title: Zadeva C-612/13 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2015 – ClientEarth/Evropska komisija (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij Evropske unije — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Člen 4(2), tretja alinea — Okoljske informacije — Aarhuška konvencija — Člen 4(1) in (4) — Izjema od pravice do dostopa — Varstvo namena preiskav — Študije, ki jih je po naročilu Evropske komisije opravilo podjetje v zvezi s prenosom direktiv na okoljskem področju — Delna zavrnitev dostopa)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2015 – ClientEarth/Evropska komisija
   (Zadeva C-612/13 P) (1)

   ((Pritožba - Dostop do dokumentov institucij Evropske unije - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Člen 4(2), tretja alinea - Okoljske informacije - Aarhuška konvencija - Člen 4(1) in (4) - Izjema od pravice do dostopa - Varstvo namena preiskav - Študije, ki jih je po naročilu Evropske komisije opravilo podjetje v zvezi s prenosom direktiv na okoljskem področju - Delna zavrnitev dostopa))
   (2015/C 311/04)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: ClientEarth (zastopnik: P. Kirch, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: L. Pignataro-Nolin, P. Costa de Oliveira in M. Konstantinidis, agenti)

      Intervenientke v podporo drugi stranki v postopku: Evropski parlament (zastopnika: J. Rodrigues in L. Visaggio, agenta); Svet Evropske unije (zastopniki: M. Moore, M. Simm in A. Jensen, agenti)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije ClientEarth/Komisija (T-111/11, EU:T:2013:482) se razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče Evropske unije ugotovilo, da je Evropska komisija z odločbo z dne 30. maja 2011 ClientEarth na podlagi splošne domneve lahko zavrnila celovit dostop do tistih od študij v zvezi s skladnostjo zakonodaj več držav članic z okoljskim pravom Unije, ki ob sprejetju te odločbe Evropske komisije niso vodile do pošiljanja uradnega opomina zadevni državi članici na podlagi člena 258, prvi odstavek, PDEU in ki torej niso bile vložene v spis v zvezi s predhodno fazo postopka zaradi neizpolnitve obveznosti.

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               Odločba Komisije z dne 30. maja 2011 se razglasi za nično v delu, v katerem je Evropska komisija ClientEarth zavrnila celovit dostop do študij iz točke 1 izreka te sodbe.

               4.

               ClientEarth in Evropska komisija nosita svoje stroške v zvezi s pritožbenim postopkom in postopkom na prvi stopnji.

               5.

               Evropski parlament in Svet Evropske unije nosita svoje stroške v zvezi s pritožbenim postopkom.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva C-74/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo n° 4 de Madrid – Španija) – Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe (Predhodno odločanje — Državne pomoči — Člen 107(1) PDEU — Pojem „državna pomoč“ — Pojma „podjetje“ in „gospodarska dejavnost“ — Drugi pogoji za uporabo člena 107(1) PDEU — Člen 108(1) in (3) PDEU — Pojma „obstoječe pomoči“ in „nove pomoči“ — Sporazum med Kraljevino Španijo in Svetim sedežem z dne 3. januarja 1979 — Davek na gradnje, inštalacije in gradbena dela — Oprostitev za nepremičnine Katoliške cerkve)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid – Španija) – Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe
   (Zadeva C-74/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Pojem „državna pomoč“ - Pojma „podjetje“ in „gospodarska dejavnost“ - Drugi pogoji za uporabo člena 107(1) PDEU - Člen 108(1) in (3) PDEU - Pojma „obstoječe pomoči“ in „nove pomoči“ - Sporazum med Kraljevino Španijo in Svetim sedežem z dne 3. januarja 1979 - Davek na gradnje, inštalacije in gradbena dela - Oprostitev za nepremičnine Katoliške cerkve))
   (2017/C 283/06)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania

      Tožena stranka: Ayuntamiento de Getafe

      Izrek

   Davčna oprostitev, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ki je priznana cerkveni skupnosti, ki spada v okvir Katoliške cerkve, za dela, ki so bila izvedena v zgradbi, namenjeni za izvajanje dejavnosti, ki niso strogo verske, je lahko zajeta s prepovedjo iz člena 107(1) PDEU, če in kolikor so te dejavnosti gospodarske, kar preveri predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 145, 25.4.2016.


title: Zadeva T-647/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. junija 2017 – Camerin/Parlament (Javni uslužbenci — Uradniki — Napotitev v interesu službe — Upokojitvena starost — Prošnja za podaljšanje napotitve — Zavrnitev prošnje — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Pripravljalni akt — Nedopustnost)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. junija 2017 – Camerin/Parlament
   (Zadeva T-647/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Napotitev v interesu službe - Upokojitvena starost - Prošnja za podaljšanje napotitve - Zavrnitev prošnje - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Pripravljalni akt - Nedopustnost))
   (2017/C 256/33)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Laure Camerin (Etterbeek, Belgija) (zastopnica: M. Casado García Hirschfeld, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnici: S. Alves in M. Ecker, agentki)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu z dne 1. decembra 2015, s katerim je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za podaljšanje napotitve po 31. decembru 2015, ter sklepa predsednika te skupine z dne 15. junija 2016 o zavrnitvi njene pritožbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Laure Camerin se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 410, 7.11.2016.


title: Zadeva T-314/17: Tožba, vložena 23. maja 2017 – Nosio/EUIPO (MEZZA)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/50

         Tožba, vložena 23. maja 2017 – Nosio/EUIPO (MEZZA)
   (Zadeva T-314/17)
   (2017/C 231/65)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nosio SpA (Mezzocorona, Italija) (zastopnika: A. Perani in J. Graffer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „MEZZA“ – prijava št. 14 822 506

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. marca 2017 v zadevi R 1518/2016-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je prišlo do kršitve in nepravilne uporabe člena 43(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               ugotovi, da je dopustna predlagana omejitev pri razredu 33, in sicer „alkoholne pijače, zlasti vina in penine, v steklenicah in/ali posodi s prostornino, ki je večja ali manjša od 0,375 litra“;

               —

               ugotovi kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009;

               —

               potrdi odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO v postopku R 1518/2016-5, ki je bila izdana 1. marca 2017 in vročena 23. marca 2017;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               kršitev in napačna uporaba člena 43(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev in napačna uporaba člena 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-345/15 P: Pritožba, ki sta jo Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) in Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) vložili 7. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 28. aprila 2015 v zadevi T-169/12, Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) in Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Svet Evropske unije

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/33

         Pritožba, ki sta jo Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) in Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) vložili 7. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 28. aprila 2015 v zadevi T-169/12, Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) in Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-345/15 P)
   (2015/C 311/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (zastopnika: B. Evtimov, odvetnik, D. O'Keeffe, Solicitor)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Euroalliages

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča;

               —

               dokončno razsodi o zadevi, če stanje postopka to dopušča;

               —

               podredno, zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov;

               —

               intervenientkam naloži plačilo svojih stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici trdita, da je Splošno sodišče v sodbi pri presoji njunih tožbenih razlogov kršilo pravo EU:

               —

               pritožnici s prvim pritožbenim razlogom trdita, da je Splošno sodišče napačno razlagalo člen 11(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (1) (v nadaljevanju: osnovna protidampinška uredba) in storilo napako pri pravni presoji s tem, da je zavrnilo tožbeni razlog, s katerim se je zatrjevalo, da člen 11(9) osnovne protidampinške uredbe in njegovo sklicevanje na člen 2 osnovne protidamšnške uredbe zahteva, da morajo institucije pri vseh vmesnih pregledih izračunati stopnjo dampinga, s čimer je kršilo tudi pravna načela dobrega upravljanja, preglednosti in pravne varnosti.

               —

               pritožnici z drugim pritožbenim razlogom trdita, da je Splošno sodišče napačno razlagalo razlogovanje Splošnega sodišča v zadevi T-143/06 MTZ Polyfilms/Svet Evropske unije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva T-206/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – GRE proti UUNT – Villiger Söhne (LIBERTE american blend na rdeči podlagi) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti LIBERTE american blend — Prejšnja besedna znamka Skupnosti La LIBERTAD — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – GRE proti UUNT – Villiger Söhne (LIBERTE american blend na rdeči podlagi)
   (Zadeva T-206/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti LIBERTE american blend - Prejšnja besedna znamka Skupnosti La LIBERTAD - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 233/13
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Nemčija) (zastopnika: I. Memmler et S. Schulz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Nemčija) (zastopnika: B. Pikolin in H. McKenzie, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 1. marca 2012 (zadeva R 411/2011-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Villiger Söhne GmbH in GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 14.7.2012.


title: Zadeva T-368/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2011 – Litva proti Komisiji

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2011 – Litva proti Komisiji
   (Zadeva T-368/07) (1)

   2011/C 340/63
   Jezik postopka: litovščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-186/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. aprila 2007 vložilo Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Comunidad Autónoma de Canarias proti Club Náutico de Gran Canaria

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. aprila 2007 vložilo Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Comunidad Autónoma de Canarias proti Club Náutico de Gran Canaria
   (Zadeva C-186/07)
   (2007/C 129/14)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia de Canarias
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Club Náutico de Gran Canaria

      Tožena stranka: Comunidad Autónoma de Canarias
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Predložitveno sodišče naproša Evropsko sodišče za določitev učinkov njegove sodbe z dne 7. maja 1998 (1), in sicer glede na člen 10.1.13 Zakona št. 20/91 z dne 7. junija o spremembah davčnih vidikov gospodarske in davčne ureditve Kanarskih otokov.

      (1)  Zadeva C-124/96, Komisija proti Španiji, Recueil 1998, str. I-2501.


title: Zadeva T-391/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Alber proti UUNT (Ročaj) ( Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Ročaj — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Obveznost obrazložitve — Člen 73 Uredbe št. 40/94 (postal člen 75 Uredbe št. 207/2009) — Načelo ugotavljanja dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Člen 74(1) Uredbe št. 40/94 (postal člen 76(1) Uredbe št. 207/2009) )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/60

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Alber proti UUNT (Ročaj)
   (Zadeva T-391/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Ročaj - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Obveznost obrazložitve - Člen 73 Uredbe št. 40/94 (postal člen 75 Uredbe št. 207/2009) - Načelo ugotavljanja dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Člen 74(1) Uredbe št. 40/94 (postal člen 76(1) Uredbe št. 207/2009)“)
   2009/C 267/105
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alfons Alber (Verano, Italija) (zastopnik: S. Schneller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. avgusta 2007 (zadeva R 361/2007-4) in zoper odločbo preizkuševalca UUNT z dne 16. januarja 2007 v isti zadevi v delu, v katerem je bila zavrnjena prijava znamke Skupnosti št. 4396727 za nekatere od proizvodov, na katere se je nanašala.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Alfonsu Alberju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007.


title: Zadeva F-27/07: Tožba, vložena 26. marca 2007 – Sundholm proti Komisiji

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/37

         Tožba, vložena 26. marca 2007 – Sundholm proti Komisiji
   (Zadeva F-27/07)
   (2007/C 117/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Asa Sundholm (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost Odločbe z dne 2. junija 2006 o izdaji kariernega ocenjevalnega poročila (KOP) tožeče stranke za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002, izvršene na podlagi sodbe Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 20. aprila 2005 v zadevi Sundholm proti Komisiji (T-86/04);

               —

               toženi stranki naj se v tej fazi postopka naloži plačilo 1 evra za nepremoženjsko škodo;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe najprej navaja kršitev člena 233 ES in obveznosti obrazložitve, ker izpodbijana odločba naj ne bi omogočala razumeti, kako je bila upoštevana obrazložitev navedene sodbe.
   Tožeča stranka poleg tega navaja, da naj bi izpodbijana odločba na eni strani kršila cilje in namene novega sistema kariernega ocenjevanja, in na drugi strani, naj bi bila neveljavna zaradi neskladnosti med pojasnjevalnimi pripombami in dodeljenimi ocenami.
   Tožeča stranka nazadnje navaja kršitev pravic do obrambe, ker naj ne bi bila obveščena o dejstvih, uporabljenih kot podlaga pri njenem ocenjevanju, niti v trenutku, ko so nastala, niti v okviru ocenjevalnega postopka.


title: Zadeva C-370/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Vestre Landsret z dne  5. oktobra 2005  v zadevi Državno tožilstvo proti Uwe Kayu Festersenu

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/10

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Vestre Landsret z dne 5. oktobra 2005 v zadevi Državno tožilstvo proti Uwe Kayu Festersenu
   (Zadeva C-370/05)
   (2005/C 315/20)
   Jezik postopka: danščina
   Vestre Landsret je s sklepom z dne 5. oktobra 2005 v zadevi Državno tožilstvo proti Uwe Kayu Festersenu, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 10. oktobra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Vestre Landsret predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali člena 43 ES in 56 ES nasprotujeta temu, da država članica za nakup kmetijskega posestva postavi pogoj, da si kupec na njem izbere stalno bivališče?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno dejstvo, da posestvo ne more delovati kot samostojno gospodarstvo in da se stanovanjska zgradba zemljišča nahaja na poselitvenem območju?


title: Zadeva F-111/13: Tožba, vložena 20. novembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/22

         Tožba, vložena 20. novembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-111/13)
   2014/C 31/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: F. Moyse, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti, prvič, odločbe EPSO, da se tožeče stranke ne pripusti v fazo izbire natečaja EPSO/AD/231/12 (AD7) in da se jo prerazporedi v natečaj EPSO/AD/230/12 (AD5) in, drugič, odločbe, da se jo uvrsti na rezervno listo zgoraj navedenega natečaja AD5, ter dodelitev odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki naj bi ji nastala.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nične naj se razglasijo akti z dne 16. julija 2012, 3. septembra 2012, 3. decembra 2012, 13. februarja 2013, 15. marca 2013 in v delu, v katerem je to potrebno, akta o zavrnitvi pritožb tožeče stranke z dne 21. avgusta 2013 in 2. oktobra 2013;

               —

               Komisiji naj se naloži povrnitev škode tožeči stranki, ocenjene na 300 580 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-555/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. januarja 2014 – MHCS proti UUNT – Compañía Vinícola del Norte de España (ICE IMPERIAL)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/28

      Sklep Splošnega sodišča z dne 10. januarja 2014 – MHCS proti UUNT – Compañía Vinícola del Norte de España (ICE IMPERIAL)
      (Zadeva T-555/13) (1)

      (2014/C 71/53)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 377, 21.12.2013.


title: Zadeva T-412/06: Tožba, vložena 29. decembra 2006 — Vitro Corporativo proti UUNT — VKR Holding (Vitro)

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/41

         Tožba, vložena 29. decembra 2006 — Vitro Corporativo proti UUNT — VKR Holding (Vitro)
   (Zadeva T-412/06)
   (2007/C 42/72)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Vitro Corporativo, S.A. de C.V. (zastopnik: J. Botella Reyna, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: VKR Holding A.S.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se dovoli registracija znamke VITRO za proizvode iz razreda 19.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „Vitro“ (prijava št. 2.669.521) za proizvode in storitve iz razredov 1, 7, 8, 9, 11, 12, 16, 17, 19, 20, 21, 22, 27, 30, 35, 39, 40, 41, 42 in 43.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: VKR Holding A.S.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Danska (št. 1956 1415 VR), nemška (št. 725.452), britanska (št. 1.436.897) in skupnostna (št. 651.745) besedna znamka „VITRAL“ za proizvode iz, med drugim, razreda 19 (steklo za gradbeništvo, okensko steklo, žično varnostno steklo) zoper katero je vložen ugovor.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru in zavrnitev registracije znamke Skupnosti za proizvode iz razreda 19.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1)o znamki Skupnosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-186/05: Tožba Alenia Marconi Systems S.p.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. maja 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/44

         Tožba Alenia Marconi Systems S.p.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. maja 2005
   (Zadeva T-186/05)
   (2005/C 217/97)
   Jezik postopka: italijanščina
   Alenia Marconi Systems S.p.A., s sedežem v Rimu (Italija), ki jo zastopa Francesco Sciaudone, avvocato, je dne 10. maja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               ugotovi nepogodbeno odgovornost Komisije, ker je sprejela odločbo z dne 12. februarja 2004;

               2.

               ugotovi, da je tožeča stranka zaradi te odločbe utrpela škodo v višini 72,8 milijonov evrov;

               3.

               Komisiji naloži povračilo te škode, pripadajoče odškodnine in morebitnih zamudnih obresti;

               4.

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je uperjena na povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala na podlagi nepogodbene odgovornosti Komisije. Po mnenju tožeče stranke Komisija ni pravilno izvršila naloge nadzora, ki jo ima na področju nadzora uporabe pravil Skupnosti s področja konkurence, s tem da je sprejela odločbo z dne 12. februarja 2004. S to odločbo je bila prijava, ki jo je vložila Alenia Difesa, del podjetja FINMECCANICA S.p.A. zavrnjena, ker naj ne bi bili podani pogoji, na podlagi katerih bi se uporabilo predpise Skupnosti na področju konkurence ter zato, ker naj ne bi bilo zadostnih dokazov za domnevno zlorabo, navedeno v prijavi.
   Ista tožeča stranka je tudi zahtevala razglasitev ničnosti te iste odločbe. (1)

   V utemeljitev svojih zahtev navaja tožeča stranka kršitev člena 82 Pogodbe ES, v oceni njegove uporabnosti za Eurocontrol, kršitev dolžnosti nadzora nad uporabo določb s področja konkurence, dolžnosti nepristranskega in skrbnega preizkusa prijave, kršitev pravic tožeče stranke kot prijavitelja, kakor tudi kršitev načela razumnega trajanja upravnega postopka.

      (1)  Zadeva T-155/04, Alenia Marconi Systems proti Komisiji (UL C 179, 10.7.2004, str. 11).


title: Zadeva T-94/05: Tožba Athinaïki Techniki SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/40

         Tožba Athinaïki Techniki SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. februarja 2005
   (Zadeva T-94/05)
   (2005/C 106/80)
   Jezik postopka: francoščina
   Athinaïki Techniki SA, s sedežem v Neo Iraklio-Atene (Grčija), ki jo zastopa Spyros A. Pappas, avocat, je dne 18. februarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Athinaïki Techniki SA Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo Generalnega direktorata za konkurenco o zavrženju pritožbe tožeče stranke, ki jo je vložila zoper s strani Helenske republike dodeljeno državno pomoč konzorciju Hyatt Regency v okviru javnega naročila „Casino Mont Parnès“, o čemer je bila tožeča stranka seznanjena z dopisom z dne 2. decembra 2004

               2.

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka se v tožbi prvenstveno sklicuje na domnevno kršitev obveznosti Komisije, da začne v skladu s členom 88(2) Pogodbe ES in členom 4(4) Uredbe ES 659/1999 formalni postopek preiskave.
   V nadaljevanju tožeča stranka Komisiji očita več napak v obrazložitvi izpodbijane odločbe. S tem v zvezi navaja, da naj Komisija ne bi navedla nobenega razloga, s katerim bi utemeljila, da pri presoji ni imela resnih težav in še manj, zakaj se ni seznanila z določenimi ključnimi listinami. Poleg tega naj bi izpodbijana odločba temeljila izključno na analizi Generalnega direktorata za notranji trg, ki pa naj bi se omejil zgolj na ugotovitev, da v obravnavanem primeru ni mogoče uporabiti besedil Skupnosti. Tožeča stranka na koncu meni, da naj bi bila obrazložitev odločbe pomanjkljiva tudi v delu, v katerem zadevni ukrepi ne štejejo za državno pomoč, in se v zvezi s tem sklicuje, in sicer na isti osnovi, tudi na kršitev določbe člena 87(1), Pogodbe ES.


title: Zadeva C-544/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 23. novembra 2010 – Deutsches Weintor eG proti Land Rheinland-Pfalz

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 23. novembra 2010 – Deutsches Weintor eG proti Land Rheinland-Pfalz
   (Zadeva C-544/10)
   2011/C 72/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutsches Weintor eG

      Tožena stranka: Land Rheinland-Pfalz

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se za obstoj zdravstvene trditve v smislu člena 4(3), prvi stavek, v povezavi s členoma 2(2), točka 5, ali 10(3) Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 116/2010 z dne 9. februarja 2010 (2), zahteva pozitiven hranilni ali fiziološki učinek, katerega cilj je trajno izboljšanje telesnega počutja, ali zadošča že začasen učinek, ki je zlasti omejen na čas uživanja in prebavljanja živila?

               2.

               Če se lahko kot zdravstvena trditev opredeli že trditev o začasnem pozitivnem učinku:
               Ali zadošča za domnevo, da takšen učinek izhaja iz pomanjkanja ali zmanjšane vrednosti snovi v smislu člena 5(1)(a) in 15. uvodne izjave Uredbe, če se s trditvijo zgolj zatrjuje, da je učinek, ki na splošno izhaja iz tovrstnih živil in ki se pogosto šteje za neugoden, v konkretnem primeru neznaten?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje 2 pritrdilen:
               Ali je skladno s členom 6(1), prvi pododstavek, Pogodbe o Evropski uniji, kakor je bila spremenjena 13. decembra 2007 (UL C 115 z dne 9. maja 2008), v povezavi s členom 15(1) (svoboda izbire poklica in pravica do dela) in členom 16 (svoboda gospodarske pobude) Listine unije o temeljnih pravicah, kakor je bila spremenjena 12. decembra 2007 (3), če se proizvajalcu ali trgovcu vina brez izjeme prepoveduje oglaševanje z uporabo zdravstvene trditve, kot je podana v obravnavanem primeru, če je ta trditev resnična?

      (1)  UL L 404, str. 9.

      (2)  UL L 37, str. 16.

      (3)  UL C 303, str. 1.


title: Zadeva C-179/12 P: Pritožba, ki jo je The Dow Chemical Company vložil 16. aprila 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 2. februarja 2012 v zadevi T-77/08, The Dow Chemical Company proti Evropski komisiji

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/5

         Pritožba, ki jo je The Dow Chemical Company vložil 16. aprila 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 2. februarja 2012 v zadevi T-77/08, The Dow Chemical Company proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-179/12 P)
   2012/C 184/09
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: The Dow Chemical Company (zastopnika: D. Schroeder in R. Polley, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-77/08 v delu, v katerem je to zavrnilo njen predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 5. decembra 2007 v zadevi COMP/38629, kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije C(2008) 2974 final z dne 23. junija 2008 v delu, v katerem se nanaša na pritožnico;

               —

               odločbo Komisije z dne 5. decembra 2007 v zadevi COMP/38629, kakor je bila spremenjena z Oldočbo Komisije C(2008) 2974 final z dne 23. junija 2008, razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na pritožnico;

               —

               podredno, razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-77/08 v delu, v katerem je to zavrnilo njen predlog, naj se ji bistveno zmanjša globa, ki ji je bila naložena;

               —

               bistveno zmanjša globo, ki ji je bila naložena;

               —

               Komisji naloži plačilo sodnih in drugih stroškov in izdatkov družbe Dow Chemical Company, povezanih s to zadevo; in

               —

               sprejme druge ukrepe, za katere meni, da so ustrezni.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba vsebuje dva razloga. V skladu s prvim naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je odgovornost za kršitev pripisalo pritožnici. Ker naj pritožnica ne bi izvajala odločilnega vpliva na DuPont Dow Elastomers (v nadaljevanju: DDE), skupno podjetje s podjetjem EI du Pont de Nemours and Company, naj ne bi sodelovala pri kršitvi podjetja DDE. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da naj bi napačno razlagalo povezane pojme: ena gospodarska enota, eno samo podjetje in izvajanje odločilnega vpliva. V skladu z drugim pritožbenim razlogom naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je zaradi odvračalnega učinka povečalo pritožničino globo za 10 %. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da Komisija v zvezi s tem ni kršila načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva T-65/07: Tožba, vložena 2. marca 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (250)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/51

         Tožba, vložena 2. marca 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (250)
   (Zadeva T-65/07)
   (2007/C 95/103)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol, sp. z o.o. (Częstochowa, Poljska) (zastopnica: D. Rzążewska, pravna svetovalka)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 21. decembra 2006 v zadevi št. R 1034/2006-4 naj se v celoti razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „250 “za proizvode iz razreda 16

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije

      Odločba Odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna uporaba določb člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti (1). Znak „250 “po mnenju tožeče stranke ni ne opisen niti nima razlikovalnega učinka za navedene proizvode.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993, UL 1994, L 11, str. 1.


title: Zadeva C-243/05 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. novembra 2006 — Agraz, SA in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Skupna ureditev trga za predelano sadje in zelenjavo — Proizvodna pomoč za predelan paradižnik — Metoda izračunavanja zneska pomoči — Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Nedvomna škoda)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/13

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. novembra 2006 — Agraz, SA in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-243/05 P) (1)

   (Pritožba - Skupna ureditev trga za predelano sadje in zelenjavo - Proizvodna pomoč za predelan paradižnik - Metoda izračunavanja zneska pomoči - Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Nedvomna škoda)
   (2006/C 326/28)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Agraz, SA, s sedežem v Madridu (Španija), Agrícola Conservera de Malpica, SA, s sedežem v Tolèdu (Španija), Agridoro Soc. coop. arl, s sedežem v Pontenuru (Italija), Alfonso Sellitto SpA, s sedežem v Mercatu San Severino (Italija), Alimentos Españoles, Alsat, SL, s sedežem v Don Benitu, (Španija), AR Industrie Alimentari SpA, s sedežem v Angriju (Italija), Argo Food — Packaging & Innovation Co. SA, s sedežem v Serresu (Grčija), Asteris SA, s sedežem v Atenah (Grčija), Attianese Srl, s sedežem v Noceri Superiore (Italija), Audecoop Distillerie Arzens — Techniques séparatives (AUDIA), s sedežem v Bramu (Francija), Benincasa Srl, s sedežem v Angriju, Boschi Luigi e Figli SpA, s sedežem v Fontanellatu (Italija), CAS SpA, s sedežem v Castagnaru (Italija), Calispa SpA, s sedežem v Castelu San Giorgio (Italija), Campil — Agro Industrial do Campo do Tejo, Lda, s sedežem v Cartaxu (Portugalska), Campoverde Srl, s sedežem v Nocelletu di Carinola (Italija), Carlo Manzella & C. Sas, s sedežem v Castelu San Giovanni (Italija), Carnes y Conservas Españolas SA, s sedežem v Méridi (Španija), CO.TRA.PO Soc. coop. arl, družba v stečaju, s sedežem v Adrii (Italija), Columbus Srl, s sedežem v Parmi (Italija), Compal — Companhia Produtora de Conservas Alimentares, SA, s sedežem v Almeirimu (Portugalska), Conditalia Srl, s sedežem v Noceri Superiore, Conservas El Cidacos, SA, s sedežem v Autolu (Španija), Conservas Elagón, SA, s sedežem v Corii (Španija), Conservas Martinete, SA, s sedežem v Puebli de la Calzada (Španija), Conservas Vegetales de Extremadura, SA, s sedežem v Villafranco del Guadiani (Španija), Conserve Italia Soc. coop. arl, s sedežem v San Lazzaru di Savena (Italija), Conserves France SA, s sedežem v Nîmesu (Francija), Conserves Guintrand SA, s sedežem v Carpentrasu (Francija), Conservificio Cooperativo Valbiferno Soc. coop. arl, s sedežem v Guglionesiju (Italija), Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. coop. arl, s sedežem v Rivarolu del Re ed Uniti (Italija), Consorzio Padano Ortofrutticolo (Copador) Soc. coop. arl, s sedežem v Collecchiu (Italija), Copais Food and Beverage Company SA, s sedežem v Nea Ionii (Grčija), Tin Industry D. Nomikos SA, s sedežem v Marousiju (Grčija), Davia Srl, s sedežem v Gragnanu (Italija), De Clemente Conserve Srl, s sedežem v Fiscianu (Italija), De.Con Srl, s sedežem v Scafatiju (Italija), Desco SpA, s sedežem v Terracini (Italija), Di Leo Nobile SpA — Industria Conserve Alimentari, s sedežem v Castelu San Giorgio, Ditta Emilio Marotta, s sedežem v Sant'Antonio Abatu (Italija), E. & O. von Felten SpA, s sedežem v Fontaniniju (Italija), Elais SA, s sedežem v Atenah, Emiliana Conserve Srl, s sedežem v Bussetu (Italija), Enrico Perano & Figli Spa, s sedežem v San Valentinu Toriu (Italija), FIT — Fomento da Indústria do Tomate, SA, s sedežem v Águasu de Moura (Portugalska), Faiella & C. Srl, s sedežem v Scafatiju, Feger di Gerardo Ferraioli SpA, s sedežem v Angriju, Fratelli D'Acunzi Srl, s sedežem v Noceri Superiore, Fruttagel Soc. coop. arl, s sedežem v Alfonsinu (Italija), Giaguaro SpA, s sedežem v Sarnu (Italija), Giulio Franzese Srl, s sedežem v Carbonari di Nola (Italija), Greci Geremia & Figli SpA, s sedežem v Parmi, Greci — Industria Alimentare SpA, s sedežem v Parmi, Greek Canning Co. SA „Kyknos“, s sedežem v Nauplieju (Grčija), „Grilli Paolo & Figli Sas“ di Grilli Enzo e Togni Selvino, s sedežem v Gambettoli (Italija), Heinz Iberica, SA, s sedežem v Alfaru (Španija), IAN — Industrias Alimentarias de Navarra, SA, s sedežem v Vilafranci (Španija), Indústrias de Alimentação Idal, Lda, s sedežem v Benaventu (Portugalska), Industrie Rolli Alimentari SpA, s sedežem v Rosetu degli Abruzzi (Italija), Italagro — Indústria de Transformação de Produtos Alimentares, SA, s sedežem v Castanheiri do Ribatejo (Portugalska), La Cesenate Conserve Alimentari SpA, s sedežem v Ceseni (Italija), La Doria SpA, s sedežem v Angriju, La Dorotea di Giuseppe Alfano & C. Srl, s sedežem v Sant'Antonio Abatu, La Rosina Srl, s sedežem v Angriju, Le Quattro Stelle Srl, s sedežem v Angriju, Louis Martin Production SAS, s sedežem v Monteuxu (Francija), Menu Srl, s sedežem v Medolli (Italija), Mutti SpA, s sedežem v Montechiarugolu (Italija), National Conserve Srl, s sedežem v Sant'Egidiu del Monte Albino (Italija), Nestlé España, SA, s sedežem v Miajadasu (Španija), Nuova Agricast Srl, s sedežem v Verignoli (Italija), Pancrazio SpA, s sedežem v Cavi De' Tirreni (Italija), Pecos SpA, s sedežem v Castelu San Giorgio, Pomagro Srl, s sedežem v Fiscianu (Italija), Raffaele Viscardi Srl, s sedežem v Scafatiju, Rodolfi Mansueto SpA, s sedežem v Ozzanu Taro, Salvati Mario & C. SpA, s sedežem v Mercatu di San Severino, Sefa Srl, s sedežem v Noceri Superiore, Serraiki Konservopia Oporokipeftikon Serko SA, s sedežem v Serresu, A R P — Agricoltori Riuniti Piacentini, s sedežem v Garigi di Podenzano (Italija), Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas — Sopragol, SA, s sedežem v Mori (Portugalska), Spineta SpA, s sedežem v Pontecagnanu Faiano (Italija), Star Stabilimento Alimentare SpA, s sedežem v Agrate Brianzi (Italija), Sugal Alimentos, SA, s sedežem v Azambuji (Portugalska), Sutol — Indústrias Alimentares, Lda, s sedežem v Alcáceru do Sal (Portugalska), Tomsil — Sociedade Industrial de Concentrado de Tomate, SA, s sedežem v Ferreiri do Alentejo (Portugalska), Zanae — Nicoglou levures de boulangerie Industrie commerce alimentaire SA, s sedežem v Solunu (Grčija), (zastopnika: J. L. da Cruz Vilaça in D. Choussy, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Nolin, F. Clotuche-Duvieusart in L. Visaggio, zastopniki)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 17. marca 2005 v zadevi Agraz in drugi proti Komisiji (T-285/03), s katero je to zavrnilo odškodninsko tožbo, ki so jo tožeče stranke domnevno utrpele zaradi uporabljene metode za izračun zneska proizvodne pomoči, določene z Uredbo Komisije (ES) št. 1519/2000 z dne 12. julija 2000 o določitvi minimalne cene in zneska pomoči za predelan paradižnik za tržno leto 2000/2001 (UL L 174, str. 29)
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 17. marca 2005 v zadevi Agraz in drugi proti Komisiji (T-285/03) se razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjena tožba, zaradi ugotovitve, da zatrjevana škoda ni bila nedvomna, in posledično v delu, v katerem je odločeno, da tožeče stranke nosijo pet šestin svojih stroškov, Komisija pa poleg lastnih stroškov še šestino stroškov navedenih tožečih strank.

               2)

               Zadeva se vrne v novo odločanje Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.

               3)

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva C-268/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hamburgisches Oberverwaltungsgericht (Nemčija) 31. maja 2011 – Atilla Gülbahce proti Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hamburgisches Oberverwaltungsgericht (Nemčija) 31. maja 2011 – Atilla Gülbahce proti Freie und Hansestadt Hamburg
   (Zadeva C-268/11)
   2011/C 269/43
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Hamburgisches Oberverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Atilla Gülbahce

      Tožena stranka: Freie und Hansestadt Hamburg

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 10(1) Sklepa št. 1/80 (1) treba razlagati tako:

                           (a)

                           da turški delavec, ki mu je bilo zakonito izdano dovoljenje, da na ozemlju države članice za določen čas (glede na primer z neomejeno veljavnostjo) opravlja zaposlitev (t. i. preskočno delovno dovoljenje), ki je daljše od trajanja dovoljenja za prebivanje, medtem ko lahko ves ta čas izvršuje svoje pravice iz tega dovoljenja, če ne nasprotuje razlogom varstva upravičenega interesa države, namreč razlogom javnega reda, javne varnosti in javnega zdravja,

                           (b)

                           in da je državi članici prepovedano, da temu dovoljenju s sklicevanjem na nacionalne predpise o odvisnosti delovnega dovoljenja od dovoljenja za prebivanje, ki so veljali ob njegovi izdaji, a priori odreče kakršenkoli učinek v zvezi z njegovim položajem glede pravice do prebivanja (navezovanje na sodbi Sodišča z dne 2. marca 1999 v zadevi El-Yassini, C-416/96, Recueil, str. I-1209, povzetek 3, točke od 62 do 65, glede dometa člena 40(1) Sporazuma med EGS in Marokom, in z dne 14. decembra 2006 v zadevi Gattoussi, C-97/05, ZOdl., str. I-11917, povzetek 2, točke od 36 do 43, glede dometa člena 64(1) Evro–mediteranskega sporazuma o pridružitvi med ES in Tunizijo)?

                     V primeru pritrdilnega odgovora na to vprašanje:

               2.

               Ali je člen 13 Sklepa št. 1/80 treba razlagati tako, da določba o mirovanju državi članici tudi prepoveduje, da turškemu delavcu, ki je vključen v zakoniti trg dela, z normativno ureditvijo (v obravnavani zadevi: z zakonom o stalnem prebivališču, delu in integraciji tujcev na nacionalnem ozemlju (Gesetz über den Aufenthalt, die Erwerbstätigkeit und die Integration von Ausländern im Bundesgebiet) z dne 30. julija 2004) odvzame možnost, da se sklicuje na kršitev prepovedi diskriminacije iz člena 10(1) Sklepa št. 1/80 v zvezi z delovnim dovoljenjem, katerega veljavnost je daljša od veljavnosti dovoljenja za prebivanje in mu je bilo izdano pred tem?
               V primeru pritrdilnega odgovora na to vprašanje:

               3.

               Ali je člen 10(1) Sklepa št. 1/80 treba razlagati tako, da po poteku obdobja veljavnosti v skladu z nacionalnimi predpisi za takšna obdobja, v katerih je turški delavec dejansko izrabil pred tem zakonito mu izdano časovno neomejeno delovno dovoljenje in je delal, prepoved diskriminacije, ki je določena v tem predpisu, nacionalnim organom vsekakor ne prepoveduje, da odpravijo časovno omejena dovoljenja za prebivanje, ki so bila turškemu delavcu nezakonito izdana za določen čas?

               4.

               Ali je, dalje, člen 10(1) Sklepa št. 1/80 treba razlagati tako, da ta določba zajema izključno takšno zaposlitev, ki jo turški delavec, ki ima časovno in stvarno neomejeno delovno dovoljenje, ki so mu ga zakonito izdali nacionalni organi, izvršuje v trenutku prenehanja časovno omejenega dovoljenja za prebivanje, ki je bilo izdano za drug namen, in da turški delavec v takšnem položaju zaradi tega ne more zahtevati, da nacionalni organi tudi po dokončni opustitvi te zaposlitve dovolijo njegovo nadaljnje prebivanje za novo zaposlitev, glede na primer tudi po časovni prekinitvi, ki je potrebna za iskanje delovnega mesta?

               5.

               Ali je člen 10(1) Sklepa št. 1/80, dalje, treba razlagati tako, da prepoved diskriminacije nacionalnim organom države članice gostiteljice (le) prepoveduje, da za turškega državljana, ki je vključen v zakoniti trg dela in mu je ta država izvirno podelila več pravic v zvezi z opravljanjem zaposlitve kot pa glede na njegovo prebivanje, sprejme ukrepe za prenehanje prebivanja po poteku nazadnje izdanega dovoljenja za prebivanje, če ti ukrepi ne služijo varstvu upravičenega interesa države, a teh organov to ne zavezuje, da izdajo dovoljenje za prebivanje?

      (1)  Sklep Pridružitvenega sveta št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo


title: Zadeva T-104/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2015 – Toshiba/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Svetovni trg katodnih cevi za televizorje in računalniške zaslone — Sklep o kršitvi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o EGP — Sporazumi in usklajena ravnanja na področju cen, razdelitve trgov, proizvodnih zmogljivosti in proizvodnje — Dokaz o sodelovanju pri omejevalnem sporazumu — Enotna in trajajoča kršitev — Pripis odgovornosti za kršitev — Skupni nadzor — Globe — Neomejena pristojnost)

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2015 – Toshiba/Komisija
   (Zadeva T-104/13) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Svetovni trg katodnih cevi za televizorje in računalniške zaslone - Sklep o kršitvi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o EGP - Sporazumi in usklajena ravnanja na področju cen, razdelitve trgov, proizvodnih zmogljivosti in proizvodnje - Dokaz o sodelovanju pri omejevalnem sporazumu - Enotna in trajajoča kršitev - Pripis odgovornosti za kršitev - Skupni nadzor - Globe - Neomejena pristojnost))
   (2015/C 346/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Toshiba Corp. (Tokio, Japonska) (zastopniki: J. MacLennan, solicitor, J. Jourdan, A. Schulz in P. Berghe, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Biolan, V. Bottka in M. Kellerbauer, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2012) 8839 final z dne 5. decembra 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.437 – Katodne cevi televizijskih in računalniških zaslonov) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko ter podredno predloga za odpravo ali znižanje globe, ki ji je bila naložena.

      Izrek

               1.

               Člen 1(2)(d) Sklepa Komisije C (2012) 8839 final z dne 5. decembra 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.437 – Katodne cevi televizijskih in računalniških zaslonov) se razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Toshiba Corp. od 16. maja 2000 do 31. marca 2003 sodelovala pri svetovnem omejevalnem sporazumu na trgu katodnih cevi za barvne televizorje.

               2.

               Člen 2(2)(g) tega sklepa se razglasi za ničen v delu, v katerem družbi Toshiba nalaga globo v znesku 28 048 000 EUR zaradi njenega neposrednega sodelovanja v svetovnem omejevalnem sporazumu na trgu katodnih cevi za barvne televizorje.

               3.

               Znesek globe, ki je v členu 2(2)(h) zadevnega sklepa družbi Toshiba naložen solidarno z družbama Panasonic Corp. in MT Picture Display Co. Ltd, znaša 82 826 000 EUR.

               4.

               V preostalem se tožba zavrne.

               5.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 114, 20.4.2013.


title: Zadeva T-221/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Hipp & Co proti UUNT – Laboratorios Ordesa (Bebimil) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Bebimil — Prejšnji skupnostna in nacionalna besedna znamka BLEMIL — Prejšnja nacionalna besedna znamka BLEMIL 1 — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Verjetnost zmede )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/54

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Hipp & Co proti UUNT – Laboratorios Ordesa (Bebimil)
   (Zadeva T-221/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Bebimil - Prejšnji skupnostna in nacionalna besedna znamka BLEMIL - Prejšnja nacionalna besedna znamka BLEMIL 1 - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Verjetnost zmede“)
   2009/C 267/92
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hipp & Co KG (Sachseln, Švica) (zastopnika: M. Kinkeldey in A. Bognár, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: S. Laitinen in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Laboratorios Ordesa, SL (Sant Boi de Llobregat, Španija) (zastopnika: R. Thierie in E. Sugrañes Coca, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. junija 2006 (R 571/2005-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Laboratorios Ordesa, SL in Hipp & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hipp & Co KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 237, 30.9.2006.


title: Zadeva C-653/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2015 – Evropska komisija/Italijanska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 2006/12/ES — Člena 4 in 5 — Ravnanje z odpadki — Dežela Kampanija — Sodba Sodišča — Ugotovitev neizpolnitve obveznosti države — Delna izvršitev sodbe — Člen 260(2) PDEU — Denarne sankcije — Periodična denarna kazen — Pavšalni znesek)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2015 – Evropska komisija/Italijanska republika
   (Zadeva C-653/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2006/12/ES - Člena 4 in 5 - Ravnanje z odpadki - Dežela Kampanija - Sodba Sodišča - Ugotovitev neizpolnitve obveznosti države - Delna izvršitev sodbe - Člen 260(2) PDEU - Denarne sankcije - Periodična denarna kazen - Pavšalni znesek))
   (2015/C 311/06)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in E. Sanfrutos Cano, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj s S. Fiorentinom, avvocato dello Stato)

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, ko ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe v zadevi Komisija/Italija (C-297/08, EU:C:2010:115), ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU.

               2.

               Italijanski republiki se naloži, da Evropski komisiji na račun „Lastna sredstva Evropske unije“ plača periodično denarno kazen v višini 1 20  000 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe Komisija/Italija (C-297/08, EU:C:2010:115), od datuma razglasitve te sodbe do popolne izvršitve sodbe Komisija/Italija (C-297/08, EU:C:2010:115).

               3.

               Italijanski republiki se naloži, da Evropski komisiji na račun „Lastna sredstva Evropske unije“ plača pavšalni znesek 20 milijonov EUR.

               4.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 93, 29.3.2014.


title: Zadeva T-284/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2015 – Dyckerhoff Polska proti Komisiji (Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Prepoznost — Neobstoj višje sile ali nepredvidljivih okoliščin — Očitna nedopustnost — Ugovor nezakonitosti)

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2015 – Dyckerhoff Polska proti Komisiji
   (Zadeva T-284/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Prepoznost - Neobstoj višje sile ali nepredvidljivih okoliščin - Očitna nedopustnost - Ugovor nezakonitosti))
   (2015/C 205/43)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dyckerhoff Polska sp. z o.o. (Nowiny, Poljska) (zastopnik: K. Kowalczyk, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. White in K. Herrmann, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2013/448/EU) (UL L 240, str. 27)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Postopek s predlogoma Sveta Evropske unije in Evropskega parlamenta za intervencijo se ustavi.

               3.

               Družbi Dyckerhoff Polska sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Združeni zadevi T-558/12 in T-559/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – Changshu City Standard Parts Factory in Ningbo Jinding Fastener/Svet (Damping — Uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Kitajske — Sprememba uredbe o dokončni protidampinški dajatvi — Člen 2(10) in (11) Uredbe (EU) št. 1225/2009 — Izračun stopnje dampinga — Prilagoditve — Obveznost obrazložitve)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – Changshu City Standard Parts Factory in Ningbo Jinding Fastener/Svet
   (Združeni zadevi T-558/12 in T-559/12) (1)

   ((Damping - Uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Kitajske - Sprememba uredbe o dokončni protidampinški dajatvi - Člen 2(10) in (11) Uredbe (EU) št. 1225/2009 - Izračun stopnje dampinga - Prilagoditve - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 198/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Changshu City Standard Parts Factory (Changshu City, Kitajska); in Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (Ningbo, Kitajska) (zastopnika: R. Antonini in E. Monard, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert, zastopnik, sprva skupaj z G. Berrich in A. Polcyn, nato A. Polcyn in na koncu D. Geradin, odvetniki)
   Intervenientki v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: M. França in T. Maxian Rusche, zastopnika); in European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (zastopnika: J. Bourgeois in R. Grasso, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za ugotovitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 924/2012 z dne 4. oktobra 2012 o spremembi Uredbe (ES) št. 91/2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 275, str. 1)

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Družbi Changshu City Standard Parts Factory in Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd poleg svojih stroškov nosita stroške Sveta Evropske unije in European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI).

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva C-505/15 P: Pritožba, ki jo je Siderurgica Latina Martin SpA vložila 23. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2015 v združenih zadevah T-389/10 in T-419/10

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/21

         Pritožba, ki jo je Siderurgica Latina Martin SpA vložila 23. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2015 v združenih zadevah T-389/10 in T-419/10
   (Zadeva C-505/15 P)
   (2015/C 406/22)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (zastopnika: G. Belotti, P. Ziotti, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Zmanjšanje globe, naložene družbi SLM v lastnem imenu in solidarno, ob upoštevanju primarno (i) dokazov, predloženih v postopkih na prvi stopnji; (ii) smernic za izrekanje kazni, ki so veljale v času nastanka izpodbijanih dejstev; (iii) marginalne vloge, ki jo je imela pritožnica in krajšega obdobja njene udeležbe v kartelu, ki se je za družbo SLM začel leta 1999, ki je edini datum, za katerega so na razpolago elementi v podporo trditev glede tovrstne udeležbe;

               —

               pritožnici naj se dodeli pravično nadomestilo za administrativne zamude, kar je bila značilnost Komisijinega obravnavanja prošnje za ugodno obravnavo, kar je Splošno sodišče popolnoma zanemarilo;

               —

               pritožnici naj se odobri ugodno obravnavo zaradi pravočasnih priznanj;

               —

               pritožnici zagotovi pravično nadomestilo, zaradi postopkovnih zamud;

               —

               v vsakem primeru: Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   SLM v bistvu navaja šest pritožbenih razlogov, s katerimi trdi, da je Splošno sodišče:

               —

               napačno ponovno opredelilo, na način, ki je nesorazmeren in nekonsistenten s predloženimi dokazi, globo, naloženo pritožnici, s tem pa kršilo člen 49(3) Listine o temeljnih pravicah in ustaljena načela prava EU na področju sorazmernosti sankcij s področja prava konkurence in obveznost obrazložitve;

               —

               s tem, ko ni uporabilo smernic za izrekanje kazni, ki so veljale v času nastanka izpodbijanih dejstev, kršilo pravo Evropske unije s področja neretroaktivnosti neugodnih kazenskih predpisov, zlasti člena 49(1) Listine o temeljnih pravicah;

               —

               nepopolno izvrševalo svojo sodno pristojnost, na ta način pa kršilo tudi člen 48 Listine o temeljnih pravicah, z očitno slabim upravljanjem podanih dokazov in ni podalo obrazložitve;

               —

               ni podalo stališča v zvezi s tem slabim upravljanjem s strani Komisije, kot rezultat zamud pri upravljanju prošnje za ugodno obravnavo, na katero Komisija ni odgovorila šest let po njeni vložitvi;

               —

               zavrnilo, da gre za posebnost prošnje za ugodno obravnavo pritožnice, s čemer je prispevalo k paradoksalni in očitno nepošteni ugotovitvi, da so zgolj udeleženci kartela lahko deležni zmanjšanja sankcij za njihovo sodelovanje, ker imajo pomembne dokaze, ki jih drugi podjetja z manj pomembno vlogo v kartelu ne morejo imeti;

               —

               s tem, ko je za odločanje potrebovalo pet let, kršilo člen 47 Listine o temeljnih pravicah, ki zagotavlja, da se zadevo preuči v razumnem roku.


title: Zadeva C-301/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. februarja 2009 – Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba – Direktiva 2006/24/ES – Hramba podatkov, pridobljenih ali obdelanih v okviru zagotavljanja elektronskih komunikacijskih storitev – Izbira pravne podlage)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. februarja 2009 – Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-301/06) (1)

   (Ničnostna tožba - Direktiva 2006/24/ES - Hramba podatkov, pridobljenih ali obdelanih v okviru zagotavljanja elektronskih komunikacijskih storitev - Izbira pravne podlage)
   (2009/C 82/03)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Irska (zastopniki: D. O'Hagan, E. Fitzsimons, D. Barniville in A. Collins, SC)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Slovaška republika (zastopnik: J. Čorba, zastopnik)

      Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: H. Duintjer Tebbens, M. Dean in A. Auersperger Matić, zastopniki), Svet Evropske unije (zastopniki: J.-C. Piris, J. Schutte in S. Kyriakopoulou, zastopniki)

      Intervenienti v podporo toženih strank: Kraljevina Španija (zastopnika: M. A. Sampol Pucurull in J. Rodríguez Cárcamo, zastopnika), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. ten Dam in C. Wissels, zastopnika), Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: C. Docksey, R. Troosters in C. O'Reilly, zastopniki), Evropski nadzornik za varstvo podatkov (zastopnik: M. H. Hijmans, zastopnik)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Direktive 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL L 105, str. 54) – Izbira pravne podlage
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Irski se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Kraljevina Španija, Kraljevina Nizozemska, Slovaška republika, Komisija Evropskih skupnosti in evropski nadzornik za varstvo podatkov nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 237, 30.9.2006.


title: Zadeva C-339/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landsgericht Köln (Nemčija) 7. junija 2017 – Verein für lauteren Wettbewerb e.V. proti Princesport GmbH

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landsgericht Köln (Nemčija) 7. junija 2017 – Verein für lauteren Wettbewerb e.V. proti Princesport GmbH
   (Zadeva C-339/17)
   (2017/C 283/32)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landsgericht Köln

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Verein für lauteren Wettbewerb e.V.

      Tožena stranka: Princesport GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7(1) Uredbe (EU) št. 1007/2011 (1) razlagati tako, da je pojasnilo, da gre za čist tekstilni izdelek, ki je sestavljen izključno iz ene vrste vlaken, obvezno?

               2.

               Ali je uporaba enega od treh v členu 7 Uredbe (EU) št. 1007/2011 navedenih oznak „100 %“, „čist“ ali „v celoti“ obvezna, ali pa je to pri takih izdelkih zgolj možnost in ne dolžnost?

               3.

               Ali velja obveznost iz člena 9(1) Uredbe (EU) št. 1007/2011, da se tekstilni izdelek etiketira ali označi z imenom in masnim deležem vseh sestavnih vlaken, tudi za čiste tekstilne izdelke, za katere se uporablja člen 7 Uredbe (EU) št. 1007/2011?

      (1)  Uredba (EU) št. 1007/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2011 o imenih tekstilnih vlaken in s tem povezanim etiketiranjem in označevanjem surovinske sestave tekstilnih izdelkov ter razveljavitvi Direktive Sveta 73/44/EGS in direktiv 96/73/ES in 2008/121/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2011, L 272, str. 1)


title: Zadeva C-599/14 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 19. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. oktobra 2014 v združenih zadevah T-208/11 in T-508/11, Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE)/Svet Evropske unije

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/6

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 19. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. oktobra 2014 v združenih zadevah T-208/11 in T-508/11, Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE)/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-599/14 P)
   (2015/C 089/07)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: B. Driessen, E. Finnegan, in G. Etienne, agenti)

      Druge stranke v postopku: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE), Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo razglasi za nično;

               —

               dokončno odloči o vprašanjih, ki so predmet te pritožbe, in tožbi zavrne; in

               —

               pritožniku v združenih zadevah T-208/11 in T-508/11 naloži, naj plača stroške Sveta na prvi stopnji in v zvezi z to pritožbo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi razglasilo ničnost ukrepov vpisa LTTE zgorlj iz razlogov, povezanih s postopkom, po katerem so bili sprejeti. Svet trdi, da je Splošno sodišče storilo napako pri teh ugotovitvah:
   Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da mora Svet v obrazložitvi dokazati, da je preveril, da se je dejavnost organa, pristojnega za vpis v tretji državi, izvajala z dovolj jamstvi. Čeprav Svet priznava, da mora dejavnost pristojnega organa v tretji državi potekati v okviru zakonodaje in prakse, ki sta v skladu s temeljnimi pravicami zadevnih oseb, trdi, da Splošno sodišče napačno uporablja pravo s tem, da zahteva vključitev teh informacij v obrazložitev.
   Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo pri presoji tega, kako je Svet uporabil informacije javnega značaja. Poleg tega naj bi napačno zavrnilo uporabo informacij iz splošno dostopnih virov s strani Sveta. Dalje naj bi Splošno sodišče napačno razsodilo, da bi moral Svet pristojni organ zaprositi za pregled novinarskih člankov, navajanih v obrazložitvi. Nazadnje naj bi Splošno sodišče napačno ugotovilo, da mora biti zaradi njegove zavrnitve dovoljenja za uporabo informacij iz splošno dostopnih virov, izpodbijana odločba razglašena za nično.
   Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi storilo napako, ker ni ugotovilo, da vpis lahko temelji na 2001 UK Proscription Order (odredba Združenega kraljestva o prepovedi iz leta 2001). Razlaga Splošnega sodišča naj ne bi bila le brez pravne podlage, temveč naj bi tudi povzročala, da lahko subjekt svoj vpis na seznam v skladu s Skupnim stališčem 2001/931 ovira tako, da ne izpodbija svojega vpisa ali prepovedi v državi članici, iz katere izvira odločba iz člena 1(4) Skupnega stališča 2001/931. Poleg tega naj razlogovanje Splošnega sodišča ne bi bilo v skladu s sodbo Kadi II.


title: Zadeva T-423/04: Tožba Bunker & BKR, S.L. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), vložena dne 8. oktobra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/24

         Tožba Bunker & BKR, S.L. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), vložena dne 8. oktobra 2004
   (Zadeva T-423/04)
   (2004/C 314/58)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Bunker & BKR, S.L., s sedežem v Almansi (Španija), ki jo zastopa José Enrique Astiz Suárez, je dne 8. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               spremeni odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 30. junija 2004 v zadevi R 0458/2002-4, v delu v katerem ugotavlja podobnost med znaki in proizvodi, ugovor zavrne in ugodi prijavi za vse prijavljene proizvode; in

               —

               podredno, razglasi za nično odločbo in zadevo vrne Oddelku za ugovore v nov postopek pravilne primerjave ostalih znakov, upoštevajoč vizualne in fonetične razlike med „BOOTS & SHOES B.K.R. MADE IN SPAIN“ in „BK RODS“ in njuno kompatibilnosti na trgu, saj ni verjetno, da bi ju potrošniki povezovali glede porekla in kakovosti proizvodov, ki jih označujeta.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               CALZADOS BUNKER, S.A. (imetništvo znamke je bilo kasneje prenešeno na tožečo stranko).

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Figurativna znamka, sestavljena iz začetnic „B.K.R“, postavljenih v romb z oznako „Boots-Shoes-Made in Spain“ – Prijava št. 649.756 za proizvode iz razredov 18 in 25 in storitve iz razreda 39.

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               MARINE STOCK LIMITED

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Različne nacionalne znamke, vključno z avstrijsko besedno znamko „BK RODS“ (št. 149.254) za proizvode iz razreda 25 (oblačila in obutev). Ugovor je bil vložen za vse proizvode in storitve, navedene v prijavi znamke Skupnosti, ki je predmet postopka.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Delna ugoditev ugovoru, in sicer v delu v katerem se nanaša na proizvode iz razreda 25, in zavrnitev ugovora glede proizvodov iz razreda 18 in storitev iz razreda 39.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe.


title: Zadeva C-280/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Vestre Landsret z dne 25. junija 2004 v zadevi Jyske Finans proti Skatteministeriet

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/25

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Vestre Landsret z dne 25. junija 2004 v zadevi Jyske Finans proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-280/04)
   (2004/C 228/51)
   Vestre Landsret (Zahodno okrožno sodišče) (Danska) je s sklepom z dne 25. junija 2004 v zadevi Jyske Finans proti Skatteministeriet (Ministrstvo za finance), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 29. junija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Vestre Landsret predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali je treba člen 13(B)(c) v povezavi s členoma 2(1) in 11(A)(1)(a) Šeste direktive DDV (77/388/EGS) (1) razlagati tako, da te določbe nasprotujejo temu, da država članica ohranja pravno ureditev v svojem zakonu o davku na dodano vrednost, po kateri je davčni zavezanec, ki je v veliki meri v svoje poslovno premoženje vključil investicijsko blago, za razliko od prodajalcev rabljenih vozil in drugih gospodarskih subjektov, ki prodajajo rabljene avtomobile, zavezanec za DDV od prodaje tega investicijskega blaga, tudi v primeru, da je bilo blago kupljeno od davčnih zavezancev, ki niso prijavili pripadajočega davka na ceno blaga, zaradi česar ob njegovem nakupu ni bilo mogoče odbiti DDV?

               2)

               Ali je treba člen 26a(A)(e) Šeste direktive DDV razlagati tako, da se pojem „trgovec-davčni zavezanec“ nanaša samo na osebe, katerih glavno dejavnost predstavljata nakup in prodaja rabljenih vozil, v primerih, ko je zadevno rabljeno blago kupljeno izključno ali predvsem zaradi dobička ob njegovi ponovni prodaji, ali se ta pojem nanaša tudi na osebe, ki to blago običajno ponovno prodajo po izteku lizinga, kar predstavlja postransko dejavnost sicer splošne gospodarske dejavnosti lizinga, v zgoraj navedenih okoliščinah?

      (1)  Z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva C-46/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ankenævnet for Uddannelsesstøtten – Danska) – LN proti Styrelsen for Videregående Uddannelser og Uddannelsesstøtte (Državljanstvo Unije — Prosto gibanje delavcev — Načelo enakega obravnavanja — Člen 45(2) PDEU — Uredba (EGS) št. 1612/68 — Člen 7(2) — Direktiva 2004/38/ES — Člen 24(1) in (2) — Izjema od načela enakega obravnavanja glede pomoči za vzdrževanje med študijem v obliki štipendij za študij ali posojil za študij — Državljan Unije, ki je študent v državi članici gostiteljici — Zaposlitev pred začetkom študija in po njem — Glavni namen osebe, ko vstopi na ozemlje države članice gostiteljice — Vpliv na njen status delavca in na njeno pravico do štipendije za študij)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/18

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ankenævnet for Uddannelsesstøtten – Danska) – LN proti Styrelsen for Videregående Uddannelser og Uddannelsesstøtte
   (Zadeva C-46/12) (1)

   (Državljanstvo Unije - Prosto gibanje delavcev - Načelo enakega obravnavanja - Člen 45(2) PDEU - Uredba (EGS) št. 1612/68 - Člen 7(2) - Direktiva 2004/38/ES - Člen 24(1) in (2) - Izjema od načela enakega obravnavanja glede pomoči za vzdrževanje med študijem v obliki štipendij za študij ali posojil za študij - Državljan Unije, ki je študent v državi članici gostiteljici - Zaposlitev pred začetkom študija in po njem - Glavni namen osebe, ko vstopi na ozemlje države članice gostiteljice - Vpliv na njen status delavca in na njeno pravico do štipendije za študij)
   2013/C 114/26
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Ankenævnet for Uddannelsesstøtten

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: LN

      Tožena stranka: Styrelsen for Videregående Uddannelser og Uddannelsesstøtte

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Ankenævnet for Uddannelsesstøtten – Razlaga člena 7(1)(c) v povezavi s členom 24(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46) – Enako obravnavanje državljanov Unije – Zakonodaja države članice, ki določa možnost za državljane Unije, da dobijo pomoč za izobraževanje, če so delavci ali samozaposlene osebe v tej državi članici – Zavrnitev prošnje za pomoč, ki jo je vložil državljan Unije, ki je bil delavec v tej državi članici gostiteljici, če je bil glavni namen njegovega prihoda v to državo članico, da študira

      Izrek

   Člena 7(1)(c) in 24(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da državljanu Unije, ki študira v državi članici gostiteljici in je sočasno dejansko in učinkovito zaposlen ter ima status „delavca“ v smislu člena 45 PDEU, ni mogoče zavrniti pomoči za vzdrževanje med študijem, do katere so upravičeni državljani te države članice. Predložitveno sodišče mora preveriti dejstva, potrebna za presojo, ali je zaposlitev tožeče stranke v postopku v glavni stvari dovolj obsežna, da lahko ta stranka pridobi navedeni status. Okoliščina, da je zadevna oseba vstopila na ozemlje države članice gostiteljice predvsem zato, da študira, ni upoštevna pri odločanju o tem, ali ima ta oseba status „delavca“ v smislu člena 45 PDEU in ali je torej v skladu s členom 7(2) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti upravičena do teh pomoči pod enakimi pogoji kot državljan države članice gostiteljice.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva T-445/11: Tožba, vložena 12. avgusta 2011 – Charron Inox in Almet proti Komisiji

text:
               1.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 290/18

         Tožba, vložena 12. avgusta 2011 – Charron Inox in Almet proti Komisiji
   (Zadeva T-445/11)
   2011/C 290/26
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Charron Inox (Marseille, Francija) in Almet (Satolas-et-Bonce, Francija) (zastopnik: P. O. Koubi-Flotte, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata:

               —

               Primarno, naj se Uredba Komisije (EU) št. 627/2011 z dne 27. junija 2011 razglasi za nično;

               —

               podredno, naj se ugotovi krivdna odgovornost Komisije, ker ni določila dovolj dolgega roka med objavo Uredbe Komisije (EU) št. 627/2011 z dne 27. junija 2011 in začetkom veljavnosti le-te in naj se tožečim družbam izplačajo naslednje odškodnine:

                           —

                           za nastalo škodo:

                                       —

                                       družbi CHARRON: 123 297,69 evrov

                                       —

                                       družbi ALMET: 384 210 evrov

                           —

                           za izgubljeni dobiček:

                                       —

                                       družbi CHARRON, glede pogodbe z družbo SURAJ, znesek 78 051,76 USD, kar znaša 55 211,57 evrov,

                                       —

                                       družbi ALMET, glede pogodbe z družbo SURAJ, znesek 69 059,18 USD, kar znaša 48 827,61 evrov do dneva vložitve tožbe;

               —

               podredno, naj se ugotovi objektivna odgovornost Komisije, ker ni določila dovolj dolgega roka med objavo Uredbe Komisije (EU) št. 627/2011 z dne 27. junija 2011 in začetkom njene veljavnosti in naj se tožečim družbam izplačajo naslednje odškodnine:

                           —

                           za nastalo škodo:

                                       —

                                       družbi CHARRON: 123 297,69 evrov

                                       —

                                       družbi ALMET: 384 210 evrov

                           —

                           za izgubljeni dobiček:

                                       —

                                       družbi CHARRON, glede pogodbe z družbo SURAJ, znesek 78 051,76 USD, kar znaša 55 211,57 evrov,

                                       —

                                       družbi ALMET, glede pogodbe z družbo SURAJ, znesek 69 059,18 USD, kar znaša 48 827,61 evrov do dneva vložitve tožbe;

               —

               v vsakem primeru naj se Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka in znesek v višini 10 000 evrov iz naslova plačila odvetniških stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V podporo svoje tožbe tožeči stranki navajata dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na večje pomanjkljivosti pri ugotovitvah Komisije pred njeno odločitvijo, ker naj bi te pomanjkljivosti povzročile, da je bilo dejansko stanje nepravilno ugotovljeno.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na ogrožanje načela zaupanja v pravo, ker je izpodbijana uredba začela takoj veljati in tožeči stranki nista imele možnosti, da prilagodita svojo prakso delovanja.


title: Zadeva C-386/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Bruxelles (Belgija) 30. septembra 2009 – Jhonny Briot proti Randstad Interim, Sodexho SA, Svetu Evropske unije

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Bruxelles (Belgija) 30. septembra 2009 – Jhonny Briot proti Randstad Interim, Sodexho SA, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-386/09)
   2009/C 312/29
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour du travail de Bruxelles

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jhonny Briot

      Toženi stranki: Randstad Interim, Sodexho SA, Svet Evropske unije

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba, če pri prenosu podjetja v smislu člena 1(1) Direktive 2001/23 (1) v prenesenem obratu, in sicer restavraciji institucije Skupnosti, dela veliko začasnih delavcev na podlagi okvirne pogodbe, sklenjene z različnimi agencijami za zagotavljanje začasnega dela, agencijo za zagotavljanje začasnega dela ali, podredno, institucijo, pod nadzorom in po navodilih katere so začasni delavci opravljali svoje delo, šteti za delodajalca odsvojitelja v smislu člena 2(1)(a) te direktive?
               Ali je, če niti agencije za zagotavljanje začasnega dela niti podjetja uporabnika ni mogoče šteti za delodajalca odsvojitelja, treba šteti, da začasni delavci ne morejo biti upravičeni do jamstev iz Direktive 2001/23?

               2.

               Ali je treba člen 4(1) Direktive 2001/23/ES razlagati tako, da se ob neobnovitvi pogodbe o zaposlitvi za določen čas z začasnimi delavci zaradi prenosa dejavnosti, v zvezi s katero so bili zaposleni, ne upošteva prepoved iz tega člena, tako da je treba šteti, da začasni delavci na dan prenosa še vedno delajo za uporabnika?

               3.

               Ali je treba člen 3(1) Direktive 2001/23/ES v morebitni povezavi s členom 2(2)(c) razlagati tako, da pridobitelja zavezuje, da ohrani delovno razmerje z začasnimi delavci, zaposlenimi v zvezi z dejavnostjo, ki je predmet prenosa, oziroma za katere je treba šteti, da na dan prenosa še vedno delajo za uporabnika?
               Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 3(1) razlagati tako, da če pridobitelj ni agencija za zagotavljanje začasnega dela in ne more skleniti pogodbe o začasnem delu, določa sklenitev pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas?

      (1)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, str. 16).


title: Zadeva F-38/14: Tožba, vložena 21. aprila 2014 – ZZ proti Svetu

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/45

         Tožba, vložena 21. aprila 2014 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-38/14)
   2014/C 212/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Generalnega sekretarja Sveta, s katero je ta naložil sankcijo razrešitve in znižanja invalidnine za 15 % do dopolnitve upokojitvene starosti

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ta tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               Izpodbijana odločba in v delu, v katerem je to potrebno, odločba o zavrnitvi ugovora naj se razglasita za nični;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-200/06: Tožba, vložena 26. julija 2006 — IBERDROLA proti Komisiji evropskih skupnosti

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/49

         Tožba, vložena 26. julija 2006 — IBERDROLA proti Komisiji evropskih skupnosti
   (Zadeva T-200/06)
   (2006/C 224/103)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: IBERDROLA S.A. (Bilbao, Španija) (zastopnika: J. Alfaro Aguilar in P. Liñán Hernández, abogados)

      Tožena stranka: Komisija evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se izpodbijana odločba razglasi za nično.

               —

               naj se Komisiji evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Predmet tožbe je razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije z dne 25. aprila 2006 (zadeva št. COMP/M.4110 — E.ON/ENDESA), s katero je bila za združljivo s skupnim trgom razglašena koncentracija v kateri je E.ON ponudil odkup vseh delnic ENDESA SA.
   Tožeča stranka v zvezi s tem pojasnjuje, da se v izpodbijani odločbi ne upošteva tveganja, da lahko pride do koordiniranih učinkov na konkurenco med glavnimi vseevropsko prisotnimi ponudniki, katerih obravnave ni mogoče opustiti pri koncentraciji takih razsežnosti in značilnosti, ki vpliva na podjetja, ki prevladujejo na dveh glavnih nacionalnih energetskih trgih.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka zatrjuje, da je tožena stranka:

               —

               kršila načelo dobrega upravljanja, ker ni v zadostni meri raziskala delovanja zadevnih trgov in vpliva koncentracije nanje.

               —

               zmotno uporabila pravo, ko je svoj preizkus koncentracije, v nasprotju z Uredbo o koncentracijah in sodno prakso Skupnosti, oprla na statičen pogled na trge in

               —

               ni izpolnila svoje obveznosti zagotavljanja dosledne uporabe določb o nadzoru koncentracij in zlorabi prevladujočega položaja pri preizkusu priglašene koncentracije, ki jo je odobrila ne da bi preučila izvor sredstev, ki jih je E.ON namenil za prevzem ENDESA z namenom da bi ugotovila ali je ta koncentracija lahko rezultat zlorabe prevladujočega položaja.

               —

               storila več očitnih napak pri presoji in ni upoštevala relevantnih elementov pri ugotovitvi, da se glede združljivosti koncentracije ne pojavljajo resni dvomi in s sprejetjem odločbe o njeni odobritvi na prvi pogled. Tožeča stranka v zvezi s tem poudarja, da je v izpodbijani odločbi, kljub sprejetju nove uredbe o koncentracijah, ki nalaga bolj prefinjeno in zahtevnejšo analizo:

                           —

                           v celoti neupoštevan negativen vpliv, ki ga bo koncentracija imela na integracijo glavnih nacionalnih trgov, ki bo privedla do nastanka enotnega evropskega trga s plinom in elektriko,

                           —

                           nezadostno ocenjen vpliv načrtovane koncentracije na nastajajoči vseevropski trg dobave elektrike multinacionalkam,

                           —

                           zavzeto stališče, da kljub vseevropski usmeritvi in ekonomski moči E.ON ni bil znaten potencialni konkurent ENDESA na španskih trgih proizvodnje elektrike in oskrbe s plinom

                           —

                           sklepno ugotovljeno, da se s koncentracijo ne bo okrepil noben prevladujoči položaj na nemškem trgu in da prenehanje nedavnega prišleka na trg-ENDESA, ne bo spremenil pogojev konkurence.

         Nazadnje tožeča stranka zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve aktov.


title: Zadeva T-35/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2010 – Codorniu Napa proti UUNT – Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti ARTESA NAPA VALLEY — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti ARTESO in prejšnja nacionalna besedna znamka LA ARTESA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe du (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2010 – Codorniu Napa proti UUNT – Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)
   (Zadeva T-35/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti ARTESA NAPA VALLEY - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti ARTESO in prejšnja nacionalna besedna znamka LA ARTESA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe du (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 13/42
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Codorniu Napa, Inc. (Napa, Kalifornija, Združene države) (zastopniki: X. Fàbrega Sabaté in M. Curell Aguilà, nato M. Curell Aguilà in J Güell Serra, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bodegas Ontañón, SA (Quel, La Rioja, Španija) (zastopnika: J. Grimau Muñoz in J. Villamor Muguerza, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. novembra 2007 (zadeva R 747/2006-4), v zvezi s postopkom z ugovorom med Bodegas Ontañón, SA in Codorniu Napa, Inc..

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Codorniu Napa, Inc., se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva F-12/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. julija 2006 — Tas proti Komisiji (Zaposlovanje — Splošni natečaj — Pristopni pogoji — Nepripustitev k preizkusom — Diplome — Poklicna kvalifikacija — Enako obravnavanje)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. julija 2006 — Tas proti Komisiji
   (Zadeva F-12/05) (1)

   (Zaposlovanje - Splošni natečaj - Pristopni pogoji - Nepripustitev k preizkusom - Diplome - Poklicna kvalifikacija - Enako obravnavanje)
   (2006/C 212/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: David Tas (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curall in K. Hermann)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije, da se tožeči stranke ne dovoli pristop k preizkusom natečaja EPSO/A/4/03, ki je bil organiziran za sestavo rezervnega seznama za zaposlovanje pomožnih administratorjev z nazivom A 8, na področju „Evropske javne uprave“, „Prava“, „Ekonomije“ in „Revizije“.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-124/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva C-67/13 P: Pritožba, ki jo je Groupement des cartes bancaires (CB) 8. februarja 2013 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 29. novembra 2012 v zadevi T-491/07, CB proti Komisiji

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/24

         Pritožba, ki jo je Groupement des cartes bancaires (CB) 8. februarja 2013 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 29. novembra 2012 v zadevi T-491/07, CB proti Komisiji
   (Zadeva C-67/13 P)
   2013/C 114/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Groupement des cartes bancaires (CB) (zastopnika: F. Pradelles, odvetnik, J. Ruiz Calzado, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, BNP Paribas, BPCE, prej Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance (CNCEP), Société générale

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2012 v zadevi CB proti Komisiji (T-491/07);

               —

               zadevo pošlje Splošnemu sodišču v ponovno odločanje, razen če Sodišče meni, da je dovolj seznanjeno z zadevo, da za nično razglasi Odločbo Komisije C(2007) 5060 final z dne 17. oktobra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (COMP/D1/38606 – Groupement des Cartes Bancaires „CB“);

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pritožnice v postopkih pred Sodiščem in Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi navaja tri pritožbene razloge.
   Prvič, pritožnica zatrjuje, da je Splošno nepravilno uporabilo pravo pri uporabi pojma omejevanje konkurence kot cilj.
   Splošno sodišče naj bi nepravilno uporabilo pravo pri uporabi člena 101(1) PDEU glede vsebine ukrepov Groupement des Cartes Bancaires „CB“ (v nadaljevanju: Groupement). Natančneje, Splošno sodišče naj bi med drugim nepravilno razlagalo sodno prakso glede pojma omejevanje konkurence kot cilj, in sicer s tem, ko je menilo, da so zgoraj navedeni ukrepi pomenili omejevanje kot cilj, pa čeprav sami po sebi niso imeli zadostne stopnje škodljivosti glede konkurence. Poleg tega naj bi Splošno sodišče nepravilno uporabilo pravo tudi s tem, ko je upoštevalo „genezo“ sprejetja ukrepov. Splošno sodišče naj bi namreč sodno prakso glede pojma sklep podjetniškega združenja nepravilno razlagalo kot izraz volje Groupement ter izkrivilo dokaze, ki so mu bili predloženi, s tem, ko je Groupement zaradi sprejetja izpodbijanih ukrepov pripisalo protikonkurenčni namen.
   Splošno sodišče naj bi nepravilno uporabilo pravo pri uporabi člena 101(1) PDEU glede ciljev ukrepov Groupement. Natančneje, Splošno sodišče naj bi namreč sodno prakso s tem, ko je menilo, da je izogibanje parazitiranju – ki je legitimen cilj ukrepov Groupement in ki ga je Splošno sodišče priznalo – mogoče upoštevati šele v fazi člena 101(3) PDEU in ne člena 101(1) PDEU.
   Splošno sodišče naj bi poleg tega nepravilno uporabilo pravo pri uporabi člena 101(1) PDEU glede ustreznega konteksta ukrepov Groupement. Natančneje, Splošno sodišče naj bi nepravilno razlagalo sodno prakso glede upoštevanja pravnega konteksta ter kršilo svojo obveznost upoštevanja ustaljene izkušnje. Zlasti naj bi nepravilno razlagalo sodbo z dne 20. novembra 2008 v zadevi Beef Industry Development in Barry Brothers s tem, ko je želelo to sodbo uporabiti za obravnavano zadevo, čeprav naj bi bili dejanski stanji obeh zadev bistveno drugačni. Poleg tega naj bi Splošno sodišče večkrat nepravilno uporabilo pravo s tem, ko je v obravnavanem sporu upoštevalo ekonomski kontekst in dvostransko tržno delovanje. Nazadnje, Splošno sodišče naj bi ne upoštevalo sodne prakse o naravi in obsegu svojega nadzora nad kompleksnimi ekonomskimi presojami, in sicer z neizvedbo minimalnega nadzora, ki naj bi ga bilo dolžno opraviti.
   Drugič, pritožnica meni, da Splošno sodišče ni pravilno uporabilo prava pri uporabi pojma omejevanje konkurence kot učinek. Splošno sodišče naj bi nepravilno uporabilo pravo pri svoji presoji učinkov ukrepov Groupement. S tem, ko ni odgovorilo na tožbene razloge, ki jih je pritožnica podala glede domnevno protikonkurenčnih učinkov ukrepov, naj bi namreč kršilo svojo obveznost obrazložitve.
   Tretjič, Splošno sodišče naj bi kršilo načeli sorazmernosti in pravne varnosti s tem, ko ni za nično razglasilo naložitve iz člena 2, drugi pododstavek, Odločbe Komisije C(2007)5060 final. Kršitev načela sorazmernosti naj bi bila podana z ohranitvijo naložitve Komisije, pri čemer ta naložitev ne le, da ni bila nujna za končanje domnevno ugotovljene kršitve, ampak je bila tudi nesorazmerna glede na iskani cilj. Poleg tega naj bi Splošno sodišče kršilo načelo pravne varnosti s tem, ko ni za nično razglasilo zgoraj navedene naložitve, čeprav je le-ta podana s splošnimi in dvoumnimi izrazi, zaradi česar pri Groupement ni bilo jasnosti, katere ukrepe sme sprejeti za izogibanje parazitiranju in za zagotavljanje varnosti sistema „CB“.