredvidene okoliščine — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) ter (2 Uredbe (ES)št. 207/2009)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – City Train/EUIPO
   (Zadeva T-699/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije CityTrain - Rok za pritožbo - Nepredvidene okoliščine - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) ter (2 Uredbe (ES)št. 207/2009))
   (2017/C 256/22)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: City Train GmbH (Regensburg, Nemčija) (zastopnik: C. Adori, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. Kunz, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 9. septembra 2015 (zadeva R 843/2015-4) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka CityTrain kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi City Train GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva T-442/10 P: Pritožba, ki jo je 20. septembra 2010 vložil Salvatore Magazzu zoper sodbo, ki jo je 8. julija 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-126/06, Magazzu proti Komisiji

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/36

         Pritožba, ki jo je 20. septembra 2010 vložil Salvatore Magazzu zoper sodbo, ki jo je 8. julija 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-126/06, Magazzu proti Komisiji
   (Zadeva T-442/10 P)
   ()
   2010/C 328/61
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Salvatore Magazzu (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnika

               —

               Razveljavitev sodbe v zadevi F-126/06, Salvatore Magazzu proti Komisiji,

               —

               odločba z dne 13. decembra 2005 se razveljavi v delu, v katerem je tožeča stranka, uradnik na poskusnem delu, uvrščena v naziv A* 6, plačilni razred 2, od 1. januarja 2006,

               —

               vrnitev zadeve v ponovno odločanje Sodišču za uslužbence,

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji, vključno s stroški postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so v bistvu enaki ali podobni kot tisti, navedeni v okviru zadeve T-441/10 P, Kurrer proti Komisiji.


title: Zadeva C-140/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Greenstar-Kanzi Europe NV proti Jeanu Hustinu, Jou Goossensu (Uredba (ES) št. 2100/94, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 873/2004 — Razlaga členov 11(1), 13, od (1) do (3), 16, 27, 94 in 104 — Načelo izčrpanja žlahtniteljske pravice v Skupnosti — Licenčna pogodba — Tožba zaradi kršitve proti tretji osebi — Kršitev licenčne pogodbe, ki jo je storil pridobitelj licence v pogodbenih odnosih s tretjo osebo)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Greenstar-Kanzi Europe NV proti Jeanu Hustinu, Jou Goossensu
   (Zadeva C-140/10) (1)

   (Uredba (ES) št. 2100/94, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 873/2004 - Razlaga členov 11(1), 13, od (1) do (3), 16, 27, 94 in 104 - Načelo izčrpanja žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Licenčna pogodba - Tožba zaradi kršitve proti tretji osebi - Kršitev licenčne pogodbe, ki jo je storil pridobitelj licence v pogodbenih odnosih s tretjo osebo)
   2011/C 362/10
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie van België

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Greenstar-Kanzi Europe NV

      Toženi stranki: Jean Hustin, Jo Goossens

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van Cassatie van België – Razlaga členov 11(1), 13(1), (2) in (3), 16, 27, 94 ter 104 Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 16, str. 390), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 873/2004 z dne 29. aprila 2004 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 178) – Civilnopravne tožbe – Tožba, ki jo vloži imetnik žlahtniteljske pravice v Skupnosti ali pridobitelj licence proti osebi, ki je v zvezi s pridelanim materialom zavarovane sorte, ki ga je pridobila od drugega pridobitelja licence, storila nekatera dejanja, ne da bi spoštovala omejitve iz licenčne pogodbe, sklenjene z imetnikom žlahtniteljske pravice

      Izrek

               1.

               Člen 94 Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta št. 873/2004 z dne 29. aprila 2004, v povezavi s členi 11(1), 13, od (1) do (3), 16, 27 in 104 navedene uredbe je treba v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, razlagati tako, da lahko imetnik ali pridobitelj licence vloži tožbo zaradi kršitve proti tretji osebi, ki je pridobila material prek drugega pridobitelja licence, ki je ravnal v nasprotju s pogoji ali omejitvami iz licenčne pogodbe, sklenjene pred tem med tem drugim pridobiteljem licence in imetnikom, če se zadevni pogoji ali omejitve neposredno nanašajo na bistvene sestavine zadevne žlahtniteljske pravice, kar pa mora presoditi predložitveno sodišče.

               2.

               Pri presoji kršitve ni pomembno, ali je tretja oseba, ki je opravljala dejanja v zvezi s prodanim ali oddanim materialom, pogoje ali omejitve iz zadevne licenčne pogodbe poznala ali bi jih morala poznati.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Združeni zadevi C-182/03 in C-217/03: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. junija 2006 — Kraljevina Belgija proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državna pomoč — Veljavna shema pomoči — Davčna shema centrov za usklajevanje s sedežem v Belgiji — Zahtevek združenja — Dopustnost — Odločba Komisije, v skladu s katero ta shema ne pomeni pomoči — Sprememba presoje Komisije — Člen 87(1) ES — Varstvo upravičenih pričakovanj — Splošno načelo enakosti)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/1

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. junija 2006 — Kraljevina Belgija proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Združeni zadevi C-182/03 (1) in C-217/03) (2)

   (Državna pomoč - Veljavna shema pomoči - Davčna shema centrov za usklajevanje s sedežem v Belgiji - Zahtevek združenja - Dopustnost - Odločba Komisije, v skladu s katero ta shema ne pomeni pomoči - Sprememba presoje Komisije - Člen 87(1) ES - Varstvo upravičenih pričakovanj - Splošno načelo enakosti)
   (2006/C 212/01)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Kraljevina Belgija (zastopniki: A. Snoecx, E. Dominkovits, zastopnika, B. van de Walle de Ghelcke, J. Wouters in P. Kelley, avocats) (zadeva C-182/03)
   Forum 187 ASBL (zastopnika: A. Sutton in J. Killick, barristers) (zadeva C-217/03)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Rozet, R. Lyal in V. Di Bucci)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije Evropskih skupnosti C(2003)564 končna z dne 17. februarja 2003, o shemi pomoči, ki jo je Belgija uveljavila za centre za usklajevanje s sedežem v Belgiji, ker obstoječim centrom ni odobrila obnove potrditev.
   Izrek

               1)

               Odločba 2003/757/ES Komisije z dne 17. februarja 2003 o shemi pomoči, ki jo je Belgija uveljavila za centre za usklajevanje s sedežem v Belgiji, se razglasi za nično, ker ne predvideva začasnih ukrepov za centre za usklajevanje, katerih prošnja za obnovitev potrditve je bila na dan vročitve izpodbijane odločbe nerešena ali katerih potrditev se je iztekla sočasno z vročitvijo navedene odločbe ali kmalu po njej.

               2)

               Tožba Foruma 187 ASBL se v preostalem delu zavrne.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi plačilo stroškov postopka v zadevi C-182/03 in polovico stroškov Foruma 187 ASBL v zadevi C-217/03.

               4)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi plačilo stroškov postopka v zadevah C-182/03 R in C-217/03 R.

      (1)  UL C 135 z dne 7.6.2003.

      (2)  (T-276/02 – UL C 289 z dne 23.11.2002).


title: Zadeva T-551/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2013 – Fri-El Acerra proti Komisiji (Državne pomoči — Subvencija za odkup in preoblikovanje termoelektrarne v elektrarno na biogorivo — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom — Časovna uporaba smernic za državno regionalno pomoč — Legitimno pričakovanje — Spodbujevalni učinek)

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2013 – Fri-El Acerra proti Komisiji
   (Zadeva T-551/10) (1)

   (Državne pomoči - Subvencija za odkup in preoblikovanje termoelektrarne v elektrarno na biogorivo - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom - Časovna uporaba smernic za državno regionalno pomoč - Legitimno pričakovanje - Spodbujevalni učinek)
   2013/C 313/38
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fri-El Acerra Srl (Acerra, Italija) (zastopnika: M. Todino in P. Fattori, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Grespan in P. Manzini, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/110/EU z dne 15. septembra 2010 o državni pomoči, ki jo Italija namerava dodeliti družbi Fri-El Acerra Srl (zadeva C-8/09 (ex N 357/08)) (UL 2011, L 46, str. 28).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavne.

               2.

               Družbi Fri-El Acerra Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva F-124/14: Tožba, vložena 27. oktobra 2014 – ZZ/Komisija

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/59

         Tožba, vložena 27. oktobra 2014 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-124/14)
   (2015/C 007/76)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: J.-N. Louis, R. Metz in D. Verbeke, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, da ne bo povišala plače tožeči stranki, ki je pogodbeni uslužbenec na podlagi podaljšanja delovnega časa na 40 ur tedensko, zaradi začetka veljavnosti novih Kadrovskih predpisov 1. januarja 2014.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Plačilni list tožeče stranke za januar 2014 in listi, sestavljeni za nadaljnje mesece naj se razveljavijo, saj ne predvidevajo dodatnega mesečnega zneska, izračunanega v skladu s členoma 6 in 7 SDI št. 1287 z dne 27. aprila 2005, izračunanega ob upoštevanju podaljšanja delovnega časa;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-334/16 P: Pritožba, ki so jo 20. junija 2016 vložile FN, FP in FQ zoper sodbo, ki jo je 11. aprila 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-41/15 DISS II, FN in drugi/CEPOL

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/45

         Pritožba, ki so jo 20. junija 2016 vložile FN, FP in FQ zoper sodbo, ki jo je 11. aprila 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-41/15 DISS II, FN in drugi/CEPOL
   (Zadeva T-334/16 P)
   (2016/C 305/61)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: FN (Budimpešta, Madžarska), FP (Bratislava, Slovaška), FQ (Les Fonts Benitachell, Španija) (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska policijska akademija (CEPOL)

      Predlogi

   Pritožnice Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 11. aprila 2016 v zadevi F-41/15 DISS II, FN in drugi/CEPOL, in posledično,

               —

               razglasi ničnost sklepa CEPOL št. 17/2014/DIR z dne 23. maja 2014 o premestitvi CEPOL v Budimpešto, Madžarska, s 1. oktobrom 2014, s katerim so bile pritožnice obveščene, da „se bo neupoštevanje tega navodila štelo za odpoved z učinkom na dan 30. september 2014“,

               —

               razglasi ničnost odločb CEPOL z dne 28. novembra 2014 o zavrnitvi pritožb, ki so jih pritožnice zoper sklep z dne 23. maja 2014 vložile med 8. in 21. avgustom 2014,

               —

               CEPOL odredi nadomestitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki so jo utrpele pritožnice,

               —

               CEPOL naloži plačilo stroškov, ki so nastali pritožnicam v zvezi s to pritožbo in v zadevi F-41/15 DISS II.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo tri razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v zvezi z uporabo člena 47 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU).

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri razlagi pogodbenih določil, ki vežejo pritožnice in CEPOL, in pridobljenih pravic pritožnic, izkrivljanje dejstev, kršitev obveznosti obrazložitve, kršitev načela enakega obravnavanja ter napačna uporaba prava pri uporabi načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri presoji odškodninskih zahtevkov pritožnic.


title: Zadeva C-16/07 P: Pritožba, ki jo je Marguerite Chetcuti 22. januarja 2007 vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 8. novembra 2006 v zadevi T-357/04, Chetcuti proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/13

         Pritožba, ki jo je Marguerite Chetcuti 22. januarja 2007 vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 8. novembra 2006 v zadevi T-357/04, Chetcuti proti Komisiji
   (Zadeva C-16/07 P)
   (2007/C 82/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Marguerite Chetcuti (zastopnik: M.-A. Lucas, avocat)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice

               —

               naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 8. novembra 2006 v zadevi T-357/04, Chetcuti proti Komisiji;

               —

               naj se ugodi predlogom, ki jih pritožnica podala pred Sodiščem prve stopnje, in zato:

                           —

                           naj se razglasi ničnost Odločbe komisije za izbiro kandidatov z dne 22. junija 2004 o zavrnitvi kandidature pritožnice na podlagi točke III obvestila o javnem natečaju COM/PA/04 z dne 6. aprila 2004;

                           —

                           naj se razglasi ničnost vseh naknadno sprejetih pravnih aktov natečajnega postopka, še zlasti seznam kadidatov, ki ustrezajo pogojem, določenim v obvestilu o javnem natečaja, ki ga je sestavila komisija, Odločbo Komisije, s katero se je na tej osnovi določilo število mest, ki jih je treba zapolniti, seznam primernih kandidatov, ki ga je sestavila komisija na koncu svojega dela, in Odločbe o imenovanju, ki jih je na tej osnovi sprejel organ, pristojen za imenovanje (OPI);

                           —

                           naj se Komisiji naloži stroške postopka na prvi stopnji;

               —

               naj se Komisiji naloži stroške postopka pred Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik svojo pritožbo opira na en sam razlog, in sicer naj bi Sodišče prve stopnje kršilo pojem notranji natečaj v smislu členov 4 in 29(1)(b) Kadrovskih predpisov v različici, ki je veljala ob objavi obvestila o javnem natečaju, cilj, ki ga je pri zaposlovanju treba zasledovati v skladu z členoma 27 in 4(1) Kadrovskih predpisov, in načelo enakega obravnavanja ali vsaj kršilo obveznost obrazložitve.
   V okviru tega razloga pritožnik v bistvu zatrjuje, da iz ustaljene sodne prakse Sodišča in Sodišča prve stopnje izhaja, da izraz,„notranji natečaj v instituciji “zadeva vse osebe, ki so v njej zaposlene na podlagi javnopravnega razmerja, med katerimi so pomožni uslužbenci, in da Sodišče prve stopnje ni upoštevalo te sodne prakse in pomena izraza, „notranji natečaj “s tem, da se je bolj posvetilo bistvenemu smotru natečaja, ki je opredeljen na podlagi subjektivnih kvalifikacij, namest na naravi, opredeljeni glede na objektivne pogoje udeleže na natečaju, določenih v onvestilu o javnem natečaju.
   Pritožnica dalje zatrjuje, da sicer ni mogoče zanikati, da ima OPI široko polje presoje, ko v obvestilu o javnem natečaju določa pogoje udeležbe na natečaju, vendar je treba to presojo vedno izvajati glede na zahteve delovnih mest, ki jih je treba zapolniti, in interesa službe, tako da ni mogoče sprejeti trditve o izključitvi pomožnih uslužbencev, ki naj bi jo utemeljevalo dejstvo, da jim za razliko od uradnikov in začasnih uslužbencev ob zaposlitvi ni bilo treba dokazati, da glede sposobnosti, učinkovitosti in neoporečnosti ustrezajo najvišjim zahtevam. Dokaz teh sposobnosti bi moral namreč izhajati le iz uspeha pri predhodnih preverjanjih in preverjanjih, ki jih predvideva obvestilo o javnem natečaju. To sicer enako velja za dokaz sposobnosti opravljati naloge delovnih mest, ki jih je treba zapolniti.
   Podredno pritožnica zatrjuje, da naj izpodbijana sodba ne bi bila zadosti obrazložena, ker naj Sodišče prve stopnje ne bi odgovorilo na njeno trditev, da je v obvestilu o javnem natečaju protislovje, saj se je zdelo, da je to izključevalo kandidaturo pomožnih uslužbencev, vendar dopustilo, da se za izračun delovnih izkušenj štejejo tiste, ki so jih pridobili kot pomožni uslužbenci v določenih funkcionalnih skupinah.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. maja 2005 v zadevi C-478/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe House of Lords): Celtec Ltd proti Johnu Astleyu in drugim (Direktiva 77/187/EGS — Člen 3(1) — Ohranitev pravic delavcev v primeru prenosa podjetja — Pravice in obveznosti odsvojitelja, ki izhajajo iz na dan prenosa obstoječe pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja — Pojem „dneva prenosa“)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/12

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 26. maja 2005
   v zadevi C-478/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe House of Lords): Celtec Ltd proti Johnu Astleyu in drugim (1)

   (Direktiva 77/187/EGS - Člen 3(1) - Ohranitev pravic delavcev v primeru prenosa podjetja - Pravice in obveznosti odsvojitelja, ki izhajajo iz na dan prenosa obstoječe pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja - Pojem „dneva prenosa“)
   (2005/C 182/22)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-478/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo House of Lords (Združeno kraljestvo) z dne 10. novembra 2003, ki je prispela na Sodišče dne 17. novembra 2003, v postopku med Celtec Ltd proti Johnom Astleyem in drugimi, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts (poročevalec), sodnik, N. Colneric, sodnica, E. Juhász in E. Levits, sodnika, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 26. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 3(1) Direktive Sveta 77/187/EGS z dne 14. februarja 1977 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov obratov je treba razlagati tako, da dan prenosa v smislu te določbe ustreza dnevu, ko se z odsvojitelja na pridobitelja prenese vloga delodajalca, odgovornega za delovanje prenesenega subjekta. Ta dan je točno določen trenutek, ki ga ni mogoče prenesti na kakšen drugi dan po volji odsvojitelja ali pridobitelja.

               2.

               Pri uporabi člena 3(1) Direktive 77/187 je za pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja, ki na dan prenosa, v zgoraj opredeljenem smislu, obstajajo med odsvojiteljem in delavci, dodeljenimi prenesenemu podjetju, treba šteti, da so na ta isti dan preneseni z odsvojitelja na pridobitelja, ne glede na to, kaj je bilo glede tega dogovorjeno med strankami postopka prenosa.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva C-284/08: Tožba, vložena 27. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/32

         Tožba, vložena 27. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-284/08)
   (2008/C 223/50)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: Messrs W. Roels in W. Wils, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem,da na svojem ozemlju Gibraltarja ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (1), oziroma v vsakem primeru s tem, da jih ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 12. junija 2007.

      (1)  UL L 149, str. 22.


title: Zadeva C-339/06: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/116/ES – Priloga k Direktivi 82/471/EGS – Živalska prehrana – Candida guilliermondii – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/15

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-339/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/116/ES - Priloga k Direktivi 82/471/EGS - Živalska prehrana - Candida guilliermondii - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 183/24)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. Cattabriga, zastopnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia in S. Fiorentino, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2004/116/ES z dne 23. decembra 2004 o spremembi Priloge k Direktivi Sveta 82/471/EGS v zvezi z vključitvijo Candide guilliermondii (UL L 379, str. 81), v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2004/116/ES z dne 23. decembra 2004 o spremembi Priloge k Direktivi Sveta 82/471/EGS v zvezi z vključitvijo Candide guilliermondi, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-209/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. aprila 2014 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije (Skupni sistem davka na finančne transakcije — Odobritev okrepljenega sodelovanja na podlagi člena 329(1) PDEU — Sklep 2013/52/EU — Ničnostna tožba zaradi kršitve členov 327 PDEU in 332 PDEU ter običajnega mednarodnega prava)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. aprila 2014 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-209/13) (1)

   ((Skupni sistem davka na finančne transakcije - Odobritev okrepljenega sodelovanja na podlagi člena 329(1) PDEU - Sklep 2013/52/EU - Ničnostna tožba zaradi kršitve členov 327 PDEU in 332 PDEU ter običajnega mednarodnega prava))
   2014/C 194/06
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson et S. Behzadi-Spencer, agentki, skupaj z M. Hoskinsom in P. Bakerjem, QC in V. Wakefield, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón in A. de Gregorio Merino, agenti)

      Intervenienti v podporo toženi stranki: Kraljevina Belgija (zastopnika: J.-C. Halleux in M. Jacobs, agenta), Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, J. Möller in K. Petersen, agenti), Francoska republika (zastopnika: D. Colas et J.-S. Pilczer, agenta), Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer, agentka), Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, J. Menezes Leitão in A. Cunha, agenti), Evropski parlament (zastopnika: A. Neergaard in R. van de Westelaken, agenta), Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, B. Smulders in W. Mölls, agenti)

      Predmet

   Ničnostna tožba – Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 22. januarja 2013 o odobritvi okrepljenega sodelovanja na področju davka na finančne transakcije (UL L 22, str. 11) – Kršitev členov 327 PDEU in 332 PDEU

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Belgija, Zvezna republika Nemčija, Francoska republika, Republika Avstrija, Portugalska republika, Evropski parlament in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva T-344/13: Tožba, vložena 28. junija 2013 – Out of the blue proti UUNT – Dubois et al. (FUNNY BANDS)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/43

         Tožba, vložena 28. junija 2013 – Out of the blue proti UUNT – Dubois et al. (FUNNY BANDS)
   (Zadeva T-344/13)
   2013/C 260/77
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Out of the blue KG (Lilienthal, Nemčija) (zastopnika: G. Hasselblatt in D. Kipping, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Frédéric Dubois et al. (Lasne, Belgija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 4. aprila 2013 (zadeva R 542/2012-2);

               —

               UUNT naloži, naj nosi lastne stroške in plača stroške tožeče stranke;

               —

               če F. Dubois vstopi v postopek kot intervenient, temu naloži, naj nosi lastne stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka, ki vsebuje besedni element „FUNNY BANDS“ za proizvode in storitve iz razredov 14, 17 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 9350794

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: neregistrirani nemški znak „FUNNY BANDS“ za več proizvodov, storitev in dejavnosti

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(4) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. junija 2004 v zadevi C-333/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Neizvršitev prenosa Direktive 98/50/ES — Prenos podjetja — Ohranjanje pravic delavcev)

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/3

         Sodba Sodišča
   (tretji senat)
   z dne 10. junija 2004
   v zadevi C-333/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Neizvršitev prenosa Direktive 98/50/ES - Prenos podjetja - Ohranjanje pravic delavcev)
   (2004/C 190/05)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-333/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnica: M.-J. Jonczy) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner) zaradi ugotovitve, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 98/50/ES z dne 29. junija 1998 o spremembah Direktive 77/187/EGS o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 201, str. 88), oziroma s tem, da o sprejemu omenjenih ukrepov ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, v funkciji predsednika tretjega senata, sodnik R. Schintgen in sodnica N. Colneric (poročevalka), generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 10. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da v določenem roku ni sprejelo zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 98/50/ES z dne 29. junija 1998 o spremembah Direktive Sveta 77/187/EGS o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Zadeva C-328/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Italija) 31. maja 2017 – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA in drugi/Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Italija) 31. maja 2017 – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA in drugi/Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria
   (Zadeva C-328/17)
   (2017/C 309/31)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA, Atc Esercizio SpA, Atp Esercizio Srl, Riviera Trasporti SpA, Tpl Linea Srl

      Toženi stranki: Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člena 1(1), (2) in (3) ter 2(1)(b) Direktive Sveta o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS) (1) nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki priznava možnost izpodbijanja dokumentov javnega razpisa le gospodarskim subjektom, ki so se prijavili na ta javni razpis, tudi če se s tožbo izpodbija postopek javnega razpisa v temelju, ker je na podlagi ureditve tega javnega razpisa dodelitev naročila tožeči stranki zelo malo verjetna?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246).


title: Zadeva T-232/12: Tožba, vložena 29. maja 2012 – Wilmar Trading proti UUNT – Agroekola EOOD (ULTRA CHOCO)

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/21

         Tožba, vložena 29. maja 2012 – Wilmar Trading proti UUNT – Agroekola EOOD (ULTRA CHOCO)
   (Zadeva T-232/12)
   2012/C 243/39
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wilmar Trading Pte Ltd (Singapur, Singapur) (zastopnik: E. Miller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Agroekola EOOD (Sofija, Bolgarija)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. marca 2012 v zadevi R 87/2012-1 naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži, da preuči pritožbo zoper odločbo oddelka za ugovore z dne 10. novembra 2011, izdano v zvezi z ugovorom št. B001760043, in da z njo ravna po običajnem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ULTRA CHOCO“, za proizvode iz razredov 29, 30 in 31 – prijava znamke Skupnosti št. 9221111

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: singapurska registracija T0113987B besedne znamke „ultra choco“ za proizvode iz razreda 29; neregistrirani evropska in bolgarska znamka „ULTRA CHOCO“, na podlagi členov 8(3) in 8(4) Uredbe Sveta št. 207/2009

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: šteje se, da pritožba ni bila vložena

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(3)(a)(ii) in (b) ter 8(4) Uredbe Komisije (ES) št. 2869/95 z dne 13. decembra 1995 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (blagovne znamke in modeli)


title: Zadeva C-130/16 P: Pritožba, ki jo je Anastasia-Soultana Gaki vložila 1. marca 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 16. decembra 2016 v zadevi T-547/15, Anastasia-Soultana Gaki/Evropska komisija

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/25

         Pritožba, ki jo je Anastasia-Soultana Gaki vložila 1. marca 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 16. decembra 2016 v zadevi T-547/15, Anastasia-Soultana Gaki/Evropska komisija
   (Zadeva C-130/16 P)
   (2016/C 419/33)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Anastasia-Soultana Gaki (zastopnik: A. Heinen, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija
   Sodišče Evropske unije (deseti senat) je s sklepom z dne 22. septembra 2016 zavrnilo pritožbo in sklenilo, da pritožnica nosi lastne stroške.


title: Zadeva C-494/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Essen (Nemčija) 15. oktobra 2010 – Dr. Biner Bähr kot upravitelj v postopku zaradi insolventnosti nad premoženjem Hertie GmbH proti HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Essen (Nemčija) 15. oktobra 2010 – Dr. Biner Bähr kot upravitelj v postopku zaradi insolventnosti nad premoženjem Hertie GmbH proti HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1
   (Zadeva C-494/10)
   ()
   2011/C 30/20
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Essen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dr. Biner Bähr kot upravitelj v postopku zaradi insolventnosti nad premoženjem Hertie GmbH

      Tožena stranka: HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali Sodišče tudi v tem primeru načelno vztraja pri stališču iz zadeve Seagon proti Deko (C-339/07), da so sodišča države članice, na območju katere je bil uveden postopek zaradi insolventnosti, v skladu s členom 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (1) pristojna za odločanje o tožbi za izpodbijanje pravnih dejanj v primeru insolventnosti zoper toženo stranko, ki ima statutarni sedež v drugi državi članici, kadar se poleg zahtevka za izpodbijanje pravnih dejanj v primeru insolventnosti primarno uveljavljajo zahtevki na podlagi pravil o ohranjanju kapitala iz nacionalnega prava družb, katerih predmet je – v primerjavi z zahtevkom za izpodbijanje pravnih dejanj zaradi insolventnosti – v gospodarskem smislu isti ali količinski „plus“ in ki niso odvisni od uvedbe postopka zaradi insolventnosti?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali tožba za izpodbijanje pravnih dejanj v primeru insolventnosti, katere predmet je obenem in predvsem od postopka zaradi insolventnosti neodvisen zahtevek, ki ga je upravitelj v postopku zaradi insolventnosti oprl na pravno podlago iz prava družb in katerega predmet je – v primerjavi z zahtevkom za izpodbijanje pravnih dejanj zaradi insolventnosti – v gospodarskem smislu isti ali količinski „plus“, spada na področje neuporabe Uredbe št. 44/2001 (2) v smislu člena 1(2)(b) te uredbe ali pa se mednarodna pristojnost drugače kot v sodbi Sodišča v zadevi Seagon proti Deko (C-339/07) v ta namen določi na podlagi Uredbe št. 44/2001?

               3.

               Ali gre za zadevo v zvezi s pogodbenimi razmerji v smislu člena 5, točka 1(a), Uredbe št. 44/2001, tudi če se povezanost strank v sporu kaže le v posrednem odnosu v obliki stoodstotne udeležbe matične družbe v obeh družbah, ki sta stranki v sporu?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti; UL L 160, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah; UL L 12, str. 1.


title: Zadeva F-69/10: Tožba, vložena 24. avgusta 2010 – Marcuccio proti Komisiji

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/75

      Tožba, vložena 24. avgusta 2010 – Marcuccio proti Komisiji
      (Zadeva F-69/10)
      ()
      (2010/C 288/142)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za povrnitev škode, nastale s tem, da je tožena stranka poslala dopis odvetniku, ki še ni bil njen zastopnik.

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Razglasi naj se ničnosti odločbe Evropske Komisije, sprejete v kakršni koli obliki, s katero je bila zavrnjena zahteva z dne 30. oktobra 2009, ki jo je tožeča stranka poslala organu za imenovanje;

                  —

                  razglasi naj se ničnosti obvestila z dne 11. novembra 2009, z referenčno oznako ADMIN.B.2/MB/1sD(09) 29814;

                  —

                  če je potrebno, razglasi naj se ničnosti akta Komisije, s katerim je zavrnila ugovor z dne 25. januarja 2010, ki ga je tožeča stranka poslala organu za imenovanje in je bil vložen zoper odločbo o zavrnitvi zahteve z dne 30. novembra 2009 za razglasitev ničnosti zadnjenavedne odločbe o zavrnitvi in za ugoditev zahtevi z dne 30. oktobra 2009;

                  —

                  če je potrebno, razglasi naj se ničnost obvestila z referenčno oznako HR.D.2/MB/ls Ares (2010) 251054 z dne 10. maja 2010, sestavljenega v francoskem jeziku, ki ga je tožeča stranka prejela po 17. maju 2010 in ki mu je bil priložen prevod v italijanski jezik;

                  —

                  Komisiji naj se naloži povračilo škode, ki je tožeči stranki neupravičeno nastala s tem, da je bilo obvestilo z dne 10. avgusta 2009 z referenčno oznako ADMIN.B.2/MB/ksD(09) 20658 poslano odvetniku Giuseppeju Cipressa, tako da se ji naloži, naj tožeči stranki plača 10 000 EUR ali znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence menilo, da je pošten in pravičen;

                  —

                  Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača zamudne obresti na znesek 10 000 EUR, ki tečejo od dneva po tem, ko je Komisija prejela predlog z dne 30. oktobra 2009, do celotnega plačila navedenega zneska, po 10 % letni obrestni meri in z letno kapitalizacijo;

                  —

                  toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-362/11: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira – Portugalska) – Serafim Gomes Oliveira proti Lusitânia – Companhia de Seguros, SA (Člen 99 Poslovnika — Zavarovanje avtomobilske odgovornosti — Direktive 72/166/EGS, 84/5/EGS, 90/232/EGS in 2005/14/ES — Pravica do odškodnine iz obveznega zavarovanja avtomobilske odgovornosti — Civilna odgovornost zavarovanca — Prispevek oškodovanca k škodi — Omejitev pravice do odškodnine)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/40

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira – Portugalska) – Serafim Gomes Oliveira proti Lusitânia – Companhia de Seguros, SA
   (Zadeva C-362/11) (1)

   (Člen 99 Poslovnika - Zavarovanje avtomobilske odgovornosti - Direktive 72/166/EGS, 84/5/EGS, 90/232/EGS in 2005/14/ES - Pravica do odškodnine iz obveznega zavarovanja avtomobilske odgovornosti — Civilna odgovornost zavarovanca - Prispevek oškodovanca k škodi - Omejitev pravice do odškodnine)
   2013/C 225/68
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira

      Stranki

      Tožeča stranka:Serafim Gomes Oliveira

      Tožena stranka: Lusitânia – Companhia de Seguros, SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira – Razlaga direktiv Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 10), Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 3), Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 249; zlasti njenega člena 1a), 2000/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. maja 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki spreminja Direktivi Sveta 73/239/EGS in 88/357/EGS (Četrta direktiva o zavarovanju avtomobilske odgovornosti) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 331), Evropskega parlamenta in Sveta 2005/14/ES z dne 11. maja 2005 o spremembi direktiv Sveta 72/166/EGS, 84/5/EGS, 88/357/EGS in 90/232/EGS ter Evropskega parlamenta in Sveta 2000/26/ES o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL L 149, str. 14) – Nesreča med osebnim avtomobilom in kolesom – Krivda voznika kolesa, ki je manjša od 20 odstotkov – Sorazmerno zmanjšanje pravice do odškodnine – Dopustnost

      Izrek

   Direktivo Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS), Drugo direktivo Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) in Tretjo direktivo Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnim določbam, ki spadajo v pravo o civilni odgovornosti in omogočajo, da se pravica oškodovanca v nesreči, da zahteva odškodnino iz naslova zavarovanja civilne odgovornosti v zvezi z motornim vozilom, udeleženim v nesreči, omeji na podlagi posamične presoje delnega prispevka tega oškodovanca k lastni škodi.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Združeni zadevi C-136/10 in C-178/10: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 8. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Târgu – Mures – Romunija) – Daniel Ionel Obreja proti Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș proti SC Darmi SRL (C-178/10) (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča — Notranji davki — Člen 110 PDEU — Okoljska dajatev za onesnaževanje, ki se plačuje pri prvi registraciji motornih vozil)

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/7

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 8. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Târgu – Mures – Romunija) – Daniel Ionel Obreja proti Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș proti SC Darmi SRL (C-178/10)
   (Združeni zadevi C-136/10 in C-178/10) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča - Notranji davki - Člen 110 PDEU - Okoljska dajatev za onesnaževanje, ki se plačuje pri prvi registraciji motornih vozil)
   2011/C 211/11
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Târgu – Mures

      Stranke

      Tožeče stranke: Daniel Ionel Obreja (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș (C-178/10)

      Toženi stranki: Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), SC Darmi SRL (C-178/10)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Curtea de Apel Târgu-Mureș – Registracija rabljenih motornih vozil, ki so že bila registrirana v drugih državah članicah – Okoljska dajatev, ki jo je treba plačati za motorna vozila ob prvi registraciji v državi članici – Skladnost nacionalne zakonodaje s členi 23, 25 in 90 ES – Morebitno odstopanje na podlagi člena 174 ES

      Izrek

   Člen 110 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica uvede okoljsko dajatev na onesnaževanje, ki jo je treba plačati za motorna vozila ob prvi registraciji v tej državi članici, če ta davčni ukrep učinkuje tako, da v tej državi članici odvrača od uporabe rabljenih vozil, ki so bila kupljena v drugih državah članicah, ne da bi hkrati odvračal od nakupa rabljenih vozil, ki so enako stara in enako obrabljena, na nacionalnem trgu.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva C-167/06 P: Pritožba, ki so jo vložili Ermioni Komninou, Grigorios Ntokos, Donatos Pappas, Vasileios Pappas, Aristeidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Eirini Pappa, Alexandra Ntokou, Fotios Dimitriou, Zoï Dimitriou, Petros Bolosis, Despina Bolosi, Konstantinos Bolosis in Thomas Bolosis  29. marca 2006  zoper sklep, razglašen  13. januarja 2006  v zadevi T-42/04, Komninou in drugi proti Komisiji

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/34

         Pritožba, ki so jo vložili Ermioni Komninou, Grigorios Ntokos, Donatos Pappas, Vasileios Pappas, Aristeidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Eirini Pappa, Alexandra Ntokou, Fotios Dimitriou, Zoï Dimitriou, Petros Bolosis, Despina Bolosi, Konstantinos Bolosis in Thomas Bolosis 29. marca 2006 zoper sklep, razglašen 13. januarja 2006 v zadevi T-42/04, Komninou in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-167/06 P)
   (2006/C 131/64)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Pritožniki: Ermioni Komninou, Grigorios Ntokos, Donatos Pappas, Vasileios Pappas, Aristeidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Eirini Pappa, Alexandra Ntokou, Fotios Dimitriou, Zoï Dimitriou, Petros Bolosis, Despina Bolosi, Konstantinos Bolosis in Thomas Bolosis (zastopnik: G. Dellis, avocat)

      Druga stranka v postopku: Komisija
   Predlogi pritožnikov:

               —

               Sprejme naj se ta tožba;

               —

               Izpodbijani sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. januarja 2006 v zadevi T-42/04 naj se razveljavi;

               —

               Presodi naj se o tožbi pritožnikov z dne 10. februarja 2004, razglasi naj se za dopustno in se naloži Evropski Komisiji, da vsakemu od pritožnikov izplača vsoto dvesto tisoč (200 000) evrov, z zakonsko obrestno mero 8 % od izdaje sodbe Sodišča in do celotnega plačila;

               —

               Toženi stranki naj se naloži stroške, ki so nastali pritožnikom na prvi stopnji in v okviru pritožbe, ter podredno, v primeru zavrnitve te pritožbe, naj se toženi stranki ali v vsakem primeru, vsaki stranki, naloži njene stroške.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba v zadevi C-167/06, ki jo je vložilo 15 pritožnikov, stanujočih v Pargi (okrožje Prévéza, Grčija), je vložena zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 13. januarja 2006 v zadevi T-42/04. V tem sklepu je Sodišče prve stopnje zavrnilo, kot očitno neutemeljeno, njihovo odškodninsko tožbo, ki je bila vložena 10. februarja 2004 proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   S tožbo z dne 10. februarja, vloženo na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti, so tožeče stranke zahtevale od Komisije odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki naj bi jo utrpele zaradi ravnanja Komisije, po njihovi prijavi z dne 7. julija 1995, da helenski organi kršijo okoljsko pravo Skupnosti in še zlasti člene 3 in 5 Direktive 85/337/EGS v okviru projekta gradnje zgoraj navedene biološke čistilne naprave v kraju „Varka“.
   Navajale so, da je celotno in nepretrgano ravnanje Komisije v zvezi z njimi, pomenilo očiten primer slabega upravljanja. Še posebno:

               1.

               sprva jih Komisija, prvič, ni pravočasno obvestila o napredovanju njihove prijave, jim je prikrivala podatke in jih je preslepila glede napredovanja njihove zadeve; drugič, Komisija je zavrnila njihovo prijavo z obrazložitvijo, ki je očitno v nasprotju z določbami okoljskega prava Skupnosti in sodno prakso Sodišča; tretjič, ni spoštovala osnovnih pravil nepristranskosti, ki veljajo za njene uradnike pri vodenju njihovega primera;

               2.

               nato, potem ko so bili tu zgoraj navedeni elementi pravočasno potrjeni z odločbo evropskega mediatorja, ni sprejela osnovnih ukrepov, da se odpravijo zgoraj navedene oblike slabega upravljanja. Poleg tega je nadaljevala z obravnavanjem pritožnikov na zavlačevalen in nejasen način: po eni strani ni hotela priznati svoje napake glede njih, po drugi strani pa je zavrnila (tako ob vložitvi odškodninskega zahtevka, kot sedaj) preizkus utemeljenosti prijave pritožnikov in zagotoviti enotno in pravilno razlago prava Skupnosti.

         Pritožniki so še posebno navajali, da, neodvisno od dejstva, ali je bilo stališče Komisije o uporabi določb Direktive 85/337/EGS napačno ali ne, je Komisija z navedenim ravnanjem očitno kršila svoje temeljne obveznosti glede pritožnikov, kot evropskih državljanov in oseb, ki so podrejene upravni oblasti, in še natančneje, da je kršila načela dobrega upravljanja, nepristranskosti, pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo, ne da bi tudi v praksi upoštevala pravico do peticije, ki jo imajo evropski državljani.
   V svojem izpodbijanem sklepu je Sodišče prve stopnje, ne da bi preizkusilo utemeljenost odškodninskega zahtevka, uporabilo člen 111 Poslovnika, ki se uporabi v zvezi s tem, in presodilo, da: a) je tožba popolnoma brez pravne podlage in b) da ni potrebno nadaljevati postopek pred Sodiščem prve stopnje, še posebno z vložitvijo drugih stališč in izvedbo ustnega postopka. Sodišče prve stopnje je torej zavrnilo tožbo v celoti; poleg tega je naložilo pritožnikom plačilo, ne le njihovih stroškov, ampak tudi stroškov Komisije. Navedeni sklep je bil 25. januarja s priporočenim pismom vročen zagovorniku ad litem predlagateljev v tej pritožbi.
   Na podlagi določil navedenega sklepa, ki jih štejejo za pravno zmotna v smislu člena 225, drugi pododstavek, ES in člena 58 Statuta Sodišča Evropskih skupnosti, pritožniki vložijo pritožbo, ki je predvidena s temi določbami in s členom 56 tega istega statuta, ki je na nek način dopustna v rokih in na podlagi očitnega pravnega interesa. V okviru pritožbe želijo pritožniki dokazati pravne napake v izpodbijanem sklepu.
   Te napake se nanašajo:

               i.

               na dejstvo, da je Sodišče prve stopnje popolnoma opustilo preizkus pritožbenih razlogov in trditev pritožnikov glede kršitev pravice do peticije, ki je podeljena kot del evropskega državljanstva,

               ii.

               na dejstvo, da je Sodišče prve stopnje v vsakem primeru priredilo vsebino odločbe mediatorja z dne 18. julija 2002, ki je pomenila najbolj upošteven dokaz, na katerega se sklicujejo pritožniki v svoji tožbi, ali, v vsakem primeru, dejstvo, da je Sodišče prve stopnje naredilo napako pri pravni opredelitvi tega elementa,

               iii.

               na dejstvo, da Sodišče prve stopnje ni pravilno razlagalo in uporabilo načela dobrega upravljanja, nepristranskosti in zaupanja v pravo, da je v nekaterih primerih priredilo vsebino dokaznih elementov in da je v vsakem primeru s pravnega vidika napačno opredelilo dejstva v tožbi in, ki se nanašajo na kršitev navedenih načel,

               iv.

               na dejstvo, da je Sodišče prve stopnje opustilo preizkus odškodninskega zahtevka ali da ga v vsakem primeru ni pravilno preizkusilo, kolikor je štelo sporno ravnanje Komisije, kot da je dodatek k dejstvom, izoliranim in ločenim od drugih, in ne v celoti, kljub dejstvu, da kršitev pravil Skupnosti, na katera se sklicuje, in škoda, ki so jo utrpeli pritožniki, izhaja primarno iz celotnega ravnanja Komisije v osmih letih.

         Splošneje, pritožniki menijo, da Sodišče prve stopnje ni napravilo sklepov, ki jih narekuje temeljno pravilo, na podlagi katerega je Komisija odgovorna za ravnanje, ki je pravično in v skladu s procesnim pravom, in da, v primeru napake nosi finančne posledice slabega upravljanja. Poleg tega nespoštovanje temeljnih pravil, ki veljajo za ravnanje pri upravljanju, lahko povzroči nepremoženjsko škodo, na podlagi katere lahko evropski državljani zahtevajo povrnitev in nadomestilo škode.


title: Združeni zadevi F-20/12 in F-43/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. septembra 2013 – Wurster proti EIGE (Javni uslužbenci — Osebje EIGE — Začasni uslužbenec — Postopek presoje vodstvenih sposobnosti uslužbencev EIGE, ki so bili no novo zaposleni na srednjih vodstvenih delovnih mestih — Prerazporeditev na nevodstveno delovno mesto — Pravica do izjave — Področje uporabe zakona — Upoštevanje po uradni dolžnosti — Sprememba obrazložitve, ki jo sodišče izvede po uradni dolžnosti)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/31

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. septembra 2013 – Wurster proti EIGE
      (Združeni zadevi F-20/12 in F-43/12) (1)

      (Javni uslužbenci - Osebje EIGE - Začasni uslužbenec - Postopek presoje vodstvenih sposobnosti uslužbencev EIGE, ki so bili no novo zaposleni na srednjih vodstvenih delovnih mestih - Prerazporeditev na nevodstveno delovno mesto - Pravica do izjave - Področje uporabe zakona - Upoštevanje po uradni dolžnosti - Sprememba obrazložitve, ki jo sodišče izvede po uradni dolžnosti)
      (2014/C 71/58)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Barbara Wurster (Vilna, Litva) (zastopniki: sprva T. Bontinck in S. Woog, odvetnika, nato T. Bontinck in S. Greco, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski inštitut za enakost spolov (EIGE) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

         Predmet

      Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o prerazporeditvi tožeče stranke z delovnega mesta vodje operacij na delovno mesto vodje skupine, za katero niso potrebne vodstvene sposobnosti. Drugič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe direktorice EIGE o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za izplačilo dodatka za vodenje za obdobje od 1. junija do 30. septembra 2011.

         Izrek

                  1.

                  Odločba direktorice Evropskega inštituta za enakost spolov z dne 8. septembra 2011 o prerazporeditvi B. Wurster ne delovno mesto vodje skupine v centru za vire in dokumentacijo se razglasi za nično.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Evropski inštitut za enakost spolov nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila B. Wurster.

         (1)  UL C 138, 12.5.2012, str. 35; UL C 200, 7.7.2012, str. 21.


title: Zadeva C-468/14: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 16. julija 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Danska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/37/ES — Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov — Člen 2(4) in 8 — Prepoved dajanja na trg tobaka za oralno uporabo — „Snus“ (tobak za žvečenje))

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/12

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 16. julija 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Danska
   (Zadeva C-468/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/37/ES - Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov - Člen 2(4) in 8 - Prepoved dajanja na trg tobaka za oralno uporabo - „Snus“ (tobak za žvečenje)))
   (2015/C 311/13)
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Cattabriga in M. Clausen, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Danska (zastopnika: C. Thorning in M. Wolff, agenta)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Danska ni izpolnila obveznosti iz členov 2(4) in 8 Direktive 2001/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov s tem, ko je odobrila prodajo tobaka za žvečenje („snus“).

               2.

               Kraljevini Danski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 439, 8.12.2014.


title: Sklep Predsednika Sodišča prve stopnje z dne 2. junija 2005 v zadevi T-125/05 R, Umwelt- und Ingenieurtechnik GmbH Dresden proti Komisiji Evropskih skupnosti (Postopek javnega razpisa — Postopek za izdajo začasne odredbe — Nujnost — Odsotnost)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/23

      SKLEP PREDSEDNIKA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 2. junija 2005
   v zadevi T-125/05 R, Umwelt- und Ingenieurtechnik GmbH Dresden proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Postopek javnega razpisa - Postopek za izdajo začasne odredbe - Nujnost - Odsotnost)
   (2005/C 205/43)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-125/05 R, Umwelt- und Ingenieurtechnik GmbH Dresden, s sedežem v Dresdnu (Nemčija), ki jo zastopa H. Robl, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Wilderspin in S. Fries, z naslovom za vročanje v Luxembourgu) zaradi, primarno, predloga za odlog izvršitve odločbe Komisije o neoddaji sklopa 2 naročila EuropeAid/119151/D/S/UA, z naslovom „Projekt za modernizacijo jedrske elektrarne v južni Ukrajini“ tožeči stranki in o oddaji le-tega drugemu podjetju ter podredno, predloga za odreditev drugih začasnih ukrepov, je predsednik Sodišča prve stopnje dne 2. junija 2005 razglasil sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.