title: Zadeva T-497/15: Tožba, vložena 28. avgusta 2015 – Oltis Group/Evropska komisija

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/59

         Tožba, vložena 28. avgusta 2015 – Oltis Group/Evropska komisija
   (Zadeva T-497/15)
   (2015/C 389/68)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Oltis Group a.s. (Olomouc, Češka republika) (zastopnik: P. Konečný, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo Evropske komisije o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke ali ponudb za programe za inovativnost „Program za inovativnost IP 4 – rešitve IT za privlačne železniške storitve“ in „Program za inovativnost IP 5 – Tehnologije za trajnosten in privlačen evropski tovorni promet“ v okviru projekta „Shift2 Rail“ razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednja tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: ocenjevalna komisija je prekoračila svoja pooblastila
               Tožeča stranka v zvezi s tem med drugim trdi, da ocenjevalna komisija v okviru postopka ni mogla izpodriniti izključne pravice tožeče stranke in združiti več ločenih ponudb za pridobitev statusa pridruženega člana družbe „Shift2Rail“ v eno samo ponudbo, zato je kršila postopek ocenjevanja. Tožeča stranka poleg tega navaja, da če predložitev dveh ločenih ponudb s strani enega ponudnika za različne programe za inovativnost po mnenju ocenjevalne komisije ni bila v skladu z razpisno dokumentacijo in če tak položaj v tej dokumentaciji ni bil predviden, bi morala biti tožeča stranka o tem obveščena v skladu z delom 8.2 razpisne dokumentacije in bi zato morala obdržati svojo pravico do razpolaganja s predloženimi ponudbami.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: postopek, ki ga je uporabila ocenjevalna komisija, ni bil v skladu z razpisno dokumentacijo
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da ocenjevalna komisija ni ravnala v skladu z razpisno dokumentacijo, ker je s ponudbo tožeče stranke razpolagala, ne da bi jo o tem obvestila ali jo pozvala, naj pojasni dvoumnosti ali popravi napake.
               Tožeča stranka poleg tega meni, da bi morala ocenjevalna komisija ponudbe oceniti (in točke dodeliti) posebej, tudi potem, ko so bile združene v eno samo ponudbo, saj je lahko načelo objektivnega ocenjevanja lahko spoštovano le z uporabo takega postopka. Postopek, ki ga je uporabila ocenjevalna komisija, s tem ko je ponudbe tožeče stranke ocenila skupaj in tako tudi točke dodelila skupaj ob upoštevanju ocenjevalnega merila, je zavajajoč, diskriminatoren in v nasprotju s temeljnim načelom razpisne dokumentacije, zaradi njega pa je odločba tudi nepreverljiva.


title: Zadeva C-260/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts Sigmaringen (Nemčija) 13. maja 2013 – Sevda Aykul proti Land Baden-Württemberg

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts Sigmaringen (Nemčija) 13. maja 2013 – Sevda Aykul proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-260/13)
   2013/C 189/28
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichts Sigmaringen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sevda Aykul

      Tožena stranka: Land Baden-Württemberg

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalna ureditev Zvezne republike Nemčije, v skladu s katero se mora pravica do uporabe tujega vozniškega dovoljenja v Nemčiji v upravnem postopku naknadno odvzeti, če imetnik tujega vozniškega dovoljenja v Nemčiji s tem dovoljenjem motorno vozilo vozi pod vplivom nedovoljenih drog, zaradi česar po nemških predpisih ni več sposoben za vožnjo, v nasprotju z dolžnostjo vzajemnega priznavanja vozniških dovoljenj, ki jih izdajajo države članice, iz člena 2(1) Direktive 2006/126/ES (1)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali to velja, tudi če država izdajateljica kljub seznanjenosti z vožnjo pod vplivom drog ne ukrepa, zaradi česar nevarnost, ki jo povzroča imetnik tujega vozniškega dovoljenja, še vedno obstaja?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali lahko Zvezna republika Nemčija ponovno dodelitev pravice do uporabe tujega vozniškega dovoljenja v Nemčiji pogojuje z izpolnitvijo nacionalnih pogojev za ponovno pridobitev tega dovoljenja?

               4.

                           (a)

                           Ali upoštevanje načela teritorialnosti kazenske in policijske zakonodaje iz člena 11(2) Uredbe 2006/126/ES pomeni, da lahko namesto države izdajateljice na podlagi prava o vozniških dovoljenjih ukrepa druga država članica? Ali je zaradi upoštevanja tega načela mogoče z varnostnim ukrepom, ki je določen v kazenskem pravu, naknadno odvzeti pravico do uporabe tujega vozniškega dovoljenja v Nemčiji?

                           (b)

                           Če je odgovor na točko (a) četrtega vprašanja pritrdilen, ali je ob upoštevanju dolžnosti vzajemnega priznavanja za ponovno dodelitev pravice do uporabe tujega vozniškega dovoljenja v Nemčiji pristojna država članica, ki je izrekla varnostni ukrep, ali država izdajateljica?

      (1)  Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (UL L 403, str. 18).


title: Zadeva C-504/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Frosinone (Italija) 23. septembra 2015 – kazenski postopek zoper Antonia Paola Contija

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Frosinone (Italija) 23. septembra 2015 – kazenski postopek zoper Antonia Paola Contija
   (Zadeva C-504/15)
   (2015/C 406/21)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Frosinone

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Antonio Paolo Conti

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 49 in naslednje, ter člen 56 in naslednje, Pogodbe o delovanju Evropske unije, kot so bili dopolnjeni zlasti v luči načel, ki jih je postavilo Sodišče v sodbi št. 72 z dne 16. februarja 2012 [v združenih zadevah C-72/10 in C-77/10], razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni določbi, ki določa obveznost neodplačnega prenosa uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav, po prenehanju opravljanja dejavnosti zaradi izteka koncesije ali zaradi odločbe o razveljavitvi ali preklicu?


title: Zadeva T-365/07: Tožba, vložena 17. septembra 2007 – Traxdata France proti UUNT – Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/33

         Tožba, vložena 17. septembra 2007 – Traxdata France proti UUNT – Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)
   (Zadeva T-365/07)
   (2007/C 283/61)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Traxdata France SARL (Pariz, Francija) (zastopnik: F. Valentin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ritrax Corp. Ltd (London, Združeno kraljestvo)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba z dne 23. maja 2007, ki jo je izdal prvi odbor za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu v združenih zadevah R 1337/2005-1, R 1338/2005-1, R 1339/2005-1 in R 1340/2005-1 in skladno s tem razglasi ničnost znamk Skupnosti TRAXDATA št. 000007393, 000877779, 001252725 in znamke Skupnosti TEAM TRAXDATA št. 000877910 za vse proizvode in storitve iz razredov 9, 16 in 42, na podlagi člena 52(1)(c) UZS z dne 20. decembra 1993;

               —

               naj se razglasi ničnost znamke Skupnosti TEAM TRAXDATA št. 000877910 za naslednje storitve iz razreda 36: „finančno sponzoriranje športnih in prostočasnih dejavnosti; finančno sponzoriranje športnih tekmovanj, dogodkov in ekip, finančno sponzoriranje športnikov in športnic […] svetovanje v zvezi z vsemi navedenimi storitvami“;

               —

               naj se razglasi ničnost znamk Skupnosti TRAXDATA št. 000877779 in TEAM TRAXDATA št. 000877910 za naslednje storitve iz razreda 41: „zabaviščne in izobraževalne storitve; organizacija in vodenje konferenc, kongresov, seminarjev, simpozijev, […] nudenje elektronskih iger na računalniški mreži; objavljanje knjig in revij; […] zabaviščne dejavnosti; […] izposoja video trakov, zvočnih posnetkov, kompaktnih diskov in kinematografskih filmov; svetovanje v zvezi z vsemi navedenimi storitvami“.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedni in figurativni znamki „TRAXDATA“ in „TEAM TRAXDATA“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 36, 41 in 42 – znamke Skupnosti št. 877 910, 877 779, 7 393 in 1 252 725

      Imetnik znamke Skupnosti: Ritrax Corp. Ltd

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Neregistrirano ime podjetja „TRAXDATA FRANCE SARL“ in trgovskega imena „TRAXDATA“ za naslednje proizvode in storitve: „svetovanje, dobava in prodaja potrošnega materiala za računalnike, računalniške opreme in pripomočkov“

      Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev zahteve tožeče stranke za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Odbor za pritožbe je kršil člen 52(1)(c) v povezavi s členom 8(4) Uredbe Sveta št. 40/94 s tem, ko je ugotovil, da tožeča stranka ni predložila dokaza o nadaljnji uporabi „TRAXDATA“, in s tem, da je nepravilno uporabil merilo verjetnosti zmede med nasprotujočima si znamkama.


title: Zadeva F-122/06: Tožba, vložena 23. oktobra 2006 — Roodhuijzen proti Komisiji

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/31

         Tožba, vložena 23. oktobra 2006 — Roodhuijzen proti Komisiji
   (Zadeva F-122/06)
   (2006/C 310/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Anton Pieter Roodhuijzen (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: E. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba Organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 28. februarja, potrjena 20. marca 2006, da se partnerstvo tožeče stranke z go. H v sistemu zdravstvenega zavarovanja ne prizna kot zunajzakonska skupnost, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba OPI z dne 12. julija 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila 27. marca 2006 pod št. R/230/06, naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije z nizozemskim državljanstvom, je predlagala, naj se upošteva njeno partnerstvo z go. H., namreč sporazum o skupnem življenju, sklenjen pri notarju in priznan v nizozemskem pravu, da bi njegova partnerka imela pravice iz skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja institucij Evropskih skupnosti. Uprava je ta predlog zavrnila, in to celo potem ko je tožeča stranka predložila potrdilo veleposlaništva svoje države v Luxembourgu, na podlagi katerega zadevni sporazum daje tožeči stranki in njeni spremljevalki status trdne izvenzakonske skupnosti.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja kršitev člena 72 Kadrovskih predpisov, člena 1(2)(c)(i) Priloge VII h Kadrovskih predpisom ter člena 12 Pravil o zavarovanju uradnikov Evropskih skupnosti za nezgodno tveganje in poklicno bolezen. Razen tega se sklicuje na očitno napako pri presoji, kršitev obveznosti obrazložitve in kršitve splošnih pravnih načel, zlasti načela prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja uradnikov.


title: Zadeva T-47/05: Tožba Pilar Ange Serrano in drugih proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 31. januarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/36

         Tožba Pilar Ange Serrano in drugih proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 31. januarja 2005
   (Zadeva T-47/05)
   (2005/C 93/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Pilar Ange Serrano, stanujoča v Luxembourgu, Jean-Marie Bras, stanujoč v Luxembourgu, Dominiek Decoutere, stanujoč v Wolwelange (Luksemburg), Armin Hau, stanujoč v Luxembourgu, Adolfo Orcajo Teresa, stanujoč v Bruslju in Francisco Javier Solana Ramos, stanujoč v Woluwe-Saint-Lambert (Belgija), ki jih zastopa Eric Boigelot, avocat, so dne 31. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Evropskemu parlamentu.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo o novi razporeditvi v naziv tožečih strank, o kateri so bili obveščeni z dopisom kadrovskega generalnega direktorja brez datuma in podpisa;

               —

               razglasi za ničen vsak nadaljnji akt in/ali s to odločbo povezan akt, čeprav bi bil sprejet po tej tožbi,

               —

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine, ocenjene po pravični oceni na 60.000 evrov za vsako tožečo stranko s pridržkom zvišanja in/ali znižanja v teku postopka;

               —

               toženi stranki v vsakem primeru naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Vse tožeče stranke so uradniki Evropskega parlamenta, izbrani v okviru natečaja za prehod v drugo kategorijo (iz kategorije D v kategorijo C ali iz kategorije C v kategorijo B) pred začetkov veljave, 1. maja 2004, reforme Kadrovskih predpisov. Navajajo, da je njihova prerazporeditev v naziv zanje po novih Kadrovskih predpisih manj ugodna kot bi bila, če ne bi uspešno opravili zadevnih natečajev.
   V podporo svoji tožbi tožeče stranke navajajo najprej ugovor nezakonitosti zoper Uredbo 723/2004 (1) o spremembi Kadrovskih predpisov, ki temelji na domnevni kršitvi obveznosti obrazložitve, načel pravne varnosti, zaupanja v pravo, sorazmernosti in enakega obravnavanja. Prav tako navajajo, da Evropski parlament ob sprejetju navedenih odločb naj ne bi bil spoštoval niti svoje dolžne skrbnosti niti načela dobre uprave.

      (1)  Uredba Sveta (ES, EURATOM) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (UL L 124, 27.4.2004, str. 1.


               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/1

         (2008/C 197/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 183, 19.7.2008

   Prejšnje objave

      UL C 171, 5.7.2008

      UL C 158, 21.6.2008

      UL C 142, 7.6.2008

      UL C 128, 24.5.2008

      UL C 116, 9.5.2008

      UL C 107, 26.4.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-155/14: Tožba, vložena 7. marca 2014 – ANKO proti Komisiji

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/46

         Tožba, vložena 7. marca 2014 – ANKO proti Komisiji
   (Zadeva T-155/14)
   2014/C 175/64
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atene, Grčija) (zastopnik: B. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da celoten znesek 325 823,16 EUR, ki ga Komisija zahteva iz naslova neupravičenih izdatkov, in ki je že bil izplačan tožeči stranki za projekt PERSONA, in celoten znesek 280 747,45 EUR, ki ga Komisija zahteva iz naslova neupravičenih izdatkov in ki je že bil izplačan za projekt TERREGOV, predstavljata upravičene izdatke;

               —

               ugotovi, da znesek 6 752,74 EUR predstavlja upravičene izdatke družbe ANKO v okviru projekta PERSONA in da ga mora zato Komisija izplačati družbi ANKO;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Komisijo na podlagi člena 272 PDEU v zvezi s pogodbama št. 045 459 in št. 507 749, ki sta namenjeni izvedbi projekta PERSONA in projekta TERREGOV.
   Tožeča stranka zlasti navaja, da čeprav je izpolnila svoje pogodbene obveznosti, Komisija s kršitvijo zgoraj navedenih pogodb, načela dobre vere, prepovedi zlorabe pravic in načela sorazmernosti iz naslova neupravičenih izdatkov zahteva vračilo zneskov, ki so bili izplačani družbi ANKO. V zvezi s tem tožeča stranka navaja, prvič, da Komisija s tem, da zavrača upravičenost skoraj vseh izdatkov, ki jih je družbi ANKO izplačala za projekta PERSONA in TERREGOV in zahteva zadevne zneske, ker naj bi bili neupravičeno izplačani, ravna v nasprotju s svojimi pogodbenimi obveznostmi do družbe ANKO. Drugič, tožeča stranka navaja, da je zahteva za vračilo vseh teh zneskov nesorazmerna in predstavlja zlorabo pravic.


title: Zadeva T-352/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Dura Vermeer Infra proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg bitumna za asfaltiranje cest — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Pravica do obrambe“ )

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Dura Vermeer Infra proti Komisiji
   (Zadeva T-352/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg bitumna za asfaltiranje cest - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Pravica do obrambe)
   2012/C 355/28
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dura Vermeer Infra BV (Hoofddorp, Nizozemska) (zastopnik: M. Slotboom, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Bouquet in A. Nijenhuis, zastopnika, skupaj z de F. Wijckmans, F. Tuytschaever in L. Gyselen, odvetniki, nato A. Bouquet, A. Nijenhuis in F. Ronkes Agerbeek, zastopniki, skupaj z de F. Wijckmans in F. Tuytschaever)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006, v zvezi s postopkom na podlagi člena (81) ES (zadeva COMP/F/38.456 – Bitumen-Nizozemska), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Dura Vermeer Infra BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva T-451/13: Tožba, vložena 14. avgusta 2013 – Syngenta Crop Protection in drugi proti Komisiji

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/40

         Tožba, vložena 14. avgusta 2013 – Syngenta Crop Protection in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-451/13)
   2013/C 325/68
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Syngenta Crop Protection AG (Basel, Švica); Syngenta Crop Protection (Bruselj, Belgija); Syngenta Bulgaria (Sofija, Bolgarija); Syngenta Czech s.r.o. (Praga, Češka republika); Syngenta Crop Protection A/S (Kopenhagen, Danska); Syngenta France SAS (Saint-Sauveur, Francija); Syngenta Agro GmbH (Maintal, Nemčija); Syngenta Hellas AEBE – Proïonta Fytoprostasias & Sporoi (Anthoussa Attica, Grčija); Syngenta Növényvédelmi kft (Budimpešta, Madžarska), Syngenta Crop Protection SpA (Milano, Italija); Syngenta Crop Protection BV (Roosendaal, Nizozemska); Syngenta Polska sp. z o.o. (Varšava, Poljska); Syngenta Agro Srl (Bukarešta, Romunija); Syngenta Slovakia s.r.o. (Bratislava, Slovaška); Syngenta Agro, SA (Madrid, Španija); Syngenta UK Ltd (Cambridge, Združeno kraljestvo) (zastopniki: D. Waelbroeck, odvetnik, D. Slater, Solicitor, in I. Antypas, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               v celoti razglasi za nično Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 485/2013 (izpodbijana uredba) ali podredno, izpodbijano uredbo razglasi za nično v delu, v katerem določa omejitve v zvezi s thiamethoxamom (TMX), semeni, tretiranimi s TMX, in proizvodi, ki vsebujejo TMX;

               —

               odredi, da mora EU, ki jo zastopa Komisija, povrniti škodo, ki je tožečim strankam nastala, ker je Komisija kršila svoje pravne obveznosti, vključno z obrestmi;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               V okviru prvega tožbenega razloga zatrjujejo, da so bile z izpodbijano uredbo naložene omejitve v zvezi s TMX, ki ne temeljijo na trdni znanosti in niso bile sprejete po predpisanem postopku, pri čemer so bili kršeni členi 4,12(2), 21, 49 in Priloga II k Uredbi št. 1107/2009 (1) in načeli pravne varnosti in pravice do obrambe. Natančneje, poročilo Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) in na podlagi tega sprejete omejitve niso temeljili na novih znanstvenih dokazih, ki bi izkazovali tveganje, ni bila upoštevana upoštevna znanost, v ključnih parametrih so bile vsebinske napake in niso temeljili na nobeni dogovorjeni metodologiji za ugotovitev ocene tveganja. EFSA poleg tega ni ugotovila nobenega tveganja za preživetje rojev čebel ali učinkov, ki ne povzročijo smrti, in ni predstavila nobenih negativnih ugotovitev, ki bi temeljile na dejanskih terenskih študijah. Pregled in sprejetje omejevalnih ukrepov sta bila opravljena v taki naglici, da ni bilo mogoče opraviti temeljitega znanstvenega pregleda in zainteresirani javnosti ni bila dana ustrezna možnost za sodelovanje.

               2.

               V okviru drugega tožbenega razloga zatrjujejo, da so bile z izpodbijano uredbo uvedene nesorazmerne in diskriminatorne omejitve v zvezi s TMX, ki temeljijo le na hipotetičnem tveganju, ne da bi bila opravljena temeljita znanstvena presoja ali kakršna koli presoja vpliva, zaradi česar sta bili kršeni previdnostno načelo in načelo sorazmernosti.

               3.

               V okviru tretjega tožbenega razloga zatrjujejo, da sta bila s sprejetjem izpodbijane uredbe zaradi nerazumnih pooblastil, danih EFSI, kršena načelo dobrega upravljanja in dolžnost skrbnega ravnanja, da je bil postopek opravljen prehitro in zainteresirana javnost ni mogla podati svojih stališč, da se ni upoštevala upoštevna znanost in da ni bila opravljena presoja vpliva.

      (1)  Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL L 309, str. 1)


title: Zadeva T-644/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Reuter/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/58

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Reuter/Parlament
   (Zadeva T-644/15)
   (2016/C 048/66)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Delphine Reuter (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Pirc Musar, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropskega parlamenta A(2015)8627 C z dne 14. septembra 2015 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov v zvezi z informacijami o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih za splošne stroške in stroških kadrovske organizacije poslancev Evropskega parlamenta;

               —

               Parlamentu naloži, da tožeči stranki plača stroške v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča, vključno s stroški intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe 45/2001 (2), ker zahtevani osebni podatki niso varovani na podlagi zakonodaje Skupnosti.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe 45/2001, ker je bil dostop do zahtevanih informacij zavrnjen, čeprav so bili pogoji za razkritje izpolnjeni.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev splošne obveznosti – na podlagi členov 2 in 4 Uredbe 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe 1049/2001 – da se preuči vsak posamezni dokument.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(6) Uredbe 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanega dokumenta ni bila upravičena.

               5.

               S petim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve, ko to določata člena 7(1) in 8(1) Uredbe 1049/2001, ker Parlament ni upošteval vseh trditev tožeče stranke.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva T-142/08: Tožba, vložena 2. aprila 2008 – Italija proti Komisiji in EPSO

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/35

         Tožba, vložena 2. aprila 2008 – Italija proti Komisiji in EPSO
   (Zadeva T-142/08)
   (2008/C 142/64)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti in Evropski urad za izbor osebja
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti obvestila o javnem natečaju EPSO/AD/116/08 (AD8) – EPSO/AD/117/08 (AD11) za sestavo seznama za zaposlitev 30 administratorjev (AD8) in 20 glavnih administratorjev (AD11) na področju boja proti goljufijam;

               —

               Razglasitev ničnosti obvestila o javnem natečaju EPSO/AST/45/08 (AST4) za sestavo seznama za zaposlitev asistentov (AST4) na področju boja proti goljufijam;

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi Italija proti Komisiji, T-117/08 (1).

      (1)  Še neobjavljena v ZOdl.


title: Zadeva C-34/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n° 6 de Alicante (Španija) 21. januarja 2016 – Manuel González Poyato in Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español S.A.

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 6 de Alicante (Španija) 21. januarja 2016 – Manuel González Poyato in Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español S.A.
   (Zadeva C-34/16)
   (2016/C 136/17)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 6 de Alicante

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Manuel González Poyato in Ana Belén Tovar García

      Tožena stranka: Banco Popular Español S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v okviru posojilne pogodbe, sklenjene med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, ki vsebuje vnaprej določen pogoj glede omejitve znižanja dogovorjene temeljne obrestne mere (klavzula o minimalni obrestni meri), ki ni bil posamično dogovorjen in ki je bil v navedeno pogodbo vključen na način, ki je za potrošnika do te mere nejasen in nerazumljiv, da ga Sodišče šteje za nepošten, razlaga besedne zveze „niso zavezujoči“, na podlagi katere lahko to, da Sodišče razglasi nepoštenost navedenega pogoja, povzroči, da se zneski, ki jih je v preteklosti potrošnik plačal prodajalcu ali ponudniku zaradi navedenega pogoja, temu potrošniku ne povrnejo, v skladu s členom 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               2.

               Če se zgoraj navedena razlaga šteje za skladno s členom 6(1) Direktive 93/13/EGS, ali je razlaga, kakršna je navedena zgoraj, glede učinkov, ki jih je treba izpeljati iz razglasitve nepoštenosti pogoja, kakršen je opisani, v skladu s pojmom „ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih [nepoštenih] pogojev“ iz člena 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS?

               3.

               Če zgoraj navedeni razlagi nista skladni s členoma 6(1) in 7(1) Direktive 93/13/EGS, ali je vselej in vsekakor v nasprotju z „zahtevo dobre vere“ to, da se v pogodbo, sklenjeno med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, vključijo pogoji, ki glavni predmet pogodbe opredeljujejo na način, ki ni dovolj jasen in razumljiv, ali pa je treba navedeno kršitev načela dobre vere presojati ob upoštevanju drugih okoliščin? Katere okoliščine mora v zadnjenavedenem primeru presojati nacionalno sodišče, ko ugotovi obstoj pogoja, ki glavni predmet pogodbe opredeljuje na precej nejasen in nerazumljiv način, da bi se štelo, da načelo dobre vere ni bilo kršeno? Natančneje, ali je mogoče med te okoliščine vključiti obstoj nacionalne zakonodaje na ravni zakona ali predpisa, ki na splošno določa veljavnost tovrstnih „klavzul o minimalni obrestni meri“?

               4.

               Ali je v okviru postopka, kakršen je zadevni in v katerem je bila vložena posamična tožba za razglasitev ničnosti „klavzule o minimalni obrestni meri“, ki se šteje za precej nepregledno, razlaga, ki omejuje vračilo zneskov, ki jih je potrošnik plačal prodajalcu ali ponudniku na podlagi navedenega pogoja, ki ga je Sodišče razglasilo za ničnega, in ki temelji na nevarnosti resnih težav za gospodarski javni red, če sodba, ki jo izreče Sodišče, nima učinkov pravnomočne sodbe za druge potrošnike v enakem položaju, v skladu z besedno zvezo „niso zavezujoči za potrošnika“ iz člena 6(1) Direktive 93/13/EGS?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva T-611/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2015 – Spa Monopole/UUNT – South Pacific Management (Manea Spa) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Manea Spa — Prejšnje besedne in figurativna znamka Beneluksa SPA in prejšnja besedna znamka Beneluksa LES THERMES DE SPA — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 8(1)(b) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2015 – Spa Monopole/UUNT – South Pacific Management (Manea Spa)
   (Zadeva T-611/11) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Manea Spa - Prejšnje besedne in figurativna znamka Beneluksa SPA in prejšnja besedna znamka Beneluksa LES THERMES DE SPA - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 146/46)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: L. De Brouwer, E. Cornu in E. De Gryse, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: South Pacific Management (Papeete, Tahiti, Francija) (zastopnika: S. de La Marnierre in E. Landon, odvetnika)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 8. septembra 2011 (združeni zadevi R 1176/2010-1 in R 1886/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV in South Pacific Management.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 8. septembra 2011 (združeni zadevi R 1176/2010-1 in 1886/2010-1) se razglasi za nično.

               2.

               UUNT in družba South Pacific Management nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva T-173/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2006 — Heus proti Komisiji ( Uradniki — Pristop k notranjemu natečaju — Obvestilo o javnem natečaju — Pogoji v zvezi z delovno dobo — Ničnostna tožba — Načelo prepovedi diskriminacije )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/40

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2006 — Heus proti Komisiji
   (Zadeva T-173/05) (1)

   („Uradniki - Pristop k notranjemu natečaju - Obvestilo o javnem natečaju - Pogoji v zvezi z delovno dobo - Ničnostna tožba - Načelo prepovedi diskriminacije“)
   (2006/C 331/88)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Martine Heus (Anderlecht, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Lozano Palacios in K. Herrmann, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o izključitvi tožeče stranke iz natečaja COM/PC/O4.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Izbris zadeve C-516/04

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/31

         Izbris zadeve C-516/04 (1)

   (2005/C 143/59)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 8. aprila 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-516/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva T-37/06: Tožba, vložena  7. februarja 2006  — MEGGLE proti UUNT

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/16

         Tožba, vložena 7. februarja 2006 — MEGGLE proti UUNT
   (Zadeva T-37/06)
   (2006/C 96/31)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: MEGGLE Aktiengesellschaft (Wasserburg a. Inn, Nemčija) (zastopnik: T. Raab, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Clover Corporation Limited (North Sydney, Avstralija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. novembra 2005 in odločbo oddelka za ugovore s področja znamk Urada z dne 30. septembra 2004;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Prijavitelj znamke Skupnosti: Clover Corporation Limited

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „HiQ z deteljico“ za proizvode iz razredov 5, 29 in 30 (št. 2 171 114)
   Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nemška figurativna znamka „deteljica“ za proizvode iz razredov 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32 in 33 (št. 980 458) in nemška figurativna znamka „deteljica“ za proizvode iz razredov 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32, 33 (št. 396 52 600)
   Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora
   Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1) se ni pravilno uporabil, saj obstaja verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama. Kažeta močno podobnost, prejšnja znamka pa ima poseben razlikovalni učinek. Kršitev člena 74(1) in (2) Uredbe št. 40/94, saj je toženi Urad kršil obveznost preverjanja zatrjevanih dejstev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) Nr. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. oktobra 2004 v zadevi C-222/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesgerichtshof): Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte, Christel Mörkens proti Zvezni republiki Nemčiji (Kreditne institucije — Sistem zajamčenih vlog — Direktiva 94/19/ES — Direktive 77/780/EGS, 89/299/EGS in 89/646/EGS — Nadzorni ukrepi organa, pristojnega za zaščito vlagateljev — Odgovornost nadzorstvenih organov za izgube, ki so nastale kot posledica slabega nadzora)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/7

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 12. oktobra 2004
   v zadevi C-222/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesgerichtshof): Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte, Christel Mörkens proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Kreditne institucije - Sistem zajamčenih vlog - Direktiva 94/19/ES - Direktive 77/780/EGS, 89/299/EGS in 89/646/EGS - Nadzorni ukrepi organa, pristojnega za zaščito vlagateljev - Odgovornost nadzorstvenih organov za izgube, ki so nastale kot posledica slabega nadzora)
   (2004/C 300/14)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-222/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Bundesgerichtshof (Nemčija) z dne 16. maja 2002, ki je prispel na Sodišče dne 17. junija 2002, v postopku Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte, Christel Mörkens proti Zvezni republiki Nemčiji, je Sodišče (veliki senat), v sestavi, V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, predsedniki senatov, C. Gulmann (poročevalec), J.-P. Puissochet, S. von Bahr in N. Cunha Rodrigues, sodniki, F. Macken in N. Colneric, sodnici, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 12. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Če je z Direktivo 94/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog zagotovljeno plačilo odškodnin vlagateljem, člena 3(2-5) te direktive ni mogoče razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu predpisu, skladno s katerim nacionalni organ za nadzor kreditnih institucij izpolnjuje naloge le v javnem interesu, kar po nacionalnem pravu izključuje, da bi lahko posamezniki zahtevali povnitev škode, ki nastane zaradi pomanjkljivega nadzora, ki ga opravlja ta organ.

               2.

               Prva direktiva Sveta 77/780/EGS z dne 12. decembra 1977 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij, Direktiva Sveta 89/299/EGS z dne 17. aprila 1989 o lastnih sredstvih kreditnih institucij, kot tudi Direktiva Sveta 89/646/EGS z dne 15. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij in ki spreminja Direktivo 77/780, ne nasprotujejo nacionalnemu predpisu, v skladu s katerim nacionalni organ za nadzor kreditnih institucij izpolnjuje naloge le v javnem interesu, kar po nacionalnem pravu izključuje, da bi lahko posamezniki zahtevali povnitev škode, ki nastane zaradi pomanjkljivega nadzora, ki ga opravlja ta organ.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva C-151/15: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 14. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal da Relação de Coimbra – Portugalska) – Sociedade Portuguesa de Autores CRL/Ministério Público, Carlos Manuel Prata Pereira Sá Meneses, Sandra Carla Ferreira Cardoso, Douros Bar Lda (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Avtorska in sorodne pravice v informacijski družbi — Direktiva 2001/29/ES — Člen 3(1) — Pojem „priobčitev javnosti“ — Predvajanje del v kavarni/restavraciji prek radia, povezanega z zvočniki)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/14

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 14. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal da Relação de Coimbra – Portugalska) – Sociedade Portuguesa de Autores CRL/Ministério Público, Carlos Manuel Prata Pereira Sá Meneses, Sandra Carla Ferreira Cardoso, Douros Bar Lda
   (Zadeva C-151/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Avtorska in sorodne pravice v informacijski družbi - Direktiva 2001/29/ES - Člen 3(1) - Pojem „priobčitev javnosti“ - Predvajanje del v kavarni/restavraciji prek radia, povezanega z zvočniki))
   (2015/C 320/20)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal da Relação de Coimbra

      Stranke

      Pritožnica: Sociedade Portuguesa de Autores CRL

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Ministério Público, Carlos Manuel Prata Pereira Sá Meneses, Sandra Carla Ferreira Cardoso, Douros Bar Lda

      Izrek

   Pojem „priobčitev javnosti“ v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da vključuje prenos glasbenih in literarno-glasbenih del, ki se oddajajo radiofuzno, s strani upravljalcev kavarne/restavracije po radiu, povezanem z zvočniki in/ali ojačevalci, strankam, ki so navzoči v tem poslovnem prostoru.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva C-76/08: Tožba, vložena 25. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/23

         Tožba, vložena 25. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-76/08)
   (2008/C 92/43)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnici: D. Recchia in D. Lawunmi, zastopnici)

      Tožena stranka: Republika Malta
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Malta, s tem ko ni izpolnila pogojev iz člena 9 Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (1), ni izpolnila obveznosti iz člena 7 omenjene Direktive v zvezi z lovom prepelic (coturnix coturnix) in divjih grlic (streptopelia turtur) v času pomladanske selitve;

               —

               Republiki Malti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Direktiva Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic zadeva ohranjanje vseh prosto živečih vrst ptic, naravno prisotnih na evropskem ozemlju držav članic, kjer se uporablja Pogodba. Določa ukrepe za varovanje, upravljanje in nadzor nad temi vrstami in določa pravila njihovega izkoriščanja. Od pristopa k Evropski uniji dne 1. maja 2004 so malteški organi izvajali pravico odstopanja v skladu s členom 9(1) direktive v zvezi z lovom prepelic in divjih grlic v času pomladanske selitve, ko se vračajo na gnezditvena območja v številnih državah severno od Sredozemskega morja. Vprašanje, ki je bilo postavljeno v tem postopku, je, ali za malteške organe velja odstopanje iz člena 9(1), ki omogoča lov zadevnih vrst na Malti v času pomladanske selitve, ker ni na voljo druge zadovoljive rešitve.

      (1)  UL L 103, 25.4.1979, str. 1.


title: Združene zadeve od C-295/04 do C-298/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Bitonto — Italija) — Vincenzo Manfredi proti Lloyd Adriatico Assicurazioni SpA (C-295/04), Antonio Cannito proti Fondiaria Sai SpA (C-296/04) in Nicolò Tricarico (C-297/04), Pasqualina Murgolo (C-298/04) proti Assitalia SpA (Člen 81 ES — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Škoda, ki so jo povzročila motorna vozila, plovila in mopedi — Obvezno škodno zavarovanje — Zvišanje premij — Učinek na trgovino med državami članicami — Pravica tretjih do odškodnine za povzročeno škodo — Pristojna nacionalna sodišča — Zastaralni rok — Kaznovalna odškodnina)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Bitonto — Italija) — Vincenzo Manfredi proti Lloyd Adriatico Assicurazioni SpA (C-295/04), Antonio Cannito proti Fondiaria Sai SpA (C-296/04) in Nicolò Tricarico (C-297/04), Pasqualina Murgolo (C-298/04) proti Assitalia SpA
   (Združene zadeve od C-295/04 do C-298/04) (1)

   (Člen 81 ES - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Škoda, ki so jo povzročila motorna vozila, plovila in mopedi - Obvezno škodno zavarovanje - Zvišanje premij - Učinek na trgovino med državami članicami - Pravica tretjih do odškodnine za povzročeno škodo - Pristojna nacionalna sodišča - Zastaralni rok - Kaznovalna odškodnina)
   (2006/C 224/05)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Giudice di pace di Bitonto
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Vincenzo Manfredi (C-295/04), Antonio Cannito (C-296/04), Nicolò Tricarico (C-297/04), Pascualina Murgolo (C-298/04)

      Tožene stranke: Lloyd Adriatico Assicurazioni SpA, Fondiaria Sai SpA, Assitalia SpA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Giudice di pace di Bitonto — Razlaga člena 81 ES — Usklajeno ravnanje med italijanskimi in tujimi zavarovalnimi družbami s sedežem v Italiji glede zavarovalnih pogodb za avtomobile in mopede — Izmenjava informacij, da bi omogočile zvišanje zavarovalnih premij za škodno zavarovanje, ki ni upravičeno s tržnimi pogoji.
   Izrek

               1)

               Omejevalni sporazum ali usklajeno ravnanje med zavarovalnimi družbami, kot je v zadevi v glavni stvari, ki obstaja v medsebojni izmenjavi informacij, ki omogoča za razmere na trgu neupravičeno zvišanje premij RC avtomobilskih zavarovanj za škodo, ki so jo povzročila motorna vozila, plovila in mopedi in krši nacionalne predpise o varstvu konkurence, lahko ravno tako predstavlja kršitev člena 81 ES, če ob upoštevanju značilnosti zadevnega nacionalnega trga obstaja zadostna stopnja verjetnosti, da bi zadevni omejevalni sporazum ali usklajeno ravnanje lahko neposredno ali posredno, dejansko ali potencialno vplivala na sklenitev tega zavarovanja v zadevni državi članici, s strani gospodarskih subjektov s sedežem v drugih državah članicah in da ta vpliv ni nepomemben.

               2)

               Člen 81 ES je treba razlagati tako, da lahko vsakdo uveljavlja ničnost omejevalnega sporazuma ali ravnanja, ki ga ta člen prepoveduje, in da lahko, če med slednjim ter povzročeno škodo obstaja vzročna zveza, zahteva odškodnino za to škodo.
               Če ni pravil Skupnosti s tega področja mora notranji pravni sistem vsake države članice določiti podrobna pravila glede izvrševanja te pravice, vključno s tistimi glede uporabe pojma „vzročne“ zveze, pri čemer je treba upoštevati načela enakovrednosti in učinkovitosti.

               3)

               Če ni pravil Skupnosti s tega področja mora notranji pravni sistem vsake države članice določiti sodišča, pristojna za presojanje odškodninskih tožb zaradi kršitve konkurenčnih pravil Skupnosti in določiti natančna procesna pravila v zvezi s temi tožbami, pod pogojem, da ta pravila niso manj ugodna od tistih, ki se nanašajo na odškodninske tožbe zaradi kršitve nacionalnih konkurenčnih pravil in da te nacionalne določbe praktično ne omogočijo ali bistveno ne otežijo izvrševanja pravice do odškodninskega zahtevka za škodo, povzročeno z omejevalnim sporazumom ali ravnanjem, prepovedanim s členom 81 ES.

               4)

               Če ni pravil Skupnosti s tega področja mora notranji pravni sistem vsake države članice določiti zastaralni rok za vložitev zahteve za odškodnino za škodo, ki jo je povzročil omejevalni sporazum ali ravnanje, prepovedano s členom 81 ES, pri čemer je treba upoštevati načela enakovrednosti in učinkovitosti.
               V tem oziru mora nacionalno sodišče preveriti, ali nacionalni predpis, na podlagi katerega začne teči zastaralni rok za vložitev odškodninskega zahtevka za škodo, ki jo je povzročil omejevalni sporazum ali ravnanje, prepovedano s členom 81 ES, od dneva izvedbe omejevalnega sporazuma ali prepovedanega ravnanja, zlasti v primeru, če ta nacionalni predpis določa tudi kratek zastaralni rok, ki ga ni mogoče prekiniti, praktično onemogoča ali bistveno oteži izvrševanje pravice do odškodninskega zahtevka za nastalo škodo.

               5)

               V odsotnosti pravil Skupnosti s tega področja je stvar notranjega pravnega sistema vsake države članice, da določi merila, ki omogočajo opredelitev obsega škode, nastale zaradi omejevalnega sporazuma ali ravnanja, prepovedanega s členom 81 ES, pri čemer se upoštevajo načela enakovrednosti in učinkovitosti.
               Zato, prvič, v skladu z načelom enakovrednosti, če je mogoče odobriti posebne odškodnine, kot so kaznovalne odškodnine, v okviru nacionalnih tožb, podobnih tožbam, ki temeljijo na konkurenčnih pravilih Skupnosti, mora biti to mogoče tudi v okviru slednjih tožb. Vendar pravo Skupnosti nacionalnih sodišč ne ovira pri sprejemanju ukrepov za to, da varstvo pravic, ki jih zagotavlja pravo Skupnosti, nima za posledico neupravičene obogatitve upravičencev.
               Drugič, iz načela učinkovitosti in pravice vsakogar, da zahteva odškodnino za škodo, nastalo zaradi sporazuma ali ravnanja, ki lahko omejuje ali izkrivlja konkurenco, izhaja, da morajo oškodovane osebe imeti pravico zahtevati odškodnino ne le za nastalo škodo (damnum emergens), temveč tudi za izgubljeni dobiček (lucrum cessans), kot tudi plačilo obresti.

      (1)  UL C 251 z dne 9.1.2004.


title: Zadeva F-107/15: Tožba, vložena 23. julija 2015 – ZZ/EESO

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/53

         Tožba, vložena 23. julija 2015 – ZZ/EESO
   (Zadeva F-107/15)
   (2015/C 320/74)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: EESO (Evropski ekonomsko-socialni odbor)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeča stranka upokojena z 31. decembrom 2014, in odločbe, s katero je bila zavrnjena njena prošnja za podaljšanje delovnega razmerja.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe generalnega sekretariata EESO z dne 7. aprila 2014, s katero je bila tožeča stranka upokojena 31. decembra 2014 zvečer;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe direktorja kadrovske službe in notranjih služb EESO z dne 30. septembra 2014, s katero je bila v imenu OI zavrnjena prošnja za podaljšanje delovnega razmerja do 31. maja 2015, ki jo je tožeča stranka vložila 3. septembra 2014;

               —

               razglasitev ničnosti, če je potrebno, odločbe generalnega sekretariata EESO z dne 22. aprila 2015, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila zoper odločbi z dne 7. aprila in 30. septembra 2014;

               —

               naložitev EESO plačilo stroškov.


title: Zadeva C-152/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Münster (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Direktiva 2003/96/ES — Obdavčitev energentov in električne energije — Izjeme — Energenti v standardnih rezervoarjih gospodarskih vozil, namenjeni za uporabo kot gorivo za ta vozila — Pojem „standardni rezervoarji“ v smislu člena 24(2) te direktive — Rezervoarji, ki jih vgradi proizvajalec karoserij ali distributer proizvajalca)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Münster
   (Zadeva C-152/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Direktiva 2003/96/ES - Obdavčitev energentov in električne energije - Izjeme - Energenti v standardnih rezervoarjih gospodarskih vozil, namenjeni za uporabo kot gorivo za ta vozila - Pojem „standardni rezervoarji“ v smislu člena 24(2) te direktive - Rezervoarji, ki jih vgradi proizvajalec karoserij ali distributer proizvajalca))
   2014/C 409/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Hauptzollamt Münster

      Izrek

   Pojem „standardni rezervoarji“ iz člena 24(2), prva alinea, Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, da ne izključuje rezervoarjev, ki so trajno pritrjeni na gospodarska vozila in namenjeni za njihovo neposredno oskrbo z gorivom, kadar je te rezervoarje vgradila druga oseba, in ne proizvajalec, če ti rezervoarji omogočajo neposredno uporabo goriva tako za pogon navedenih vozil kot – kjer je to primerno – za delovanje hladilnih in drugih sistemov med prevozom.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-259/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 79/409/EGS – Ohranjanje prostoživečih ptic – Ohranjanje in vzdrževanje habitatov – Klasifikacija posebnih območij varstva – Prepoved lova in ujetja – Nepravilen prenos)

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/5

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-259/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 79/409/EGS - Ohranjanje prostoživečih ptic - Ohranjanje in vzdrževanje habitatov - Klasifikacija posebnih območij varstva - Prepoved lova in ujetja - Nepravilen prenos)
   (2009/C 55/07)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Neizvršitev prenosa člena 3(1) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1) – Nepopoln prenos členov 3(2), 4(1), 5 in 8(1) navedene direktive.
   Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za celoten in/ali pravilen prenos obveznosti iz členov 3(1) in (2), 4(1), 5 in 8(1) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic, ni izpolnila obveznosti iz teh določb.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2004 v zadevi C-269/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Cour d'appel): Administration de l'enregistrement et des domaines, État du grand-duché de Luxembourg proti Vermietungsgesellschaft Objekt Kirchberg Sàrl (Šesta direktiva DDV — Člen 13(C) — Oprostitve pri transakcijah lizinga ali dajanja v najem nepremičnin — Pravica do izbire za obdavčitev — Odbitek vstopnega davka — Predhodna pridobitev dovoljenja davčnega organa)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/11

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 9. septembra 2004
   v zadevi C-269/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Cour d'appel): Administration de l'enregistrement et des domaines, État du grand-duché de Luxembourg proti Vermietungsgesellschaft Objekt Kirchberg Sàrl (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člen 13(C) - Oprostitve pri transakcijah lizinga ali dajanja v najem nepremičnin - Pravica do izbire za obdavčitev - Odbitek vstopnega davka - Predhodna pridobitev dovoljenja davčnega organa)
   (2004/C 262/21)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-269/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na sodišče z odločbo Cour d'Appel (Luksemburg) z dne 18. junija 2003, ki je prispela na Sodišče dne 20. junija 2003, v postopku, ki poteka med Administration de l'enregistrement et des domaines, État du grand-duché de Luxembourg in Vermietungsgesellschaft Objekt Kirchberg Sarl, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas in S. von Bahr (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 9. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Določbe člena 13(C) (pododstavek1) (točka a) in (pododstavek 2) Šeste Direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, ne nasprotujejo temu, da država članica, ki je uporabila možnost, po kateri lahko svojim davkoplačevalcem podeli pravico do izbire za obdavčitev pri transakcijah lizinga ali dajanja v najem nepremičnin, sprejme ureditev, ki pravico do celotnega odbitka vstopnega davka na dodano vrednost pogojuje s pridobitvijo predhodnega dovoljenja, ki nima retroaktivnega učinka, s strani davčnega organa.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.


title: Zadeva C-685/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Münster (Nemčija) 27. decembra 2016 – EV/Finanzamt Lippstadt

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Münster (Nemčija) 27. decembra 2016 – EV/Finanzamt Lippstadt
   (Zadeva C-685/16)
   (2017/C 144/23)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Münster

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: EV

      Tožena stranka: Finanzamt Lippstadt

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe o prostem pretoku kapitala in plačilih v členih 63 in naslednjih Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da nasprotujejo členu 9, točka 7, Gewerbesteuergesetz 2002, kakor je bil spremenjen z davčnim zakonom za leto 2008 (Jahressteuergesetz 2008) z dne 20. decembra 2007 (BGBl. I 2007, str. 3150), ki za zmanjšanje davka od dohodka iz dejavnosti in za prištetje dobička iz naslova udeležbe v kapitalski družbi s sedežem uprave in sedežem izven Zvezne republike Nemčije, določa strožje pogoje kot za zmanjšanje dobička in prištetje dobičkov iz naslova udeležbe v kapitalski družbi rezidentki, ki ni oproščena plačila davka ali del dohodka iz dejavnosti družbe rezidentke, ki ga doseže stalna poslovna enota s sedežem v tujini?


title: Zadeva C-393/12: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 21. marca 2013 – Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna znamka HELLIM — Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti HALLOUMI — Zavrnitev ugovora)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/49

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 21. marca 2013 – Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-393/12) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna znamka HELLIM - Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti HALLOUMI - Zavrnitev ugovora)
   2013/C 225/87
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (zastopnici: C. Milbradt in A. Schwarz, odvetnici)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. junija 2012 v zadevi Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias proti UUNT (T-534/10), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. septembra 2010 v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias in Garmo AG – Verjetnost zmede – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (kodificirana različica) (UL L 78, str. 1)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 343, 10.11.2012.


title: Zadeva T-345/10: Tožba, vložena 25. avgusta 2010 – Portugalska republika proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/32

         Tožba, vložena 25. avgusta 2010 – Portugalska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-345/10)
   ()
   2010/C 301/56
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes in J. Saraiva de Almeida, zastopnika, skupaj z M. Figueiredom, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Primarno:
               razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4255 konč. z dne 29. junija 2010 o finančnih popravkih za podporo iz usmerjevalnega oddelka EKUJS za operativni program CCI 1999.PT.06.1.PO.007 (Portugalska – nacionalni program, cilj 1) v zvezi z ukrepom „Naložbe v kmetijska gospodarstva“, s katerim je bila podpora usmerjevalnega oddelka EKUJS za izdatke, odobrene z Odločbo Komisije C(2000) 2878 konč. z dne 30. oktobra 2000 v okviru programa pomoči CCI 1999.PT.06.1.PO.007 (Portugalska – nacionalni program, cilj 1), zmanjšana za 16 411 829,46 EUR, in

               —

               podredno:

                           1.

                           razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4255 konč. z dne 29. junija 2010 v delu, v katerem se nanaša na financiranje izdatkov Portugalske republike s strani Skupnosti v višini 194 347 574,29 EUR v zvezi z zahtevki, odobrenimi med 28. oktobrom 2003 in novembrom 2006;

                           2.

                           razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4255 konč. z dne 29. junija 2010 v delu, v katerem se nanaša na financiranje izdatkov Portugalske republike s strani Skupnosti v višini 94 621 812,06 EUR v zvezi z zahtevki za „naložbe v kmetijska gospodarstva“, povezane z nastanitvijo mladih kmetov.

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja te tožbene razloge:

               (a)

               kršitev člena 250 PDEU in nepristojnost;

               (b)

               kršitev člena 39(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1260/99 z dne 21. junija 1999 (1);

               (c)

               retroaktivna uporaba člena 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1257/99 z dne 17. maja 1999 (2);

               (d)

               kršitev člena 4(2) Uredbe Komisije (ES) št. 445/2002 z dne 26. februarja 2002 (3);

               (e)

               kršitev člena 4 Uredbe Komisije (ES) št. 438/2001 z dne 2. marca 2001 (4);

               (f)

               kršitev člena 5(2) Uredbe št. 1257/99;

               (g)

               kršitev načela enakosti;

               (h)

               kršitev načel enakosti in zaupanja v pravo ter napaka v zvezi s finančnimi posledicami, ki izhajajo iz kršitve prava Skupnosti;

               (i)

               kršitev načela sorazmernosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL L 161, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL L 160, str. 80).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 445/2002 z dne 26. februarja 2002 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 74, str. 1).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 438/2001 z dne 2. marca 2001 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 glede sistemov upravljanja in nadzora pomoči, dodeljene v okviru Strukturnih skladov (UL L 63, str. 21).


title: Zadeva C-439/11 P: Pritožba, ki jo je družba Ziegler SA vložila 25. avgusta 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 v zadevi T-199/08, Ziegler proti Komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/8

         Pritožba, ki jo je družba Ziegler SA vložila 25. avgusta 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 v zadevi T-199/08, Ziegler proti Komisiji
   (Zadeva C-439/11 P)
   2011/C 347/13
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Ziegler SA (zastopniki: J.-F. Bellis, M. Favart, A. Bailleux, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 v zadevi T-199/08, Ziegler proti Komisiji, naj se razveljavi in naj Sodišče odloči o sporu iz te sodbe;

               —

               predlogom, podanim v postopku na prvi stopnji, naj se ugodi, in naj se tako Odločba Komisije C(2008) 926 konč. z dne 11. marca 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/38.543 – mednarodne selitvene storitve) razglasi za nično ali naj se, podredno, globa, naložena tožeči stranki s to odločbo, odpravi ali, še bolj podredno, naj se ta globa zmanjša;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.
   S prvim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče pravo večkrat napačno uporabilo s tem, da je v izpodbijani sodbi razsodilo, da je Komisija na podlagi svojih smernic o konceptu vpliva na trgovino med državami članicami lahko zakonito sklepala, da bi kršitev, ki se očita pritožnici, lahko znatno vplivala na trgovino med državami članicami v smislu člena 101(1) PDEU.
   Z drugim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče kršilo pravo Unije, zlasti člen 296 PDEU, temeljno pravico do poštenega sojenja in splošno načelo enakosti in prepovedi diskriminacije, ker je razsodilo, da Komisija ni kršila obveznosti obrazložitve s tem, da se je pri določitvi odstotka prodaj v zvezi s kršitvijo za izračun osnovnega zneska globe, ki je bila pritožnici naložena na podlagi smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), oprla zgolj na to, da je bila kršitev „zelo resna“.
   Družba Ziegler s tretjim pritožbenim razlogom trdi, da izpodbijana sodba ni obrazložena, ker v njej ni obravnavan tožbeni razlog, ki se nanaša na pristranskost Komisije, in ker je z zavrnitvijo tega tožbenega razloga bila kršena temeljna pravica do poštenega sojenja in temeljna pravica do dobrega upravljanja.
   Nazadnje, pritožnica s četrtim pritožbenim razlogom trdi, da je z izpodbijano sodbo kršeno pravo Unije, zlasti splošno načelo enakosti in prepovedi diskriminacije, ker kljub temu, da je z njo potrjeno, da Komisija ni pravilno ocenila finančnega položaja pritožnice, v njej ni izpodbijano to, da Komisija ni niti preučila možnosti, da bi pritožnici na podlagi člena 37 smernic o načinu določanja glob zmanjšala globo, medtem ko jo je na podlagi zgoraj navedene določbe zmanjšala drugemu podjetju, ki je bilo kaznovano zaradi iste kršitve.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


               19.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/19

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki jo je predložilo sodišče Oslo tingrett dne 30. avgusta 2013 v zadevi Fred. Olsen in drugi proti Staten v/Skattedirektoratet
   (Zadeva E-20/13)
   (2013/C 372/08)
   Zahteva je bila vložena pri Sodišču Efte z dopisom z dne 30. avgusta 2013, ki ga je poslalo sodišče Oslo tingrett (okrožno sodišče Oslo) in ga je tajništvo Sodišča prejelo 30. avgusta 2013, in sicer za svetovalno mnenje v zadevi Fred. Olsen in drugi proti Staten v/Skattedirektoratet glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali skrbniški skladi kot oblika poslovne enote spadajo na področje uporabe pravice do ustanavljanja iz člena 31 Sporazuma EGP?
               Dodatno vprašanje: če je odgovor pritrdilen: kdo je imetnik pravic v skladu z določbo Sporazuma EGP?

               2.

               Če je odgovor na prvo glavno vprašanje pritrdilen: ali skrbniški sklad izpolnjuje merilo gospodarske dejavnosti iz člena 31 Sporazuma EGP?

               3.

               Če je odgovor na prvo glavno vprašanje odklonilen: ali skrbniški sklad spada na področje uporabe pravice do prostega pretoka kapitala iz člena 40 Sporazuma EGP?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali tretje glavno vprašanje pritrdilen: ali je v norveških pravilih o tujih odvisnih družbah (TOD) ena ali več omejitev pravice do ustanavljanja oziroma pravice do prostega pretoka kapitala?

               5.

               Če je odgovor na četrto glavno vprašanje pritrdilen: ali se lahko šteje, da so omejitve utemeljene s prednostnimi razlogi javnega interesa, in ali so omejitve sorazmerne?

               6.

               Ali neprekinjena obdavčitev premoženja upravičencev do sredstev skrbniškega sklada ter obdavčenje v višini 1,1 % pomenita omejitev v skladu s členom 31 in/ali členom 40 Sporazuma EGP – in ali lahko to uveljavljajo upravičenci skrbniškega sklada, kot je opisan v točki 2 zahteve za svetovalno mnenje?

         Če je odgovor na vprašanje pritrdilen:

               —

               Ali se lahko šteje, da je omejitev utemeljena s prednostnimi razlogi javnega interesa, in ali je omejitev sorazmerna?

               —

               Ali je obdavčitev v nasprotju z zahtevo po spoštovanju temeljnih pravic v Sporazumu EGP?

               —

               Ali lahko na to vpliva morebitni začetek veljavnosti sporazuma o izmenjavi informacij med Norveško in Lihtenštajnom?


title: Zadeva T-331/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  10. maja 2006  — R proti Komisiji ( Uradniki — Imenovanje — Razvrstitev v naziv — Člen 31(2) Kadrovskih predpisov )

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2006 — R proti Komisiji
   (Zadeva T-331/04) (1)

   („Uradniki - Imenovanje - Razvrstitev v naziv - Člen 31(2) Kadrovskih predpisov“)
   (2006/C 165/48)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: R (Chaumont-Gistoux, Belgija) (zastopnik: B. Arians, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in H. Kraemer)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o razvrstitvi tožeče stranke v naziv
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Zadeva C-300/15: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 26. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif - Luksemburg) – Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser/Directeur de l'administration des contributions directes (Predhodno odločanje — Člena 21 PDEU in 45 PDEU — Prosto gibanje in svoboda prebivanja oseb in delavcev — Davek na dohodek — Starostna pokojnina — Davčni dobropis za upokojence — Pogoji za priznanje — Posedovanje potrdila o davčnem odtegljaju, ki ga izda nacionalna uprava)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/12

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 26. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif - Luksemburg) – Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser/Directeur de l'administration des contributions directes
   (Zadeva C-300/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člena 21 PDEU in 45 PDEU - Prosto gibanje in svoboda prebivanja oseb in delavcev - Davek na dohodek - Starostna pokojnina - Davčni dobropis za upokojence - Pogoji za priznanje - Posedovanje potrdila o davčnem odtegljaju, ki ga izda nacionalna uprava))
   (2016/C 260/15)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser

      Tožena stranka: Directeur de l'administration des contributions directes

      Izrek

   Člena 21 PDEU in 45 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni davčni zakonodaji, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, s katero se davčni dobropis za upokojence lahko prizna samo davčnim zavezancem, ki imajo potrdilo o davčnem odtegljaju.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva T-382/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2016 – Greenpeace Energy in drugi/Komisija (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Jedrska energija — Pomoč v korist enote C jedrske elektrarne Hinkley Point — Pogodba za razliko, dogovor z ministrstvom in kreditno jamstvo — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom — Neobstoj bistvenega vpliva na konkurenčni položaj — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/46

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2016 – Greenpeace Energy in drugi/Komisija
   (Zadeva T-382/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Državne pomoči - Jedrska energija - Pomoč v korist enote C jedrske elektrarne Hinkley Point - Pogodba za razliko, dogovor z ministrstvom in kreditno jamstvo - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Neobstoj bistvenega vpliva na konkurenčni položaj - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost))
   (2016/C 419/61)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Greenpeace Energy eG (Hambourg, Nemčija) in 9 drugih tožečih strank, ki so navedene v prilogi k sklepu (zastopnika: D. Fouquet in J. Nysten, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche in P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU, ki se nanaša na razglasitev ničnosti Sklepa (EU) 2015/658 z dne 8. oktobra 2014 o državni pomoči SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), ki jo namerava Združeno kraljestvo odobriti kot podporo za jedrsko elektrarno Hinkley Point C (UL 2015, L 109, str. 44).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               O predlogih za intervencijo, ki so jih vložili NNB Generation Company Limited, Slovaška republika, Madžarska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Francoska republika, Češka republika in Republika Poljska, ni treba odločati.

               3.

               Greenpeace Energy eG in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v prilogi, nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije, razen stroškov, povezanih s predlogi za intervencijo.

               4.

               Greenpeace Energy in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v prilogi, Komisija, NNB Generation Company Limited, Slovaška republika, Madžarska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Francoska republika, Češka republika in Republika Poljska nosijo vsak svoje stroške, povezane s predlogi za intervencijo.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva C-23/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 25. januarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 25. januarja 2005
   (Zadeva C-23/05)
   (2005/C 82/20)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata G. Rozet in N. Yerrell, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 25. januarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 2000 o spremembah Direktive Sveta 93/104/ES o določenih vidikih organizacije delovnega časa, s katerimi se vključijo sektorji in dejavnosti, ki so iz te direktive izključeni (1), oziroma s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, je potekel 1. avgusta 2003.

      (1)  UL L 195, 1.8.2000, str. 41.


title: Zadeva T-27/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. oktobra 2015 – Elan/Komisija

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. oktobra 2015 – Elan/Komisija
   (Zadeva T-27/13) (1)

   (2015/C 429/37)
   Jezik postopka: slovenščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 86, 23.3.2013.


title: Zadeva C-201/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Smaranda Bara in drugi/Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Președintele Casei Naționale de Asigurări de Sănătate, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) (Predhodno odločanje — Direktiva 95/46/ES — Obdelava osebnih podatkov — Člena 10 in 11 — Obvestitev posameznikov, na katere se podatki nanašajo — Člen 13 — Izjeme in omejitve — Prenos osebnih davčnih podatkov s strani javnega organa države članice z namenom, da jih obdela drug javni organ)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Smaranda Bara in drugi/Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Președintele Casei Naționale de Asigurări de Sănătate, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF)
   (Zadeva C-201/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 95/46/ES - Obdelava osebnih podatkov - Člena 10 in 11 - Obvestitev posameznikov, na katere se podatki nanašajo - Člen 13 - Izjeme in omejitve - Prenos osebnih davčnih podatkov s strani javnega organa države članice z namenom, da jih obdela drug javni organ))
   (2015/C 381/05)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Smaranda Bara in drugi

      Tožene stranke: Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Președintele Casei Naționale de Asigurări de Sănătate, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF)

      Izrek

   Člene 10, 11 in 13 Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnim ukrepom, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki javnemu organu države članice dopuščajo, da osebne podatke prenese na drug javni organ in da se ti naknadno obdelajo, ne da bi bili posamezniki, na katere se ti podatki nanašajo, obveščeni o tem prenosu in tej obdelavi.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva T-217/08: Tožba, vložena 11. junija 2008 – Bundesverband Deutscher Milchviehhalter in drugi proti Svetu

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/57

         Tožba, vložena 11. junija 2008 – Bundesverband Deutscher Milchviehhalter in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-217/08)
   (2008/C 209/102)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Bundesverband Deutscher Milchviehhalter e. V. (Bonn, Nemčija), Romuald Schaber (Petersthal, Nemčija), Stefan Mann (Eberdorfergrund, Nemčija) in Walter Peters (Körchow, Nemčija) (zastopnika: W. Renner in O. Schniewind, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predloga tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 248/2008 z dne 17. marca 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1234/2007 glede nacionalnih kvot za mleko (UL L 76, str. 6) naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke izpodbijajo Uredbo (ES) št. 248/2008 (1), s katero so bile za 2 % zvišane nacionalne kvote za mleko, določene za dan 1. aprila 2008 v prilogi IX k Uredbi (ES) št. 1234/2004 (2), da bi se olajšala večja proizvodnja mleka v Skupnosti in da bi se izpolnile nove zahteve trga za mleko.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeče stranke najprej navajajo, da se z zvišanjem nacionalnih kvot za mleko zlorablja diskrecijska pravica, ker naj bi se tako zasledovali drugi razlogi in ne tisti, ki so navedeni v uvodnih izjavah.
   Poleg tega naj bi se z izpodbijano uredbo kršila Pogodba ES, ker naj bi se napačno uporabil člen 37(3) ES kot določba o pristojnosti, saj so se zanemarili cilji iz člena 33(1)(a) in (b) ES, ker se nezakonito niso upoštevale zahteve varstva okolja v smislu člena 6 ES in ker naj bi se kršila obveznost spodbujanja in ohranjanja kulturne dediščine v Skupnosti v skladu s členom 151 ES.
   Nadalje naj bi se kršile pravici tožečih strank do svobodnega opravljanja poklica in do zasebne lastnine ter prepoved diskriminacije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 248/2008 z dne 17. marca 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1234/2007 glede nacionalnih kvot za mleko (UL L 76, str. 6).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (UL L 299, str. 1).


title: Zadeva C-306/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 31. julija 2009 – I.B. proti Conseil des ministres

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 31. julija 2009 – I.B. proti Conseil des ministres
   (Zadeva C-306/09)
   2009/C 233/19
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour constitutionnelle

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: I.B.

      Tožena stranka: Conseil des ministres

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba evropski nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve obsodbe, izrečene v odsotnosti, ne da bi bila obsojena oseba obveščena o kraju ali datumu obravnave, in zoper katero ima še možnost vložitve pritožbe, šteti ne kot nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve kazni ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, v smislu člena 4(6) Okvirnega sklepa Sveta Evropske unije 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (1), temveč kot nalog za prijetje, izdan zaradi uvedbe kazenskega postopka, v smislu člena 5(3) tega okvirnega sklepa?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 4(6) in člen 5(3) tega okvirnega sklepa razlagati tako, da državam članicam ne dovoljujeta, da za predajo osebe, ki prebiva na njihovem ozemlju in je v okoliščinah, opisanih v prvem vprašanju, predmet naloga za prijetje, izdanega zaradi izvršitve kazni ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, pravosodnim organom odreditvene države določi pogoj, da se ta oseba vrne izvršitveni državi, da bi v njej prestajala kazen ali ukrep, vezan na odvzem prostosti, na katerega naj bi bila dokončno obsojena v odreditveni državi?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali ta člena kršita člen 6(2) Pogodbe o Evropski uniji ter zlasti načeli enakosti in prepovedi diskriminacije?

               4.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člena 3 in 4 navedenega okvirnega sklepa razlagati tako, da nasprotujeta temu, da pravosodni organi države članice zavrnejo izvršitev evropskega naloga za prijetje, če obstajajo resni razlogi za prepričanje, da bi njegova izvršitev povzročila kršitev temeljnih pravic zadevne osebe, kot so določene v členu 6(2) Pogodbe o Evropski uniji?

      (1)  UL L 190, str. 1.


title: Zadeva T-342/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. marca 2009 — Batchelor proti Komisiji

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/44

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. marca 2009 — Batchelor proti Komisiji
   (Zadeva T-342/08) (1)

   2009/C 113/90

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva T-149/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2014 – Investrónica proti UUNT – Olympus Imaging (MICRO) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti MICRO — Prejšnja nacionalna figurativna znamka micro — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Reformatorično pooblastilo“ )

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2014 – Investrónica proti UUNT – Olympus Imaging (MICRO)
   (Zadeva T-149/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti MICRO - Prejšnja nacionalna figurativna znamka micro - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Reformatorično pooblastilo)
   2014/C 52/62
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Investrónica, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: E. Seijo Veiguela in J.L. Rivas Zurdo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Olympus Imaging Corp. (Tokio, Japonska) (zastopnik: C. Opatz, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 31. januarja 2012 (zadeva R 347/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Investrónica, SA in Olympus Imaging Corp.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 31. januarja 2012 (zadeva R 347/2011-4) se razveljavi.

               2.

               Ugovoru se ugodi v delu, v katerem se nanaša na proizvode iz razreda 9, ki ustrezajo temu opisu: „Fotografski aparati in instrumenti, digitalne kamere, medsebojno izmenljive leče ter deli in dodatki zanje, če jih obsega razred 9“.

               3.

               UUNT nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila družba Investrónica, SA.

               4.

               Družba Olympus Imaging Corp. nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila družba Investrónica.

      (1)  UL C 194, 30.6.2012.


title: Zadeva C-513/06 P: Pritožba, ki jo je Komisija Evropskih skupnosti 18. decembra 2006 vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat) z dne 27. septembra 2006 v zadevi GlaxoSmithKline Services Unlimited, nekdanji Glaxo Wellcome plc proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-168/01

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/13

         Pritožba, ki jo je Komisija Evropskih skupnosti 18. decembra 2006 vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat) z dne 27. septembra 2006 v zadevi GlaxoSmithKline Services Unlimited, nekdanji Glaxo Wellcome plc proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-168/01
   (Zadeva C-513/06 P)
   (2007/C 42/22)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: T. Christoforou, F. Castillo de la Torre in E. Gippini Fournier, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma, SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar), GlaxoSmithKline Services Unlimited, nekdanji Glaxo Wellcome plc
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi točko 1 in točke od 3 do 5 izreka sodbe Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 v zadevi GlaxoSmithKline Services Ltd. proti Komisiji Evropskih skupnosti (zadeva T-168/01).

               —

               z zavrnitvijo ničnostne tožbe v zadevi T-168/01 kot neutemeljene, dokončno odloči o zadevi;

               —

               tožeči stranki v zadevi T-168/01 naloži plačilo stroškov, ki so Komisiji nastali v navedeni zadevi in s to pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija se strinja z ugotovitvami Sodišča prve stopnje glede obrazložitve izpodbijane odločbe; obstoja sporazuma med družbami; zatrjevane zlorabe pooblastil in zatrjevane kršitve načela subsidiarnosti ter člena 43 ES.
   Komisija glede dela sodbe, ki se nanaša na obstoj protikonkurenčnega „učinka“, prereka argumente, ki jim je sledilo Sodišče prve stopnje. Vztraja, da presoja Sodišča, s katero je bil potrjen obstoj omejevalnih „učinkov“, pravzaprav pomeni presojo omejevalnega „cilja“ sporazuma z upoštevanjem pravnega in gospodarskega okvira, zaradi česar bi moralo Sodišče potrditi ugotovitev iz Odločbe, da je imel sporazum protikonkurenčni cilj. Komisija ima glede ostalih ugotovitev o „učinkih“ resne ugovore, še zlasti glede: opredelitve upoštevnega trga; zavrnitve ugotovitev Komisije, ki izhajajo iz člena 81(1)(d), s pravno napačno trditvijo, da so se na geografsko različnih trgih oblikovale različne cene; in številnih ugotovitev v sodbi, pri katerih je Sodišče presojo Komisije glede dejstev in ekonomskih dokazov nadomestilo z lastno presojo, kar v postopku sodnega nadzora ni dovoljeno. Vendar pa glede na to, da se Komisija strinja s končnimi ugotovitvami Sodišča, t.j. da je imel zadevni sporazum protikonkurenčne učinke, na tej stopnji ne namerava vložiti pritožbe zoper ta del sodbe.
   V okviru te pritožbe se navajata dva sklopa pritožbenih razlogov. Prvi se nanaša na ugotovitve v zvezi z členom 81(1), zlasti na napačno uporabo prava in izkrivljanja pri razlagi in uporabi pojma „cilj“ v določbi, ter na številna izkrivljanja, napačno uporabo prava in nepopolnosti oziroma protislovja v obrazložitvi glede „pravnega in gospodarskega okvira“ sporazuma. Drugi sklop pritožbenih razlogov se nanaša na ugotovitve glede na člen 81(3): najprej in predvsem na tiste, ki so povezane s prvim pogojem v tej določbi, vendar tudi na odsotnost obravnave nekaterih drugih pogojev.


title: Zadeva T-436/09: Tožba, vložena 29. oktobra 2009 – Dufour proti ECB

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/31

         Tožba, vložena 29. oktobra 2009 – Dufour proti ECB
   (Zadeva T-436/09)
   2010/C 11/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Julien Dufour (Jolivet, Francija) (zastopnik: I. Schoenacker Rossi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Zavrnitev direktorja Evropske centralne banke, ki je bila J. Dufourju poslana po pošti 2. septembra 2009 in se nanaša na zbirke podatkov, ki bi omogočile ugotovitev povezave med zaposlitvami in mobilnostjo zaposlenih, naj se razglasi za nično;

               —

               Evropski centralni banki naj se posledično naloži, naj J. Dufourju omogoči dostop do vseh zbirk podatkov, ki omogočajo ugotovitev povezave med zaposlitvami in mobilnostjo zaposlenih;

               —

               Evropski centralni banki naj se naloži plačilo 5 000 EUR odškodnine s pripadajočimi obrestmi zaradi škode, ki jo je utrpela tožeča stranka;

               —

               Evropski centralni banki naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti odločbe Evropske centralne banke z dne 2. septembra 2009, s katero je bil tožeči strani zavrnjen dostop do zbirk podatkov, ki bi omogočale ugotovitev povezave med zaposlitvami in mobilnostjo zaposlenih med leti 1999 in 2009, za katerega je zaprosila v zvezi s pripravo doktorske disertacije, in povrnitev škode s pripadajočimi obrestmi zaradi zamude pri pripravi svoje disertacije.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da je obrazložitev zavrnitve dostopa do zadevnih dokumentov nezakonita, saj navaja izjeme, ki niso obrazložene niti niso predvidene s Sklepom BCE/2004/3 Evropske centralne banke z dne 4. marca 2004 o dostopu javnosti do dokumentov Evropske centralne banke (1), ki je bil sprejet za izvajanje Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (2), in je utemeljena na napačni predpostavki, da elektronska nenatisnjena različica zbirk podatkov ne predstavlja „dokumenta“. Nazadnje, Evropska centralna banka se ne bi smela sklicevati na težave pri zagotavljanju dostopnosti dokumentov.

      (1)  UL L 80, str. 42.

      (2)  UL L 145, str. 43.


title: Zadeve F-116/07, F-13/08 in F-31/08: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 7. julija 2010 – Tomas proti Evropskemu parlamentu (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Člen 2(c) PZDU — Odpoved delovnega razmerja — Zaupno razmerje — Predhodno posvetovanje z odborom uslužbencev Evropskega parlamenta — Odsotnost)

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/31

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 7. julija 2010 – Tomas proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeve F-116/07, F-13/08 in F-31/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Člen 2(c) PZDU - Odpoved delovnega razmerja - Zaupno razmerje - Predhodno posvetovanje z odborom uslužbencev Evropskega parlamenta - Odsotnost)
   2010/C 274/47
   Jezik postopka: litovščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stanislovas Tomas (Vilna, Litva) (zastopnik: M. Michalauskas)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: A. Lukošiūtė in K. Zejdová, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe OPI, s katero je ta odpustil tožečo stranko, in zahtevek za povrnitev nastale nepremoženjske in premoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožbi v zadevah F-116/07 in F-13/08 se zavrneta.

               2.

               Evropski parlament mora S. Tomasu plačati znesek 1 000 EUR kot nadomestilo za nastalo nepremoženjsko škodo.

               3.

               V preostalem se tožba F-31/08 zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške v zvezi z zadevami F-116/07, F-13/08 in F-31/08.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008, str. 65; UL C 142, 7.6.2008, str. 39; UL C 158, 21.6.2008, str.26.