title: Zadeva T-417/14: Tožba, vložena 12. junija 2014 – Afar 4 proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/55

         Tožba, vložena 12. junija 2014 – Afar 4 proti Komisiji
   (Zadeva T-417/14)
   2014/C 253/73
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Afar 4, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: A. López Gómez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen;

               —

               podredno, za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek davčnih ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta za edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami, v celoti, ali tako, da bo omejen neobstoj vpliva na donosnost operacij, in

               —

               Komisiji naloži, naj v plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Duro Felguera SA proti Komisiji, T-401/14.


title: Zadeva C-277/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – M. proti Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irska, Attorney General (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Skupni evropski azilni sistem — Direktiva 2004/83/ES — Minimalni standardi glede pogojev za priznanje statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite — Člen 4(1), drugi stavek — Sodelovanje države članice s prosilcem pri obravnavanju upoštevnih elementov prošnje — Obseg — Zakonitost nacionalnega postopka, v katerem se prošnja za subsidiarno zaščito obravnava po zavrnitvi prošnje za priznanje statusa begunca — Spoštovanje temeljnih pravic — Pravica do izjave)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – M. proti Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irska, Attorney General
   (Zadeva C-277/11) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Skupni evropski azilni sistem - Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi glede pogojev za priznanje statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite - Člen 4(1), drugi stavek - Sodelovanje države članice s prosilcem pri obravnavanju upoštevnih elementov prošnje - Obseg - Zakonitost nacionalnega postopka, v katerem se prošnja za subsidiarno zaščito obravnava po zavrnitvi prošnje za priznanje statusa begunca - Spoštovanje temeljnih pravic - Pravica do izjave)
   2013/C 26/16
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: M.

      Tožene stranke: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irska, Attorney General

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Ireland – Razlaga člena 4(1) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96, in popravek v UL 2005, L 204, str. 24 – ta popravek ne zadeva slovenske različice) – Prošnja za subsidiarno zaščito po zavrnitvi prošnje za priznanje statusa begunca – Predlog za zavrnitev prošnje za subsidiarno zaščito – Obveznost, da se prosilca obvesti o izidu presoje njegove prošnje pred sprejetjem končne odločbe

      Izrek

   Zahteva za sodelovanje zadevne države članice s prosilcem za azil, kot je določena v členu 4(1), drugi stavek, Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, se ne sme razlagati tako, da mora pristojni nacionalni organ – če tujec zaprosi za status subsidiarne zaščite po tem, ko mu je bil zavrnjen status begunca – ko namerava zavrniti tudi to drugo prošnjo, iz tega naslova pred sprejetjem svoje odločbe zadevno osebo obvestiti o tem, da bo odločil negativno, in ji sporočiti argumente, s katerimi namerava utemeljiti zavrnitev prošnje, tako da se prosilcu omogoči, da o tem poda stališče.
   Kadar pa gre za sistem, kakršen je vzpostavljen z nacionalno ureditvijo v postopku v glavni stvari, za katerega je značilen obstoj dveh ločenih postopkov, ki si sledita, in sicer postopka za obravnavanje prošnje za priznanje statusa begunca in postopka za obravnavanje prošnje za priznanje subsidiarne zaščite, mora predložitveno sodišče zagotoviti, da se v okviru obeh postopkov spoštujejo temeljne pravice prosilca, zlasti pa njegova pravica do izjave, in sicer tako, da se mu omogoči, da učinkovito poda svoje pripombe, preden se sprejme odločba, s katero se mu ne prizna varstvo, za katero je zaprosil. V takem sistemu okoliščina, da je bila zadevna oseba veljavno zaslišana že med obravnavanjem njene prošnje za priznanje statusa begunca, ne pomeni, da se lahko ta formalnost v okviru postopka obravnavanja prošnje za subsidiarno zaščito spregleda.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011.


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-408/05  ( UL C 22, 28.1.2006, str. 18 )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/46

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-408/05

      (
            „Uradni list Evropske unije“ C 22, 28. januar 2006, str. 18
         )

   (2006/C 48/85)
   Obvestilo v UL v zadevi T-408/05 Luigi Marcuccio proti Komisiji je treba brati kot sledi:

         „Tožba, vložena 16. novembra 2005 — Marcuccio proti Komisiji
         (Zadeva T-408/05)
         (2006/C 22/35)
         Jezik postopka: italijanščina
         Stranke

            Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: Alessandro Distante, avvocato)

            Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
         Predlogi tožeče stranke

                     —

                     razglasitev ničnosti domnevne Odločbe o zavrnitvi zahtevka z dne 11. oktobra 2004;

                     —

                     razglasitev ničnosti, če je to potrebno, Odločbe z dne 4. avgusta 2005;

                     —

                     naložitev toženi stranki, naj tožeči stranki iz naslova dodatka za 100 % (sto odstotno) povračilo stroškov zdravljenja, izplača 381,04 evrov;

                     —

                     naložitev toženi stranki, naj tožeči stranki izplača zamudne obresti v višini 10 % (deset odstotkov) z letno kapitalizacijo zneska od 11. oktobra 2004 do dejanskega plačila;

                     —

                     naložitev plačila stroškov postopka Evropski komisiji.

               Tožbeni razlogi in bistvene trditve
         Tožeča stranka v obravnavani zadevi nasprotuje zavrnitvi tožene stranke, da bi ji 100 % povrnila nastale stroške zdravljenja.
         Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim v zadevi Marcuccio proti Komisiji, T-18/04 (1).
         Konkretno tožeča stranka uveljavlja popolno kršitev dolžnosti obrazložitve, očitno napako pri presoji, nadalje kršitev člena 72 Kadrovskih predpisov in dolžnosti skrbnosti, kot tudi kršitev prepovedi diskriminacije in dolžnosti dobre uprave.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004, str. 38.“


title: Zadeva F-139/15: Tožba, vložena 3. novembra 2015 – ZZ/Odbor regij

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/38

         Tožba, vložena 3. novembra 2015 – ZZ/Odbor regij
   (Zadeva F-139/15)
   (2016/C 007/52)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Odbor regij Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev odločbe Odbora regij, s katero je ta zavrnil priznanje, da je vzrok za invalidnost tožeče stranke poklicne narave, in odškodninski zahtevek za domnevno nastalo nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe Odbora regij z dne 2. decembra 2014, vročene 6. januarja 2015, ker se z njo s potrditvijo ugotovitev invalidske komisije zavrača priznanje, da je vzrok za invalidnost tožeče stranke poklicne narave v smislu člena 78(5) Statuta;

               —

               razveljavitev odločbe Odbora regij z dne 24. julija 2015, vročene 27. julija 2015, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke;

               —

               naložitev plačila zneska v višini 25 000 EUROV za povračilo nepremoženjske škode Odboru regij;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov Odboru regij.


title: Zadeva T-252/08: Tožba, vložena 26. junija 2008 – Tipik proti Komisiji

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/64

         Tožba, vložena 26. junija 2008 – Tipik proti Komisiji
   (Zadeva T-252/08)
   (2008/C 209/114)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Tipik Communication Agency SA (Bruselj, Belgija) (zastopniki: E. Gillet, L. Levi in C. Dubois, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije z neznanim datumom, s katero je bilo odločeno, da se zavrne ponudbo, ki jo je vložila tožeča stranka v okviru postopka oddaje javnega naročila v zvezi s storitvami, ki se nanašajo med drugim na spletno mesto EUROPA (PO/2007 31/C2);

               —

               za nično naj se razglasi odločba Komisije z neznanim datumom, s katero je bilo odločeno, da se navedeno javno naročilo odda konzorciju, ki ga vodi družba European Service Network;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za škodo, ki je nastala tožeči stranki zaradi sprejetja teh nepravilnih odločb, in sicer v višini 5 063 773,29 eura skupaj z zamudnimi obrestmi, ki tečejo od sodbe, ki jo bo izreklo Sodišče prve stopnje, do popolnega plačila. Obrestna mera zamudnih obresti, ki se uporabi, se izračuna na podlagi obrestne mere, ki jo je Evropska centralna banka določila za operacije glavnega refinanciranja v zadevnem obdobju, povišane za tri odstotne točke;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije, s katero je bila zavrnjena njena ponudba, vložena v okviru razpisa za oddajo naročila, naslovljenega „Komuniciranje preko EUROPA – uradnega spletnega mesta EU in drugih spletnih ter tiskanih informacijskih in komunikacijskih izdelkov, s katerimi upravlja Generalni direktorat Evropske komisije za komuniciranje – uredniška, grafična in tehnična ter prevajalska pomoč pri oblikovanju, izdelavi in vzdrževanju“ (UL 2007, S 193-23422), in odločbo, s katero je bilo naročilo oddano konzorciju, ki ga vodi družba European Service Network. Tožeča stranka zahteva poleg tega odškodnino za škodo, ki naj bi nastala zaradi napak Komisije.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka primarno uveljavlja, da bi Komisija morala iz postopka oddaje naročila izključiti konzorcij, ki ga vodi družba European Service Network, ker je bilo za enega od članov tega konzorcija ugotovljeno, da v precejšnji meri ni izpolnil svojih pogodbenih obveznosti v okviru naročila, ki se je nanašal na storitve za Urad za uradne publikacije Evropskih Skupnosti, ki so bile podobne tistim, ki so predmet obravnavanega naročila.
   Tožeča stranka podredno uveljavlja, da je Komisija storila očitno napako pri presoji ponudbe, ki jo je vložil konzorcij, ki ga vodi družba European Service Network, s tem da mu je dodelila isto oceno kot tožeči stranki v okviru merila kakovosti, čeprav ni imela nobenega zagotovila glede zmožnosti navedenega konzorcija, da nudi tehnične rešitve, ki bodo glede tega ustrezale.
   Tožeča stranka poudarja, da se odgovornost Komisije lahko utemelji na teh nepravilnostih, ker je Komisija storila napako in grobo ter očitno ni upoštevala omejitev, določenih glede njene diskrecijske pravice.


title: Zadeva C-132/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 21. marca 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/15

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 21. marca 2005
   (Zadeva C-132/05)
   (2005/C 132/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Eugenio De March in Sabine Grünheid, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 21. marca 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da odloči:

               1.

               Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz člena 13(1)(b) Uredbe Sveta 2081/92 z dne 14. julija 1992 (1), s tem da je formalno zavrnila prepoved uporabe označbe „Parmesan“ na etiketah proizvodov, ki ne ustrezajo specifikaciji zaščitene označbe porekla „Parmigiano Reggiano“ na njenem ozemlju, in tako podprla protipravno prisvojitev lastnega ugleda proizvoda, zaščitenega v Skupnosti.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da predstavlja dajanje v promet sira na nemškem ozemlju z oznako „Parmesan“, ki ne ustreza specifikaciji zaščitene označbe porekla „Parmigiano Reggiano“, kršitev člena 13(1)(b) Uredbe Sveta št. 2081/92, ki jo morajo nemški pristojni organi preprečiti po uradni dolžnosti.
   Ker je označba „Parmigiano Reggiano“ od leta 1996 vnešena v „Register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb“ kot zaščitena označba porekla in tako uživa varstvo v Skupnosti, morajo države članice to označbo ščititi pred vsako protipravno prisvojitvijo, posnemanjem ali namigovanjem na zaščiteno označbo, in sicer tudi takrat, ko je naveden dejanski izvor proizvoda, oziroma gre za prevod zaščitene označbe.
   Komisija navaja, da gre v primeru izraza „Parmesan“ za iz francoščine izposojen prevod označbe „Parmigiano Reggiano“. Po mnenju Komisije sta izraza „Parmesan“ in „Parmigiano Reggiano“ sinonima, ki označujeta sir, proizveden v zadevnih regijah Italije, kot izhaja iz zgodovine nastanka zaščitene označbe in dokazov v številnih enciklopedijah od leta 1516 do danes. Zaradi registracije zaščitene označbe porekla „Parmigiano Reggiano“, sta geografska izraza „Parmigiano“ in „Reggiano“, tako posamezno, kot v sestavi, deležna pravnega varstva Skupnosti.
   Komisija meni, da ni trdnih razlogov za stališče, ki ga zastopa Zvezna republika Nemčija, da naj bi se izraz „Parmigiano“, ob posamični uporabi, zaznavalo kot generično ime v smislu člena 3 Uredbe Sveta št. 2081/92, pri čemer naj ne bi za potrošnike obstajala nobena zveza z določenim geografskih področjem.
   Ker naj bi bila s tem uporaba označbe „Parmigiano“ pridržana izključno proizvajalcem omejenega italijanskega ozemlja, ki proizvajajo ta sir v skladu z zavezujočo specifikacijo, naj bi Zvezna republika Nemčija kršila obveznosti iz člena 13(1)(b) Uredbe Sveta št. 2081/92, s tem, da je zavrnila prepoved protipravne uporabe označbe „Parmesan“ na njenem ozemlju.

      (1)  UL L 208, str. 1


title: Zadeva T-44/07: Tožba, vložena 16. februarja 2007 — Kaučuk proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/49

         Tožba, vložena 16. februarja 2007 — Kaučuk proti Komisiji
   (Zadeva T-44/07)
   (2007/C 82/102)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kaučuk a.s. (Kralupy nad Vltavou, Češka republika) (zastopnika: M. Powell in K. Kuik, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se člene od 1 do 3 izpodbijane odločbe razglasi za nične v celoti ali v delu, kjer se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               podredno, naj se člen 2 izpodbijane odločbe razglasi za ničnega v delu, kjer je družbi Kaučuk naložena globa 17,55 milijonov evrov, in naj se določi znatno nižja globa; ter

               —

               naj se Komisiji naloži stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka skuša doseči delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 5700 konč. z dne 29. novembra 2006 v zadevi COMP/F/38.638 — butadienska guma in emulzija stiren-butadienske gume, v kateri je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka skupaj z drugimi podjetji kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru s sporazumevanjem o ciljnih cenah za proizvode, z razdelitvijo strank s sporazumi o nenapadanju in z izmenjavo trgovinskih informacij v zvezi s cenami, konkurenti in strankami.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka trdi, da je Komisija:

               —

               napačno uporabila pravo s tem, da je pripisala ravnanje trgovskega posrednika tožeče stranke družbe Tavorex, ki je samostojna pravna oseba, tožeči stranki;

               —

               zmotno pravno nezadostno izkazala, da je bila družba Tavorex vpletena v enotni in nadaljevani kršitvi od novembra 1999 do novembra 2002;

               —

               zagrešila očitno napako v presoji s tem, da je ugotovila, da so ista dejstva zadoščala za dokaz, da je bila družba Tavorex vpletena, niso pa zadoščala za dokaz vpletenosti drugega proizvajalca;

               —

               napačno uporabila pravo s tem, da je v nasprotju s sodno prakso ekstrateritorialne uporabe konkurenčnega prava ES uporabila konkurenčno pravo ES za tožečo stranko in družbo Tavorex, ne da bi ugotovila zadostno povezavo med tožečo stranko/družbo Tavorex, zadevno dejavnostjo in ozemljem Evropskih skupnosti;

               —

               napačno uporabila pravo in zagrešila očitno napako v presoji s tem, da je ugotovila, da je tožeča stranka prek družbe Tavorex zagrešila kršitev v zvezi z butadiensko gumo, proizvodom, ki ga tožeča stranka ne izdeluje niti prodaja;

               —

               za namene določitve globe ni dokazala, ali je tožeča stranka prek družbe Tavorex zagrešila kršitev namenoma ali iz malomarnosti; in

               —

               očitno napačno uporabila pravo in zagrešila očitno napako v presoji s tem, da ni uporabila svojih smernic o načinu določanja glob.


title: Zadeva T-427/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2010 – CEAHR proti Komisiji (Omejevalni sporazumi — Zloraba prevladujočega položaja — Odločba o zavrnitvi pritožbe — Zavrnitev dobave rezervnih delov proizvajalcev švicarskih ročnih ur neodvisnim urarjem popravljavcem — Interes Skupnosti — Upoštevni trg — Primarni in poprodajni trg — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji)

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2010 – CEAHR proti Komisiji
   (Zadeva T-427/08) (1)

   (Omejevalni sporazumi - Zloraba prevladujočega položaja - Odločba o zavrnitvi pritožbe - Zavrnitev dobave rezervnih delov proizvajalcev švicarskih ročnih ur neodvisnim urarjem popravljavcem - Interes Skupnosti - Upoštevni trg - Primarni in poprodajni trg - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji)
   2011/C 38/16
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Confédération européenne des Associations d'horlogers-réparateurs (CEAHR) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Mathijsen, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva X. Lewis in F. Ronkes Agerbeek, nato F. Ronkes Agerbeek in F. Castilla Contreras, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Richemont International SA (Bellevue, Švica) (zastopnika: J. Ysewyn, odvetnik, in H. Crossley, solicitor)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3600 z dne 10. julija 2008 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila v zadevi COMP/E-1/39.097

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2008) 3600 z dne 10. julija 2008 v zadevi COMP/E-1/39.097 se razglasi za nično.

               2.

               Richemont International SA poleg lastnih stroškov nosi stroške, ki jih je Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) priglasila zaradi intervencije.

               3.

               Evropska komisija poleg lastnih stroškov nosi preostale stroške, ki jih je priglasila CEAHR.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva F-11/06: Tožba, vložena  31. januarja 2006  — Larsen proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/36

         Tožba, vložena 31. januarja 2006 — Larsen proti Komisiji
   (Zadeva F-11/06)
   (2006/C 74/70)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Holger Larsen (London, Združeno kraljestvo) in drugi (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 2. maja 2005 direktorice urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic o zmanjšanju osebnih prejemkov tožeče stranke od 1. maja 2005 naprej;

               —

               naložitev toženi stranki, da izplača tožeči stranki dodatek za najem stanovanja, do katerega ima pravico od dneva, ko ji ni bil več izplačan, skupaj s kompenzacijskimi obrestmi, izračunanimi po temeljni obrestni meri Centralne Evropske banke, povečani za dve točki;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik predstavništva Komisije v Londonu, je od 1. oktobra 2002 v skladu s členom 14a priloge VII h Kadrovskim predpisom in z Uredbama št. 6/66/Euratom in št. 121/66/EGS (1) dobival dodatek za najem stanovanja. Ker je bil ta člen razveljavljen ob reformi Kadrovskih predpisov, je Komisija z odločbo z dne 2. maja 2005, tožeči stranki ukinila ta dodatek.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka najprej navaja kršitev člena 62 Kadrovskih predpisov in člena 19 priloge XIII h Kadrovskim predpisom. Še posebej poudarja, da je tožena stranka napačno uporabila ta zadnji člen in to v skladu z razlago, sprejeto na sestanku kolegija vodij uprave z dne 14. oktobra 2004, ki izključuje dodatek za najem stanovanja iz elementov osebnega prejemka, za katerega veljajo prehodni ukrepi določeni v tem členu. Taka razlaga bi bila namreč nezakonita ker naj bi zmanjšala obseg jamstva nominalnega prihodka, na katerega se nanaša zadevna določba.
   Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana odločba krši načelo enakosti kupne moči uradnikov, kot ga določata člena 64 in 65 Kadrovskih predpisov.

      (1)  Uredba št. 6/66/Euratom, 121/66/EGS Svetov z dne 28. julija 1966 o določitvi krajev, za katere se lahko dodeli dodatek za najem stanovanja, najvišjega zneska dodatka in pravil za dodeljevanje dodatka, UL 150, str. 2749.


title: Zadeva T-257/05: Tožba, vložena  12. julija 2005  — Deutsche Telekom proti UUNT

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/25

         Tožba, vložena 12. julija 2005 — Deutsche Telekom proti UUNT
   (Zadeva T-257/05)
   (2005/C 296/55)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Telekom (Bonn, Nemčija) (zastopnik: J.-C. Gaedertz, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba R0620/2004-2 drugega odbora za pritožbe z dne 2. maja 2005 v postopku s pritožbo naj se razveljavi;

               —

               Tožeči stranki naj se omogoči vrnitev v prejšnje stanje (restitutio in integrum) v skladu s členom 78 Uredbe o znamki Skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „t“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 36, 38, 39 in 41 — Prijava št. 2 893 865.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev zahteve za vrnitev v prejšnje stanje in zavrnitev pritožbe tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi: Odklonitev vrnitve v prejšnje stanje naj bi bila v postopku s pritožbo nezakonita, ker naj ne bi bilo točno, da postopek odvetniške pisarne tožeče stranke ni potekal v skladu z zahtevami iz člena 78(1) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-345/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Davčna zakonodaja — Pogoji oprostitve kapitalskih dobičkov od odplačne odsvojitve nepremičnin — Členi 18 ES, 39 ES in 43 ES — Člena 28 in 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru — Doslednost davčnega sistema — Stanovanjska politika)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/18

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-345/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Davčna zakonodaja - Pogoji oprostitve kapitalskih dobičkov od odplačne odsvojitve nepremičnin - Členi 18 ES, 39 ES in 43 ES - Člena 28 in 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru - Doslednost davčnega sistema - Stanovanjska politika)
   (2006/C 326/35)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in M. Afonso, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Fernandes in J. Menezes Leitão, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 18, 39, 43 in 56(1) ES, ter členov 28, 31 in 40 Sporazuma EGP — Nacionalne določbe, ki upravičenost do oprostitve davka na kapitalski dobiček od odplačne odsvojitve nepremičnin, ki naj bi jih davčni zavezanec ali člani njegovega gospodinjstva trajno uporabljali kot lastno prebivališče, pogojujejo s tem, da se tako pridobljeni dobički ponovno investirajo v nakup nepremičnin na portugalskem ozemlju
   Izrek

               1)

               Portugalska republika s tem, da je v veljavi ohranila davčne določbe, kot je člen 10(5) Zakona o davku na dohodek fizičnih oseb, ki oprostitev davka na kapitalski dobiček od odplačne odsvojitve nepremičnin, ki naj bi jih davčni zavezanec ali člani njegovega gospodinjstva trajno uporabljali kot lastno prebivališče, pogojuje s tem, da se tako pridobljeni dobički ponovno investirajo v nakup nepremičnin na portugalskem ozemlju, ni izpolnila obveznosti iz členov 18 ES, 39 ES in 43 ES ter členov 28 in 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, z dne 2. maja 1992.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva T-450/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – Galileo International Technology proti UUNT – ESA in Komisija (GALILEO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti GALILEO — Prejšnji besedni znamki Skupnosti GALILEO — relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj podobnosti med zadevnimi proizvodi in storitvami)

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – Galileo International Technology proti UUNT – ESA in Komisija (GALILEO)
   (Zadeva T-450/11) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti GALILEO - Prejšnji besedni znamki Skupnosti GALILEO - relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj podobnosti med zadevnimi proizvodi in storitvami))
   2014/C 380/09
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (zastopniki: S. Malynicz, barrister, M. Blair in K. Gilbert, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe, intervenientki v postopku pred Splošnim sodiščem: Evropska komisija (zastopnika: J. Samnada in F. Wilman, zastopnika) in Evropska vesoljska agencija (ESA) (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Buydens, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. aprila 2011 (zadeva R 1423/2005-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Galileo International Technology LLC in Evropsko unijo..

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Galileo International Technology LLC poleg svojih lastnih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil UUNT.

               3.

               Evropska komisija in Evropska vesoljska agencija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva C-343/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 8. julija 2015 – J. Klinkenberg/Minister van Infrastructuur en Milieu

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 8. julija 2015 – J. Klinkenberg/Minister van Infrastructuur en Milieu
   (Zadeva C-343/15)
   (2015/C 311/36)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: J. Klinkenberg

      Tožena stranka: Minister van Infrastructuur en Milieu

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1 Direktive 1999/63/ES (1) in določbo 1(1) Priloge („Evropski sporazum o organizaciji delovnega časa pomorščakov“) razlagati tako, da se ta direktiva in ta sporazum uporabljata za državnega uradnika, ki opravlja dejavnost v službi državne ladjarske družbe in je del posadke ladje, s katero se izvaja nadzor ribolova?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba člen 2 Direktive 89/391/EGS (2), člen 1(3) in člen 2, točki 1 in 2, Direktive 93/104/ES (3) ter člen 1(3) in člen 2, točki 1 in 2, Direktive 2003/88/ES (4) razlagati tako, da se uporabljata Direktivi 93/104/ES in 2003/88/ES za uradnike iz vprašanja 1?

               3.

               Ali je treba člene 3, 5 in 6 Direktive 93/104/ES in člene 3, 5 in 6 Direktive 2003/88/ES razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, na podlagi katere veljajo ure, v katerih uradnik iz vprašanja 1 ne opravlja dejavnosti med vožnjo, vendar je zavezan, da je v stanju pripravljenosti za odpravo motenj v strojnici, kot čas počitka?

               4.

               Ali je treba člene 3, 5 in 6 Direktive 93/104/ES in člene 3, 5 in 6 Direktive 2003/88/ES razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, na podlagi katere veljajo ure, v katerih uradnik iz vprašanja 1 ne opravlja dejavnosti med vožnjo, vendar je po navodilu kapitana zadolžen, da opravi delo, če je to potrebno v povezavi s takojšnjo varnostjo ladje, oseb na krovu, tovora ali okolja ali kot pomoč drugim ladjam ali osebam v stiski, kot čas počitka?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/63/ES z dne 21. junija 1999 o sporazumu o razporejanju delovnega časa pomorščakov, sklenjenim med Združenjem ladjarjev Evropske skupnosti (ESCA) in Federacijo sindikatov delavcev v prometu Evropske unije (FST) (UL L 167, str. 33).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL L 183, str. 1).

      (3)  Direktiva Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 307, str. 18).

      (4)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 299, str. 9).


title: Zadeva C-273/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 1. junija 2010 vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španija) – David Montoya Medina proti Fondo de Garantia Salarial in Universidad de Alicante

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 1. junija 2010 vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španija) – David Montoya Medina proti Fondo de Garantia Salarial in Universidad de Alicante
   (Zadeva C-273/10)
   ()
   2010/C 221/41
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: David Montoya Medina

      Toženi stranki: Fondo de Garantia Salarial in Universidad de Alicante

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je ureditev, kot je ta iz Decreto 174/2002 z dne 15. oktobra 2002 del Gobierno Valenciano sobre Régimen y Retribuciones del Personal Docente e Investigador Contratado Laboral de las Universidades Públicas Valencianas y sobre Retribuciones Adicionales del Profesorado Universitario (uredba 174/2002 vlade avtonomne skupnosti Valencija z dne 15. oktobra 2002 o kadrovskih pravilih in plačni ureditvi za pogodbeno osebje za poučevanje in raziskovanje pri javnih univerzah avtonomne skupnosti Valencije in o dodatkih za univerzitetne visokošolske učitelje), v delu v katerem izrednim profesorjem („profesores ayudantes doctores“) ne daje možnosti do prejemanja dodatkov za delovno dobo, kot so triletni dodatki, medtem ko se isti dodatek priznava rednim profesorjem („profesores contratados doctores“), v nasprotju z načelom nediskriminacije iz določbe 4 Direktive 1999/70/ES (1) z dne 28. junija 1999?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43).


title: Zadeva T-168/01: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — GlaxoSmithKline Services proti Komisiji ( Konkurenca — Distribucija zdravil na debelo — Vzporedna trgovina — Različne cene — Člen 81(1) ES — Sporazum — Omejevanje konkurence — Cilj — Zadevni trg — Učinek — Člen 81(3) ES — Prispevek k pospeševanju tehničnega napredka — Neizključevanje konkurence — Dokaz — Obrazložitev — Subsidiarnost )

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — GlaxoSmithKline Services proti Komisiji
   (Zadeva T-168/01) (1)

   („Konkurenca - Distribucija zdravil na debelo - Vzporedna trgovina - Različne cene - Člen 81(1) ES - Sporazum - Omejevanje konkurence - Cilj - Zadevni trg - Učinek - Člen 81(3) ES - Prispevek k pospeševanju tehničnega napredka - Neizključevanje konkurence - Dokaz - Obrazložitev - Subsidiarnost“)
   (2006/C 294/82)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: GlaxoSmithKline Services Unlimited, prej Glaxo Wellcome plc (Brentford, Middlesex, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Martínez Lage, avocat, I. Forrester, QC, F. Depoortere, A. Schulz, T. Louko in I. Vandenborre, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej P. Oliver, nato É. Gippini Fournier, zastopnika)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: najprej U. Zinsmeister in M. Lienemeyer, nato A. Martin-Ehlers, nazadnje M. Hartmann-Rüppel, avocats); Bundesverband der Arzneimittell-Importeure eV (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: najprej M. Epping in W. Rehmann, nato W. Rehmann, avocats); Spain Pharma, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: P. Muñoz Carpena, B. Ortúzar Somoza in R. Gutiérrez Sánchez, avocats); in Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (Madrid, Španija) (zastopniki: najprej M. Araujo Boyd in R. Sanz, nato M. Araujo Boyd in J.L. Buendia Sierra, avocats)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2001/791/ES z dne 8. maja 2001 v postopku na podlagi člena 81 pogodbe ES (Zadeve IV/36.957/F3 — Glaxo Wellcome (obvestilo), IV/36.997/F3 — Aseprofar in Fedifar (pritožba), IV/37.121/F3 — Spain Pharma (pritožba), IV/37.138/F3 — BAI (pritožba) in IV/37.380/F3 — EAEPC (pritožba)) (UL L 302, str. 1)
   Izrek sodbe

               1)

               Členi 2, 3 in 4 Odločbe Komisije 2001/791/ES z dne 8. maja 2001 v postopku na podlagi člena 81 pogodbe ES (Zadeve IV/36.957/F3 Glaxo Wellcome (obvestilo), IV/36.997/F3 Aseprofar in Fedifar (pritožba), IV/37.121/F3 Spain Pharma (pritožba), IV/37.138/F3 BAI (pritožba) in IV/37.380/F3 EAEPC (pritožba)) se razglasijo za nične.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Družba GlaxoSmithKline Services Unlimited nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov Komisije, skupaj s stroški intervencij.

               4)

               Komisija nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov družbe GlaxoSmithKline Services, skupaj s stroški intervencij.

               5)

               Združenja Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar), Bundesverband der Arzneimittell-Importeure eV, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) in Spain Pharma, SA, bodo nosila vsako svoje stroške.

      (1)  UL C 275, 29.9.2001.


title: Zadeva T-729/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. junija 2015 – PAN Europe in Unaapi/Komisija

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 30. junija 2015 – PAN Europe in Unaapi/Komisija
   (Zadeva T-729/14) (1)

   (2015/C 311/70)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015.


title: Zadeva T-303/13: Tožba, vložena 4. junija 2013 – Miettinen proti Svetu

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/18

         Tožba, vložena 4. junija 2013 – Miettinen proti Svetu
   (Zadeva T-303/13)
   2013/C 215/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Samuli Miettinen (Espoo, Finska) (zastopniki: O. Brouwer, E. Raedts, odvetnika, in A. Villette, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta z dne 21. marca 2013, s katerim je bil na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3 str. 331) zavrnjen popoln dostop dokumenta št. 15309/12 in ki je bil tožeči stranki posredovan 25. marca 2013 z dopisom z referenčno številko „04/c/01/13“ (izpodbijani sklep) razglasi za ničen; in

               —

               Svetu naloži, da na podlagi člena 87 Poslovnika Splošnega sodišča plača stroške tožeče stranke, vključno s stroški morebitnih intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga:

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 4(2), druga alinea, in člena 4(3), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker izpodbijani sklep temelji na napačni razlagi in uporabi določb, ki se nanašata na varstvo sodnih postopkov in pravnih nasvetov ter varstvo postopka odločanja, ker:

                           —

                           prvič, Svet ni dokazal, da bi se z razkritjem dokumenta št. 15309/12 oslabilo sposobnosti njegove pravne službe za obrambo navedenega dokumenta v prihodnjih sodnih postopkih in kršilo zakonodajni postopek;

                           —

                           drugič, Svet ni dokazal, da je dokument št. 15309/12 posebej občutljive narave in/ali ima široko področje uporabe, ki utemeljuje zavrženje domneve o razkritju pravnih mnenj v zakonodajnem okviru;

                           —

                           tretjič, trditev Sveta v zvezi s kršitvijo je čisto hipotetična. Niti dejansko, niti pravno ni utemeljena, ker je bila vsebina nasveta, vsebovanega v dokumentu 15309/12, soglasje med državami članicami, ki je ustrezalo analizi pravne službe, ob sprejetju izpodbijanega sklepa javna; in

                           —

                           četrtič, Svet je napačno uporabil merilo prevladujočega javnega interesa, ko se je skliceval na člen 4(3), prvi pododstavek, ker je upošteval le ugotovljena tveganja, ki bi jih povzročilo razkritje, ne pa pozitivnih učinkov takega razkritja, med drugim za legitimnost postopka odločanja, ob sklicevanju na člen 4(2), druga alinea, pa merila sploh ni uporabil.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve na podlagi člena 296 PDEU v delu, v katerem Svet ni izpolnil svoje obveznosti navesti zadostne in primerne razloge za izpodbijani sklep.


title: Zadeva C-354/14: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Cluj – Romunija) – SC Capoda Import-Export SRL/Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan (Predhodno odločanje — Prosti pretok blaga — Ukrepi z enakim učinkom — Proizvodi, ki so v prostem prometu v Nemčiji — Proizvodi, ki so predmet nadzora homologacije v Romuniji — Certifikat o skladnosti, ki ga da na voljo distributer v drugi državi članici — Certifikat, ki se šteje za nezadosten za dovolitev prostega trženja teh proizvodov — Načelo vzajemnega priznavanja — Delna nedopustnost)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/9

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Cluj – Romunija) – SC Capoda Import-Export SRL/Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan
   (Zadeva C-354/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok blaga - Ukrepi z enakim učinkom - Proizvodi, ki so v prostem prometu v Nemčiji - Proizvodi, ki so predmet nadzora homologacije v Romuniji - Certifikat o skladnosti, ki ga da na voljo distributer v drugi državi članici - Certifikat, ki se šteje za nezadosten za dovolitev prostega trženja teh proizvodov - Načelo vzajemnega priznavanja - Delna nedopustnost))
   (2015/C 389/10)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Cluj

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica revizije: SC Capoda Import-Export SRL

      Nasprotni stranki v postopku z revizijo: Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan

      Izrek

               1.

               Člen 34 PDEU in člen 31(1) in (12) Direktive 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki trženje novih rezervnih delov za cestna vozila – v obravnavanem primeru vodnih črpalk in filtrov za gorivo – v državi članici pogojuje z uporabo postopka odobritve ali homologacije v tej državi članici, če ta ureditev določa tudi izjeme, ki lahko zagotovijo, da so deli, ki so zakonito proizvedeni in trženi v drugih državah članicah, te obveznosti oproščeni, ali če ni tako, če lahko zadevni deli pomenijo veliko tveganje za pravilno delovanje sistemov, ki so bistveni za varnost vozila ali njegovo okoljsko učinkovitost, in je ta postopek homologacije ali odobritve strogo nujen in sorazmeren glede na cilja zagotavljanja prometne varnosti ali varstva okolja.

               2.

               Pogoji, pod katerimi je treba predložiti dokaz, da so bili taki deli že homologirani ali odobreni ali da so originalni deli ali deli enake kakovosti, spadajo, če ni ureditve v pravu Unije, pod pravo držav članic ob upoštevanju načel enakovrednosti in učinkovitosti.

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva C-297/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Ufficio del giudice di pace di Bitonto (Italija) z dne 30. junija 2004 v zadevi Nicolò Tricarico proti Assitalia Assicurazioni S.p.A.

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/4

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Ufficio del giudice di pace di Bitonto (Italija) z dne 30. junija 2004 v zadevi Nicolò Tricarico proti Assitalia Assicurazioni S.p.A..
   (Zadeva C-297/04)
   (2004/C 251/07)
   Giudice di pace di Bitonto je s sklepom z dne 30. junija 2004 v zadevi Nicolò Tricarico proti Assitalia Assicurazioni S.p.A., ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 13. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Giudice di pace di Bitonto predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da ta določa kot ničen sporazum ali usklajeno ravnanje med zavarovalnicami o izmenjavi medsebojnih informacij, ki omogoča zvišanje premij za zavarovalne police avtomobilske odgovornosti, ki ni upravičeno s tržnimi pogoji, in sicer tudi glede na sodelovanje pri sporazumu ali usklajenem ravnanju med podjetji s sedežem v različnih državah članicah?

               2.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da ta dovoljuje tretjim osebam, ki izkažejo upravičen pravni interes, da uveljavljajo ničnost sporazuma ali ravnanja, ki je prepovedano s tem predpisom, ter da zahtevajo povrnitev utrpljene škode v primeru obstoja vzročne zveze med sporazumom ali usklajenim ravnanjem in škodo?

               3.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da začne zastaralni rok za vložitev odškodninske tožbe teči na dan, ko začne veljati sporazum ali usklajeno ravnanje, ali pa na dan, ko je bilo sporazuma ali usklajenega ravnanja konec?

               4.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da mora nacionalni sodnik v primeru, ko ugotovi, da je odškodnina, ki bi bila izplačana na podlagi nacionalnega prava v vsakem primeru nižja od gospodarske koristi, ki jo je imelo podjetje, ki je povzročilo škodo in je sodelovalo pri prepovedanem sporazumu ali usklajenem ravnanju, po uradni dolžnosti dodeliti tretji oškodovani osebi kazensko odškodnino, ki je potrebna za to, da bi bila izplačljiva odškodnina višja od koristi, ki jo je imel povzročitelj škode, z namenom odvračanja od sklepanja sporazumov ali usklajenih ravnanj, ki so prepovedana s členom 81 Pogodbe?


title: Zadeva C-67/11 P: Pritožba, ki jo je DTL Corporación, S.L. vložila 16. februarja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. decembra 2010 v zadevi T-188/10, DTL Corporación, S.L. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/11

         Pritožba, ki jo je DTL Corporación, S.L. vložila 16. februarja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. decembra 2010 v zadevi T-188/10, DTL Corporación, S.L. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-67/11 P)
   2011/C 130/20
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: DTL Corporación, S.L. (zastopnik: A. Zuazo Araluze, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, S.L.

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. decembra 2010 v zadevi T-188/10 naj se v celoti razveljavi.

               —

               Naj se ugodi naslednjim tožbenim predlogom, uveljavljanim na prvi stopnji:

                           1.

                           Odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. februarja 2010 v zadevi R 767/2009-2 naj se razveljavi;

                           2.

                           naj se jo nadomesti z drugo, s katero se bo zavrnilo ugovor, ki ga je pravočasno vložila družba Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, S.L. zoper znamko Skupnosti št. 5153325 „SOLARIA“, in dopustilo, da se navedena znamka Skupnosti registrira za vse prijavljene storitve iz razredov 37 in 42; ter

                           3.

                           naj se UUNT in drugim strankam, ki nasprotujejo tej tožbi, naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Kršitev postopka pred Splošnim sodiščem, ki škoduje interesom pritožnice: predlog za prekinitev postopka v skladu s členom 77, točki c) in d) Poslovnika Splošnega sodišča sploh ni bil upoštevan (člen 58 Statuta Sodišča Evropske unije).

               2.

               Kršitev prava Unije s strani Splošnega sodišča: sodba krši člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1) – zdaj Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (2) – o znamki Skupnosti, ker izrecno navaja:

                           a)

                           da je besedni element sporne znamke Skupnosti prevladujoč v celotni znamki,

                           b)

                           da navedeni besedni element ni prevladujoč v celotni znamki, kar je protislovje, ki odločilno vpliva na presojo verjetnosti zmede (člen 58 Statuta Sodišča Evropske unije).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str.1).


title: Zadeva T-175/16: Tožba, vložena 18. aprila 2016 – Wessel-Werk/EUIPO – Wolf PVG (Saugdüsen für Staubsauger)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/63

      Tožba, vložena 18. aprila 2016 – Wessel-Werk/EUIPO – Wolf PVG (Saugdüsen für Staubsauger)
      (Zadeva T-175/16)
      (2016/C 211/78)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Wessel-Werk GmbH (Reichshof, Nemčija) (zastopnik: C. Becker, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Wolf PVG GmbH & Co. KG (Vlotho, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: tožeča stranka

         Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 725932-0008 (Saugdüse für Staubsauger)

         Izpodbijana odločba: Odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. februarja 2016 v zadevi R 1725/2014-3

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  neuspelim strankam naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  kršitev člena 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002;

                  —

                  kršitev člena 63(1) Uredbe št. 6/2002;

                  —

                  kršitev člena 62 Uredbe št. 6/2002.


title: Zadeva T-2/14: Tožba, vložena 1. januarja 2014 – Caixabank proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/49

         Tožba, vložena 1. januarja 2014 – Caixabank proti Komisiji
   (Zadeva T-2/14)
   2014/C 52/95
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Caixabank SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep v delu, v katerem je Komisija sveženj ukrepov, ki po njenem mnenju vzpostavljajo t. i. španski sistem poslovnega najema, opredelila kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč, razglasi za ničen;

               —

               podredno, člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so vlagatelji v španska gospodarska interesna združenja opredeljeni kot upravičenci do domnevne državne pomoči in kot edini naslovniki odredbe za izterjavo, razglasi za nična;

               —

               podredno, člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odrejena izterjava domnevnih državnih pomoči, razglasi za ničen;

               —

               člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odločeno o zakonitosti zasebnopravnih pogodb, sklenjenih med vlagatelji in drugimi subjekti, razglasi za ničen, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot tisti v zadevi Bankia proti Komisiji (T-700/13).


title: Zadeva C-314/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 7. junija 2013 vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Užsienio reikalų ministerija proti Vladimirju Peftievu, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 7. junija 2013 vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Užsienio reikalų ministerija proti Vladimirju Peftievu, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
   (Zadeva C-314/13)
   2013/C 233/05
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (vrhovno upravno sodišče Litve)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Užsienio reikalų ministerija (Ministrstvo za zunanje zadeve)

      Tožene stranka: Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE

      Druga stranka v postopku: Finansinių nusikaltimų tyrimų tarnyba prie Vidaus reikalų ministerijos (služba za preiskovanje finančne kriminalitete, organ ministrstva za notranje zadeve)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 765/2006 (1) z dne 18. maja 2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije razlagati tako, da ima organ, pristojen za uporabo izjeme iz člena 3(1)(b) navedene uredbe, absolutno diskrecijsko pravico pri odločanju o odobritvi navedene izjeme?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, po katerih merilih bi se moral navedeni organ ravnati in katera merila ga zavezujejo pri odločanju o odobritvi izjeme iz člena 3(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 765/2006 z dne 18. maja 2006?

               3.

               Ali je treba člen 3(1)(b) Uredbe št. 765/2006 z dne 18. maja 2006 razlagati tako, da ima organ, pristojen za odobritev zgoraj navedene izjeme, pravico ali obveznost, da pri odločanju o odobritvi zaprošene izjeme med drugim upošteva to, da tožeče stranke z vložitvijo zahtevka uveljavljajo temeljne pravice (v tem primeru pravico do pravnega sredstva), čeprav mora hkrati zagotoviti, da če se izjema odobri, v posameznem primeru ne bo izničen cilj predvidene kazni in izjema ne bo zlorabljena (na primer če bi bil znesek, namenjen zavarovanju pravnega sredstva, očitno nesorazmeren glede na obseg opravljenih pravnih storitev)?

               4.

               Ali je treba člen 3(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 765/2006 z dne 18. maja 2006 razlagati tako, da je ena od podlag za utemeljitev zavrnitve odobritve izjeme v navedeni določbi lahko nezakonita pridobitev finančnih sredstev, v zvezi z uporabo katerih naj bi se navedena izjema uporabila?

      (1)  Uredba sveta (ES) št. 765/2006 z dne 18. maja 2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije (UL L 134, str. 1).


title: Zadeva C-327/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 10. junija 2016 – Marc Jacob/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 10. junija 2016 – Marc Jacob/Ministre des finances et des comptes publics
   (Zadeva C-327/16)
   (2016/C 305/24)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Marc Jacob

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Ministre des finances et des comptes publics

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe člena 8 Direktive z dne 23. julija 1990 (1) razlagati tako, da pri operaciji zamenjave vrednostnih papirjev, ki spada na področje uporabe navedene direktive, prepovedujejo mehanizem obdavčenja, ki določa, da se – z odstopanjem od pravila, po katerem dogodek, s katerim se ustvari kapitalski dobiček, nastane v letu, ko je ta dobiček ustvarjen – kapitalski dobiček od zamenjave potrdi in določi ob operaciji zamenjave vrednostnih papirjev in se obdavči v letu, v katerem nastane dogodek, s katerim se konča odlog obdavčenja in ki je lahko med drugim prenos vrednostnih papirjev ob zamenjavi?

               2.

               Ali je treba določbe člena 8 Direktive z dne 23. julija 1990 razlagati tako, da pri operaciji zamenjave vrednostnih papirjev, ki spada na področje uporabe navedene direktive, kapitalski dobiček od zamenjave vrednostnih papirjev ob predpostavki, da je obdavčljiv, obdavči država, v kateri davčni zavezanec stalno prebiva ob operaciji zamenjave, čeprav je ta na datum prenosa vrednostnih papirjev, prejetih ob tej zamenjavi, ko je kapitalski dobiček dejansko obdavčen, svoj davčni domicil preselil v drugo državo članico?

      (1)  Direktiva Sveta 90/434/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 1).


title: Združeni zadevi T-156/13 in T-373/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – Petro Suisse Intertrade/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Poddržavna enota — Procesna legitimacija in pravni interes — Dopustnost — Pravica do izjave — Obveznost obveščanja — Obveznost vročitve — Pravica do obrambe — Očitna napaka pri presoji — Lastninska pravica)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – Petro Suisse Intertrade/Svet
   (Združeni zadevi T-156/13 in T-373/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Poddržavna enota - Procesna legitimacija in pravni interes - Dopustnost - Pravica do izjave - Obveznost obveščanja - Obveznost vročitve - Pravica do obrambe - Očitna napaka pri presoji - Lastninska pravica))
   (2015/C 389/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Pully, Švica) (zastopniki: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington in D. Sellers, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in I. Rodios, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 71) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 55), in drugič, sklep Sveta, kot izhaja iz dopisa z dne 14. marca o ohranitvi omejevalnih ukrepov, sprejetih zoper tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Petro Suisse Intertrade Co. SA nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva T-263/14: Tožba, vložena 28. aprila 2014 – Hydro Aluminium Rolled Products in drugi proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/22

         Tožba, vložena 28. aprila 2014 – Hydro Aluminium Rolled Products in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-263/14)
   2014/C 223/27
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (Grevenbroich, Nemčija), Aluminium Norf GmbH (Neuss, Nemčija) in Trimet Aluminium SE (Essen, Nemčija) (zastopnika: U. Karpenstein in C. Johann, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               sklep Evropske komisije C(2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 v zadevi Državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Nemčija, Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike razglasi za ničnega na podlagi člena 264 PDEU,

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU
               Tožeče stranke s prvim tožbenim razlogom trdijo, da je Komisija v okviru denarnih tokov, organiziranih na podlagi zakona o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG), neupravičeno izhajala iz vložka „državnih sredstev“ v smislu člena 107(1) PDEU.

                           —

                           Komisija je neupravičeno domnevala, da so se denarni tokovi, organizirani na podlagi zakona EEG, izvedli z vložkom „državnih sredstev“ v smislu člena 107(1) PDEU.

                           —

                           Dodatno dajatev EEG plačujejo le zasebne osebe. Pobranih sredstev tudi ni mogoče pripisati državi. Tako glede dodatne dajatve EEG kot tudi glede njene omejitve v korist energetsko intenzivnih uporabnikov ni stalnega državnega nadzora in s tem povezane dejanske možnosti dostopa organov.

                           —

                           Omejitev dajatev za energetsko intenzivne uporabnike vsekakor ne pripelje do odpovedi prihodkom, ki bi jih država običajno dobila. Omejitev se financira samo iz zasebnih sredstev, in sicer z višjim zneskom dajatve na vsako kilovatno uro električne energije, dobavljeno neprivilegiranemu končnemu uporabniku. Tako imenovana posebna shema nadomestil iz zakona EEG torej ne vpliva na višino skupnih prihodkov od dodatnih dajatev EEG, ampak le na notranjo porazdelitev obremenitev.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj selektivne prednosti v smislu člena 107(1) PDEU
               Tožeče stranke z drugim tožbenim razlogom trdijo, da t.i. posebna shema kompenzacijskih nadomestil iz zakona EEG – drugače kot meni Komisija – ne določa selektivne prednosti v smislu člena 107(1) PDEU. Podlaga za razlikovanje med energetsko intenzivnimi in energetsko neintenzivnimi uporabniki je v logiki sistema dajatev iz zakona EEG in s tem to razlikovanje a priori ni selektivno.


title: Zadeva T-279/17: Tožba, vložena 11. maja 2017 – Hermann Bock/EUIPO (Push and Ready)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/37

         Tožba, vložena 11. maja 2017 – Hermann Bock/EUIPO (Push and Ready)
   (Zadeva T-279/17)
   (2017/C 213/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hermann Bock GmbH (Verl, Nemčija) (zastopnika: S. Maaßen in V. Schoene, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: Znamka Unije, ki vsebuje besedni element „Push and Ready“ – Prijava št. 14 758 205

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. januarja 2017 v zadevi R 1279/2016-5

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo, ki je bila vročena 1. marca 2017, s katero je odbor za pritožbe potrdil, da besedne znamke št. 014758205 ni mogoče registrirati, zadevo pa vrne Uradu v ponovno presojo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-398/14: Tožba, vložena 20. avgusta 2014 – Evropska komisija/Portugalska republika

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/3

         Tožba, vložena 20. avgusta 2014 – Evropska komisija/Portugalska republika
   (Zadeva C-398/14)
   2014/C 380/03
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Guerra e Andrade in E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 4 Direktive 91/271/EGS (1) o čiščenju komunalne odpadne vode s tem, da ni zagotovila primerne ravni čiščenja komunalne odpadne vode na 52-ih navedenih aglomeracijah, v zvezi s katerimi je ugotovljena kršitev.

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Člen 4 Direktive 91/271/EGS med drugim določa, da morajo biti izpusti komunalne odpadne vode v sladke vode in v estuarije iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom med 2000 in 10.000 pred izpustom obdelani v sekundarnem postopku čiščenja ali primerljivem postopku najpozneje do 31. decembra 2005.
   Komisija meni, da obstaja na Portugalskem sistemski problem, ker Portugalska država ni niti na nacionalni niti na regionalni ravni sprejela ukrepov načrtovanja za ustrezno zagotovitev skladnosti z določbami Direktive 91/271/EGS.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26).


title: Zadeva C-586/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 20. novembra 2013 vložilo Pesti Központi Kerületi Bíróság (Madžarska) – Martin Meat Kft. proti Gézi Simonfayu in Ulrichu Salburgu

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/3

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 20. novembra 2013 vložilo Pesti Központi Kerületi Bíróság (Madžarska) – Martin Meat Kft. proti Gézi Simonfayu in Ulrichu Salburgu
      (Zadeva C-586/13)
      (2014/C 71/04)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Martin Meat Kft.

         Toženi stranki: Géza Simonfay, Ulrich Salburg

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je v skladu s pravom Unije, natančneje v skladu z opredelitvijo pojma „zagotavljanje dela delavcev“ iz sodbe Sodišča Evropske unije v združenih zadevah od C-307/09 do C-309/09 (1), mogoče govoriti o zagotavljanju dela delavcem, če se izvajalec zaveže, da bo – s svojimi delavci – obdelal goveje polovice v prostorih klavnice naročnika, ki jih je ta oddal izvajalcu, in da jih bo zapakiral v pakete, ki omogočajo takojšnjo prodajo, za kar je izvajalec plačan po kilogramu obdelanega mesa in se mu lahko plačilo zmanjša v primeru nekakovostne obdelave mesa, pri čemer je treba upoštevati, da v državi članici gostiteljici izvajalec storitve opravlja izključno za enega naročnika in da je naročnik tisti, ki nadzira kakovost obdelave mesa?

                  2.

                  Ali temeljno načelo iz sodbe Sodišča Evropske unije v združenih zadevah od C-307/09 do C-309/09 – v skladu s katerim lahko države članice omejijo zagotavljanje dela delavcev v času veljavnosti prehodnih določb, ki se nanašajo na prosto gibanje delavcev in so vključene v pristopne pogodbe držav članic, ki so k Evropski uniji pristopile 1. maja 2004 – velja tudi za napotitev delavcev, do katere pride v okviru zagotavljanja dela delavcev in s katero podjetje s sedežem v državi članici, ki je k Evropski uniji pristopila 1. maja 2004, delavce napoti v Avstrijo, kadar navedena napotitev zadeva sektor, ki ni zaščiten v skladu s pristopnimi pogodbami?

         (1)  Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. februarja 2011.


title: Zadeva C-524/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/36

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-524/08) (1)

   2009/C 180/65

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 19, 24.1.2009.


title: Zadeva T-237/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2016 – Łabowicz/EUIPO – Pure Fishing (NANO) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije NANO — Relativni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člena (7)(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 52(1) in (2) Uredbe št. 207/2009)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2016 – Łabowicz/EUIPO – Pure Fishing (NANO)
   (Zadeva T-237/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije NANO - Relativni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člena (7)(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 52(1) in (2) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 410/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Edward Łabowicz (Kłodzko, Poljska) (zastopnik: M. Żygadło, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Iowa, Združene države) (zastopnik: J. Dickerson, solicitor)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. marca 2015 (zadeva R 2426/2013-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med za ugotovitev ničnosti med družbo Pure Fishing in M. Łabowiczem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Edwardu Łabowiczu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 13.7.2015.


               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/2

         Seznami, ki se uporabljajo za določitev sestave senatov
   (2006/C 326/05)
   Sodišče je na seji 11. oktobra 2006 sestavilo seznam iz člena 11b(2) Poslovnika za določitev sestave velikega senata:

               R. Schintgen

               T. von Danwitz

               A. Tizzano

               J.-C. Bonichot

               J. N. Cunha Rodrigues

               P. Lindh

               R. Silva de Lapuerta

               L. Bay Larsen

               K. Schiemann

               A. Ó Caoimh

               J. Makarczyk

               E. Levits

               P. Kūris

               U. Lõhmus

               E. Juhász

               J. Klučka

               G. Arestis

               J. Malenovský

               A. Borg Barthet

               M. Ilešič

         Sodišče je na seji 11. oktobra 2006 sestavilo sezname iz člena 11c(2), prvi pododstavek, Poslovnika za določitev sestave senatov petih sodnikov:
   Prvi senat
   R. Schintgen
   E. Levits
   A. Tizzano
   M. Ilešič
   A. Borg Barthet
   Drugi senat
   R. Schiemann
   J.-C. Bonichot
   J. Makarczyk
   L. Bay Larsen
   P. Kūris
   Tretji senat
   J. N. Cunha Rodrigues
   P. Lindh
   J. Klučka
   A. Ó Caoimh
   U. Lõhmus
   Četrti senat
   R. Silva de Lapuerta
   T. von Danwitz
   E. Juhász
   J. Malenovský
   G. Arestis
   Sodišče je na seji 13. oktobra 2006 sestavilo sezname iz člena 11c(2), drugi pododstavek, Poslovnika za določitev sestave senatov treh sodnikov:
   Peti senat
   A. Tizzano
   A. Borg Barthet
   M. Ilešič
   E. Levits
   Šesti senat
   K. Schiemann
   J. Makarczyk
   L. Bay Larsen
   J.-C. Bonichot
   Sedmi senat
   J.N. Cunha Rodrigues
   U. Lõhmus
   A. Ó Caoimh
   P. Lindh
   Osmi senat
   R. Silva de Lapuerta
   G. Arestis
   J. Malenovský
   T. von Danwitz


title: Zadeva T -41/05: Tožba Dimon Incorporated proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 28. januarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/33

         Tožba Dimon Incorporated proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 28. januarja 2005
   (Zadeva T -41/05)
   (2005/C 93/64)
   Jezik postopka: angleščina
   Dimon Incorporated, s sedežem v Danvillu, Virginia (ZDA), ki jo zastopajo L. Bergkamp, H. Cogels in J. Dhont, lawyers, je dne 28. januarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nične člene 1, 3 in 5 izpodbijane odločbe, kolikor se nanašajo na Dimon Inc.;

               —

               podredno, zmanjša znesek globe, naložene Agroexpansion S.A., ki je solidarno naložena Dimon Inc.;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) ES (Zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surovi tobak Španija). Tožeča stranka trdi, da ni prava naslovnica odločbe.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja kršitev člena 81(1) ES, člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 (1) in načela sorazmernosti. Po mnenju tožeče stranke je Komisija očitno napačno ugotovila, da je tožeča stranka imela odločilen vpliv na Agroexpansion v času trajanja kršitve in je torej nepravilno naslovila odločbo na tožečo stranko in presegla najvišji znesek globe, ki jo je mogoče naložiti Agroexpansion, saj je Komisija pri izračunu najvišjega zneska globe upoštevala promet Dimonove skupine.
   Tožeča stranka poleg tega navaja še kršitev načela sorazmernosti in odgovornosti, kolikor se šteje, da je tožeča stranka odgovorna za posamezen in kompleksen dalj časa trajajoč kartelni sporazum, ki ga je izvajala Agroexpansion in o čemer tožeča stranka ni bila obveščena.
   Tožeča stranka prav tako navaja kršitev načela sorazmernosti in odgovornosti in člena 23(2) Uredbe št. 1/2003. Po mnenju tožeče stranke naj ne bi bila odgovorna za kršitve, ki jih je Agroexpanison storila, preden je postala del Dimonove skupine.
   Končno tožeča stranka zatrjuje še kršitev načela zaupanja v pravo pri uporabi olajševalne okoliščine, na podlagi člena 3 Smernic Komisije iz leta 1998 (2), glede na takojšnje prenehanje kršitve nemudoma po tem, ko je Komisija začela s preiskavo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003 L 1, str. 1).

      (2)  Smernice za način določanja denarnih kazni na podlagi člena 15(2) Uredbe Št. 17 in člena 65(5) Pogodbe ESPJ (UL C 9, str. 3).


title: Zadeva T-203/09: Tožba, vložena 25. maja 2009 — Olymp Bezner proti UUNT — Bellido (Olymp)

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/20

         Tožba, vložena 25. maja 2009 — Olymp Bezner proti UUNT — Bellido (Olymp)
   (Zadeva T-203/09)
   2009/C 167/40
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim Bissingen, Nemčija) (zastopnika: J. Dönch in M. Eck, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Miguel Bellido, S.A. (Manzanares, Ciudad Real, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. marca 2009 v zadevi R 531/2008-2; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „Olymp“ za proizvode iz razreda 25

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: španska registracija figurativne znamke „OLIMPO“ za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za izbris: Zadevna znamka Skupnosti se razglasi za nično.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) (ki je v Uredbi Sveta št. 207/2009 postal člen 8(1)(b)) in člena 52(1)(a) Uredbe Sveta št. 40/94 (ki je v Uredbi Sveta št. 207/2009 postal člen 53(1)(a)), ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede, saj si zadevni znamki nista vidno, slušno ali pojmovno podobni.


title: Zadeva F-81/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 19. junija 2013 – BY proti EASA (Zaposleni v EASA — Začasni uslužbenec — Dopustnost — Rok za vložitev pravnega sredstva — Neugodno ocenjevalno poročilo — Prerazporeditev — Psihično nadlegovanje — Zloraba pooblastil)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/43

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 19. junija 2013 – BY proti EASA
   (Zadeva F-81/11) (1)

   (Zaposleni v EASA - Začasni uslužbenec - Dopustnost - Rok za vložitev pravnega sredstva - Neugodno ocenjevalno poročilo - Prerazporeditev - Psihično nadlegovanje - Zloraba pooblastil)
   2013/C 252/72
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BY (Lasne, Belgija) (zastopnik: B.-H. Vincent, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost v letalstvu (EASA) (zastopniki: M. F. Manuhutu, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duronom, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o prerazporeditvi tožeče stranke na nevodstveno delovno mesto v interesu službe po neugodnem ocenjevalnem poročilu in predlog, naj se tožeči stranki izplača znesek zaradi domnevno utrpele škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               BY nosi svoje stroške in stroške Evropske agencije za varnost v letalstvu.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011, str. 41.


title: Zadeva T-25/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – Alliance One International proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Italijanski nakupni trg in trg prve predelave surovega tobaka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen in razdelitev trga — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Globe)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – Alliance One International proti Komisiji
   (Zadeva T-25/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Italijanski nakupni trg in trg prve predelave surovega tobaka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen in razdelitev trga - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Globe)
   2011/C 311/54
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alliance One International, Inc. (Danville, Virginija, Združene države) (zastopnika: C. Osti in A. Prastaro, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva É. Gippini Fournier in F. Amato, nato É. Gippini Fournier in N. Khan, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 4012 konč., z dne 20. oktobra 2005 v povezavi s postopkom na podlagi člena 81(1) ES (Zadeva COMP/C.38.281/B.2 – surovi tobak – Italija) in podredno predlog za znižanje glob, naloženih družbi Alliance One International.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Alliance One International, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-161/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. maja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen — Belgija) — Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely BV proti Državi Belgiji (Prosti pretok blaga — Tranzit Skupnosti — Prevoz na podlagi zvezkov TIR — Kršitev ali nepravilnost — Rok za obveščanje — Rok za predložitev dokazila o kraju, v katerem je kršitev ali nepravilnost nastala)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/13

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. maja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen — Belgija) — Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely BV proti Državi Belgiji
   (Zadeva C-161/08) (1)

   (Prosti pretok blaga - Tranzit Skupnosti - Prevoz na podlagi zvezkov TIR - Kršitev ali nepravilnost - Rok za obveščanje - Rok za predložitev dokazila o kraju, v katerem je kršitev ali nepravilnost nastala)
   2009/C 153/25
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely BV

      Tožena stranka: Država Belgija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hof van beroep te Antwerpen — Razlaga člena 2 Uredbe Komisije (EGS) št. 1593/91 z dne 12. junija 1991 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 719/91 o uporabi zvezkov TIR in zvezkov ATA kot tranzitnih dokumentov v Skupnosti (UL L 148, str. 11) v povezavi s členom 11 Konvencije TIR — Kršitve ali nepravilnosti — Rok za vročitev

      Izrek

               1)

               Člen 2(1) Uredbe Komisije (EGS) št. 1593/91 z dne 12. junija 1991 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 719/91 o uporabi zvezkov TIR in zvezkov ATA kot tranzitnih dokumentov v Skupnosti, v povezavi s členom 11(1) Carinske konvencije o mednarodnem prevozu blaga na podlagi tir zvezkov, podpisane v Ženevi 14. novembra 1975, je treba razlagati tako, da neupoštevanje roka za obveščanje imetnika zvezka TIR o dejstvu, da zvezek ni bil zaključen, ne pomeni, da pristojni carinski organi nimajo več pravice izterjati dajatev in davkov, dolgovanih v zvezi z mednarodnim prevozom blaga na podlagi tega zvezka.

               2)

               Člen 2(2) in (3) Uredbe št. 1593/91, v povezavi s členom 11(1) in (2) Carinske konvencije o mednarodnem prevozu blaga na podlagi TIR zvezkov, podpisane v Ženevi 14. novembra 1975, je treba razlagati tako, da določa rok le za predložitev dokazila o pravilnosti prevoza, ne pa roka za predložitev dokazila o kraju, v katerem je kršitev ali nepravilnost nastala. Nacionalno sodišče mora v skladu z načeli nacionalnega prava o dokaznem bremenu ugotoviti, ali je bilo v konkretni predloženi mu zadevi in glede na vse okoliščine to dokazilo predloženo v roku. Vendar pa mora nacionalno sodišče ta rok presojati ob upoštevanju prava Skupnosti in zlasti dejstev, prvič, da rok ne sme biti predolg, da ne bi pravno in dejansko onemogočal izterjave zneskov, dolgovanih v drugi državi članici, in, drugič, da imetnik zvezka TIR ni v takem dejanskem položaju, da zaradi roka zgoraj navedenega dokazila ne more predložiti.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-502/08: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 1. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/60/ES — Preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma — Nepopoln prenos — Neobvestitev o ukrepih za prenos)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/13

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 1. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-502/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/60/ES - Preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma - Nepopoln prenos - Neobvestitev o ukrepih za prenos)
   2009/C 282/24
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Dejmek in E. Adsera Ribera, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: J. López-Medel Bascones, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma (UL L 309, str. 15), v predvidenem roku.

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 45 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s to direktivo, in s tem, da Komisijo Evropskih skupnosti ni obvestila o določbah nacionalnega prava, ki naj bi prispevale k zagotavljanju te uskladitve.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Zadeva C-341/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sozialgericht Dortmund – Nemčija) – Domnica Petersen proti Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe (Direktiva 2000/78/ES — Člena 2(5) in 6(1) — Prepoved diskriminacije na podlagi starosti — Nacionalna določba, s katero je za opravljanje poklica zobozdravnika koncesionarja določena zgornja starostna meja na 68 let — Želeni cilj — Pojem „ukrep, ki je nujen za varovanje zdravja“ — Doslednost — Primernost in nujnost ukrepa)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sozialgericht Dortmund – Nemčija) – Domnica Petersen proti Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe
   (Zadeva C-341/08) (1)

   (Direktiva 2000/78/ES - Člena 2(5) in 6(1) - Prepoved diskriminacije na podlagi starosti - Nacionalna določba, s katero je za opravljanje poklica zobozdravnika koncesionarja določena zgornja starostna meja na 68 let - Želeni cilj - Pojem „ukrep, ki je nujen za varovanje zdravja“ - Doslednost - Primernost in nujnost ukrepa)
   2010/C 179/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Sozialgericht Dortmund

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Domnica Petersen

      Tožena stranka: Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe

      Ob udeležbi: AOK Westfalen-Lippe, BKK-Landesverband Nordrhein-Westfalen, Vereinigte IKK, Deutsche Rentenversicherung Knappschaft-Bahn-See - Dezernat 0.63, Landwirtschaftliche Krankenkasse NRW, Verband der Angestellten-Krankenkassen eV, AEV - Arbeiter-Ersatzkassen-Verband eV, Kassenzahnärztliche Vereinigung Westfalen-Lippe

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Sozialgericht Dortmund – Razlaga člena 6 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16) – Prepoved diskriminacije zaradi starosti – Pojma „legitimni cilj“, s katerim je lahko utemeljeno različno obravnavanje zaradi starosti, in „primerno in nujno sredstvo“, s katerim se lahko uresniči ta cilj – Nacionalna določba, ki zaradi varovanja zdravja pacientov določa najvišjo starost za opravljanje dejavnosti zobozdravnika koncesionarja

      Izrek

               1.

               Člen 2(5) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu ukrepu, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa zgornjo starostno mejo za opravljanje dejavnosti zobozdravnika koncesionarja – v obravnavanem primeru 68 let – če je edini cilj tega ukrepa varovanje zdravja pacientov pred zmanjšanjem sposobnosti teh zobozdravnikov po tej starosti in če ta starostna meja ne velja za zobozdravnike, ki dejavnosti ne opravljajo na podlagi koncesije.
               Člen 6(1) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje takemu ukrepu, če je cilj tega ukrepa porazdelitev možnosti zaposlitve med generacijami v okviru poklica zobozdravnika koncesionarja in če je ob upoštevanju razmer na zadevnem trgu dela ta ukrep primeren in nujen za uresničitev tega cilja.
               Naloga nacionalnega sodišča je, da ugotovi, kateri cilj se uresničuje z ukrepom, ki določa navedeno starostno mejo, in sicer z iskanjem vzroka za ohranitev tega ukrepa v veljavi.

               2.

               Če bi bil predpis, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ob upoštevanju ciljev, ki jim sledi, v nasprotju z Direktivo 2000/78, je naloga nacionalnega sodišča, ki odloča v sporu med posameznikom in upravno organizacijo, kot je Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe, da tega predpisa ne uporabi, čeprav je bil sprejet pred Direktivo in nacionalno pravo ne določa njegove odprave.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.