title: Zadeva T-133/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Pro-Aqua International/UUNT – Rexair (WET DUST CAN’T FLY) (Znamka Skupnosti — Postopek razveljavitve — Besedna znamka Skupnosti WET DUST CAN’T FLY — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisna narava — Člen 7(1), (b) in (c), Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009)

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Pro-Aqua International/UUNT – Rexair (WET DUST CAN’T FLY)
   (Zadeva T-133/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek razveljavitve - Besedna znamka Skupnosti WET DUST CAN’T FLY - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisna narava - Člen 7(1), (b) in (c), Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 081/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pro-Aqua International GmbH (Ansbach, Nemčija) (zastopnik: T. Raible, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: M. Rajh in J. Crespo Carrillo, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Rexair LLC (Troy, Michigan, Združene države) (zastopnik: A. Bayer, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. decembra 2012 (zadeva R 211/2012-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Pro-Aqua International GmbH in Rexair LLC.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Pro-Aqua International GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva C-424/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 25. julija 2013 – Zuchtvieh-Export GmbH proti Stadt Kempten

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 25. julija 2013 – Zuchtvieh-Export GmbH proti Stadt Kempten
   (Zadeva C-424/13)
   2013/C 336/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zuchtvieh-Export GmbH

      Tožena stranka: Stadt Kempten

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 14(1) Uredbe (ES) št. 1/2005 (1) razlagati tako, da sme pristojni organ v kraju odhoda pri dolgih vožnjah domačih kopitarjev in domačega goveda, ovac, koz in prašičev, kadar je kraj odhoda v državi članici Evropske unije, namembni kraj pa je v tretji državi, dnevnik vožnje, ki ga je predložil organizator, v skladu s členom 14(1)(c) ožigosati le, če dnevnik vožnje izpolnjuje zahteve iz člena 14(1)(a)(ii) za celotno vožnjo od kraja odhoda do namembnega kraja, torej tudi za dele vožnje, ki so v celoti zunaj skupnostnega ozemlja Evropske unije?

               2.

               Ali je treba člen 14(1) Uredbe (ES) št. 1/2005 razlagati tako, da sme v skladu s to določbo pristojni organ v kraju odhoda na podlagi člena 14(1)(b) Uredbe organizatorju prevoza naložiti, da spremeni predvideni načrt dolge vožnje tako, da se določbe te uredbe spoštujejo za celotno vožnjo od kraja odhoda do namembnega kraja, tudi če se posamezni deli vožnje nahajajo izključno v tretjih državah?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97 (UL L 3, 5.1.2005, str. 1)


title: Zadeva C-87/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 28. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n o 3 de Balladolid – Španija) – Vicente Pascual García proti Confederación Hidrográfica del Duero

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 28. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 3 de Balladolid – Španija) – Vicente Pascual García proti Confederación Hidrográfica del Duero
   (Zadeva C-87/06) (1)

   (2008/C 171/47)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 121, 20.5.2006.


title: Zadeva C-329/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. januarja 2007 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — Finanzamt Dinslaken proti Geroldu Meindlu (Svoboda ustanavljanja — Člen 52 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 43 ES) — Samozaposlena oseba — Dohodnina — Zakonca, ki nista trajno ločena — Zavrnitev skupne odmere dohodnine — Ločeno prebivališče zakoncev — Nadomestila za izgubljeni zaslužek v korist zakonca nerezidenta — Dohodki, ki niso obdavčeni v državi članici prebivališča zakonca)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. januarja 2007 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — Finanzamt Dinslaken proti Geroldu Meindlu
   (Zadeva C-329/05) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Člen 52 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 43 ES) - Samozaposlena oseba - Dohodnina - Zakonca, ki nista trajno ločena - Zavrnitev skupne odmere dohodnine - Ločeno prebivališče zakoncev - Nadomestila za izgubljeni zaslužek v korist zakonca nerezidenta - Dohodki, ki niso obdavčeni v državi članici prebivališča zakonca)
   (2007/C 56/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Dinslaken

      Tožena stranka: Gerold Meindl

      Intervenientka: Christine Meindl-Berger
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesfinanzhof (Nemčija) — Razlaga člena 43 Pogodbe ES — Nacionalni predpisi o dohodnini — Zavrnitev skupne odmere dohodnine zakoncema, ker dohodki žene v državi članici njenega prebivališča presegajo določen prag, medtem ko ti dohodki v drugi zadevni državi članici niso obdavčljivi.
   Izrek
   Člen 52 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 43 ES) nasprotuje temu, da država članica, v kateri davčni zavezanec rezident prebiva, temu zavrne skupno odmero dohodnine z njegovim zakoncem, od katerega ni ločen in prebiva v drugi državi članici, z obrazložitvijo, da je ta zakonec v tej drugi državi članici prejel več kot 10 % dohodkov gospodinjstva in več kot 24.000 DEM, če dohodki, ki jih je prejel ta zakonec v omenjeni drugi državi članici, v njej niso obdavčeni z dohodnino.

      (1)  UL C 271, 29.10.2005.


title: Zadeva C-301/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – PAGO International GmbH proti Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH (Znamke — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 9(1)(c) — Znamka, ki ima ugled v Skupnosti — Geografski obseg ugleda)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – PAGO International GmbH proti Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH
   (Zadeva C-301/07) (1)

   (Znamke - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 9(1)(c) - Znamka, ki ima ugled v Skupnosti - Geografski obseg ugleda)
   2010/C 24/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: PAGO International GmbH

      Tožena stranka: Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 9(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1) – Pravice imetnika znamke, ki ima ugled v Skupnosti – Znamka, ki ima ugled samo v eni državi članici – Varstvo znamke v celotni Skupnosti ali samo v eni državi članici

      Izrek

   Člen 9(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti je treba razlagati tako, da mora znamko Skupnosti, da bi bilo zanjo zagotovljeno varstvo iz te določbe, na znatnem delu ozemlja Evropske skupnosti poznati znaten del javnosti, ki jo proizvodi ali storitve, ki jih znamka zajema, zadevajo, in da je glede na okoliščine postopka v glavni stvari ozemlje zadevne države članice mogoče šteti za znaten del ozemlja Skupnosti.

      (1)  UL C 223, 22.9.2007.


title: Zadeva T-359/07 P: Pritožba, ki jo je 19. septembra 2007 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 5. julija 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-26/06, Bertoloete in drugi proti Komisiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/31

         Pritožba, ki jo je 19. septembra 2007 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 5. julija 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-26/06, Bertoloete in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-359/07 P)
   (2007/C 283/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in L. Lozano, zastopnika)

      Druge stranke v postopku: M. Bertolete (Wolowé-Saint-Lambert, Belgija), A. P. Cunha Correia (Koekelberg, Belgija), M. Lichteveld (Wavre, Belgija), M. Mozelsio (Enghien, Belgija), F. Orlando (Anderlecht, Belgija), F. Pendville (Etterbeek, Belgija), B. Simons (Bocholt, Belgija), D. Sneessens (Auderghem, Belgija), S. Voisin (Forest, Belgija)
   Predlogi pritožnice:

               —

               naj se razveljavi sodba Sodišča za uslužbence z dne 5. julija 2007 v zadevi F-26/06;

               —

               naj se zadeva vrne Sodišču za uslužbence;

               —

               naj se pridrži odločitev o stroških;

               —

               podredno, naj se razveljavi sodba Sodišča za uslužbence z dne 5. julija 2007 v zadevi F-26/06 in naj, tako da samo odloči o sporu, ugodi predlogom tožene stranke na prvi stopnji in naj zato zavrne tožbo v zadevi F-26/06 in naj se drugim strankam v postopku naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče za uslužbence (SDU) je s sodbo z dne 5. julija 2007, ki jo je razglasilo v zadevi Bertolette in drugi proti Komisiji, F-26/06, razglasilo za nične odločbe, v katerih je Komisija določila uvrstitev in osebni prejemek tožečih strank v okviru njihovih pogodb kot pogodbenih uslužbencev. Tožeče stranke, nekdanje zaposlene belgijskega prava, so bile zaposlene kot učiteljice v otroškem vrtcu po spremembi pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti.
   Prvi pritožbeni razlog, ki ga je navedla Komisija v utemeljitev svoje pritožbe, se nanaša na napačno uporabo prava, ker naj bi Sodišče za uslužbence s svojo razlago določb, ki se uporabljajo zlasti v zvezi z zamislijo Komisije glede vključitve družinskih dodatkov v pojem osebnega prejemka, kršilo načelo enakega obravnavanja.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela obveznosti obrazložitve, ker se Sodišče za uslužbence ni izreklo v zvezi s pojmom osebnega prejemka.


title: Zadeva C-313/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Paris (Francija) 25. junija 2015 – Eco-Emballages SA/Sphère France SAS, Schweitzer SAS, Carrefour Import SAS, Tissue France SCA, SCA Hygiène Products SAS, WEPA Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Delipapier, CMC France SARL, Paul Hartmann SA, Wepa Lille SAS, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Scamark SAS, Système U Centrale Nationale SAS

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/38

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Paris (Francija) 25. junija 2015 – Eco-Emballages SA/Sphère France SAS, Schweitzer SAS, Carrefour Import SAS, Tissue France SCA, SCA Hygiène Products SAS, WEPA Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Delipapier, CMC France SARL, Paul Hartmann SA, Wepa Lille SAS, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Scamark SAS, Système U Centrale Nationale SAS
   (Zadeva C-313/15)
   (2015/C 294/49)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de commerce de Paris

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eco-Emballages SA

      Tožene stranke: Sphère France SAS, Schweitzer SAS, Carrefour Import SAS, Tissue France SCA, SCA Hygiène Products SAS, WEPA Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Delipapier, CMC France SARL, Paul Hartmann SA, Wepa Lille SAS, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Scamark SAS, Système U Centrale Nationale SAS

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pojem embalaža, kakor je opredeljen v členu 3 Direktive 94/62/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/12/ES (1), vključuje „jedra za navijanje“ (zvitke, cevi, valje), okrog katerih je navit upogljiv material, kot je papir ali plastična folija, ki se prodaja potrošnikom?

      (1)  Direktiva 2004/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o spremembi Direktive 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 3).


title: Zadeva C-513/13 P: Pritožba, ki jo je Kraljevina Španija vložila 25. septembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2013 v zadevi Španija proti Komisiji, T-358/08

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/11

         Pritožba, ki jo je Kraljevina Španija vložila 25. septembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2013 v zadevi Španija proti Komisiji, T-358/08
   (Zadeva C-513/13 P)
   2013/C 336/24
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, agent)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Pritožbi naj se ugodi in naj se sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2013 v zadevi Španija proti Komisiji (T-358/08) razveljavi;

               —

               Odločba Komisije št. C(2008) 3249 z dne 25. junija 2008 o zmanjšanju finančne pomoči, dodeljene iz Kohezijskega sklada za projekt št. 96/11/61/018 – „Saneamiento de Zaragoza“ z Odločbo Komisije št. C(96) 2095 z dne 26. julija 1996, naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Nepravilna uporaba prava glede učinkov roka, določenega v členu H(2) Priloge II k Uredbi Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (1). Komisija po izteku navedenega roka ne more več sprejeti finančnih popravkov, zato je dolžna opraviti plačilo, izvedeni popravek pa je nezakonit.

               2.

               Nepravilna uporaba prava glede pojma gradnje, ker je bilo ugotovljeno, da celotno omrežje predstavlja eno samo gradnjo v smislu člena 1(c) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (2). Izpodbijana sodba se odmika od sodne prakse, kot izhaja iz sodbe z dne 5. oktobra 2000 v zadevi Komisija proti Franciji (C-16/98, Recueil, str. I-8315), ker se ni upoštevala potreba po geografski kontinuiteti vseh gradenj in medsebojni odvisnosti med njimi, torej potreba po medsebojni povezanosti za izvedbo storitve.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 9.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 2, str. 163.


title: Zadeva T-671/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2015 – E-Control/ACER (Začasna odredba — Mnenje o združljivosti odločb nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne električne zmogljivosti — Predlog za odlog izvršitve — Nespoštovanje formalnih zahtev — Nedopustnost)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/51

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2015 – E-Control/ACER
   (Zadeva T-671/15 R)
   ((Začasna odredba - Mnenje o združljivosti odločb nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne električne zmogljivosti - Predlog za odlog izvršitve - Nespoštovanje formalnih zahtev - Nedopustnost))
   (2016/C 048/59)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: F. Schuhmacher, odvetnik)

      Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve mnenja Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev št. 09/2015 z dne 23. septembra 2015 v zvezi z združljivostjo odločb nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne zmogljivosti v srednjevzhodni Evropi z Uredbo (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 175) in s Smernicami za upravljanje in dodeljevanje razpoložljive prenosne zmogljivosti povezav med nacionalnimi omrežji, zajetimi v Prilogi I k tej uredbi.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-585/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. junija 2016 – Monster Energy/EUIPO (GREEN BEANS) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne blagovne znamke Evropske unije GREEN BEANS — Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje — Nespoštovanje roka za vložitev tožbe pri Splošnem sodišču)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. junija 2016 – Monster Energy/EUIPO (GREEN BEANS)
   (Zadeva T-585/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne blagovne znamke Evropske unije GREEN BEANS - Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje - Nespoštovanje roka za vložitev tožbe pri Splošnem sodišču))
   (2016/C 270/48)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora EUIPO z dne 22. julija 2015 (zadeva R 3002/2014-2), v zvezi z zahtevo za registracijo besedne znamke GREEN BEANS kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Monster Energy Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 406, 7.12.2015.


title: Zadeva C-364/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Madžarska) – Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Hazem Kamel Ismail proti Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal (Direktiva 2004/83/ES — Minimalni standardi glede pogojev za priznanje statusa begunca ali priznanje subsidiarne zaščite — Osebe palestinskega rodu brez državljanstva, ki so dejansko prejemale pomoč Agencije Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA) — Pravica teh oseb brez državljanstva do priznanja statusa begunca na podlagi člena 12(1)(a), drugi stavek, Direktive 2004/83 — Pogoji uporabe — Prenehanje te pomoči UNRWA „iz katerega koli razloga“ — Dokaz — Posledice za zainteresirane osebe, ki so zaprosile za status begunca — Pravica do „samodejne upravičenosti do ugodnosti iz te direktive“ — Samodejno priznanje lastnosti „begunca“ v smislu člena 2(c) iste direktive in podelitev statusa begunca v skladu z njenim členom 13)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/8

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Madžarska) – Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Hazem Kamel Ismail proti Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Zadeva C-364/11) (1)

   (Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi glede pogojev za priznanje statusa begunca ali priznanje subsidiarne zaščite - Osebe palestinskega rodu brez državljanstva, ki so dejansko prejemale pomoč Agencije Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA) - Pravica teh oseb brez državljanstva do priznanja statusa begunca na podlagi člena 12(1)(a), drugi stavek, Direktive 2004/83 - Pogoji uporabe - Prenehanje te pomoči UNRWA „iz katerega koli razloga“ - Dokaz - Posledice za zainteresirane osebe, ki so zaprosile za status begunca - Pravica do „samodejne upravičenosti do ugodnosti iz te direktive“ - Samodejno priznanje lastnosti „begunca“ v smislu člena 2(c) iste direktive in podelitev statusa begunca v skladu z njenim členom 13)
   2013/C 46/14
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Bíróság

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Hazem Kamel Ismail

      Tožena stranka: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Ob udeležbi: ENSZ Menekültügyi Főbiztossága

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Fovárosi Bíróság – Razlaga člena 12(1)(a) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96) – Oseba palestinskega rodu brez državljanstva, ki je prejela zaščito Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA) – Pravica te osebe brez državljanstva, da je samodejno upravičena do ugodnosti iz Direktive 2004/83/ES v primeru prenehanja zaščite, ki jo je zagotavljal ta organ – Pogoji, pod katerimi je mogoče šteti, da je pomoč prenehala – Pojem „biti upravičen do ugodnosti iz te direktive“

      Izrek

               1.

               Člen 12(1)(a), drugi stavek, Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite je treba razlagati tako, da prenehanje zaščite ali pomoči organa ali agencije Združenih narodov, ki ni visoki komisar Združenih narodov za begunce (HCR), „iz katerega koli razloga“ velja tudi za položaj osebe, ki po tem, ko je dejansko prejemala to zaščito ali pomoč, to preneha prejemati iz razloga, nad katerim nima nadzora in ki ni odvisen od njene volje. Pristojni nacionalni organi države članice, ki je odgovorna za obravnavo prošnje za azil, ki jo vloži taka oseba, morajo na podlagi posamezne preučitve prošnje preveriti, ali je bila ta oseba prisiljena zapustiti območje delovanja tega organa ali te agencije, kar je podano, če je osebna varnost te osebe zelo ogrožena in če ji zadevni organ ali agencija na tem območju ne moreta zagotoviti življenjskih razmer v skladu z nalogo, ki jima je zaupana.

               2.

               Člen 12(1)(a), drugi stavek, Direktive 2004/83 je treba razlagati tako, da kadar pristojni organi države članice, ki je odgovorna za obravnavo prošnje za azil, ugotovijo, da je glede prosilca izpolnjen pogoj v zvezi s prenehanjem zaščite ali pomoči Agencije Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA), dejstvo, da je „samodejno upravičen do ugodnosti iz te direktive“, pomeni, da država članica takemu prosilcu prizna status begunca v smislu člena 2(c) navedene direktive in da ta prosilec samodejno pridobi pravice iz statusa begunca, vendar pod pogojem, da ne spada med primere iz odstavkov 1(b) ali 2 in 3 tega člena 12.

      (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Zadeva C-159/06: Tožba, vložena  21. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/33

         Tožba, vložena 21. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-159/06)
   (2006/C 131/62)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: U. Wölker, F. Simonetti in K. Nyberg)

      Tožena stranka: Republika Finska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Republika Finska s tem, da v zvezi z avtonomno pokrajino Åland ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (1), ali v vsakem primeru, ker takih predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Finski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive, je potekel 21. julija 2004.

      (1)  UL L 345, str. 106.


title: Zadeva T-161/04: Tožba Gregoria Valera Jordana proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. aprila 2004

text:
               26.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/12

         Tožba Gregoria Valera Jordana proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. aprila 2004
   (Zadeva T-161/04)
   (2004/C 168/24)
   Jezik postopka: španščina
   Gregorio Valero Jordana, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopa Massimo Merola, odvetnik, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 26. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo z dne 10. februarja 2004, s katero je Komisija Evropskih skupnosti zavrnila tožniku dostop do čakalnega seznama na podlagi splošnega javnega natečaja A7/A6 COM/A/637 in do individualnih odločb o imenovanju funkcionarjev v naziv A6 od 5. oktobra 1995 naprej;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Tožeča stranka v tem postopku izpodbija odločbo tožene stranke, s katero mu je zavrnila dostop do čakalnega seznama na podlagi splošnega javnega natečaja A7/A6 COM/A/637 in do individualnih odločb o imenovanju funkcionarjev v naziv A6 od 5. oktobra 1995 naprej.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojega zahtevka najprej navaja, da gre za nepravilno sklicevanje na izjemo iz člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (1). Navedena izjema se nanaša na varstvo zasebnosti in integritete posameznika, zlasti v skladu z zakonodajo Skupnosti s področja varstva osebnih podatkov. V zvezi s tem navaja, da ni mogoče šteti, da bi razkritje zahtevanih dokumento kršilo zasebnost in integriteto posameznikov, na katere se le-ti nanašajo, ter da dejstvo, da ima oseba status uradnika ne spada v zasebno sfero.
   Po drugi strani zatrjuje tudi kršitev člena 5(b) Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (2), saj so individualne odločbe o imenovanju evropskih funkcionarjev javne.
   Tožeča stranka prav tako zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve in kršitev načela dobre upravne prakse.

      (1)  UL L 145, 31.5.2001, str. 43.

      (2)  UL L 8, 12.1.2001, str. 1.


title: Zadeva T-275/16: Tožba, vložena 27. maja 2016 – Mubarak in drugi/Svet

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/57

         Tožba, vložena 27. maja 2016 – Mubarak in drugi/Svet
   (Zadeva T-275/16)
   (2016/C 270/64)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo, Egipt), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo), Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh (Kairo), Khadiga Mahmoud El Gammal (Kairo) (zastopniki: B. Kennelly in J. Pobjoy, Barristers, ter G. Martin in M. Rushton, Solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2016/411 z dne 18. marca 2016 o spremembi Sklepa 2011/172/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (UL 2016 L 74, str. 40) razglasi za ničen v delu, v katerem se uporablja za tožeče stranke;

               —

               ugotovi, da se člen 1(1) Sklepa Sveta 2011/172/SZVP z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (UL 2011 L 76, str. 63) in člen 2(1) Uredbe Sveta (EU) št. 270/2011 z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Egiptu (UL 2011 L 76, str. 4) ne uporabljata v delu, v katerem se uporabljata za tožeče stranke in, posledično, Sklep (SZVP) 2016/411 razglasi za ničnega v delu, v katerem se uporablja za tožeče stranke,

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je, da Svet ni opredelil ustrezne pravne podlage za člen 1(1) Sklepa 2011/172/SZVP (v nadaljevanju: sklep) in člena 2(1) Uredbe (EU) No 270/2011 (v nadaljevanju: uredba). Ni dokazov, da bi Svet ponovno preveril pravno podlago člena 1(1) sklepa pri sprejetju Sklepa (SZVP) 2016/411 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), ne glede na izrecno obveznost, da to storil na podlagi člena 5 sklepa. Dejstvo, da je člen 1(1) morda imel veljavno pravno podlago, ko je bil prvič sprejet 21. marca 2011, tej določbi na zagotavlja trajne pravne podlage do leta 2016 ali kasneje.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je kršitev pravic, ki jih imajo tožeče stranke na podlagi člena 6 v povezavi s členoma 2 in 3 PEU in členov 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker je Svet domneval, da so se v okviru sodnih postopkov v Egiptu spoštovale temeljne človekove pravice.

               3.

               Tretji tožbeni razlog je, da je Svet storil očitno napako pri presoji s tem, da je štel, da je bilo merilo iz člena 1(1) sklepa in člena 2(1) uredbe za uvrstitev tožečih strank na seznam izpolnjeno.

               4.

               Četrti tožbeni razlog je, da Svet ni podal ustrezne obrazložitve za ponovno uvrstitev tožečih strank na seznam.

               5.

               Peti tožbeni razlog je, da je Svet kršil pravico tožečih strank do obrambe in pravico do dobrega upravljanja ter do učinkovitega pravnega sredstva. Zlasti naj Svet ne bi pozorno in nepristransko preučil, ali so bili zatrjevani razlogi, ki naj bi upravičevali ponovno uvrstitev na seznam, utemeljeni glede na trditve, ki so jih tožeče stranke podale pred njihovo ponovno uvrstitvijo na seznam.

               6.

               Šesti tožbeni razlog je, da je Svet brez utemeljitve in nesorazmerno kršil temeljne pravice tožečih strank, vključno z njihovo pravico do varstva lastnine in ugleda. Posledice izpodbijanega sklepa za tožeče stranke so hude, tako glede njihove lastnine kot njihovega globalnega ugleda. Svet naj ne bi dokazal, da je zamrznitev sredstev in ekonomskih virov tožečih strank povezana ali upravičena s kakršnim koli legitimnim ciljem, še manj pa, da bi bila glede na ta cilj sorazmerna.


title: Zadeva T-477/07: Tožba, vložena 17. decembra 2007 – Cofra proti Komisiji

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/43

         Tožba, vložena 17. decembra 2007 – Cofra proti Komisiji
   (Zadeva T-477/07)
   (2008/C 64/69)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cofra srl (Barletta, Italija) (zastopnik: M. A. Calabrese, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 17. oktobra 2007 SG/E/3/MIB/mbp D(2007) 8992;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi Lodato Gennaro & Co, T-417/07.


title: Zadeva C-551/03 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  6. aprila 2006  — General Motors BV (prej General Motors Nederland BV in Opel Nederland BV) proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Člen 81 ES — Uredbi (EGS) št. 123/85 in (ES) št. 1475/95 — Distribucija motornih vozil znamke Opel — Razdelitev trga — Omejitve izvoza — Omejevalni sistem premij — Globa — Smernice o načinu določanja glob)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. aprila 2006 — General Motors BV (prej General Motors Nederland BV in Opel Nederland BV) proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-551/03 P) (1)

   (Pritožba - Omejevalni sporazumi - Člen 81 ES - Uredbi (EGS) št. 123/85 in (ES) št. 1475/95 - Distribucija motornih vozil znamke Opel - Razdelitev trga - Omejitve izvoza - Omejevalni sistem premij - Globa - Smernice o načinu določanja glob)
   (2006/C 143/10)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnik: General Motors BV (prej General Motors Nederland BV in Opel Nederland BV)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Mölls in A. Whelan, zastopnika, skupaj z J. Flynnom, QC)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 21. oktobra 2003 v zadevi General Motors Nederland in Opel Nederland proti Komisiji (T-368/00) — Razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2000)2707 z dne 20. septembra 2000 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (COMP/36.356 — Opel) in zmanjšanje globe, naložene pritožniku
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               General Motors BV se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 71 z dne 20.3.2004.


title: Zadeva C-234/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  16. marca 2006  (predlog za sprejem predhodne odločbe Landesgericht Innsbruck) — Rosmarie Kapferer proti Schlank & Schick GmbH (Sodna pristojnost v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Razlaga člena 15 — Pristojnost za potrošniške pogodbe — Obljuba nagrade — Zavajajoče oglaševanje — Sodna odločba o pristojnosti — Pravnomočnost — Ponovna obravnava pred pritožbenim organom — Pravna varnost — Primarnost prava Skupnosti — Člen 10 ES)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/14

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. marca 2006 (predlog za sprejem predhodne odločbe Landesgericht Innsbruck) — Rosmarie Kapferer proti Schlank & Schick GmbH
   (Zadeva C-234/04) (1)

   (Sodna pristojnost v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Razlaga člena 15 - Pristojnost za potrošniške pogodbe - Obljuba nagrade - Zavajajoče oglaševanje - Sodna odločba o pristojnosti - Pravnomočnost - Ponovna obravnava pred pritožbenim organom - Pravna varnost - Primarnost prava Skupnosti - Člen 10 ES)
   (2006/C 131/25)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landesgericht Innsbruck
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rosmarie Kapferer

      Tožena stranka: Schlank & Schick GmbH
   Zadeva
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Landesgericht Innsbruck — Razlaga člena 10 ES — Obveznost pritožbenega sodišča, da ponovno preuči dokončno prvostopenjsko sodno odločbo o pristojnosti v primeru kršitve prava Skupnosti — Razlaga člena 15, točka 1(c) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) — Nacionalna zakonodaja o varstvu potrošnikov, ki določa pravico do nagrade, ki jo je domnevno zadel naslovnik zavajujočega oglaševanja
   Izrek
   Načelo sodelovanja, ki izhaja iz člena 10 ES, nacionalnega sodišča ne obvezuje, da ne uporabi nacionalnih postopkovnih pravil, zato da bi ponovno preučilo pravnomočno sodno odločbo in jo razveljavilo, če se izkaže, da je v nasprotju s pravom Skupnosti.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


               9.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/13

         Tožba družbe Míla ehf. proti Nadzornemu organu Efte, vložena 13. februarja 2013
   (Zadeva E-1/13)
   2013/C 132/08
   Družba Míla ehf., ki jo zastopata odvetnika Espen I. Bakken in Thomas Nordby iz odvetniške družbe Arntzen de Besche Advokatfirma AS, Bygdøy allé 2, 0204 Oslo, Norveška, je 13. februarja 2013 pri Sodišču Efte vložila tožbo zoper Nadzorni organ Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               Razglasi ničnost člena 1 Sklepa ESA št. 410/12/COL;

               2.

               Nadzornemu organu naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Sklepa št. 410/12/COL Nadzornega organa Efte z dne 21. novembra 2012 o končanju postopka brez uvedbe formalnega postopka preiskave o tem, ali je treba subvencionirano dajanje optičnih vlaken, ki jih je prej upravljala organizacija NATO, v najem družbi Vodafone, obravnavati kot državno pomoč.

               —

               Izpodbijani sklep je bil sprejet zaradi pritožbe družbe Míla ehf. glede domnevno nezakonite državne pomoči, ki jo je dodelilo Ministrstvo za zunanje zadeve na Islandiji s subvencioniranim dajanjem v najem dveh optičnih vlaken, ki ju je prej upravljala organizacija NATO. V sklepu je Nadzorni organ Efte ugotovil, da pogodba Obrambne agencije ministrstva za zunanje zadeve na Islandiji z dne 1. februarja 2010 o dajanju v najem uporabe in upravljanja optičnih vlaken družbi Og fjarskipti (ki se navaja tudi kot „Vodafone“) ne pomeni državne pomoči v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP, ter končal zadevo brez nadaljnje preiskave.

               —

               Tožeča stranka med drugim navaja, da:

                           —

                           izpodbijani sklep temelji na neustrezni oceni dejanskega stanja in napačni uporabi zadevne sodne prakse;

                           —

                           Nadzorni organ Efte ni sprožil formalnega postopka preiskave v zvezi z dodeljeno pomočjo ter

                           —

                           Nadzorni organ Efte svojih ugotovitev ni zadostno obrazložil.


title: Zadeva C-518/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Paris – Francija) – Fundación Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos proti Société Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet (Približevanje zakonodaj — Intelektualna lastnina — Avtorska in sorodne pravice — Sledna pravica v korist avtorja izvirnega umetniškega dela — Direktiva 2001/84/ES — Upravičenci do sledne pravice po smrti avtorja dela — Pojem „pravni nasledniki“ — Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero se 70 let po smrti ohranja sledna pravica le v korist dedičev avtorja, ne pa tudi volilojemnikov in drugih pravnih naslednikov — Skladnost z Direktivo 2001/84)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Paris – Francija) – Fundación Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos proti Société Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet
   (Zadeva C-518/08) (1)

   (Približevanje zakonodaj - Intelektualna lastnina - Avtorska in sorodne pravice - Sledna pravica v korist avtorja izvirnega umetniškega dela - Direktiva 2001/84/ES - Upravičenci do sledne pravice po smrti avtorja dela - Pojem „pravni nasledniki“ - Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero se 70 let po smrti ohranja sledna pravica le v korist dedičev avtorja, ne pa tudi volilojemnikov in drugih pravnih naslednikov - Skladnost z Direktivo 2001/84)
   2010/C 148/10
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Paris

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Fundación Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos

      Tožene stranke: Société Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de grande instance de Paris – Razlaga členov 6 in 8(2) in (3) Direktive 2001/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o sledni pravici v korist avtorja izvirnega umetniškega dela (UL L 272, str. 32) – Upravičenci do sledne pravice po smrti avtorja dela – Združljivost Direktive 2001/84/ES z nacionalno zakonodajo, v skladu s katero se 70 let ohranja sledna pravica le v korist dedičev, ne pa tudi volilojemnikov in pravnih naslednikov

      Izrek

   Člen 6(1) Direktive 2001/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o sledni pravici v korist avtorja izvirnega umetniškega dela je treba razlagati tako, da ne nasprotuje določbi nacionalnega prava, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ki podeljuje sledno pravico le zakonitim dedičem umetnika, ne pa tudi oporočnim volilojemnikom. Ob tem je naloga predložitvenega sodišča, da za namene uporabe nacionalnega predpisa, s katerim je prenesen navedeni člen 6(1), ustrezno upošteva vsa zadevna pravila, katerih namen je rešitev kolizije zakonov na področju prenosa sledne pravice z dedovanjem.

      (1)  UL C 32, 7.2.2009.


title: Zadeva T-454/17: Tožba, vložena 14. julija 2017 – „Pro NGO!“/Komisija

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/11

         Tožba, vložena 14. julija 2017 – „Pro NGO!“/Komisija
   (Zadeva T-454/17)
   (2017/C 330/13)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka:„Pro NGO!“ (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. (Köln, Nemčija) (zastopnik: M. Scheid, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije ARES (2017) 2484833 z dne 16. maja 2017 razglasi za ničen; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nepopolna ugotovitev dejanskega stanja, pomembnega za odločitev

                           —

                           Tožeča stranka graja, da naj tožena stranka ne bi upoštevala, da naj bi zunanje revizijsko podjetje, družba Ernst & Young, svojo prvotno ugotovitev pozneje popravilo in da naj bi koordinatorka projekta izjavila, da je sama predložila dokumente.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: presoja dejanskega stanja v protislovju z drugimi poročili

                           —

                           Dalje, tožena stranka naj bi storila napako pri presoji, ker naj bi se oprla na presojo ravnanja tožeče stranke v skladu s pogodbo, ki naj bi bila v nasprotju z ugotovitvami iz končnega revizijskega poročila in poročila OLAF.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave

                           —

                           Nazadnje, tožeči stranki naj bi bil šele več let po začetku postopka omogočen vpogled v odločilne dokumente, pri čemer naj bi bili podatki v teh delno prikriti.

                           —

                           Poleg tega naj ne bi bilo nobene pravne obveznosti, v skladu s katero bi morala tožeča stranka izvesti javne razpise ali konkretno v projektu upoštevati pravila o javnih razpisih.

                           —

                           Tožeča stranka naj tudi ne bi bila odgovorna za ravnanja projektnega partnerja Evropske unije.


               20.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/10

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, predložena s strani Hæstiréttur Íslands na dan 8. oktobra 2013 v zadevi Íslandsbanki hf. proti Gunnar V. Engilbertsson
   (Zadeva E-22/13)
   2014/C 81/09
   Na Sodišče Efte je bila z dopisom z dne 8. oktobra 2013, ki ga je poslalo vrhovno sodišče Islandije (Hæstiréttur Íslands) in ga je tajništvo sodišča prejelo 9. oktobra 2013, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi Íslandsbanki hf. v Gunnar V. Engilbertsson glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali je združljivo z določbami Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, če zakonodaja v državi, ki je pogodbenica Sporazuma EGP, dovoljuje, da pogodbe med potrošniki in ponudniki posojil za financiranje nakupa nepremičnin vsebujejo določbe, po katerih morajo biti obroki vračila posojila vezani na vnaprej določen indeks?

               2.

               Če so posojila za financiranje nakupa nepremičnin z vezavo obrokov vračila na vnaprej določen indeks združljiva z določbami Direktive 93/13/EGS, se drugo vprašanje glasi: ali direktiva omejuje diskrecijsko pravico zadevne države EGP, da z zakoni ali drugimi predpisi določi dejavnike, ki spreminjajo vnaprej določeni indeks, in metode, s katerimi se te spremembe merijo?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje, da Direktiva 93/13/EGS ne omejuje diskrecijske pravice države članice iz navedenega vprašanja, se tretje vprašanje glasi: ali šteje, da je pogodbeni pogoj posamično dogovorjen v smislu člena 3(1) Direktive, (a) če je navedeno v obveznici, ki jo potrošnik podpiše ob prejemu posojila, da se njegov dolg veže za indeks in da se osnovni indeks, ki se uporablja za izračun sprememb cen, navede v obveznici, (b) če je obveznici priložen časovni razpored odplačil, ki kaže ocenjeno višino obrokov, razčlenjenih po datumih njihove zapadlosti v plačilo, in če je v časovnem razporedu navedeno, da se višina obrokov lahko spremeni v skladu z določbo o indeksaciji obveznice, ter (c) če potrošnik in ponudnik posojila sočasno podpišeta razpored plačil ter v povezavi s podpisom obveznice s strani potrošnika?

               4.

               Ali šteje, da je bila metoda za izračun sprememb cen v pogodbah za posojila za nakup nepremičnin izrecno obrazložena potrošniku v smislu odstavka 2(d) Priloge k Direktivi 93/13/EGS, če so okoliščine enake tistim iz tretjega vprašanja?

               5.

               Ali ima država, pogodbenica Sporazuma EGP, pri izvajanju člena 6(1) Direktive 93/13/EGS možnost v domači zakonodaji predpisati, da se nepošteni pogodbeni pogoji v smislu člena 6(1) Direktive lahko razglasijo za nezavezujoče za potrošnika ali da so taki pogoji vedno nezavezujoči za potrošnika?


title: Zadeva C-6/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 12. januarja 2015 – TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 12. januarja 2015 – TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest
   (Zadeva C-6/15)
   (2015/C 118/20)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TNS Dimarso NV

      Tožena stranka: Vlaams Gewest

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 53(2) Direktive 2004/18/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev samega zase in v povezavi z dosegom načel prava Unije o enakosti in preglednosti pri oddaji javnih naročil razlagati tako, da je naročnik, če se javno naročilo odda ponudniku, za katerega meni, da ima ekonomsko najugodnejšo ponudbo, vedno zavezan metodo ocenjevanja ali pravila ponderiranja – kakršna koli že je njena/njihova predvidljivost, običajnost ali doseg – na podlagi katerih naj bi se ponudbe ocenile v skladu z merili ali podmerili za oddajo, določiti vnaprej in jih objaviti v obvestilu ali razpisni dokumentaciji,

               2.

               ali da so, če taka splošna obveznost ne obstaja, podane okoliščine, med drugim na primer doseg, nepredvidljivost ali neobičajnost teh pravil ponderiranja, pod katerimi ta obveznost obstaja?

      (1)  UL L 134, str. 114.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  22. novembra 2005  v zadevi C-384/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Københavns Byret): kazenski postopek proti Knudu Grøngaardu, Allanu Bangu (Direktiva 89/592/EGS — Trgovanje z notranjimi informacijami — Razkritje notranjih informacij tretjim — Prepoved)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/1

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 22. novembra 2005
   v zadevi C-384/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Københavns Byret): kazenski postopek proti Knudu Grøngaardu, Allanu Bangu (1)

   (Direktiva 89/592/EGS - Trgovanje z notranjimi informacijami - Razkritje notranjih informacij tretjim - Prepoved)
   (2006/C 36/01)
   Jezik postopka: danščina
   V zadevi C-384/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Københavns Byret (Danska), z odločbo z dne 14. avgusta 2002, ki je prispela na Sodišče 25. oktobra 2002, v kazenskem postopku proti Knudu Grøngaardu, Allanu Bangu, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, predsedniki senatov, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, S. von Bahr (poročevalec), J. N. Cunha Rodrigues, sodniki, in R. Silva de Lapuerta, sodnica, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, 22. novembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Člen 3(a) Direktive Sveta 89/592/EGS z dne 13. novembra 1989 o usklajevanju predpisov o trgovanju na podlagi notranjih informacij nasprotuje temu, da oseba, ki dobi notranje informacije kot predstavnik delavcev v okviru upravnega odbora družbe ali kot član odbora za zvezo skupine podjetij, te informacije razkrije predsedniku poklicne organizacije, ki združuje te delavce in ki je to osebo imenovala za člana odbora za zvezo, razen:

                           —

                           če obstaja tesna vez med razkritjem in opravljanjem službenih nalog, poklica ali dolžnosti in

                           —

                           če je to razkritje nujno potrebno zaradi opravljanja teh službenih nalog, poklica ali dolžnosti.

                     V okviru presoje mora nacionalno sodišče glede na nacionalne predpise, ki se uporabljajo, zlasti upoštevati:

                           —

                           da je treba to izjemo od prepovedi razkritja notranjih informacij razlagati ozko,

                           —

                           da lahko vsako dodatno razkritje poveča tveganje uporabe teh informacij v namen, ki je v nasprotju z Direktivo 89/592, in

                           —

                           občutljivost notranjih informacij.

               2)

               Člen 3(a) Direktive 89/592 nasprotuje temu, da predsednik poklicne organizacije razkrije notranje informacije sodelavcem, kot so ti, ki so omenjeni v teh vprašanjih, razen pod pogoji, navedenimi v odgovoru na prvo in drugo vprašanje.
               V okviru presoje mora nacionalno sodišče v luči nacionalnih predpisov, ki se uporabljajo, zlasti upoštevati merila, ki so ravno tako navedena v tem odgovoru.

      (1)  UL C 7, 11.1.2003.


title: Zadeva T-110/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2012 – Insula proti Komisiji (Arbitražna klavzula — Pogodba o financiranju raziskovalnih in razvojnih projektov — Pogodba El Hierro — Neobstoj dokazil in neskladnost prijavljenih odhodkov s pogodbenimi klavzulami — Vračilo plačanih zneskov — Nasprotna tožba Komisije)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2012 – Insula proti Komisiji
   (Zadeva T-110/10) (1)

   (Arbitražna klavzula - Pogodba o financiranju raziskovalnih in razvojnih projektov - Pogodba El Hierro - Neobstoj dokazil in neskladnost prijavljenih odhodkov s pogodbenimi klavzulami - Vračilo plačanih zneskov - Nasprotna tožba Komisije)
   2012/C 217/37
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-D. Simonet in P. Marsal, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. M. Rouchaud-Joët in F. Mirza, nato A.-M. Rouchaud-Joët in D. Calciu, zastopnika, skupaj z L. Defalque in S. Woogom, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog, vložen na podlagi člena 272 PDEU, s katerim se zahteva Komisije za vračilo zneska 84 120 EUR razglasi za neutemeljeno in s katerim se Komisiji naloži, da izda „dobropis“ v znesku 84 120 EUR.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) se naloži, da Evropski komisiji plača glavnico 84 120 EUR, povečano za zamudne obresti po letni obrestni meri 2,5 %, od 26. januarja 2010 do polnega plačila navedene glavnice.

               3.

               V preostalem se nasprotna tožba Komisije zavrne.

               4.

               Insula nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 134, 22.5.2010.


title: Zadeva C-353/11: Tožba, vložena 5. julija 2011 – Evropska komisija proti Češki republiki

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/26

         Tožba, vložena 5. julija 2011 – Evropska komisija proti Češki republiki
   (Zadeva C-353/11)
   2011/C 252/49
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in M. Thomannová-Körnerová, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Češka republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za prenos Direktive Komisije 2010/5/EU z dne 8. februarja 2010 o spremembi Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta za vključitev akroleina kot aktivne snovi v Prilogo I k Direktivi (1), oziroma s tem, da o teh zakonih in drugih predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 te direktive;

               —

               Češki republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive v nacionalni pravni red se je iztekel 31. avgusta 2010.

      (1)  UL L 36, str. 24.


title: Zadeva C-191/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Lecce — Sezione distaccata di Gallipoli  4. aprila 2006  — Kazenski postopek zoper Aniella Galla in Gianluco Damonteja

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Lecce — Sezione distaccata di Gallipoli 4. aprila 2006 — Kazenski postopek zoper Aniella Galla in Gianluco Damonteja
   (Zadeva C-191/06)
   (2006/C 165/24)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale di Lecce — Sezione distaccata di Gallipoli
   Stranki v postopku v glavni stvari
   Aniello Gallo in Gianluca Damonte
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je določba člena 4(4a) Zakona št. 401/89 — in njeni učinki na notranje pravo — nezdružljiva z načeli iz členov 43 in 49 Pogodbe EGS na področju ustanavljanja in svobode opravljanja čezmejnih storitev, in sicer tudi v luči nasprotovanja med razlagami v sodbah evropskega Sodišča (zlasti v sodbi Gambelli) in odločbo Suprema Corte di Cassazione a Sezioni Unite št. 23271/04; zlasti naj se razjasni uporaba kazenske določbe, na kateri v Italiji temelji obtožnica zoper Aniella Galla in Gianluco Damonteja?


title: Zadeva T-61/05: Tožba Corneliusa Rozemeijerja in drugih proti Svetu Evropske unije, vložena dne 10. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/30

         Tožba Corneliusa Rozemeijerja in drugih proti Svetu Evropske unije, vložena dne 10. februarja 2005
   (Zadeva T-61/05)
   (2005/C 106/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Cornelius Rozemeijer, stanujoč v Alkamaaru (Nizozemska), Gaston Vaesken, stanujoč v Saint-Mandrierju (Francija), in Pierrette Vaesken, stanujoča v Sanaryju/Mer (Francija), so dne 10. februarja 2005 vložili tožbo proti Svetu Evropske unije na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti. Zastopniki tožečih strank so Georges Vandersanden, Laure Levi in Aurore Finchelstein, avocats.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               1.

               razglasi za nične obračune pokojnin tožečih strank za maj 2004 z učinkom uporabe korekcijskega koeficienta na ravni glavnega mesta države njihovega prebivališča ali vsaj korekcijskega koeficienta, ki je na ustrezen način odraz razlik v življenjskih stroških v krajih, kjer bodo tožečim strankam stroški nastali,

               2.

               Svetu naloži plačilo stroškov v celoti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim, navedenim v zadevi T-35/05 Elisabeth Agne-Dapper in drugi proti Komisiji.


title: Zadeva T-286/10: Tožba, vložena 30. junija 2010 – Fondation de l’Institut de Recherche Idiap proti Komisiji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/57

         Tožba, vložena 30. junija 2010 – Fondation de l’Institut de Recherche Idiap proti Komisiji
   (Zadeva T-286/10)
   ()
   2010/C 221/91
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fondation de l’Institut de Recherche Idiap (zastopnik: G. Chapus-Rapin, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               najprej, obravnavana tožba naj ima odložni učinek;

               —

               v glavnem,

                           —

                           tožba naj se razglasi za dopustno;

                           —

                           tožbi naj se ugodi;

               —

               posledično,

                           —

                           odločba Evropske Komisije z dne 11. maja 2010 naj se razglasi za nično;

                           —

                           razglasi naj se, da so stroški za raziskovalce IDIAP, ki imajo pogodbo za nedoločen čas in delajo na programih AMIDA, BACS in IRAC, lahko predmet zunanjega financiranja Evropske unije;

                           —

                           odredi naj se, da IDIAP ni dolžan povrniti 98 042,45 EUR za DIRAC in 251 505,76 EUR za AMIDA;

                           —

                           Evropski komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka;

                           —

                           Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov in honorarjev za odvetnika IDIAP;

               —

               podredno,

                           —

                           tožba naj se razglasi za dopustno;

                           —

                           tožbi naj se ugodi;

               —

               posledično,

                           —

                           odločba Evropske komisije z dne 11. maja 2010 naj se razglasi za nično;

                           —

                           Evropski komisiji naj se naloži, da izvede novo revizijo IDIAP, ki naj se je ne zaupa revizijski družbi Treureva;

                           —

                           Evropski komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka;

                           —

                           Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov in honorarjev za odvetnika IDIAP.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo, ki temelji na arbitražni klavzuli, Splošnemu sodišču v bistvu predlaga, naj ugotovi upravičenost stroškov, nastalih za plačilo raziskovalcev, ki imajo pogodbe o zaposlitvi za nedoločen v okviru pogodb AMIDA, BACS in DIRAC, ki se uvrščajo v okvir posebnih programov za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitev z naslovom „Povezovanje in krepitev evropskega raziskovalnega prostora (2002-2006)“ in „Tehnologija informacijske družbe (2000-2006)“.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe trdi:

               —

               razlaga pogodb AMIDA, BACS in DIRAC s strani Evropske komisije, da so stroški za pogodbe o zaposlitvi raziskovalcev za nedoločen čas neupravičeni običajni stroški poslovanja ter niso dodatni stroški, povezani s projekti, je samovoljna ali vsaj neutemeljena, ker:

                           —

                           pogodbeni model, na katerem temeljijo pogodbe AMIDA, BACS in DIRAC, naj iz upravičenih stroškov ne bi izključeval pogodb o zaposlitvi za nedoločen čas;

                           —

                           naj bi bila povezava med pogodbami o zaposlitvi raziskovalcev in projekti AMIDA, BACS in DIRAC izrecno navedena v pogodbah o zaposlitvi;

                           —

                           naj bi pogodbe o zaposlitvi raziskovalcev obstajale le zaradi projektov, ker tožeča stranka nima lastnih sredstev za plačilo raziskovalcev zunaj okvira projektov;

                           —

                           naj bi bila zato pogodba za nedoločen čas najprimernejša za zagotovitev, da se je mogoče po koncu projekta posloviti od raziskovalcev, saj jo je mogoče po švicarskem pravu (kjer ima tožeča stranka sedež) odpovedati v vsakem trenutku, brez obrazložitve ob upoštevanju kratkega odpovednega roka;

               —

               razlaga Komisije je v nasprotju z načeloma dobre vere in zaupanja v pravo, ker se je ta razlaga postopoma spreminjala;

               —

               podredno, v postopku revizije, ki je predmet izpodbijane odločbe, so bile storjene nepopravljive napake, zaradi katerih bi moral biti razveljavljen.


               12.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/1

         2011/C 46/01
   Zadnja objava Sodišča Evropske unije v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 38, 5.2.2011

      Prejšnje objave

      UL C 30, 29.1.2011

      UL C 13, 15.1.2011

      UL C 346, 18.12.2010

      UL C 328, 4.12.2010

      UL C 317, 20.11.2010

      UL C 301, 6.11.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-124/10 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 8. marca 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 15. decembra 2009 v zadevi T-156/04, Électricité de France (EDF) proti Komisiji

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/16

      Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 8. marca 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 15. decembra 2009 v zadevi T-156/04, Électricité de France (EDF) proti Komisiji
      (Zadeva C-124/10 P)
      (2010/C 161/23)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: E. Gippini Fournier, B. Stromsky in D. Grespan, zastopniki)

         Druge stranke v postopku: Électricité de France (EDF), Francoska republika, Iberdrola SA

         Predlogi

                  —

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije (tretji senat) z dne 15. decembra 2009, o kateri je bila Komisija obveščena 16. decembra 2009, v zadevi T 156/04, EDF/Komisija, naj se razveljavi v delu, v katerem:

                              —

                              sta bila člena 3 in 4 Odločbe Komisije (C 2003/4637) z dne 16. decembra 2003 o državnih pomočeh v korist EDF in sektorja elektroenergetske in plinske industrije (C 68/2002, N 504/2003 in C 25/2003) razglašena za nična;

                              —

                              je bilo Komisiji naloženo plačilo njenih stroškov ter stroškov Électricité de France (EDF);

                  —

                  naj se zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  naj se odločitev o stroških postopka pridrži.

         Pritožbena razloga in bistvene trditve

      Evropska komisija v podporo svoji pritožbi navaja dva pritožbena razloga.
      V prvem pritožbenem razlogu trdi, da je Splošno sodišče izkrivilo dejstva, na katerih temelji spor. V nasprotju s tem, kar je navedeno v izpodbijani sodbi, naj Francoska republika dejansko ne bi spremenila davčne terjatve v kapital, ampak naj bi zgolj odobrila EDF pomoč v obliki oprostitve davka od dohodkov pravnih oseb. Nična odločba naj dokapitalizacije EDF kot take ne bi štela za državno pomoč; Komisija naj bi za državno pomoč štela zgolj njene davčne učinke.
      V drugem pritožbenem razlogu, ki ima štiri dele, tožeča stranka trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je dejanja francoske vlade v tej zadevi štelo za ravnanja preudarnega zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu.
      Prvič, tožeča stranka izpodbija presojo Splošnega sodišča, v skladu s katero je razlika med državo kot delničarko in državo, ki izvaja pristojnosti javne oblasti, v glavnem odvisna od cilja, ki mu sledi država – v tej zadevi dokapitalizacija EDF – in ne od objektivnih in preverljivih dejstev. Po eni strani naj bi Sodišče namreč večkrat poudarilo, da člen 87(1) ES ne razlikuje glede na vzroke in cilje državnih intervencij. Po drugi strani naj bi bilo merilo, ki temelji na namenu države, še posebej neprimeren za presojo obstoja državne pomoči, saj je tako merilo po naravi subjektivno in predmet razlage.
      Drugič, Komisija Splošnemu sodišču očita, da svoje presoje ni oprlo na primerjalno študijo ravnanja preudarnega zasebnega gospodarskega subjekta, ki nima privilegijev, v podobnih okoliščinah na eni strani in ravnanja francoske države, ki ima pristojnosti javne oblasti, v tej zadevi na drugi strani.
      Tretjič, pritožnica trdi, da je izpodbijana sodba kršila načelo enakega obravnavanja zasebnih podjetij in s tem omogočila ugodnejšo davčno obravnavanje države, vključno z družbami, v katerih država ni edina delničarka.
      Nazadnje je Splošno sodišče po mnenju Komisije kršilo pravila, ki urejajo razdelitev dokaznega bremena v zvezi z uporabo načela preudarnega zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu, poleg tega pa je upoštevalo dejstva, ki so nastala po datumu sprejetja nične odločbe.


title: Zadeva F-89/14: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. oktobra 2015 – Arsène/Komisija (Javni uslužbenci — Osebni prejemki — Izselitveni dodatek — Pogoj iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Desetletno referenčno obdobje — Izhodišče — Nevtralizacija obdobij zaposlitve, opravljenih za mednarodno organizacijo — Analogna uporaba določb člena 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Običajno prebivališče zunaj države, v katero je razporejen, pred opravljanjem nalog v mednarodni organizaciji — Člen 81 Poslovnika — Očitno neutemeljena tožba)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/78

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. oktobra 2015 – Arsène/Komisija
   (Zadeva F-89/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebni prejemki - Izselitveni dodatek - Pogoj iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Desetletno referenčno obdobje - Izhodišče - Nevtralizacija obdobij zaposlitve, opravljenih za mednarodno organizacijo - Analogna uporaba določb člena 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Običajno prebivališče zunaj države, v katero je razporejen, pred opravljanjem nalog v mednarodni organizaciji - Člen 81 Poslovnika - Očitno neutemeljena tožba))
   (2015/C 398/93)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Maria Lucia Arsène (Bukarešta, Romunija) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in T. S. Bohr, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek, in naložitev, da ga ji prvonavedena plača, skupaj zakonskimi zamudnimi obrestmi, od začetka zaposlitve tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot očitno neutemeljena.

               2.

               M. L. Arsène nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 421, 24.11.2014, str. 62.


title: Zadeva T-466/12: Tožba, vložena 23. oktobra 2012 – RFA International proti Komisiji

text:
               15.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/7

         Tožba, vložena 23. oktobra 2012 – RFA International proti Komisiji
   (Zadeva T-466/12)
   2012/C 389/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (zastopnik: B. Evtimov, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbe Komisije C(2012) 5577 final, C(2012) 5585 final, C(2012) 5588 final, C(2012) 5595 final, C(2012) 5596 final, C(2012) 5598 final in C(2012) 5611 final z dne 10. avgusta 2012 razglasi za nične v delu, v katerem je zavrnjena prošnja za vračilo protidampinških dajatev, razen zneskov, za katere je bilo ugotovljeno, da so nedopustni, ker je bila prošnja zanje vložena po izteku predpisanega roka

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Tožeča stranka s prvim tožbenim razlogom navaja,

                           —

                           da je Komisija s tem, ko je ugotovila, da sta bila polni odbitek SG&A in dobiček od izvozne cene družbe CHEMK Group upravičena ter pri ugotovitvi, ki je s tem povezana, da enotnost gospodarskega subjekta ni pomembna za izračun izvozne cene (vključno s prilagoditvijo izvozne cene) v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe, (1) napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji. Če se je Komisija oprla na zavrnitev trditve tožeče stranke, da obstaja enotni gospodarski subjekt, naj bi bilo po mnenju tožene stranke prav tako napačno uporabljeno pravo in/ali storjena očitna napaka pri presoji.

               2.

               Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom navaja,

                           —

                           da je Komisija s tem, ko je ugotovila, da so obstajale spremenjene okoliščine v smislu člena 11(9) osnovne uredbe, kar je upravičilo uporabo druge metodologije za izračun dokončne dampinške stopnje, storila očitno napako pri presoji. Tožeča stranka prav tako trdi, da je Komisija s tem, ko je uporabila drugo metodologijo, ki se razlikuje od metodologije, ki je bila uporabljena v prvotni preiskavi, kršila člen 11(9) osnovne uredbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva C-179/10: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 28. septembra 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/45

      Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 28. septembra 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
      (Zadeva C-179/10) (1)

      (2012/C 25/85)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik šestega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva C-34/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države — Ribolovna dovoljenja — Uredba (ES) št. 3690/93 — Plovili Wiron III in Wiron IV — Trajni prenos le-teh v Argentino)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-34/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Ribolovna dovoljenja - Uredba (ES) št. 3690/93 - Plovili Wiron III in Wiron IV - Trajni prenos le-teh v Argentino)
   (2007/C 82/02)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in C. Diderich)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnik: H.G. Sevenster)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Uredba Sveta (ES) št. 3690/93 z dne 20. decembra 1993 o ustanovitvi sistema Skupnosti, ki določa predpise za osnovne podatke, ki jih morajo vsebovati ribolovna dovoljenja (UL L 341, str. 93). — Neodvzem ribolovnih dovoljenje ploviloma Wiron III in Wiron IV po njunem trajnem prenosu v Argentino
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. februarja 2005 v zadevi C-318/02: Kraljevina Nizozemska proti Komisiji Evropskih skupnosti (EKUJS — Odločba 2002/524/ES — Finančni popravki, uporabljeni za nizozemske stroške na podlagi izjemnih ukrepov za podporo trga v sektorju za prašičje meso na Nizozemskem — Uredba (ES) št. 413/97)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/3

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 24. februarja 2005
   v zadevi C-318/02: Kraljevina Nizozemska proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (EKUJS - Odločba 2002/524/ES - Finančni popravki, uporabljeni za nizozemske stroške na podlagi izjemnih ukrepov za podporo trga v sektorju za prašičje meso na Nizozemskem - Uredba (ES) št. 413/97)
   (2005/C 106/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-318/02 Kraljevina Nizozemska (zastopniki: H. G. Sevenster in S. Terstal, N. A. J. Bel) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: T. van Rijn), katere predmet je ničnostna tožba na podlagi člena 230 ES, vložena dne 4. septembra 2002, je Sodišče (tretji senat) v sestavi A. Rosas, predsednik senata, N. Colneric in K. Schiemann (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 24. februarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 305, 7.12.2002.


title: Zadeva T-10/06: Tožba, vložena  11. januarja 2006  — PORTELA & Ca, S.A., proti UUNT

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/47

         Tožba, vložena 11. januarja 2006 — PORTELA & Ca, S.A., proti UUNT
   (Zadeva T-10/06)
   (2006/C 60/89)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina
   Stranke

      Tožeča stranka: PORTELA & Ca, S.A. (S. Mamede do Coronado, Portugalska) (zastopnik: João M. Pimenta, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Juan Torres Quadrado in Josep Gilbert Sanz
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev Odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT 14. septembra 2005 v zadevi R 897/2004-1 in dovolitev registracije znamke Skupnosti št. 1.400.183 za naslednje proizvode:

                           —

                           Razred 5: farmacevtski, veterinarski in sanitarni proizvodi; dietetske snovi za medicinsko uporabo, dezinfekcijska sredstva, pripravki za uničevanje škodljivcev;

                           —

                           Razred 42: medicinske storitve, storitve v zvezi s farmacevtskimi laboratoriji, znanstvene in industrijske raziskave, raziskave in razvoj novih proizvodov, medicinske raziskave, laboratorijske raziskave.

               —

               naložitev plačila stroškov UUNT.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: PORTELA & Ca, S.A.

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka Bial (prijava št. 1400183)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Juan Torres Quadrado in Josep Gilbert Sanz

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: španska znamka Bial

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev predlogom ugovarjajoče stranke

      Odločba odbora za pritožbe: potrditev odločbe oddelka za ugovore v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: UUNT je kršila člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 z napačno razlago te določbe in izpodbijana odločba je neveljavna zaradi bistvenih kršitev postopka (v ugovoru se na znamko ni sklicevalo v pravilni in predpisani obliki; pomembni podatki v zvezi z ugovarjajočo znamko niso bili predloženi tožeči stranki v zakonsko predpisanem roku; odločitev o stroških ni pravilna).


title: Zadeva T-394/14: Tožba, vložena 4. junija 2014 – Turon & Ros proti Komisiji

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/29

         Tožba, vložena 4. junija 2014 – Turon & Ros proti Komisiji
   (Zadeva T-394/14)
   2014/C 245/40
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Inmobiliaria Turon & Ros, SL (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz in J. Corral García, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen.

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Razlogi in bistvene trditve so enaki kot tisti, ki so navedeni v zadevi T-392/14.


title: Zadeva C-454/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgija) – Proximus SA, nekdanja Belgacom SA/Commune d'Etterbeek (Predhodno odločanje — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktiva 2002/20/ES — Člena 12 in 13 — Upravne pristojbine — Dajatev za pravico do vgradnje naprav — Področje uporabe — Občinska ureditev — Dajatev za antene mobilne telefonije)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgija) – Proximus SA, nekdanja Belgacom SA/Commune d'Etterbeek
   (Zadeva C-454/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/20/ES - Člena 12 in 13 - Upravne pristojbine - Dajatev za pravico do vgradnje naprav - Področje uporabe - Občinska ureditev - Dajatev za antene mobilne telefonije))
   (2016/C 068/02)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Proximus SA, nekdanja Belgacom SA

      Tožena stranka: Commune d'Etterbeek

      Izrek

   Člena 12 in 13 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da se dajatev, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, naloži vsaki fizični ali pravni osebi, ki ima stvarno pravico ali pravico uporabe na anteni mobilne telefonije.

      (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva T-143/17: Tožba, vložena 6. marca 2017 – Ilunga Luyoyo/Svet

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/32

         Tožba, vložena 6. marca 2017 – Ilunga Luyoyo/Svet
   (Zadeva T-143/17)
   (2017/C 129/49)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kasa-Vubu, Demokratična republika Kongo) (zastopnik: O. Okito)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Uredbe (EU) 2016/2230 o izvajanju Sklepa Sveta (SZVP) 2016/2231 z dne 12. decembra 2016 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo, in o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP delu, v katerem se nanaša na Ferdinanda Ilungo Luyoya;

               —

               Svetu naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki so jih priglasile tožeča stranka ter vse intervenientke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v osnovi enaka ali podobna tistim v zadevi T-139/17, Kibelisa/Svet.


title: Zadeva C-64/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je  6. februarja 2006  vložilo Obvodní Soud pro Prahu 3 — Český Telecom a.s. proti Czech On Line a.s.

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 6. februarja 2006 vložilo Obvodní Soud pro Prahu 3 — Český Telecom a.s. proti Czech On Line a.s.
   (Zadeva C-64/06)
   (2006/C 121/03)
   Jezik postopka: češčina
   Predložitveno sodišče
   Obvodní Soud pro Prahu 3
   Datum vložitve: 6. februar 2006

   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Český Telecom a.s.

      Tožena stranka: Czech On Line a.s.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je nacionalni organ za telekomunikacije (Český telekomunikační úřad) z upravno odločbo, izdano po 1. maju 2004, torej po pristopu Češke republike k Evropski uniji, družbi za telekomunikacije s pomembnim (prevladujočim) vplivom na trgu v sektorju komunikacij, upravičeno naložil obveznost, da sklene pogodbo o medomrežnem povezovanju z drugim obratovalcem?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:
               ali bi nacionalni organ upravičeno tako ravnal le pod pogoji iz člena 8(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/19/ES (Direktiva o dostopu), to je na podlagi predhodne analize zadevnega trga, izvedene v skladu s členom 16 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva) in na podlagi predhodnega postopka, opisanega v členih 6 in 7 Okvirne direktive 2002/21/ES,
               oziroma ali bi lahko (na primer v skladu s petnajsto uvodno izjavo, členom 3, členom 4(1), členom 5(1), točka a, in (4), členom 10(1) in (2) Direktive o dostopu Evropskega parlamenta in Sveta 2002/19/ES) tako ravnal tudi brez predhodne analize trga?

               3)

               Ali lahko na odgovor na drugo vprašanje vpliva dejstvo, da je bil zahtevek konkretnega obratovalca za izdajo odločbe o obveznem medomrežnem povezovanju njegovega omrežja z omrežjem obratovalca s pomembnim (prevladujočim) vplivom na trgu v sektorju telekomunikacij, vročen nacionalnemu organu in da je bil postopek o tem vprašanju pretežno opravljen pred 1. majem 2004, to je pred pristopom Češke republike k Evropski skupnosti?

               4)

               Ali bi bilo zato, ker Češka republika v ključnem obdobju — med 1. majem 2004 in 30. aprilom 2005 –ni v zadostni meri izvedla zgoraj navedenih direktiv, mogoče neposredno uporabiti Direktivo 2002/21/ES (okvirna direktiva) in Direktivo 2002/19/ES (Direktiva o dostopu), to je,

                           a)

                           ali sta ti direktivi (oziroma ena od njiju) brezpogojni in dovolj jasni, da ju sodišče lahko uporabi namesto nacionalnega zakona;

                           b)

                           ali zaradi pomanjkljivega prenosa Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu) in Direktive 2002/21/ES (okvirna direktiva) obratovalec s pomembnim (prevladujočim) vplivom na trgu v sektorju telekomunikacij lahko (aktivno in subjektivno) upravičeno uveljavlja neposredni učinek teh direktiv in ali ti direktivi (ali ena od njiju) zagotavljata varstvo interesov subjekta, ki zavrne sklenitev pogodbe o medomrežnem povezovanju (na področju storitev ADSL) z drugimi telekomunikacijskimi obratovalci v isti državi (in ki po mnenju nacionalnega regulativnega organa, ki ga je treba ravno tako upoštevati, ravna zato v nasprotju s cilji novega normativnega okvira);

                           c)

                           ali se lahko obratovalec sklicuje na neposredni učinek teh, v nezadostni meri prenesenih, direktiv (ali ene izmed njiju), kadar (tudi če so izpolnjeni pogoji, določeni v teh direktivah) odločba nacionalnega organa za telekomunikacije vedno vsebuje konkretne pogoje za medomrežno povezovanje omrežij obratovalcev, in (ker gre po navadi za družbe) torej naložitev konkretnih obveznosti pozameznim subjektom?


title: Zadeva C-690/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Thrakis (Grčija) 27. decembra 2013 – Trapeza Eurobank Ergasias AE proti Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE) in Pavlosu Sidiropoulosu

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Thrakis (Grčija) 27. decembra 2013 – Trapeza Eurobank Ergasias AE proti Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE) in Pavlosu Sidiropoulosu
   (Zadeva C-690/13)
   2014/C 78/09
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Efeteio Thrakis

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Trapeza Eurobank Ergasias AE

      Nasprotni stranki: Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE) in Pavlos Sidiropoulos

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali materialne in procesne ugodnosti, podeljene družbi A.T.E. AE na podlagi členov 12 in 13(1) zakona št. 4332/1929 v povezavi s členom 26(1) zakona št. 1914/1990, spadajo na področje uporabe člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije?

                           (b)

                           Ali taka omejitev velja tudi, če bi se štelo, da družba Α.Τ.Ε. ΑΕ v skladu s svojim statutom še naprej opravlja dejavnost „v javnem interesu“?

               2.

               Če je odgovor na vprašanji 1(a) in 1(b) pritrdilen, ali bi morala Grčija uporabiti postopek iz člena 108(3) iste pogodbe, da bi lahko ohranila veljavnost zadevnih ugodnosti?

               3.

               Ali je zadevno pritožbeno sodišče v obravnavani zadevi dolžno neuporabiti določbe členov 12 in 13(1) zakona št. 4332/1929, ki bi lahko morda bile v nasprotju z določbami členov 107(1) PDEU in 108(3) PDEU?


title: Zadeva T-226/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. septembra 2008 – Prana Haus proti UUNT (PRANAHAUS) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti PRANAHAUS – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisni značaj – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. septembra 2008 – Prana Haus proti UUNT (PRANAHAUS)
   (Zadeva T-226/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti PRANAHAUS - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 285/72)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Prana Haus GmbH (Fribourg-en-Brisgau, Nemčija) (zastopnik: N. Hebeis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Weberndörfer, zastopnik)
   Predmet
   Tožba, vložena zoper Odločbo odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. aprila 2007 (zadeva R 1611/2006-1) o zahtevi za registracijo besednega znaka PRANAHAUS kot znamko Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Prana Haus GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-239/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2011 – Italija proti Komisiji ( ESRR — Znižanje finančne pomoči — Umik izpodbijanega opomina — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka )

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2011 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-239/10) (1)

   (ESRR - Znižanje finančne pomoči - Umik izpodbijanega opomina - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka)
   2011/C 331/41
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Prete in A. Steiblytė, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti opomina št. 3241001630 z dne 26. februarja 2010, v zvezi z Odločbo Komisije C(2009) 10350 z dne 22. decembra 2009 o znižanju pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), odobrene v skladu z Odločbo Komisije C(2000) 2349 z dne 8. avgusta 2000 o odobritvi operativnega programa POR Apulija, za obdobje od 2000 do 2006, v okviru Cilja št. 1.

      Izrek

               1.

               Ta postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva C-467/09 P: Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložila Territorio Histórico de Guipúzcoa - Diputación Foral de Guipúzcoa zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-30/01 do T-32/01 in od T-86/02 do T-88/02

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/6

         Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložila Territorio Histórico de Guipúzcoa - Diputación Foral de Guipúzcoa zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-30/01 do T-32/01 in od T-86/02 do T-88/02
   (Zadeva C-467/09 P)
   2010/C 37/09
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa (zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Komisija Evropskih skupnosti in Comunidad Autónoma de la Rioja

      Predlogi pritožnika

               —

               Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno.

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi.

               —

               Predlogu, vloženemu na prvi stopnji, naj se ugodi.

               —

               Podredno, zadeva naj se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje in naj se mu naloži izvedba zavrnjenega dokaza.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Nepravilna uporaba prava pri obrazložitvi izpodbijane sodbe glede tega, da je zadeva T-32/01 postala brezpredmetna.

               2.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da je za končanje postopka predhodne preučitve spornega davčnega ukrepa, preden je začela veljati Uredba (ES) št. 659/1999 (1), potreben obstoj izrecne odločbe Komisije v tem smislu (ki je naslovljena na državo članico).

               3.

               Sodišče prve stopnje je izkrivilo Odločbo z dne 28. novembra 2000 s tem, da je presodilo, da je bil s to odločbo končan postopek predhodne preučitve spornega davčnega ukrepa, ki se je začel na podlagi pritožbe, vložene aprila 1994. Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da bi se morala ponovna preučitev spornega davčnega ukrepa v letu 2000 opraviti v okviru postopka za veljavne pomoči.

               4.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni spoštovalo postopkovnih pravil o dokaznem bremenu in presoji dokazov, zlasti glede Odločbe z dne 28. novembra 2000 (njena zanesljivost in dokazna moč). Kršitev pravice do poštenega sojenja.

               5.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da je kršilo postopkovna pravila glede vrednotenja dokazov in dokaznega bremena v zvezi z objektivnimi upoštevnimi, skladnimi in prepričljivimi indici, ki se pojavljajo v tem primeru in dokazujejo, da je Komisija pred Odločbo z dne 28. novembra 2000 predhodno preučila sporni davčni ukrep in to preučitev končala. Sodišče prve stopnje naj bi nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni upoštevalo, da je bilo treba ponovno preučitev spornega davčnega ukrepa v letu 2000 opraviti v okviru postopka za veljavne pomoči.

               6.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni spoštovalo postopkovnih pravil na področju izvajanja dokazov in s tem, da je odločilo, da ne bo izvedlo dokaza, ki ga je predlagala tožeča stranka glede predložitve nekaterih dokumentov Komisije, ki so ob upoštevanju trditev, ki jih je Sodišče prve stopnje uporabilo pri zavrnitvi predlogov tožeče stranke, bistveni za obrambno interesov slednje. Kršitev pravice do poštenega sojenja, načela enakosti orožij in pravice do obrambe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva C-669/15: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Versailles – Francija) – Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS (Predhodno odločanje — Neobstoj pravnega okvira — Očitna nedopustnost — Člena 53(2) in 94 Poslovnika Sodišča)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/16

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Versailles – Francija) – Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS
   (Zadeva C-669/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Neobstoj pravnega okvira - Očitna nedopustnost - Člena 53(2) in 94 Poslovnika Sodišča))
   (2016/C 343/25)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Versailles

      Stranke

      Pritožnica: Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)

      Nasprotni stranki: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

      Izrek

   Predlog za predhodno odločanje, ki ga je z odločbo z dne 8. decembra 2015 vložilo cour d’appel de Versailles (Francija) je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 78, 29.2.2016.