title: Zadeva T-914/14: Tožba, vložena 27. decembra 2016 – Proof IT/EIGE

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/34

         Tožba, vložena 27. decembra 2016 – Proof IT/EIGE
   (Zadeva T-914/14)
   (2017/C 078/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Proof IT SIA (Riga, Latvija) (zastopnika: J. Jerņeva in D. Pāvila, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski inštitut za enakost spolov (EIGE)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe Evropskega inštituta za enakost med spoloma, ki je bila sprejeta v postopku oddaje javnega naročila za dodelitev okvirne pogodbe „Vzdrževanje in posodabljanje orodij in virov EIGE za statistične podatke o spolu“ EIGE/2016/OPER/01-Lot 1 in EIGE/2016/OPER/01-Lot 2, ki je bila tožeči stranki vročena z dopisom z dne 14. oktobra 2016 in s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke, okvirna pogodba pa dodeljena tretji družbi;

               —

               odredi, da se tožeči stranki povrne škoda za izgubljeno priložnost in/ali za izgubo same pogodbe v višini 128 480 EUR;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načeli enakega obravnavanja in preglednosti s tem, da meril za oddajo naročila ni razlagala enako v celotnem postopku za oddajo javnega naročila.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načeli enakega obravnavanja in preglednosti s tem, da je v celoti ponovno preučila ponudbo tožeče stranke, s čimer je ravnala samovoljno, kar vzbuja skrb glede pristranosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načeli enakega obravnavanja in preglednosti, ker merila za oddajo naročila niso natančna in toženi stranki zato dajejo neomejeno svobodo pri izbiri glede dodelitve zadevne pogodbe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je storila očitne napake pri presoji ponudbe tožeče stranke, ki bi s popravki pripeljala do drugačnega izida oddaje javnega naročila, to pomeni, da ponudba tožeče stranke ne bi smela biti zavrnjena in da bi morala biti okvirna pogodba dodeljena tožeči stranki.


title: Združeni zadevi C-72/07 in C-111/07: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 13. junija 2007 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Asturias – Španija) – José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez proti Consejería de Salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos (FEFE), Principado de Asturias (Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Nedopustnost)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/14

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 13. junija 2007 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Asturias – Španija) – José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez proti Consejería de Salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos (FEFE), Principado de Asturias
   (Združeni zadevi C-72/07 in C-111/07) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Nedopustnost)
   (2007/C 199/24)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez

      Tožene stranke: Consejería de Salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos (FEFE), Principado de Asturias
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Superior de Justicia de Asturias – Razlaga člena 43 ES – Ureditev, ki določa pogoje za odpiranje novih lekarn.
   Izrek
   Predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ju je s sklepoma z dne 30. novembra 2006 in 29. januarja 2007 vložilo Tribunal Superior de Justicia de Asturias, sta očitno nedopustna.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.

      UL C 95, 28.4.2007.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. marca 2005 v zadevi T-275/02, D proti Evropski investicijski banki (EIB) (Uslužbenci EIB — Ničnostna tožba — Dopustnost — Podaljšanje poskusne dobe — Odpoved pogodbe — Pogoji — Odškodninska tožba)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/19

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. marca 2005
   v zadevi T-275/02, D proti Evropski investicijski banki (EIB) (1)

   (Uslužbenci EIB - Ničnostna tožba - Dopustnost - Podaljšanje poskusne dobe - Odpoved pogodbe - Pogoji - Odškodninska tožba)
   (2005/C 115/36)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-275/02, D, nekdanji uslužbenec Evropske investicijske banke s stalnim prebivališčem v Luxembourgu (Luksemburg), ki ga zastopa J. Choucroun, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Evropski investicijski banki (EIB) (zastopnik: J.-P. Minnaert, skupaj z P. Mousel, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi, prvič, predloga za razglasitev ničnosti odločbe EIB o podaljšanju poskusne dobe in odpovedi pogodbe tožeči stranki, in drugič, zaradi zahteve za plačilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela, je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi M. Vilaras, predsednik, F. Dehousse in D. Šváby, sodnika, sodni tajnik: C. Kristensen, administratorka, dne 8. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               O predlogu za zaupno obravnavanje Evropske investicijske banke ni treba odločiti.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 261, 26.10.2002.


title: Zadeva C-342/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 30. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal do Trabalho de Viseu – Portugalska) – Worten – Equipamentos para o Lar, SA proti Autoridade para as Condições de Trabalho (ACT) (Obdelava osebnih podatkov — Direktiva 95/46/ES — Člen 2 — Pojem „osebni podatki“ — Člena 6 in 7 — Načela v zvezi s kakovostjo podatkov in merila za zakonitost obdelave podatkov — Člen 17 — Varnost obdelave — Delovni čas delavcev — Evidenca delovnega časa — Dostop nacionalnega organa, pristojnega za nadzor delovnih razmer — Obveznost delodajalca, da omogoči dostop do evidence delovnega časa, in sicer tako, da je mogoč takojšen vpogled vanjo)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/37

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 30. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal do Trabalho de Viseu – Portugalska) – Worten – Equipamentos para o Lar, SA proti Autoridade para as Condições de Trabalho (ACT)
   (Zadeva C-342/12) (1)

   (Obdelava osebnih podatkov - Direktiva 95/46/ES - Člen 2 - Pojem „osebni podatki“ - Člena 6 in 7 - Načela v zvezi s kakovostjo podatkov in merila za zakonitost obdelave podatkov - Člen 17 - Varnost obdelave - Delovni čas delavcev - Evidenca delovnega časa - Dostop nacionalnega organa, pristojnega za nadzor delovnih razmer - Obveznost delodajalca, da omogoči dostop do evidence delovnega časa, in sicer tako, da je mogoč takojšen vpogled vanjo)
   2013/C 225/63
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal do Trabalho de Viseu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Worten – Equipamentos para o Lar, SA

      Tožena stranka: Autoridade para as Condições de Trabalho (ACT)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal do Trabalho de Viseu – Razlaga členov 2 in 17(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355) – Pojem osebni podatek – Podatki, vneseni v sistem beleženja delovnega časa delavcev neke družbe

      Izrek

               1.

               Člen 2(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov je treba razlagati tako, da evidenca delovnega časa, kakršna je v zadevi v glavni stvari, ki za vsakega delavca navede, kdaj začne in konča delavnik, ter odmor ali čas, ki v delavnik nista vključena, sodi pod pojem „osebni podatki“ v smislu te določbe.

               2.

               Člen 6(1)(b) in (c) in člen 7 Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršna je v zadevi v glavni stvari, ki delodajalcu nalaga, da nacionalnemu organu, pristojnemu za nadzor delovnih razmer, omogoči dostop do evidence delovnega časa, in sicer tako, da je mogoč takojšen vpogled vanjo, pod pogojem, da je ta obveznost potrebna za to, da ta organ izvaja nadzor uporabe predpisov s področja delovnih razmer, zlasti glede delovnega časa.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012.


title: Zadeva T-761/14: Tožba, vložena 17. novembra 2014 – Consolidated Artists/UUNT – Body Cosmetics International (MANGO)

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/45

         Tožba, vložena 17. novembra 2014 – Consolidated Artists/UUNT – Body Cosmetics International (MANGO)
   (Zadeva T-761/14)
   (2015/C 007/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Consolidated Artists BV (Amstelveen, Nizozemska) (zastopnik: B. Corne, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Body Cosmetics International GmbH (Willich, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „MANGO“

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 8. septembra 2014 v zadevi R 2337/2013-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev členov 7(3) in 52(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. aprila 2005 v zadevi C-494/01: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Ravnanje z odpadki — Direktiva 75/442/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156/ES — Členi 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 in 14)

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/5

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 26. aprila 2005
   v zadevi C-494/01: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Ravnanje z odpadki - Direktiva 75/442/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156/ES - Členi 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 in 14)
   (2005/C 143/02)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-494/01, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 20. decembra 2001, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Wainwright in X. Lewis) proti Irski (zastopnik: D. O'Hagan, skupaj s P. Charletonom, SC, in A. Collinsom, BL) je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann (poročevalec), C. W. A. Timmermans in A. Rosas, predsedniki senatov, J. P. Puissochet in R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič, J. Malenovský, U. Lõhmus in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 26. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Irska s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za zagotovitev pravilne izvedbe določb členov 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 in 14 Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, take kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, ni izpolnila obveznosti iz navedenih določb.

               2.

               Irska s tem, da ni odgovorila na zahtevo po informacijah z dne 20. septembra 1999, glede postopkov v zvezi z odpadki v Fermoyu, v grofiji Cork, ni izpolnila obveznosti iz člena 10 ES.

               3.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 56, 2.3.2002.


title: Zadeva T-8/15: Tožba, vložena 8. januarja 2015 – Auyantepui Corp./UUNT – Magda Rose (Mr Jones)

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/31

         Tožba, vložena 8. januarja 2015 – Auyantepui Corp./UUNT – Magda Rose (Mr Jones)
   (Zadeva T-8/15)
   (2015/C 118/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Auyantepui Corp. SA (Panama, Panama) (zastopnik: E. Manresa Medina, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Magda Rose GmbH & Co. KG (Dunaj, Avstrija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka skupnosti z besednim elementom„Mr Jones“ – Zahteva za registracijo št. 10 669 794

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 28. oktobra 2014 v zadevi R 49/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in ugodi prijavi znamke;

               —

               UUNT in drugi stranki, če ta intervenira, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) in 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-304/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2007 v zadevi Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst – Direktiva 79/409/EGS – Ohranjanje prostoživečih ptic – Presoja vplivov del ureditve smučarskih prog na okolje)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2007 v zadevi Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-304/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Direktiva 79/409/EGS - Ohranjanje prostoživečih ptic - Presoja vplivov del ureditve smučarskih prog na okolje)
   (2007/C 269/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki(e)

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. van Beek in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia in G. Fiengo, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 6(2), (3) in (4) v povezavi s členom 7 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7) – Kršitev člena 4(1) in (2) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prostoživečih ptic (UL L103, str.1) – Razširitev smučarskega območja Santa Caterina Valfurva v narodnem parku Stelvio (posebno območje varstva IT 2040044) brez presoje vplivov projekta na okolje – Nesprejetje ukrepov za preprečitev poslabšanja naravnih habitatov in habitatov teh vrst ter vznemirjanja vrst, za katere je bilo posebno območje varstva določeno.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, s tem ko:

                           —

                           je dopustila sprejem ukrepov, za katere je verjetno, da bodo imeli pomemben vpliv na posebno območje varstva IT 2040044 Parco Nazionale dello Stelvio, ne da bi opravila ustrezno presojo vplivov glede na cilje ohranjanja tega območja;

                           —

                           je dovolila, ne da bi upoštevala določbe, ki dovoljujejo izvedbo projekta kljub negativni odločitvi pri presoji vpliva in ob neobstoju drugih rešitev in le zaradi nujnih razlogov prevladujočega interesa in to le po tem, ko je sprejela vse potrebne nadomestne ukrepe za zagotovitev, da je globalna usklajenost Nature 2000 zaščitena in o teh ukrepih obvestila Komisijo Evropskih skupnosti, in

                           —

                           ni sprejela ukrepov za preprečitev poslabšanja naravnih habitatov in habitatov teh vrst ter vznemirjanja vrst, za katere je bilo posebno območje varstva IT 2040044 Parco Nazionale dello Stelvio, določeno,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 6(2), (3) in (4) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst v povezavi s členom 7 te direktive, in iz člena 4(1) in (2) Direktive 79/409.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005.


title: Zadeva T-348/07: Tožba, vložena 12. septembra 2007 – Al-Aqsa proti Svetu

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/61

         Tožba, vložena 12. septembra 2007 – Al-Aqsa proti Svetu
   (Zadeva T-348/07)
   (2007/C 269/111)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Stichting Al-Aqsa (fundacija Al-Aqsa) (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: J. Pauw, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta 2007/445/ES naj se v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničnega. Tožeča stranka tudi predlaga, naj se ugotovi, da se Uredba (ES) št. 2580/2001 zanjo ne uporabi;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka trdi, da je Sklep Sveta 2007/445/ES z dne 28. junija 2007 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ničen v delu, v katerem se nanaša nanjo.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi trdi prvič, da se Skupno stališče Sveta z dne 27. decembra 2001 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu (1) ne nanaša nanjo.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da zoper njo pristojni organ ni sprejel sklepa v smislu člena 1(4) Skupnega stališča Sveta z dne 27. decembra 2001.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da ji ni mogoče očitati nikakršnih namenov, kršitev ali poznanstev v zvezi s podpiranjem terorističnih dejanj.
   Četrtič, tožeča stranka ugotavlja, da niti iz obrazložitve izpodbijanega sklepa niti na njem temelječe nacionalne odločbe ne izhaja, da bi bilo zanjo trenutno mogoče trditi, da omogoča izvajanje terorističnih dejanj.
   Nazadnje tožeča stranka Svetu očita kršitev načela sorazmernosti, bistveno kršitev postopka – ker ni opravil ponovnega pregleda možnosti obdržanja tožeče stranke na seznamu – pravice do nemotenega uresničevanja lastninske pravice in obveznosti obrazložitve aktov.

      (1)  2001/931/SZVP (UL L 344, str. 93).


title: Zadeva C-211/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. maja 2010 vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) – Doris Povse proti Mauru Alpagu

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. maja 2010 vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) – Doris Povse proti Mauru Alpagu
   (Zadeva C-211/10)
   2010/C 179/41
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Doris Povse

      Tožena stranka: Mauro Alpago

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali „odločba o varstvu in vzgoji otroka […], ki ne nalaga vrnitve otroka“ v smislu člena 10(b)(iv) Uredbe (ES) št. 2201/2003 (Uredba Bruselj IIa) (1), zajema tudi začasno odredbo, s katero se do sprejetja končne odločbe o varstvu in vzgoji otroka „starševska pravica odločanja“, predvsem pravica določitve kraja otrokovega prebivališča, prenese na tistega od staršev, ki je otroka ugrabil?

               2.

               Ali spada odredba o vrnitvi otroka na področje člena 11(8) Uredbe Bruselj IIa samo takrat, kadar sodišče odredi vrnitev otroka na podlagi odločbe o varstvu in vzgoji otroka, ki jo je samo sprejelo?

               3.

               Če sta odgovora na vprašanji 1 in 2 pritrdilna:

                           3.1.

                           Ali se je v drugi državi zoper izvršitev odločbe, o kateri je sodišče izvora izdalo potrdilo v skladu s členom 42(2) Uredbe Bruselj IIa, mogoče sklicevati na nepristojnost sodišča izvora (vprašanje 1) ali na neuporabljivost člena 11(8) Uredbe Bruselj IIa (vprašanje 2)?

                           3.2.

                           Ali mora nasprotna stranka v takem primeru od države izvora zahtevati razveljavitev potrdila, pri čemer je do sprejetja odločbe države izvora izvršitev v drugi državi mogoče zadržati?

               4.

               Če so odgovori na vprašanji 1 in 2 ali na vprašanje 3.1. nikalni:
               Ali se v skladu s členom 47(2) Uredbe Bruselj IIa odločba – ki jo je sprejelo sodišče druge države in jo je po pravu te države treba šteti za izvršljivo – s katero se začasno varstvo in vzgoja preneseta na tistega od staršev, ki je ugrabil otroka, izvršitvi predhodno sprejete odredbe prve države o vrnitvi otroka v skladu s členom 11(8) Uredbe Bruselj IIa nasprotuje tudi takrat, ko ne ovira izvršitve odredbe druge države o vrnitvi otroka, sprejete v skladu s Haaško konvencijo z dne 25. oktobra 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodne ugrabitve otrok?

               5.

               Če je odgovor na vprašanje 4 prav tako nikalen:

                           5.1.

                           Ali se lahko v drugi državi zavrne izvršitev odločbe, o kateri je sodišče izvora izdalo potrdilo v skladu s členom 42(2) Uredbe Bruselj IIa, če so se okoliščine od njenega sprejetja tako spremenile, da bi sedaj izvršitev močno ogrožala dobrobit otroka?

                           5.2.

                           Ali mora, nasprotno, nasprotna stranka te spremenjene okoliščine uveljavljati v državi izvora, pri čemer je do sprejetja odločbe države izvora izvršitev v drugi državi mogoče zadržati?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1).


title: Zadeva C-247/11 P: Pritožba, ki jo je Areva vložila 24. maja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2011 v združenih zadevah T-117/07 in T-121/07, Areva in drugi proti Komisiji

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/18

         Pritožba, ki jo je Areva vložila 24. maja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2011 v združenih zadevah T-117/07 in T-121/07, Areva in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-247/11 P)
   2011/C 211/36
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Areva SA (zastopnica: A. Schild, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku: Alstom, Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Razveljavi naj se sodba Splošnega sodišča;

               —

               v primeru, da Sodišče meni, da se o sporu lahko dokončno odloči:

                           —

                           primarno, razglasi naj se ničnost teh členov izpodbijane odločbe:

                                       —

                                       člen 1(c),

                                       —

                                       člen 2(c);

                           —

                           podredno, občutno naj se zniža pritožnici naložena globa;

                           —

                           Komisiji naj se naložilo plačilo vseh stroškov, vključno s stroški, ki so pritožnici nastali pred Splošnim sodiščem;

               —

               v primeru, da Sodišče meni, da se o sporu ne more dokončno odločiti, naj se zadevo vrne v ponovno sojenje drugače sestavljenemu senatu Splošnega sodišča ter naj se odločitev o stroških pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge:

               Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo pravila o obrazložitvi in o pravicah do obrambe, in sicer pri analizi dejanskega izvajanja odločilnega vpliva družbe Areva SA nad družbama Areva T&D SA in Areva T&D AG v obdobju med 9. januarjem in 11. majem 2004. V zvezi s tem pritožnica ugotavlja, da Splošno sodišče ni spoštovalo členov 36 in 53 Protokola št. 3 o Statutu Sodišča Evropske unije (obveznost Splošnega sodišča, da so njegove sodbe obrazložene), in sicer ker je v točki 150 izpodbijane sodbe obrazložitev Komisije nadomestilo z lastno obrazložitvijo, pri čemer je a posteriori k izpodbijani odločbi dodalo razloge, ki v njej niso. Poleg tega pritožnica ugotavlja, da je Splošno sodišče svojo obveznost obrazložitve kršilo, ker iz njegovih trditev ni mogoče razbrati razlogov, zakaj ni ugodilo trditvam pritožnice. Nazadnje, pritožnica ugotavlja, da je Splošno sodišče kršilo pravice družbe Areva SA, s tem ko je od nje zahtevalo probatio diabolica v okviru dokazovanja odsotnosti dejanskega izvajanja odločilnega vpliva s strani družbe matične družbe nad svojima odvisnima družbama in s tem, ko ji je zavrnilo možnost, da se opredeli glede novih trditev, ki jih je Splošno sodišče dodalo k sporni odločbi.

               Drugi pritožbeni razlog: nepravilna uporaba prava pri uporabi pravil o solidarnosti za plačilo glob, ki posledično pomeni kršitev načel pravne varnosti in individualnosti kazni. Pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče z naložitvijo glob, ki posledično ustvarjajo „de facto“ solidarnost med dvema družbama, ki nista nikoli sestavljali ene ekonomske enote, kršilo zgoraj navedeni načeli.

               Tretji pritožbeni razlog: nepravilna razlaga Splošnega sodišča pravil o nezakonitem prenosu pooblastil Komisije, napake pri obrazložitvi Splošnega sodišča in kršitev načela individualnosti kazni, in sicer zaradi neobstoja jasne opredelitve odgovornosti med sodolžniki v okviru solidarnosti. V zvezi s tem družba Areva SA zatrjuje, prvič, da Splošno sodišče ni pravilno uporabila prava, ko se je oprlo na razlago Komisijine odločbe, ki odstopa od namena Komisije, da bi s tem vzpostavilo „rešitev“, ki bi mu – ne da bila pravno podprta – omogočila, da zavrne pritožničine trditve glede prenosa pooblastil Komisije. Pritožnica zatrjuje, drugič, da rešitev, ki jo vzpostavlja Splošno sodišče, krši splošna načela pravne varnosti in individualnosti kazni.

               Četrti in zadnji pritožbeni razlog: nepravilna uporaba prava pri uporabi načel sorazmernosti in enakega obravnavanja glede globe, solidarno naložene družbi Areva SA. Pritožnica meni, da je Splošno sodišče, s tem ko ni uporabilo svoje neomejene pristojnosti in s tem ko je potrdilo naložitev glob, ki ne upošteva trajanja storjene kršitve, kršilo navedeni načeli.


title: Združeni zadevi T-299/09 in T-300/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. februarja 2011 – Gühring proti UUNT (kombinacija košenično rumene in srebrno sive barve ter kombinacija okrasto rumene in srebrno sive barve) (Znamka Skupnosti — Prijava znamke Skupnosti, sestavljene iz kombinacije košenično rumene in srebrno sive barve — Prijava znamke Skupnosti, sestavljene iz kombinacije okrasto rumene in srebrno sive barve — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Člen 76(1) Uredbe št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. februarja 2011 – Gühring proti UUNT (kombinacija košenično rumene in srebrno sive barve ter kombinacija okrasto rumene in srebrno sive barve)
   (Združeni zadevi T-299/09 in T-300/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava znamke Skupnosti, sestavljene iz kombinacije košenično rumene in srebrno sive barve - Prijava znamke Skupnosti, sestavljene iz kombinacije okrasto rumene in srebrno sive barve - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Člen 76(1) Uredbe št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009)
   2011/C 89/38
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gühring OHG (Albstadt, Nemčija) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva G. Schneider, nato G. Schneider in B. Schmidt, zastopnika)

      Predmet

   Tožbi, vloženi zoper odločbi prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. aprila 2009 (zadevi R 1330/2008-1 in R 1329/2008-1) v zvezi z zahtevama za registracijo kombinacije košenično rumene in srebrno sive barve ter kombinacije okrasto rumene in srebrno sive barve kot znamk Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-299/09 in T-300/09 sta združeni za izdajo sodbe.

               2.

               Tožbi se zavrneta.

               3.

               Gühring OHG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva T-180/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2014 – Pesquerias Riveirenses in drugi proti Svetu (Ničnostna tožba — Ribiška politika — Uredba (EU) št. 40/2013 — Skupno upoštevanje severnega in južnega dela staleža sinjega mola severovzhodnega Atlantika za določitev TAC — Neobstoj neposrednega nanašanja — Očitna nedopustnost)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2014 – Pesquerias Riveirenses in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-180/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Ribiška politika - Uredba (EU) št. 40/2013 - Skupno upoštevanje severnega in južnega dela staleža sinjega mola severovzhodnega Atlantika za določitev TAC - Neobstoj neposrednega nanašanja - Očitna nedopustnost))
   2014/C 112/45
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Pesquerias Riveirenses, SL (Ribeira, Španija); Pesquerias Campo de Marte, SL (Ribeira); Pesquera Anpajo, SL (Ribeira); Arrastreros del Barbanza, SA (Ribeira); Martinez Pardavila e Hijos, SL (Ribeira); Lijo Pesca, SL (Ribeira); Frigorificos Hermanos Vidal, SA (Ribeira); Pesquera Boteira, SL (Ribeira); Francisco Mariño Moss y Otros, CB (Ribeira); Pérez Vidal Juan Antonio y Hno, CB (Ribeira); Marina Nalda, SL (Ribeira); Portillo y Otros, SL (Ribeira); Vidiña Pesca, SL (Ribeira); Pesca Hermo, SL (Ribeira); Pescados Oubiña Pérez, SL (Ribeira); Manuel Pena Graña (Ribeira); Campo Eder, SL (Ribeira); Pesquera Laga, SL (Ribeira); Pesquera Jalisco, SL (Ribeira); Pesquera Jopitos, SL (Ribeira); in Pesca-Julimar, SL (Ribeira) (zastopnik: J. Tojeiro Sierto, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Westerhof Löfflerová in A. de Gregorio Merino, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 40/2013 z dne 21. januarja 2013 o določitvi ribolovnih možnosti, ki so na voljo v vodah EU in ki so plovilom EU na voljo v nekaterih vodah zunaj EU, za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, za katere veljajo mednarodna pogajanja ali sporazumi, za leto 2013 (UL L 23, str. 54), kakor je bila spremenjena, zaradi skupnega upoštevanja severnega in južnega dela staleža sinjega mola severovzhodnega Atlantika za določitev celotnega dovoljenega ulova sinjega mola iz prilog I A in I B navedene uredbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Tožeče stranke, Pesquerias Riveirenses, SL, in drugi nosijo svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-182/05: Sklep predsednika Sodišča z dne  11. januarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/13

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. januarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-182/05) (1)

   (2006/C 154/33)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 155, 25.6.2005.


title: Zadeva C-231/11 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 13. maja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2011 v združenih zadevah od T-122/07 do T-124/07, Siemens AG Österreich in drugi proti Komisiji

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/17

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 13. maja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2011 v združenih zadevah od T-122/07 do T-124/07, Siemens AG Österreich in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-231/11 P)
   2011/C 204/31
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: A. Antoniadis, R. Sauer, N. von Lingen, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA

      Predlogi pritožnice

   Komisija Sodišču predlaga, naj,
   prvič,

               —

               razveljavi točko 2 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 3. marca 2011 v povezanih zadevah od T-122/07 do T-124/07 v delu, v katerem se nanaša na ugotovitev Splošnega sodišča v točki 157 izpodbijane sodbe, da mora Komisija vsaki izmed družb določiti lastni delež zneska, ki je bil tem družbam naložen kot solidarnim dolžnicam;

               —

               razveljavi točko 3 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 3. marca 2011 v povezanih zadevah od T-122/07 do T-124/07, v delu, v katerem je Splošno sodišče v skladu z ugotovitvami iz točke 158 in v povezavi s točkami 245, 247, 262 in 263 izpodbijane sodbe na novo določilo globe, vključno z deležem glob, ki ga nosi vsaka posamična družba;

         drugič, podredno,

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 3. marca 2011 v povezanih zadevah od T-122/07 do T-124/07 razveljavi v delu, iz katerega izhaja, da ima Komisija v skladu s točko 157 izpodbijane sodbe dolžnost, da vsaki izmed družb določi lastni delež zneska, ki je bil tem družbam naložen kot solidarnim dolžnicam;

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 3. marca 2011 v povezanih zadevah od T-122/07 do T-124/07 razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče v skladu z ugotovitvami iz točke 158 izpodbijane sodbe v točkah 245, 247, 262 in 263 sodbe določilo delež glob, ki ga nosi vsaka posamična družba, in tako spremenilo Odločbo Komisije C(2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zadevi COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave;

         tretjič,

               —

               zavrne tožbe v zadevah T-122/07, T-123/07 in T-124/07, v katerih se predlaga razglasitev ničnosti člena 2(j), (k) in (l) Odločbe C(2006) 6762 konč.;

         četrtič,

               —

               toženim strankam v pritožbenem postopku in tožečim strankam v postopku pred Splošnim sodiščem naj se naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Komisiji naložena dolžnost, da določi individualno odgovornost, ki jo imajo solidarni dolžniki v njihovem medsebojnem razmerju, naj ne bi upoštevala omejenih pristojnosti in dolžnosti, ki jih ima Komisija na podlagi člena 23 Uredbe št. 1/2003 in naj bi posegala v nacionalne pravne rede. Te pristojnosti in dolžnosti naj bi se nanašale na zunanje razmerje, to je na določitev glob in po potrebi na določitev solidarne odgovornosti naslovnikov odločbe. Za notranje razmerje, ki je posledica določitve solidarne odgovornosti solidarnih dolžnikov, vključno z morebitnimi regresnimi zahtevki med solidarnimi dolžniki, naj bi se načeloma uporabljalo pravo držav članic.

               2.

               Splošno sodišče naj bi prekoračilo meje svoje neomejene sodne pristojnosti, ker je v zvezi z morebitnimi odškodninskimi zahtevki pred nacionalnimi sodišči na zavezujoč način določilo delež odgovornosti v notranjem razmerju.

               3.

               Dolžnosti, ki jo je vzpostavilo Splošno sodišče, da mora Komisija popolnoma določiti pravne učinke, ki izhajajo iz solidarne odgovornosti, naj ne bi bilo mogoče opreti na načelo individualizacije kazenskih sankcij, ki ga v zvezi s tem navaja Splošno sodišče; poleg tega naj bi bilo v nasprotju z načelom odgovornosti podjetja za kršitve členov 101 PDEU in 102 PDEU.

               4.

               Splošno sodišče naj bi presodilo ultra petita in v nasprotju z načelom kontradiktornosti postopka, ker je določilo odgovornosti v notranjem razmerju in tako posredno spremenilo odločbo, kar ni bilo niti predlagano niti predmet zadostne razprave.

               5.

               Splošno sodišče naj bi kršilo tudi obveznost obrazložitve, ker sodba bistvenih razlogov ne navaja z zadostno jasnostjo in ker ni obravnavalo argumentov Komisije glede solidarne odgovornosti.

               6.

               Nazadnje, sodba naj bi posegala v diskrecijsko pravico Komisije pri določitvi odgovornih oseb.


title: Zadeva F-31/10: Tožba, vložena 14. maja 2010 – Guittet proti Komisiji

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/59

         Tožba, vložena 14. maja 2010 – Guittet proti Komisiji
   (Zadeva F-31/10)
   2010/C 179/105
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christian Guittet (Cannes, Francija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Prvič, razglasitev odločbe, da se konča postopek, začet na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov, za nično in priznanje stopnje invalidnosti 64,5 % tožeči stranki, in drugič, zahteva za povračilo pretrpljene premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba organa, pristojnega za imenovanje, z dne 27. julija 2009, da se konča postopek na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov po nesreči tožeče stranke 8. decembra 2003, naj se razglasi za nično;

               —

               v obsegu, v katerem je to potrebno, naj se odločba z dne 16. februarja, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, razglasi za nično;

               —

               posledično, naj se ugotovi stopnjo delne trajne invalidnosti (DTI) na podlagi predpisov in ocenjevalne lestvice, ki je veljala na dan nesreče in do 1. januarja 2006, in naloži, da zahtevo tožeče stranke na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov preuči nepristransko, neodvisno in nevtralno sestavljena zdravniška komisija, ki lahko delo opravi hitro, povsem neodvisno in brez predhodno ustvarjenih mnenj;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo zamudnih obresti na glavnico, dolgovano na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov, po obrestni meri 12 % za obdobje, ki se je začelo najkasneje 8. decembra 2004, vse do popolnega poplačila glavnice;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo škode in obresti, ki je določena po načelu pravičnosti na 50 000 eurov za nepremoženjsko škodo, ki je nastala zaradi sprejete odločbe;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo škode in obresti v višini 15 000 eurov za premoženjsko škodo, ki je nastala zaradi sprejete odločbe;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-263/15: Tožba, vložena 15. maja 2015 – Gmina Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Komisija

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/16

         Tožba, vložena 15. maja 2015 – Gmina Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Komisija
   (Zadeva T-263/15)
   (2015/C 254/20)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Poljska) in Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o. o. (Gdynia) (zastopniki: T. Koncewicz, K. Gruszecka-Spychała in M. Le Berre, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 26. februarja 2015 v zvezi z ukrepom SA.35 388 (2013/C) (ex 2013/NN in ex 2012/N) Poljska „Vzpostavitev letališča Gdynia- Kosakowo“ v celoti razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata te tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog:

                           —

                           Samovolja in očitna napaka pri ugotavljanju dejanskega stanja, na katerem temelji izpodbijani sklep, ter posledična prekoračitev diskrecijske pravice Komisije in očitno napačna presoja dokazov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog:

                           —

                           Nepreučitev dejavnikov in okoliščin, upoštevnih za pravno presojo vlaganj v letališče Gdynia-Kosakowo, s strani Komisije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog:

                           —

                           Prekoračitev diskrecijske pravice Komisije v smislu sodne prakse, v skladu s katero mora institucija, ki ima diskrecijsko pravico, pojasniti, zakaj je nekatere dokaze in dejstva upoštevala, druge pa je zavrnila.

               4.

               Četrti tožbeni razlog:

                           —

                           kršitev člena 107(1) PDEU v povezavi s splošnim načelom prava Unije, načelom pravne varnosti in lojalnosti institucij v razmerju do pravnih subjektov, zaradi napačne uporabe in razlage.

               5.

               Peti tožbeni razlog:

                           —

                           kršitev zaradi napačne pravne opredelitve dejstev in dokazov ter zato kršitev izpodbijanega sklepa zoper člen 107(1) PDEU, ker se je izhajalo iz tega, da v tej zadevi pogoji za ugotovitev, da so ukrepi tožečih strank v skladu z merilom zasebnega vlagatelja, niso podani in da ni izkazano, da bi zasebni vlagatelj izvedel investicijski projekt, zaradi česar so se vlaganja v letališče Gdynia-Kosakowo štela za nezakonito državno pomoč.


title: Zadeva F-11/05: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 29. junija 2006 — Chassagne proti Komisiji (Uradniki — Osebni prejemki — Letni potni stroški — Določbe, ki so se uporabljale pred 1. majem 2004 za uradnike iz francoskih prekomorskih departmajev — Očitna nedopustnost)

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/33

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 29. junija 2006 — Chassagne proti Komisiji
   (Zadeva F-11/05) (1)

   (Uradniki - Osebni prejemki - Letni potni stroški - Določbe, ki so se uporabljale pred 1. majem 2004 za uradnike iz francoskih prekomorskih departmajev - Očitna nedopustnost)
   (2006/C 190/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Olivier Chassagne (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in Y. Minatchy, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in H. Tserepa-Lacombe, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Po eni strani razglasitev ničnosti odločbe Komisije Evropskih skupnosti o zavrnitvi ugodnosti tožeči stranki iz določb člena 8(1) do (3) Priloge VII Kadrovskih predpisov za uradnike Skupnosti o pogojih za povračilo letnih potnih stroškov v različici, ki se je uporabljala pred 1. majem 2004, in po drugi strani povrnitev škode, za katero tožeča stranka ocenjuje, da jo je utrpela zaradi te zavrnitve
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 115, 14. 5. 2005 (zadeva najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Skupnosti pod številko T-123/05 in prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. julija 2005 v zadevi C-370/03: Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (EKUJS — Finančne posledice, ki jih je treba uporabiti v okviru potrditve obračunov financiranih izdatkov)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/10

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 21. julija 2005
   v zadevi C-370/03: Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (EKUJS - Finančne posledice, ki jih je treba uporabiti v okviru potrditve obračunov financiranih izdatkov)
   (2005/C 217/18)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-370/03, Helenska republika (zastopnika: G. Kanellopoulos in V. Kontolaimos) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnica: M. Condou-Durande, skupaj z N. Korogiannakisom), zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene 27. avgusta 2003, je Sodišče (tretji senat) v sestavi A. Rosas (poročevalec), predsednik senata, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus in A. Ó Caoimh, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarambo Colomer, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 21. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba Komisije 2003/481/ES z dne 27. junija 2003 o finančnih posledicah, ki jih je treba uporabiti v okviru potrditve obračunov izdatkov, ki jih financira Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad (EKUJS), jamstveni oddelek, v določenih primerih nepravilnosti, ki so jih storili gospodarski subjekti, se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na znesek 14.272.278 GRD (41.884,90 evrov), naveden v njeni Prilogi I z naslovom „Zneski, ki bremenijo proračun države članice“.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 251, 18.10.2003.


title: Zadeva C-87/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Schorndorf (Nemčija) 2. marca 2009 – Ingrid Putz proti Medianess Electronics GmbH

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Schorndorf (Nemčija) 2. marca 2009 – Ingrid Putz proti Medianess Electronics GmbH
   (Zadeva C-87/09)
   2009/C 90/31
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Schorndorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ingrid Putz

      Tožena stranka: Medianess Electronics GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba določbe člena 3(2) in (3), tretji pododstavek, Direktive 1999/44/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonski ureditvi, ki določa, da prodajalcu v primeru vzpostavitve skladnosti blaga s pogodbo z zamenjavo blaga ni treba nositi stroškov vgradnje naknadno dobavljenega blaga v stvar, v katero je potrošnik blago, ki ni v skladu s pogodbo, v skladu z njegovo naravo in namenom uporabe vgradil, če vgradnja ni bila kot obveznost določena s prvotno pogodbo?

               2)

               Ali je treba določbe člena 3(2) in (3), tretji pododstavek, omenjene direktive razlagati tako, da mora prodajalec v primeru vzpostavitve skladnosti blaga s pogodbo z zamenjavo blaga nositi stroške odstranitve blaga, ki ni v skladu s pogodbo, iz stvari, v katero je potrošnik blago v skladu z njegovo naravo in namenom uporabe vgradil?

      (1)  UL L 171, str. 12.


title: Zadeva F-1/12: Tožba, vložena 2. januarja 2012 – ZZ proti Evropskemu računskemu sodišču

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/29

         Tožba, vložena 2. januarja 2012 – ZZ proti Evropskemu računskemu sodišču
   (Zadeva F-1/12)
   2012/C 133/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot, A. Tymen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropskega računskega sodišča, s katero je bila zavrnjena zahteva za odškodnino za nastalo izgubo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba z dne 21. januarja 2011, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za odškodnino za izgubo, nastalo zaradi invalidske upokojitve tožeče stranke;

               —

               če je potrebno, naj se za nično razglasi odločba z dne 22. septembra 2011 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 1. marca 2011;

               —

               povrnitev nastale izgube;

               —

               Evropskemu računskemu sodišču naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-605/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 30. decembra 2014 – Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu/Pekka Komu, Jelena Komu

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 30. decembra 2014 – Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu/Pekka Komu, Jelena Komu
   (Zadeva C-605/14)
   (2015/C 081/11)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein oikeus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnice: Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu

      Nasprotni stranki: Pekka Komu, Jelena Komu

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 22, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da gre v zadevi, v kateri del solastnikov nepremičnine predlaga, naj se za prenehanje solastniškega razmerja odredi prodaja stvari in za izvedbo prodaje imenuje skrbnik, za postopek, predmet katerega so stvarne pravice na nepremičninah, v smislu člena 22, točka 1?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42.


title: Zadeva C-82/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 15. februarja 2007 — Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones proti Administración del Estado

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 15. februarja 2007 — Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones proti Administración del Estado
   (Zadeva C-82/07)
   (2007/C 82/44)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Supremo
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones

      Tožena stranka: Administración del Estado
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali člen 3(2) in člen 10(1) Direktive 2002/21/ES (1) v zvezi z enajsto uvodno izjavo te direktive zavezujeta države članice k podeljevanju „regulativnih funkcij “na eni strani ter „obratovalnih funkcij “na drugi na področju dodeljevanja nacionalnih številskih virov in upravljanja nacionalnih načrtov številčenja različnim organom?

               2)

               Ali država, če je ob prenosu Direktive 2002/21/ES v svoj notranji pravni red, določen organ pooblastila za dodeljevanje nacionalnih številskih virov in upravljanje nacionalnih načrtov številčenja, lahko hkrati zmanjša pristojnosti istega organa na tem področju s tem, da podeli te pristojnosti drugim organom ali svoji državni upravi ter tako dejansko povzroči deljeno prisojnost za upravljanje virov med več organi?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), UL L 108, str. 33.


title: Zadeva T-202/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2013 – Aeroporia Aigaiou Aeroporiki in Marfin Investment Group Symmetochon proti Komisiji

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2013 – Aeroporia Aigaiou Aeroporiki in Marfin Investment Group Symmetochon proti Komisiji
   (Zadeva T-202/11) (1)

   2013/C 336/63
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 160, 28.5.2011


title: Zadeva C-607/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. decembra 2014 vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (United Kingdom) – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. decembra 2014 vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (United Kingdom) – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-607/14)
   (2015/C 081/12)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Bookit, Ltd

      Nasprotna stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Katera načela je treba uporabiti v zvezi z oprostitvijo DDV iz člena 135(1)(d) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kot jo je Sodišče razlagalo v zadevi C-2/95, Sparekassernes Datacenter (SDC) (ECLI:EU:C:1997:278); [1997], Recueil, str. I-3017, pri ugotavljanju, ali ima „storitev obdelave plačil z debetno ali kreditno kartico“ (kot je storitev, izvedena v tej zadevi) „učinek prenosa sredstev in povzroči spremembo v pravnem in finančnem položaju“ v smislu točke 66 navedene sodbe?

               2.

               Kateri so načeloma tisti dejavniki, zaradi katerih se (a) storitev, ki jo sestavlja zagotavljanje finančnih podatkov, brez katerih se plačilo ne bi izvršilo, vendar ne spada med oprostitve (kot v zadevi C-350/10, Nordea Pankki Suomi (ECLI:EU:C:2011:532); [2011] Recueil, str. I-7359), razlikuje od (b) storitve obdelave podatkov, ki ima funkcionalen učinek prenosa sredstev in za katero je Sodišče ugotovilo, da bi zato lahko spadala med oprostitve (kot v sodbi SDC, točka 66).

               3.

               Zlasti v okviru storitve obdelave plačil z debetno in kreditno kartico:

                           a.

                           Ali se oprostitev uporablja za take storitve, ki privedejo do prenosa sredstev, vendar pa ne vključujejo naloge obremenitve enega računa in ustrezno kreditiranje drugega računa?

                           b.

                           Ali je upravičenost do oprostitve odvisna od tega, ali izvajalec storitve sam pridobi avtorizacijsko kodo neposredno od banke imetnika kartice ali pa te kode pridobi prek banke trgovca za poslovanje s karticami?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Razporeditev sodnikov v senate

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/37

         Razporeditev sodnikov v senate
   (2006/C 131/67)
   Sodišče prve stopnje je na upravni seji 8. maja 2006 po nastopu sodniške funkcije g. Moavera Milanesija odločilo, da sklep z upravne seje 7. julija 2005 o razporeditvi sodnikov v senate spremeni, kot sledi:
   Za obdobje od 8. maja 2006 do 30. septembra 2006 so razporejeni:

                  v četrti razširjeni senat petih sodnikov:

               g. Legal, predsednik senata, ga. Lindh, ga. Wiszniewska-Białecka, sodnici, g. Vadapalas in g. Moavero Milanesi, sodnika;

                  v četrti senat treh sodnikov:

               g. Legal, predsednik senata

                           a)

                           ga. Lindh, sodnica, in g. Vadapalas, sodnik

                           b)

                           ga. Wiszniewska-Białecka, sodnica, in g. Moavero Milanesi, sodnik


title: Zadeva C-249/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republika Finska (Neizpolnitev obveznosti države — Člena 28 ES in 49 ES — Šesta direktiva o DDV — Člena 21 in 22 — Obveznost davčnega zavezanca, ki ima sedež v drugi državi članici kot je država, kjer opravlja obdavčljive transakcije, da določi davčnega zastopnika, ki ni neposredno zavezan k plačilu DDV)

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republika Finska
   (Zadeva C-249/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člena 28 ES in 49 ES - Šesta direktiva o DDV - Člena 21 in 22 - Obveznost davčnega zavezanca, ki ima sedež v drugi državi članici kot je država, kjer opravlja obdavčljive transakcije, da določi davčnega zastopnika, ki ni neposredno zavezan k plačilu DDV)
   (2006/C 190/09)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou in I. Koskinen)

      Tožena stranka: Republika Finska (zastopnika: T. Pynnä in E. Bygglin)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 28 in 49 ES in členov 21 in 22 direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Nacionalna zakonodaja, ki davčnemu zavezancu, ki nima sedeža v državi, ampak v njej opravlja obdavčljive transakcije, nalaga obveznost določitve davčnega zastopnika, ki ni neposredno zavezan k plačilu davka.
   Izrek

               1)

               Republika Finska s tem, da je davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža na Finskem, a tam opravljajo obdavčljive transakcije in imajo sedež v drugi državi članici ali v tretji državi, s katero obstaja sporazum o vzajemni pomoči pristojnih organov glede neposrednih davkov, katerega področje uporabe ustreza področju uporabe, opredeljenemu v Direktivi Sveta 76/308/EGS z dne 15. marca 1976 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/44/ES z dne 15. junija 2001, in v Uredbi Sveta (ES) št. 1798/2003 z dne 7. oktobra 2003 o upravnem sodelovanju na področju davka na dodano vrednost in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 218/92, Republika Finska ni izpolnila obveznosti iz členov 21 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/115/ES z dne 20. decembra 2001.

               2)

               Republiki Finski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva C-237/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (España) 25. aprila 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Diputación General de Aragón

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (España) 25. aprila 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Diputación General de Aragón
   (Zadeva C-237/16)
   (2016/C 260/31)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Tožena stranka: Diputación General de Aragón

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 49 PDEU in 54 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta obstoju regionalnega davka, s katerim se obdavčuje okoljska škoda, ki nastaja z uporabo inštalacij in opreme, povezanih z dejavnostjo in prometom v trgovskih centrih, ki razpolagajo z veliko prodajno površino in parkiriščem za svoje stranke, če je maloprodajna površina večja od 500 m2, vendar ki se uporablja ne glede na dejansko umeščenost teh trgovskih centrov zunaj strnjenega urbanega območja ali v njem in v večini primerov prizadene podjetja drugih držav članic, ob upoštevanju: (i) da efektivno ne obdavčuje trgovcev, ki so lastniki več trgovskih centrov, ne glede na njihovo skupno maloprodajno površino, če noben od teh centrov nima maloprodajne površine, večje od 500 m2, in celo, če nekateri od teh presegajo ta prag, vendar njihova davčna osnova ne presega 2 000 m2, medtem ko efektivno obdavčuje trgovce z enim samim trgovskim centrom, katerega maloprodajna površina presega ta pragova, in (ii) ki poleg tega ne obdavčuje trgovskih centrov, katerih dejavnosti so izključno prodaja: strojev, vozil, orodja in industrijska dobava; gradbenega materiala, sanitetne opreme, vrat in oken za prodajo izključno poslovnim subjektom; pohištva v individualnih, tradicionalnih in specializiranih trgovinah; avtomobilov v razstavnih salonih koncesionarjev in servisnih delavnicah; opreme za vrtnarstvo in poljedelstvo, ter goriv za motorna vozila, ne glede na to, kakšna je njihova maloprodajna površina?

               2.

               Ali je treba člen 107(1) PDEU razlagati tako, da v skladu z navedeno določbo neobstoj efektivne obdavčitve z IDMGAV za trgovske centre z maloprodajno površino manj kot 500 m2 oziroma več za tiste, katerih davčna osnova ne presega 2 000 m2, in za trgovske centre, katerih dejavnosti so izključno prodaja: strojev, vozil, orodja in industrijska dobava; gradbenega materiala, sanitetne opreme, vrat in oken za prodajo izključno poslovnim subjektom; pohištva v individualnih, tradicionalnih in specializiranih trgovinah; avtomobilov v razstavnih salonih koncesionarjev in servisnih delavnicah; opreme za vrtnarstvo in poljedelstvo ter goriv za motorna vozila, pomenijo prepovedane državne pomoči?


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. januarja 2005 v zadevi C-174/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): Streekgewest Westelijk Noord-Brabant proti Staatssecretaris van Financiën (Državne pomoči — Člen 93(3) Pogodbe ES (po spremembi člen 88(3) ES) — Načrt pomoči — Prepoved izvajanja predlaganih ukrepov pred sprejemom dokončne odločitve Komisije — Obseg prepovedi, če ima pomoč obliko oprostitve plačila takse — Določitev oseb, ki se lahko sklicujejo na morebitno kršitev)

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/3

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 13. januarja 2005
   v zadevi C-174/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): Streekgewest Westelijk Noord-Brabant proti Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Državne pomoči - Člen 93(3) Pogodbe ES (po spremembi člen 88(3) ES) - Načrt pomoči - Prepoved izvajanja predlaganih ukrepov pred sprejemom dokončne odločitve Komisije - Obseg prepovedi, če ima pomoč obliko oprostitve plačila takse - Določitev oseb, ki se lahko sklicujejo na morebitno kršitev)
   (2005/C 57/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-174/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) z dne 8. marca 2002, ki je dospel na Sodišče dne 13. maja 2002, v postopku med Streekgewest Westelijk Noord-Brabant proti Staatssecretaris van Financiën, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas, K. Lenaerts, S. von Bahr in K. Schiemann (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 13. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Člen 93(3), zadnji stavek, Pogodbe ES (po spremembi člen 88(3), zadnji stavek, ES) je treba razlagati tako, da se lahko nanj sklicuje posameznik, ki mu je bilo v nasprotju s prepovedjo izvajanja iz te določbe naloženo plačilo takse, ki je sestavni del ukrepa pomoči, ne glede na to, ali je bil zaradi izkrivljanja konkurence, ki je bila posledica tega ukrepa pomoči, ta posameznik prizadet.

               2)

               Člen 93(3), zadnji stavek, Pogodbe je treba razlagati tako, da se prepoved, ki jo določa, uporablja za takso zgolj v primeru, če obstaja določena neločljiva vsebinska povezava med prihodki od te takse in zadevnim ukrepom pomoči. Za vzpostavitev takšne zveze ne zadošča samo dejstvo, da je pomoč dodeljena v obliki oprostitve plačila takse ali da je izguba prihodkov zaradi te oprostitve za potrebe sestave proračuna zadevne države članice izravnana s povečanjem takse.

      (1)  UL C 169, 13.7.2002.


title: Zadeva C-145/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. septembra 2006 — Kraljevina Španija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Evropski parlament — Volitve — Volilna pravica — Državljani Commonwealtha, ki prebivajo v Gibraltarju in nimajo državljanstva Unije)

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. septembra 2006 — Kraljevina Španija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-145/04) (1)

   (Evropski parlament - Volitve - Volilna pravica - Državljani Commonwealtha, ki prebivajo v Gibraltarju in nimajo državljanstva Unije)
   (2006/C 281/03)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: N. Díaz Abad in F. Díez Moreno, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: R. Caudwell, P. Goldsmith, D. Wyatt in D. Anderson QC, zastopniki, in M. Chamberlain, barrister)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. C. Ladenburger, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 189, 190, 17 in 19 ES ter Akta o volitvah predstavnikov Evropskega parlamenta s splošnimi neposrednimi volitvami, priloženega Sklepu Sveta 76/787/ESPJ, EGS, Euratom z dne 20. septembra 1976 — Pravica državljanov Commonwealtha, ki prebivajo v Gibraltarju, da volijo na evropskih volitvah
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-42/08: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 22. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Nizozemska) – M. Ilhan proti Staatssecretaris van Financiën (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča – Svoboda opravljanja storitev – Členi od 49 ES do 55 ES – Motorna vozila – Uporaba motornega vozila, ki je registrirano in dano v najem v drugi državi članici – Obdavčitev tega vozila v prvi državi članici)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/18

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 22. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Nizozemska) – M. Ilhan proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-42/08) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča - Svoboda opravljanja storitev - Členi od 49 ES do 55 ES - Motorna vozila - Uporaba motornega vozila, ki je registrirano in dano v najem v drugi državi članici - Obdavčitev tega vozila v prvi državi članici)
   (2008/C 209/25)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag
   Stranki

      Tožeča stranka: M. Ilhan

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Razlaga členov od 49 ES do 55 ES – Ureditev države članice, ki predvideva plačilo davka na registracijo motornih vozil ob prvi uporabi vozila v cestnem omrežju države članice neodvisno od obdobja uporabe omenjenega omrežja – Obdavčitev osebe iz te države članice, ki je najela vozilo registrirano v drugi državi članici in ga bo uporabljala izključno v prvi državi članici za poslovno in zasebno rabo v obdobju treh let.
   Izrek
   Členi od 49 ES do 55 ES nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje, kot je tista iz postopka v glavni stvari, na podlagi katere je oseba, ki ima na ozemlju države članice stalno prebivališče ali sedež, in predvsem v tej državi članici uporablja motorno vozilo, ki je registrirano in dano v najem v drugi državi članici, dolžna v trenutku, ko začne uporabljati to vozilo v cestnem omrežju prve države članice, plačati davek, ki je izračunan brez upoštevanja trajanja pogodbe o najemu navedenega vozila in trajanja njegove dejanske uporabe v navedenem cestnem omrežju.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-262/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Döhler Neuenkirchen GmbH proti Hauptzollamt Oldenburg (Carinski zakonik Skupnosti — Uredba (EGS) št. 2913/92 — Člen 204(1)(a) — Postopek aktivnega oplemenitenja — Sistem odloga plačila — Nastanek carinskega dolga — Neizpolnitev obveznosti predložitve obračuna zaključka v predpisanem roku)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Döhler Neuenkirchen GmbH proti Hauptzollamt Oldenburg
   (Zadeva C-262/10) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Člen 204(1)(a) - Postopek aktivnega oplemenitenja - Sistem odloga plačila - Nastanek carinskega dolga - Neizpolnitev obveznosti predložitve obračuna zaključka v predpisanem roku)
   2012/C 355/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Döhler Neuenkirchen GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Oldenburg

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 204(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307) in člena 859(9) Uredbe (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 993/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 11, str. 286.) – Kršitev dolžnosti predložitve, v predpisanem roku, obračuna zaključka v postopku aktivnega oplemenitenja – Dopustnost nastanka carinskega dolga za celotno uvoženo blago, ki se je uvozilo v postopku oplemenitenja, kot sankcija za to kršitev.

      Izrek

   Člen 204(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 648/2005 z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da kršitev obveznosti predložitve obračuna zaključka nadzornemu uradu v 30 dneh po izteku roka – določenega za zaključek iz člena 521(1), prvi pododstavek, prva alinea, Uredbe (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 214/2007 z dne 28. februarja 2007 – povzroči nastanek carinskega dolga za celotno uvoženo blago, za katero je treba narediti obračun zaključka, vključno s tistim, ki je bilo ponovno izvoženo iz ozemlja Evropske unije, če se ugotovi, da niso izpolnjeni pogoji iz člena 859, točka 9, Uredbe št. 2454/93.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva C-56/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Ítélőtábla (Madžarska) 4. februarja 2013 – Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt. proti Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Ítélőtábla (Madžarska) 4. februarja 2013 – Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt. proti Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal
   (Zadeva C-56/13)
   2013/C 147/07
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szegedi Ítélőtábla

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt.

      Tožena stranka: Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je odločba, ki so jo sprejeli madžarski upravni organi v okviru začasnih zaščitnih ukrepov v zvezi z visoko patogeno aviarno influenco in s katero se je vzpostavilo zaščiteno območje, na katerem se prepove med drugim prevoz perutnine, združljiva s pravom Unije – direktivama Sveta 92/40/EGS (1) in 2005/94/ES (2) ter Odločbo Komisije 2006/105/ES? Ali sta odločba, ki so jo sprejeli madžarski upravni organi v okviru začasnih zaščitnih ukrepov v zvezi z visoko patogeno aviarno influenco in s katero so se delno spremenili predpisi o zaščitenem območju in se je v okviru tega prepovedal med drugim prevoz perutnine na tem območju, in ukrep, sprejet glede tožeče stranke na podlagi mnenja pristojnih organov (neizpodbojna odločba), s katerim se je prepovedal prevoz (za namene reje) puranov na farmo, ki je na zaščitenem območju, neposredno v središču odkritih okužb, združljiva s pravom Unije – direktivama Sveta 92/40/EGS in 2005/94/ES ter Odločbo Komisije 2006/115/ES?

               2.

               Ali je bil eden od ciljev direktiv Sveta 92/40/EGS in 2005/94/ES kot virov prava Unije sprejetje ureditve Unije o povrnitvi morebitne škode, ki bi posameznikom nastala zaradi začasnih zaščitnih ukrepov v zvezi z visoko patogeno aviarno influenco v Uniji? Ali obstaja na podlagi določb prava Unije iz direktiv Sveta 92/40/EGS in 2005/94/ES ter odločb Komisije 2006/105/ES in 2006/115/ES dovolj velika pristojnost za sprejetje ureditve Unije o povrnitvi morebitne škode, ki bi posameznikom nastala zaradi začasnih zaščitnih ukrepov v zvezi z visoko patogeno aviarno influenco?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je omejitev pravice do odškodnine za škodo, ki je nastala na podlagi začasnih nacionalnih ukrepov, sprejetih pri izvajanju navedenih pravnih aktov, zakonita in združljiva s pravom Unije? Ali je mogoče nacionalni pravni predpis, ki povrnitev škode s strani države omejuje na dejansko nastalo škodo in stroške ter izključuje možnost vložitve odškodninskega zahtevka zaradi izgubljenega dobička, šteti za nujno in sorazmerno omejitev pravice do odškodnine za škodo, ki je nastala posameznikom?

               4.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali lahko tožeča stranka odškodninski zahtevek zaradi izgubljenega dobička utemelji neposredno na kršitvi določb Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (člen 16: svoboda gospodarske pobude, člen 17: lastninska pravica in člen 47: pravica do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča), če ji je zaradi začasnih ukrepov, ki jih je v okviru zaščite pred visoko patogeno aviarno influenco sprejela država članica pri izvajanju prava Unije, nastala škoda, nacionalni predpisi pa omejujejo odškodnino za tako nastalo škodo in izključujejo možnost vložitve odškodninskega zahtevka zaradi izgubljenega dobička?

               5.

               Če je mogoče pravico do povrnitve celotne škode uveljavljati na podlagi katerega koli predpisa Unije, ali je mogoče tako pravico uveljavljati izključno zoper zadevno državo ali pa ga je na podlagi široke razlage pojma država mogoče uveljavljati tudi zoper upravni organ v postopku za povrnitev škode, nastale pri izvajanju javne funkcije? Če je mogoče to pravico uveljavljati tudi zoper upravne organe, ali lahko odškodninsko pravo zadevne države članice za utemeljitev odškodninskega zahtevka določa izpolnjevanje dodatnih pogojev?

               6.

               Če pravo Unije tožeči stranki ne omogoča, da neposredno na podlagi prava Unije zahteva povrnitev celotne škode, ki ji je nastala, ali načelo enakovrednosti postopkov zahteva, da se za obravnavanje zahtevkov, o katerih je treba odločati na podlagi prava Unije, in podobnih zahtevkov, o katerih je treba odločati na podlagi madžarskega prava, uporabljajo enaki predpisi?

               7.

               Ali v okoliščinah, ki so podobne tem v obravnavani zadevi – ker zakonodajni in upravni ukrepi, ki jih je sprejela država članica v okviru zaščite pred visoko patogeno aviarno influenco prostoživečih ptic v Uniji, nujno vplivajo na delovanje notranjega trga – obstaja možnost, da se v sodnem postopku v zvezi z ukrepi za izvajanje prava Unije od Komisije zahteva mnenje (amicus curiae), zlasti če se ugotovi, da je Evropska komisija zoper državo članico sprožila postopek zaradi neizpolnitve obveznosti v zvezi s pravnimi vprašanji, ki so pomembna za obravnavano zadevo?

               8.

               Če obstaja možnost, da se od Evropske komisije zahteva, da poda mnenje kot amicus curiae ali samo posreduje informacije, ali mora Evropska komisija podati zahtevano mnenje kot amicus curiae ali zahtevano pojasnilo v zvezi z informacijami, dokumenti in izjavami, pridobljenimi v postopku zaradi neizpolnitve obveznosti, ter ukrepi, ki jih je sprejela v zvezi s tem Evropska komisija, zlasti če gre za informacije, ki niso javne in so bile pridobljene v predhodnih fazah postopka zaradi neizpolnitve obveznosti pred Sodiščem? Ali se lahko informacije uporabijo javno v individualnem sporu pred sodiščem države članice?

      (1)  Direktiva Sveta 92/40/EGS z dne 19. maja 1992 o uvedbi ukrepov Skupnosti za nadzor aviarne influence (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 12, str. 306).

      (2)  Direktiva Sveta 2005/94/ES z dne 20. decembra 2005 o ukrepih Skupnosti za obvladovanje aviarne influence in razveljavitvi Direktive 92/40/EGS (UL L 10, sre. 16).


title: Zadeva T-348/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat proti Svetu ( Dumping – Uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Ukrajine – Sprememba opredelitve zadevnega proizvoda – Uporaba obstoječih ukrepov na nove vrste proizvodov )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/17

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat proti Svetu
   (Zadeva T-348/05) (1)

   („Dumping - Uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Ukrajine - Sprememba opredelitve zadevnega proizvoda - Uporaba obstoječih ukrepov na nove vrste proizvodov“)
   (2008/C 272/31)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo-Chepetsk, Rusija) (zastopniki: najprej B. Servais in Y. Melin, potem B. Servais, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem, odvetnik)

      Intervenient na strani tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Righini in K. Talabér-Ritz, zastopnika)
   Predmet
   Zahteva za razglasitev ničnost Uredbe Sveta (ES) št. 945/2005 z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine na podlagi opravljenega delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 (UL L 160, str. 1).
   Izrek

               1)

               Uredba Sveta (ES) št. 945/2005 z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine na podlagi opravljenega delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 se razglasi za nično.

               2)

               Svet nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat.

               3)

               Komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva T-53/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. julija 2010 – Italija proti Komisiji ( „Državne pomoči — Nadomestilo za razlastitev zaradi javne koristi — Podaljšanje veljavnosti ugodnejše cene za dobavo električne energije — Odločba o nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom — Pojem prednosti — Načelo kontradiktornosti“ )

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. julija 2010 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-53/08) (1)

   (Državne pomoči - Nadomestilo za razlastitev zaradi javne koristi - Podaljšanje veljavnosti ugodnejše cene za dobavo električne energije - Odločba o nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom - Pojem prednosti - Načelo kontradiktornosti)
   2010/C 221/57
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Giolito in G. Conte, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 20. novembra 2007 o državni pomoči C 36/A/06 (ex NN 38/06) Italije za ThyssenKrupp, Cementir in Nuova Terni Industrie Chimiche (2008/408/ES) (UL 2008, L 144, str. 37).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva T-31/17: Tožba, vložena 20. januarja 2017 – Portugalska/Komisija

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/51

         Tožba, vložena 20. januarja 2017 – Portugalska/Komisija
   (Zadeva T-31/17)
   (2017/C 104/71)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida in A. Tavares de Almeida, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Evropske komisije 2016/2018/EU z dne 15. novembra 2016, o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, razglasi za ničen v delu, v katerem je iz financiranja izključenih 660 202,73 EUR v zvezi z odhodki iz naslova tehnične pomoči podprograma POSEI za Azore za obračunski leti 2012 in 2013

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 12(c) Uredbe Sveta (ES) št. 247/2006 z dne 30. januarja 2006 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije (UL 2006, L 42, str. 1).

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na neobstoj obrazložitve in kršitev člena 11 Uredbe Komisije (ES) št. 885/2006 z dne 21. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede akreditacije plačilnih agencij in drugih organov ter potrditve obračunov Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2006, L 171, str. 90).


title: Zadeva T-311/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 29. junija 2006 — Nürburgring proti Parlamentu in Svetu ( Ničnostna tožba — Direktiva 2003/33/ES — Oglaševanje in sponzorstvo tobačnih izdelkov — Prepoved sponzorstva za dogodke ali dejavnosti, ki zadevajo več držav članic — Procesno upravičenje — Nedopustnost )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 29. junija 2006 — Nürburgring proti Parlamentu in Svetu
   (Zadeva T-311/03) (1)

   („Ničnostna tožba - Direktiva 2003/33/ES - Oglaševanje in sponzorstvo tobačnih izdelkov - Prepoved sponzorstva za dogodke ali dejavnosti, ki zadevajo več držav članic - Procesno upravičenje - Nedopustnost“)
   (2006/C 224/91)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Nürburgring GmbH (Nürburg/Eifel, Nemčija) (pooblaščenca: H.-J. Rabe, avocat, skupaj z M. Dauses, profesor)

      Toženi stranki: Evropski parlament (pooblaščenca: E. Waldherr in U. Rösslein, zastopnika) in Svet Evropske unije (pooblaščenca: E. Karlsson in J.-P. Hix, zastopnika)

      Intervenienta na strani tožeče stranke: Hockenheim-Ring GmbH (Hockenheim, Nemčija) in Exploitatie Circuit Park Zandvoort BV (Zandvoort, Nizozemska) (pooblaščenec: M. Dauses, profesor)

      Intervenienti v podporo toženi stranki: Republika Finska (pooblaščenci: T. Pynnä, A. Guimaraes-Purokoski in E. Bygglin, zastopniki), Komisija Evropskih skupnosti (pooblaščenci: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin in F. Hoffmeister, zastopniki) in Kraljevina Španija (pooblaščenec: L. Fraguas Gadea, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti Direktive 2003/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o oglaševanju in sponzorstvu tobačnih izdelkov (UL L 152, str. 16), zlasti njenega člena 5(1).
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Parlament in Svet.

               3)

               Kraljevina Španija, Republika Finska in Komisija ter Hockenheim-Ring GmbH in Exploitatie Circuit Park Zandvoort BV nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 275 z dne 15.11.2003.


title: Zadeva T-3/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  24. novembra 2005  — Simonds Farsons Cisk proti UUNT (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava za registracijo figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element  KINJI by SPA  — Prejšnja besedna znamka Skupnosti KINNIE — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Člen 73 Uredbe št. 40/94)

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/12

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. novembra 2005 — Simonds Farsons Cisk proti UUNT
   (Zadeva T-3/04) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava za registracijo figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element „KINJI by SPA“ - Prejšnja besedna znamka Skupnosti KINNIE - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Člen 73 Uredbe št. 40/94)
   (2006/C 22/23)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Simonds Farsons Cisk plc (Mrieħel, Malta) (zastopniki: M. Bagnall, I. Wood, solicitor, R. Hacon, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: L. de Brouwer, E. Cornu, É. De Gryse in D. Moreau, avocats)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. novembra 2003 (zadeva R 996/2002-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Simonds Farsons Cisk plc in Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 59 z dne 6.3.2004.


title: Zadeva C-304/09: Tožba, vložena 30. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/11

         Tožba, vložena 30. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-304/09)
   2009/C 256/21
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Flynn in E. Righini, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za odpravo sistema pomoči, glede katerega je bilo z Odločbo Komisije 2006/261/ES z dne 16. marca 2005 o programu pomoči C 8/2004 (prej NN 164/2003), ki ga Italija izvaja v korist družb, katerih delnice so začele kotirati na borzi (vročeno 17. marca 2005 pod številko C(2005) 591, UL L 94, 1.4.2004, str. 42), ugotovljeno, da je nezakonit in nezdružljiv s skupnim trgom, in za izterjavo na podlagi takega sistema prejete pomoči od njenih prejemnikov, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 3 in 4 te odločbe in Pogodbe ES;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo sodnih stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok, v katerem bi morala Italija odpraviti sistem pomoči in izterjati nezakonito izplačane pomoči, je potekel dva meseca po vročitvi odločbe. Več kot štiri leta po tem so italijanski organi izterjali samo okrog 25 % pomoči.


title: Zadeva C-570/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Anotato Dikastirio Kyprou – Republika Ciper) – Symvoulio Apochetefseon Lefkosias proti Anatheoritiki Archi Prosforon (Javna naročila — Direktiva 89/665/EGS — Člen 2(8) — Organ, pristojen za revizijske postopke, ki ni sodni organ — Razveljavitev odločbe naročnika, s katero je izbral ponudbo — Možnost naročnika, da zoper to razveljavitev vloži pravno sredstvo pri sodnem organu)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Anotato Dikastirio Kyprou – Republika Ciper) – Symvoulio Apochetefseon Lefkosias proti Anatheoritiki Archi Prosforon
   (Zadeva C-570/08) (1)

   (Javna naročila - Direktiva 89/665/EGS - Člen 2(8) - Organ, pristojen za revizijske postopke, ki ni sodni organ - Razveljavitev odločbe naročnika, s katero je izbral ponudbo - Možnost naročnika, da zoper to razveljavitev vloži pravno sredstvo pri sodnem organu)
   2010/C 346/12
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Symvoulio Apochetefseon Lefkosias

      Tožena stranka: Anatheoritiki Archi Prosforon

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Anotato Dikastirio Kyprou (Ciper) – Razlaga člena 2(8) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, str. 33) – Pravica naročnika, da pred sodiščem vloži pravno sredstvo zoper odločbe pristojnega organa, ki v smislu te določbe ni sodni organ

      Izrek

   Člen 2(8) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992, je treba razlagati tako, da z njim državam članicam ni naložena dolžnost določiti, da imajo tudi naročniki pravico pri sodišču vložiti pravno sredstvo zoper odločbe organov, pristojnih za revizijske postopke na področju oddaje javnih naročil, ki niso sodni organi. Vendar na podlagi te določbe državam članicam ni onemogočeno, da v svojih pravnih redih določijo, da so naročniki v ustreznih okoliščinah primera upravičeni do vložitve takega pravnega sredstva.

      (1)  UL C 55, 07.03.2009.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. februarja 2005 v zadevi C-279/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Implants (International) Ltd (Arbitražna klavzula — Povračilo vnaprej plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/6

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 24. februarja 2005
   v zadevi C-279/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Implants (International) Ltd (1)

   (Arbitražna klavzula - Povračilo vnaprej plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
   (2005/C 106/11)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-279/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in C. Giolito) proti Implants (International) Ltd, s sedežem v Clevelandu (Združeno kraljestvo), katere predmet je tožba na podlagi člena 238 ES, vložena dne 26. junija 2003, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, C. Gulmann, sodnica in J. Klučka (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 24. februarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Implants (International) Ltd mora plačati Komisiji Evropskih skupnosti znesek 284 000 evrov glavnega dolga, povečanega z zamudnimi obrestmi:

                           —

                           po stopnji 4,8 %, pri čemer se leto šteje od 31. avgusta 2002 do 31. decembra 2002;

                           —

                           po stopnji 6,8 %, pri čemer se leto šteje od 1. januarja 2003 do popolnega povračila dolgovanih zneskov.

               2.

               Implants (International) Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.