title: Zadeva C–440/07 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, Schneider Electric SA in Francoski republiki (Pritožba — Koncentracije podjetij — Uredba (EGS) št. 4064/89 — Odločba Komisije o razglasitvi nezdružljivosti koncentracije s skupnim trgom — Razveljavitev — Nepogodbena odgovornost Skupnosti zaradi ugotovljene nezakonitosti — Pogoji)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, Schneider Electric SA in Francoski republiki
   (Zadeva C–440/07 P) (1)

   (Pritožba - Koncentracije podjetij - Uredba (EGS) št. 4064/89 - Odločba Komisije o razglasitvi nezdružljivosti koncentracije s skupnim trgom - Razveljavitev - Nepogodbena odgovornost Skupnosti zaradi ugotovljene nezakonitosti - Pogoji)
   2009/C 220/06
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Petite, F. Arbault, T. Christoforou, C.-F. Durand in R. Lyal, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: Schneider Electric SA, (zastopnika: M. Pittie in A. Winckler, odvetnika), Zvezna republika Nemčija, Francoska republika

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat) z dne 11. julija 2007 v zadevi Schneider Electric proti Komisiji (T-351/03), s katero je Sodišče prve stopnje Evropski skupnosti naložilo plačilo stroškov, ki jih je imela družba Schneider Electric zaradi udeležbe pri ponovljenem postopku nadzora koncentracije, ki je potekal po izreku sodbe Sodišča prve stopnje z dne 22. oktobra 2002 v zadevi Schneider Electric proti Komisiji (T-310/01 in T-77/02), in dve tretjini škode, ki je nastala družbi Schneider Electric, v znesku znižanja prodajne cene družbe Legrand SA, ki jo je družba Schneider Electric morala odobriti kupcu kot nasprotno dajatev za odlog zapadlosti dejanske prodaje družbe Legrand do 10. decembra 2002 — Pogoji za nepogodbeno odgovornost Skupnosti — Pojmi napaka, škoda in neposredna vzročna zveza med storjeno napako in nastalo škodo — „Dovolj resna“ kršitev prava Skupnosti v postopku nadzora združljivosti koncentracije s skupnim trgom

      Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 11. julija 2007 v zadevi Schneider Electric proti Komisiji (T 351/03) se razveljavi v delu, v katerem je:

                           —

                           Evropski skupnosti naložilo povračilo dveh tretjin škode, ki jo uveljavlja družba Schneider Electric SA, v znesku znižanja prodajne cene družbe Legrand SA, ki jo je morala odobriti kupcu kot nasprotno dajatev za odlog zapadlosti dejanske prodaje družbe do 10. decembra 2002;

                           —

                           odredilo izdelavo izvedenskega mnenja za oceno te postavke škode;

                           —

                           odobrilo obresti od prisojene ji odškodnine.

               2)

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3)

               Stranki bosta v roku treh mesecev od razglasitve te sodbe sporočili Sodišču Evropskih skupnosti oceno škode, ki jo pomenijo stroški, ki jih je imela družba Schneider Electric SA zaradi udeležbe pri ponovljenem postopku nadzora koncentracije, ki je bil izveden po izreku sodb Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 22. oktobra 2002 v zadevi Schneider Electric proti Komisiji (T-310/0l in T 77/02), in bo izračunana sporazumno v skladu s pogoji izračuna, navedenimi v točki 216 te sodbe.

               4)

               Če tak sporazum ne bo dosežen, bosta stranki Sodišču Evropskih skupnosti v istem roku sporočili predloge v zvezi z zneskom škode.

               5)

               V preostalem se pritožba družbe Schneider Electric SA zavrne.

               6)

               Družbi Schneider Electric SA se poleg plačila lastnih stroškov, povezanih s postopkom na prvi stopnji in tem postopkom, naloži plačilo dveh tretjin stroškov, ki jih je v okviru tega postopka priglasila Komisija Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva C-295/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Ufficio del giudice di pace di Bitonto (Italija) z dne 30. junija 2004 v zadevi Vincenzo Manfredi proti Lloyd Italico Assicurazioni

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/3

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Ufficio del giudice di pace di Bitonto (Italija) z dne 30. junija 2004 v zadevi Vincenzo Manfredi proti Lloyd Italico Assicurazioni.
   (Zadeva C-295/04)
   (2004/C 251/05)
   Giudice di pace di Bitonto je s sklepom z dne 30. junija 2004 v zadevi Vincenzo Manfredi proti Lloyd Italico Assicurazioni, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 13. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Giudice di pace di Bitonto predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da ta določa kot ničen sporazum ali usklajeno ravnanje med zavarovalnicami o izmenjavi medsebojnih informacij, ki omogoča zvišanje premij za zavarovalne police avtomobilske odgovornosti, ki ni upravičeno s tržnimi pogoji, in sicer tudi glede na sodelovanje pri sporazumu ali usklajenem ravnanju med podjetji s sedežem v različnih državah članicah?

               2.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da ta dovoljuje tretjim osebam, ki izkažejo upravičen pravni interes, da uveljavljajo ničnost sporazuma ali ravnanja, ki je prepovedano s tem predpisom, ter da zahtevajo povrnitev utrpljene škode v primeru obstoja vzročne zveze med sporazumom ali usklajenim ravnanjem in škodo?

               3.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da začne zastaralni rok za vložitev odškodninske tožbe teči na dan, ko začne veljati sporazum ali usklajeno ravnanje, ali pa na dan, ko je bilo sporazuma ali usklajenega ravnanja konec?

               4.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da mora nacionalni sodnik v primeru, ko ugotovi, da je odškodnina, ki bi bila izplačana na podlagi nacionalnega prava v vsakem primeru nižja od gospodarske koristi, ki jo je imelo podjetje, ki je povzročilo škodo in je sodelovalo pri prepovedanem sporazumu ali usklajenem ravnanju, po uradni dolžnosti dodeliti tretji oškodovani osebi kazensko odškodnino, ki je potrebna za to, da bi bila izplačljiva odškodnina višja od koristi, ki jo je imel povzročitelj škode, z namenom odvračanja od sklepanja sporazumov ali usklajenih ravnanj, ki so prepovedana s členom 81 Pogodbe?


title: Združeni zadevi T-80/06 in T-182/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. februarja 2012 – Budapesti Erőmű proti Komisiji ( „Državne pomoči — Veleprodajni trg električne energije — Ugodni pogoji, ki jih je madžarsko javno podjetje v okviru pogodb o nakupu električne energije dalo določenim proizvajalcem električne energije — Odločba o uvedbi postopka iz člena 88(2) ES — Odločba s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena pridobitev njenega vračila — Nova pomoč — Merilo zasebnega upnika“ )

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. februarja 2012 – Budapesti Erőmű proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-80/06 in T-182/09) (1)

   (Državne pomoči - Veleprodajni trg električne energije - Ugodni pogoji, ki jih je madžarsko javno podjetje v okviru pogodb o nakupu električne energije dalo določenim proizvajalcem električne energije - Odločba o uvedbi postopka iz člena 88(2) ES - Odločba s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena pridobitev njenega vračila - Nova pomoč - Merilo zasebnega upnika)
   2012/C 89/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Budapesti Erőmű Zrt (Budimpešta, Madžarska) (zastopniki: v zadevah T-80/06 in T-182/09, M. Powell, solicitor, C. Arhold in K. Struckmann, odvetniki, ter, v zadevi T-182/09, A. Hegyi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: v zadevah T-80/06 in T-182/09, N. Khan, L. Flynn in K. Talabér Ritz, ter v zadevi T-80/06, V. Di Bucci, zastopniki)

      Predmet

   V zadevi T-80/06 predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, ki je bila Madžarski vročena za dopisom z dne 9. novembra 2005, da uvede postopek po členu 88(2) Pogodbe ES glede državne pomoči C 41/2005 (prej NN 49/2005) – madžarski „nasedli stroški“ in v zadevi T-182/09 predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/609/ES z dne 4. junija 2008 o državni pomoči C 41/05, ki jo je Madžarska dodelila v obliki sporazumov o nakupu električne energije (UL 2009, L 225, str. 53).

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Budapesti Erőmű Zrt se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-251/15 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 4. februarja 2016 – Emisbeth SpA/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Znamka Skupnosti — Zahteva za registracijo figurativne znamke Nael — Ugovor imetnika prejšnje besedne znamke Skupnosti Mc Neal — Zavrnitev registracije — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 8(1)(b) — Določitev upoštevne javnosti — Presoja stopnje pozornosti upoštevne javnosti — Presoja primerljivosti proizvodov, podobnosti znakov in verjetnosti zmede)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/4

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 4. februarja 2016 – Emisbeth SpA/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-251/15 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Znamka Skupnosti - Zahteva za registracijo figurativne znamke Nael - Ugovor imetnika prejšnje besedne znamke Skupnosti Mc Neal - Zavrnitev registracije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) - Določitev upoštevne javnosti - Presoja stopnje pozornosti upoštevne javnosti - Presoja primerljivosti proizvodov, podobnosti znakov in verjetnosti zmede))
   (2016/C 136/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Emisbeth SpA (zastopnik: A. Arpaia, odvetnik)

      druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Emsibeth SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva C-424/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 15. septembra 2014 – Jácint Gábor Balogh/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               8.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 439/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 15. septembra 2014 – Jácint Gábor Balogh/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Zadeva C-424/14)
   (2014/C 439/27)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jácint Gábor Balogh

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je madžarska nacionalna praksa, po kateri se zahteva, da fizične osebe, ki – v mejah davčne oprostitve od DDV – ne želijo opravljati dejavnosti, ki je obdavčena z DDV, prijavijo to dejavnost, v skladu z obveznostjo prijave dejavnosti, določeno v členih 213(1) in 214(1) Direktive o DDV (1)?

               2.

               Ali lahko davčni organ pri nadzoru a posteriori sankcionira opustitev prijave dejavnosti, če meja davčne oprostitve ni bila presežena?

               3.

               Ali lahko davčni organ pri nadzoru a posteriori vstopi v pravico fizične osebe do odločitve in ob neupoštevanju načela poštenega postopka izključi možnost fizične osebe, da se odloči za davčno oprostitev?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-493/15 P: Pritožba, ki jo je 26. avgusta 2015 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 18. junija 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-5/14, CX/Komisija

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/26

         Pritožba, ki jo je 26. avgusta 2015 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 18. junija 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-5/14, CX/Komisija
   (Zadeva T-493/15 P)
   (2015/C 371/29)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in C. Ehrbar, agenta)

      Druga stranka v postopku: CX (Enghien, Belgija)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 18. junija 2015 v zadevi F-5/14, CX/Komisija;

               —

               zadevo vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence, da odloči o drugih tožbenih razlogih;

               —

               odločitev o stroških pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog glede zdravniških mnenj, ki so bila predložena v disciplinskem postopku: kršitev pravic zaradi nespoštovanja (i) pravil o dokaznem bremenu, (ii) Priloge IX Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), (iii) člena 59 Kadrovskih predpisov in (iv) pristojnosti Sodišča za uslužbence.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog glede pojma niza usklajenih indicev: nespoštovanje obsega obveznosti na področju izvajanja dokazov in pomanjkljiva obrazložitev.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri razlagi načela skrbnosti, saj naj bi Sodišče za uslužbence na podlagi dokazov, ki jih je imelo na voljo ob sprejetju sporne odločbe, razsodilo, da Komisija ni izpolnila dolžnosti skrbnega ravnanja, ker ni tožeči stranki izdala vabila še za tretji datum z obrazložitvijo, prvič, da so bila očitana dejanja sorazmerno stara, drugič, da je bil uradnik na bolniškem dopustu, in tretjič, da je njegov odvetnik že drugič zavrnil vabilo.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: napake pri obrazložitvi glede posledic kršitve pravice do izjave in vsebinsko nepravilno ugotovljenega dejanskega stanja, ker naj bi se Sodišče za uslužbence oprlo na vsebinsko nepravilna dejstva, na podlagi katerih je to sklenilo, da bi lahko zaslišanje tožeče stranke vplivalo na izpodbijano odločbo.


title: Zadeva T-207/07 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2011 – Eurallumina proti Komisiji (Začasna odredba — Državne pomoči — Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naloženo njeno povračilo — Odložitev izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/29

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2011 – Eurallumina proti Komisiji
   (Zadeva T-207/07 R)
   (Začasna odredba - Državne pomoči - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naloženo njeno povračilo - Odložitev izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2011/C 232/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italija) (zastopnika: L. Martin Alegi in R. Denton, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska Komisija (zastopnika: N. Khan in D. Grespan, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Odločbe Komisije z dne 7. februarja 2007 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji (C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)) (2007/375/ES), v delu v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-256/08: Tožba, vložena 24. junija 2008 – Wrigley proti UUNT – Mejerigaarden (POLAR ICE)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/66

         Tožba, vložena 24. junija 2008 – Wrigley proti UUNT – Mejerigaarden (POLAR ICE)
   (Zadeva T-256/08)
   (2008/C 209/116)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Wm. Wrigley Jr. Company (Chicago, Združene države) (zastopniki: M. Kinkeldey, S. Schäffler in A. Bognár, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mejerigaarden Holding A/S (Thisted, Danska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. aprila 2008 v zadevi R 845/2006-2 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „POLAR ICE“ za proizvode iz razredov 3, 5 in 30.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka Skupnosti. št. 1 273 564 „Polar is“ za proizvode iz razreda 30; danska besedna znamka št. VR 1971 03528 „POLAR IS“ za proizvode iz razreda 30; danska besedna znamka št. VR 1994 07979 „POLAR MAXI“ za proizvode iz razreda 30.

      Odločba oddelka za ugovore: Prijava znamke Skupnosti se v celoti zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1) Uredbe Sveta št. 40/94, saj se sporne znamke vidno, fonetično in pojmovno razlikujejo, tako da ni verjetnosti zmede.


title: Združeni zadevi C-53/09 in C-55/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. oktobra 2010 (predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ju je vložilo House of Lords – Združeno kraljestvo) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs proti Loyalty Management UK Limited (C-53/09), Baxi Group Ltd (C-55/09) (Šesta direktiva o DDV — Davčna osnova — Sistem spodbujanja prodaje — Program zvestobe, ki strankam omogoča, da pri trgovcih prejmejo točke in da jih unovčijo za darila za zvestobo — Plačila, ki jih od upravljavca programa prejmejo unovčevalci, ki dobavijo darila za zvestobo — Plačila, ki jih od trgovcev prejme upravljavec programa, ki dobavi darila za zvestobo)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. oktobra 2010 (predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ju je vložilo House of Lords – Združeno kraljestvo) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs proti Loyalty Management UK Limited (C-53/09), Baxi Group Ltd (C-55/09)
   (Združeni zadevi C-53/09 in C-55/09) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Davčna osnova - Sistem spodbujanja prodaje - Program zvestobe, ki strankam omogoča, da pri trgovcih prejmejo točke in da jih unovčijo za darila za zvestobo - Plačila, ki jih od upravljavca programa prejmejo unovčevalci, ki dobavijo darila za zvestobo - Plačila, ki jih od trgovcev prejme upravljavec programa, ki dobavi darila za zvestobo)
   2010/C 328/06
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   House of Lords

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Nasprotni stranki: Loyalty Management UK Limited (C-53/09), Baxi Group Ltd (C-55/09)

      Predmet

   Predloga za sprejetje predhodne odločbe – House of Lords – Razlaga členov 5, 6 in 11(A)(1)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Davčna osnova – Program zvestobe, ki strankam omogoča, da pri trgovcih, s katerimi se sodeluje, zbirajo točke in jih zamenjajo za darila ali vrednostne bone pri odobrenih trgovcih – Unovčitev točk, ki povzroči to, da upravljavec programa plača določen znesek zadevnemu odobrenemu trgovcu

      Izrek

               1.

               V okviru programa zvestobe za stranke, kakršna sta obravnavana v postopkih v glavnih stvareh, je treba člene 5, 6, 11(A)(1)(a) in člen 17(2) v različici, ki izhaja iz člena 28f, točka 1, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, razlagati tako, da je treba:

                           —

                           v zadevi C-53/09 plačila, ki jih od upravljavca zadevnega programa prejmejo unovčevalci, ki strankam dobavijo darila za zvestobo, šteti za plačilo tretjih oseb za dobavo blaga tem strankam ali, glede na okoliščine, za opravljanje storitev za te stranke. Vendar mora predložitveno sodišče preveriti, ali ta plačila vključujejo tudi plačilo za opravljanje storitev, ki pomeni ločeno transakcijo, in

                           —

                           v zadevi C-55/09 plačila, ki jih od sponzorja prejme upravljavec zadevnega programa, ki strankam dobavi darila za zvestobo, v delu šteti za plačilo tretjih oseb za dobavo blaga tem strankam in v delu za plačilo storitev, ki jih opravi upravljavec tega programa v korist tega sponzorja.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.

      UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva C-46/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 28. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/53

         Sklep predsednika Sodišča z dne 28. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-46/06) (1)

   (2006/C 326/110)

      Jezik postopka: češčina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva T-205/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2012 – Cervecería Modelo proti UUNT – Plataforma Continental (LA VICTORIA DE MEXICO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti LA VICTORIA DE MEXICO — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti, ki vključuje besedni element „victoria“ in prejšnja nacionalna besedna znamka VICTORIA — Delna zavrnitev registracije — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2012 – Cervecería Modelo proti UUNT – Plataforma Continental (LA VICTORIA DE MEXICO)
   (Zadeva T-205/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti LA VICTORIA DE MEXICO - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti, ki vključuje besedni element „victoria“ in prejšnja nacionalna besedna znamka VICTORIA - Delna zavrnitev registracije - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 73/54
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cervecería Modelo, SA de CV (Ciudad de México, Mehika) (zastopnik: C. Lema Devesa, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Plataforma Continental, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: P. González Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega oddelka za pritožbe UUNT z dne 5. marca 2010 (zadeva R 322/2009-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Plataforma Continental, SL in Cervecería Modelo, SA de CV.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Cervecería Modelo, SA de CV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva T-46/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. marca 2013 – Chrysamed Vertrieb proti UUNT – Chrysal International (Chrysamed) (Znamka Skupnosti  — Postopek z ugovorom  — Umik prijave za registracijo  — Ustavitev postopka)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. marca 2013 – Chrysamed Vertrieb proti UUNT – Chrysal International (Chrysamed)
   (Zadeva T-46/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik prijave za registracijo - Ustavitev postopka))
   2014/C 142/44
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Chrysamed Vertrieb GmbH (Salzburg, Avstrija) (zastopniki: sprva T. Schneider, nato M. Koch in nazadnje I. Rungg, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Chrysal International BV (Naarden, Nizozemska) (zastopniki: A. Killan, M. Marell in M. Senftleben, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. novembra 2011 (zadeva R 64/2011-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Chrysal International BV in Chrysamed Vertrieb GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Chrysamed Vertrieb GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva C-197/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 29. aprila 2015 – Juan Carlos Castrejana López proti Ayuntamiento de Vitoria

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 29. aprila 2015 – Juan Carlos Castrejana López proti Ayuntamiento de Vitoria
   (Zadeva C-197/15)
   (2015/C 236/36)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Juan Carlos Castrejana López

      Nasprotna stranka: Ayuntamiento de Vitoria

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbo 5(1) Okvirnega sporazuma ETUC-UNICE-CEEP o delu za določen čas (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki v primerih zlorab kot posledice uporabe pogodb o zaposlitvi za določen čas v primeru nadomestnih uradnikov – in drugače od tega, kar velja v povsem enakem položaju za delavce, ki so z upravo v delovnopravnem razmerju – na splošno ne priznava pravice, da ostanejo zaposleni za nedoločen čas, a ne za stalno, torej, s pravico do zasedbe začasnega delovnega mesta, na katerem so opravljali delo, dokler se to ne zapolni na predpisan način ali ukine po zakonsko določenem postopku?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba načelo enakovrednosti razlagati tako, da lahko nacionalno sodišče šteje, da sta oba položaja – položaj delavca, ki ima z upravo sklenjeno delovnopravno razmerje za določen čas, in položaj nadomestnega uradnika – podobna, kadar pride do zlorabe pogodb o zaposlitvi za določen čas, ali pa mora nacionalno sodišče, poleg identičnosti delodajalca, identičnosti ali podobnosti opravljanih storitev in trajanja pogodbe o zaposlitvi za določen čas, pri presoji podobnosti upoštevati druge elemente, kot na primer posebna narava delovnega razmerja s pogodbo po delovnem pravu ali kot javnega uslužbenca ter pristojnost uprave za samoorganizacijo, ki upravičujejo različno obravnavanje obeh položajev?

               3.

               Če je odgovor na prejšnji vprašanji nikalen, ali je treba načelo učinkovitosti razlagati tako, da je treba ustrezno sankcijo ugotavljati in določiti v istem postopku, v katerem se ugotovi obstoj zlorabe pogodb o zaposlitvi za določen čas, v okviru ustreznega ukrepa procesnega varstva, v katerem lahko stranke predlagajo, zatrjujejo in dokazujejo vse, kar štejejo kot upoštevno v zvezi s tem, ali pa je, nasprotno, oškodovano stranko primerno v ta namen napotiti na nov upravni oziroma, če je to primerno, sodni postopek?

      (1)  Priloga k Direktivi Sveta 1999/70 z dne 28. junija 1999 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva C-23/13: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. novembra 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti s strani države — Direktiva 91/271/EGS — Čiščenje komunalne odpadne vode — Člena 3 in 4)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/16

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. novembra 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-23/13) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti s strani države - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Člena 3 in 4)
   2014/C 9/25
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J.-P. Keppenne in E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: D. Colas in S. Menez, agenta)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 3 in 4 Direktive Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (91/271/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26) – Neizpolnitve obveznosti zagotovitve kanalizacijskega sistema in čiščenja komunalnih odpadnih voda v osmih aglomeracijah

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da ni zagotovila:

                           —

                           kanalizacijskega sistema za komunalno odpadno vodo v aglomeraciji Basse-Terre, katere populacijski ekvivalent presega 15 000, in

                           —

                           čiščenja komunalne odpadne vode v aglomeracijah Ajaccio-Sanguinaires, Basse-Terre, Bastia-Nord, Cayenne-Leblond in Saint-Denis, katerih populacijski ekvivalent presega 15 000,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 4(1) in (3) Direktive z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (91/271/EGS).

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva C-348/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 25. junija 2013 – BestWater International GmbH proti Michaelu Mebesu, Stefanu Potschu

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 25. junija 2013 – BestWater International GmbH proti Michaelu Mebesu, Stefanu Potschu
   (Zadeva C-348/13)
   2013/C 325/12
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in revidentka: BestWater International GmbH

      Toženi stranki in nasprotni stranki v revizijskem postopku: Michael Mebes, Stefan Potsch

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali vključitev tujega dela, danega na voljo javnosti na tuji spletni strani, na lastno spletno stran v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, pomeni priobčitev javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES (1), tudi če se s tem tuje delo ne priobči novi javnosti in do priobčitve ne pride po posebnem tehničnem postopku, ki bi se razlikoval od tistega prvotne priobčitve?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).


title: Zadeva F-44/07: Tožba, vložena 14. maja 2007 – Barbin proti Parlamentu

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/45

         Tožba, vložena 14. maja 2007 – Barbin proti Parlamentu
   (Zadeva F-44/07)
   (2007/C 155/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Florence Barbin (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               točka I.2(c) „Navodil o postopku dodelitve točk za delovno uspešnost in o napredovanju“ Evropskega parlamenta z dne 10. maja 2006 naj se razglasi za nezakonito;

               —

               odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 16. oktobra 2006 o dodelitvi ene točke za delovno uspešnost v napredovalnem obdobju 2005 naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnica Evropskega parlamenta z nazivom AD 11, uveljavlja tožbene razloge, ki so zelo podobni tožbenim razlogom, ki so navedeni v okviru zadeve F-148/06 (1).

      (1)  UL C 42, 24.2.2007, str. 48.


title: Zadeva T-20/09 P: Pritožba, ki jo je 16. januarja 2009 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 4. novembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-41/06, Marcuccio proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/49

         Pritožba, ki jo je 16. januarja 2009 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 4. novembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-41/06, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-20/09 P)
   (2009/C 55/87)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. Dal Ferro, odvetnik, C. Berardis-Kayser, J. Currall, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija)
   Predlogi pritožnice:

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne SDU v odločanje o drugih razlogih pritožnice.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 4. novembra 2008, s katero je bila razglašena za nično odločba pritožnice z dne 30. maja 2005, s katero je bilo tožeči stranki na prvi stopnji naloženo, da preneha z delom zaradi invalidnosti, ki jo je ugotovila invalidska komisija. Poleg tega je SDU določilo odškodnino za nepremoženjsko škodo v višini 3 000 EUR.
   Razglasitev ničnosti temelji izključno na ugoditvi prvemu tožbenemu razlogu, ki je utemeljen s pomanjkljivostjo utemeljitve.
   V zvezi s tem pritožnica opozarja, da je prvostopenjsko sodišče ob takem zaključku napačno uporabilo pravo, s tem ko je v bistvu sklepalo, da morajo zdravniki, ki so sodelovali v postopku ugotavljanja invalidnosti na podlagi členov 53, 59 in 78 Kadrovskih predpisov, za utemeljitev svojih ugotovitev posredovati podobno obrazložitev, kot se zahteva v postopkih glede poklicnih bolezni ali nesreč v smislu člena 73. S tem je SDU po mnenju Komisije pomešalo dva postopka, zaradi česar je prišlo do neupravičenega oteževanja postopkov ugotavljanja invalidnosti.


title: Zadeva T-367/09: Tožba, vložena 18. septembra 2009 – Tecnoprocess proti Komisiji in Delegaciji Evropske komisije v Republiki Nigeriji

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/82

         Tožba, vložena 18. septembra 2009 – Tecnoprocess proti Komisiji in Delegaciji Evropske komisije v Republiki Nigeriji
   (Zadeva T-367/09)
   2009/C 267/145
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tecnoprocess Srl (Rim, Italija) (zastopnik: A. Majoli, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti, Delegacija Evropske komisije v Republiki Nigeriji

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se nedelovanje Delegacije EU v Abuyi in Evropske komisije v smislu člena 232 ES;

               —

               v skladu s členom 288 ES naj se ugotovi nepogodbeno odgovornost Delegacije in Komisije do tožeče stranke in naj se jima naloži solidarno povračilo škode v znesku 600 000 (šesto tisoč) EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tej zadevi je družba, ki je vložila tožbo tudi v zadevi Tecnoprocess proti Komisiji in Delegaciji Evropske komisije v Kraljevini Maroko (1).
   Predmet spora so okoliščine v zvezi z izvršitvijo pogodbe „EuropeAid 123511/D/SUP/NG – Supply, Installation, delivery, Comisioning and After-Sale Service of 114 27 Kva Generators to the EC Assisted Prime Project in Nigeria“ za dobavo in namestitev sto štirinajstih generatorjev z močjo 27 kW ter opravljanjem poprodajnih storitev za „National Authorising Officer, National Planning Commission“ in zlasti za sedeže navedenih organov, ki se nahajajo v šestih glavnih geografskih območjih Nigerije.
   Tožeča stranka trdi, da toženi stranki pri nadzoru okoliščin, v katerih se je izvrševala zadevna pogodba, nista ravnali skrbno, ker nista prišli do zadovoljive rešitve za njene interese pri izvršitvi zadevne pogodbe.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka navaja podobne tožbene razloge in bistvene trditve kot v zgoraj navedeni zadevi T-264/09.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009, str. 16.


title: Zadeva T-822/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung/UUNT (Cottonfeel) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti Cottonfeel — Absolutni razlogi za zavrnitev — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung/UUNT (Cottonfeel)
   (Zadeva T-822/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Cottonfeel - Absolutni razlogi za zavrnitev - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 414/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung GmbH (Gerolstein-Müllenborn, Nemčija) (zastopnik: M. Straub, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. oktobra 2014 (zadeva R 2579/2013-1), v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Cottonfeel kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung GmbH poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 46, 9.2.2015.


title: Zadeva C-104/07: Tožba, vložena 21. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/26

         Tožba, vložena 21. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-104/07)
   (2007/C 82/49)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in E. De Persio, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/109/ES (1) z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, oziroma v vsakem primeru, ker jih ni posredovala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2003/109/ES se je iztekel 23. januarja 2006.

      (1)  UL L 16, str. 44.


title: Zadeva T-141/06: Tožba, vložena  18. maja 2006  — Glaverbel proti UUNT (vzorec na površini proizvodov)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/33

         Tožba, vložena 18. maja 2006 — Glaverbel proti UUNT (vzorec na površini proizvodov)
   (Zadeva T-141/06)
   (2006/C 178/61)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Glaverbel SA (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Möbus, T. Koerl, lawyers)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljaviti odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. marca 2006 (zadeva R 0986/2004-4), kolikor se odločba nanaša na izpodbijane proizvode; in

               —

               ugotoviti, da je predložen dokaz o uporabi zadostoval za ugotovitev pridobljenega razlikovalnega učinka v smislu člena 7(3) UZS in da je prijava znamke Skupnosti št. 003183068 pridobila razlikovalni učinek v smislu člena 7(3) UZS;

               —

               vrniti prijavo znamke Skupnosti št. 003183068 Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) v sprejetje in objavo;

               —

               naložiti Uradu plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka sestavljena iz vzorca na površini proizvoda za proizvode iz razredov 19 in 21 (surovo ali delno obdelano steklo, vzorčno steklo, steklene plošče, itd.) (prijava znamke Skupnosti št. 3183068)

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave znamke Skupnosti za vse proizvode

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka nasprotuje odločbi odbora za pritožbe le glede nekaterih proizvodov iz razreda 21. V zvezi s tem navaja kršitev člena 7(3) Uredbe št. 40/94.


title: Zadeva T-719/16: Tožba, vložena 7. oktobra 2016 – Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinWärme)

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/32

      Tožba, vložena 7. oktobra 2016 – Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinWärme)
      (Zadeva T-719/16)
      (2016/C 441/38)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Berliner Stadtwerke GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnika: O. Spieker in A. Schönfleisch, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „berlinWärme“ – Prijava št. 14 062 558

         Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. julija 2016 v zadevi R 618/2016-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) v povezavi s členom 7(2) Uredbe št. 207/2009;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) v povezavi s členom 7(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T -181/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2005 — Heinen proti Komisiji („Uradniki — Notranji natečaj — Ustni preizkus — Nevpis na čakalni seznam za zaposlitev — Izbira jezikov — Kršitev obvestila o natečaju — Enako obravnavanje“)

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/11

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2005 — Heinen proti Komisiji
   (Zadeva T -181/04) (1)

   („Uradniki - Notranji natečaj - Ustni preizkus - Nevpis na čakalni seznam za zaposlitev - Izbira jezikov - Kršitev obvestila o natečaju - Enako obravnavanje“)
   (2005/C 257/20)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Nathalie Heinen (Ottignes, Belgija) [zastopniki: S. Orlandi, A.Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, avocats]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti [zastopnika: L.Lozano Palacios in M. Velardo, zastopnika]
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločitve komisije notranjega natečaja COM/PB/02, ki je tožeči stranki na ustnem preizkusu dodelila nezadostno število točk, da bi bila lahko vpisana na čakalni seznam za zaposlitev.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 190, 24.7.2004.


title: Zadeva C-5/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. januarja 2012 vložilo Juzgado de lo Social de Lleida (Španija) – Marc Betriu Montull proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. januarja 2012 vložilo Juzgado de lo Social de Lleida (Španija) – Marc Betriu Montull proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   (Zadeva C-5/12)
   2012/C 98/16
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social de Lleida

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Marc Betriu Montull

      Tožena stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalni zakon, natančneje člen 48(4) zakona o delovnih razmerjih, ki v primeru rojstva priznava imetništvo pravice do materinskega dopusta po izteku šestih zaporednih tednov po porodu, razen kadar bi bilo zdravje matere ogroženo, kot izvorno in neodvisno pravico mater delavk, pravico očetov delavcev, ki lahko izrabijo navedeni počitek samo takrat, kadar ima tudi otrokova mati status delavke in se odloči, da del počitka prenese na očeta, pa kot pravico, izvedeno iz pravice matere, v nasprotju z Direktivo Sveta 76/207/EGS (1) in Direktivo Sveta 96/34/ES (2)?

               2.

               Ali je nacionalni zakon, natančneje člen 48(4) zakona o delovnih razmerjih, ki v primeru rojstva priznava prekinitev pogodbe o zaposlitvi z ohranitvijo delovnega mesta in izplačilo nadomestila iz sistema socialne varnosti kot izvorno pravico matere, in ne očeta, vključno po izteku obdobja šestih zaporednih tednov po porodu in razen v primerih, v katerih bi bilo zdravje matere ogroženo, tako da je dopust, ki bi ga lahko izkoristil oče, odvisen od tega, ali je tudi otrokova mati delavka, v nasprotju z načelom enakega obravnavanja, ki prepoveduje diskriminacijo na podlagi spola?

               3.

               Ali je nacionalni zakon, natančneje člen 48(4) zakona o delovnih razmerjih, ki v primeru posvojitve očetom delavcem priznava izvorno pravico do prekinitve pogodbe o zaposlitvi z ohranitvijo delovnega mesta in izplačilo nadomestila iz sistema socialne varnosti, v primeru rojstva biološkega otroka pa jim, nasprotno, pravice do te prekinitve ne priznava samostojno in neodvisno od pravice matere, ampak le kot pravico, izvedeno iz pravice matere, v nasprotju z načelom enakega obravnavanja, ki prepoveduje diskriminacijo?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 187).

      (2)  Direktiva Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 285).


title: Zadeva C-40/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – Yoshikazu Iida proti Stadt Ulm (Člena 20 PDEU in 21 PDEU — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 51 — Direktiva 2003/109/ES — Državljani tretjih držav — Pravica do prebivanja v državi članici — Direktiva 2004/38/ES — Državljani tretjih držav, ki so člani družine državljanov Unije — Državljani tretjih držav, ki se ne pridružijo in ne spremljajo državljana Unije v državi članici gostiteljici ter prebivajo v državi članici izvora državljana Unije — Pravica državljana tretje države do prebivanja v državi članici izvora državljana Unije, ki prebiva v drugi državi članici — Državljanstvo Unije — Temeljne pravice)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/10

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – Yoshikazu Iida proti Stadt Ulm
   (Zadeva C-40/11) (1)

   (Člena 20 PDEU in 21 PDEU - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 51 - Direktiva 2003/109/ES - Državljani tretjih držav - Pravica do prebivanja v državi članici - Direktiva 2004/38/ES - Državljani tretjih držav, ki so člani družine državljanov Unije - Državljani tretjih držav, ki se ne pridružijo in ne spremljajo državljana Unije v državi članici gostiteljici ter prebivajo v državi članici izvora državljana Unije - Pravica državljana tretje države do prebivanja v državi članici izvora državljana Unije, ki prebiva v drugi državi članici - Državljanstvo Unije - Temeljne pravice)
   2013/C 9/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Yoshikazu Iida

      Tožena stranka: Stadt Ulm

      Predmet

   Vprašanje za predhodno odločanje – Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Razlaga člena 21(1) PDEU ter člena 2(2)(d), 3(1), 7(2) in 10(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic glede na določbo členov 7 in 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (UL L 158, str. 77) – Razlaga člena 6(1) in (3) PEU ter členov 24(3), 45(1) in 51(1), prvi stavek Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Mladoletni otrok, državljan države članice, ki je skupaj z materjo svoje stalno bivališče izbral v drugi državi članici – Pravica očetovega prebivanja v državi otrokovega porekla, pri čemer je oče državljan tretje države in izvršuje roditeljsko pravico – Področje uporabe Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pojem „izvajanje prava Unije“

      Izrek

   V primerih, ki jih ne ureja Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, in če ni nobene druge navezne okoliščine z določbami prava Unije glede državljanstva, državljan tretje države ne more zahtevati pravice do prebivanja, izpeljane iz pravice do prebivanja, ki jo ima državljan Unije.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva T-386/07: Tožba, vložena 4. oktobra 2007 – Peek & Cloppenburg proti UUNT – Redfil (Agile)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/44

         Tožba, vložena 4. oktobra 2007 – Peek & Cloppenburg proti UUNT – Redfil (Agile)
   (Zadeva T-386/07)
   (2007/C 297/89)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina.
   Stranke

      Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg (KG) (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: T. Dolde, A. Renck in V. von Bomhard, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Redfil SL (Barcelona, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. julija 2007 v zadevi št. 1324/2006-2; in

               —

               naložitev plačila stroškov postopka toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Redfil SL.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „Agile“ za proizvode iz razredov 18, 25 in 28 – prijava št. 2 659 456.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Skupnostna in nacionalna besedna znamka „Aygill's“ za proizvode iz razredov 3, 6, 8, 9, 11, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27 in 28.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se v celoti ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev ugovora v celoti.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94.


title: Zadeva C-125/07 P: Pritožba, ki jo je 2. marca 2007 vložila Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 14. decembra 2006 , v združenih zadevah od T-259/02 do T-264/02 in T-271/02 (sodba Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG proti Komisiji Evropskih skupnosti) v zvezi z zadevo T-264/02

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/7

         Pritožba, ki jo je 2. marca 2007 vložila Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 14. decembra 2006, v združenih zadevah od T-259/02 do T-264/02 in T-271/02 (sodba Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG proti Komisiji Evropskih skupnosti) v zvezi z zadevo T-264/02
   (Zadeva C-125/07 P )
   (2007/C 117/10)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (zastopnik: F. Montag, Rechtsanwalt)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               delno razveljaviti sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 14. decembra 2006 v združenih zadevah od T-259/02 do T-264/02 in T-271/02 (1) v delu, v katerem je zavrnilo tožbo v zadevi T-264/02 proti odločbi tožene stranke C (2002) 2091 konč. z dne 11. junija 2002 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES, in razglasiti ničnost prej navedene odločbe tožene stranke v delu, v katerem je tožeči stranki naložena globa;

               —

               podredno primerno znišati globo, ki je naložena tožeči stranki v členu 3 odločbe tožene stranke C(2002) 2091 konč. z dne 11. junija 2002 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES;

               —

               še bolj podredno razveljaviti sodbo Sodišča prve stopnje, navedeno v točki 1, in zadevo odstopiti Sodišču prve stopnje;

               —

               v vsakem primeru toženi stranki naložiti stroške postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Očita se, da izpodbijana sodba ni upoštevala obsega pravice izreči se. Tožeča stranka se namreč o tržnih deležev avstrijskega hranilniškega sektorja, ki jih je nameravala pripisati Komisija, ni mogla izreči tako, kot določajo predpisi. Sodišče prve stopnje je v sodbi pravno zmotno menilo, da je opozorilo tožene stranke v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, da naj bi bila tožeča stranka vodilna družba v hranilniškem sektorju, zadostovalo za varstvo pravic tožeče stranke do obrambe. Nasprotno bi tožena stranka tožečo stranko morala opozoriti tudi na to, do katerih ugotovitev namerava priti glede na to okoliščino.

               2.

               Z materilanopravnega vidika se očita, da Sodišče prve stopnje ni upoštevalo: da je odločba tožene stranke

                           a.

                           kršila člen 15(2) Uredbe št. 17/1962, ker se je tožeči stranki pripisalo ravnanje družbe GiroCredit za čas pred prevzemom s strani tožeče stranke. Namesto tega bi bilo treba ravnanje družbe GiroCredit za to obdobje pripisati družbi Bank Austria-Konzern, ker (i) je ta nadzorovala družbo GiroCredit in vplivala na njeno udeležbo v kartelu Lombardclub, (ii) ker je družba Bank Austria-Konzern prek druge koncernske družbe bila udeležena v dogovarjanju kartela Lombardclub in (iii) ker je družba Bank Austria-Konzern ob izdaji odločbe še obstajala.

                           b.

                           kršila člen 15(2) Uredbe št. 17/1962, ker so se tožeči stranki za čas kršitve (od leta 1995 do junija 1998) pripisali tržni deleži pravno in gospodarsko neodvisnih hranilnic. Manjka že pravna podlaga za pripisovanje hraniliniškega sektorja tožeči stranki. Nadalje niso izpolnjene predpostavke za pravno podlago, na katero se sklicujeta Sodišče prve stopnje in tožena stranka.

                           c.

                           kršila člen 81(1) ES, ker pripisovanje tržnih deležev hranilniškega sektorja tožeči stranki konec koncev pomeni pripisovanje ravnanja pravnih in gospodarskih hranilnic, ne da bi se upoštevalo stroge predpostavke, ki jih je Sodišče oblikovalo za pripisovanje tujega ravnanja.

                           d.

                           kršila člen 15(2) Uredbe št. 17/1962, ker globa na podlagi protipravnega pripisovanja družbe GiroCredit in hranilniškega sektorja ne bi smela biti naložena tožeči stranki, v vsakem primeru pa je bila odmerjena previsoko. da bi odločba tožene stranke

                           e.

                           kršila člen 15(2) Uredbe št. 17/1962, četudi bi bilo pripisovanje hranilniškega sektorja tožeči stranki zakonito, quod non, ker je bilo pripisovanje celotnega hranilniškega sektorja tožeči stranki v vsakem primeru nezakonito, ker je bila družbama Bank Austria in Erste österreichische Sparkasse – Bank AG ločeno naložena globa, tako da se njunih tržnih deležev ne bi smelo upoštevati drugikrat in se tem dvakratno tudi v okviru določitve globe tožeči stranki. da je odločba tožene stranke

                           f.

                           kršila člen 81(1) ES, ker zaradi dogovarjanja kartela Lombardclub trgovina med državami ni bila prizadeta, „otipljivo“, tako da se člena (81)1 ES v obravnavanem primeru sploh ne bi smelo uporabiti.

      (1)  UL C 331, str. 29.


title: Zadeva C-47/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena  30. januarja 2006

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/31

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena 30. januarja 2006
   (Zadeva C-47/06)
   (2006/C 60/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa C. O'Reilly, zastopnica, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 30. januarja 2006 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem ko ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil v državah članicah (1), ali v vsakem primeru, s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               2)

               Velikem vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok za prenos Direktive 2003/9/ES, se je iztekel 6. februarja 2005.

      (1)  UL L 31, 6.2.2003, str. 18.


title: Zadeva C-99/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. februarja 2015 vložilo Tribunal Supremo (Sala de lo Civil) (Španija) – Christian Liffers/Producciones Mandarina, S.L. in Gestevisión Telecinco, S.A.

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. februarja 2015 vložilo Tribunal Supremo (Sala de lo Civil) (Španija) – Christian Liffers/Producciones Mandarina, S.L. in Gestevisión Telecinco, S.A.
   (Zadeva C-99/15)
   (2015/C 171/21)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo (Sala de lo Civil)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Christian Liffers

      Nasprotni stranki: Producciones Mandarina, S.L. in Gestevisión Telecinco, S.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 13(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta (1) 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine razlagati tako, da oškodovanec zaradi kršitve intelektualne lastnine, ki zahteva odškodnino za premoženjsko škodo na podlagi zneska licenčnine ali tistih zneskov, ki bi jih bilo treba plačati, če bi kršitelj zaprosil za dovoljenje za uporabo zadevne pravice intelektualne lastnine, ne more poleg tega zahtevati še odškodnino za nastalo nepremoženjsko škodo?

      (1)  UL L 157, str. 45.


title: Zadeva C-234/13 P: Pritožba, ki jo je Albergo Saturnia Internazionale Spa vložila 29. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v v združenih zadevah Quattro Fontane in drugi proti Komisiji, od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/19

         Pritožba, ki jo je Albergo Saturnia Internazionale Spa vložila 29. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v v združenih zadevah Quattro Fontane in drugi proti Komisiji, od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00
   (Zadeva C-234/13 P)
   2013/C 207/32
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Albergo Saturnia Internazionale Spa (zastopnika: A. Bianchini in F. Busetto, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Predlogi

               —

               Razveljavitev izpodbijanega sklepa Splošnega sodišča;

               —

               ugoditev predlogom, ki so bili predstavljeni na prvi stopnji, in zato

                           —

                           po potrebi ter v mejah interesov pritožnic razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije št. 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki so na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost;

                           —

                           podredno, razglasitev ničnosti navedene odločbe v delu, v katerem določa obveznost vračila odobrenih olajšav in v katerem zahteva vrnitev zneskov spornih olajšav, skupaj z obrestmi za obdobja, upoštevana v sodbi;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka na obeh stopnjah Komisiji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe je navedenih devet razlogov:

                  Prvi pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker se v njem ni upoštevalo, da zadevni ukrepi glede na njihovo naravo nadomestila upravičencem niso prinašali nobene ugodnosti.

                  Drugi pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker v njem ni bilo izključeno oziroma presojeno, da lahko zadevni ukrepi vplivajo na konkurenco in trgovino med d ržavami članicami.

                  Tretji pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem zavrnjena uporaba izjem iz člena 87(2)(b) (zdaj člen 107(2)(b) PDEU) in iz člena 87(3)(b) ES (zdaj člen 107(3)(b) PDEU).

                  Četrti pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem zavrnjena uporaba izjeme iz člena 87(3)(c) ES (zdaj člen 107(3)(c) PDEU).

                  Peti pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem zavrnjena uporaba izjem iz člena 87(3)(d) in (e) (zdaj člen 107(3)(d) in (e) PDEU).

                  Šesti pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem zavrnjena uporaba izjeme iz člena 86(2) ES (zdaj člen 106(2) PDEU).

                  Sedmi pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bilo v njem izključeno, da gre za obstoječo pomoč, s čimer je bil kršen člen 88(3) ES (sedaj člen 108(3) PDEU) in člen 15 Uredbe št. 659/1999 (1).

                  Osmi pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem izključena uporaba člena 14(1) Uredbe št. 659/1999 glede vrstnega reda vračila.

                  Deveti pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem izključena uporaba člena 14(1) Uredba št. 659/1999 glede uporabe obresti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339.


title: Zadeva F-57/08: Tožba, vložena 9. junija 2008 – Palazzo proti Komisiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/37

         Tožba, vložena 9. junija 2008 – Palazzo proti Komisiji
   (Zadeva F-57/08)
   (2008/C 197/72)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Armida Palazzo (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Na eni strani razglasitev nezakonitosti člena 4 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti in na drugi strani razglasitev ničnosti odločbe OPI o izračunu priznanih anuitet pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila kot lokalna sodelavka.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se nezakonitost člena 4 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti;

               —

               Odločba OPI z dne 24. oktobra 2007 o izračunu priznanih anuitet pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila kot lokalna sodelavka, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-38/07: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 25. septembra 2009 – Caleprico proti Komisiji

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/86

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 25. septembra 2009 – Caleprico proti Komisiji
   (Zadeva F-38/07) (1)

   2009/C 267/157

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007, str. 45.


title: Zadeva T-569/15: Tožba, vložena 25. septembra 2015 – Fondazione Casamica/Komisija in EASME

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/69

         Tožba, vložena 25. septembra 2015 – Fondazione Casamica/Komisija in EASME
   (Zadeva T-569/15)
   (2015/C 398/83)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fondazione Casamica (Salerno, Italija) (zastopnik: M. Lamberti, odvetnik)

      Toženi stranki: Izvajalska agencija za mala in srednje velika podjetja (EASME), Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani akt: Results of the evaluation- Ineligible proposal. Proposal: A4A, 699442- Ukrep ref. Ares (2015)3187639, ki je bil vročen 29. julija 2015 in ga je sprejela Evropska komisija, Easme Executive Agency for Small and Medium-sized Enterprises, razglasi za ničen, ker je iz spodaj navedenih razlogov nezakonit.

               —

               ugotovi, da je predlog za sodelovanje Proposal number: A4A, 699442, acronym:A4A, title:Archeology 4 All dopusten, ter tožeči stranki in njenim partnerjem dovoli, da sodelujejo pri razpisu v okviru konzorcija, ki se je oblikoval prav v ta namen.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Namen razpisa, ki je predmet te tožbe, je ustvariti, začrtati in razviti dostopen model turizma, ki z odkrivanjem težav, povezanih z invalidnostjo turistov, te težave odpravlja s pomočjo vzorca, ki je uporabna rešitev in ga je mogoče znova ponuditi na vsakršnem kulturno in arheološko pomembnem območju.
   Med zahtevami za predstavitev projekta je bila poleg specializiranih in obsežnih izkušenj v specifičnem sektorju in poleg statusa pravne osebe v tesni zvezi s cilji predloga tudi prisotnost nacionalnega, regionalnega ali lokalnega javnega upravnega organa.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na dopustnost predloga.

                           —

                           Soprintendenza Archeologia della Campania (upravno-nadzorni organ za arheologijo v Kampaniji) je subjekt, ki je priznan kot javni upravni organ, in sicer kot periferni vodstveni urad pri Ministero dei Beni e delle Attività Culturali e del Turismo (ministrstvo za kulturno dediščino in turizem).

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na pravno naravo partnerja, upravno-nadzornega organa.

                           —

                           Predsednik vlade je 29. avgusta 2014 z dekretom št. 171 v zvezi z organizacijo uradov vodstvenih funkcij na splošni ravni ministrstva kot periferne vodstvene urade določil upravno-nadzorne organe, katerih narava, pravna oblika in funkcija nastane in se opredeli v okviru notranje pravne in upravne strukture samega ministrstva, teh upravno-nadzornih organov ministrstvo ne pooblašča in ni jih mogoče šteti za subjekte, ki delujejo na podlagi pooblastila upravnega organa.


title: Zadeva T -150/05: Tožba Markku Sahlstedt, Juha Kankkunnen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, subjekt, registriran Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK in ustanova MTK proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. aprila 2005

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/42

         Tožba Markku Sahlstedt, Juha Kankkunnen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, subjekt, registriran Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK in ustanova MTK proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. aprila 2005
   (Zadeva T -150/05)
   (2005/C 143/78)
   Jezik postopka: finščina
   Markku Sahlstedt, Juha Kankkunnen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, subjekt, registriran Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK in ustanova MTK, ki jih zastopa Kari Marttinen, so dne 18. aprila 2005 vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               v celoti razglasi za nično odločbo, ki je predmet te tožbe (1);

               —

               podredno, če zgoraj navedeno ni mogoče, razglasi za nično odločbo, ki je predmet tožbe, v delu, ki zadeva vsa območja Republike Finske, ki jih navaja ta odločba;

               —

               še bolj podredno, če tudi slednje ni mogoče, razglasi za nično odločbo v delu, ki zadeva območja, ki so posamično navedena v delu 6.2.2.7 tožbe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov tožečih strank skupaj z zakonitimi obrestmi.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke trdijo, da odločba krši pravo Skupnosti, zlasti člen 4 Direktive o habitatih ter Prilogo III, na katero se slednji sklicuje. Za kršitev navedene pravne ureditve navajajo tri tožbene razloge:

               a)

               V skladu s členom 3 Direktive o habitatih je omrežje Natura 2000 usklajeno evropsko omrežje posebnih ohranitvenih območij. Usklajenost omrežja in ugodno stanje ohranjenosti se zagotavljata s tem, da so države članice in Komisija pri določitvi območij dolžne spoštovati določbe člena 4 in Prilogo III k direktivi. Območij ni mogoče določiti brez upoštevanja teh določb, kot tudi ne s pomočjo začasnih ali delnih odločb. Območja morajo biti določena v skladu z enotnimi merili za vse države članice.

               b)

               Faza 1 (faza na ravni držav članic) in faza 2 (faza na ravni Komisije) iz Priloge III tvorita skupek ukrepov, ki imajo pravne učinke. Postopek v fazi 2 in odločitev o območjih, pomembnih za Skupnost, nista v skladu z direktivo, če predlog iz faze 1 ne izpolnjuje zahtev, ki jih določa sama direktiva.

               c)

               V fazi 2 mora Komisija skupaj z državami članicami uskladiti predloge držav članic in pripraviti spremembe teritorialnih mej območij v določeni biogeografski regiji, kar temelji na predpostavki, da so študije, ki jih le-ta pripravi bolj dalekosežne kot tiste v državah članicah.

         Predlog Finske, ki se nanaša na območja iz faze 1 in so bila v odločbi Komisije, v skladu s členom 4(2), tretji pododstavek, direktive izbrana kot območja, pomembna za Skupnost, nasprotuje obveznim merilom za izbiro glede razvrstitve območij iz Direktive o habitatih.
   Komisija je dolžna preveriti, da območja, ki so navedena v predlogih držav članic, izpolnjujejo biogeografske zahteve, določene za območja, ki so predmet odločbe, ki jo je treba sprejeti po fazi 2. Tako Komisija ne sme dovoliti vključitve nekega predlaganega območja na seznam območij, pomembnih za Skupnost, ne da bi preverila biogeografske podatke.

      (1)  Odločba Komisije 2005/101/ES z dne 13. januarja 2005 (UL L 40, 11.2.2005, str. 1) o sprejetju, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS, seznama območij, pomembnih za Skupnost, severne biogeografske regije.


title: Zadeva T-69/09: Tožba, vložena 20. februarja 2009 – Provincie Groningen in Provincie Drenthe proti Komisiji

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/33

         Tožba, vložena 20. februarja 2009 – Provincie Groningen in Provincie Drenthe proti Komisiji
   (Zadeva T-69/09)
   2009/C 90/51
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Provincie Groningen (Groningen, Nizozemska) in Provincie Drenthe (Assen, Nizozemska) (zastopnika: C. Dekker in E. Belhadj, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti člena 2 Odločbe Komisije št. C(2008) 8355 z dne 11. decembra 2008 o znižanju pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj, ki je bila dodeljena na podlagi enotnega programskega dokumenta za regijo Groningen-Drenthe – št. 97.07.13.003 v okviru Cilja 2, v skladu z odločbo Komisije C(1997) 1362 z dne 26. maja 1997 v delu, v katerem se prva odločba nanaša na 2 % pavšalni popravek v višini 1 139 346,24 EUR in v kateri so bili izdatki, ki se jih ne povrne, v celotnem znesku ovrednoteni na 8 441 804 NLG, ter v delu, v katerem se nanaša na ekstrapoliran popravek v višini 5,76% in na popravek v znesku 1 160 456 NLG v povezavi z neoddanimi javnimi naročil v vrednosti, ki ne presega praga, določenega v direktivah o javnih naročilih;

               —

               naložitev plačila stroškov tega postopka Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeči stranki najprej navajata kršitev člena 24 Uredbe 4253/88 (1), ker je Komisija ekstrapoliran popravek v višini 5,76 % uporabila zaradi ugotovljenih napak in uporabila pavšalni popravek v višini 2 % zaradi neupoštevanja posebnih predpisov o projektih in programih, čeprav navedeni člen ni podlaga za ta popravka.
   Drugič, tožeči stranki navajata kršitev členov 28 ES in 49 ES, ker Komisija ni upoštevala, da je treba naročila, katerih vrednost je nižja od praga iz direktiv 93/37/EEG (2), 93/38/EEG (3) in 92/50/EEG (4) o javnih naročili, oddati v skladu z določili o prostem pretoku blaga in storitev le, če je prisoten čezmejni element.
   Tretjič, tožeči stranki navajata kršitev načel pravne varnosti in legitimnih pričakovanj, ker je Komisija ugotovila, da se sme naročila v vrednosti, ki ne dosega praga iz direktiv o javnih naročilih, oddati le v skladu z določili o prostem pretoku blaga in storitev, čeprav to med izvajanjem enotnega programskega dokumenta za regijo Groningen-Drenthe v okviru Cilja 2 ni bilo jasno.
   Četrtič, tožeči stranki navajata kršitev Pogodbe ES, zlasti člena 211 ES, ker je Komisija zaradi domnevnega neupoštevanja nacionalnih predpisov o projektih uporabila pavšalno znižanje v višini 2 %, čeprav za to ni bila pristojna.
   Petič, tožeči stranki navajata kršitev uredb 4253/88 in 2064/97 (5), ker Komisija ni upoštevala, da sta tožeči stranki izpolnili obveznosti glede upravnega in nadzornega sistema.
   Šestič, tožeči stranki navajata kršitev načela zaupanja, ker je Komisija pri njiju vzbudila upravičeno pričakovanje, da so bili obstoječi upravni in nadzorni sistem ter druge oblike nadzora zadostne za izpolnitev njunih obveznosti.
   Sedmič, tožeči stranki navajata kršitev Uredbe 4253/88, ker je Komisija napačno ugotovila, da projekt „Noord-Zuidroute“ ni bil dokončan pravočasno in da gre za pomanjkljivosti v sistemu za upravljanje in nadzor, zaradi česar se uporabi fiksni popravek v višini 2 %.
   Osmič, tožeči stranki navajata kršitev Direktive 93/36/EGS (6), ker je Komisija napačno ugotovila, da so bile v okviru projekta „Waterfabriek Noorder Dierenpark Emmen“ sklenjene pogodbe za dobavo membran in procesno-krmilnega sistema, ki so bile oddane brez kakršnegakoli razpisa, s čimer je bila kršena Direktiva 93/36/EGS, čeprav ta direktiva to v tem primeru dopušča.
   Devetič, tožeči stranki navajata kršitev direktiv 92/50/EGS in 93/37/EGS, ker je Komisija napačno ugotovila, da je bila v okviru projekta „Waterfabriek Noorder Dierenpark Emmen“ sklenjena pogodba o projektnem in okvirnem upravljanju, ki je bila oddana brez kakršnegakoli razpisa, s čimer je bila kršena Direktiva 92/50/EGS, čeprav je ta pogodba sestavni del izvedbe gradnje v smislu Direktive 93/37/EGS in je zato ni bilo treba oddati posebej.
   Desetič, tožeči stranki navajata kršitev Direktive 93/38/EGS, ker je Komisija napačno ugotovila, da je bila s pogodbo, ki je bila sklenjena v okviru projekta „Centraal Station Groningen“ in se nanaša na najem enot za začasno namestitev, kršena Direktiva 93/38/EGS, čeprav je treba izvršitev te začasne namestitve opredeliti kot „gradnjo“ v smislu Direktive 93/38/EGS.
   Enajstič, tožeči stranki navajata kršitev Uredbe 4253/88, ker je Komisija napačno ugotovila, da dodelitev pomoči tehnološkemu centru „Noord-Nederland“ ni v skladu z enotnim programskim dokumentom.
   Nazadnje, tožeči stranki navajata kršitev Pogodbe ES in Uredbe 4253/88, ker je Komisija za določitev stopnje ugotovljenih napak neutemeljeno upoštevala ugotovitve glede „Verbouwplan Martinihal Groningen“.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede koordinacije dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z Evropsko investicijsko banko ter drugimi finančnimi instrumenti iz tujine (UL L 374, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 199, str. 54).

      (3)  Direktiva Sveta 93/38/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju (UL L 199, str. 84).

      (4)  Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1).

      (5)  Uredba Komisije (ES) št. 2064/97 z dne 15. oktobra 1997 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 glede finančnega nadzora držav članic pri aktivnostih, ki se sofinancirajo iz Strukturnih skladov (UL L 290, str. 1).

      (6)  Direktiva Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga (UL L 199, str. 1).


title: Zadeva T-15/05: Tožba Wim De Waele proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 18. januarja 2005

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/40

         Tožba Wim De Waele proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 18. januarja 2005
   (Zadeva T-15/05)
   (2005/C 57/67)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Wim De Waele, stanujoč v Brüggu (Belgija), ki ga zastopata Paul Maeyaert in Samuel Granata, Rechtsanwälte, je dne 18. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               spremeni izpodbijano odločbo prvega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. novembra 2004 v zadevi R 820/2004-1 in jo razglasi za nično v delu, ki se nanaša na blago „čreva za meso in klobase“ razreda 18, vendar najmanj v delu, ki se nanaša na blago „čreva za meso in klobase namenjena poklicnim odjemalcem“;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Tridimenzionalna znamka podolgovate oblike z zarezami, ki potekajo v obe smeri in ustvarjajo geometrične vzorce rombaste oblike za blago razredov 18, 29 in 30 - prijava št. 3 050 531

               Odločba preizkuševalca:

               Zavrnitev prijave

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94.


title: Zadeva C-5/09: Tožba, vložena 8. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/19

         Tožba, vložena 8. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-5/09)
   (2009/C 55/32)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Yerrell in M. Karanasou-Apostolopoulou)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2005/68/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES, oziroma, v vsakem primeru, s tem da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/68/ES z dne 16. novembra 2005 v nacionalni pravni red se je iztekel 10. decembra 2007.

      (1)  UL L 323, 9.12.2005, str. 1.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. decembra 2004 v zadevi C-177/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 89/618/Euratom — Obveščanje prebivalstva v primeru radiološkega izrednega dogodka — Neizvršitev prenosa)

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/7

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 9. decembra 2004
   v zadevi C-177/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 89/618/Euratom - Obveščanje prebivalstva v primeru radiološkega izrednega dogodka - Neizvršitev prenosa)
   (2005/C 45/13)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-177/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Grunwald in B. Stromsky) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in E. Puisais), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 141 ESAE z dne 16. aprila 2003, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts, sodnik, J.N. Cunha Rodrigues (poročevalec), M. Ilešič in E. Lewits, sodnika, generalni pravobranilec: L.A. Geelhoed, sodni tajnik R. Grass, dne 9. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Francoska republika s tem, da do 27. oktobra 2000 ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za uskladitev s členi 2, 3, 6 in 7 Direktive Sveta 89/618/Euratom z dne 27. novembra 1989 o obveščanju prebivalstva o ukrepih zdravstvenega varstva, ki jih je treba sprejeti, in o pravilih ravnanja v primeru radiološkega izrednega dogodka, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Sodba Sodišča z dne 3. oktobra 2012 v zadevi E-15/11 – Arcade Drilling AS proti Norveški, ki jo zastopa Zahodna davčna regija (Pravica do ustanavljanja – Člena 31 in 34 Sporazuma EGP – Obdavčenje – Načela preprečevanja izogibanja plačilu davkov – Sorazmernost)

text:
               31.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 29/7

         SODBA SODIŠČA
   z dne 3. oktobra 2012
   v zadevi E-15/11
   Arcade Drilling AS proti Norveški, ki jo zastopa Zahodna davčna regija
   (Pravica do ustanavljanja – Člena 31 in 34 Sporazuma EGP – Obdavčenje – Načela preprečevanja izogibanja plačilu davkov – Sorazmernost)
   2013/C 29/08
   V zadevi E 15/11 Arcade Drilling AS proti Norveški, ki jo zastopa Zahodna davčna regija, katere predmet je ZAHTEVA za svetovalno mnenje v skladu s členom 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča, ki jo je vložilo okrožno sodišče v Oslu (Oslo tingrett) in se nanaša na razlago členov 31 in 34 Sporazuma EGP, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen in Páll Hreinsson (poročevalec), sodnika, dne 3. oktobra 2012 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Ob odsotnosti jasnih in natančnih določb nacionalne zakonodaje, da je treba podjetje, ki prenese svoj sedež izven države registracije, likvidirati, ter odločitev pristojnih organov in sodišč o izvršitvi likvidacije, prenos sedeža podjetja v drugo državo EGP ne vpliva na pravico podjetja, da se sklicuje na člen 31 Sporazuma EGP. Podjetje se v takšnih okoliščinah lahko sklicuje na člen 31 Sporazuma EGP za izpodbijanje zakonitosti obdavčitve s strani matične države ob prenosu sedeža podjetja v drugo državo EGP.
               Dokončna določitev zneska davka, ki ga mora plačati podjetje zaradi preselitve svojega sedeža izven Norveške na podlagi ocene davčnih organov, da gre za izogibanje davkom, ki so posledica obveznosti prenehanja delovanja in likvidacije podjetja v skladu z nacionalnim pravom gospodarskih družb, pomeni omejitev v smislu členov 31 in 34 Sporazuma EGP, če podjetje, ki naj bi kršilo to obveznost, vendar ne prosi za prenos sedeža, ni dolžno plačati davka zaradi likvidacije podjetja.

               2.

               Dokončno določitev zneska davka, ki ga mora plačati podjetje na podlagi ocene davčnih organov, da se izogiba davkom, ki izhajajo iz obveznosti prenehanja delovanja in likvidacije podjetja v skladu z nacionalnim pravom gospodarskih družb, je mogoče upravičiti v smislu ohranitve uravnotežene razdelitve davčnih pristojnosti med državami EGP in preprečevanja izogibanja davkom. Ta dva razloga sta prednostna razloga javnega interesa. Poleg tega je dokončna določitev zneska davka, ki ga mora podjetje plačati, primerna v smislu uresničitve teh ciljev.
               Dokončna določitev zneska davka, ki ga mora podjetje plačati na podlagi ocene davčnih organov matične države EGP, da se podjetje izogiba plačilu davkov za prenehanje delovanja in likvidacijo podjetja v skladu z nacionalnim pravom gospodarskih družb, ne sme presegati okvirjev za dosego ciljev, povezanih s potrebo po ohranitvi uravnotežene razdelitve davčnih pristojnosti med državami EGP in preprečevanju izogibanja davkom, če zagotavlja presojo objektivnih in preverljivih dejstev, da bi ugotovili, ali prenos sedeža podjetja pomeni dogovor, ki je nezdružljiv s pravili nacionalnega prava gospodarskih družb.
               Če je mogoče na podlagi objektivnih in preverljivih dejstev skleniti, da podjetje ne ravna v skladu s pravili nacionalnega prava gospodarskih družb in bi zato moralo biti likvidirano, mora biti dokončna določitev višine dolgovanega davka omejena na posledice likvidacije, da ostane združljiva z načelom sorazmernosti. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali odločitev, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, presega tisto, kar je nujno za uresničitev ciljev zakonodaje.
               Člen 31 EGP prepoveduje nacionalni ukrep, ki določa takojšnjo izterjavo davka na nerealizirani dobiček in davčne položaje v času ocene davčnih organov, da je podjetje v okviru nacionalne zakonodaje izgubilo status samostojne pravne osebe, če organi ali sodišča, pristojni za odločanje o izgubi takšnega statusa, o tem niso sprejeli nobene odločitve.


title: Zadeva T-638/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. aprila 2016 – Frinsa del Noroeste/EUIPO – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije FRISA — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije Frinsa — Relativni razlog za zavrnitev — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Navajanje novih dejstev in dokazov v utemeljitev tožbe pred Splošnim sodiščem — Reformatorično pooblastilo — Členi 42(2) in (3), 65 in 76(1), in fine, Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravilo 22, od (2) do (4), Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. aprila 2016 – Frinsa del Noroeste/EUIPO – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)
   (Zadeva T-638/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije FRISA - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije Frinsa - Relativni razlog za zavrnitev - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Navajanje novih dejstev in dokazov v utemeljitev tožbe pred Splošnim sodiščem - Reformatorično pooblastilo - Členi 42(2) in (3), 65 in 76(1), in fine, Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravilo 22, od (2) do (4), Uredbe (ES) št. 2868/95))
   (2016/C 191/32)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Frinsa del Noroeste. SA (Santa Eugenia de Ribeira, Španija) (zastopnik: J. Botella Reyna, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Frisa Frigorifico Rio Doce, SA (Espírito Santo, Brazilija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. julija 2014 (združeni zadevi R 1547/2013-4 in R 1851/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Frinsa del Noroeste, SA in Frisa Frigorífico Rio Doce, SA.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 1. julija 2014 (združeni zadevi R 1547/2013-4 in R 1851/2013-4) se razveljavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 380, 27.10.2014.


title: Zadeva C-219/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 13. maja 2015 – Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 13. maja 2015 – Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH
   (Zadeva C-219/15)
   (2015/C 279/21)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Elisabeth Schmitt

      Tožena stranka: TÜV Rheinland LGA Products GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali je namen Direktive (1), da priglašeni organ, ki izvaja pregled sistema kakovosti, proučitev načrta izdelka in nadzor medicinskih pripomočkov, ki spadajo v razred III, deluje zaradi varstva vseh potencialnih pacientov, zaradi česar lahko v primeru krivdne kršitve obveznosti neposredno in neomejeno odgovarja prizadetim pacientom?
   Ali iz navedenih točk Priloge II k Direktivi 93/42/EGS izhaja, da je priglašeni organ, ki izvaja pregled sistema kakovosti, proučitev načrta izdelka in nadzor medicinskih pripomočkov, ki spadajo v razred III, dolžan izvesti splošne ali vsaj občasne preglede pripomočkov?
   Ali iz navedenih točk Priloge II k Direktivi 93/42/EGS izhaja, da je priglašeni organ, ki izvaja pregled sistema kakovosti, proučitev načrta izdelka in nadzor medicinskih pripomočkov, ki spadajo v razred III, dolžan izvesti splošne ali vsaj občasne preglede poslovnih evidenc proizvajalca in/ali nenapovedane inšpekcije?

      (1)  Direktiva Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (UL L 169, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 12, str. 82), ki jo spreminja Direktiva 2007/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o spremembah Direktive Sveta 90/385/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o aktivnih medicinskih pripomočkih za vsaditev, Direktive Sveta 93/42/EGS o medicinskih pripomočkih in Direktive 98/8/ES o dajanju biocidnih pripravkov v promet (UL L 247, str. 21.).


title: Zadeva C-599/11 P: Pritožba, ki jo je TofuTown.com GmbH 28. novembra 2011 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2011 v zadevi Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-99/10)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/14

         Pritožba, ki jo je TofuTown.com GmbH 28. novembra 2011 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2011 v zadevi Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-99/10)
   (Zadeva C-599/11 P)
   2012/C 133/25
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: TofuTown.com GmbH (zastopnik: B. Krause, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               —

               stroške postopka na obeh stopnjah naloži družbi Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG ali, če bo pritožba zavrnjena (quid non), te stroške deli.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je to razveljavilo odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. januarja 2010 v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG in TofuTown.com GmbH.
   Pritožnica za razveljavitev izpodbijane sodbe navaja te pritožbene razloge:

               Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je z uporabo novih meril pritrdilo verjetnosti zmede v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1). V skladu z izpodbijano sodbo naj bi za ugotovitev pomenske podobnosti zadoščalo, da sta oba pojma izposojenki skupne nadpomenke in da – čeprav sta pomensko različna – nista v nasprotju, kar naj ne bi bilo v skladu z obstoječo sodno prakso.

               Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno pritrdilo verjetnosti zmede, ker ni upoštevalo vseh upoštevnih in priznanih meril za presojo podobnosti znamk. V obravnavani zadevi naj bi se enak element nahajal na koncu nasprotne znamke, navajane v postopku z ugovorom. V skladu z ustaljeno sodno prakso naj bi veljalo načelo, da je potrošnik na splošno pozornejši na začetek kakor na konec znamke.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (kodificirano besedilo) (UL L 78, str. 1).