title: Zadeva T-37/12: Tožba, vložena 25. januarja 2012 – Advance Magazine Publishers proti UUNT – López Cabré (TEEN VOGUE)

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/30

         Tožba, vložena 25. januarja 2012 – Advance Magazine Publishers proti UUNT – López Cabré (TEEN VOGUE)
   (Zadeva T-37/12)
   2012/C 73/59
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Združene države Amerike) (zastopnik: T. Alkin, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Eduardo López Cabré (Barcelona, Španija)

      Predloga

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. novembra 2011 v zadevi R 1763/2010-4 naj se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na ugovor, ki temelji na prejšnji znamki; in

               —

               nasprotni stranki naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „TEEN VOGUE“, med drugim za proizvode iz razreda 18 – prijava znamke Skupnosti št. 5265517

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: španska besedna znamka „VOGUE“ št. 496371 za proizvode iz razreda 18; španska figurativna znamka „VOGUE moda en lluvia“ št. 2153619 za proizvode iz razreda 18; besedna znamka Skupnosti „VOGUE“ št. 2082287 za proizvode iz razreda 18

      Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 43(2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 in/ali pravila 22(3) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 ter člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno uporabil pravo s tem, da je ugotovil, da dokazi nasprotne stranke „kot celota“ zadoščajo za ugotovitev, da se je prejšnja znamka uporabljala, in ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil obstoj verjetnosti zmede med znamko tožeče stranke in znamko, navajano v postopku z ugovorom.


title: Zadeva C-310/15: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, pravna naslednica družbe Sony France SA (Predhodno odločanje — Varstvo potrošnikov — Nepoštene poslovne prakse — Direktiva 2005/29/ES — Člena 5 in 7 — Skupna ponudba — Prodaja računalnika z vnaprej nameščeno programsko opremo — Bistvena informacija o ceni — Zavajajoča opustitev — Nezmožnost potrošnika, da kupi isti model računalnika brez programske opreme)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/10

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, pravna naslednica družbe Sony France SA
   (Zadeva C-310/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Nepoštene poslovne prakse - Direktiva 2005/29/ES - Člena 5 in 7 - Skupna ponudba - Prodaja računalnika z vnaprej nameščeno programsko opremo - Bistvena informacija o ceni - Zavajajoča opustitev - Nezmožnost potrošnika, da kupi isti model računalnika brez programske opreme))
   (2016/C 402/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vincent Deroo-Blanquart

      Tožena stranka: Sony Europe Limited, pravna naslednica družbe Sony France SA

      Izrek

               1.

               Poslovna praksa prodaje računalnika z vnaprej nameščeno programsko opremo brez možnosti potrošnika, da kupi isti model računalnika brez vnaprej nameščene programske opreme, ne pomeni nepoštene poslovne prakse v smislu člena 5(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah), razen če je taka praksa v nasprotju z zahtevami poklicne skrbnosti in bistveno izkrivlja ali bi lahko izkrivljala ekonomsko obnašanje povprečnega potrošnika v zvezi s tem izdelkom, kar pa mora presoditi nacionalno sodišče ob upoštevanju posebnih okoliščin iz postopka v glavni stvari.

               2.

               V okviru skupne ponudbe prodaje računalnika z vnaprej nameščeno programsko opremo nenavedba cene vsakega dela vnaprej nameščene programske opreme ne pomeni zavajajoče poslovne prakse v smislu členov 5(4)(a) in 7 Direktive 2005/29.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva T-54/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Španija proti Komisiji (FEDER — Znižanje finančne pomoči — Pomoč za operativni integrirani program cilj 1 (2000–2006), za regijo Andaluzijo (Španija) — Člen 39(3)(b) Uredbe (ES) št. 1260/1999 — Rok treh mesecev — Direktiva 93/36/EGS — Postopek s pogajanji brez predhodne objave javnega razpisa)

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-54/11) (1)

   (FEDER - Znižanje finančne pomoči - Pomoč za operativni integrirani program cilj 1 (2000–2006), za regijo Andaluzijo (Španija) - Člen 39(3)(b) Uredbe (ES) št. 1260/1999 - Rok treh mesecev - Direktiva 93/36/EGS - Postopek s pogajanji brez predhodne objave javnega razpisa)
   2013/C 55/15
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva M. Muñoz Pérez, nato S. Martínez-Lage Sobredo, in na koncu A. Rubio González in N. Díaz Abad, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Steiblytė in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2010)7700 konč. z dne 16. novembra 2010 o znižanju pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (FEDER) operativnemu integriranemu programu cilj 1 za Andaluzijo (2000–2006), v delu, v katerem nalaga stoodstotni finančni popravek izdatkov, ki jih FEDER financira za pogodbi št. 2075/2003 in 2120/2005.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva C-469/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Kmetijstvo — Uredba (ES) št. 1/2005 — Zaščita živali med prevozom — Dolge vožnje — Priloga I, poglavje V, točka 1.4 (d) — Čas vožnje in čas počitka živali med prevozom — Prevoz goveda — Pojem, vsaj ena ura časa za počitek‘ — Možnost večkratne prekinitve prevoza — Člen 22 — Zamude pri prevozu — Uredba (ES) št. 1234/2007 in Uredba (EU) št. 817/2010 — Izvozna nadomestila — Zahteve na področju dobrega počutja živega goveda med prevozom — Uredba št. 817/2010 — Člen 2, od (2) do (4) — Uradni veterinar na izstopni točki — Poročilo in opomba na dokumentu o izhodu živali iz carinskega območja Unije glede upoštevanja ali neupoštevanja ustreznih določb Uredbe št. 1/2005 — Nezadovoljiv rezultat opravljenih pregledov — Člen 5(1)(c) — Zavezujoča oziroma nezavezujoča narava te opombe za nacionalni organ, ki je pristojen za plačilo izvoznih nadomestil)

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-469/14) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Kmetijstvo - Uredba (ES) št. 1/2005 - Zaščita živali med prevozom - Dolge vožnje - Priloga I, poglavje V, točka 1.4 (d) - Čas vožnje in čas počitka živali med prevozom - Prevoz goveda - Pojem, vsaj ena ura časa za počitek‘ - Možnost večkratne prekinitve prevoza - Člen 22 - Zamude pri prevozu - Uredba (ES) št. 1234/2007 in Uredba (EU) št. 817/2010 - Izvozna nadomestila - Zahteve na področju dobrega počutja živega goveda med prevozom - Uredba št. 817/2010 - Člen 2, od (2) do (4) - Uradni veterinar na izstopni točki - Poročilo in opomba na dokumentu o izhodu živali iz carinskega območja Unije glede upoštevanja ali neupoštevanja ustreznih določb Uredbe št. 1/2005 - Nezadovoljiv rezultat opravljenih pregledov - Člen 5(1)(c) - Zavezujoča oziroma nezavezujoča narava te opombe za nacionalni organ, ki je pristojen za plačilo izvoznih nadomestil))
   (2016/C 350/03)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Masterrind GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Izrek

               1.

               Prilogo I, poglavje V, točka 1.4(d), k Uredbi Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97 je treba razlagati tako, da lahko v okviru cestnega prevoza živali zadevnih vrst, med drugim goveda razen telet, prvič, čas počitka med obdobji prevozov načeloma traja več kot eno uro. Vendar če ta čas presega eno uro, ne sme biti ták, da v konkretnih okoliščinah, v katerih ta počitek in prevoz potekata skupaj, pomeni nevarnost poškodbe ali nepotrebnega trpljenja živali, ki se prevažajo. Poleg tega kombinacija časa vožnje in časa počitka, kot sta določena v točki 1.4(d) tega poglavja, ne sme trajati več kot 29 ur, razen če se podaljšata za 2 uri v korist živali v skladu s točko 1.8 tega poglavja, in brez poseganja v uporabo določb člena 22 te uredbe, kadar nastopijo nepredvidljive okoliščine. Drugič, v obdobjih prevozov, pri čemer vsako traja največ 14 ur, je lahko eden ali več postankov. Te postanke je treba dodati k delom prevozov za izračun celotnega trajanja obdobja prevoza, ki lahko traja največ 14 ur in katerega del so ti postanki.

               2.

               Uredbo Komisije (EU) št. 817/2010 z dne 16. septembra 2010 o določitvi podrobnih pravilih v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 glede zahtev za odobritev izvoznih nadomestil v zvezi z dobrim počutjem živega goveda med prevozom, je treba razlagati tako, da organ, ki je pristojen za plačilo izvoznih nadomestil za goveda, ni vezan na opombo uradnega veterinarja na izstopni točki na dokumentu o izhodu iz carinskega območja Evropske unije zadevnih živali, v skladu s katero ustrezne določbe Uredbe št. 1/2005 za vse živali ali za del njih v okviru prevoza teh živali niso bile upoštevane.

      (1)  UL C 16, 19.1.2015.


title: Zadeva T-193/15: Tožba, vložena 21. aprila 2015 – Bodegas Williams & Humbert proti UUNT – Central Hisumer (Botanic Williams & Humbert)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/43

         Tožba, vložena 21. aprila 2015 – Bodegas Williams & Humbert proti UUNT – Central Hisumer (Botanic Williams & Humbert)
   (Zadeva T-193/15)
   (2015/C 198/59)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bodegas Williams & Humbert, SA (Cádiz, Španija) (zastopnik: A. Gómez López, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Central Hisumer, SL (Orihuela, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti v modri, sivi, beli in črni barvi, ki vključuje besedne elemente „Botanic Williams & Humbert“ – Prijava št. 11 184 819

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 23. februarja 2015 v zadevi R 594/2014-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi, da odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT, izdana 9. decembra 2010, v zadevi 594/2014-4, s katero je bila zavrnjena tožba zoper odločbo oddelka za ugovore pri UUNT, izdana 20. decembra 2013, v postopku z ugovorom št. B 2 128 026 in s katero je bila zato zavrnjena registracija sestavljene znamke Skupnosti št. 11.184.819 BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN za proizvode iz razreda 33, krši Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti

               —

               razglasi, da je treba registrirati sestavljeno znamko Skupnosti št. 11 184 819 BOTANIC WILLIAM & HUMBERT LONDON DRY GIN za proizvode iz razreda 33, ker prepoved, določena v členih 8(1)(b) in 8(5) Uredbe št. 207/2009 ne velja;

               —

               plačilo stroškov naloži UUNT in po potrebi drugi stranki pred odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-400/05: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — B.A.S. Trucks BV proti Staatssecretaris van Financiën (Skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Tarifna uvrstitev — Tarifna podštevilka 8704 10 — Vozilo, narejeno za uporabo na gradbiščih in namenjeno za prevoz in razkladanje materialov, kot tudi za uporabo na cestnem omrežju)

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — B.A.S. Trucks BV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-400/05) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna uvrstitev - Tarifna podštevilka 8704 10 - Vozilo, narejeno za uporabo na gradbiščih in namenjeno za prevoz in razkladanje materialov, kot tudi za uporabo na cestnem omrežju)
   (2007/C 42/13)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: B.A.S. Trucks BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hoge Raad der Nederlanden — Tarifna uvrstitev vozila, narejenega za uporabo na gradbiščih in namenjenega za prevoz in razkladanje materialov, kot tudi za uporabo na cestnem omrežju — Morebitna uvrstitev pod tarifno številko KN 8704 10 kot „samorazkladalna vozila za delo izven cestnega omrežja“
   Izrek
   Podštevilko 8704 10 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2261/98 z dne 26. oktobra 1998, je treba razlagati tako, da pod njo spadajo samorazkladalna motorna vozila v smislu navedene tarifne podštevilke, ki so izdelana posebej in najprej za delo zunaj utrjene javne ceste. Dejstvo, da imajo samorazkladalna motorna vozila lastnosti, ki jim dodatno omogočajo vožnjo po utrjeni javni cesti, ni ovira za njihovo uvrstitev kot samorazkladalna motorna vozila v smislu te tarifne podštevilke.

      (1)  UL C 36, 11.2.2006.


title: Zadeva F-102/06: Tožba, vložena 4. septembra 2006 — Haelterman in drugi proti Komisiji

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/35

         Tožba, vložena 4. septembra 2006 — Haelterman in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-102/06)
   (2006/C 261/71)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Geert Haelterman (Ninove, Belgija) in drugi (zastopniki: A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke tožečim strankam

               —

               razglasitev ničnosti posameznih odločb o zavrnitvi zahtev tožečih strank, da naj Organ, pristojen za imenovanja (OPI), sprejme začasne ukrepe, da bi v ocenjevalnem obdobju 2005 in naslednjih zagotovil enako obravnavanje in njihove pridobljene pravice.

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeče stranke v podporo svojim tožbam navajajo enake tožbene razloge kot v okviru zadeve F-47/06 (1).

      (1)  UL UE C 154, 1.7.2006, str. 25.


title: Zadeva C-664/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 21. decembra 2016 – Lucrețiu Hadrian Vădan/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 21. decembra 2016 – Lucrețiu Hadrian Vădan/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba
   (Zadeva C-664/16)
   (2017/C 104/41)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lucrețiu Hadrian Vădan

      Toženi stranki: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče Direktivo 2006/112 (1) na splošno ter, natančneje, določbe njenih členov 167, 168, 178, 179 in 273, pa tudi načeli sorazmernosti in nevtralnosti razlagati tako, da lahko davčni zavezanec, ki izpolnjuje materialne zahteve za odbitek DDV, svojo pravico do odbitka uveljavlja, kadar v posebnih okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ne more predložiti dokazila v obliki računov, da je plačal vstopne zneske za dobavo blaga in opravljanje storitev?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je mogoče Direktivo 2006/112 ter načeli sorazmernosti in nevtralnosti razlagati tako, da je lahko za določitev obsega pravice do odbitka dopusten in ustrezen ukrep način posredne presoje (na podlagi izvedenskega mnenja), ki jo opravi neodvisen sodni izvedenec, in sicer na podlagi števila gradenj/delovne sile pri izvedbi gradbenih del, ki izhaja iz izvedenskega mnenja, če blago (gradbeni material) dobavijo in storitve (delovna sila za zgraditev gradbenih objektov) opravijo zavezanci za DDV?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-298/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 – Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (1000) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti 1000 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št.°207/2009))

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 – Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (1000)
   (Zadeva T-298/06) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti 1000 - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št.°207/2009))
   2010/C 11/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Częstochowa, Poljska) (zastopniki: V. von Bomhard, A. Renck in T. Dolde, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. avgusta 2006 (zadeve R 447/2006-4) o zahtevi za registracijo besedne znamke 1000 kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Agencji Wydawnicza Technopol sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva C-606/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 28. novembra 2011 – Grattan plc proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 28. novembra 2011 – Grattan plc proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-606/11)
   2012/C 65/05
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Grattan plc

      Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Če je odgovor Sodišča na prvo vprašanje za predhodno odločanje, predloženo v zadevi Littlewoods Retail Limited in drugi (C-591/10), nikalen:

               1.

               Ali načeli učinkovitosti in/ali enakovrednosti iz prava Unije zahtevata, da je pravno sredstvo, določeno za primer, v katerem je bil v nasprotju s pravom Unije plačan previsok znesek DDV, enotno pravno sredstvo tako za vračilo preveč plačane glavnice kot za plačilo vrednosti rabe preplačila in/ali obresti?

               2.

               Če v skladu z nacionalnim pravom obstajajo alternativna pravna sredstva, ali gre za kršitev načel učinkovitosti in/ali enakovrednosti, če ta pravna sredstva niso navedena v zakonskih določbah, ki se nanašajo na vložitev zahtevkov za vračilo preveč plačane glavnice in na pritožbe zoper upravne odločbe o teh zahtevkih?

               3.

               Ali gre za kršitev načel učinkovitosti in/ali enakovrednosti, če se od tožeče stranke zahteva, da v enem postopku pred Tax Tribunal vloži zahtevek za vračilo preveč plačane glavnice in zahtevek za plačilo navadnih obresti, v ločenem postopku pred High Court pa vloži ostala pravna sredstva, ki jih zahteva pravo Unije in se nanašajo na vrednost rabe preplačila in/ali obresti?


title: Zadeva F-127/07: Tožba, vložena 30. oktobra 2007 – Coto Moreno proti Komisiji

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/57

         Tožba, vložena 30. oktobra 2007 – Coto Moreno proti Komisiji
   (Zadeva F-127/07)
   (2008/C 22/111)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Juana Maria Coto Moreno (Gaborone, Bocvana) (zastopnika: K. Lemmens in C. Doutrelepont, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 12. februarja 2007 s katero je natečajna komisija EPSO/AD/28/05 zavrnila vpis tožeče stranke na rezervni seznam tega natečaja, naj se razglasi za nično, in posledično:

                           —

                           naj se ji dodeli odškodnina za nepremoženjsko škodo v znesku 25 000 eurov;

                           —

                           naj se ji dodeli nadomestilo za pokritje stroškov odvetnikov, ki znašajo 8 000 eurov in za katere so bili predloženi dokazi;

                           —

                           naj se presodi, primarno, da morajo pristojni organi sprejeti vse ukrepe, da se pravično izravnajo neugodnosti, nastale z aktom, ki je bil razglašen za ničnega, namreč vpis tožeče stranke na rezervni seznam oziroma

                           —

                           podredno naj se tožeči stranki, ker ni bila vpisana na ta seznam, dodeli odškodnina za premoženjsko škodo, ki znaša 384 000 eurov;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka se je udeležila natečaja EPSO/AD/28/05. Natečajna komisija je zavrnila vpis tožeče stranke na rezervni seznam tega natečaja z odločbo z dne 12. februarja 2007, za katero tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge:
   Prvi tožbeni razlog je primarno očitno napačna presoja, samostojno ali skupaj z neobrazložitvijo, oziroma kršitev načela patere legem quam ipse fecisti. Natečajna komisija, katere stališče glede tega je dvoumno, je menila, da je tožeča stranka dala „zadostne“ odgovore, ki pa so bili pomanjkljivi. Očitno ni šlo za tak primer, še zlasti ker je tožeča stranka odgovorila v skladu s pravili Komisije.
   Drugi tožbeni razlog je, še vedno primarno, kršitev objave natečaja in načela enakosti, samostojno ali skupaj s kršitvijo načela razumnosti.
   Tretji tožbeni razlog je, še vedno primarno, kršitev dolžnosti obrazložitve, ker naj bi tožeča stranka jasno vprašala natečajno komisijo, zakaj je bil odgovor, ki ga je dala na ustnem preizkusu, ocenjen kot nepravilen oziroma nezadosten. Tožeča stranka naj ne bi dobila odgovora kljub obveznosti obrazložitve.
   Tožeča stranka nazadnje podredno navaja očitno napačno presojo, samostojno ali skupaj s kršitvijo načela enakosti in načela sorazmernosti. Dodeljena ocena je bila poleg tega nesorazmerna glede na rezultate (dobila je oceno 25/50) in je kršila načelo enakosti, ker bi tožeča stranka morala biti obravnavana kot kateri koli drugi kandidat, ki bi dal odgovore, ocenjene zadostno, ne le na ravni znanja ampak tudi glede drugih meril.


title: Zadeva T-336/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. aprila 2008 –2K Teint in drugi proti Komisiji in BEI ( Nepogodbena odgovornost – Pogodba o financiranju, sklenjena z Marokom – Domnevne neizpolnitve obveznosti in malomarnosti EIB pri spremljanju posojila, ki je bilo financirano iz proračuna Skupnosti – Zastaranje – Nedopustnost )

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/25

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. aprila 2008 –2K Teint in drugi proti Komisiji in BEI
   (Zadeva T-336/06) (1)

   („Nepogodbena odgovornost - Pogodba o financiranju, sklenjena z Marokom - Domnevne neizpolnitve obveznosti in malomarnosti EIB pri spremljanju posojila, ki je bilo financirano iz proračuna Skupnosti - Zastaranje - Nedopustnost“)
   (2008/C 142/46)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: 2K-Teint SARL (Casablanca, Maroko); Mohammed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi in Rabia Kermoudi (Casablanca) (zastopnik: P. Thomas, odvetnik)

      Toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Aresu in V. Joris, zastopnika); Evropska investicijska banka (EIB) (zastopnika: C. Gómez de la Cruz in J.-P. Minnaert, zastopnika)
   Predmet
   Tožba za povrnitev škode, ki naj bi jo utrpele tožeče stranke zaradi neizpolnitev obveznosti in malomarnosti EIB pri spremljanju dodeljevanja sredstev za izvedbo projekta družbe 2K-Teinet v okviru izvrševanja pogodbe o financiranju, sklenjene med EIB kot pooblaščencem Skupnosti in Kraljevino Maroko.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               2K-Teint SARL, Mohammed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi in Rabia Kermoudi nosijo svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Komisija in Evropska investicijska banka.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva C-73/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2015 – Svet Evropske unije/Evropska komisija (Ničnostna tožba — Konvencija Združenih narodov o pomorskem pravu — Mednarodno sodišče za pomorsko pravo — Nezakoniti, neprijavljeni in neregulirani ribolov — Postopek sprejetja svetovalnega mnenja — Predložitev pisne izjave s strani Komisije v imenu Evropske unije — Neobstoj predhodne potrditve vsebine te izjave s strani Sveta Evropske unije — Členi 13(2) PEU, 16 PEU in 17(1) PEU — Člena 218(9) PDEU in 335 PDEU — Zastopanje Evropske unije — Načeli dodelitve pristojnosti in institucionalnega ravnovesja — Načelo lojalnega sodelovanja)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2015 – Svet Evropske unije/Evropska komisija
   (Zadeva C-73/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Konvencija Združenih narodov o pomorskem pravu - Mednarodno sodišče za pomorsko pravo - Nezakoniti, neprijavljeni in neregulirani ribolov - Postopek sprejetja svetovalnega mnenja - Predložitev pisne izjave s strani Komisije v imenu Evropske unije - Neobstoj predhodne potrditve vsebine te izjave s strani Sveta Evropske unije - Členi 13(2) PEU, 16 PEU in 17(1) PEU - Člena 218(9) PDEU in 335 PDEU - Zastopanje Evropske unije - Načeli dodelitve pristojnosti in institucionalnega ravnovesja - Načelo lojalnega sodelovanja))
   (2015/C 398/05)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: A. Westerhof Löfflerová, E. Finnegan in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Banks, A. Bouquet, E. Paasivirta in P. Van Nuffel, agenti)

      Intervenienii v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, E. Ruffer, J. Vláčil in M. Hedvábná, agenti), Helenska republika (zastopnika: G. Karipsiadis in K. Boskovits, agenta), Kraljevina Španija (zastopnik: M. Sampol Pucurull, agent), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize in N. Rouam, agenti), Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in G. Taluntytė, agenta), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. Bulterman, M. Gijzen in M. de Ree, agenti), Republika Avstrija (zastopnika: C. Pesendorfer in G. Eberhard, agenta), Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in M. L. Duarte, agenta), Republika Finska (zastopnika: J. Heliskoski in H. Leppo, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson in M. Holt, agenta, skupaj z J. Holmesom, barrister)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Češka republika, Helenska republika, Kraljevina Španija, Francoska republika, Republika Litva, Kraljevina Nizozemska, Republika Avstrija, Portugalska republika, Republika Finska ter Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 93, 29.3.2014.


title: Zadeva C-205/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Gent (Belgija) 19. aprila 2007 – kazenski postopek zoper Lodewijk Gysbrechts in Santurel Inter BVBA

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Gent (Belgija) 19. aprila 2007 – kazenski postopek zoper Lodewijk Gysbrechts in Santurel Inter BVBA
   (Zadeva C-205/07)
   (2007/C 140/23)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van Beroep te Gent (Belgija).
   Stranki v postopku v glavni stvari
   Lodewijk Gysbrechts in Santurel Inter BVBA.
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali belgijski zakon z dne 14. julija 1991 o poslovnih običajih ter o obveščanju in varstvu potrošnikov pomeni ukrep z enakovrednim učinkom, prepovedan s členi od 28 do 30 ES, ker ta nacionalni zakon v svojem členu 80(3) prepoveduje od potrošnika zahtevati kakršno koli predplačilo ali plačilo med trajanjem obveznega roka za odstop od pogodbe in ker ta zakon zato nima istega dejanskega vpliva na nacionalno blagovno trgovino kot na trgovino s prebivalci druge države članice, tako da ta položaj povzroča dejansko oviro za prost pretok blaga, torej za načelo, določeno v členu 23 ES?


title: Zadeva T-627/15: Tožba, vložena 11. novembra 2015 – Frame/UUNT – Bianca Moden (BIANCALUNA)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/29

         Tožba, vložena 11. novembra 2015 – Frame/UUNT – Bianca Moden (BIANCALUNA)
   (Zadeva T-627/15)
   (2016/C 068/38)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Italija) (zastopniki: M. Borghese, R. Giordano in E. Montelione, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „BIANCALUNA“ – Prijava št. 11 251 808

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 7. avgusta 2015 v zadevi R 2952/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi, in/ali

               —

               zadevo vrne v odločanje UUNT, tako da bo verjetnost zmede pravilno presojena ob upoštevanju dokaza o uporabi, ki ga je predložila družba Bianca-Moden GmbH & Co. KG;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov prvostopenjskega postopka in tega postopka;

               —

               podredno, izpodbijano odločbo spremeni tako, da bodo z registracijo zajeti ti proizvodi iz razreda 25: spodnje perilo, pižame, majice s kratkimi rokavi, ženske spodnje hlače.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Napačna razlaga Uredbe št. 207/2009 s tem, da je bila izbrana zgolj ena prejšnja pravica,

               —

               napačna razlaga Uredbe št. 207/2009 pri presoji verjetnosti zmede med primerjanima znakoma.


title: Zadeva T-328/14: Tožba, vložena 13. maja 2014 – Jannatian proti Svetu

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/40

         Tožba, vložena 13. maja 2014 – Jannatian proti Svetu
   (Zadeva T-328/14)
   2014/C 212/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mahmoud Jannatian (Teheran, Iran) (zastopnika: I. Smith Monnerville in S. Monnerville, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, razglasi za nične (i) Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (2010/413/SZVP) (UL L 195, str. 39); (ii) Sklep Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 281, str. 81); (iii) Uredbo Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1); (iv) Uredbo Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1); (v) Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 350/2012 z dne 23. aprila 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 110, str. 17); (vi) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 709/2012 z dne 2. avgusta 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 208, str. 2); (vii) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16); (viii) Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 55); (ix) Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 522/2013 z dne 6. junija 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 3); (x) Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1203/2013 z dne 26. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 316, str. 1) in (xi) Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 397/2014 z dne 16. aprila 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 1);

               —

               Svetu naloži plačilo odškodnine za škodo, ki je nastala zaradi napačne navedbe tožeče stranke, v višini 40  000 EUR;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nepristojnost Sveta

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da se lahko omejevalni ukrepi v skladu s členom 215 TFUE sprejmejo le na skupni predlog Komisije in visokega predstavnika. Izpodbijane sklepa in uredbe pa je Svet sprejel samostojno. Tako za njihovo sprejetje ni bil pristojen.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da so razlogi za njeno navedbo v Prilogi II preveč nejasni, da bi lahko izpolnili zahteve, ki v zvezi z obveznostjo obrazložitve izhajajo iz sodne prakse. Da bi se spoštovala obveznost obrazložitve, naj bi moral Svet navesti dejanske in podrobne dokaze o tem, da je tožeča stranka dejansko pomagala iranski vladi ali iranskim dejavnostim, ki so nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja. Izpodbijani sklepa in uredbe torej kršijo obveznost obrazložitve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic tožeče stranke

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da, prvič, izpodbijani sklepa in uredbe zaradi pomanjkljive obrazložitve kršijo njeno pravico do obrambe. Drugič, nezakonitost izpodbijanih sklepov in uredb vpliva tudi na ta postopek, ker onemogoča obrambo tožeče stranke in ovira Sodišče pa pri presoji zakonitosti izpodbijanih sklepov in uredb. Iz tega izhaja, da je bila tožeči stranki kršena pravica do učinkovitega sodnega varstva. Tretjič, v delu v katerem je bila tožeči stranki onemogočena pravica do obrambe in ker je zmožnost Sodišča za presojo zakonitosti izpodbijanih sklepov in uredb v zvezi z ukrepi zamrznitve premoženja – ki so že po svoji naravi „posebej zatiralni“ – okrnjena, je bila tožeči stranki njena lastninska pravica neupravičeno omejena.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: pomanjkanje dokazov zoper tožečo stranko

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da Svet ni navedel dokazov in informacij, na podlagi katerih je sprejel izpodbijane sklepa in uredbe.

               5.

               Peti tožbeni razlog: napačno ugotovljena dejstva

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da v nasprotju s tem, kar je navedeno v izpodbijanih sklepih in uredbah, tožeča stranka v času njegove uvrstitve med osebe in subjekte, za katere veljajo omejevalni ukrepi, ni bila več namestnik direktorja iranske organizacije za atomsko energijo. Svet je torej s tem, ko je tožečo stranko uvrstil le iz razloga, da je bil v času različnih izpodbijanih sklepov in uredb namestnik direktorja organizacije za atomsko energijo, napačno ugotovil dejstva.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: napačna uporaba prava

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da člen 20, točka (b), ni namenjen temu, da bi se avtomatično uporabljal za fizične osebe, ki imajo vodilne funkcije v subjektih navedenih v Prilogi. Člen 20, točka (b), dodatno določa, da morajo osebe, za to da bi bile uvrščene na seznam „sodelovati v dejavnostih Irana, ki so nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja, biti z njimi neposredno povezane ali jih podpirati“. Z navedbo tožeče stranke v Prilogi II brez kakršnegakoli dokaza, da je v času te navedbe v Prilogi II aktivno in dejansko podpirala iranske jedrske dejavnosti, je Svet napačno uporabil pravo.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji dejstev in kršitev načela sorazmernosti

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da v tej zadevi uporabe tako ostrih ukrepov zoper posameznike, ki so, čeprav kratkotrajno, zasedali vodilne položaje v iranski organizaciji za atomsko energijo, ni mogoče upravičiti s splošnim interesom. Poleg tega bi jih bilo – tudi če bi se štelo, da so ukrepi upravičeni s cilji v splošnem interesu – mogoče grajati zaradi nesorazmernosti uporabljenih ukrepov glede na želeni cilj.


title: Zadeva T-203/14: Tožba, vložena 31. marca 2014 – Mo Industries proti UUNT (Splendid)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/32

         Tožba, vložena 31. marca 2014 – Mo Industries proti UUNT (Splendid)
   (Zadeva T-203/14)
   2014/C 212/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mo Industries LLC (Los Angeles, Združene države) (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. januarja 2014, izdano v zadevi R 1542/2013-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Splendid“ za proizvode iz razredov 18 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 6 13  131

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) UBZS.


title: Zadeva T-656/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. junija 2012 – Morison Menon Chartered Accountants in drugi proti Svetu

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. junija 2012 – Morison Menon Chartered Accountants in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-656/11) (1)

   2012/C 250/38
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica četrtega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 58, 25.2.2012.


title: Zadeva C-269/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena 23. junija 2005

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/5

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena 23. junija 2005
   (Zadeva C-269/05)
   (2005/C 229/11)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Knut Simonsson in Georgios Zavvos, člana pravne službe, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 23. junija 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da s tem, da Helenska republika ohranja v veljavi pristaniške takse za potniške (vključno z ladjami za križarjenje) in trgovske ladje, kadar vplujejo, pristanejo ali se zasidrajo v Pirejskem ali Solunskem pristanišču, ki so, kadar gre za prevoze med dvema pristaniščema znotraj države, nižje od tistih, kadar gre za prevoze v tujino, tj.:

                           —

                           pristaniške takse v korist delniških družb za upravljanje s pristanišči, ustanovljenih z Zakonom št. 2932/2001, in v korist Pirejskega in Solunskega pristanišča, ki se zaračunajo za vozila, ki jih prevažajo trajekti, ki plujejo v tujino, ne zaračunajo pa se v primeru trajektnih povezav med grškimi pristanišči,

                           —

                           pravico iz člena 26(13) Zakona št. 1828/1989, da se v korist občin oziroma mest zaračunajo takse za vozila, ki jih prevažajo trajekti, ki plujejo v tujino,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 1 Uredbe Sveta (EGS) št. 4055/86 (1) z dne 22. decembra 1986 o uporabi načela svobode opravljanja storitev v pomorskem prometu med državami članicami ter med državami članicami in tretjimi državami;

               2)

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija očita Helenski republiki, da v notranje pravo ni pravilno prenesla Uredbe št. 4055/86, kot jo je razlagalo Sodišče (sodbe z dne 5. oktobra 1994 v zadevi Komisija proti Franciji, C-381/93 (2); z dne 17. maja 1994 v zadevi Corsica Ferries Italia, C-18/93 (3) in z dne 14. novembra 2002 v zadevi GEHA NAFTILIAKI in drugi, C-435/00 (4)).

      (1)  UL L 378, 31.12.1986, str. 1.

      (2)  Recueil 1994, str. I-5145.

      (3)  Recueil 1994, str. I-1783.

      (4)  Recueil 2002, str. I-10615.


title: Zadeva T-82/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2015 – Panasonic in MT Picture Display/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Svetovni trg katodnih cevi televizijskih in računalniških zaslonov — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP — Sporazumi in usklajena ravnanja na področju cen, razdelitve trgov, zmogljivosti in proizvodnje — Pravica do obrambe — Dokaz o sodelovanju pri omejevalnem sporazumu — Enotna in trajajoča kršitev — Smernice o izračunu zneska glob iz leta 2006 — Sorazmernost — Globe — Neomejena sodna pristojnost)

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2015 – Panasonic in MT Picture Display/Komisija
   (Zadeva T-82/13) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Svetovni trg katodnih cevi televizijskih in računalniških zaslonov - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP - Sporazumi in usklajena ravnanja na področju cen, razdelitve trgov, zmogljivosti in proizvodnje - Pravica do obrambe - Dokaz o sodelovanju pri omejevalnem sporazumu - Enotna in trajajoča kršitev - Smernice o izračunu zneska glob iz leta 2006 - Sorazmernost - Globe - Neomejena sodna pristojnost))
   (2015/C 346/19)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Panasonic Corp. (Kadoma, Japonska) in MT Picture Display Co. Ltd (Matsuocho, Japonska) (zastopniki: R. Gerrits in A.-H. Bischke, odvetnika, M. Hoskins, QC, in S. K. Abram, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Biolan, M. Kellerbauer in G. Koleva, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa C(2012) 8839 final Komisije z dne 5. decembra 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.437 – Katodne cevi televizijskih in računalniških zaslonov) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, ali, podredno, predloga za zmanjšanje zneska globe, naložene tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Znesek glob, naloženih s členom 2(2), točke (f), (h) in (i), Sklepa C(2012) 8839 final Komisije z dne 5. decembra 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.437 – Katodne cevi televizijskih in računalniških zaslonov), se določi na 128 866 000 EUR, kar zadeva družbo Panasonic Corp. za njeno neposredno sodelovanje pri kršitvi v zvezi s trgom barvnih katodnih cevi za barvne televizijske zaslone, na 82 826 000 EUR solidarno, kar zadeva družbe Panasonic, Toshiba Corp. in MT Picture Display Co. Ltd, in na 7 530 000 EUR solidarno, kar zadeva družbi Panasonic in MT Picture Display.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 101, 6.4.2013.


title: Zadeva F-68/07: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 6. marca 2008 – Gering proti Europolu

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/63

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 6. marca 2008 – Gering proti Europolu
   (Zadeva F-68/07) (1)

   (2008/C 223/123)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 247, 20.10.2008, str. 42.


title: Zadeva C-431/07 P: Pritožba, ki sta jo vložili Bouygues SA in Bouygues Télécom SA 18. septembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 4. julija 2007 v zadevi T-475/04, Bouygues in Bouygues Télécom proti Komisiji

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/37

         Pritožba, ki sta jo vložili Bouygues SA in Bouygues Télécom SA 18. septembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 4. julija 2007 v zadevi T-475/04, Bouygues in Bouygues Télécom proti Komisiji
   (Zadeva C-431/07 P)
   (2007/C 269/63)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Pritožnici: Bouygues SA in Bouygues Télécom SA (zastopniki: F. Sureau, D. Théophile, S. Perrotet, A. Bénabent, J. Vogel in L. Vogel, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Komisija Evropskih skupnosti, Francoska republika, Société française du radiotéléphone – SFR, Orange France SA
   Predlogi pritožnic:

               —

               sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 4. julija 2007 v zadevi Bouygues in Bouygues Télécom proti Komisiji (T-475/04) naj se razveljavi;

               —

               podredno, zadeva naj se vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje, upoštevajoč sodno prakso Sodišča;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Družbi pritožnici se v oporo svoji pritožbi sklicujeta na štiri pritožbene razloge.
   S prvim pritožbenim razlogom trdita, da je Sodišče prve stopnje kršilo obveznost obrazložitve s tem, da je razsodilo, da je bila obravnavana odpoved terjatvi v tej zadevi neizogibna zaradi „splošne sheme sistema“. Glede na to, da je slednja namreč izjema od načela, v skladu s katerim razlikovanje med več podjetji vedno povzroča selektivno prednost, bi Sodišče prve stopnje moralo izrecno obrazložiti vsebino splošne sheme sistema, na katero se sklicuje, ter vzročno zvezo med to splošno shemo sistema in ugotovljeno odpovedjo državnim sredstvom.
   Pritožnici z drugim pritožbenim razlogom nadalje navajata, da je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo, s tem da je ugotovilo, da Komisiji ni bilo treba sprožiti formalnega postopka preverjanja zgolj zato, ker je menilo, da na podlagi preizkusa utemeljenosti zadeve ni bilo dokazano, da je bila družbama Orange in SFR dana prednost. Sprožitev formalnega postopka preverjanja na podlagi člena 88(2) ES naj bi bila namreč upravičena vsakič, kadar Komisija ne more ugotoviti, glede na podatke, s katerimi razpolaga v predhodni fazi preverjanja, ali je ukrep združljiv s pravili iz Pogodbe.
   Pritožnici se s tretjim pritožbenim razlogom sklicujeta na tri napake Sodišča prve stopnje v zvezi s pravno kvalifikacijo dejstev glede, prvič, zatrjevane enotnosti postopkov za podelitev UMTS dovoljenj, drugič, domnevne negotovosti terjatev, ki se jim je država odpovedala, in, tretjič, izrazov iz ministrovega dopisa z dne 22. februarja 2001, s katerim naj bi bilo operaterjem zagotovljeno, da bodo obravnavani pravično, ne pa enako.
   Pritožnici s četrtim pritožbenim razlogom navajata, da je Sodišče prve stopnje pri uporabi člena 87(1) ES pravo večkrat napačno uporabilo. Pravo naj bi bilo napačno uporabljeno v zvezi z izjemo splošne sheme sistema, presojo (ne)obstoja konkurenčne prednosti oziroma izvajanjem načela prepovedi diskriminacije.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. marca 2005 v zadevi T-285/03 Agraz, SA, in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov v sektorju proizvodov, predelanih iz sadja in zelenjave — Pomoč pri proizvodnji za proizvode, predelane iz paradižnika — Način izračuna zneska — Tržno leto 2000/2001)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/26

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 17. marca 2005
   v zadevi T-285/03 Agraz, SA, in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov v sektorju proizvodov, predelanih iz sadja in zelenjave - Pomoč pri proizvodnji za proizvode, predelane iz paradižnika - Način izračuna zneska - Tržno leto 2000/2001)
   (2005/C 132/47)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi 285/03, Agraz, SA, s sedežem v Madridu (Španija), Agrícola Conservera de Malpica, SA, s sedežem v Toledu (Španija), Agridoro Soc. coop. rl, s sedežem v Pontenuri (Italija), Alfonso Sellitto SpA, s sedežem v Mercatu S. Severino (Italija), Alimentos Españoles, Alsat, SL, s sedežem v Don Benito, Badajozu (Španija), AR Industrie Alimentari SpA, s sedežem v Angri (Italija), Argo Food — Packaging & Innovation Co. SA, s sedežem v Serresu (Grčija), Asteris Industrial Commercial SA, s sedežem v Atenah (Grčija), Attianese Srl, s sedežem v Noceri Superiore (Italija), Audecoop distillerie Arzens — Techniques séparatives (AUDIA), s sedežem v Montrealu (Francija), Benincasa Srl, s sedežem v Angri, Boschi Luigi & Figli SpA, s sedežem v Fontanellatu (Italija), CAS SpA, s sedežem v Castagnaru (Italija), Calispa SpA, s sedežem v Castelu San Giorgio (Italija), Campil — Agro Industrial do Campo do Tejo, Lda, s sedežem v Cartaxu (Portugalska), Campoverde Srl, s sedežem v Carinoli (Italija), Carlo Manzella & C. Sas, s sedežem v Castelu San Giovanni (Italija), Carmine Tagliamonte & C. Srl, s sedežem v Sant'Egidio del Monte Albino (Italija), Carnes y Conservas Españolas, SA, s sedežem v Meridi (Španija), Cbcotti Srl, s sedežem v Noceri Inferiore (Italija), Cirio del Monte Italia SpA, s sedežem v Rimu (Italija), Consorzio Ortofrutticoli Trasformati Polesano (Cotrapo) Soc. coop. rl, s sedežem v Fiessi Umbertiani (Italija), Columbus Srl, s sedežem v Parme (Italija), Compal — Companhia produtora de Conservas Alimentares, SA, s sedežem v Almeirim (Portugalska), Conditalia Srl, s sedežem v Nocera Superiore, Conservas El Cidacos, SA, s sedežem v Autolu (Španija), Conservas Elagón, SA, s sedežem v Corii (Španija), Conservas Martinete, SA, s sedežem v Puebli de la Calzada (Španija), Conservas Vegetales de Extremadura, SA, s sedežem v Bajadozu, Conserve Italia Soc. coop. rl, s sedežem v San Lazzaru di Savena (Italija), Conserves Francija SA, s sedežem v Nîmesu (Francija), Conserves Guintrand SA, s sedežem v Carpentras (Francija), Conservificio Cooperativo Valbiferno Soc. coop. rl, s sedežem v Guglionesi (Italija), Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. coop. rl, s sedežem v Rivarolo del Re ed Uniti (Italija), Consorzio Padano Ortofrutticolo (Copador) Soc. coop. rl, s sedežem v Collecchiu (Italija), Copais Food and Beverage Company SA, s sedežem v Nea Ionia (Grčija), Tin Industry D. Nomikos SA, s sedežem v Marousi (Grčija), Davia Srl, s sedežem v Gragnanu (Italija), De Clemente Conserve Srl, s sedežem v Fiscianu (Italija), DE. CON Srl, s sedežem v Scafati (Italija), Desco SpA, s sedežem v Terracini (Italija), „Di Lallo“ — Di Teodoro di Lallo & C. Snc, s sedežem v Scafati, Di Leo Nobile — SpA Industria Conserve Alimentari, s sedežem v Castelu San Giorgio, Marotta Emilio, s sedežem v Sant'Antonio Abati (Italija), E. & O. von Felten SpA, s sedežem v Fontanini (Italija), Egacoop, S. Coop., Lda, s sedežem v Andosilli (Španija), Elais SA, s sedežem v Atenah, Emiliana Conserve Srl, s sedežem v Bussetu (Italija), Perano Enrico & Figli Spa, s sedežem v San Valentinu Toriu (Italija), FIT — Fomento da Indústria do Tomate, SA, s sedežem v Águasu de Moura (Portugalska), Faiella & C. Srl, s sedežem v Scafati, „Feger“ di Gerardo Ferraioli SpA, s sedežem v Angri, Fratelli D'Acunzi Srl, s sedežem v Noceri Superiore, Fratelli Longobardi Srl, s sedežem v Scafati, Fruttagel Soc. coop. rl, s sedežem v Alfonsini (Italija), G3 Srl, s sedežem v Noceri Superiore, Giaguaro SpA, s sedežem v Sarnu (Italija), Giulio Franzese Srl, s sedežem v Carbonari di Nola (Italija), Greci Geremia & Figli SpA, s sedežem v Parmi, Greci — Industria Alimentare SpA, s sedežem v Parmi, Greek Canning Co. SA Kyknos, s sedežem v Nauplii (Grčija), Grilli Paolo & Figli — Sas di Grilli Enzo e Togni Selvino, s sedežem v Gambettoli (Italija), Heinz Iberica, SA, s sedežem v Alfaru (Španija), IAN — Industrias Alimentarias de Navarra, SA, s sedežem v Vilafranci (Španija), Industria Conserve Alimentari Aniello Longobardi — Di Gaetano, Enrico & Carlo Longobardi Srl, s sedežem v Scafati, Industrias de Alimentação Idal, Lda, s sedežem v Benaventi (Portugalska), Industrias y Promociones Alimentícias, SA, s sedežem v Miajadasu (Španija), Industrie Rolli Alimentari SpA, s sedežem v Roseto degli Abruzzi (Italija), Italagro Indústria de Transformação de Produtos Alimentares, SA, s sedežem v Castanheiri do Ribatejo (Portugalska), La Cesenate Conserve Alimentari SpA, s sedežem v Ceseni (Italija), La Dispensa di Campagna Srl, s sedežem v Castagnetu Carducei (Italija), La Doria SpA, s sedežem v Angri, La Dorotea di Giuseppe Alfano & C. Srl, s sedežem v Sant'Antonio Abati, La Regina del Pomodoro Srl, s sedežem v Sant'Egidio del Monte Albino, „La Regina di San Marzano“ di Antonio, Felice e Luigi Romano Snc, s sedežem v Scafati, La Rosina Srl, s sedežem v Angri, Le Quattro Stelle Srl, s sedežem v Angri, Lodato Gennaro & C. SpA, s sedežem v Castelu San Giorgio, Louis Martin production SAS, s sedežem v Monteuxu (Francija), Menú Srl, s sedežem v Medolli (Italija), Mutti SpA, s sedežem v Montechiarugoli (Italija), National Conserve Srl, s sedežem v Sant'Egidio del Monte Albino, Nestlé España, SA, s sedežem v Miajadasu, Nuova Agricast Srl, s sedežem v Verignoli (Italija), Pancrazio SpA, s sedežem v Cavi De'Tirreni (Italija), Pecos SpA, s sedežem v Castelu San Giorgio, Pelati Sud di De Stefano Catello Sas, s sedežem v Sant'Antonio Abati, Pomagro Srl, s sedežem v Fiscianu, Pomilia Srl, s sedežem v Noceri Superiore, Prodakta SA, s sedežem v Atenah, Raffaele Viscardi Srl, s sedežem v Scafati, Rispoli Luigi & C. Srl, s sedežem v Altavilla Silentina (Italija), Rodolfi Mansueto SpA, s sedežem v Collecchiu, Riberal de Navarra S. en C., s sedežem v Castejonu (Španija), Salvati Mario & C. SpA, s sedežem v Mercatu San Severino, Saviano Pasquale Srl, s sedežem v San Valentinu Torio, Sefa Srl, s sedežem v Noceri Superiore, Serraiki Konservopia Oporokipeftikon Serko SA, s sedežem v Serresu, Sevath SA, s sedežem v Xanthii (Grčija), Silaro Conserve Srl, s sedežem v Noceri Superiore, ARP — Agricoltori Riuniti Piacentini Soc. coop. rl, s sedežem v Garigi di Podenzano (Italija), Société coopérative agricole de transformations et de ventes (SCATV), s sedežem v Camaretu-sur-Aigues (Francija), Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas — Sopragol, SA, s sedežem v Mori (Portugalska), Spineta SpA, s sedežem v Pontecagnanu Faiano (Italija), Star Stabilimento Alimentare SpA, s sedežem v Agrati Brianza (Italija), Steriltom Aseptic — System Srl, s sedežem v Plaisance (Italija), Sugal Alimentos, SA, s sedežem v Azambuja (Portugalska), Sutol — Indústrias Alimentares, Lda, s sedežem v Alcáceru do Sal (Portugalska), Tomsil — Sociedade Industrial de Concentrado de Tomate, SA, s sedežem v Ferreira do Alentejo (Portugalska), Transformaciones Agrícolas de Badajoz, SA, s sedežem v Villanuevi de la Serena (Španija), Zanae — Nicoglou levures de boulangerie industrie commerce alimentaire SA, s sedežem v Thessalonikih (Grčija), ki jih zastopajo J. da Cruz Vilaça, R. Oliveira, M. Melícias in D. Choussy, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Nolin, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi odškodninske tožbe, katere predmet je bila odškodnina za škodo, ki naj bi jo tožeče stranke utrpele zaradi uporabljenega načina za izračun zneska pomoči za proizvodnjo, predvideno v Uredbi Komisije (ES) št. 1519/2000 z dne 12. julija 2000 o določitvi za tržno leto 2000/2001 najnižjo ceno in znesek pomoči za proizvode, predelane iz paradižnika, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi J. Azizi, predsednik, F. Dehousse, sodnik, in E. Cremona, sodnica; sodni tajnik: J. Palacio Gonzáles, glavni administrator, dne 17. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeče stranke nosijo pet šestin svojih lastnih stroškov in Komisija nosi poleg svojih lastnih stroškov še eno šestino stroškov tožečih strank.

      (1)  UL C 251, 18.10.2003.


title: Zadeva C-95/11: Tožba, vložena 28. februarja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Danski

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/11

         Tožba, vložena 28. februarja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Danski
   (Zadeva C-95/11)
   2011/C 186/18
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal, zastopnik, in H. Peytz, odvetnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Danska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Danska s tem, da osebam, ki niso davčni zavezanci, dovoljuje, da so del skupine zavezancev za plačilo DDV, ni izpolnila obveznosti iz členov 9 in 11 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1);

               —

               Kraljevini Danski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Zaradi administrativne poenostavitve in preprečitve nekaterih vrst zlorab Direktiva o DDV državam članicam omogoča, da obravnava dva ali več davčnih zavezancev kot enega. Komisija meni, da ta direktiva ne dopušča, da bi bile osebe, ki niso davčni zavezanci, del take skupine zavezancev za plačilo DDV in da bi tako zanje veljale pravice in obveznosti, ki veljajo za davčne zavezance. Zato danska zakonodaja, ki dovoljuje, da so osebe, ki niso davčni zavezanci, del skupine zavezancev za plačilo DDV, ni v skladu s to direktivo.

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-34/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2012 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Nadzor nad onesnaževanjem — Mejne vrednosti koncentracij PM10 v zunanjem zraku)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2012 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-34/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Nadzor nad onesnaževanjem - Mejne vrednosti koncentracij PM10 v zunanjem zraku)
   2013/C 9/12
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Guerra e Andrade, A. Alcover San Pedro in S. Petrova, agenti)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in M. J. Lois, agenta)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 13 Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (UL L 152, str. 1) – Mejne vrednosti in alarmne vrednosti za varovanje zdravja ljudi – Koncentracije PM10 v zunanjem zraku

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da v letih od 2005 do 2007 ni zagotovila, da koncentracije PM10 v zunanjem zraku na območjih in v aglomeracijah Braga, Porto Litoral, Área Metropolitana de Lisboa Norte in Área Metropolitana de Lisboa Sul ne presežejo mejnih vrednosti, določenih v členu 5(1) Direktive Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku, ni izpolnila obveznosti iz te določbe.

               2.

               V preostalem se tožba zavrže.

               3.

               Evropska komisija in Portugalska republika nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 103, 2.4.2011.


title: Zadeva F-94/13: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. julija 2016 – Piessevaux/Svet (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Pokojninske pravice, pridobljene pred nastopom službe pri Uniji, v okviru nacionalnega pokojninskega sistema – Prenos v pokojninski sistem Unije – Predlog za priznanje pokojninske dobe – Ugovor nedopustnosti – Pojem akt, ki posega v položaj – Člen 83 Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/46

      Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. julija 2016 – Piessevaux/Svet
      (Zadeva F-94/13) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Pokojninske pravice, pridobljene pred nastopom službe pri Uniji, v okviru nacionalnega pokojninskega sistema - Prenos v pokojninski sistem Unije - Predlog za priznanje pokojninske dobe - Ugovor nedopustnosti - Pojem akt, ki posega v položaj - Člen 83 Poslovnika))
      (2016/C 364/58)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Vincent Piessevaux (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki, nato D. de Abreu Caldas in J.-N. Louis, odvetnika, nato J.-N. Louis, odvetnik, in na koncu L. Ponteville, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in J. Herrmann, agenta)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe o izračunu pokojninskih pravic, pridobljenih pred nastopom službe na podlagi novih splošnih določb za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  V. Piessevaux nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

         (1)  UL C 336, 16.11.2013, str. 32.


title: Zadeva C-41/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 27. januarja 2014 – Christie’s France SNC proti Syndicat national des antiquaires

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 27. januarja 2014 – Christie’s France SNC proti Syndicat national des antiquaires
   (Zadeva C-41/14)
   2014/C 102/28
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Christie’s France SNC

      Tožena stranka: Syndicat national des antiquaires

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pravilo v členu 1(4) Direktive 2001/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o sledni pravici v korist avtorja izvirnega umetniškega dela, ki določa, da nadomestilo iz naslova sledne pravice plača prodajalec, razlagati tako, da ta dokončno nosi stroške tega nadomestila, ne da bi bilo mogoče od tega odstopati s pogodbeno ureditvijo?


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. septembra 2005 v zadevi C-372/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/439/EGS — Vozniško dovoljenje — Najnižja zahtevana starost za dovolitev vožnje določenih vozil — Možnost vožnje vozil druge kategorije, kot so tista, za katere je bilo izdano vozniško dovoljenje — Registracija in obvezna zamenjava vozniških dovoljenj)

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 15. septembra 2005
   v zadevi C-372/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/439/EGS - Vozniško dovoljenje - Najnižja zahtevana starost za dovolitev vožnje določenih vozil - Možnost vožnje vozil druge kategorije, kot so tista, za katere je bilo izdano vozniško dovoljenje - Registracija in obvezna zamenjava vozniških dovoljenj)
   (2005/C 271/07)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-372/03, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 2. septembra 2003, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in W. Wils) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnik: M. Lumma), je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, R. Schintgen (poročevalec), G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, 15. septembra 2005 razglasilo sodbo katere izrek se glasi:

               1)

               Zvezna republika Nemčija s tem, da je sprejela in obdržala v veljavi člene 6(3), točka 6, in (4), 10(2), prvi stavek, 29(1) in (3) ter 47(2) Uredbe o dovolitvi udeležbe oseb v cestnem prometu (Verordnung über die Zulassung von Personen zum Strassenverkehr) z dne 18. avgusta 1998, ni izpolnila obveznosti iz členov 1(2), 3, 5(2)(b), 6(1)(b), tretja alinea, in 8(2) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 96/47/ES z dne 23. julija 1996.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva T-17/16: Tožba, vložena 19. julija 2016 – MS/Komisija

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/29

         Tožba, vložena 19. julija 2016 – MS/Komisija
   (Zadeva T-17/16)
   (2016/C 326/51)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: MS (Castries, Francija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

         podredno:

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost Evropske komisije na podlagi člena 268 PDEU in člena 340, drugi odstavek, PDEU;

               —

               odredi predložitev dokumentov, ki jih je Komisija označila kot tajne in ki so nujna podpora sklepu o izključitvi;

               —

               naloži povrnitev moralne škode, ki izhaja iz protipravnega ravnanja Komisije in ki je ex aequo et bono ocenjena na 20 000 EUR;

               —

               Komisiji naloži, naj objavi opravičilo tožeči stranki in jo ponovno vključi v Team Europe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nezakonitosti, ki jih je storila Komisija, naj bi pomenile resne kršitve pravnega pravila, katerega cilj je podelitev pravic posameznikom, ki uveljavljajo nepogodbeno odgovornost Komisije. Prvič, tožeča stranka meni, da je Komisija ni redno obveščala o kršitvah in dokazih, predlaganih proti njej, in ji ni dala priložnosti, da k tem predloži veljavne pripombe, preden je bil sprejet sklep o izključitvi, kar pomeni kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, splošnih načel dobrega upravljanja, spoštovanja pravic obrambe in člena 16 Evropskega kodeksa dobrega ravnanja javnih uslužbencev. Drugič, Komisija naj pred odločitvijo o izključitvi tožeče stranke iz mreže Team Europe ne bi skrbno in nepristransko preučila vseh upoštevnih elementov obravnavanega primera, kar pomeni kršitev načela skrbnega ravnanja iz člena 41 Listine ter členov 8, 9 in 11 Kodeksa. S tem naj bi Komisija prav tako kršila domnevo nedolžnosti tožeče stranke, ki jo zagotavlja člen 48 Listine. Tretjič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni pravilno obrazložila svojega sklepa, ki vsebuje nejasne in predvsem nenatančne trditve, kar pomeni kršitev člena 41(2) Listine in člena 18 Kodeksa. Zadnjič, sklep, ki ga je sprejela Komisija, naj bi bil očitno neutemeljen in nesorazmeren glede na okoliščine zadevnega primera.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: resna in gotova škoda, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi ravnanja, ki se očita Komisiji, in ki naj bi omajala moralno in poklicno integriteto tožeče stranke.


title: Zadeva T-396/07: Tožba, vložena 30. oktobra 2007 – France Télécom proti UUNT (UNIQUE)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/42

         Tožba, vložena 30. oktobra 2007 – France Télécom proti UUNT (UNIQUE)
   (Zadeva T-396/07)
   (2007/C 315/80)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: France Télécom (Pariz, Francija) (zastopnik: B. Potot, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predloga tožeče stranke

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2007 naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „UNIQUE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35 in 38 (prijava št. 5 312 392).

      Odločba preizkuševalca: Delna zavrnitev registracije.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (2) Uredbe Sveta št. 40/94 (1), ker po mnenju tožeče stranke, in v nasprotju z utemeljitvijo izpodbijane odločbe, izraz „UNIQUE“ ni brez slehernega razlikovalnega učinka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-321/14: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Krefeld – Nemčija) – Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Kozmetični izdelki — Varstvo potrošnikov — Uredba (ES) št. 1223/2009 — Področje uporabe — Barvne kontaktne leče z vzorcem brez dioptrije — Navedba na embalaži, da je zadevni izdelek kozmetični izdelek — Varstvo potrošnikov)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/9

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Krefeld – Nemčija) – Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH
   (Zadeva C-321/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Kozmetični izdelki - Varstvo potrošnikov - Uredba (ES) št. 1223/2009 - Področje uporabe - Barvne kontaktne leče z vzorcem brez dioptrije - Navedba na embalaži, da je zadevni izdelek kozmetični izdelek - Varstvo potrošnikov))
   (2015/C 354/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Krefeld

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Colena AG

      Tožena stranka: Karnevalservice Bastian GmbH

      Izrek

   Uredbo (ES) št. 1223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o kozmetičnih izdelkih je treba razlagati tako, da barvne kontaktne leče z vzorcem brez dioptrije ne spadajo na področje uporabe te uredbe, čeprav je na njihovi embalaži navedba „kozmetični očesni dodatek, za katerega se uporablja Direktiva o kozmetičnih izdelkih“.

      (1)  UL C 315, 15.9.2014.


title: Zadeva T-252/04: Tožba Caviar Anzali proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 18. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/35

         Tožba Caviar Anzali proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 18. junija 2004
   (Zadeva T-252/04)
   (2004/C 217/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Caviar Anzali, s sedežem v Colombes (Francija), ki ga zastopa Jean-François Jésus, avocat, je dne 18. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga.
   Novomarket S.A. je bil prav tako stranka v postopku pred drugim Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo drugega Odbora za pritožbe Urada za harmonizacijo na notranjem trgu z dne 19. aprila 2004 (zadeva R 479/2003-2, Caviar Anzali proti Novomarketu);

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Novomarket S.A.

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Figurativna znamka „Asetra“ za, med drugim, proizvode iz razredov 29 in 31 (prijava št. 2187805).

               Imetnik izpodbijane znamke ali znaka v postopku ugovora:

               Caviar Anzali S.A.

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Nacionalna in mednarodna figurativna znamka „Astara“ za proizvode iz razreda 29.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe.

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Tožeča stranka trdi, da iz narave ureditve postopka pred Oddelkom za pritožbe izhaja, da je pritožba predmet novega preizkusa in da dostava prevoda po izteku roka, ki je določen, ne more imeti za posledico, da se ugovor zavrne.


title: Zadeva C-16/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Gent (Belgija) 16. januarja 2014 – Property Development Company NV proti Belgische Staat

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Gent (Belgija) 16. januarja 2014 – Property Development Company NV proti Belgische Staat
   (Zadeva C-16/14)
   2014/C 102/20
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Beroep te Gent

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Property Development Company NV

      Tožena stranka: Belgische Staat

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali so obresti na posojila, ki se lahko v skladu s členom 35(4) Četrte Direktive Sveta (78/660/EGS) (1) z dne 25. julija 1978 štejejo za proizvodne stroške v delu, v katerem spadajo v obdobje proizvodnje, del davčne osnove za uporabo blaga za zasebne namene v smislu člena 5(6) Šeste direktive Sveta (77/388/EGS) z dne 17. maja 1977 predvsem del „lastne cene“ v smislu člena 11(A)(1)(b) zadnjenavedene direktive in/ali dodatnih stroškov v smislu člena 11(A)(2) iste direktive?

      (1)  Četrta direktiva Sveta z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (78/660/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 21).


title: Zadeva C-540/11: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 19. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Daniel Levy, Carine Sebbag proti État belge (Prost pretok kapitala — Neposredno obdavčenje — Obdavčenje dividend — Dvostranska konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja — Poznejša sprememba nacionalne zakonodaje ene od dveh držav podpisnic konvencije, s katero se ponovno uvede dvojno obdavčevanje — Obveznosti držav članic na podlagi členov 10 ES in 293 ES)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/3

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 19. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Daniel Levy, Carine Sebbag proti État belge
   (Zadeva C-540/11) (1)

   (Prost pretok kapitala - Neposredno obdavčenje - Obdavčenje dividend - Dvostranska konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja - Poznejša sprememba nacionalne zakonodaje ene od dveh držav podpisnic konvencije, s katero se ponovno uvede dvojno obdavčevanje - Obveznosti držav članic na podlagi členov 10 ES in 293 ES)
   2013/C 101/05
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Stranke

      Tožeči stranki: Daniel Levy, Carine Sebbag

      Tožena stranka: État belge

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de première instance de Bruxelles – Razlaga členov 10, 57(2) in 293 Pogodbe ES – Dopustnost nacionalne ureditve, ki kljub sklenjeni dvostranski konvenciji o izogibanju dvojnega obdavčevanja dopušča tako obdavčevanje – Sprememba nacionalne zakonodajne po sklenitvi konvencije – Poseg v pridobljeno pravico – Omejitev prostega pretoka kapitala

      Izrek

   Če pravo Skupnosti, kakor se uporablja v času dejanskega stanja v zadevi v glavni stvari, ne določa splošnih meril za razdelitev pristojnosti med državami članicami glede odprave dvojnega obdavčevanja znotraj Evropske skupnosti, je treba člen 56 ES v povezavi s členoma 10 ES in 293 ES razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica, ki se je zavezala z dvostransko konvencijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja, uvede mehanizem za odpravo takega obdavčevanja dividend, in nato ta mehanizem s spremembo zakonodaje odpravi, zaradi česar se ponovno uvede dvojno obdavčevanje.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva C-110/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena  23. februarja 2006

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/22

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena 23. februarja 2006
   (Zadeva C-110/06)
   (2006/C 86/44)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata U. Wölker in F. Simonetti, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 23. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Belgiji.
   Komisija Evropskih skupnosti predlaga Sodišču, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2.

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive 2003/4/ES se je iztekel 14. februarja 2005.

      (1)  UL L 41, str. 26.


title: Zadeva C-593/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Masco Denmark ApS, Damixa ApS/Skatteministeriet (Predhodno odločanje — Svoboda ustanavljanja — Davčna zakonodaja glede podkapitalizacije hčerinskih družb — Vključitev obresti za posojila, ki jih plača hčerinska družba posojilojemalka nerezidentka, v obdavčljivi dobiček družbe posojilodajalke — Oprostitev obresti, ki jih plača hčerinska družba posojilojemalka rezidentka — Pravična porazdelitev davčne pristojnosti med državami članicami — Potreba po preprečevanju izogibanja plačilu davka)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Masco Denmark ApS, Damixa ApS/Skatteministeriet
   (Zadeva C-593/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Svoboda ustanavljanja - Davčna zakonodaja glede podkapitalizacije hčerinskih družb - Vključitev obresti za posojila, ki jih plača hčerinska družba posojilojemalka nerezidentka, v obdavčljivi dobiček družbe posojilodajalke - Oprostitev obresti, ki jih plača hčerinska družba posojilojemalka rezidentka - Pravična porazdelitev davčne pristojnosti med državami članicami - Potreba po preprečevanju izogibanja plačilu davka))
   (2017/C 053/04)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Masco Denmark ApS, Damixa ApS

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Izrek

   Člen 49 PDEU v povezavi s členom 54 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta iz spora o glavni stvari, ki družbi rezidentki zagotavlja davčno oprostitev glede obresti, ki jih plača hčerinska družba rezidentka, če ta ustreznih stroškov ni mogla odbiti zaradi pravil, ki omejujejo pravico do odbitka plačanih obresti v primeru podkapitalizacije, hkrati pa oprostitev, ki bi izhajala iz uporabe njene lastne zakonodaje glede podkapitalizacije, izključuje, če je hčerinska družba rezidentka v drugi državi članici.

      (1)  UL C 73, 2.3.2015.


title: Zadeva T-532/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. avgusta 2014 – Alsharghawi proti Svetu (Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti zaradi razmer v Libiji — Seznam oseb in subjektov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti — Uravnoteženje interesov)

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/10

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. avgusta 2014 – Alsharghawi proti Svetu
   (Zadeva T-532/14 R)
   ((Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti zaradi razmer v Libiji - Seznam oseb in subjektov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti - Uravnoteženje interesov))
   2014/C 361/13
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesbourg, Južnoafriška republika) (zastopnik: E. Moutet, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Vitro in V. Piessevaux, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Sklepa Sveta 2011/137/SZVP z dne 28. februarja 2011 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji (UL L 58, str. 53) in Sklepa Sveta 2011/178/SZVP z dne 23. marca 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2011/137/SZVP o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji (UL L 78, str. 24) v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-342/17: Tožba, vložena 30. maja 2017 – Deutsche Lufthansa in drugi/Komisija

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/63

         Tožba, vložena 30. maja 2017 – Deutsche Lufthansa in drugi/Komisija
   (Zadeva T-342/17)
   (2017/C 239/75)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Nemčija), Lufthansa Cargo AG (Frankfurt na Majni, Nemčija), Swiss International Air Lines AG (Basel, Švica) (zastopnik: S. Völcker, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi ničnost člena 1 Sklepa Komisije C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (Zadeva AT.39258 – Letalski prevoz tovora);

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, vključno s stroški tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep ni obrazložen, ker v izreku in obrazložitvi ni nedvoumno naveden geografski obseg kršitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom je kršen člen 11 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu, ker temelji na stikih med konkurenti v Švici, ki so se nanašali predvsem na letalski prevoz tovora med Švico in tretjimi državami.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom je kršeno načelo prepovedi retroaktivne, ker temelji na stikih, ki so se nanašali zgolj na letalske proge zunaj EGP in so katerih je prihajalo pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 1/2003 (1).

               4.

               Četrti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom so kršeni člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu, ker so bili stiki zunaj EGP, stiki zavezništva WOW (zavezništvo med družbami Japan Airlines Cargo, Lufthansa Cargo, SAS Cargo in Singapore Airlines Cargo) in stiki v zvezi s provizijami na doplačila brez ustrezne analize opredeljeni kot del enotne in trajajoče kršitve s stiki med konkurenti, do katerih je prihajalo na ravni sedeža.

               5.

               Peti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom sta kršena člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, ker temelji na pojmovanju, da so stiki med konkurenti zunaj EGP kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP. Po mnenju tožečih strank sporazumi in usklajena ravnanja glede tovora, namenjenega v EGP, ne omejujejo konkurence v EGP niti ne vplivajo na trgovino med državami članicami. Poleg tega je po navedbah tožečih strank v izpodbijanem sklepu uporabljen napačen pravni standard pri analizi, ali je z intervencijo vlad na mnogih upoštevnih ozemljih preprečena uporaba člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-492/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 14. septembra 2016 – Incyte Corporation/Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 14. septembra 2016 – Incyte Corporation/Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
      (Zadeva C-492/16)
      (2016/C 454/30)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Incyte Corporation

         Tožena stranka: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 17(2) Uredbe št. 1610/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 1996 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za fitofarmacevtska sredstva (1) razlagati tako, da je v prijavi za certifikat po tej uredbi ali Uredbi št. 469/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (2)„datum prvega dovoljenja za dajanje v promet v Evropski uniji“ naveden napačno, če je ta datum bil določen v nasprotju z razlago prava, ki jo je Sodišče Evropske unije podalo v sodbi C-471/14, in se je zato mogoče pritožiti, da se popravi datum poteka dodatnega varstvenega certifikata tudi, če je bil certifikat podeljen pred razglasitvijo te sodbe in je že potekel rok za pritožbo?

                  2.

                  Ali mora urad za industrijsko lastnino države članice, ki je pristojen za podelitev certifikata, datum poteka dodatnega varstvenega certifikata popraviti po uradni dolžnosti, da bo ta v skladu z razlago prava, podano v sodbi C-471/14?

         (1)  UL 1996, L 198, str. 30.

         (2)  UL 2009, L 152, str. 1.


title: Zadeva T-147/12: Tožba, vložena 30. marca 2012 – Wünsche Handelsgesellschaft International proti Komisiji

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/29

         Tožba, vložena 30. marca 2012 – Wünsche Handelsgesellschaft International proti Komisiji
   (Zadeva T-147/12)
   2012/C 165/50
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: K. Landry in G. Schwendinger, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije REM 02/09 z dne 16. septembra 2011 (C(2011) 6393 final) razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga, da se Sklep Komisije REM 02/09 z dne 16. septembra 2011 (C(2011) 6393 final), s katerim je bilo ugotovljeno, da tožeča stranka pri določenem uvozu konzerviranih gob rodu Agaricus s poreklom iz Kitajske v letih 2004 in 2006 ni bila upravičena do odpusta uvoznih dajatev.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja naslednje tožbene razloge.

               1.

               Kršitev člena 220(2)(b) Carinskega zakonika Skupnosti

                           —

                           Tožeča stranka nasprotuje trditvi Komisije, da gre v tem primeru za napako nemških carinskih organov.

                           —

                           Vsekakor naj tožeča stranka za (domnevno) napako ne bi mogla vedeti. Dobroverni in izkušeni tožeči stranki naj ne bi bilo mogoče očitati nobene malomarnosti. Tožeča stranka se zaradi zapletenega pravnega položaja in dolgoletne prakse nemških organov sklicuje na legitimna pričakovanja.

               2.

               Kršitev člena 239 Carinskega zakonika Skupnosti

                           —

                           Komisija naj bi storila formalno pravno napako, ker naj bi zgolj s sklicevanjem na izjemo iz člena 220(2)(b) Carinskega zakonika Skupnosti brez kakršnegakoli samostojnega dokaza s kratko obrazložitvijo zavrnila odpust uvoznih dajatev, ki izhaja iz člena 239 Carinskega zakonika Skupnosti.

                           —

                           Na podlagi tega naj bi Komisija storila tudi materialno pravno napako, s tem da ni ugotovila, da gre v tem primeru za „posebne okoliščine“ iz člena 239 Carinskega zakonika Skupnosti in da so pogoji za odpust iz te določbe izpolnjeni.

               3.

               Kršitev splošnih pravnih načel
               Tožeča stranka poleg tega Komisiji očita, da je z izpodbijanim sklepom kršila načelo primarnega prava, ki se nanaša na varstvo legitimnih pričakovanj, načelo sorazmernosti, načelo dobrega upravljanja in načelo enakega obravnavanja.


title: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne  22. junija 2005  v zadevi C-190/04 P: Graham French, John Steven Neiger, Michael Leighton proti Svetu Evropske unije, Komisiji Evropskih skupnosti, Johnu Pascoeju, Richardu Micklethwaitu, Ruth Margaret Micklethwait (Pritožba — Odškodninska tožba — Neobrazložena zavrnitev britanskega sodišča, ki odloča na zadnji stopnji, da Sodišču predloži predlog za predhodno odločanje — Nesprejetje ukrepov s strani Sveta in Komisije — Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Očitna nedopustnost)

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/8

      SKLEP SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 22. junija 2005
   v zadevi C-190/04 P: Graham French, John Steven Neiger, Michael Leighton proti Svetu Evropske unije, Komisiji Evropskih skupnosti, Johnu Pascoeju, Richardu Micklethwaitu, Ruth Margaret Micklethwait (1)

   (Pritožba - Odškodninska tožba - Neobrazložena zavrnitev britanskega sodišča, ki odloča na zadnji stopnji, da Sodišču predloži predlog za predhodno odločanje - Nesprejetje ukrepov s strani Sveta in Komisije - Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Očitna nedopustnost)
   (2005/C 296/16)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-190/04 P, Graham French, John Steven Neiger, Michael Leighton, (avocat: J. Barnett), druge stranke v postopku so bili Svet Evropske unije (zastopnika: M. Sims in M. Bauer), Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Docksey in M. Shotter), John Pascoe, Richard Micklethwait, Ruth Margaret Micklethwait, zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene 23. aprila 2004, je Sodišče (šesti senat), v sestavi A. Borg Barthet, predsednik senata, J.-P. Puissochet in U. Lõhmus (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, 22. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               G. Frenchu, J. S. Neigeru in M. Leightonu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 156, 12.6.2004.