title: Zadeva T-546/18: Tožba, vložena 17. septembra 2018 – XM in drugi/Komisija

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/53

      Tožba, vložena 17. septembra 2018 – XM in drugi/Komisija
      (Zadeva T-546/18)
      (2018/C 399/68)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: XM in 26 drugih tožečih strank (zastopnica: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  odločbe, ki posegajo v položaj različnih tožečih strank, ki vključujejo odločbe OPI, da jim ne odobri povračila stroškov šolanja za leto 2017/2018, ki so se izrazile na več načinov glede na okoliščine, lastne vsaki tožeči stranki, razglasi za nične:

                              —

                              bodisi preko posamične odločbe (in natančneje elektronske pošte), v kateri je jasno navedena zavrnitev povračila;

                              —

                              bodisi z navedbo „processed“ v njihovem sistemu Sysper, ki jo je tožeča stranka štela za zavrnilno odločbo, ker plačilni list, ki je temu sledil naslednji mesec (najprej 10., dan posredovanja plačilnih listov) ne vsebuje nobenega povračila ali zgolj eno povračilo potnih stroškov;

                              —

                              bodisi s popolnim neobstojem obravnave zadevnega zahtevka, štiri mesece po njegovi vložitvi, kot da bi zavrnjen zaradi molka organa;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

                  —

                  Prvi razlog: kršitev člena 3(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije in splošnih izvedbenih določb za povračilo zdravstvenih stroškov, ker naj bi sprememba razlage s strani tožene stranke kršila pridobljene pravice, legitimna pričakovanja, pravno varnost in načelo dobrega upravljanja.

                  —

                  Drugi razlog: kršitev otrokovih pravic, pravice do družinskega življenja in pravice do izobrazbe.

                  —

                  Tretji razlog: kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

                  —

                  Četrti razlog: neobstoj učinkovite uskladitve interesov tožečih strank in nespoštovanje načela sorazmernosti v izpodbijani odločbi.


title: Zadeva T-504/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2018 – XG/Komisija (Začasna odredba – Zavrnitev dostopa do prostorov Komisije – Predlog za izdajo začasne odredbe – Neobstoj interesa za izdajo zahtevanih začasnih odredb)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/37

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2018 – XG/Komisija
      (Zadeva T-504/18 R)
      ((Začasna odredba - Zavrnitev dostopa do prostorov Komisije - Predlog za izdajo začasne odredbe - Neobstoj interesa za izdajo zahtevanih začasnih odredb))
      (2018/C 399/51)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: XG (zastopnika: S. Kaisergruber in A. Burghelle-Vernet, avocats)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Van Nuffel in T. Bohr, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odložitev izvršitve odločbe Komisije z dne 2. julija 2018, s katero je bila potrjena prepoved dostopa do njenih prostorov, in za odredbo, naj Komisija začasno odobri dostop do svojih prostorov.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-591/18 P: Pritožba, ki sta jo Brugg Kabel AG in Kabelwerke Brugg AG Holding 21. septembra 2018 vložili zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-441/14, Brugg Kabel AG in Kabelwerke Brugg AG Holding/Evropska komisija

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/28

      Pritožba, ki sta jo Brugg Kabel AG in Kabelwerke Brugg AG Holding 21. septembra 2018 vložili zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-441/14, Brugg Kabel AG in Kabelwerke Brugg AG Holding/Evropska komisija
      (Zadeva C-591/18 P)
      (2018/C 399/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnici: Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding (zastopnika: A. Rinne in M. Lichtenegger, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

                  1.

                  sodbo Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 v zadevi T-441/14 razveljavi in sklep nasprotne stranke v pritožbenem postopku z dne 2. aprila 2014 (zadeva AT.39610 – Električni kabli) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na pritožnici;

                  2.

                  podredno, v točki 1 opisano sodbo Splošnega sodišča razveljavi in v točki 1 opisan sklep nasprotne stranke v pritožbenem postopku razglasi za ničen v delu, v katerem:

                              a)

                              je bila globa zoper pritožnici določena na 8 490 000 EUR in

                              b)

                              je bilo pritožnicama naloženo plačilo stroškov,

                        ter globo v skladu s prvostopenjskimi predlogi pritožnic zmanjša po prostem svojem preudarku;

                  3.

                  še bolj podredno, v točki 1 opisano sodbo Splošnega sodišča razveljavi in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  4.

                  stroške postopka naloži nasprotni stranki v pritožbenem postopku.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnici v utemeljitev pritožbe navajata šest pritožbenih razlogov.
      Prvi pritožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe zaradi posredovanja zahteve za informacije in obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah v angleščini.
      Splošno sodišče naj bi glede jezikovnih različic zahteve za informacije in obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah, ki so bile dane na voljo pritožnicama, napačno uporabilo pravo, s tem ko je menilo, da zadošča prenizka stopnja razumljivosti. Pravilno naj bi bilo, da mora imeti vsakokratni naslovnik možnost, da z izbiro jezikovne različice, ki jo razume, v celoti razume obdolžitve, da lahko pripravi učinkovito obrambo. Pritožnici menita, da „za koristno sprejetje stališča“ ne zadostuje, da je obdolžitve mogoče glede njihove vrste in obsega razumeti zgolj „zadostno“.
      Splošno sodišče naj poleg tega ne bi upoštevalo, da glede tega ni pomembna koristnost odgovorov za Komisijo, ampak samo to, ali je zadevno podjetje kljub temu, da Komisija ni dala na voljo druge jezikovne različice, imelo možnost pripraviti izčrpno obrambo zoper obdolžitve.
      Drugi pritožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe zaradi zavrnitve vpogleda v stališča drugih podjetij glede očitkov
      Splošno sodišče naj bi postavilo previsoke zahteve glede tega, pod katerimi pogoji je treba drugim zadevnim podjetjem odobriti vpogled v nezaupne odgovore drugih naslovnikov na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah. Pravilno naj bi bilo, da je treba naslovniku obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah odobriti vpogled, že če zadevno podjetje glede obtožb predstavi prepričljive okoliščine celotnega postopka, iz katerih je razvidno, da je povsem mogoče, da so v nezaupnih odgovorih drugih naslovnikov obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah razbremenilni deli ali listine.
      Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da je v nasprotju z načeli pravne države, če lahko samo Komisija preveri, ali so v odgovorih drugih naslovnikov obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah (morda) razbremenilni deli ali listine. Komisija bi s tem delovala istočasno kot preiskovalni organ/organ pregona, organ odločanja in tudi kot organ obrambe v isti zadevi, vendar ne da bi bila pri tem seznanjena z nujnimi okoliščinami zadeve.
      Tretji pritožbeni razlog: kršitev načela domneve nedolžnosti zaradi določitve začetka sodelovanja pri kršitvi na 14. december 2001
      Splošno sodišče naj bi določilo prenizek dokazni standard glede dokaza o začetku sodelovanja pri enotni in trajajoči kršitvi. Pravilno naj bi bilo, da mora Komisija priskrbeti natančne, prepričljive in skladne dokaze, s katerimi je mogoče podpreti trdno prepričanje, da trenutek, ki je bil izbran kot začetek sodelovanja, pomeni kršitev pravil o konkurenci. Preostali dvomi bi morali biti v skladu z načelom in dubio pro reo v korist zadevnemu podjetju.
      Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da za ovrženje posrednih dokazov zadošča, da se jih omaja z nasprotnimi posrednimi dokazi. V interesu enakosti orožij naj od zadevne osebe v upravnem postopku za naložitev sankcij ne bi bilo mogoče zahtevati dokončno razbremenilnega dokaza.
      Četrti pritožbeni razlog: izkrivljanje dokazov in kršitev domneve nedolžnosti zaradi domneve neprekinjenega sodelovanja pri kršitvi med 12. majem 2005 in 8. decembrom 2005
      Splošno sodišče naj bi izkrivilo dokaze v zvezi z dokazom neprekinjenega sodelovanja pritožnic pri kršitvi, s tem da je kljub številnim ambivalentnim in protislovnim posrednim dokazom prišlo do trdnega in neomajnega prepričanja o neprekinjenosti nadaljevanja kršitve.
      Splošno sodišče naj s tem ne bi upoštevalo pravilnega merila za ovrženje posrednih dokazov.
      Peti pritožbeni razlog: izkrivljanje dokazov, kršitev domneve nedolžnosti in načela sorazmernosti zaradi ugotovitve odgovornosti za dogovore glede podvodnih kablov, domačih trgov in velikih projektov
      Splošno sodišče naj bi določilo prenizek dokazni standard in izkrivilo dokaze glede odgovornosti pritožnic za samostojne in ločljive dele kršitve – kot so na primer podvodni kabli, domači trgi in veliki projekti – pri katerih pritožnici nista niti sodelovali niti ju niso zanimali.
      Splošno sodišče naj se ne bi zavedalo nerazumnih in nesorazmernih tveganj, ki jih tovrstna široka razlaga pravnega pojma enotne in trajajoče kršitve prinaša za podjetja, ki niso sodelovala pri vseh delih kršitve, vendar se lahko v skladu z nacionalnim pravom štejejo za solidarno odgovorna za škodo, ki iz tega izvira.
      Ob upoštevanju sedanjega stanja evropske harmonizacije odškodninskega prava naj tožba proti solidarnim dolžnikom na nacionalni ravni ne bi pomenila primernega instrumenta za zadostno kompenzacijo odgovornosti v razmerju do tretjih oseb.
      Šesti pritožbeni razlog: kršitev člena 23(2) in (3) Uredbe 1/2003 (1) ter načel zakonitosti, sorazmernosti in ne bis in idem pri določitvi zneska globe
      Splošno sodišče naj bi kot referenčno leto za vrednost prometa napačno potrdilo leto 2004, ki naj ne bi bilo reprezentativno in naj ne bi odražalo niti dejanske velikosti niti gospodarske moči pritožnic.
      Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo, da Komisija ni mogla, na eni strani, za ugotovitev odgovornosti izhajati iz enotne in trajajoče kršitve, t.j. enotnega kartela, ki zajema konfiguracijo A/R in tudi konfiguracijo R, in na drugi strani za določitev zneska globe ponovno umetno ločiti različnih, domnevno neločljivih delov kršitve.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205.


title: Zadeva T-490/18: Tožba, vložena 16. avgusta 2018 – Neda Industrial Group/Svet

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/38

      Tožba, vložena 16. avgusta 2018 – Neda Industrial Group/Svet
      (Zadeva T-490/18)
      (2018/C 399/52)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Neda Industrial Group (Teheran, Iran) (zastopnik: L. Vidal, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Sveta z dne 6. junija 2018 o ohranitvi sankcij zoper tožečo stranko razglasi za ničen; in

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      S to tožbo se zahteva razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 6. junija 2018 o ohranitvi tožeče stranke na seznamu oseb in subjektov iz Priloge II k Sklepu 2010/413/CFSP (1) in Priloge IX k Uredbi št. 267/2012 (2).
      Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je izpodbijani sklep nezakonit zaradi napačne uporabe prava.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da Svet ni dokazal, da je namerno zagotavljala podporo pri dejavnostih Irana, ki so nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja, kar naj bi bila pravna podlaga za njeno uvrstitev v Prilogo IX k Uredbi št. 267/2012.

                              —

                              Tožeča stranka zatrjuje tudi kršitev načela učinkovitega sodnega varstva, ker Svet tožeči stranki ni predložil nobenega dokaza.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je izpodbijani sklep nezakonit zaradi napačne ugotovitve dejanskega stanja.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da glede na dejavnosti in storitve, ki jih izvaja, ni povezana s sankcioniranimi subjekti ali s kakršnimikoli jedrskimi dejavnostmi.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je izpodbijani sklep nezakonit, ker krši splošno načelo sorazmernosti.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da njena vključitev na seznam subjektov, ki so predmet omejevalnih ukrepov, in zavrnitev njenega izbrisa iz tega seznama nista niti sorazmerna niti nujna za dosego ciljev, ki jim sledi Uredba št. 267/2012, ter da sta ji povzročili nesorazmerno škodo.

         (1)  Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL, L 195, 27.7.2010, str. 39).

         (2)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL, L 88, 24.3.2012, str. 1).


title: Zadeva T-556/18: Tožba, vložena 19. septembra 2018 – Sensient Colors Europe/Komisija

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/54

      Tožba, vložena 19. septembra 2018 – Sensient Colors Europe/Komisija
      (Zadeva T-556/18)
      (2018/C 399/69)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sensient Colors Europe Gmbh (Geesthacht, Nemčija) (zastopniki: M. Hagenmeyer, D. Zechmeister in W. Berlit, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep tožeče stranke z dne 31. julija 2018 (DG Sante/E2/RP/amf(2018)4523972) o ugotovitvi neveljavnosti vloge za odobritev dajanja novega živila na trg v Uniji in posodobitev seznama Unije v skladu s členom 9 Uredbe (EU) 2015/2283 Evropskega parlamenta in Sveta (1) z opravilno številko NF 2018/0355 ter o koncu postopka obravnavanja vloge, razglasi za ničen; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe je naveden en sam tožbeni razlog, s katerim tožeča stranka zatrjuje kršitev člena 6(1) in (5) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2017/2469 (2), ter člena 10(1) Uredbe 2015/2283 v povezavi z odstavkom 3 tega člena in členom 11(1) te uredbe ali v povezavi s členom 12(2) navedene uredbe.
      V zvezi s tem je med drugim navedeno, da naj bi tožena stranka napačno predpostavljala, da barvilni izvleček iz posušenih cvetov rastline clitoria ternatea, ki je predmet vloge, ne spada na področje uporabe Uredbe 2015/2283 in da je ta izvleček aditiv za živila v smislu člena 3(2)(a) Uredbe št. 1333/2008.

         (1)  Uredba (EU) 2015/2283 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o novih živilih, spremembi Uredbe (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 258/97 Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe Komisije (ES) št. 1852/2001 (UL 2015, L 327, str. 1).

         (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2469 z dne 20. decembra 2017 o določitvi upravnih in znanstvenih zahtev za vloge iz člena 10 Uredbe (EU) 2015/2283 Evropskega parlamenta in Sveta o novih živilih (UL 2017, L 351, str. 64).


title: Zadeva T-505/18: Tožba, vložena 24. avgusta 2018 – Madžarska/Komisija

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/39

      Tožba, vložena 24. avgusta 2018 – Madžarska/Komisija
      (Zadeva T-505/18)
      (2018/C 399/53)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Madžarska (zastopniki: M.Z. Fehér, M.M. Tátrai in A. Pokoraczki, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/873 z dne 13. junija 2018 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije razglasi za ničen v delu, v katerem so v zvezi z Madžarsko pomoči, dodeljene skupinam proizvajalcev, ki so kvalificirano priznani, izključene iz financiranja Unije.

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: sporna izključitev, na katero se nanaša izpodbijani sklep, je nezakonita, ker je bila pomoč zadevnim skupinam proizvajalcev izvedena v skladu s pravom Unije.
                  Tožeča stranka se sklicuje na naravo priznanja skupin proizvajalcev. Po njenem mnenju Komisija pri odločitvi o vračilu nacionalne denarne pomoči, dodeljene skupinam proizvajalcev, ni upoštevala tega, da skupine proizvajalcev, ki so pridobile kvalificirano priznanje, izpolnjujejo pogoje iz Uredbe (ES) št. 1698/2005.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: sporna izključitev, na katero se nanaša izpodbijani sklep, je nezakonita, ker bi v skladu z načeli lojalnega sodelovanja, sorazmernosti, pravne varnosti in zaupanja v pravo izključitev morala biti zmanjšana ali je ne bi smelo biti.
                  Po mnenju tožeče stranke je sporna izključitev nezakonita, ker bi v skladu z načeli lojalnega sodelovanja, sorazmernosti, pravne varnosti in zaupanja v pravo izključitev morala biti zmanjšana ali je ne bi smelo biti, če se upošteva, da določbe prava Unije, ki se uporabljajo v zvezi s presojo sporne nacionalne ureditve in prakse, niso povsem jasne in omogočajo razlago, ki jo zagovarja Madžarska, in ker je Komisija to ureditev in prakso poznala vnaprej in glede tega ni ugovarjala.


title: Zadeva T-557/18: Tožba, vložena 20. septembra 2018 – LG Electronics/EUIPO – Beko (BECON)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/55

      Tožba, vložena 20. septembra 2018 – LG Electronics/EUIPO – Beko (BECON)
      (Zadeva T-557/18)
      (2018/C 399/70)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: LG Electronics, Inc. (Seul, Južna Koreja) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Beko plc (Watford, Združeno kraljestvo)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije BECON – Prijava št.:13142 336

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. julija 2018 v zadevi R 41/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-527/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz (Predhodno odločanje – Socialna varnost – Uredba (ES) št. 987/2009 – Člena 5 in 19(2) – Delavci, napoteni v drugo državo članici od tiste, v kateri delodajalec običajno opravlja svoje dejavnosti – Izdaja potrdil A1 s strani države članice izvora po tem, ko je država članica gostiteljica ugotovila obveznost vključitve delavcev v svoj sistem socialne varnosti – Mnenje Upravne komisije – Napačna izdaja potrdil A1 – Ugotovitev – Zavezujoča narava in retroaktivni učinek teh potrdil – Uredba (ES) št. 883/2004 – Zakonodaja, ki se uporablja – Člen 12(1) – Pojem osebe, ‚poslane „da nadomesti drugo osebo“)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/4

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz
      (Zadeva C-527/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (ES) št. 987/2009 - Člena 5 in 19(2) - Delavci, napoteni v drugo državo članici od tiste, v kateri delodajalec običajno opravlja svoje dejavnosti - Izdaja potrdil A1 s strani države članice izvora po tem, ko je država članica gostiteljica ugotovila obveznost vključitve delavcev v svoj sistem socialne varnosti - Mnenje Upravne komisije - Napačna izdaja potrdil A1 - Ugotovitev - Zavezujoča narava in retroaktivni učinek teh potrdil - Uredba (ES) št. 883/2004 - Zakonodaja, ki se uporablja - Člen 12(1) - Pojem osebe, ‚poslane „da nadomesti drugo osebo“))
      (2018/C 399/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Revidenta: Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz

         Nasprotne stranke v postopku z revizijo: Alpenrind GmbH Martin-Meat Szolgáltató és Kereskedelmi Kft, Martimpex-Meat Kft, Pensionsversicherungsanstalt, Allgemeine Unfallversicherungsanstalt

         Izrek

                  1.

                  Člen 5(1) Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1244/2010 z dne 9. decembra 2010, v povezavi s členom 19(2) Uredbe št. 987/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, je treba razlagati tako, da potrdilo A1, ki ga izda pristojni nosilec države članice v skladu s členom 12(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, ne zavezuje samo nosilcev države članice, v kateri se dejavnost opravlja, ampak tudi sodišča te države članice.

                  2

                  Člen 5(1) Uredbe št. 987/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, v povezavi s členom 19(2) Uredbe št. 987/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, je treba razlagati tako, da potrdilo A1, ki ga izda pristojni nosilec države članice v skladu s členom 12(1) Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, zavezuje tako nosilce socialne varnosti države članice, v kateri se opravlja dejavnost, kot sodišča te države članice, dokler država članica, v kateri je bilo to potrdilo izdano, tega ne umakne ali ga razglasi za neveljavno, čeprav pristojni organi zadnjenavedene države članice in države članice, v kateri se dejavnost izvaja, zadevo predložijo Upravni komisiji za usklajevanje sistemov socialne varnosti in čeprav je ta ugotovila, da je bilo to potrdilo napačno izdano in da ga je treba umakniti.
                  Člen 5(1) Uredbe št. 987/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, v povezavi s členom 19(2) Uredbe št. 987/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, je treba razlagati tako, da potrdilo A1, ki ga izda pristojni nosilec države članice v skladu s členom 12(1) Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, zavezuje tako nosilce socialne varnosti države članice, v kateri se opravlja dejavnost, kot tudi sodišča te države članice, po potrebi z retroaktivnim učinkom, čeprav je bilo to potrdilo izdano šele po tem, ko je ta država članica ugotovila obveznost vključitve zadevnega delavca v obvezno zavarovanje na podlagi svoje zakonodaje.

                  3.

                  Člen 12(1) Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, je treba razlagati tako, da je treba v primeru, v katerem je delavec, ki ga njegov delodajalec napoti na delo v drugo državo članico, nadomeščen z drugim delavcem, ki ga napoti drug delodajalec, za zadnjenavedenega delavca šteti, da je „poslan, da nadomesti drugo osebo“, v smislu te določbe, tako da zanj ne more veljati posebno pravilo iz te določbe za to, da bi zanj še naprej veljala zakonodaja države članice, v kateri njegov delodajalec običajno opravlja svoje dejavnosti.
                  Dejstvo, da imata delodajalca zadevnih dveh delavcev svoj sedež v isti državi članici, ali dejstvo, da imata morebitne kadrovske in organizacijske povezave, v zvezi s tem nista upoštevni.

         (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Zadeva C-186/17: Sklep predsednika tretji senata Sodišča z dne 2. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin – Nemčija) – flightright GmbH/Iberia Express SA

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/30

      Sklep predsednika tretji senata Sodišča z dne 2. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin – Nemčija) – flightright GmbH/Iberia Express SA
      (Zadeva C-186/17) (1)

      (2018/C 399/37)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik tretjega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva C-4/17 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2018 – Češka republika/Komisija (Pritožba – Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) – Odhodki, upravičeni do financiranja s strani Evropske unije – Odhodki Češke republike – Uredba (ES) št. 479/2008 – Člen 11(3) – Pojem „prestrukturiranje vinogradov“)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/6

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2018 – Češka republika/Komisija
      (Zadeva C-4/17 P) (1)

      ((Pritožba - Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) - Odhodki, upravičeni do financiranja s strani Evropske unije - Odhodki Češke republike - Uredba (ES) št. 479/2008 - Člen 11(3) - Pojem „prestrukturiranje vinogradov“))
      (2018/C 399/06)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Pritožnica: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Pavliš in J. Vláčil, agenti)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: P. Ondrůšek in B. Eggers, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 20. oktobra 2016, Češka republika/Komisija (T 141/15, neobjavljena, EU:T:2016:621), se razveljavi.

                  2.

                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/103 z dne 16. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se v delu, v katerem so izključeni odhodki Češke republike iz naslova EKJS v korist ukrepa zaščite vinogradov pred škodo, ki jo povzročijo živali in ptice, za leta od 2010 do 2012 v skupnem znesku 2 123 199,04 EUR, razglasi za ničen.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki so Češki republiki nastali v postopku na prvi stopnji in postopku s to pritožbo.

         (1)  UL C 63, 27.2.2017.


title: Zadeva C-212/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španija) – Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia SA, Ministerio Fiscal

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/30

      Sklep predsednika Sodišča z dne 21. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španija) – Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia SA, Ministerio Fiscal
      (Zadeva C-212/17) (1)

      (2018/C 399/38)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-559/18: Tožba, vložena 13. septembra 2018 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (medicinski obliži)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/55

      Tožba, vložena 13. septembra 2018 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (medicinski obliži)
      (Zadeva T-559/18)
      (2018/C 399/71)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Atos Medical GmbH (Troisdorf, Nemčija) (zastopnica: K. Middelhoff, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb GmbH (Köln, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 1339246-0009

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. junija 2018 v zadevi R 2215/2016-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

            Za primer, da se bo postopka udeležila tudi intervenientka, tožeča stranka poleg tega Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  intervenientki naloži plačilo lastnih stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 4(1) Uredbe (ES) št. 6/2002;

                  —

                  kršitev členov 5 in 6 Uredbe (ES) št. 6/2002;

                  —

                  kršitev člena 25(1) Uredbe (ES) št. 6/2002.


title: Zadeva C-84/18 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. septembra 2018 – Sophie Montel/Evropski parlament, Svet Evropske unije (Pritožba – Dopustnost – Evropski parlament – Ureditev, ki se nanaša na stroške in nadomestila poslancev Evropskega parlamenta – Nadomestilo za parlamentarno pomoč – Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/15

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. septembra 2018 – Sophie Montel/Evropski parlament, Svet Evropske unije
      (Zadeva C-84/18 P) (1)

      ((Pritožba - Dopustnost - Evropski parlament - Ureditev, ki se nanaša na stroške in nadomestila poslancev Evropskega parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov))
      (2018/C 399/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Sophie Montel (zastopnik: G. Sauveur, avocat)

         Drugi stranki v postopku: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in G. Corstens, agenta), Svet Evropske unije (zastopniki: A. F. Jensen, M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrže kot delno nedopustna in zavrne kot delno neutemeljena.

                  2.

                  Sophie Montel se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva C-594/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 2. avgusta 2018 – Evropska komisija/Republika Slovenija, ob intervenciji Kraljevine Belgije, Zvezne republike Nemčije, Republike Estonije, Kraljevine Španije, Francoske republike, Italijanske republike

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/30

      Sklep predsednika Sodišča z dne 2. avgusta 2018 – Evropska komisija/Republika Slovenija, ob intervenciji Kraljevine Belgije, Zvezne republike Nemčije, Republike Estonije, Kraljevine Španije, Francoske republike, Italijanske republike
      (Zadeva C-594/17) (1)

      (2018/C 399/39)
      Jezik postopka: slovenščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 412, 4.12.2017.


title: Zadeva C-90/18: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Visoki upravni sud – Hrvaška) – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske (Predhodno odločanje – Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča – Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega in pravnega okvira spora o glavni stvari ter glede razlogov, ki bi upravičevali potrebo po odgovoru na vprašanja za predhodno odločanje – Očitna nedopustnost)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/15

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Visoki upravni sud – Hrvaška) – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske
      (Zadeva C-90/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega in pravnega okvira spora o glavni stvari ter glede razlogov, ki bi upravičevali potrebo po odgovoru na vprašanja za predhodno odločanje - Očitna nedopustnost))
      (2018/C 399/21)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Visoki upravni sud

         Stranke

         Tožeča stranka: Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)

         Tožena stranka: Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

         ob udeležbi: Hrvoje Šimić

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Visoki upravni sud (višje upravno sodišče, Hrvaška) vložilo s sklepom z dne 1. februarja 2018, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-560/18: Tožba, vložena 13. septembra 2018 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (medicinski obliž)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/56

      Tožba, vložena 13. septembra 2018 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (medicinski obliž)
      (Zadeva T-560/18)
      (2018/C 399/72)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Atos Medical GmbH (Troisdorf, Nemčija) (zastopnica: K. Middelhoff, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb GmbH (Köln, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevni sporni model: model Evropske unije št. 1339246-0004

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. junija 2018 v zadevi R 2216/2016-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov,

            Če bi se postopka udeležila intervenientka, tožeča stranka dalje predlaga:

                  —

                  naj se intervenientki naloži plačilo njenih stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 4(1) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002;

                  —

                  kršitev členov 5 in 6 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002;

                  —

                  kršitev člena 25(1) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002.


title: Zadeva C-17/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Združeno kraljestvo) – Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund (Predhodno odločanje – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca – Direktiva 2008/94/ES – Člen 8 – Pokojninski načrti dodatnega zavarovanja – Varstvo pravic do dajatev za starost – Raven zajamčenega minimalnega varstva)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/6

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Združeno kraljestvo) – Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund
      (Zadeva C-17/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Direktiva 2008/94/ES - Člen 8 - Pokojninski načrti dodatnega zavarovanja - Varstvo pravic do dajatev za starost - Raven zajamčenega minimalnega varstva))
      (2018/C 399/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Appeal

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Grenville Hampshire

         Nasprotna stranka: The Board of the Pension Protection Fund

         Ob udeležbi: Secretary of State for Work and Pensions

         Izrek

                  1.

                  Člen 8 Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca je treba razlagati tako, da mora biti vsak posamezen delavec v primeru plačilne nesposobnosti njegovega delodajalca upravičen do dajatev za starost, ki ustrezajo vsaj 50 % vrednosti pridobljenih pravic tega delavca iz naslova poklicnega pokojninskega načrta dodatnega zavarovanja.

                  2.

                  Člen 8 Direktive 2008/94 ima v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, neposreden učinek, tako da se posamezni delavec nanj lahko sklicuje pred nacionalnim sodiščem za izpodbijanje odločbe organa, kot je Board of the Pension Protection Fund (uprava sklada za varstvo pokojnin, Združeno kraljestvo).

         (1)  UL C 78, 13.3.2017.


title: Zadeva T-509/18: Tožba, vložena 24. avgusta 2018 – Češka republika/Komisija

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/39

      Tožba, vložena 24. avgusta 2018 – Češka republika/Komisija
      (Zadeva T-509/18)
      (2018/C 399/54)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula in J. Vláčil, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/873 z dne 13. junija 2018 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, naj se razglasi za ničen v delu, v katerem so izključeni izdatki v skupnem znesku 151 116,65 EUR, ki so nastali Češki republiki, in

                  —

                  Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 52(1) Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike (Uredba št. 1306/2013). Komisija napačno meni, da čas med obiski nadzornih organov na kmetijskih gospodarstvih ne sme preseči časa, določenega v členu 25 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 809/2014 z dne 17. julija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom, ukrepi za razvoj podeželja in navzkrižno skladnostjo (Uredba št. 809/2014).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj. Tudi če je v tem primeru (quod non) šlo za kršitev Uredbe št. 809/2014, je imela Češka republika upravičeno legitimna pričakovanja, da je njen sistem nadzora v skladu s pravom EU na podlagi ugotovitve Komisije na podlagi prejšnjega pregleda, ki potrjuje, da so bili pregledi na kraju samem opravljeni v skladu s pravom EU.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 52(1) in (2) Uredbe št. 1306/2013. Tudi če je Češka republika v tem primeru (quod non) kršila Uredbo št. 809/2014, je Komisija v izračun finančnega popravka vključila tudi sredstva, plačana kmetijskim gospodarstvom, pri katerih dokazano ni prišlo do kršitve Uredbe št. 809/2014 pri pregledih na kraju samem. Komisija je tako odredila finančni popravek glede na odhodke, za katere ni mogoče šteti, da so nastali neupravičeno in niso pomenili tveganja za sklade EU.


title: Zadeva C-184/18: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalska) – Fazenda Pública/Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Neposredno obdavčenje – Člen 18 PDEU – Načelo nediskriminacije – Členi 63, 64 in 65 PDEU – Prosti pretok kapitala – Višja davčna obremenitev nepremičninskih kapitalskih dobičkov, ki jih ustvarijo nerezidenti – Omejitev gibanja kapitala v smeri ali iz tretjih držav)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/16

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalska) – Fazenda Pública/Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira
      (Zadeva C-184/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Neposredno obdavčenje - Člen 18 PDEU - Načelo nediskriminacije - Členi 63, 64 in 65 PDEU - Prosti pretok kapitala - Višja davčna obremenitev nepremičninskih kapitalskih dobičkov, ki jih ustvarijo nerezidenti - Omejitev gibanja kapitala v smeri ali iz tretjih držav))
      (2018/C 399/22)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Central Administrativo Sul

         Stranke

         Pritožnica: Fazenda Pública

         Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

         Izrek

      Nacionalna ureditev države članice, kakršna je obravnavana v sporu o glavni stvari, ki za kapitalske dobičke od odsvojitve, ki jo rezident tretje države opravi v zvezi z nepremičnino, ki se nahaja v tej državi članici, določa višjo davčno obremenitev, kot bi za tovrstno odsvojitev veljala za kapitalske dobičke, ki jih ustvari rezident te države članice, pomeni omejitev prostega pretoka kapitala, za katero – s pridržkom preverjanja s strani predložitvenega sodišča – ne velja izjema iz člena 64(1) PDEU in ki je ni mogoče upravičiti z razlogi iz člena 65(1) PDEU.

         (1)  UL C 182, 28.5.2018.


title: Zadeva C-21/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší soud České republiky – Češka republika) – Catlin Europe SE/O.K. Trans Praha spol. s r. o. (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah – Postopek za evropski plačilni nalog – Uredba (ES) št. 1896/2006 – Izdaja plačilnega naloga skupaj z vlogo za plačilni nalog – Neobstoj prevoda vloge za plačilni nalog – Evropski plačilni nalog, ki je izvršljiv – Predlog za ponovno preučitev po izteku roka za ugovor – Vročanje sodnih in zunajsodnih pisanj – Uredba (ES) št. 1393/2007 – Uporabnost – Člen 8 in Priloga II – Obvestitev naslovnika o pravici do zavrnitve sprejema neprevedenega začetnega procesnega akta – Neobstoj standardnega obrazca – Posledice)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/7

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší soud České republiky – Češka republika) – Catlin Europe SE/O.K. Trans Praha spol. s r. o.
      (Zadeva C-21/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah - Postopek za evropski plačilni nalog - Uredba (ES) št. 1896/2006 - Izdaja plačilnega naloga skupaj z vlogo za plačilni nalog - Neobstoj prevoda vloge za plačilni nalog - Evropski plačilni nalog, ki je izvršljiv - Predlog za ponovno preučitev po izteku roka za ugovor - Vročanje sodnih in zunajsodnih pisanj - Uredba (ES) št. 1393/2007 - Uporabnost - Člen 8 in Priloga II - Obvestitev naslovnika o pravici do zavrnitve sprejema neprevedenega začetnega procesnega akta - Neobstoj standardnega obrazca - Posledice))
      (2018/C 399/08)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Nejvyšší soud České republiky

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revident: Catlin Europe SE

         Druga stranka v postopku: O.K. Trans Praha spol. s r. o.

         Izrek

      Uredba (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog in Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih in gospodarskih zadevah v državah članicah („vročanje pisanj“) ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 je treba razlagati tako, da če je bil evropski plačilni nalog toženi strani vročen, ne da bi bila vloga za izdajo plačilnega naloga, ki je bila priložena, sestavljena v jeziku ali ji ni bil priložen prevod v jeziku, za katerega se šteje, da ga razume, kot to zahteva člen 8(1) Uredbe št. 1393/2007, mora biti tožena stranka s standardnim obrazcem iz Priloge II te zadnje uredbe pravilno obveščena o svoji pravici do zavrnitve sprejema zadevnega pisanja.
      Če se ta formalnost opusti, je treba postopek popraviti v skladu z določbami te zadnje uredbe tako, da se zainteresirani osebi posreduje standardni obrazec iz Priloge II k tej uredbi.
      V tem primeru zaradi postopkovne nepravilnosti, ki vpliva na vročitev evropskega plačilnega naloga skupaj z vlogo za plačilni nalog, ta plačilni nalog ne postane izvršljiv ter predpisani rok za toženo stranko za vložitev ugovora ne more začeti teči, zaradi česar se člen 20 Uredbe št. 1896/2006 ne more uporabiti.

         (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva C-237/18: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Pauline Stiernon in drugi/Etat belge, SPF Santé publique, Communauté française de Belgique (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Prost pretok delavcev – Svoboda izbire poklica – Členi 20, 21 in 45 PDEU – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 15 – Poklic psihomotorika, ki ni na nacionalnem seznamu paramedicinskih poklicev)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/17

      Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Pauline Stiernon in drugi/Etat belge, SPF Santé publique, Communauté française de Belgique
      (Zadeva C-237/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Prost pretok delavcev - Svoboda izbire poklica - Členi 20, 21 in 45 PDEU - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 15 - Poklic psihomotorika, ki ni na nacionalnem seznamu paramedicinskih poklicev))
      (2018/C 399/23)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de première instance de Liège

         Stranke

         Tožeče stranke: Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb

         Toženi stranki: Etat belge, SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

         Izrek

      Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ne nasprotuje ureditvi države članice, s katero je določen seznam paramedicinskih poklicev, v katerega ni vključen poklic psihomotorika, čeprav je bil v tej državi članici uveden dodiplomski študij psihomotorike.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva C-598/18 P: Pritožba, ki jo ki jo je Svet Evropske unije vložil 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi T-786/14, Eleni Pavlikka Bourdouvali in drugi/Svet Evropske unije in drugi

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/25

      Pritožba, ki jo ki jo je Svet Evropske unije vložil 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi T-786/14, Eleni Pavlikka Bourdouvali in drugi/Svet Evropske unije in drugi
      (Zadeva C-598/18 P)
      (2018/C 427/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou, I. Gurov, agenti)

         Druge stranke v postopku: Eleni Pavlikka Bourdouvali in drugi, Evropska komisija, Evropska centralna banka, Euroskupina, ki jo zastopa Svet Evropske unije, Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija.

         Predloga

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi dele izpodbijane sodbe, v kateri je Splošno sodišče zavrnilo ugovor nedopustnosti, ki ga je navajal Svet v zvezi z Euroskupino;

                  —

                  in drugim strankam v postopku naloži plačilo stroškov pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Svet s pritožbo želi razveljaviti dele izpodbijane sodbe, v kateri je Splošno sodišče zavrnilo ugovor nedopustnosti, ki ga je navajal Svet v zvezi z Euroskupino in temelji na teh razlogih:

                  —

                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je odločilo, da je Euroskupina „organ Unije, uradno vzpostavljen s Pogodbami“;

                  —

                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo ugovor nedopustnosti Sveta, pri čemer ni navedlo nobenih „pristojnosti“, ki naj bi jih Pogodbe dodelile Euroskupini;

                  —

                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je odločilo, da bi ugoditev ugovoru nedopustnosti, ki ga je podal Svet, saj bi „znotraj samega pravnega reda Evropske unije omogočala ustanovitev subjektov, katerih akti in ravnanja ne bi mogla povzročiti odgovornosti Evropske unije“.


title: Zadeva T-312/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2018 – Campbell/Komisija (Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Dokumenti glede postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, ki ga je Evropska komisija začela proti Republiki Litvi – Zavrnitev dostopa – Izjema v zvezi z varstvom namena inšpekcij, preiskav in revizij – Splošna domneva – Višji javni interes)

text:
               4.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2018 – Campbell/Komisija
      (Zadeva T-312/17) (1)

      ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti glede postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, ki ga je Evropska komisija začela proti Republiki Litvi - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom namena inšpekcij, preiskav in revizij - Splošna domneva - Višji javni interes))
      (2019/C 44/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Liam Campbell (Dundalk, Irska) (zastopnika: J. MacGuill in E. Martin-Vignerte, solicitors)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Ehrbar in M. Konstantinidis, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2017) 2448 final z dne 7. aprila 2017, s katerim je bil zavrnjen vpogled v dokumente, povezane s postopki za ugotavljanje kršitev 2013/0406 proti Republiki Litvi glede uporabe Direktive 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih (UL 2010, L 280, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  L. Campbell in Evropska komisija nosita vsak svoje stroške.

         (1)  UL C 249, 31.7.2017.


title: Zadeva C-759/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Rădăuţi (Romunija) 3. decembra 2018 – OF/PG

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Rădăuţi (Romunija) 3. decembra 2018 – OF/PG
      (Zadeva C-759/18)
      (2019/C 65/35)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Judecătoria Rădăuţi

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: OF

         Tožena stranka: PG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(1) Uredbe (ES) št. 2201/2003 (1) razlagati tako, da je v primeru, da tožena stranka ne uveljavlja ugovora o mednarodni nepristojnosti romunskih sodišč za odločanje o zadevi, katere predmet je „razveza zakonske zveze, če imata zakonca mladoletnega otroka“, to enakovredno njenemu tihemu soglasju, da lahko o zadevi odloči sodišče, kateremu je zadevo predložila tožeča stranka, če imata stranki običajno prebivališče v drugi državi članici [Evropske unije] (v tem primeru v Italiji), zahtevek pa je bil vložen pri pravosodnem organu države, katere državljanki sta stranki?

                  2.

                  Ali je treba člen 3(1) in člen 17 Uredbe (ES) št. 2201/2003 razlagati tako, da sodišče mora ali sme po uradni dolžnosti uveljavljati ugovor o mednarodni nepristojnosti romunskih sodišč za odločanje o „razvezi zakonske zveze, če imata zakonca mladoletnega otroka“ ob neobstoju dogovora med strankama s prebivališčem v drugi državi članici [Evropske unije] (v tem primeru v Italiji) o izbiri pristojnega sodišča (s posledično zavrnitvijo zahtevka, ker ne spada pod pristojnost romunskih sodišč), s prednostjo pred določbami iz člena 915(2) Codul del procedură civilă (zakonik o civilnem postopku), po katerih se lahko uveljavi ugovor o izključni krajevni nepristojnosti Judecătoria Rădăuţi (Prvostopenjsko sodišče v Rădăuţiju, Romunija) [pri čemer se posledično zavrne pristojnost za odločanje v korist Judecătoria Sectorului 5 Bucureşti (Prvostopenjsko sodišče sektorja 5 v Bukarešti, Romunija) in se o zadevi meritorno odloči], zlasti zato, ker so navedeni členi manj ugodni od določbe notranjega prava [člen 915(2) Codul de procedură civilă (zakonik o civilnem postopku)]?

                  3.

                  Ali je treba izraz iz člena 12(1)(b) Uredbe (ES) št. 2201/2003, in sicer „so zakonca in nosilci starševske odgovornosti pristojnost sodišč sprejeli […] na drugačen nedvoumen način v trenutku, ko se je pred sodiščem začel postopek“, razlagati tako, da če stranki, ki običajno prebivata v drugi državi članici [Evropske unije] (v tem primeru Italiji), izbereta pristojno sodišče za odločanje o zahtevku za razvezo zakonske zveze v državi, katere državljanki sta, [Judecătoria Rădăuţi (prvostopenjsko sodišče v Rădăuţiju)], je to sodišče samodejno pristojno za odločanje o delih zahtevka v zvezi z „izvajanjem starševske odgovornosti, prebivališčem otroka in določitvijo prispevka staršev za stroške, povezane z varstvom in vzgojo otroka“?

                  4.

                  Ali je treba pojem „starševska odgovornost“ iz člena 2, točka 7 in člena 12 Uredbe (ES) št. 2201/2003 razlagati tako, da vključuje tudi pojma „starševska skrb“ iz člena 483 Codul civil (civilni zakonik), „prebivališče otroka“, ki ga ureja člen 400 Codul civil (civilni zakonik), in „prispevek staršev za stroške, povezane z varstvom in vzgojo otroka“, ki ga ureja člen 402 Codul civil (civilni zakonik)?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243).


title: Zadeva C-463/18 P: Pritožba, ki jo je CeramTec GmbH vložila 13. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. maja 2018 v zadevi T-193/17, CeramTec GmbH/EUIPO

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/20

      Pritožba, ki jo je CeramTec GmbH vložila 13. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. maja 2018 v zadevi T-193/17, CeramTec GmbH/EUIPO
      (Zadeva C-463/18 P)
      (2019/C 93/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: CeramTec GmbH (zastopnik: A. Renck, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 15. januarja 2019 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva T-412/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2019 – Bena Properties/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji – Zamrznitev sredstev – Pravica do obrambe – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji – Pravica do časti in ugleda – Lastninska pravica – Domneva nedolžnosti – Sorazmernost)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2019 – Bena Properties/Svet
      (Zadeva T-412/16) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do časti in ugleda - Lastninska pravica - Domneva nedolžnosti - Sorazmernost))
      (2019/C 93/51)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Bena Properties Co. SA (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Kyriakopoulou, G. Étienne in A. Vitro, nato S. Kyriakopoulou in A. Vitro in nazadnje S. Kyriakopoulou, A. Vitro in V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2016, L 141, str. 125) in poznejših aktov za njegovo izvajanje, Sklepa Sveta (SZVP) 2017/917 z dne 29. maja 2017 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2017, L 139, str. 62) ter Sklepa Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2018, L 131, str. 16) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Bena Properties Co. SA nosi svoje stroške in stroške in stroške Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 364, 3.10.2016.


title: Zadeva T-526/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2018 – FZ in drugi/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Reforma Kadrovskih predpisov – Uredba (EU, Euratom) št. 1023/2013 – Vrste delovnih mest – Prehodna pravila v zvezi z razvrstitvijo v vrste delovnih mest – Člen 30 Priloge XIII h Kadrovskih predpisom – Upravni uslužbenci v prehodnem obdobju (AD 13) – Upravni uslužbenci (AD 12) – Napredovanje na podlagi člena 45 Kadrovskih predpisov, ki je na poklicni poti dovoljeno samo, če ustreza zasedanemu delovnemu mestu – Dostop do delovnega mesta vrste „vodja enote ali enakovredna funkcija“ ali „svetovalec ali enakovredna funkcija“ izključno na podlagi postopka iz člena 4 in člena 29(1) Kadrovskih predpisov – Enako obravnavanje – Izguba upravičenosti do napredovanja v višji razred – Legitimno pričakovanje)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2018 – FZ in drugi/Komisija
      (Zadeva T-526/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Reforma Kadrovskih predpisov - Uredba (EU, Euratom) št. 1023/2013 - Vrste delovnih mest - Prehodna pravila v zvezi z razvrstitvijo v vrste delovnih mest - Člen 30 Priloge XIII h Kadrovskih predpisom - Upravni uslužbenci v prehodnem obdobju (AD 13) - Upravni uslužbenci (AD 12) - Napredovanje na podlagi člena 45 Kadrovskih predpisov, ki je na poklicni poti dovoljeno samo, če ustreza zasedanemu delovnemu mestu - Dostop do delovnega mesta vrste „vodja enote ali enakovredna funkcija“ ali „svetovalec ali enakovredna funkcija“ izključno na podlagi postopka iz člena 4 in člena 29(1) Kadrovskih predpisov - Enako obravnavanje - Izguba upravičenosti do napredovanja v višji razred - Legitimno pričakovanje))
      (2019/C 93/54)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: FZ in devet drugih strank, katerih imena so navedena v prilogi sodbe (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Currall in G. Gattinara, nato G. Gattinara in C. Berardis-Kayser ter nato, G. Berscheid, G. Gattinara in L. Radu Bouyon, agenti)

         Intervenienta v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopniki: sprva N. Chemaï in M. Dean, nato L. Deneys, J. Steele in J. Van Pottelberge, agenti), Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bauer in E. Rebasti, nato M. Bauer in R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločb Komisije, s katerimi je organ za imenovanja te institucije tožeče stranke uvrstil na delovna mesta vrste „upravni uslužbenec v prehodnem obdobju“ ali „upravni uslužbenec“ s posledico izgube upravičenosti do napredovanja v višji razred, z učinkom od 1. januarja 2014, kot so bile te odločbe potrjene s strani tega organa 3. julija, 17. julija in 6. avgusta 2014.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  FZ in drugi uradniki Evropske komisije, katerih imena so navedena v prilogi, nosijo stroške.

                  3.

                  Evropski parlament in Svet Evropske unije nosita lastne stroške.

         (1)  UL C 7, 12.1.2015 (zadeva, sprva vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-113/14 in 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-111/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2019 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije COMPUTER MARKET – Absolutni razlog za zavrnitev – Zamuda pri vložitvi pritožbe – Nedopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe – Člen 60 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 68 Uredbe (EU) 2017/1001) – Pravilo 49(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 (postal člen 23(1)(b) Delegirane uredbe (EU) 2018/625))

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/49

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2019 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET)
      (Zadeva T-111/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije COMPUTER MARKET - Absolutni razlog za zavrnitev - Zamuda pri vložitvi pritožbe - Nedopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe - Člen 60 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 68 Uredbe (EU) 2017/1001) - Pravilo 49(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 (postal člen 23(1)(b) Delegirane uredbe (EU) 2018/625)))
      (2019/C 93/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Computer Market (Sofija, Bolgarija) (zastopnica: B. Dimitrova, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Ivanauskas, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. decembra 2016 (zadeva R 1778/2016-2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka COMPUTER MARKET kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Computer Market se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 213, 3.7.2017.


title: Zadeva C-322/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court (Irska) – Irska) – Eugen Bogatu/Minister for Social Protection (Predhodno odločanje — Socialna varnost — Uredba (ES) št. 883/2004 — Člen 67 — Zahtevek za družinske dajatve, ki ga je vložila oseba, ki je prenehala opravljati dejavnost zaposlene osebe v pristojni državi članici, vendar tam še naprej prebiva — Pravica do družinskih dajatev za družinske člane, ki prebivajo v drugi državi članici — Pogoji za upravičenost)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/5

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court (Irska) – Irska) – Eugen Bogatu/Minister for Social Protection
      (Zadeva C-322/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člen 67 - Zahtevek za družinske dajatve, ki ga je vložila oseba, ki je prenehala opravljati dejavnost zaposlene osebe v pristojni državi članici, vendar tam še naprej prebiva - Pravica do družinskih dajatev za družinske člane, ki prebivajo v drugi državi članici - Pogoji za upravičenost)
      (2019/C 131/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court (Irska)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Eugen Bogatu

         Tožena stranka: Minister for Social Protection

         Izrek

      Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti in predvsem njen člen 67 v povezavi z njenim členom 11(2) je treba razlagati tako, da se v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, za upravičenost osebe do družinskih dajatev v pristojni državi članici ne zahteva niti to, da ta oseba opravlja dejavnost zaposlene osebe v navedeni državi članici, niti to, da ji ta država članica izplačuje denarno dajatev zaradi ali kot posledico take dejavnosti.

         (1)  UL C 277, 21.8.2017.


title: Zadeva C-345/17: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – postopek, ki ga je začel Sergejs Buivids (Predhodno odločanje — Obdelava osebnih podatkov — Direktiva 95/46/ES — Člen 3 — Področje uporabe — Snemanje videoposnetka policistov na policijski postaji med izvajanjem postopka — Objava na spletnih straneh z videoposnetki — Člen 9 — Obdelava osebnih podatkov zgolj v novinarske namene — Pojem — Svoboda izražanja — Varstvo zasebnosti)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/6

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – postopek, ki ga je začel Sergejs Buivids
      (Zadeva C-345/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdelava osebnih podatkov - Direktiva 95/46/ES - Člen 3 - Področje uporabe - Snemanje videoposnetka policistov na policijski postaji med izvajanjem postopka - Objava na spletnih straneh z videoposnetki - Člen 9 - Obdelava osebnih podatkov zgolj v novinarske namene - Pojem - Svoboda izražanja - Varstvo zasebnosti)
      (2019/C 131/06)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

      Sergejs Buivids

         ob udeležbi: Datu valsts inspekcija

         Izrek

                  1.

                  Člen 3 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov je treba razlagati tako, da videoposnetek policistov na policijski postaji med dajanjem izjave in objava tako posnetega videoposnetka na spletni strani z videoposnetki, na kateri uporabniki lahko pošiljajo, gledajo in delijo te videoposnetke, spada na področje uporabe te direktive.

                  2.

                  Člen 9 Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da okoliščine, kakršne so te v postopku v glavni stvari, in sicer snemanje videoposnetka policistov na policijski postaji med dajanjem izjave in objava tako posnetega videoposnetka na spletni strani z videoposnetki, na kateri uporabniki lahko pošiljajo, gledajo in delijo te videoposnetke, lahko pomenijo obdelavo osebnih podatkov zgolj v novinarske namene v smislu te določbe, če iz tega videoposnetka izhaja, da je edini namen tega videoposnetka in njegove objave razkritje javnosti informacij, mnenj ali idej, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 277, 21.8.2017.


title: Zadeva C-423/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof Den Haag – Nizozemska) – Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC (Predhodno odločanje — Zdravila za uporabo v humani medicini — Direktiva 2001/83/ES — Člen 11 — Generična zdravila — Povzetek glavnih značilnosti zdravila — Izključitev referenc, ki se nanašajo na indikacije ali odmerke, za katere je v času, ko je bilo generično zdravilo dano v promet, še vedno veljalo patentno pravo)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/6

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof Den Haag – Nizozemska) – Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC
      (Zadeva C-423/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Zdravila za uporabo v humani medicini - Direktiva 2001/83/ES - Člen 11 - Generična zdravila - Povzetek glavnih značilnosti zdravila - Izključitev referenc, ki se nanašajo na indikacije ali odmerke, za katere je v času, ko je bilo generično zdravilo dano v promet, še vedno veljalo patentno pravo)
      (2019/C 131/07)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Gerechtshof Den Haag

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Staat der Nederlanden

         Nasprotna stranka: Warner-Lambert Company LLC

         Izrek

      Člen 11, drugi odstavek, Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012, je treba razlagati tako, da če predlagatelj ali imetnik dovoljenja za promet z generičnim zdravilom v postopku za izdajo dovoljenja za promet, kot je ta v postopku v glavni stvari, pristojnemu nacionalnemu organu sporoči navodilo za uporabo ali povzetek glavnih značilnosti tega zdravila, ki ne vključuje referenc, ki se nanašajo na indikacije ali odmerke, za katere je v času, ko je bilo navedeno zdravilo dano v promet, še vedno veljalo patentno pravo, to sporočilo pomeni vlogo za omejitev področja dovoljenja za promet z zadevnim generičnim zdravilom.

         (1)  UL C 318, 25.9.2017.


title: Zadeva C-531/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Vetsch Int. Transporte GmbH (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člen 143(1)(d) — Oprostitve DDV pri uvozu — Uvoz, ki mu sledi prenos znotraj Skupnosti — Poznejša dobava znotraj Skupnosti — Davčna utaja — Zavrnitev oprostitve — Pogoji)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/8

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Vetsch Int. Transporte GmbH
      (Zadeva C-531/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 143(1)(d) - Oprostitve DDV pri uvozu - Uvoz, ki mu sledi prenos znotraj Skupnosti - Poznejša dobava znotraj Skupnosti - Davčna utaja - Zavrnitev oprostitve - Pogoji)
      (2019/C 131/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

      Vetsch Int. Transporte GmbH

         ob udeležbi: Zollamt Feldkirch Wolfurt

         Izrek

      Člen 143(d) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in člen 143(1)(d) te direktive, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2009/69/ES z dne 25. junija 2009, je treba razlagati tako, da se uvozniku, ki je določen oziroma priznan kot dolžnik za plačilo davka na dodano vrednost v smislu člena 201 Direktive 2006/112, pravica do oprostitve tega davka pri uvozu iz teh določb – v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem, prvič, prejemnik blaga, ki je predmet prenosa znotraj Skupnosti, ki je sledil temu uvozu, stori utajo v zvezi s transakcijo, ki je bila izvedena po tem prenosu in ki z navedenim prenosom ni povezana, ter drugič, nič ne kaže na to, da bi uvoznik vedel ali bi moral vedeti, da je bila ta poznejša transakcija del utaje, ki jo je storil prejemnik – ne sme zavrniti.

         (1)  UL C 412, 4.12.2017.


title: Zadeva C-554/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Svea hovrätt– Švedska) – Rebecka Jonsson/Société du Journal L’Est Républicain (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Evropski postopek v sporih majhne vrednosti — Uredba (ES) št. 861/2007 — Člen 16 — „Stranka, ki v pravdi ne uspe“ — Stroški postopka — Razdelitev — Člen 19 — Procesno pravo držav članic)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/9

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Svea hovrätt– Švedska) – Rebecka Jonsson/Société du Journal L’Est Républicain
      (Zadeva C-554/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Evropski postopek v sporih majhne vrednosti - Uredba (ES) št. 861/2007 - Člen 16 - „Stranka, ki v pravdi ne uspe“ - Stroški postopka - Razdelitev - Člen 19 - Procesno pravo držav članic)
      (2019/C 131/11)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Svea hovrätt

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Rebecka Jonsson

         Nasprotna stranka: Société du Journal L’Est Républicain

         Izrek

      Člen 16 Uredbe (ES) št. 861/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uvedbi evropskega postopka v sporih majhne vrednosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko nacionalno sodišče, kadar stranka v pravdi uspe samo deloma, naloži, da vsaka stranka nosi svoje stroške postopka, ali pa te stroške razdeli med stranki. V takem primeru lahko nacionalno sodišče načeloma prosto določi razdelitev navedenih stroškov, pod pogojem, da nacionalna procesna pravila o razdelitvi stroškov v čezmejnih sporih majhne vrednosti niso manj ugodna od procesnih pravil, ki urejajo podobne položaje v notranjem pravu, in da procesne zahteve v zvezi z razdelitvijo teh stroškov postopka ne pripeljejo do tega, da bi se zadevne osebe odrekle uporabi tega evropskega postopka v sporih majhne vrednosti, ker bi bilo tožeči stranki naloženo, da kljub temu, da je v pravdi v veliki meri uspela, nosi svoje stroške postopka ali vsaj njihov znaten del.

         (1)  UL C 402, 27.11.2017.


title: Zadeva C-535/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – NK, stečajni upravitelj družb PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV in PI/BNP Paribas Fortis NV (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredbi (ES) št. 44/2001 in (ES) št. 1346/2000 — Njuni področji uporabe — Stečaj sodnega izvršitelja — Tožba, ki jo je vložil stečajni upravitelj, zadolžen za upravljanje in potek stečaja)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – NK, stečajni upravitelj družb PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV in PI/BNP Paribas Fortis NV
      (Zadeva C-535/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredbi (ES) št. 44/2001 in (ES) št. 1346/2000 - Njuni področji uporabe - Stečaj sodnega izvršitelja - Tožba, ki jo je vložil stečajni upravitelj, zadolžen za upravljanje in potek stečaja)
      (2019/C 131/10)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vložnik kasacijske pritožbe: NK, stečajni upravitelj družb PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV in PI

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: BNP Paribas Fortis NV

         Izrek

      Člen 1(1) in (2)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da tožba, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, katere predmet je odškodninski zahtevek zaradi uveljavljanja deliktne ali kvazideliktne odgovornosti, ki jo je stečajni upravitelj vložil v okviru postopka zaradi insolventnosti in iztržek katere, če je tej tožbi ugodeno, se steče v stečajno maso, spada pod pojem „civilne in gospodarske zadeve“ v smislu odstavka 1 te določbe in torej na stvarno področje uporabe te uredbe.

         (1)  UL C 412, 4.12.2017.


title: Zadeva C-562/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Nacional – Španija) – Nestrade SA/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT), Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC) (Predhodno odločanje — Trinajsta direktiva 86/560/EGS — Postopki vračila davka na dodano vrednost (DDV) — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti — Podjetje, ki nima sedeža v Evropski uniji — Prejšnja pravnomočna odločba o zavrnitvi vračila DDV — Napačna identifikacijska številka za DDV)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/10

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Nacional – Španija) – Nestrade SA/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT), Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)
      (Zadeva C-562/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Trinajsta direktiva 86/560/EGS - Postopki vračila davka na dodano vrednost (DDV) - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti - Podjetje, ki nima sedeža v Evropski uniji - Prejšnja pravnomočna odločba o zavrnitvi vračila DDV - Napačna identifikacijska številka za DDV)
      (2019/C 131/12)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Nacional

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Nestrade SA

         Toženi stranki: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT), Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

         Izrek

      Določbe Trinajste direktive Sveta 86/560/EGS z dne 17. novembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic glede prometnih davkov – Postopki vračila davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, ki nimajo stalnega prebivališča ali sedeža na ozemlju Skupnosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da država članica pri uveljavljanju pravice do vračila davka na dodano vrednost (DDV) časovno omeji možnost popravljanja napačnih računov, na primer s popravljanjem na računu prvotno navedene identifikacijske številke za DDV, če se spoštujeta načeli enakovrednosti in učinkovitosti, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 437, 18.12.2017.


title: Zadeva C-630/17: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Općinski Sud u Rijeci – Hrvaška) – Anica Milivojević/Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen (Predhodno odločanje — Člena 56 in 63 PDEU — Svoboda opravljanja storitev — Prosti pretok kapitala — Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero se pogodbe z mednarodnim elementom, ki so bile sklenjene z nepooblaščenim upnikom, razglasijo za nične — Uredba (EU) št. 1215/2012 — Člen 17(1) — Kreditna pogodba, sklenjena s fizično osebo za zagotavljanje turističnih nastanitvenih storitev — Pojem „potrošnik“ — Člen 24(1) — Izključna pristojnost v postopkih, katerih predmet so stvarne pravice na nepremičninah — Tožba za razglasitev ničnosti kreditne pogodbe in za izbris stvarnega zavarovanja iz zemljiške knjige)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/11

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Općinski Sud u Rijeci – Hrvaška) – Anica Milivojević/Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen
      (Zadeva C-630/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Člena 56 in 63 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Prosti pretok kapitala - Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero se pogodbe z mednarodnim elementom, ki so bile sklenjene z nepooblaščenim upnikom, razglasijo za nične - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 17(1) - Kreditna pogodba, sklenjena s fizično osebo za zagotavljanje turističnih nastanitvenih storitev - Pojem „potrošnik“ - Člen 24(1) - Izključna pristojnost v postopkih, katerih predmet so stvarne pravice na nepremičninah - Tožba za razglasitev ničnosti kreditne pogodbe in za izbris stvarnega zavarovanja iz zemljiške knjige)
      (2019/C 131/13)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Općinski Sud u Rijeci

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Anica Milivojević

         Tožena stranka: Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

         Izrek

                  1.

                  Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi katere so med drugim kreditna pogodba in pravni akti, sprejeti na podlagi te pogodbe, ki so bili sklenjeni na ozemlju te države članice med dolžnikom in upnikom s sedežem v drugi državi članici, ki mu pristojni organi prve države članice niso dali dovoljenja za opravljanje dejavnosti na njenem ozemlju, nični od datuma sklenitve te pogodbe, čeprav je bila ta sklenjena, preden je navedena zakonodaja začela veljati.

                  2.

                  Člen 4(1) in člen 25 Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah nasprotujeta zakonodaji države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero lahko dolžnik v okviru spora v zvezi s kreditno pogodbo z mednarodnim elementom, ki spada na področje uporabe te uredbe, vloži tožbo proti nepooblaščenemu upniku bodisi pred sodiščem države, na ozemlju katere ima upnik sedež, bodisi pred sodiščem v kraju, v katerem ima dolžnik stalno prebivališče ali sedež, in v skladu s katero je za odločanje o tožbi tega dolžnika pristojno le sodišče države, v kateri ima ta dolžnik stalno prebivališče, in to ne glede na to, ali je ta dolžnik potrošnik ali oseba, ki se ukvarja s poklicno ali pridobitno dejavnostjo.

                  3.

                  Člen 17(1) Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da dolžnika, ki je sklenil kreditno pogodbo za izvedbo obnovitvenih del na nepremičnini, v kateri stalno prebiva, med drugim zato, da bi v njej ponujal turistične nastanitvene storitve, ni mogoče šteti za „potrošnika“ v smislu te določbe, razen če ima ta pogodba glede na okvir posla, za katerega je bila sklenjena in ki se presoja v celoti, tako rahlo vez s poklicno ali pridobitno dejavnostjo, da je povsem očitno, da je bila ta pogodba sklenjena zlasti za zasebne namene, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

                  4.

                  Člen 24, točka 1, prvi odstavek, Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da je tožba za izbris hipoteke, ki bremeni nepremičnino, iz zemljiške knjige tožba „v postopkih, predmet katerih so stvarne pravice na nepremičninah“, v smislu te določbe, vendar pa pod ta pojem ne spada tožba za razglasitev ničnosti kreditne pogodbe in notarske listine o ustanovitvi hipoteke za zavarovanje terjatve iz te pogodbe.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva C-710/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – CCC - Consorzio Cooperative Costruzioni Soc. Cooperativa/Comune di Tarvisio (Predhodno odločanje — Javna naročila za gradnje — Direktiva 2004/18/ES — Člen 48(3) — Ocenjevanje in preverjanje tehničnih sposobnosti gospodarskih subjektov — Nacionalna določba, ki je ni mogoče šteti za prenos Direktive 2004/18 — Neobstoj neposrednega in nepogojnega sklicevanja na pravo Unije — Neobstoj zahteve, ki temelji na gotovem čezmejnem interesu — Nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/12

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – CCC - Consorzio Cooperative Costruzioni Soc. Cooperativa/Comune di Tarvisio
      (Zadeva C-710/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Javna naročila za gradnje - Direktiva 2004/18/ES - Člen 48(3) - Ocenjevanje in preverjanje tehničnih sposobnosti gospodarskih subjektov - Nacionalna določba, ki je ni mogoče šteti za prenos Direktive 2004/18 - Neobstoj neposrednega in nepogojnega sklicevanja na pravo Unije - Neobstoj zahteve, ki temelji na gotovem čezmejnem interesu - Nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)
      (2019/C 131/14)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: CCC - Consorzio Cooperative Costruzioni Soc. Cooperativa

         Tožena stranka: Comune di Tarvisio

         ob udeležbi: Incos Srl, RTI – Idrotermica F.lli Soldera, Gabriele Indovina

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Consiglio di Stato (državni svet, Italija) z odločbo z dne 28. septembra 2017, ni dopusten.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva C-49/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Catalunya – Španija) – Carlos Escribano Vindel/Ministerio de Justicia (Predhodno odločanje — Ukrepi proračunskega varčevanja — Zmanjšanje plač v nacionalni javni upravi — Podrobna pravila — Različen učinek — Socialna politika — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Direktiva 2000/78/ES — Člen 2(1) in (2)(b) — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 21 — Neodvisnost sodnikov — Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/13

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Catalunya – Španija) – Carlos Escribano Vindel/Ministerio de Justicia
      (Zadeva C-49/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Ukrepi proračunskega varčevanja - Zmanjšanje plač v nacionalni javni upravi - Podrobna pravila - Različen učinek - Socialna politika - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Direktiva 2000/78/ES - Člen 2(1) in (2)(b) - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 21 - Neodvisnost sodnikov - Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU)
      (2019/C 131/15)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Catalunya

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Carlos Escribano Vindel

         Tožena stranka: Ministerio de Justicia

         Izrek

                  1.

                  Člen 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člen 2(1) in (2)(b) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da s pridržkom preveritve, ki jo mora opraviti predložitveno sodišče, ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, s katero se je v okviru splošnih ukrepov znižanja plač v zvezi z omejitvami za odpravo čezmernega proračunskega primanjkljaja določilo različne odstotke znižanja plač za osnovne plače in dodatna plačila zaposlenih v sodstvu, kar je po mnenju predložitvenega sodišča vodilo do večjega odstotka znižanja plač za tiste, ki spadajo v dve plačni skupini nižjih kategorij tega sodstva, kot pa za tiste, ki spadajo v plačno skupino višje kategorije navedenega sodstva, čeprav prvi prejemajo nižje plačilo, so običajno mlajši in imajo običajno krajšo delovno dobo od drugih.

                  2.

                  Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU je treba razlagati tako, da načelo neodvisnosti sodnikov ne nasprotuje temu, da se za tožečo stranko iz postopka v glavni stvari uporabi nacionalna ureditev, kot je ta v postopku v glavni stvari, s katero se je ne glede na naravo izvajanih funkcij, delovno dobo ali na pomen opravljanih nalog v okviru splošnih ukrepov znižanja plač v zvezi z omejitvami za odpravo čezmernega proračunskega primanjkljaja določilo različne odstotke znižanja plač za osnovne plače in dodatna plačila zaposlenih v sodstvu, kar je po mnenju predložitvenega sodišča vodilo do večjega odstotka znižanja plač za tiste, ki spadajo v dve plačni skupini nižjih kategorij tega sodstva, kot pa za tiste, ki spadajo v plačno skupino višje kategorije navedenega sodstva, čeprav prvi prejemajo nižje plačilo od drugih, če raven plače, ki jo ob znižanju plač iz postopka v glavni stvari prejema tožeča stranka v postopku v glavni stvari, ustreza pomembnosti funkcij, ki jih izvaja, in tako zagotavlja neodvisnost njenega sojenja, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 152, 30.4.2018.


title: Zadeva C-577/18 P: Pritožba, ki jo je Petrus Kerstens vložil 11. septembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 26. junija 2018 v zadevi T-757/17, Kerstens/Komisija

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/17

      Pritožba, ki jo je Petrus Kerstens vložil 11. septembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 26. junija 2018 v zadevi T-757/17, Kerstens/Komisija
      (Zadeva C-577/18 P)
      (2019/C 131/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Petrus Kerstens (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija
      Sodišče Evropske unije (šesti senat) je s sklepom z dne 22. januarja 2019 pritožbo zavrnilo.


title: Zadeva C-711/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 9. novembra 2018 – Ascopiave SpA in drugi/Ministero dello Sviluppo Economico in drugi

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 9. novembra 2018 – Ascopiave SpA in drugi/Ministero dello Sviluppo Economico in drugi
      (Zadeva C-711/18)
      (2019/C 131/23)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Ascopiave SpA, Bim Belluno Infrastrutture SpA, Centria Srl, Retipiù Srl, Pasubio Distribuzione Gas Srl - Unipersonale, Pasubio Group SpA, Unigas Distribuzione Srl

         Tožene stranke: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero per gli Affari Regionali e le Autonomie

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba pravo Unije in zlasti skupna pravil notranjega trga z električno energijo in zemeljskim plinom ter načeli pravne varnosti in zaupanja v pravo razlagati tako, da dovoljujejo retroaktivno uporabo meril za določitev višine povračil, do katerih so upravičeni nekdanji koncesionarji, ki posega v prejšnja pogodbena razmerja, oziroma ali je takšna uporaba – tudi z vidika sorazmernosti – utemeljena zaradi potrebe po zagotavljanju varstva drugih splošnih interesov, upoštevnih na evropski ravni in povezanih s potrebo po zagotavljanju boljšega varstva konkurence na zadevnem trgu ob sočasnem zagotavljanju večjega varstva odjemalcev, ki bi lahko posredno občutili posledice morebitnega povišanja zneskov, do katerih so upravičeni nekdanji koncesionarji?