title: Zadeva C-691/15 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. novembra 2017 – Evropska komisija/Bilbaína de Alquitranes, SA in drugi (Pritožba — Okolje — Uredba (ES) št. 1272/2008 — Razvrščanje, označevanje in pakiranje nekaterih snovi ter nekaterih zmesi — Uredba (EU) št. 944/2013 — Uvrstitev visokotemperaturnega premogovega katrana — Kategoriji akutne strupenosti za vodno okolje (H400) in kronične strupenosti za vodno okolje (H410) — Dolžnost skrbnega ravnanja — Očitna napaka pri presoji)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/5

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. novembra 2017 – Evropska komisija/Bilbaína de Alquitranes, SA in drugi
   (Zadeva C-691/15 P) (1)

   ((Pritožba - Okolje - Uredba (ES) št. 1272/2008 - Razvrščanje, označevanje in pakiranje nekaterih snovi ter nekaterih zmesi - Uredba (EU) št. 944/2013 - Uvrstitev visokotemperaturnega premogovega katrana - Kategoriji akutne strupenosti za vodno okolje (H400) in kronične strupenosti za vodno okolje (H410) - Dolžnost skrbnega ravnanja - Očitna napaka pri presoji))
   (2018/C 022/06)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: K. Talabér-Ritz in P.J. Loewenthal, agenti)

      Druge stranke v postopku: Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon, SGL Carbon, SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tokai erftcarbon GmbH (zastopniki: K. Van Maldegem, C. Mereu in M. Grunchard in P. Sellar, odvetniki); Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: N. Herbatschek, W. Broere in M. Heikkilä, agenti), GrafTech Iberica, SL (zastopniki: C. Mereu, K. Van Maldegem, M. Grunchard in P. Sellar, odvetniki)

      Intervenientke v podporo pritožnice: Kraljevina Danska (zastopnika: C. Thorning in M. N. Lyshøj, agenta), Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, J. Möller in R. Kanitz, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. Bulterman, C. S. Schillemans in J. Langer, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške družb Bilbaína de Alquitranes SA, Deza a.s., Industrial Química del Nalón SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica SA, SGL Carbon GmbH (Nemčija), SGL Carbon GmbH (Avstrija), SGL Carbon, SGL Carbon SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG in Tokai erftcarbon GmbH, vključno s stroški, nastalimi v postopku za izdajo začasne odredbe v zadevi, v kateri je bil izdan sklep podpredsednika Sodišča z dne 7. julija 2016, Komisija/Bilbaína de Alquitranes in drugi (C 691/15 P R, neobjavljen, EU:C:2016:597).

               3.

               Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija in Kraljevina Nizozemska nosijo svoje stroške.

               4.

               Družba GrafTech Iberica SL in Evropska agencija za kemikalije nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva T-31/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2017 – adp Gauselmann/EUIPO (Juwel) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Juwel — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001])

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2017 – adp Gauselmann/EUIPO (Juwel)
   (Zadeva T-31/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Juwel - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001]))
   (2018/C 022/45)
   Jezik postopka: nemščina

      Strank

      Tožeča stranka: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Nemčija) (zastopnik: P. Koch Moreno, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Schifko in A. Söder, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. novembra 2015 (zadeva R 2571/2014-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Juwel kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi adp Gauselmann GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva C-122/16 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. novembra 2017 – British Airways plc/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg letalskega prevoza tovora — Sklep Komisije o sporazumih in usklajenih ravnanjih v zvezi z več sestavnimi deli cen storitev letalskega prevoza tovora — Napaka v obrazložitvi — Razlog javnega reda, ki ga sodišče Evropske unije preizkusi po uradni dolžnosti — Prepoved odločanja ultra petitum — Predlogi iz tožbe na prvi stopnji, s katerimi se predlaga razglasitev delne ničnosti spornega sklepa — Prepoved, da bi Splošno sodišče Evropske unije razglasilo ničnost spornega sklepa v celoti — Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. novembra 2017 – British Airways plc/Evropska komisija
   (Zadeva C-122/16 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg letalskega prevoza tovora - Sklep Komisije o sporazumih in usklajenih ravnanjih v zvezi z več sestavnimi deli cen storitev letalskega prevoza tovora - Napaka v obrazložitvi - Razlog javnega reda, ki ga sodišče Evropske unije preizkusi po uradni dolžnosti - Prepoved odločanja ultra petitum - Predlogi iz tožbe na prvi stopnji, s katerimi se predlaga razglasitev delne ničnosti spornega sklepa - Prepoved, da bi Splošno sodišče Evropske unije razglasilo ničnost spornega sklepa v celoti - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva))
   (2018/C 022/07)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: British Airways plc (zastopniki: J. Turner, QC, in R. O’Donoghue, barrister, po pooblastilu A. Lyle-Smythe, solicitor)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: N. Khan in A. Dawes, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi British Airways plc se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 191, 30.5.2016.


title: Zadeva C-597/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 16. oktobra 2017 – Belgisch Syndicaat van Chiropraxie in drugi

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 16. oktobra 2017 – Belgisch Syndicaat van Chiropraxie in drugi
   (Zadeva C-597/17)
   (2018/C 022/29)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Grondwettelijk Hof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten in drugi, Plast.Surg. in drugi, Belgian Society for Private Clinics in drugi

      Druga stranka: Ministerraad

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 132(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da je v tej določbi navedena oprostitev tako glede konvencionalnih kakor tudi glede nekonvencionalnih praks pridržana osebam, ki opravljajo medicinsko ali paramedicinsko poklicno dejavnost v skladu z nacionalnimi določbami o zdravstvenih poklicih in ki izpolnjujejo zahteve, določene v teh nacionalnih določbah, in da so od oprostitve izključene osebe, ki ne izpolnjujejo teh zahtev, vendar pa so člani poklicnega združenja kiropraktikov in osteopatov in izpolnjujejo zahteve, ki jih določa to združenje?

               2.

               Ali je treba člene 132(1)(b), (c) in (e), 134 in 98 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s točkama 3 in 4 Priloge III k tej direktivi, predvsem z vidika davčne nevtralnosti, razlagati tako,

                           a)

                           da nasprotujejo nacionalni določbi, ki določa nižjo stopnjo DDV za farmacevtske izdelke in medicinske pripomočke, ki se predpišejo zaradi posega ali zdravljenja s terapevtskim značajem, medtem ko se za farmacevtske izdelke in medicinske pripomočke, ki se predpišejo zaradi posega ali zdravljenja z zgolj estetskim značajem in so s tem tesno povezani, uporablja splošna stopnja DDV,

                           b)

                           ali pa tako, da dovoljujejo oziroma nalagajo enako obravnavanje obeh navedenih primerov?

               3.

               Ali mora ustavno sodišče začasno ohraniti posledice določb, ki jih je treba razglasiti za nične, ter določb, ki jih je po potrebi treba v celoti ali delno razglasiti za nične, v primeru, da bi iz odgovora na prvo in drugo vprašanje za predhodno odločanje izhajalo, da so v nasprotju s pravom Evropske unije, z namenom, da bi bilo zakonodajalcu omogočeno, da jih uskladi s tem pravom?

      (1)  UL L 2006, str. 1.


title: Zadeva T-773/17: Tožba, vložena 27. novembra 2017 – Café del Mar in drugi/EUIPO – Ramón Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/60

         Tožba, vložena 27. novembra 2017 – Café del Mar in drugi/EUIPO – Ramón Guiral Broto (Café del Mar)
   (Zadeva T-773/17)
   (2018/C 022/80)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Španija), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) in Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (zastopnika: F. Miazzetto in J. L. Gracia Albero, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „Café del Mar“ — znamka Evropske unije št. 1 054 303

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. septembra 2017 v zadevi R 1542/2015-5

      Tožbeni) predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               razglasi za nično figurativno znamko Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „Café del Mar“ št. 1 054 303;

               —

               razglasi, da stroške te pritožbe krije tožena stranka, in da stroške, ki izhajajo iz postopka pred oddelkom za izbris in odborom za pritožbe EUIPO, plača imetnik znamke, katere razglasitev ničnosti se zahteva.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 52(1)(b) in 53(1)(c) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-738/17: Tožba, vložena 3. novembra 2017 – STIF-IDF/Komisija

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/49

         Tožba, vložena 3. novembra 2017 – STIF-IDF/Komisija
   (Zadeva T-738/17)
   (2018/C 022/65)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Syndicat Transport Île-de-France (STIF-IDF) (Pariz, Francija) (zastopnika: B. Le Bret in C. Rydzynski, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem so s členom 3 tega sklepa „prispevki C2, ki jih je združenje STIF dodelilo v okviru pogodbe CT2“ opredeljeni za „shemo pomoči, ki se je nezakonito izvajala“, vendar ki je združljiva z notranjim trgom;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 107(1) PDEU, ki naj bi bila storjena z izpodbijanim sklepom v obravnavani zadevi, to je s Sklepom Komisije (EU) 2017/1470 z dne 2. februarja 2017 o shemah pomoči SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), ki jih je Francija izvedla v korist avtobusnih prevoznikov v regiji Île-de-France (UL 2017, L 209, str. 24). Komisija naj bi to kršitev storila v delu, v katerem je prispevke C2 iz CT2 opredelila za državno pomoč, ker je menila, da ukrep podeljuje njegovim upravičencem ekonomsko prednost.

               2.

               Tožeča stranka poleg tega meni, da je Komisija v svoji analizi storila več napak pri uporabi prava in presoji s tem, da je ugotovila, da četrto merilo iz sodne prakse Altmark v obravnavanem primeru ni izpolnjeno.

               3.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na pomanjkljivo obrazložitev izpodbijanega sklepa v zvezi z neizpolnjevanjem četrtega merila iz sodne prakse Altmark in obstojem ekonomske prednosti.


title: Zadeva C-598/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 16. oktobra 2017 – A-Fonds/Inspecteur van de Belastingsdienst

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 16. oktobra 2017 – A-Fonds/Inspecteur van de Belastingsdienst
   (Zadeva C-598/17)
   (2018/C 022/30)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: A-Fonds

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je razširitev področja uporabe obstoječe sheme pomoči zaradi uspešnega sklicevanja davčnega zavezanca na prosti pretok kapitala v skladu s členom 56 Pogodbe ES (zdaj člen 63 PDEU) nov ukrep pomoči, ki ga je treba razumeti kot spremembo obstoječe pomoči?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali uresničevanje nalog nacionalnega sodišča v skladu s členom 108(3) PDEU izključuje, da se davčnemu zavezancu podeli davčna ugodnost, za katero davčni zavezanec v skladu s členom 56 Pogodbe ES (zdaj člen 63 PDEU) vloži zahtevek, ali je treba o nameravani sodni odločitvi o odobritvi te ugodnosti obvestiti Komisijo, ali pa mora nacionalno sodišče glede na svojo nadzorno funkcijo, ki mu je podeljena v skladu s členom 108(3) PDEU, ravnati drugače oziroma sprejeti kakšen drug ukrep?


title: Zadeva C-165/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Toufik Lounes/Secretary of State for the Home Department (Predhodno odločanje — Državljanstvo Unije — Člen 21 PDEU — Direktiva 2004/38/ES — Upravičenci — Dvojno državljanstvo — Državljan Unije, ki je pridobil državljanstvo države članice gostiteljice in hkrati ohranil izvorno državljanstvo — Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v tej državi članici)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Toufik Lounes/Secretary of State for the Home Department
   (Zadeva C-165/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državljanstvo Unije - Člen 21 PDEU - Direktiva 2004/38/ES - Upravičenci - Dvojno državljanstvo - Državljan Unije, ki je pridobil državljanstvo države članice gostiteljice in hkrati ohranil izvorno državljanstvo - Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v tej državi članici))
   (2018/C 022/08)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Toufik Lounes

      Tožena stranka: Secretary of State for the Home Department

      Izrek

   Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, je treba razlagati tako, da v položaju, v katerem je državljan Evropske unije s tem, da se je preselil v državo članico, ki ni država njegovega državljanstva, in tam na podlagi člena 7(1) ali člena 16(1) te direktive prebival, uveljavil svojo pravico do prostega gibanja, nato ob ohranitvi svojega izvornega državljanstva pridobil državljanstvo te države ter se več let zatem poročil z državljanom tretje države, s katerim še vedno prebiva na ozemlju navedene države članice, ta državljan tretje države na podlagi določb te direktive ni upravičen do izvedene pravice do prebivanja v zadevni državi članici. Vendar pa je do take pravice do prebivanja lahko upravičen na podlagi člena 21(1) PDEU pod pogoji, ki ne smejo biti strožji od pogojev, ki so v Direktivi 2004/38 določeni za dodelitev navedene pravice državljanu tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki je s preselitvijo v drugo državo članico kot tisto, katere državljanstvo ima, uveljavil svojo pravico do prostega gibanja.

      (1)  UL C 191, 30.5.2016.


title: Zadeva T-748/17: Tožba, vložena 15. novembra 2017 – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (i.Beat)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/50

         Tožba, vložena 15. novembra 2017 – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (i.Beat)
   (Zadeva T-748/17)
   (2018/C 022/66)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: TrekStor Ltd (Hongkong, Kitajska) (zastopniki: O. Spieker, M. Alber, A. Schönfleisch, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornija, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „i.Beat“ – znamka Evropske unije št. 5 009 139

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. septembra 2017 v združenih zadevah R 2175/2016-4 in R 2213/2016-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper odločbo oddelka za izbris pri toženi stranki z dne 29. septembra 2016, s čimer je posledično ugodeno zahtevi vložnika zahteve za izbris ter so kršene pravice tožeče stranke v zvezi z znamko Evropske unije št. 00500913,

               —

               zavrne zahtevo vložnika zahteve za izbris;

               —

               vlagatelju zahteve za izbris in EUIPO naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke v postopku pred odborom za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 58(1)(a) Uredbe št. 2017/1001.

               —

               Kršitev člena 18(1)(a) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-601/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 18. oktobra 2017 – Dirk Harms in drugi/Vueling Airlines SA

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 18. oktobra 2017 – Dirk Harms in drugi/Vueling Airlines SA
   (Zadeva C-601/17)
   (2018/C 022/31)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hamburg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Dirk Harms, Ann-Kathrin Harms, Nick-Julius Harms, Tom-Lukas Harms, Lilly-Karlotta Harms, Emma-Matilda Harms, zadnje štiri zastopata njuna starša Dirk Harms in Ann-Kathrin Harms

      Tožena stranka: Vueling Airlines SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je pojem „povračilo stroškov […] na način iz člena 7(3) v višini polne cene vozovnice, po kateri je bila kupljena“ iz člena 8(1)(a) Uredbe št. 261/2004 (1) treba razlagati tako, da pomeni znesek, ki ga je letalski potnik plačal za posamezno letalsko vozovnico, ali znesek, ki ga je toženi letalski prevoznik dejansko prejel, kadar je pri rezervaciji udeleženo posredniško podjetje, ki pobere razliko med zneskom, ki ga je letalski potnik plačal, in zneskom, ki ga je letalski prevoznik prejel, ne da bi to razkrilo?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-239/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2017 – Polski Zdroje/EUIPO (perlage) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije perlage — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Neobstoj z uporabo pridobljenega razlikovalnega učinka — Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(3) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2017 – Polski Zdroje/EUIPO (perlage)
   (Zadeva T-239/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije perlage - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Neobstoj z uporabo pridobljenega razlikovalnega učinka - Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(3) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2018/C 022/46)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k. (Varšava, Poljska) (zastopnik: T. Gawrylczyk, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbo pri EUIPO z dne 16. marca 2016 (zadeva R 1129/2015-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka perlage kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 4.7.2016.


title: Zadeva C-224/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – Asotsiatsia na balgarskite predpriyatia za mezhdunarodni prevozi i patishtata (Aebtri)/Nachalnik na Mitnitsa Burgas (Predhodno odločanje — Carinska unija — Zunanji tranzit — Cestni prevoz blaga na podlagi zvezka TIR — Člen 267 PDEU — Pristojnost Sodišča za razlago členov 8 in 11 Konvencije TIR — Nezaključena operacija TIR — Odgovornost garantnega združenja — Člen 8(7) Konvencije TIR — Dolžnost zahtevati plačilo, če je to mogoče, od neposredno odgovorne osebe ali oseb pred vložitvijo zahtevka zoper garantno združenje — Pojasnjevalne opombe, priložene h Konvenciji TIR — Uredba (EGS) št. 2454/93 — Člen 457(2) — Carinski zakonik Skupnosti — Člena 203 in 213 — Osebe, ki so pridobile ali posedujejo blago in so vedele ali bi morale vedeti, da je bilo to odstranjeno izpod carinskega nadzora)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – Asotsiatsia na balgarskite predpriyatia za mezhdunarodni prevozi i patishtata (Aebtri)/Nachalnik na Mitnitsa Burgas
   (Zadeva C-224/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinska unija - Zunanji tranzit - Cestni prevoz blaga na podlagi zvezka TIR - Člen 267 PDEU - Pristojnost Sodišča za razlago členov 8 in 11 Konvencije TIR - Nezaključena operacija TIR - Odgovornost garantnega združenja - Člen 8(7) Konvencije TIR - Dolžnost zahtevati plačilo, če je to mogoče, od neposredno odgovorne osebe ali oseb pred vložitvijo zahtevka zoper garantno združenje - Pojasnjevalne opombe, priložene h Konvenciji TIR - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Člen 457(2) - Carinski zakonik Skupnosti - Člena 203 in 213 - Osebe, ki so pridobile ali posedujejo blago in so vedele ali bi morale vedeti, da je bilo to odstranjeno izpod carinskega nadzora))
   (2018/C 022/09)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asotsiatsia na balgarskite predpriyatia za mezhdunarodni prevozi i patishtata (Aebtri)

      Tožena stranka: Nachalnik na Mitnitsa Burgas

      Izrek

               1.

               Sodišče je pristojno za predhodno odločanje o razlagi členov 8 in 11 Carinske konvencije o mednarodnem prevozu blaga na podlagi TIR zvezkov, podpisane v Ženevi 14. novembra 1975 in potrjene v imenu Evropske gospodarske skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2112/78 z dne 25. julija 1978 v spremenjeni in prečiščeni različici, objavljeni s Sklepom Sveta 2009/477/ES z dne 28. maja 2009.

               2.

               Člen 8(7) Carinske konvencije o mednarodnem prevozu blaga na podlagi TIR zvezkov, potrjene v imenu Skupnosti z Uredbo št. 2112/78, v spremenjeni in prečiščeni različici, objavljeni s Sklepom 2009/477, je treba razlagati tako, da so carinski organi v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, izpolnili obveznost iz navedene določbe, da plačilo zadevnih uvoznih dajatev in davkov, če je to mogoče, zahtevajo od imetnika zvezka TIR kot osebe, neposredno zavezane za plačilo teh zneskov, preden vložijo zahtevek zoper garantno združenje.

               3.

               Člen 203(3), tretja alinea, in člen 213 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1791/2006 z dne 20. novembra 2006, je treba razlagati tako, da okoliščina, da je prejemnik pridobil ali prejel blago, za katero je vedel, da se je prevažalo na podlagi zvezka TIR, in dejstvo, da ni dokazal, da je bilo to blago predloženo namembnemu carinskemu uradu in pri njem deklarirano, sama po sebi ne zadoščata za ugotovitev, da je tak prejemnik vedel ali bi moral vedeti, da je bilo navedeno blago odstranjeno izpod carinskega nadzora v smislu prve od teh določb, tako da bi bilo treba tega prejemnika v skladu z drugo od teh določb spoznati za solidarno odgovornega za carinski dolg.

      (1)  UL C 243, 4.7.2016.


title: Zadeva T-749/17: Tožba, vložena 14. novembra 2017 – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jess)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/50

         Tožba, vložena 14. novembra 2017 – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jess)
   (Zadeva T-749/17)
   (2018/C 022/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: TrekStor Ltd (Hongkong, Kitajska) (zastopniki: O. Spieker, M. Alber in A. Schönfleisch, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornija, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „Beat jess“ – znamka Evropske unije št. 4 728 895

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. septembra 2017 v zadevi R 2234/2016-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je ugodeno zahtevi vložnika zahteve za izbris ter so kršene pravice tožeče stranke v zvezi z znamko Evropske unije št. 4 728 895;

               —

               zavrne zahtevo vložnika zahteve za izbris;

               —

               order EUIPO to bear the costs of the proceedings including the costs necessarily incurred by the Applicant before the Board of Appeal of the European Union Intellectual Property Office (EUIPO). EUIPO naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke v postopku pred odborom za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 58(1)(a) Uredbe št. 2017/1001.

               —

               Kršitev člena 18(1)(a) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-604/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven kasatsionen sad (Bolgarija) 23. oktobra 2017 – PM/AH

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven kasatsionen sad (Bolgarija) 23. oktobra 2017 – PM/AH
   (Zadeva C-604/17)
   (2018/C 022/32)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven kasatsionen sad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: PM

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: AH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali Uredba (ES) št. 2201/2003 (1), ne da bi bili izpolnjeni pogoji iz členov 8 in 12 te uredbe, dopušča, da zadeve, ki se nanašajo na starševsko odgovornost, preizkusi sodišče države članice, ki je v skladu s členom 3 Uredbe pristojno za razsojanje o razvezi, če je v skladu z nacionalnim pravom te države članice zavezano, da po uradni dolžnosti odloči o skrbništvu, o ukrepih v zvezi s pravico do stikov, preživnino in uporabo družinskega stanovanja, skupaj z zahtevo za razvezo?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243).


title: Zadeva T-254/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2017 – Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisija (Državne pomoči — Jeklarski sektor — Pomoči, ki jih je Belgija odobrila več podjetjem v jeklarskem sektorju — Sklep o nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom in o odreditvi njihovega vračila — Obveznost obrazložitve — Pojem državne pomoči — Ugodnost — Merilo zasebnega vlagatelja)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2017 – Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisija
   (Zadeva T-254/16) (1)

   ((Državne pomoči - Jeklarski sektor - Pomoči, ki jih je Belgija odobrila več podjetjem v jeklarskem sektorju - Sklep o nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom in o odreditvi njihovega vračila - Obveznost obrazložitve - Pojem državne pomoči - Ugodnost - Merilo zasebnega vlagatelja))
   (2018/C 022/47)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: E. van den Broucke, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva É. Gippini Fournier in K. Herrmann, nato É. Gippini Fournier, V. Bottka in G. Luengo, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2016/2041 z dne 20. januarja 2016 državni pomoči SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP), ki jo je Belgija odobrila skupini Duferco (UL 2016, L 314, str. 22).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA nosi svoje stroške.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 251, 11.7.2016.


title: Zadeva C-246/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Siracusa – Italija) – Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Davčna osnova — Šesta direktiva 77/388/EGS — Člen 11(C)(1), drugi pododstavek — Omejitev pravice do zmanjšanja davčne osnove, če pogodbeni partner ne opravi plačila — Polje proste presoje držav članic pri prenosu — Sorazmernost obdobja, v katerem mora podjetnik zagotavljati vnaprejšnje financiranje)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Siracusa – Italija) – Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa
   (Zadeva C-246/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Davčna osnova - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člen 11(C)(1), drugi pododstavek - Omejitev pravice do zmanjšanja davčne osnove, če pogodbeni partner ne opravi plačila - Polje proste presoje držav članic pri prenosu - Sorazmernost obdobja, v katerem mora podjetnik zagotavljati vnaprejšnje financiranje))
   (2018/C 022/10)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Siracusa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Enzo Di Maura

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa

      Izrek

   Člen 11(C)(1), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da država članica zmanjšanja davčne osnove za davek na dodano vrednost ne more pogojiti s tem, da postopek zaradi insolventnosti ni bil uspešen, če lahko takšen postopek traja tudi več kot deset let.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


title: Zadeva T-475/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2017 – FTI Touristik/EUIPO – Prantner in Giersch (Fl) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Fl — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije fly.de — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2017 – FTI Touristik/EUIPO – Prantner in Giersch (Fl)
   (Zadeva T-475/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Fl - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije fly.de - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2018/C 022/48)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: FTI Touristik GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: A. Parr, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Drugi stranki pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenienta v postopku pred Splošnim sodiščem: Harald Prantner (Hamburg, Nemčija) in Daniel Giersch (Monaco, Monako) (zastopnika: S. Eble in Y.-A. Wolff, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 16. junija 2016 (zadeva R 480/2015–5), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo FTI Touristik ter H Prantnerjem in D. Gierschem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               FTI Touristik GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva C-606/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 20. oktobra 2017 – IBA Molecular Italy Srl/Azienda ULSS n. 3 in drugi

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 20. oktobra 2017 – IBA Molecular Italy Srl/Azienda ULSS n. 3 in drugi
   (Zadeva C-606/17)
   (2018/C 022/33)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: IBA Molecular Italy Srl

      Nasprotne stranke: Azienda ULSS n. 3, Regione Veneto, Ministero della Salute, Ospedale dell’Angelo di Mestre

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali evropska zakonodaja o oddaji javnih naročil gradenj, storitev in blaga, zlasti člena 1 in 2 Direktive 2004/18/ES (1), na svojem področju uporabe zajema tudi zapletene projekte, s katerimi javni naročnik namerava posameznemu gospodarskemu subjektu neposredno dodeliti namenska sredstva, v celoti namenjena proizvodnji izdelkov, ki naj bi se dobavljali brezplačno – brez dodatnega razpisnega postopka – različnim javnim naročnikom, ki jim navedenemu dobavitelju ni treba plačati nobenega nadomestila? Ali zato navedena evropska zakonodaja nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dovoljuje neposredno dodelitev namenskih sredstev za proizvodnjo izdelkov, ki naj bi se – brez dodatnega razpisnega postopka – dobavljali različnim javnim naročnikom, ki jim navedenemu dobavitelju ni treba plačati nobenega nadomestila?

               2.

               Ali evropska zakonodaja o oddaji javnih naročil gradenj, storitev in blaga, zlasti člena 1 in 2 Direktive 2004/18/ES ter členi 49, 56, 105 in naslednji Pogodbe EU, nasprotujejo nacionalni zakonodaji, v kateri so zasebne bolnišnice, uvrščene v določeno kategorijo javnih bolnišnic („classificati“), izenačene z javnimi bolnišnicami na podlagi njihove vključitve v sistem nacionalnega programa javnega zdravja – ki ga urejajo posebne pogodbe, ki se razlikujejo od običajnih razmerij, vzpostavljenih na podlagi akreditacije, z drugimi zasebnimi subjekti, ki so del sistema zagotavljanja zdravstvenih storitev, brez zahtev za priznanje organa javnega prava in pogojev za neposredno dodelitev, po sistemu „in house providing“ – in v kateri za navedene bolnišnice ne velja nacionalna in evropska zakonodaja o javnih naročilih, tudi kadar se tem subjektom dodeli naloga, da proizvajajo in posameznim javnim zdravstvenim ustanovam brezplačno dobavljajo izdelke, potrebne za opravljanje zdravstvene dejavnosti, pri čemer hkrati prejemajo javna sredstva za izvedbo teh dobav?

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114).


title: Zadeva T-633/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2017 – Bilde/Parlament (Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta — Nadomestilo za parlamentarno pomoč — Izterjava neutemeljeno izplačanih zneskov — Pristojnost generalnega sekretarja — Electa una via — Pravica do obrambe — Dokazno breme — Obveznost obrazložitve — Zaupanje v pravo — Politične pravice — Enako obravnavanje — Zloraba pooblastil — Neodvisnost poslancev — Napačna ugotovitev dejanskega stanja — Sorazmernost)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2017 – Bilde/Parlament
   (Zadeva T-633/16) (1)

   ((Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neutemeljeno izplačanih zneskov - Pristojnost generalnega sekretarja - Electa una via - Pravica do obrambe - Dokazno breme - Obveznost obrazložitve - Zaupanje v pravo - Politične pravice - Enako obravnavanje - Zloraba pooblastil - Neodvisnost poslancev - Napačna ugotovitev dejanskega stanja - Sorazmernost))
   (2018/C 022/49)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dominique Bilde (Lagarde, Francija) (zastopnik: G. Sauveur, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: G. Corstens in S. Seyr, agenta)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bauer, R. Meyer in A. Jensen, agenti)

      Predmet

   Na eni strani predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Parlamenta z dne 23. junija 2016, v skladu s katerim naj se od tožeče stranke izterja znesek 40 320 EUR, ki je bil neutemeljeno izplačan iz naslova parlamentarne pomoči, vročitve in ukrepov za izvršitev tega sklepa, vsebovanih v dopisih generalnega direktorja direktorata Parlamenta za finance z dne 30. junija 2016 in z dne 6. julija 2016, ter s tem povezanega opomina z dne 29. junija 2016 in na drugi predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zlasti zaradi navedenega sklepa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Dominique Bilde poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega parlamenta.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva C-612/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei Conti (Italija) 24. oktobra 2017 – Federazione Italiana Golf (FIG)/Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei Conti (Italija) 24. oktobra 2017 – Federazione Italiana Golf (FIG)/Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze
   (Zadeva C-612/17)
   (2018/C 022/34)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte dei Conti

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Federazione Italiana Golf (FIG)

      Toženi stranki: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem, javni poseg v obliki splošnih predpisov, ki veljajo za vse enote v isti dejavnosti‘, iz odstavka 20.15 Uredbe (EU) št. 549/2013 (1) (t. i. ESR 2010) razlagati v širšem smislu tako, da zajema tudi usmerjevalna pooblastila na področju športa (t. i. „soft law“) in pooblastila za odobritev, določena z zakonom, za pridobitev statusa pravne osebe in za opravljanje dejavnosti na področju športa, pri čemer imata ti pooblastili na splošno vse italijanske nacionalne športne zveze?

               2.

               Ali je treba splošni kazalnik nadzora iz odstavka 20.15 Uredbe (EU) št. 549/2013 (t. i. ESR 2010) („sposobnost [zmožnost] določanja splošne politike ali programa institucionalne enote“) vsebinsko razumeti kot zmožnost dajanja usmeritev ter določanja obveznosti in pogojev pri upravljanju nepridobitnega subjekta, ali pa je navedeni kazalnik mogoče razumeti netehnično, in sicer tako, da zajema tudi pooblastila za zunanji nadzor, ki se razlikujejo od pooblastil, opredeljenih s posebnimi kazalniki nadzora iz točk (a), (b), (c), (d) in (e) odstavka 20.15 (kot so na primer pooblastila za odobritev proračunov, imenovanje revizorjev, potrditev statutov in nekaterih vrst predpisov, dajanje usmeritev na področju športa ali odobritev za športne namene)?

               3.

               Ali bi bilo mogoče na podlagi odstavkov 20.15, 4.125 in 4.126 Uredbe (EU) št. 549/2013 (t. i. ESR 2010) pri presoji obstoja ali neobstoja javnega nadzora upoštevati članarine in, natančneje, ali lahko visok znesek navedenih članarin skupaj z drugimi lastnimi dohodki glede na posebnosti dejanskega primera potrdi obstoj znatne zmožnosti samoodločanja nepridobitnega subjekta?

      (1)  Uredba (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Evropski uniji (UL 2013, L 174, str. 1).


title: Zadeva C-250/16 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 16. novembra 2017 – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH/Evropska komisija (Pritožba — Arbitražna klavzula — Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti (2002 – 2006) — Vračilo dela zneskov, izplačanih pritožnici — Pavšalne odškodnine)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/9

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 16. novembra 2017 – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH/Evropska komisija
   (Zadeva C-250/16 P) (1)

   ((Pritožba - Arbitražna klavzula - Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti (2002 – 2006) - Vračilo dela zneskov, izplačanih pritožnici - Pavšalne odškodnine))
   (2018/C 022/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH (zastopnik: M. Núñez Müller, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in F. Moro, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družba Ludwig Bölkow Systemtechnik GmbH nosi stroške.

      (1)  UL C 222, 20.6.2016.


title: Zadeva T-634/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2017 – Montel/Parlament (Ureditev, ki se nanaša na stroške in nadomestila poslancev Evropskega parlamenta — Nadomestilo za parlamentarno pomoč — Izterjava neupravičeno plačanih zneskov — Pristojnost generalnega sekretarja — Electa una via — Pravica do obrambe — Dokazno breme — Obveznost obrazložitve — Legitimno pričakovanje — Politične pravice — Enako obravnavanje — Zloraba pooblastil — Neodvisnost poslancev — Napačna ugotovitev dejanskega stanja — Sorazmernost)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2017 – Montel/Parlament
   (Zadeva T-634/16) (1)

   ((Ureditev, ki se nanaša na stroške in nadomestila poslancev Evropskega parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neupravičeno plačanih zneskov - Pristojnost generalnega sekretarja - Electa una via - Pravica do obrambe - Dokazno breme - Obveznost obrazložitve - Legitimno pričakovanje - Politične pravice - Enako obravnavanje - Zloraba pooblastil - Neodvisnost poslancev - Napačna ugotovitev dejanskega stanja - Sorazmernost))
   (2018/C 022/50)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sophie Montel (Saint-Vit, Francija) (zastopnik: G. Sauveur, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: G. Corstens in S. Seyr, agenta)

      Intervenient v podporo predlogom tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bauer, R. Meyer A. Jensen, agenti)

      Predmet

   Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe generalnega sekretarja Parlamenta z dne 24. junija 2016 o izterjavi zneska 77 276,42 EUR, neupravičeno izplačanega tožeči stranki iz naslova parlamentarne pomoči, obvestila in ukrepov za izvršitev te odločbe, ki so zajeti v dopisih generalnega direktorja generalnega direktorata Parlamenta za finance z dne 5. in 6. julija 2016, ter s tem povezanega opomina z dne 4. julija 2016, in drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela predvsem zaradi te odločbe.

      Izrek

               1.

               Odločba generalnega sekretarja Parlamenta z dne 24. junija 2016 o izterjavi zneska 77 276,42 EUR, nezakonito izplačanega iz naslova parlamentarne pomoči, od Sophie Montel in s tem povezani opomin z dne 4. julija 2016 se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na zneske, izplačane v obdobju med februarjem in aprilom 2015.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               S. Montel, Evropski parlament in Svet Evropske unije nosijo vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva C-251/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Edward Cussens, John Jennings, Vincent Kingston/T. G. Brosnan (Predhodno odločanje — Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) — Šesta direktiva 77/388/EGS — Člen 4(3)(a) in člen 13B(g) — Oprostitev za dobavo objektov ali njihovih delov ter zemljišč, na katerih stojijo, razen tistih iz člena 4(3)(a) — Načelo prepovedi zlorab — Uporaba, če ne obstajajo nacionalni predpisi za prenos tega načela — Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/10

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Edward Cussens, John Jennings, Vincent Kingston/T. G. Brosnan
   (Zadeva C-251/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člen 4(3)(a) in člen 13B(g) - Oprostitev za dobavo objektov ali njihovih delov ter zemljišč, na katerih stojijo, razen tistih iz člena 4(3)(a) - Načelo prepovedi zlorab - Uporaba, če ne obstajajo nacionalni predpisi za prenos tega načela - Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj))
   (2018/C 022/12)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Edward Cussens, John Jennings, Vincent Kingston

      Tožena stranka: T. G. Brosnan

      Izrek

               1.

               Načelo prepovedi zlorab je treba razlagati tako, da se lahko ne glede na nacionalni ukrep, s katerim se to načelo prenese v notranji pravni red, neposredno uporablja za zavrnitev oprostitve davka na dodano vrednost za prodajo nepremičnin, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki je bila opravljena pred izdajo sodbe z dne 21. februarja 2006, Halifax in drugi (C 255/02, EU:C:2006:121), kar ni v nasprotju z načeloma pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj.

               2.

               Šesto direktivo Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da če bi bilo treba transakcije v postopku v glavni stvari ponovno opredeliti v skladu z načelom prepovedi zlorab, je za tiste transakcije, ki ne pomenijo zlorabe, mogoče naložiti davek na dodano vrednost na podlagi upoštevnih predpisov nacionalne ureditve, ki to obdavčitev določa.

               3.

               Načelo prepovedi zlorab je treba razlagati tako, da je treba za ugotovitev – na podlagi točke 75 sodbe z dne 21. februarja 2006, Halifax in drugi (C 255/02, EU:C:2006:121) – ali je bistveni cilj transakcij v postopku v glavni stvari pridobitev davčne ugodnosti, posebej upoštevati cilj najemnih pogodb, ki sta obstajali pred prodajo nepremičnin v postopku v glavni stvari.

               4.

               Načelo prepovedi zlorab je treba razlagati tako, da se z dobavami nepremičnin, kakršne so te v postopku v glavni stvari, lahko pridobi davčna ugodnost, ki nasprotuje cilju upoštevnih določb Šeste direktive 77/288/CEE, če teh nepremičnin, preden so bile prodane tretjim kupcem, njihov lastnik ali njihov najemnik dejansko še ni uporabil. Predložitveno sodišče mora ugotoviti, ali gre v sporu o glavni stvari za tak primer.

               5.

               Načelo prepovedi zlorab je treba razlagati tako, da se uporablja za položaj, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki se nanaša na morebitno oprostitev plačila davka na dodano vrednost za dobavo nepremičnin.

      (1)  UL C 243, 4.7.2016.


title: Zadeva T-750/17: Tožba, vložena 10. novembra 2017 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisija

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/51

         Tožba, vložena 10. novembra 2017 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisija
   (Zadeva T-750/17)
   (2018/C 022/68)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varšava, Poljska) (zastopnik: P. Hoffman, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 29. avgusta 2017 o zavrnitvi dostopa do komentarjev Evropske komisije in obrazloženega mnenja Republike Malte, sprejetih v okviru postopka priglasitve 2016/398/PL glede spremembe poljskega zakona o igrah na srečo, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izkrivljanje dejstev in kršitev člena 296 PDEU

                           —

                           Sklep naj bi bil utemeljen na številnih trditvah, ki so vsebinsko napačne, vključno z navedbami, da je priglašeni ukrep pomenil odgovor na uradni opomin Komisije in je bil namenjen sporočitvi korakov, ki jih je Poljska uporabila za odpravo kršitve, na katero se je nanašal navedeni opomin, in sicer glede nekaterih pogojev za pridobitev dovoljenj za opravljanje igralniških storitev na Poljskem, čeprav je v resnici Poljska navedene pogoje odpravila že pred več kot dvema letoma in priglašeni ukrep nikakor ni bil povezan z uradnim opominom, ki ga je poslala Komisija.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev uvodnih izjav 3, 7 in 9 ter člena 5(4) Direktive 2015/1535 (1) in člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 (2)

                           —

                           Ob upoštevanju sodbe Sodišča v zadevi Francija/Schlyter (C-331/15 P) (3) se zatrjuje, da je Komisija s tem, da je uporabila splošno domnevo, ne da bi dokazala, da bi razkritje zahtevanih dokumentov konkretno in dejansko oslabilo postopek za ugotavljanje kršitev, kršila načelo preglednosti, ki je vključeno v Direktivo 2015/1535.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 in člena 296 PDEU

                           —

                           Komisija naj glede na trajanje postopka za ugotavljanje kršitev in ker v njegovem okviru niso bili sprejeti ukrepi v razumnem roku, ne bi mogla utemeljiti zavrnitve dostopa na nujnosti varovanja namena tega postopka.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 in člena 296 PDEU ter izkrivljanje dejstev

                           —

                           Zahtevani dokumenti naj ne bi bili zajeti z nobeno od splošnih domnev. Trditev Komisije, da sta postopek priglasitve in postopek za ugotavljanje kršitev „neločljivo povezana“, je vsebinsko napačna in preveč nejasna. Z njo naj nikakor ne bi bilo mogoče dokazati, da so dokumenti zajeti s splošno domnevo, ker je to pogojeno zgolj s tem, da so del spisa v zvezi s kršitvijo. Pravilen preizkus tega, ali je dokument del tega spisa, temelji na tem, ali ga ima Komisija v posesti v okviru načrtovanega ali tekočega postopka za ugotavljanje kršitev, torej ali je dokument predložila, prejela, naročila, itd. v okviru tega postopka ali z namenom njegovega začetka. Ta preizkus naj v obravnavani zadevi ne bi bil opravljen.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001 in člena 296 PDEU

                           —

                           Zgolj dejstvo, da namerava Komisija obrazloženo mnenje Malte upoštevati in uporabiti v dialogu s Poljsko v okviru postopka za ugotavljanje kršitev, ki je v teku, naj ne bi moglo upravičiti zavrnitve razkritja tega mnenja.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001

                           —

                           Glede na trajanje postopka za ugotavljanje kršitev ter vsebino, naravo in okvir zahtevanih dokumentov naj njihovo razkritje nikakor ne bi moglo oslabiti varstvo tega postopka, zaradi česar je splošna domneva o nerazkritju ovržena.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001 in člena 296 PDEU
               Komisija naj bi morala zahtevane dokumente vsekakor razkriti delno, torej po izbrisu napotitev na vprašanja, ki se nanašajo na spletne igre na srečo, glede katerih poteka postopek za ugotavljanje kršitev.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: kršitev člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001 in člena 296 PDEU

                           —

                           Obstajal naj bi prevladujoči javni interes za seznanitev z reakcijo Komisije na priglašeni ukrep, s katerim so kršene temeljne pravice in svoboščine prava Unije. Komisija naj ne bi pojasnila, zakaj ta interes šteje za manj pomemben od interesa za nerazkritje.

      (1)  Direktiva (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe (UL L 241, str. 1).

      (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (3)  Sodba z dne 7. septembra 2017, Francija/Schlyter (C-331/15 P, EU:C:2017:639).


title: Zadeva T-687/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2017 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije STYLO & KOTON — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] — Neobstoj slabe vere)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2017 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON)
   (Zadeva T-687/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije STYLO & KOTON - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] - Neobstoj slabe vere))
   (2018/C 022/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ (Carigrad, Turčija) (zastopnika: J. Güell Serra in E. Stoyanov Edissonov, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Joaquín Nadal Esteban (Alcobendas, Španija) (Zastopnik: J. Donoso Romero, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 14. junija 2016 (zadeva R 1779/2015-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret in in Nadalom Estebanom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 410, 7.11.2016.


title: Zadeva C-308/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člen 12(1) in (2) — Člen 135(1)(j) — Obdavčljive transakcije — Oprostitev, ki velja za dobave objektov — Pojem „prva uporaba“ — Pojem „prenova“)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (Zadeva C-308/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 12(1) in (2) - Člen 135(1)(j) - Obdavčljive transakcije - Oprostitev, ki velja za dobave objektov - Pojem „prva uporaba“ - Pojem „prenova“))
   (2018/C 022/14)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kozuba Premium Selection sp. z o.o.

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Izrek

   Člen 12(1) in (2) ter člen 135(1)(j) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki za oprostitev dobave objektov od plačila davka na dodano vrednost določa pogoj, da do prve naselitve teh objektov pride v okviru obdavčljive transakcije. Ti določbi je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da takšna nacionalna ureditev za tako oprostitev določa pogoj, da v primeru „izboljšave“ obstoječega objekta nastali izdatki ne presežejo 30 % prvotne vrednosti tega objekta, če se pojem „izboljšava“ razlaga enako kot pojem „prenova“ iz člena 12(2) Direktive 2006/112, in sicer tako, da mora biti zadevni objekt deležen bistvenih sprememb, katerih namen je spremeniti njegovo uporabo ali zelo spremeniti pogoje njegove naselitve.

      (1)  UL C 335, 12.9.2016.


title: Zadeva T-244/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. novembra 2017 – António Conde & Companhia/Komisija

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/62

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. novembra 2017 – António Conde & Companhia/Komisija
   (Zadeva T-244/17) (1)

   (2018/C 022/84)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva C-381/16: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 23. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna/Esteban Torras Ferrazzuolo (Predhodno odločanje — Uredba (ES) št. 207/2009 — Znamka Evropske unije — Člen 16 — Znamka kot predmet premoženja — Obravnavanje znamke Evropske unije kot nacionalne znamke — Člen 18 — Prenos znamke, registrirane v imenu posrednika ali zastopnika imetnika znamke — Nacionalna določba, na podlagi katere je mogoče vložiti lastninsko tožbo glede nacionalne znamke, ki je bila registrirana s poseganjem v pravice imetnika ali s kršitvijo zakonske ali pogodbene obveznosti — Združljivost z Uredbo št. 207/2009)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/13

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 23. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna/Esteban Torras Ferrazzuolo
   (Zadeva C-381/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 207/2009 - Znamka Evropske unije - Člen 16 - Znamka kot predmet premoženja - Obravnavanje znamke Evropske unije kot nacionalne znamke - Člen 18 - Prenos znamke, registrirane v imenu posrednika ali zastopnika imetnika znamke - Nacionalna določba, na podlagi katere je mogoče vložiti lastninsko tožbo glede nacionalne znamke, ki je bila registrirana s poseganjem v pravice imetnika ali s kršitvijo zakonske ali pogodbene obveznosti - Združljivost z Uredbo št. 207/2009))
   (2018/C 022/16)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Salvador Benjumea Bravo de Laguna

      Tožena stranka: Esteban Torras Ferrazzuolo

      Izrek

   Člena 16 in 18 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o [blagovni znamki Evropske unije] je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da se glede znamke Evropske unije uporabi nacionalna določba, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi katere lahko oseba, oškodovana zaradi registracije znamke, ki je bila prijavljena s poseganjem v njene pravice ali s kršitvijo zakonske ali pogodbene obveznosti, uveljavlja lastništvo navedene znamke, če zadevni položaj ne spada med položaje, ki so zajeti s členom 18 te uredbe.

      (1)  UL C 335, 12.9.2016.


title: Sklep Sodišča z dne 11. oktobra 2017 v zadevi E-7/12 COSTS – Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte (Odmera stroškov – Stroški, ki se lahko povrnejo – Zamudne obresti)

text:
               25.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/21

         SKLEP SODIŠČA
   z dne 11. oktobra 2017
   v zadevi E-7/12 COSTS
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte

      (Odmera stroškov – Stroški, ki se lahko povrnejo – Zamudne obresti)

   (2018/C 27/09)
   V zadevi E-7/12 COSTS, Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte – katere predmet je PREDLOG za odmero stroškov, ki jih je Sodišče Efte prisodilo v sodbi z dne 9. julija 2013 v zadevi E-7/12 Schenker North in drugi proti Nadzornemu organu Efte, Poročilo Sodišča Efte [2013] str. 356 – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Ása Ólafsdóttir (ad hoc sodnika) 11. oktobra 2017 izdalo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Skupni preostali stroški, ki jih mora Nadzorni organ Efte plačati predlagateljem, se določijo na 63 095 EUR.

               2.

               Na navedeni znesek se plačajo zamudne obresti od dne vročitve tega sklepa do datuma plačila; uporabi se obrestna mera, izračunana na podlagi obrestne mere, ki jo Evropska centralna banka uporablja za svoje glavne operacije refinanciranja in ki velja na prvi koledarski dan meseca, v katerem je treba opraviti plačilo, povečana za tri in pol odstotne točke.


               25.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/22

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je dne 25. septembra 2017 vložilo sodišče Oslo tingrett v zadevi Henrik Kristoffersen proti norveški smučarski zvezi
   (Zadeva E-8/17)
   (2018/C 27/10)
   Pri sodišču Efte je bil z dopisom z dne 25. septembra 2017, ki ga je poslalo sodišče Oslo tingrett (Okrožno sodišče v Oslu) in ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 25. septembra 2017, vložen zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Henrik Kristoffersen proti norveški smučarski zvezi glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Katera pravna merila je treba posebej upoštevati pri presoji, ali se sistem predhodnega nadzora in odobritev za posamične tovrstne sponzorske pogodbe, ki ga ima nacionalna športna zveza, – in sicer pred prenosom pravic do takih oznak z zveze – šteje za omejitev športnikove svobode opravljanja storitev v skladu s členom 36 Sporazuma EGP ali Direktivo 2006/123/ES (direktiva o storitvah)?

                           (a)

                           V kolikšni meri se uporablja merilo omejitve, ki ga je Sodišče Evropske unije pred tem opredelilo za regulativni okvir, ki ureja šport, med drugim v zadevi C-51/96? Ali člen 16 direktive o storitvah ali druge določbe navedene direktive pomenijo spremembo merila omejitve?

               2.

               Katera pravna merila je treba posebej upoštevati pri presoji, ali se konkretna zavrnitev posamične sponzorske pogodbe glede takih oznak za poklicne športnike v državni reprezentanci s strani nacionalne športne zveze, – in sicer tako, da pravice do takih oznak zadrži zveza – šteje za omejitev športnikove svobode opravljanja storitev v skladu s členom 36 Sporazuma EGP ali Direktivo 2006/123/ES (direktiva o storitvah)?

                           (a)

                           Kako na presojo vpliva to, da je nacionalna športna zveza že sklenila veljavno pogodbo z glavnim sponzorjem državne reprezentance glede izpostavljenosti logotipa zadevne oznake na čeladah/pokrivalih? Ali je to pomembno pri presoji glede obstoja omejitve oziroma pri presoji obstoja objektivnih in zadostnih razlogov za zavrnitev?

                     Če se šteje, da omejitev obstaja:

               3.

               Ali lahko skupna pravila nacionalne športne zveze (sistem odobritev) za morebitno uporabo oznak s strani športnikov po individualni pogodbi pomenijo sistem dovoljenj v smislu člena 4(6) Direktive 2006/123/ES (direktiva o storitvah)?

                           (a)

                           Če je tako, ali v primeru norveškega državljana, ki je izbran v državno reprezentanco in opravlja finančne dejavnosti v zvezi s svojo udeležbo v državni reprezentanci v skladu z regulativnim okvirom nacionalne športne zveze, sistem odobritev urejata člena 9 in 10 Poglavja III – o svobodi ustanavljanja ponudnikov storitev, ali pa sistem ureja člen 16; alternativno, kakšen pravni preizkus naj se uporabi za pravilno razvrstitev?

               4.

               Ali mora nacionalno sodišče pri ocenjevanju zakonitosti sistema – bodisi v skladu s členom 36 Sporazuma EGP bodisi v skladu s členi 9, 10 ali 16 direktive o storitvah – določbe pravil in zavrnitev upoštevati ločeno, ali pa mora upoštevati tudi:

                           —

                           razloge zveze za zadržanje pravic trženja, vključno s financiranjem državnih reprezentanc in drugimi nameni uporabe prihodkov;

                           —

                           splošne možnosti športnika za opravljanje finančnih dejavnosti, vključno s pravicami za sklepanje sponzorskih pogodb s proizvajalci opreme in morebitnih drugih pogodb o trženju ter

                           —

                           to, ali se glede na navedeno sistem odobritev ali zavrnitev zdita legitimno upravičena in sorazmerna?

               5.

               Kako na presojo zakonitosti vpliva dejstvo, da je odobritev posamičnih pogodb v zvezi s temi oznakami v prosti presoji zveze?

               6.

               Ali člen 13 Direktive 2006/123/ES oziroma člen 36 Sporazuma EGP določata kakšne postopkovne zahteve za postopke in odločitve v okviru sistema odobritev nacionalne športne zveze glede posamičnih pogodb o trženju (sponzorskih pogodb) trgovskih oznak in če da, katere, ter kakšne so v skladu s pravom EGP posledice nespoštovanja takih postopkovnih zahtev?


title: Sklep Sodišča z dne 11. oktobra 2017 v zadevi E-14/11 COSTS – Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte (Odmera stroškov – Stroški, ki se lahko povrnejo – Zamudne obresti)

text:
               25.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/21

         SKLEP SODIŠČA
   z dne 11. oktobra 2017
   v zadevi E-14/11 COSTS
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte

      (Odmera stroškov – Stroški, ki se lahko povrnejo – Zamudne obresti)

   (2018/C 27/08)
   V zadevi E-14/11 COSTS, Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte – katere predmet je PREDLOG za odmero stroškov, ki jih je Sodišče Efte prisodilo v sodbi z dne 21. decembra 2012 v zadevi E-14/11, Schenker North in drugi proti Nadzornemu organu Efte, Poročilo Sodišča Efte [2012] str. 1178 – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Ása Ólafsdóttir (ad hoc sodnika) 11. oktobra 2017 izdalo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Skupni preostali stroški, ki jih mora Nadzorni organ Efte plačati predlagateljem, se določijo na 95 944 EUR.

               2.

               Na ta znesek se plačajo zamudne obresti od dne vročitve tega sklepa do datuma plačila; uporabi se obrestna mera, izračunana na podlagi obrestne mere, ki jo Evropska centralna banka uporablja za svoje glavne operacije refinanciranja in ki velja na prvi koledarski dan meseca, v katerem je treba opraviti plačilo, povečana za tri in pol odstotne točke.


title: Zadeva T-401/11 P RENV-RX: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2017 – Missir Mamachi di Lusignano in drugi/Komisija (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Umor uradnika in njegove soproge — Pravilo o skladnosti zahtevka, pritožbe in tožbe na področju odškodnin — Obveznost zagotovitve varnosti zaposlenih v službi Unije — Vzročna zveza — Premoženjska škoda — Solidarna odgovornost — Upoštevanje dajatev, predvidenih v Kadrovskih predpisih — Nepremoženjska škoda — Odgovornost institucije za nepremoženjsko škodo umrlega uradnika — Odgovornost institucije za nepremoženjsko škodo preživelih članov družine umrlega uradnika)

text:
               29.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2017 – Missir Mamachi di Lusignano in drugi/Komisija
   (Zadeva T-401/11 P RENV-RX) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Umor uradnika in njegove soproge - Pravilo o skladnosti zahtevka, pritožbe in tožbe na področju odškodnin - Obveznost zagotovitve varnosti zaposlenih v službi Unije - Vzročna zveza - Premoženjska škoda - Solidarna odgovornost - Upoštevanje dajatev, predvidenih v Kadrovskih predpisih - Nepremoženjska škoda - Odgovornost institucije za nepremoženjsko škodo umrlega uradnika - Odgovornost institucije za nepremoženjsko škodo preživelih članov družine umrlega uradnika))
   (2018/C 032/25)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožniki: Stefano Missir Mamachi di Lusignano (Shanghai, Kitajska) in 6 drugih pritožnikov, katerih imena so navedena v prilogi sodbe (zastopniki: F. Di Gianni, G. Coppo in A. Scalini, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in D. Martin, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 12. maja 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisija (F-50/09, EU:F:2011:55), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba z dne 12. maja 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisija (F-50/09), se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence Evropske unije ugodilo ugovoru nedopustnosti Evropske komisije zoper zahtevo za odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki so jo utrpeli Carlo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano, Filiberto Missir Mamachi di Lusignano in Tommaso Missir Mamachi di Lusignano, zadnjenavedena zastopa Anne Sintobin.

               2.

               Sodba z dne 12. maja 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisija (F-50/09), se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence ugodilo ugovoru nedopustnosti Komisije zoper zahtevo za odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpel Livio Missir Mamachi di Lusignano.

               3.

               Sodba z dne 12. maja 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisija (F-50/09), se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence omejilo odgovornost Komisije na višino 40 % premoženjske škode, ki so jo utrpeli Carlo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano, Filiberto Missir Mamachi di Lusignano in Tommaso Missir Mamachi di Lusignano, zadnjenavedena zastopa A. Sintobin.

               4.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               5.

               Komisiji se solidarno naloži plačilo zneska 3 milijone EUR, pri čemer se odšteje dajatve iz Kadrovskih predpisov, za katere se šteje, da so del tega zneska, in ki so bile nakazane ali jih je treba nakazati Carlu Missirju Mamachiju di Lusignanu, Giustini Missir Mamachi di Lusignano, Filibertu Missirju Mamachiju di Lusignanu in Tommasu Missirju Mamachiju di Lusignanu, zadnjenavedena zastopa A. Sintobin, zaradi utrpljene nepremoženjske škode.

               6.

               Komisiji se solidarno naloži, da plača znesek 100 000 EUR Carlu Missirju Mamachiju di Lusignanu zaradi utrpljene nepremoženjske škode.

               7.

               Komisiji se solidarno naloži, da plača znesek 100 000 EUR Giustini Missir Mamachi di Lusignano zaradi utrpljene nepremoženjske škode.

               8.

               Komisiji se solidarno naloži, da plača znesek 100 000 EUR Tommasu Missirju Mamachiju di Lusignanu, ki ga zastopa A. Sintobin, zaradi utrpljene nepremoženjske škode.

               9.

               Komisiji se solidarno naloži, da plača znesek 100 000 EUR Filibertu Missirju Mamachiju di Lusignanu, ki ga zastopa A. Sintobin, zaradi utrpljene nepremoženjske škode.

               10.

               Komisiji se solidarno naloži, da plača znesek 50 000 EUR Stefanu Missirju Mamachiju di Lusignanu in drugim pritožnikom, katerih imena so v prilogi, kot dedičem Livia Missirja Mamachija di Lusignana, zaradi utrpljene nepremoženjske škode.

               11.

               Odškodnine iz točk od 6 do 10 zgoraj se poveča za zamudne obresti, ki tečejo od datuma razglasitve te sodbe do celotnega plačila, po stopnji, ki jo določi Evropska centralna banka za svoje operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki.

               12.

               V preostalem se tožba zavrne.

               13.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov v zvezi s pritožbenim postopkom.

               14.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov v zvezi s postopkom na prvi stopnji.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva T-747/17: Tožba, vložena 15. novembra 2017 – UPF/Komisija

text:
               29.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/35

         Tožba, vložena 15. novembra 2017 – UPF/Komisija
   (Zadeva T-747/17)
   (2018/C 032/49)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Union des Ports de France – UPF (Pariz, Francija) (zastopnika: C. Vannini in E. Moraïtou, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zoper Sklep Evropske komisije C(2017) C(2017) 5176 final z dne 27. julija 2017 o shemi pomoči št. SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), ki jo je odobrila Francija, (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da je Komisija napačno uporabila pravo s tem, da je davčni ukrep v celoti štela za državno pomoč, pri čemer ni upoštevala merila o gospodarski naravi dejavnosti francoskih pristanišč. V zvezi s tem tožeča stranka meni, da je Komisija z ugotovitvijo, da je davčna oprostitev v korist francoskih pristanišč državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ne da bi pojasnila, da se opredelitev za državno pomoč nanaša zgolj na gospodarsko dejavnost pristanišč, v sklepu načeloma napačno uporabila pravo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da je Komisija napačno uporabila pravo pri presoji gospodarske narave dejavnosti, ki so jih opravljala francoska pristanišča. Tožeča stranka meni, da je Komisija tudi napačno uporabila pravo pri analizi gospodarske narave dejavnosti, ki jih opravljajo francoska pristanišča, in sicer iz dveh razlogov:

                           —

                           prvič, ker ni na nobenem mestu v izpodbijanem sklepu obravnavala določenih dejavnosti, ki jih opravljajo francoska pristanišča;

                           —

                           drugič, ker se je glede več drugih dejavnosti francoskih pristanišč omejila na navedbo splošnih načel, ki izhajajo iz sodne prakse Sodišča, iz področja javnega financiranja pristaniške strukture, ne da bi odločila o njihovi gospodarski naravi, čeprav je dejansko šlo za merilo uporabe pravil na področju državnih pomoči.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in nezadostno obrazložitev v zvezi s pogojema o izkrivljanju konkurence in vplivu na trgovino med državami članicami, saj je Komisija nepravilno ocenila, da v francoskih pristaniščih na splošno, zlasti v otoških in čezmorskih pristaniščih, zadevna davčna oprostitev povzroča izkrivljanje konkurence in vpliva na trgovino med državami članicami. Tožeča stranka meni, da izpodbijani sklep ni zadostno obrazložen, saj je Komisija brez utemeljitve svojega stališča domnevala, da sta ta pogoja v obravnavanem primeru izpolnjena.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava pri vodenju postopka nadzora obstoječih državnih pomoči in kršitev člena 108(1) in (2) PDEU v povezavi z načelom sorazmernosti, saj je Komisija, prvič, s tem, da je od francoskih organov zahtevala, naj predložijo dokaz o združljivosti sheme o oprostitvi plačila davka od dohodkov pravnih oseb v korist francoskih pristanišč, obrnila dokazno breme ter ravnala, kakor da ji je bila predložena priglasitev sheme novih pomoči. Drugič, Komisija je s tem, da je francoskim organom naložila, da preprosto odpravijo navedeno shemo o oprostitvi, ne da bi dokazala, da nobena sprememba ne more povzročiti, da bi ta ukrep postal skladen s pravili Unije o državnih pomočeh, kršila člen 108(1) in (2) PDEU, člen 2 Uredbe št. 2015/1589 in načelo sorazmernosti.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela dobrega upravljanja, ker Komisija s tem, da je zahtevala odpravo sheme o oprostitvi, čeprav je dovolila, da v drugih državah članicah še dalje obstajajo državne pomoči v pristaniščih, ni zagotavljala enakih konkurenčnih pogojev med različnimi evropskimi pristanišči in je nasprotno omogočila nova izkrivljanja konkurence, s čimer očitno ni upoštevala svoje vloge kot varuhinje dobrega delovanja notranjega trga. Kršila je torej načelo nepristranskosti, ki je nujna posledica načela dobrega upravljanja.


title: Zadeva C-214/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – C. King/The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar (Predhodno odločanje — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktiva 2003/88/ES — Organizacija delovnega časa — Člen 7 — Izplačilo nadomestila za neizrabljen letni dopust ob prenehanju delovnega razmerja — Nacionalna ureditev, v skladu s katero mora delavec izrabiti letni dopust, ne da bi bila za ta dopust določena višina nadomestila)

text:
               29.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – C. King/The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar
   (Zadeva C-214/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Direktiva 2003/88/ES - Organizacija delovnega časa - Člen 7 - Izplačilo nadomestila za neizrabljen letni dopust ob prenehanju delovnega razmerja - Nacionalna ureditev, v skladu s katero mora delavec izrabiti letni dopust, ne da bi bila za ta dopust določena višina nadomestila))
   (2018/C 032/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: C. King

      Toženi stranki: The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

      Izrek

               1.

               Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in pravico do učinkovitega pravnega sredstva, določeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da v primeru spora med delavcem in njegovim delodajalcem glede vprašanja, ali ima delavec v skladu s prvo od teh določb pravico do plačanega letnega dopusta, nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero mora delavec najprej vzeti tak dopust, preden izve, ali ima zanj pravico do plačila nadomestila.

               2.

               Člen 7 Direktive 2003/88 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim določbam ali praksi, v skladu s katerimi delavec neizrabljenih pravic do plačanega letnega dopusta iz več zaporednih referenčnih obdobij ne more prenesti ali po potrebi kopičiti vse do prenehanja delovnega razmerja, ker mu delodajalec za ta dopust ni hotel plačati nadomestila.

      (1)  UL C 222, 20.6.2016.


title: Zadeva T-249/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2017 – JT/EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN) („Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije QUILAPAYÚN — Relativni razlog za zavrnitev — Znana znamka — Člen 8(2)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(2)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Imetnik znamke)

text:
               29.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2017 – JT/EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN)
   (Zadeva T-249/15) (1)

   ((„Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije QUILAPAYÚN - Relativni razlog za zavrnitev - Znana znamka - Člen 8(2)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(2)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Imetnik znamke))
   (2018/C 032/26)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: JT (zastopnica: A. Mena Valenzuela, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: E. Zaera Cuadrado, agentka)

      Druge stranke pred odborom za pritožbe EUIPO: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago, Čile) in 7 drugih strank pred odborom za pritožbe EUIPO, katerih imena so navedena v prilogi sodbe

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. marca 2015 (zadeva R 354/2014 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med JT ter E. Carrascom Pirardom in drugimi strankami v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, katerih imena so navedena v prilogi.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 13. marca 2015 (zadeva R 354/2014-2) se razveljavi.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva T-333/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2017 – Colgate-Palmolive/EUIPO (360°) („Znamka Evropske unije — Zahteva za registracijo figurativne znamke Evropske unije 360° — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) št. 2017/1001) — Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo — Člen 7(3) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(3) Uredbe št. 2017/1001)“)

text:
               29.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2017 – Colgate-Palmolive/EUIPO (360o)
   (Zadeva T-333/16) (1)

   ((„Znamka Evropske unije - Zahteva za registracijo figurativne znamke Evropske unije 360o - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) št. 2017/1001) - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Člen 7(3) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(3) Uredbe št. 2017/1001)“))
   (2018/C 032/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Združene države) (zastopnika: M. Zintler in A. Stolz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Rajh, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. aprila 2016 (zadeva R 2288/2015 4) glede zahteve za registracijo figurativnega znaka 360o kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Colgate–Palmolive Co. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 296, 16.8.2016.


title: Zadeva T-771/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2017 – Hochmann Marketing/EUIPO – BitTorrent (bittorrent) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Besedna znamka Evropske unije bittorrent — Člen 76(1) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 95(1) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001) — Neupoštevanje dokazov, predloženih pred oddelkom za izbris — Člen 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe 2017/1001))

text:
               29.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2017 – Hochmann Marketing/EUIPO – BitTorrent (bittorrent)
   (Zadeva T-771/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Evropske unije bittorrent - Člen 76(1) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 95(1) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001) - Neupoštevanje dokazov, predloženih pred oddelkom za izbris - Člen 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe 2017/1001)))
   (2018/C 032/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hochmann Marketing GmbH, nekdanja Bittorrent Marketing GmbH (Neu-Isenburg, Nemčija) (zastopniki: C. Hoppe, M. Terhaag in C. Schwarz, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in M. Capostagno, agenta)

      Druga stranka pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: BitTorrent, Inc. (San Francisco, Kalifornija, Združene države) (Zastopniki: M. Kinkeldey, S. Clotten, S. Brandstätter in C. Schmitt, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 31. avgusta 2015 (zadeva R 2275/2013–5), v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama BitTorrent in Bittorrent Marketing.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hochmann Marketing GmbH, nekdanji Bittorrent Marketing GmbH, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 191, 30.5.2016.


title: Zadeva T-751/17: Tožba, vložena 17. novembra 2017 – Commune de Fessenheim in drugi/Komisija

text:
               29.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/36

         Tožba, vložena 17. novembra 2017 – Commune de Fessenheim in drugi/Komisija
   (Zadeva T-751/17)
   (2018/C 032/50)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Commune de Fessenheim (Fessenheim, Francija), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Francija), Conseil départemental du Haut-Rhin (Colmar, Francija) in Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine (Strasbourg, Francija) (zastopnik: G. de Rubercy, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               odločbo (C(2017 7119 FINAL) generalnega sekretariata Evropske komisije z dne 18. oktobra 2017 o zavrnitvi posredovanja sklepa Generalnega direktorata za konkurenco Evropske komisije, ki je bil vročen francoskim organom 22. marca 2017 v zvezi s protokolom o nadomestilu škode družbi EDF zaradi zaprtja jedrske elektrarne v Fessenheimu, razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naloži, naj tožečim strankam pošlje navedeni dopis z dne 22. marca 2017 v roku enega tedna od izreka sodbe Splošnega sodišča;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi razlog: kršitev člena 4(2), drugi pododstavek, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331), ker naj bi prevladal javni interes za razkritje zadevnih informacij.

               2.

               Drugi razlog: kršitev člena 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah glede pravice do dostopa do dokumentov.

               3.

               Tretji razlog: kršitev čelna 47 Listine Evropske unije o pravici do učinkovitega pravnega sredstva.


title: Zadeva C-314/17: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 23. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „Geocycle Bulgaria“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Predhodno odločanje — Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) — Načeli davčne nevtralnosti in učinkovitosti — Sistem obrnjene davčne obveznosti — Zavrnitev pravice do odbitka DDV naslovniku računa — Odločba davčnih organov, s katero je bil določen davek v breme pridobitelju blaga)

text:
               29.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/10

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 23. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „Geocycle Bulgaria“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Zadeva C-314/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Načeli davčne nevtralnosti in učinkovitosti - Sistem obrnjene davčne obveznosti - Zavrnitev pravice do odbitka DDV naslovniku računa - Odločba davčnih organov, s katero je bil določen davek v breme pridobitelju blaga))
   (2018/C 032/14)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranki

      Tožeča stranka:„Geocycle Bulgaria“ EOOD

      Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Izrek

   Načeli davčne nevtralnosti in učinkovitosti skupnega sistema davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da država članica naslovniku dobave zavrne pravico do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost, kadar se ista dobava z davkom na dodano vrednost obdavči dvakrat, prvič pri dobavitelju glede na to, da je ta davek naveden v izstavljenem računu, drugič pa pri pridobitelju, in sicer v primerih, ko nacionalna zakonodaja ne določa možnosti, da se davek na dodano vrednosti popravi, če je bila izdana odločba o odmeri davka.

      (1)  UL C 256, 7.8.2017.