title: Zadeva T-238/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Gugler/EUIPO – Gugler France (GUGLER) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije GUGLER – Prejšnja nacionalna firma družbe Gugler France – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001) – Verjetnost zmede)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/52

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Gugler/EUIPO – Gugler France (GUGLER)
      (Zadeva T-238/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije GUGLER - Prejšnja nacionalna firma družbe Gugler France - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001) - Verjetnost zmede))
      (2018/C 408/66)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Alexander Gugler (Maxdorf, Nemčija) (zastopnik: M.-C. Simon, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: sprva P. Sipos, nato A. Folliard-Monguiral, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Gugler France (Besançon, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. januarja 2017 (zadeva R 1008/2016-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Gugler France in A. Guglerjem.

         Izrek

                  1.

                  Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 31. januarja 2017 (zadeva R 1008/2016–1) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Alexandra Guglerja.

                  3.

                  Družba Gugler France nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 195, 19.6.2017.


title: Zadeva C-172/17 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. septembra 2018 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Evropska komisija (Pritožba – Arbitražne klavzule – Konvencija Pocemon, sklenjena v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013) – Upravičeni stroški – Sklep Evropske komisije – Obveznost povračila izplačanih zneskov – Nasprotni zahtevek)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/18

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. septembra 2018 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Evropska komisija
      (Zadeva C-172/17 P) (1)

      ((Pritožba - Arbitražne klavzule - Konvencija Pocemon, sklenjena v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013) - Upravičeni stroški - Sklep Evropske komisije - Obveznost povračila izplačanih zneskov - Nasprotni zahtevek))
      (2018/C 408/21)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnica: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastopnica: S. Paliou, dikigoros)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in A. Kyratsou, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 168, 29.5.2017.


title: Zadeva T-528/18: Tožba, vložena 4. septembra 2018 – XI/Komisija

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/55

      Tožba, vložena 4. septembra 2018 – XI/Komisija
      (Zadeva T-528/18)
      (2018/C 408/72)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: XI (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Razglasi za nično odločbo Komisije z dne 25. maja 2018, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke v delu, v katerem vsebuje zdravstvene podatke;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo pravične odškodnine v višini 5 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 8 Evropske konvencije o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah in kršitev dolžnosti dobrega upravljanja in skrbnega ravnanja, v delu, v katerem je zavrnitev pritožbe tožeče stranke razkrila zdravstvene podatke, ki so bili poleg tega očitno napačni.


title: Sodba Sodišča z dne 14. junija 2018 v zadevi E-11/17 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2011/61/EU)

text:
               15.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/6

      SODBA SODIŠČA
      z dne 14. junija 2018
      v zadevi E-11/17
      Nadzorni organ Efte proti Islandiji

         (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2011/61/EU)

      (2018/C 414/08)
      V zadevi E-11/17, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov, da bi akt iz točk 30, 31bb, 31d, 31eb in 31i Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov in spremembah direktiv 2003/41/ES in 2009/65/ES ter uredb (ES) št. 1060/2009 in (EU) št. 1095/2010), kakor je bil Sporazumu prilagojen s Protokolom 1, prenesla v svoj notranji pravni red, in/ali Nadzornega organa Efte ni obvestila o ukrepih, ki jih je sprejela za prenos akta, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma – je Sodišče v sestavi predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann (sodnik poročevalec) dne 14. junija 2018 izdalo sodbo,
      katere izrek se glasi:

                  1.

                  Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov, da bi akt iz točk 30, 31bb, 31d, 31eb in 31i Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov in spremembah direktiv 2003/41/ES in 2009/65/ES ter uredb (ES) št. 1060/2009 in (EU) št. 1095/2010), kakor je bil Sporazumu prilagojen s Protokolom 1, prenesla v svoj notranji pravni red, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma.

                  2.

                  Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-194/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2018 – Rewe-Beteiligungs-Holding International/EUIPO – Wessanen Benelux (BonNatura) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/77

      Sklep Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2018 – Rewe-Beteiligungs-Holding International/EUIPO – Wessanen Benelux (BonNatura)
      (Zadeva T-194/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
      (2018/C 427/104)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rewe-Beteiligungs-Holding International GmbH (Köln, Nemčija) (zastopniki: S. Brandstätter, M. Kinkeldey in J. Rosenhäger, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Sesma Merino in J. Ivanauskas, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Wessanen Benelux BV (Amsterdam, Nizozemska)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. januarja 2018 (zadeva R 949/2017-5), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Wessanen Benelux in Rewe-Beteiligungs-Holding International.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Rewe-Beteiligungs-Holding International GmbH se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         (1)  UL C 166, 14.5.2018.


title: Zadeva C-537/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 17. avgusta 2018 – YV

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 17. avgusta 2018 – YV
      (Zadeva C-537/18)
      (2018/C 427/16)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: YV

         Druga stranka v postopku: Krajowa Rada Sądownictwa

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 9(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) razlagati tako, da mora v primeru, v katerem se pri sodišču države članice, ki odloča na zadnji stopnji, vložita pravno sredstvo, ki temelji na očitku, da je bilo v razmerju do sodnika tega sodišča kršeno načelo prepovedi diskriminacije na podlagi starosti, in predlog za odložitev izvršitve izpodbijanega akta, to sodišče – za to, da bi z izdajo začasne odredbe, določene v nacionalnem pravu, zagotovilo varstvo pravic, ki izhajajo iz prava Unije – zavrniti uporabo nacionalnih določb, v skladu s katerimi je za odločanje v zadevi, v kateri je bilo vloženo pravno sredstvo, pristojna organizacijska enota tega sodišča, ki zaradi neimenovanja sodnikov, ki naj bi v njej odločali, ne deluje?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79.


title: Sodba Sodišča z dne 14. julija 2017 v zadevi E-9/16 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Uredba REACH (ES) št. 1907/2006 – Kemijske snovi – Perfluorooktanojska kislina (PFOA) – Prosti pretok – Postopek za sprejetje omejitev – Pravna podlaga)

text:
               4.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 1/7

         SODBA SODIŠČA
   z dne 14. julija 2017
   v zadevi E-9/16
   Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški

      (Uredba REACH (ES) št. 1907/2006 – Kemijske snovi – Perfluorooktanojska kislina (PFOA) – Prosti pretok – Postopek za sprejetje omejitev – Pravna podlaga)

   (2018/C 1/09)
   V zadevi E-9/16, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kraljevina Norveška s tem, ko je v veljavi ohranila nacionalno določbo, kakršna je člen 2–32 norveške uredbe o proizvodih, ki prepoveduje proizvodnjo, uvoz, izvoz in prodajo potrošniških proizvodov, ki vsebujejo določene koncentracije perfluorooktanojske kisline, ni izpolnila svojih obveznosti iz akta iz točke 12zc poglavja XV Priloge II k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH)), kakor je bil prilagojen v skladu s Protokolom 1 k Sporazumu, in/ali svojih obveznosti iz Sporazuma, je Sodišče v sestavi predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Ása Ólafsdóttir (ad hoc sodnika), dne 14. julija 2017 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Zahtevek se zavrne.

               2.

               Nadzornemu organu Efte se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Sodba Sodišča z dne 20. julija 2017 v zadevi E-11/16 – Mobil Betriebskrankenkasse proti Tryg Forsikring, ki ga podpira Norveški urad za avtomobilsko zavarovanje (Trafikkforsikringsforeningen) (Člen 93 Uredbe (EGS) št. 1408/71 – Uredba (ES) št. 883/2004 – Pravice nosilcev, ki so odgovorni za dajatve, proti odgovornim tretjim osebam – Prevzem in neposredne pravice)

text:
               4.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 1/8

         SODBA SODIŠČA
   z dne 20. julija 2017
   v zadevi E-11/16
   Mobil Betriebskrankenkasse proti Tryg Forsikring, ki ga podpira Norveški urad za avtomobilsko zavarovanje (Trafikkforsikringsforeningen)

      (Člen 93 Uredbe (EGS) št. 1408/71 – Uredba (ES) št. 883/2004 – Pravice nosilcev, ki so odgovorni za dajatve, proti odgovornim tretjim osebam – Prevzem in neposredne pravice)

   (2018/C 1/10)
   V zadevi E-11/16, Mobil Betriebskrankenkasse proti Tryg Forsikring, ki ga podpira Norveški urad za avtomobilsko zavarovanje (Trafikkforsikringsforeningen) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Oslu (Oslo tingrett) v zvezi z razlago člena 85(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Benedikt Bogason (ad hoc sodnik), 20. julija 2017 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kadar ima nosilec, ki je odgovoren za dajatev, v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja, prevzeto ali neposredno pravico proti tretji osebi, ki je odgovorna za poškodbo, povzročeno v drugi državi EGP, člen 93(1) Uredbe (EGS) št. 1408/71 zahteva, da druge države EGP priznajo takšne pravice, kakor so določene v skladu z zakonodajo države EGP, ki velja za navedenega nosilca.

               2.

               Vendar ta prevzeta ali neposredna pravica ne sme presegati pravic, ki jih ima oškodovanec do tretje osebe, odgovorne za poškodbo, v skladu z nacionalnim pravom države EGP, v kateri je do poškodbe prišlo, vključno s pravili mednarodnega zasebnega prava, ki se morebiti uporabljajo.

               3.

               Vendar dejstvo, da je bilo na podlagi zakonodaje države EGP, v kateri je prišlo do poškodbe, potrebno zdravljenje zagotovljeno brez stroškov za oškodovanca, nosilca ne izključuje od odgovornosti za dodelitev dajatve, ki izvira iz zahtevka za nadomestilo škode zoper tretjo osebo zaradi stroškov, nastalih s takim zdravljenjem.


title: Zadeva T-423/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2018 – Larko/Komisija (Državne pomoči — Pomoč, ki jo je dodelila Grčija — Sklep, s katerim so bile pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom — Pojem državne pomoči — Prednost — Merilo zasebnega vlagatelja — Znesek pomoči, ki jo je treba vrniti — Obvestilo Komisije o državnih pomočeh v obliki poroštev)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2018 – Larko/Komisija
   (Zadeva T-423/14) (1)

   ((Državne pomoči - Pomoč, ki jo je dodelila Grčija - Sklep, s katerim so bile pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom - Pojem državne pomoči - Prednost - Merilo zasebnega vlagatelja - Znesek pomoči, ki jo je treba vrniti - Obvestilo Komisije o državnih pomočeh v obliki poroštev))
   (2018/C 104/31)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (Atene, Grčija) (zastopniki: I. Dryllerakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis, E. Rantos in N. Korogiannakis, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in É. Gippini Fournier, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2014/539/EU z dne 27. marca 2014 o državni pomoči SA.34572 (2013/C) (ex 13/NN), ki jo je Grčija odobrila družbi Larco General Mining & Metallurgical Company SA (UL 2014, L 254, str. 24).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 292, 1.9.2014.


title: Zadeva T-216/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2018 – Dôvera zdravotná poist’ovňa/Komisija (Državne pomoči — Zavodi za zdravstveno zavarovanje — Povečanje kapitala, vračilo dolgov, subvencije in sistem za izravnavo tveganj — Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči — Pojem državne pomoči — Pojem podjetja in gospodarske dejavnosti — Načelo solidarnosti — Nadzor države — Gospodarska dejavnost — Konkurenca glede kakovosti — Prisotnost subjektov, ki imajo pridobitni namen — Ustvarjanje, uporaba in razdelitev dobičkov — Napačna uporaba prava — Napaka pri presoji)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2018 – Dôvera zdravotná poist’ovňa/Komisija
   (Zadeva T-216/15) (1)

   ((Državne pomoči - Zavodi za zdravstveno zavarovanje - Povečanje kapitala, vračilo dolgov, subvencije in sistem za izravnavo tveganj - Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči - Pojem državne pomoči - Pojem podjetja in gospodarske dejavnosti - Načelo solidarnosti - Nadzor države - Gospodarska dejavnost - Konkurenca glede kakovosti - Prisotnost subjektov, ki imajo pridobitni namen - Ustvarjanje, uporaba in razdelitev dobičkov - Napačna uporaba prava - Napaka pri presoji))
   (2018/C 104/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dôvera zdravotná poist’ovňa, a.s. (Bratislava, Slovaška) (zastopnika: O. Brouwer in A. Pliego Selie, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P.-J. Loewenthal in L. Armati, agenta)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Union zdravotná poist’ovňa, a.s. (Bratislava) (zastopniki: sprva E. Pijnacker Hordijk in A. ter Haar, nato A. ter Haar, odvetnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Slovaška republika (zastopnica: B. Ricziová, agentka)

      Predmet

   Predlog temelji na členu 263 PDEU in se nanaša na razglasitev ničnosti sklepa Komisije (EU) 2015/248 z dne 15. oktobra 2014 glede ukrepov SA.23008 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jih je Slovaška republika dodelila Spoločná zdravotná poisťovňa, a.s (SZP) in Všeobecná zdravotná poisťovňa, a.s (VšZP) (UL 2015, L 41, str. 25).

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije (EU) 2015/248 z dne 15. oktobra 2014 glede ukrepov SA.23008 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jih je Slovaška republika dodelila družbama Spoločná zdravotná poisťovňa, a.s (SZP) in Všeobecná zdravotná poisťovňa, a.s (VšZP) se razglasi za ničen.

               2.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je predlagala družba Dôvera zdravotná poist’ovňa, a.s in Union zdravotná poist’ovňa a.s,.

               3.

               Slovaška republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva C-700/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 14. decembra 2017 – Finanzamt Kyritz/Wolf-Henning Peters

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 14. decembra 2017 – Finanzamt Kyritz/Wolf-Henning Peters
   (Zadeva C-700/17)
   (2018/C 104/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica revizije: Finanzamt Kyritz

      Nasprotna stranka v postopku z revizijo: Wolf-Henning Peters

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se oprostitev davka za zdravstveno oskrbo zdravnika specialista za klinično kemijo in laboratorijsko diagnostiko oseb v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, presoja v skladu s členom 132(1)(c) Direktive 2006/112/ES Sveta z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) ali v skladu s členom 132(1)(b) navedene direktive?

               2.

               Ali je uporaba člena 132(1)(c) Direktive 2006/112/ES Sveta z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost – če se ta določba uporablja – pogojena z obstojem zaupnega odnosa med zdravnikom in zdravljeno osebo?

      (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-720/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 28. decembra 2017 – Mohammed Bilali

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 28. decembra 2017 – Mohammed Bilali
   (Zadeva C-720/17)
   (2018/C 104/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revident: Mohammed Bilali

      Nasprotna stranka: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali določbe prava Unije, predvsem člen 19(3) Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 (1) (Direktiva o statusu), nasprotujejo nacionalni določbi države članice, ki se nanaša na možnost preklica statusa subsidiarne zaščite, v skladu s katero se lahko status subsidiarne zaščite prekliče, ne da bi se spremenile dejanske okoliščine, pomembne za priznanje, in sicer le zaradi tega, ker se je spremenila raven seznanjenosti organa s temi okoliščinami, pri čemer za priznanje statusa subsidiarne zaščite nista bila odločilnega pomena niti napačno prikazovanje niti izpuščanje dejstev s strani državljana tretje države ali osebe brez državljanstva?

      (1)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite; UL L 337, str. 9.


title: Zadeva C-730/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) 28. decembra 2017 – Edward Reich, Debora Lieber, Ella Reich, Ezra Bernard Reich/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) 28. decembra 2017 – Edward Reich, Debora Lieber, Ella Reich, Ezra Bernard Reich/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Zadeva C-730/17)
   (2018/C 104/22)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Edward Reich, Debora Lieber, Ella Reich, Ezra Bernard Reich

      Tožena stranka: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člene 3, 5, 6 in 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1) […] (ni prevedeno) razlagati tako[,] da [če] dejanski letalski prevoznik iz Skupnosti […] (ni prevedeno) v smislu Uredbe [št.] 261/2004 s potrošniki sklene pogodbo o letalskem prevozu oseb, ki vključuje potovanje z vlakom od železniške postaje, ki je na ozemlju ene države članice […] (ni prevedeno), v kateri imajo navedeni potrošniki stalno prebivališče […] (ni prevedeno), do letališča, ki je na ozemlju druge države članice, s katerega bodo poleteli do končnega namembnega kraja, in sicer letališča na ozemlju tretje države, če navedeni potrošniki nimajo nobene pravne povezave z družbo, ki zagotavlja potovanje z vlakom, s katero pa ima letalski prevoznik očitno sklenjene sporazume, in če navedeni potrošniki, ki zaradi velike zamude pri potovanju z vlakom, ki je vključeno v pogodbo, niso mogli leteti z navedenega letališča na ozemlju druge države članice, se lahko navedeni potrošniki sklicujejo na pravice, določene v Uredbi [št.] 261/2004 in zahtevajo odškodnino v skladu s členi 5, 6 in 7 Uredbe [št.] 261/2004?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.


title: Zadeva T-793/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (Škatla s korneti) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registriran model Skupnosti, ki predstavlja škatlo s korneti — Prejšnja mednarodna registracija, ki označuje Bolgarijo — Razlogi za ničnost — Uporaba razlikovalnega znaka, katerega imetnik lahko prepove njegovo uporabo, v modelu — Člen 25(1)(e) Uredbe (ES) št. 6/2002 — Obveznost obrazložitve — Člen 62 Uredbe št. 6/2002 — Dolžnost skrbnosti — Člen 63(1) Uredbe št. 6/2002)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (Škatla s korneti)
   (Zadeva T-793/16) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registriran model Skupnosti, ki predstavlja škatlo s korneti - Prejšnja mednarodna registracija, ki označuje Bolgarijo - Razlogi za ničnost - Uporaba razlikovalnega znaka, katerega imetnik lahko prepove njegovo uporabo, v modelu - Člen 25(1)(e) Uredbe (ES) št. 6/2002 - Obveznost obrazložitve - Člen 62 Uredbe št. 6/2002 - Dolžnost skrbnosti - Člen 63(1) Uredbe št. 6/2002))
   (2018/C 104/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turčija) (zastopnica: T. Tsenova, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Ivanauskas, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bolgarija) (zastopnik: A. Kostov, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. septembra 2016 (zadeva R 1143/2015-3), v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret in E. Zaharievo.

      Izrek

               1.

               Odločba tretjega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 12. septembra 2016 (zadeva R 1143/2015-3) se razveljavi.

               2.

               Zahtevi za ugotovitev ničnosti modela, registriranega pod številko 002343244-0002 se ugodi.

               3.

               EUIPO nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret pred Splošnim sodiščem in odborom za pritožbe.

               4.

               Elka Zaharieva nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva T-611/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2018 – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Kazalo spisa Komisije v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU — Zavrnitev dostopa — Obveznost obrazložitve — Obveznost obveščanja o pravnih sredstvih — Izjema v zvezi z varstvom namena preiskave — Splošna domneva zaupnosti)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2018 – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring/Komisija
   (Zadeva T-611/15) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Kazalo spisa Komisije v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU - Zavrnitev dostopa - Obveznost obrazložitve - Obveznost obveščanja o pravnih sredstvih - Izjema v zvezi z varstvom namena preiskave - Splošna domneva zaupnosti))
   (2018/C 104/37)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring mbH (Melsungen, Nemčija) (zastopnika: E. Wagner in H. Hoffmeyer, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Clotuche-Duvieusart, L. Wildpanner in A. Buchet, nato F. Clotuche-Duvieusart, A. Buchet in F. Erlbacher ter nazadnje F. Clotuche-Duvieusart in A. Buchet, agenti)

      Predmet

   Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 3. septembra 2015 o zavrnitvi dostopa tožeči stranki do nezaupne različice Sklepa Komisije z dne 4. decembra 2013 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT/39914 – Euro Interest Rate Derivatives (EIRD) – Postopek poravnave) in do kazala upravnega spisa tega postopka ter, drugič, predlog na podlagi člena 265 PDEU zaradi ugotovitve, da Komisija nezakonito ni pripravila nezaupne različice Sklepa C(2013) 8512 final in kazala v zvezi s tem postopkom

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring mbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016


title: Zadeva T-851/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2018 – Access Info Europe/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Izjavi EU in Turčije z dne 8. in 18. marca 2016 — Izvajanje predvidenih ukrepov s strani Evropske unije ali držav članic — Dokumenti, ki jih je pripravila ali prejela pravna služba institucije — Pravna mnenja — Analize zakonitosti ukrepov, določenih v okviru izvajanja izjave EU in Turčije z dne 8. marca 2016 — Zavrnitev dostopa — Člen 4(1)(a) Uredbe št. 1049/2001 — Izjema v zvezi z varstvom javnega interesa v zvezi z mednarodnimi odnosi — Člen 4(2), druga alinea, Uredbe št. 1049/2001 — Izjema v zvezi z varstvom sodnih postopkov — Izjema v zvezi z varstvom pravnih mnenj)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2018 – Access Info Europe/Komisija
   (Zadeva T-851/16) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Izjavi EU in Turčije z dne 8. in 18. marca 2016 - Izvajanje predvidenih ukrepov s strani Evropske unije ali držav članic - Dokumenti, ki jih je pripravila ali prejela pravna služba institucije - Pravna mnenja - Analize zakonitosti ukrepov, določenih v okviru izvajanja izjave EU in Turčije z dne 8. marca 2016 - Zavrnitev dostopa - Člen 4(1)(a) Uredbe št. 1049/2001 - Izjema v zvezi z varstvom javnega interesa v zvezi z mednarodnimi odnosi - Člen 4(2), druga alinea, Uredbe št. 1049/2001 - Izjema v zvezi z varstvom sodnih postopkov - Izjema v zvezi z varstvom pravnih mnenj))
   (2018/C 104/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Access Info Europe (Madrid, Španija) (zastopniki: O. Brouwer, E. Raedts in J. Wolfhagen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Buchet in M. Konstantinidis, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2016) 6029 final z dne 19. septembra o potrditvi zavrnitve dostopa tožeče stranke do dokumentov pravne službe te institucije, ki se domnevno nanašajo na zakonitost ukrepov, ki jih Evropska unija in njene države članice sprejmejo za izvajanje ukrepov iz izjave voditeljev držav ali vlad Unije z dne 8. marca 2016, sprejete po njihovem srečanju s predsednikom turške vlade 7. marca 2016.

      Izrek

               1.

               Sklep Evropske komisije C(2016) 6029 final z dne 19. septembra 2016 se razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim zavrnjen delni dostop združenja Access Info Europe do prvega stavka dela dokumenta Komisije z referenčno oznako Ares(2016) 2453347, naslovljenega „Legal framework“, in do prvega stavka točke I(a) Priloge 1 k dokumentu Komisije z referenčno oznako Ares(2016) 2453181, naslovljene „EU Legal Framework“.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 53, 20.2.2017.


title: Zadeva T-718/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2018 – PTC Therapeutics International/EMA (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokument, ki ga ima agencija EMA in ki je bil predložen v okviru vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom Translarna — Odločba o odobritvi dostopa tretje osebe do dokumenta — Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov — Neobstoj splošne domneve zaupnosti)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2018 – PTC Therapeutics International/EMA
   (Zadeva T-718/15) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokument, ki ga ima agencija EMA in ki je bil predložen v okviru vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom Translarna - Odločba o odobritvi dostopa tretje osebe do dokumenta - Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov - Neobstoj splošne domneve zaupnosti))
   (2018/C 104/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PTC Therapeutics International Ltd (Dublin, Irska) (zastopniki: sprva C. Thomas, barrister, G. Castle, B. Kelly, H. Billson, solicitors, in M. Demetriou, QC, nato C. Thomas, M. Demetriou, G. Castle in B. Kelly

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA) (zastopniki: T. Jabłoński, A. Spina, S. Marino, A. Rusanov in N. Rampal Olmedo, agenti)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) (aastopnika: D. Scannell, barrister, in S. Cowlishaw, solicitor)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe agencije EMA EMA/722323/2015 z dne 25. novembra 2015, s katero je bil v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) tretji osebi odobren dostop do dokumenta s podatki, predloženimi v okviru vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom Translarna.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba PTC Therapeutics International Ltd poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Evropske agencije za zdravila (EMA), vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               3.

               Združenje European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva T-36/18: Tožba, vložena 22. januarja 2018 – Asahi Intecc/EUIPO – Celesio (Celeson)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/48

         Tožba, vložena 22. januarja 2018 – Asahi Intecc/EUIPO – Celesio (Celeson)
   (Zadeva T-36/18)
   (2018/C 104/61)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Asahi Intecc Co. Ltd (Nagoya City, Japonska) (zastopnik: T. Schmidpeter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Celesio AG (Stuttgart, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke „Celeson“, v kateri je imenovana Evropska unija – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1254 798

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 20. novembra 2017 v zadevi R 1004/2017-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               zavrne ugovor št. B 2644 816, ki ga je vložila družba McKesson Europe AG (prej Celesion AG), v zvezi z mednarodno registracijo znamke „Celeson“, v kateri je imenovana Evropska unija, ki jo je vložila tožeča stranka;

               —

               EUIPO naloži, naj nosi svoje stroške ter stroške, ki so tožeči stranki nastali v postopku pred Sodiščem;

               —

               EUIPO in družbi McKesson Europe AG (prej Celesion AG) naloži, naj vsak od njiju nosi polovico stroškov, ki so tožeči stranki neizogibno nastali v postopku pred odborom EUIPO za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-102/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2018 – Cantina e oleificio sociale di San Marzano/EUIPO – Miguel Torres (SANTORO) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Figurativna znamka Evropske unije SANTORO — Prejšnja besedna znamka Evropske unije SANGRE DE TORO — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2018 – Cantina e oleificio sociale di San Marzano/EUIPO – Miguel Torres (SANTORO)
   (Zadeva T-102/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Figurativna znamka Evropske unije SANTORO - Prejšnja besedna znamka Evropske unije SANGRE DE TORO - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2018/C 104/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cantina e oleificio sociale di San Marzano (San Marzano di San Giuseppe, Italija) (zastopniki: sprva F. Jacobacci in E. Truffo, nato I. Carli, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: P. Sipos, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španija) (zastopnik: J. Güell Serra, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. decembra 2016 (zadeva R 2018/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Miguel Torres in Cantina e oleificio sociale di San Marzano.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Cantina e oleificio sociale di San Marzano se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 121, 18.4.2017.


title: Zadeva T-55/18: Tožba, vložena 26. januarja 2018 – NGV/EUIPO (LIEBLINGSWEIN)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/52

         Tožba, vložena 26. januarja 2018 – NGV/EUIPO (LIEBLINGSWEIN)
   (Zadeva T-55/18)
   (2018/C 104/66)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: NGV GmbH (Wildeshausen, Nemčija) (zastopniki: O. Spieker, A. Schönfleisch in M. Alber, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije, ki vsebuje besedni element „LIEBLINGSWEIN“ – prijava št. 15 326 515

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. novembra 2018 v zadevi R 291/2017-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b), (c) in (g) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-845/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. januarja 2018 – QG/Komisija (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Pomoč, ki so jo španski organi dodelili nekaterim profesionalnim nogometnim klubom — Preferencialna davčna stopnja, uporabljena v okviru davka od dohodkov pravnih oseb — Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom — Neobstoj pravnega interesa — Očitna nedopustnost)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. januarja 2018 – QG/Komisija
   (Zadeva T-845/16) (1)

   ((Ničnostna tožba - Državne pomoči - Pomoč, ki so jo španski organi dodelili nekaterim profesionalnim nogometnim klubom - Preferencialna davčna stopnja, uporabljena v okviru davka od dohodkov pravnih oseb - Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom - Neobstoj pravnega interesa - Očitna nedopustnost))
   (2018/C 104/53)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: QG (zastopniki: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet in A. Hernández Pardo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Luengo, B. Stromsky in P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2016) 4046 final z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija dodelila nekaterim nogometnim klubom.

      Izrek

               1.

               Predlog za ustavitev postopka se zavrne.

               2.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               3.

               O predlogih za intervencijo Kraljevine Španije in kluba Fútbol Club Barcelona ni treba odločiti.

               4.

               Družbi QG se naloži plačilo stroškov.

               5.

               Družba QG, Evropska komisija, Kraljevina Španija in klub Fútbol Club Barcelona nosijo svoje stroške v zvezi s predlogi za intervencijo.

      (1)  UL C 53, 20.2.2017.


title: Zadeva C-634/16 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. januarja 2018 – Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)/European Food SA, Société des produits Nestlé SA (Pritožba — Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka FITNESS — Zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti)

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. januarja 2018 – Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)/European Food SA, Société des produits Nestlé SA
   (Zadeva C-634/16 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka FITNESS - Zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti))
   (2018/C 104/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Strankie

      Pritožnik: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnica: M. Rajh, agentka)

      Drugi stranki v postopku: European Food SA (zastopnica: I. Speciac, odvetnica), Société des produits Nestlé SA (zastopniki: A. Jaeger-Lenz, S. Cobet-Nüse in A. Lambrecht, odvetniki)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 86, 20.3.2017.


title: Zadeva C-352/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Petra Dziatkowiak, Thomas Erich Heinz Dziatkowiak/TUIfly GmbH

text:
               19.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Petra Dziatkowiak, Thomas Erich Heinz Dziatkowiak/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-352/17)
   (2018/C 104/12)
   Jezik postopka:nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Petra Dziatkowiak, Thomas Erich Heinz Dziatkowiak

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   Zadeva je bila s sklepom Sodišča z dne 24. novembra 2017 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-673/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 30. novembra 2017 Planet49 GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               26.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 30. novembra 2017 Planet49 GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
   (Zadeva C-673/17)
   (2018/C 112/13)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Planet49 GmbH

      Tožena stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali gre za veljavno privolitev v smislu člena 5(3) in člena (2)(f) Direktive 2002/58/ES (1), v povezavi s členom 2(h) Direktive 95/46/ES, (2) če se shranjevanje podatkov ali pridobitev dostopa do podatkov, shranjenih v terminalski opremi naročnika, dovoli s vnaprej nastavljenim potrditvenim poljem, ki ga mora uporabnik, da zavrne svojo privolitev, odznačiti?

                           (b)

                           Ali je z vidika uporabe člena 5(3) in člena (2)(f) Direktive 2002/58/ES, v povezavi s členom 2(h) Direktive 95/46/ES, pomembno, ali so shranjeni ali priklicani podatki osebni podatki?

                           (c)

                           Ali gre v okoliščinah, navedenih v vprašanju za predhodno odločanje pod 1(a), za veljavno privolitev v smislu člena 6(1)(a) Uredbe (EU) 2016/679 (3)?

               2.

               Katere informacije mora ponudnik storitve zagotoviti uporabniku v okviru jasnega in izčrpnega obvestila, ki se zahteva v skladu s členom 5(3) Direktive 2002/58/ES? Ali mednje sodita tudi čas delovanja piškotkov in vprašanje, ali bo dostop do piškotkov odobren tretjim osebam?

      (1)  Direktiva 2002/58/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 514).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355).

      (3)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva T-879/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. februarja 2018 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Marpefa (Vieta) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Figurativna znamka Evropske unije Vieta — Resna in dejanska uporaba znamke — Odločba, sprejeta po tem, ko je Splošno sodišče prejšnjo odločbo razveljavilo — Člen 65(6) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 72(6) Uredbe (EU) 2017/1001) — Pravnomočnost)

text:
               26.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. februarja 2018 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Marpefa (Vieta)
   (Zadeva T-879/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije Vieta - Resna in dejanska uporaba znamke - Odločba, sprejeta po tem, ko je Splošno sodišče prejšnjo odločbo razveljavilo - Člen 65(6) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 72(6) Uredbe (EU) 2017/1001) - Pravnomočnost))
   (2018/C 112/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, QC)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Crespo Carrillo in D. Walicka, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Marpefa, SL (Barcelona, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 4. oktobra 2016 (zadeva R 1010/2016 4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Sony Computer Entertainment Europe Ltd in Marpefa.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 4. oktobra 2016 (zadeva R 1010/2016 4) o postopku za razveljavitev med družbama Sony Computer Entertainment Europe Ltd in Marpefa, SL se razveljavi.

               2.

               EUIPO se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 53, 20.2.2017.


title: Združeni zadevi C-360/15 in C-31/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 30. januarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki sta ga vložila Hoge Raad der Nederlanden, Raad van State – Nizozemska) – College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amersfoort/X BV (C-360/15), Visser Vastgoed Beleggingen BV/Raad van de gemeente Appingedam (C-31/16) (Predhodno odločanje — Storitve na notranjem trgu — Direktiva 2006/123/ES — Področje uporabe — Člen 2(2)(c) — Izvzetje storitev in elektronskih komunikacijskih omrežij — Člen 4, točka 1 — Pojem „storitev“ — Trgovina na drobno — Poglavje III — Svoboda ustanavljanja ponudnikov storitev — Uporaba v primerih, ki so izključno nacionalni — Člen 15 — Zahteve, ki so predmet ocenjevanja — Ozemeljska omejitev — Prostorski načrt, ki prepoveduje dejavnost trgovine na drobno z izdelki, ki niso veliki, na geografskih območjih zunaj mestnega središča — Varstvo mestnega okolja — Odobritev elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev — Direktiva 2002/20/ES — Denarni izdatki, povezani s pristojbinami za vgradnjo naprav za javno elektronsko komunikacijsko omrežje)

text:
               26.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 30. januarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki sta ga vložila Hoge Raad der Nederlanden, Raad van State – Nizozemska) – College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amersfoort/X BV (C-360/15), Visser Vastgoed Beleggingen BV/Raad van de gemeente Appingedam (C-31/16)
   (Združeni zadevi C-360/15 in C-31/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Storitve na notranjem trgu - Direktiva 2006/123/ES - Področje uporabe - Člen 2(2)(c) - Izvzetje storitev in elektronskih komunikacijskih omrežij - Člen 4, točka 1 - Pojem „storitev“ - Trgovina na drobno - Poglavje III - Svoboda ustanavljanja ponudnikov storitev - Uporaba v primerih, ki so izključno nacionalni - Člen 15 - Zahteve, ki so predmet ocenjevanja - Ozemeljska omejitev - Prostorski načrt, ki prepoveduje dejavnost trgovine na drobno z izdelki, ki niso veliki, na geografskih območjih zunaj mestnega središča - Varstvo mestnega okolja - Odobritev elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev - Direktiva 2002/20/ES - Denarni izdatki, povezani s pristojbinami za vgradnjo naprav za javno elektronsko komunikacijsko omrežje))
   (2018/C 112/02)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden, Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amersfoort (C-360/15), Visser Vastgoed Beleggingen BV (C-31/16)

      Toženi stranki: X BV (C-360/15), Raad van de gemeente Appingedam (C-31/16)

      Izrek

               1.

               Člen 2(2)(c) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da se ta ne uporablja za pristojbine, katerih obdavčljivi dogodek je vezan na pravice podjetij, pooblaščenih za zagotavljanje elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev, da namestijo kable za javno elektronsko komunikacijsko omrežje.

               2.

               Člen 4, točka 1, Direktive 2006/123 je treba razlagati tako, da pomeni trgovina z blagom na drobno „storitev“ v smislu te direktive.

               3.

               Določbe poglavja III Direktive 2006/123 o svobodi ustanavljanja ponudnikov je treba razlagati tako, da se uporabljajo tudi za položaj, v katerem so vsi upoštevni elementi omejeni le na eno državo članico.

               4.

               Člen 15(1) Direktive 2006/123 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se s pravili iz prostorskega načrta občine prepove trgovina na drobno z izdelki, ki niso veliki, na geografskih območjih, ki so zunaj mestnega središča te občine, če so izpolnjeni vsi pogoji iz člena 15(3) te direktive, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 346, 19.10.2015

      UL C 136, 18.4.2016.


title: Zadeva C-261/16 P: Sodba Sodišča (šesti senat senat) z dne 1. februarja 2018 – Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Člen 101 PDEU — Določitev cen — Storitve mednarodne zračne špedicije — Sporazum o tarifah, ki vpliva na končno ceno storitev)

text:
               26.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/3

         Sodba Sodišča (šesti senat senat) z dne 1. februarja 2018 – Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd/Evropska komisija
   (Zadeva C-261/16 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Člen 101 PDEU - Določitev cen - Storitve mednarodne zračne špedicije - Sporazum o tarifah, ki vpliva na končno ceno storitev))
   (2018/C 112/03)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožniki: Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd (zastopniki: U. Denzel, C. von Köckritz in C. Klöppner, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Dawes, H. Leupold in G. Meessen, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbe Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge (Združeno kraljestvo)), Kühne + Nagel Ltd (Šanghaj (Kitajska)) in Kühne + Nagel Ltd (Hongkong (Kitajska)) nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 251, 11.7.2016.


title: Zadeva C-728/17 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 24. decembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 13. oktobra 2017 v zadevi T-572/16, Brouillard/Komisija

text:
               26.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/20

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 24. decembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 13. oktobra 2017 v zadevi T-572/16, Brouillard/Komisija
   (Zadeva C-728/17 P)
   (2018/C 112/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: P. Mihaylova, G. Gattinara, agenta)

      Druga stranka v postopku: Alain Laurent Brouillard

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 13. oktobra 2017, Brouillard/Komisija (T-572/16) naj se razveljavi;

               —

               prvostopenjska tožba naj se zavrne;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in izkrivljanje. Ta razlog je razdeljen na tri dele in se nanaša na točke 36, 39, od 43 do 56, 62 in 63 izpodbijane sodbe.
   S prvim delom Komisija trdi, da je Splošno sodišče storilo napako pri razlagi obvestila o natečaju. V točkah 36, 45 in od 47 do 56 izpodbijane sodbe je napačno menilo, da se pridevnik „popolna“, uporabljen v izrazu „popolna pravna izobrazba“ iz obvestila o natečaju ne nanaša na vsebino zahtevane diplome in da se beseda „ustreza“ v izrazu „diploma, ki ustreza vsaj magistrski ravni“, ne nanaša na diplomo, temveč na izobrazbo. Komisija tudi meni, da kontekstualna ali teleološka razlaga nikakor ne utemeljuje ugotovitev Splošnega sodišča, saj naj bi bilo treba pogoje za sodelovanje pri natečaju razlagati ob upoštevanju opisa nalog prostih delovnih mest, ki so bile v skladu s prilogo I k obvestilu o natečaju naloge prevajanja, ki jih morajo opraviti „visokousposobljeni diplomirani pravniki“.
   Komisija z drugim delom trdi, da je bila v točkah od 46 do 49, 52 in 53 storjena napaka pri razlagi člena 5(3)(c)(i) Kadrovskih predpisov. Po mnenju Komisije ta določba nikakor ni upoštevna za postopke zaposlovanja in predvsem ne preprečuje tega, da bi neka uprava pri določanju vsebine obvestila o natečaju določila pogoje za sodelovanje, ki bi bili strožji od pogojev iz te določbe. V nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča obvestila o natečaju ni mogoče razlagati ob upoštevanju te določbe Kadrovskih predpisov.
   S tretjim delom se Komisija sklicuje na izkrivljanje vsebine poklicnega magisterija univerze v Poitiersu in prijave tožeče stranke v postopku na prvi stopnji. Komisija meni, da iz teh dveh dokazov očitno izhaja, da tožeča stranka nima diplome za drugo stopnjo magistrskega programa iz prava, ki se zahteva z obvestilom o natečaju. Ugotovitve Splošnega sodišča iz točk 39, 43, 44 in od 52 do 54 izpodbijane sodbe so torej napačne.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava pri razlagi pravil za določitev pooblastil izbirne komisije pri preverjanju, ali ima kandidat diplomo. Ta drugi razlog, ki se nanaša na točke 37, 52 in do 54 do 56 izpodbijane sodbe, je namenjen izpodbijanju razlogovanja Splošnega sodišča, po katerem bi morala komisija sprejeti diplomo kandidata na prvi stopnji zgolj na podlagi nacionalnih določb, ki urejajo izdajo diplome.
   Tretji pritožbeni razlog, ki se nanaša na točke 39, 44, 47, 48, 52 in od 57 do 61 izpodbijane sodbe se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, ker naj Splošno sodišče ne bi zadostno navedlo, na podlagi katerih dokazov iz spisa naj bi tožeča stranka na prvi stopnji imela diplomo, s katero bi lahko izpolnjevala pogoj, zahtevan v obvestilu o natečaju. Poleg tega naj bi Splošno sodišče zašlo v protislovje, saj je potrdilo, da popolna prava izobrazba in univerzitetna diploma pomenita dve različni ugotovitvi, vendar je ugotovilo obstoj diplome, ne da bi navedlo, na podlagi katerega elementa bi bilo mogoče sklepati, da je dokazan obstoj popolne pravne izobrazbe. Nazadnje naj Splošno sodišče ne bi dovolj pojasnilo, zakaj je bila v sodbi, izdani v zadevi T-420/13, ki je postala pravnomočna, diploma tožeče stranke zavrnjena v postopku za oddajo javnega naročila zunanjih prevajalskih storitev za administracijo Sodišča, medtem ko naj bi ta diploma zdaj dokazovala, da je lahko ista tožeča stranka imenovana za poklicnega pravnika lingvista v prevajalskih službah Sodišča.


title: Zadeva C-106/17: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 31. januarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Szczecinie – Poljska) – Paweł Hofsoe/LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster AG (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (EU) št. 1215/2012 — Člen 11(1)(b) in člen 13(2) — Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem — Področje osebne uporabe — Pojem „oškodovanec“ — Poklicni udeleženec v zavarovalniškem sektorju — Izključitev)

text:
               26.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/5

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 31. januarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Szczecinie – Poljska) – Paweł Hofsoe/LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster AG
   (Zadeva C-106/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 11(1)(b) in člen 13(2) - Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem - Področje osebne uporabe - Pojem „oškodovanec“ - Poklicni udeleženec v zavarovalniškem sektorju - Izključitev))
   (2018/C 112/07)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Okręgowy w Szczecinie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Paweł Hofsoe

      Tožena stranka: LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster AG

      Izrek

   Člen 13(2) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 11(1)(b) te uredbe je treba razlagati tako, da se nanj ne more sklicevati fizična oseba, katere poklicna dejavnost med drugim zajema uveljavljanje odškodninskih terjatev proti zavarovalnicam in ki se opira na pogodbo o odstopu terjatve, sklenjeno z oškodovancem v prometni nesreči, da bi zavarovatelja civilne odgovornosti povzročitelja te nesreče, ki ima svoj sedež v državi članici, ki ni država članica stalnega prebivališča oškodovanca, tožila pred sodiščem zadnjenavedene države članice.

      (1)  UL C 202, 26.6.2017.


title: Zadeva C-37/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 19. januarja 2018 – Vueling Airlines SA/Jean-Luc Poignant

text:
               26.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 19. januarja 2018 – Vueling Airlines SA/Jean-Luc Poignant
   (Zadeva C-37/18)
   (2018/C 112/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Vueling Airlines SA

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Jean-Luc Poignant

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se razlaga, ki jo je Sodišče Evropske unije podalo v sodbi z dne 27. aprila 2017, A Rosa Flussschiff (C 620/15, EU:C:2017:309) […] (ni prevedeno), glede člena 14(2)(a) Uredbe št. 1408/71/EGS (1) v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo (ES) št. 118/97 (2), kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005 (3), uporablja za spor v zvezi s kaznivim dejanjem dela in zaposlovanja na črno, v okviru katerega so bila potrdila E 101 izdana v skladu s členom 14(1)(a) na podlagi člena 11(1) Uredbe št. 574/72/ES z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe št. 1408/71 (4), čeprav je položaj spadal na področje uporabe člena 14(2)(a)(i) za zaposlene osebe, ki opravljajo dejavnost na ozemlju države članice svojega državljanstva, na katerem ima podjetje za zračni prevoz, ki ima sedež v drugi državi članici, podružnico, ter je bilo že samo iz potrdila E 101, v katerem je kot kraj dejavnosti zaposlene osebe navedeno letališče in je kot delodajalec navedeno podjetje za zračni prevoz, mogoče sklepati, da je bilo pridobljeno na goljufiv način?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je treba načelo primarnosti prava Evropske unije razlagati tako, da nasprotuje temu, da nacionalno sodišče, ki ga na podlagi njegovega nacionalnega prava zavezuje učinek pravnomočnosti odločbe kazenskega sodišča na civilno sodišče, izpelje posledice iz odločbe kazenskega sodišča, ki ni bila izrečena v skladu s pravili prava Evropske unije, tako da delodajalcu v civilnem postopku naloži, naj zaposleni osebi plača odškodnino, zgolj zaradi kazenske obsodbe tega delodajalca zaradi dela in zaposlovanja na črno?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 o spremembah in posodobitvah Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, in Uredbe (EGS) št. 547/72 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 3).

      (3)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005 o spremembi uredb Sveta (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, in (EGS) št. 574/72 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 (UL 2005, L 117, str. 1).

      (4)  Uredba Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 83).


title: Zadeva T-70/18: Tožba, vložena 7. februarja 2018 – Sonova Holding/EUIPO (HEAR THE WORLD)

text:
               26.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/45

         Tožba, vložena 7. februarja 2018 – Sonova Holding/EUIPO (HEAR THE WORLD)
   (Zadeva T-70/18)
   (2018/C 112/57)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sonova Holding AG (Stäfa, Švica) (zastopnika: R. Pansch in A. Sabellek, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „HEAR THE WORLD“ – Prijava št. 15 274 426

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. novembra 2017 v zadevi R 1645/2017-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009/Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-710/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 18. decembra 2017 – CCC – Consorzio Cooperative Costruzioni Soc. Cooperativa/Comune di Tarvisio

text:
               26.3.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 18. decembra 2017 – CCC – Consorzio Cooperative Costruzioni Soc. Cooperativa/Comune di Tarvisio
   (Zadeva C-710/17)
   (2018/C 112/22)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: CCC – Consorzio Cooperative Costruzioni Soc. Cooperativa

      Nasprotna stranka: Comune di Tarvisio

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je določba, kakršna je tista iz člena 53(3) zakonske uredbe št. 163 z dne 16. aprila 2006, s katero je dovoljeno sodelovanje podjetja z, navedenim‘ projektantom, ki pa se ne more sklicevati na zmogljivosti drugih subjektov, ker sam ni ponudnik, združljiva s členom 48 Direktive 2004/18/ES (1) z dne 31. marca 2004?

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).


title: Zadeva T-90/18: Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (CAFE DEL SOL)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/30

         Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (CAFE DEL SOL)
   (Zadeva T-90/18)
   (2018/C 134/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španija) (zastopnik: J. de Castro Hermida, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije Café del Sol – znamka Evropske unije št. 6 104 608

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 4. decembra 2017 v zadevi R 1096/2017-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in ugotovi, da je ugovor, ki temelji na prednostni znamki, katere imetnik je vlagatelj ugovora Ramón Guiral Broto, in sicer španski znamki št. 2348110, za razred 42 Nicejske klasifikacije, utemeljen;

               —

               potrdi odločbo oddelka za ugovore o zavrnitvi prijave znamke Evropske unije št. 6105985 CAFÉ DEL SOL za „nudenje hrane in pijače, začasno nastanitev in catering“ iz razreda 43 Nicejske klasifikacije, ki jo je vložila nemška družba Gastro & Soul GmbH, ker obstaja verjetnost zmede za potrošnika, ki naj bi izhajala iz soobstoja nasprotujočih si znamk, ker med njima obstaja podobnost v poimenovanju in uporabi; če pa Splošno sodišče za to ni pristojno, naj zadevo vrne v ponovno odločanje odboru za pritožbe pri Uradu za intelektualno lastnino ter naloži, da je treba ugovor šteti za utemeljen;

               —

               podredno, razveljavi izpodbijano odločbo, ker gre za nedoslednost, kršitev njenih pravic do obrambe in poseg v pravno varnost, saj ji je bila v okviru pritožbe R 1095/2017-4 izrecno zavrnjena možnost predložiti popolni prevod prednostne znamke, na kateri je temeljil ugovor, zaradi česar je kršen eden od temeljnih ciljev vrnitve v ponovno odločanje odborom za pritožbe pri EUIPO, o katerem je odločilo Splošno sodišče s sodbo z dne 13. decembra 2016 (T-548/15), ter da se zadeva vrne v ponovno odločanje odboru za pritožbe pri EUIPO, da bi se to napako popravilo in da bi se torej odločilo o sporu.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


201805250241897582018/C 200/064142016CJC20020180611SL01SLINFO_JUDICIAL201804176611Zadeva C-414/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Vera Egenberger/Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V. (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje — Različno obravnavanje na podlagi vere ali prepričanja — Poklicne dejavnosti cerkva ali drugih organizacij, katerih etika temelji na veri ali prepričanju — Vera ali prepričanje, ki pomeni bistveno, legitimno in upravičeno poklicno zahtevo glede na etiko organizacije — Pojem — Narava dejavnosti in okvir, v katerem se te izvajajo — Člen 17 PDEU — Členi 10, 21 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)
 ---documentbreak--- C2002018SL610120180417SL00066161Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Vera Egenberger/Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.
   (Zadeva C-414/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje — Različno obravnavanje na podlagi vere ali prepričanja — Poklicne dejavnosti cerkva ali drugih organizacij, katerih etika temelji na veri ali prepričanju — Vera ali prepričanje, ki pomeni bistveno, legitimno in upravičeno poklicno zahtevo glede na etiko organizacije — Pojem — Narava dejavnosti in okvir, v katerem se te izvajajo — Člen 17 PDEU — Členi 10, 21 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)“2018/C 200/06Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vera Egenberger

      Tožena stranka: Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.

      Izrek

            1.

            Člen 4(2) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu v povezavi z njenima členoma 9 in 10 ter s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mora biti mogoče – če cerkev ali druga organizacija, katere etika temelji na veri ali prepričanju, v utemeljitev akta ali odločbe, kot je zavrnitev prijave na delovno mesto pri njej, zatrjuje, da je vera glede na naravo zadevnih dejavnosti ali okvira, v katerem se te dejavnosti opravljajo, bistvena, legitimna in upravičena poklicna zahteva glede na etiko te cerkve ali organizacije – da je taka trditev po potrebi predmet učinkovitega sodnega nadzora, ki zahteva preveritev, da so v obravnavani zadevi izpolnjena merila iz člena 4(2) te direktive.

            2.

            Člen 4(2) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da bistvena, legitimna in upravičena poklicna zahteva, navedena v njem, napotuje na nujno zahtevo, ki jo glede na etiko cerkve ali zadevne organizacije objektivno narekujejo narava ali pogoji izvajanja zadevne poklicne dejavnosti, in ne sme zajemati razlogov, ki niso povezani s to etiko ali pravico te cerkve ali te organizacije do avtonomije. Ta zahteva mora biti v skladu z načelom sorazmernosti.

            3.

            Nacionalno sodišče, ki odloča v sporu med posameznikoma, je dolžno, če veljavnega nacionalnega prava ne more razlagati v skladu s členom 4(2) Direktive 2000/78, v okviru svojih pristojnosti zagotoviti sodno varstvo, ki za pravne subjekte izhaja iz členov 21 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ter zagotoviti polni učinek teh členov, tako da po potrebi ne uporabi nobene nasprotujoče nacionalne določbe.

      (
         1
      )	UL C 419, 14.11.2016.


201805250501897042018/C 200/582312018TC20020180611SL01SLINFO_JUDICIAL20180404464611Zadeva T-231/18: Tožba, vložena 4. aprila 2018 – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam/EUIPO – Lupu (Djili)
 ---documentbreak--- C2002018SL4610120180404SL0058461461Tožba, vložena 4. aprila 2018 – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam/EUIPO – Lupu (Djili)
   (Zadeva T-231/18)2018/C 200/58Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Dulovo, Bolgarija) (zastopnik: C. Romiţan, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Victor Lupu (Bukarešta, Romunija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije Djili – Prijava št. 15 497 662

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. januarja 2018 v zadevi R 1902/2017-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            zavrne pritožbo V. Lupuja;

            —

            toženi stranki in drugi stranki pred postopkom za pritožbe V. Lupuju naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Odbor za pritožbe je storil napako, ker je ugotovil, da sta si bila znaka fonetično podobna;

            —

            odbor za pritožbe je storil napako, ker je ugotovil da je bila pojmovna primerjava v obravnavanem primeru nepomembna.


201806080311931532018/C 221/432722018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180427363722Zadeva T-272/18: Tožba, vložena 27. aprila 2018 – EBM Technologies/EUIPO (MobiPACS)
 ---documentbreak--- C2212018SL3620120180427SL0043362372Tožba, vložena 27. aprila 2018 – EBM Technologies/EUIPO (MobiPACS)
   (Zadeva T-272/18)2018/C 221/43Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: EBM Technologies Inc. (Taipei City, Tajvan) (zastopniki: J. Liesegang, M. Jost, N. Lang, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „MobiPACS“ – prijava št. 16 400 061

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. februarja 2018 v zadevi R 2145/2017-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev 42(1) v povezavi s členom 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201806080131931612018/C 221/322982017TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180418262721Zadeva T-298/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. aprila 2018 – Iordăchescu in drugi/Parlament in drugi (Ničnostna tožba — Direktiva 2014/40/EU — Približevanje zakonodaj — Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih in povezanih izdelkov — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Odškodninski zahtevek — Vloga, s katero se postopek začne — Neizpolnitev zahtev obličnosti — Nedopustnost — Nepristojnost)
 ---documentbreak--- C2212018SL2610120180418SL0032261272Sklep Splošnega sodišča z dne 18. aprila 2018 – Iordăchescu in drugi/Parlament in drugi
   (Zadeva T-298/17) (
         1
      )
   „(Ničnostna tožba — Direktiva 2014/40/EU — Približevanje zakonodaj — Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih in povezanih izdelkov — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Odškodninski zahtevek — Vloga, s katero se postopek začne — Neizpolnitev zahtev obličnosti — Nedopustnost — Nepristojnost)“2018/C 221/32Jezik postopka: romunščina
      Stranke

      Tožeče stranke: Adrian Iordăchescu (Bukarešta, Romunija), Florina Iordăchescu (Bukarešta), Mihaela Iordăchescu (Bukarešta) in Cristinel Iordăchescu (Bukarešta) (zastopnik: A. Cuculis, odvetnik)

      Tožene stranke: Evropski parlament (zastopnika: L. Visaggio in C. Ionescu Dima, agenta), Svet Evropske unije (zastopnika: E. Karlsson in O. Segnana, agenta) in Evropska komisija (zastopnika: H. Stancu in J. Tomkin, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (UL 2014, L 127, str. 1), in drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi nastala tožečim strankam.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrže.

            2.

            Adrianu Iordăchescuju, Florini Iordăchescu, Mihaeli Iordăchescu in Cristinelu Iordăchescuju se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 256, 7.8.2017.


201806080191931222018/C 221/342302018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180504272822Zadeva T-230/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – Czarnecki/Parlament (Začasna odredba — Institucionalno pravo — Podpredsednik Evropskega parlamenta — Sklep Parlamenta o prenehanju mandata enega od podpredsednikov — Predlog za izdajo začasnih odredb — Odredba — Nedopustnost)
 ---documentbreak--- C2212018SL2720120180504SL0034272282Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – Czarnecki/Parlament
   (Zadeva T-230/18 R)
   „(Začasna odredba — Institucionalno pravo — Podpredsednik Evropskega parlamenta — Sklep Parlamenta o prenehanju mandata enega od podpredsednikov — Predlog za izdajo začasnih odredb — Odredba — Nedopustnost)“2018/C 221/34Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Ryszard Czarnecki (Varšava, Poljska) (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: N. Görlitz in S. Alonso de León, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za, prvič, odlog izvršitve Sklepa Evropskega parlamenta z dne 7. februarja 2018 o odobritvi predčasnega prenehanja funkcije tožeče stranke kot podpredsednika Evropskega parlamenta in, drugič, odreditev Parlamentu, naj ohrani funkcijo tožeče stranke kot podpredsednika Parlamenta.

      Izrek

            1.

            Predlog za izdajo začasne odredbe za zavrne.

            2.

            Odločitev o stroških se odloži.


201806080471931452018/C 221/041262018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL201802163531Zadeva C-126/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 16. februarja 2018 – Dalmandi Mezőgazdasági Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
 ---documentbreak--- C2212018SL310120180216SL00043153Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 16. februarja 2018 – Dalmandi Mezőgazdasági Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Zadeva C-126/18)2018/C 221/04Jezik postopka: madžarščina
      Predložitveno sodišče

   Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dalmandi Mezőgazdasági Zrt.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je sodna praksa države članice, v skladu s katero se pri presoji upoštevnih določb o zamudnih obrestih predpostavlja, da nacionalni davčni organ ni zagrešil kršitve (opustitve) – torej, da ni prišel v zamudo glede nepovratnega dela DDV, ki ustreza neplačanim pridobitvam davčnih zavezancev – saj je ob odločanju navedenega organa veljala nacionalna ureditev, ki je kršila pravo Skupnosti, Sodišče pa je šele kasneje razglasilo neskladnost pogoja iz te ureditve s pravom Skupnosti, v skladu z določbami prava Skupnosti, z Direktivo Sveta 2006/112/ES (
                  1
               ) (v nadaljevanju: Direktiva o DDV) (ob upoštevanju zlasti člena 183 te direktive) ter z načeli učinkovitosti, neposrednega učinka in enakovrednosti? Na ta način je bilo z nacionalno prakso sprejeto, da je uporaba tega pogoja, ki je bil določen v nacionalni zakonodaji in s katerim se je kršilo pravo Unije, navidezno v skladu s pravom, dokler je nacionalni zakonodajalec ni uradno razveljavil.

            2.

            Ali sta zakonodaja in praksa države članice, ki pri preučitvi zadevnih določb o zamudnih obrestih razlikujeta med tem, ali davčni organ davka ni vrnil v skladu z veljavnimi nacionalnimi določbami – ki so poleg tega kršile pravo Skupnosti – ali pa davka ni vrnil ob kršitvi teh določb, in ki glede zneska zapadlih obresti od DDV, katerega vrnitve ni bilo mogoče zahtevati v razumnem roku zaradi pogoja v nacionalnem pravu, za katerega je Sodišče ugotovilo, da je v nasprotju s pravom Unije, določata dve različni obdobji, tako da

                     —

                     imajo davčni zavezanci v prvem obdobju pravico prejeti le zamudne obresti, ki ustrezajo temeljni obrestni meri centralne banke, ob upoštevanju, da madžarski davčni organi – glede na to, da je madžarska ureditev, ki je bila v nasprotju s pravom Skupnosti, takrat še veljala – s tem, ko niso odobrili plačila DDV iz računov v razumnem roku, niso ravnali nezakonito, medtem ko

                     —

                     je treba v drugem obdobju plačati obresti, ki ustrezajo dvojni temeljni obrestni meri centralne banke – ki se poleg tega uporablja za zamudo v pravni ureditvi zadevne države članice – vendar le za zapoznela plačila zamudnih obresti, ki ustrezajo prvemu obdobju, v skladu z določbami prava Skupnosti, natančneje z Direktivo o DDV (ob upoštevanju zlasti člena 183 te direktive) ter z načeli enakovrednosti, učinkovitosti in sorazmernosti?

            3.

            Ali je praksa države članice, ki kot začetek za izračun zamudnih obresti (obrestne obresti ali obresti na obresti), ki so zapadle v skladu z določbami države članice v zvezi z zamudo pri plačilu zamudnih obresti od davka, ki je bil obračunan v nasprotju s pravom Unije (obresti od DDV; v tem primeru glavnica), ne postavi prvotnega datuma zapadlosti obresti od DDV (glavnico), ampak kasnejši datum, še posebej ob upoštevanju, da je zahtevek za plačilo obresti od davkov, ki so bili zadržani ali niso bili vrnjeni v nasprotju s pravom Unije, subjektivna pravica, ki izhaja neposredno iz samega prava Unije, v skladu s pravom Skupnosti, s členom 183 Direktive o DDV in z načelom učinkovitosti?

            4.

            Ali je praksa države članice, v skladu s katero mora davčni zavezanec predložiti ločeno vlogo za uveljavljanje obresti, ki so zapadle zaradi kršitve davčnega organa zaradi zamude, medtem ko se za druga uveljavljanja zamudnih obresti ne zahteva taka ločena vloga, saj se obresti določijo po uradni dolžnosti, v skladu s pravom Skupnosti, s členom 183 Direktive o DDV in z načelom učinkovitosti?

            5.

            Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je praksa države članice, v skladu s katero se lahko obrestne obresti (obresti na obresti) zaradi zamude pri plačilu obresti od davka, ki je bil po ugotovitvi Sodišča plačan v nasprotju s pravom Unije (obresti od DDV; v tem primeru glavnica) priznajo le, če davčni zavezanec vloži izredno vlogo, s katero ne zahteva konkretno obresti, temveč znesek davka, ki ustreza neplačanim pridobitvam, ki so bile dolgovane ravno ob razveljavitvi določbe države članice, ki je nasprotovala pravu Unije, v nacionalni ureditvi, in ki je zavezovala k plačilu DDV zaradi tega neplačila, čeprav so obresti od DDV, ki so podlaga za uveljavljanje obrestnih obresti, že zapadle za davčna obdobja pred izredno zahtevo in še niso bile plačane, v skladu s pravom Skupnosti, s členom 183 Direktive o DDV in z načelom učinkovitosti?

            6.

            Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je praksa države članice, ki povzroča izgubo pravice do prejema obrestnih obresti (obresti na obresti), ki ustrezajo zamudi plačila obresti od davka, ki je bil glede na ugotovitev Sodišča obračunan v nasprotju s pravom Unije (obresti od DDV; v tem primeru glavnica), v povezavi z zahtevki za izplačilo obresti od DDV, ki niso bile predmet davčnega obdobja za DDV, zajetega s prekluzivnim rokom, ki je določen za predložitev vloge za izredno vračilo, ker so te obresti zapadle že prej, v skladu s pravom Skupnosti, s členom 183 Direktive o DDV in z načelom učinkovitosti?

            7.

            Ali je praksa države članice, ki davčnemu zavezancu dokončno odvzame možnost, da bi uveljavljal obresti na davek, ki je bil obračunan na podlagi nacionalne določbe, za katero se je pozneje ugotovilo, da je v nasprotju s pravom Skupnosti, in s katero je bilo prepovedano zahtevati DDV za nekatere neplačane pridobitve, tako da

                     —

                     se je [v skladu s to prakso] zahtevek za obresti štel za neutemeljen v trenutku, ko je bilo mogoče uveljavljati [vračilo] davka, s sklicevanjem na veljavnost določbe, za katero se je pozneje ugotovilo, da je v nasprotju s pravom Skupnosti (ker ni prišlo do zamude, saj je davčni organ zgolj uporabljal veljavno pravo),

                     —

                     in kasneje, ko je bila v nacionalni pravni ureditvi že razveljavljena določba, za katero se je ugotovilo, da je v nasprotju s pravom Skupnosti, in ki je omejevala pravico do vračila, s sklicevanjem na zastaranje,

                     —

                     v skladu s pravom Skupnosti in s členom 183 Direktive o DDV (ob upoštevanju zlasti načela učinkovitosti in subjektivnega značaja pravice do uveljavljanja obresti od davkov, ki neupravičeno niso bili vrnjeni)?

            8.

            Ali je praksa države članice, pri kateri je možnost uveljavljanja zamudnih obresti, ki jih je treba plačati od obresti od DDV (glavnica), ki davčnemu zavezancu pripadajo zaradi davka, ki mu ni bil vrnjen takrat, ko se je lahko njegovo vračilo prvič zahtevalo, in sicer zaradi določbe nacionalnega prava, za katero je bilo pozneje ugotovljeno, da je v nasprotju s pravom Skupnosti, za celotno davčno obdobje med letoma 2005 in 2011 odvisna od tega, ali je davčni zavezanec trenutno v položaju, da lahko zaprosi za vračilo DDV za davčno obdobje navedenega davka, v katerem je bila v nacionalnem pravnem redu razveljavljena določba, za katero se je ugotovilo, da je v nasprotju s pravom Skupnosti (september 2011), čeprav plačilo obresti od DDV (glavnica) ni bilo izvedeno pred tem trenutkom niti pozneje, preden je bil pri nacionalnem sodišču vložil zahtevek, v skladu s pravom Skupnosti, s členom 183 Direktive o DDV in z načelom učinkovitosti?

      (
         1
      )	Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, 2006, str. 1).


201806220591970182018/C 240/602862018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180507525211Zadeva T-286/18: Tožba, vložena 7. maja 2018 – Azarov/Svet
 ---documentbreak--- C2402018SL5210120180507SL0060521521Tožba, vložena 7. maja 2018 – Azarov/Svet
   (Zadeva T-286/18)2018/C 240/60Jezik postopka: nemščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Mykola Yanovych Azarov (Kijev, Ukrajina) (zastopnika: A. Egger in G. Lansky, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            v skladu s členom 263 PDEU Sklep Sveta (SZVP) 2018/333 z dne 5. marca 2018 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2018, L 63, str. 48) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2018/326 z dne 5. marca 2018 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2018, L 63, str. 5) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

            —

            v skladu s členom 64 Poslovnika Splošnega sodišča sprejme nekatere ukrepe procesnega vodstva;

            —

            v skladu s členom 87(2) Poslovnika Splošnega sodišča Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
            Tožeča stranka trdi, da so omejevalni ukrepi, ki so bili sprejeti že petič, očitno nesorazmerni.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: očitne napake pri presoji
            Tožeča stranka navaja, da Svet za odločitev, da omejevalne ukrepe podaljša, ni imel na voljo dovolj trdne dejanske podlage, ki se zahteva s sodno prakso.


201806220771970262018/C 240/7412018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180504636312Zadeva T-1/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – Deutsche Lufthansa/Komisija
 ---documentbreak--- C2402018SL6320120180504SL0074632631Sklep Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – Deutsche Lufthansa/Komisija
   (Zadeva T-1/18) (
         1
      )2018/C 240/74Jezik postopka: angleščinaPredsednik petega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 63, 19.2.2018


201806220111970732018/C 240/302942018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180427262611Zadeva C-294/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Markkinaoikeus (Finska) 27. aprila 2018 – Oulun Sähkönmyynti Oy
 ---documentbreak--- C2402018SL2610120180427SL0030261261Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Markkinaoikeus (Finska) 27. aprila 2018 – Oulun Sähkönmyynti Oy
   (Zadeva C-294/18)2018/C 240/30Jezik postopka: finščina
      Predložitveno sodišče

   Markkinaoikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Oulun Sähkönmyynti Oy

      Tožena stranka: Energiavirasto

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je člen 11(1) Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (
                  1
               ) treba razlagati tako, da podelitev popusta na osnovno pristojbino za dostop do elektroenergetskega omrežja na podlagi vrste izdajanja računov, ki jo izbere končni odjemalec, pomeni, da končni odjemalci, ki popusta niso deležni, računov in informacij o obračunu ne prejemajo brezplačno?

            2.

            Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje nikalen in je podelitev zgoraj omenjenega popusta lahko dovoljena: ali izhajajo iz Direktive 2012/27/EU posebni dodatni pogoji za presojanje dovoljenosti popusta, ki jih je treba upoštevati, kot na primer, ali popust ustreza prihranku pri izbrani vrsti izdajanja računov, ali se popust nanaša na število izdanih računov oziroma ali se popust lahko obračuna skupini končnih odjemalcev, ki so s svojo izbiro vrste izdajanja računov prihranek ustvarili?

            3.

            Če priznanje popusta, navedenega v prvem vprašanju za predhodno odločanje, pomeni, da so bili drugim končnim odjemalcem, ki niso izbrali posebne vrste izdajanja računov, stroški zaračunani v nasprotju s členom 11(1) Direktive 2012/27/EU: ali izhajajo iz prava Unije posebne zahteve, ki jih je treba upoštevati pri odločanju o vračilu stroškov?

      (
         1
      )	UL L 315, str. 1.


201806220461970832018/C 240/75522018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180516636313Zadeva T-52/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. maja 2018 – Teollisuuden Voima/Komisija
 ---documentbreak--- C2402018SL6330120180516SL0075633631Sklep Splošnega sodišča z dne 16. maja 2018 – Teollisuuden Voima/Komisija
   (Zadeva T-52/18) (
         1
      )2018/C 240/75Jezik postopka: angleščinaPredsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 112, 26.3.2018.


201806220671970852018/C 240/454192017TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180518414111Zadeva T-419/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2018 – Mendes/EUIPO – Actial Farmaceutica (VSL#3) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Besedna znamka Evropske unije VSL#3 — Znamka, ki je v gospodarskem prometu postala obča oznaka za proizvode ali storitve, za katere je registrirana — Znamka, ki lahko zavaja javnost — Člen 51(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2402018SL4110120180518SL0045411411Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2018 – Mendes/EUIPO – Actial Farmaceutica (VSL#3)
   (Zadeva T-419/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Besedna znamka Evropske unije VSL#3 — Znamka, ki je v gospodarskem prometu postala obča oznaka za proizvode ali storitve, za katere je registrirana — Znamka, ki lahko zavaja javnost — Člen 51(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001))“2018/C 240/45Jezik postopka: italijanščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Mendes SA (Lugano, Švica) (zastopnik: G. Carpineti, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Actial Farmaceutica Srl (Rim, Italija) (zastopnica: S. Giudici, odvetnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. maja 2017 (zadeva R 1306/2016-2) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Mendes in Actial Farmaceutica.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Mendes SA se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 277, 21.8.2017.


201806290671986692018/C 249/283402016TC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180531232421Zadeva T-340/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 31. maja 2018 – Flatworld Solutions/EUIPO – Outsource Professional Services (Outsource 2 India) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije Outsource 2 India — Slaba vera — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2492018SL2310120180531SL0028231242Sodba Splošnega sodišča z dne 31. maja 2018 – Flatworld Solutions/EUIPO – Outsource Professional Services (Outsource 2 India)
   (Zadeva T-340/16) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije Outsource 2 India — Slaba vera — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))“2018/C 249/28Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Flatworld Solutions Pvt Ltd (Bangalore, Indija) (zastopniki: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes in J. Schumacher, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

      Intervenientka: Outsource Professional Services Ltd (Friedrichshafen, Nemčija), ki ji je bilo dovoljeno, da nadomesti drugo stranko v postopku pred odborom za pritožbe (zastopnik: A. Kempter, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. aprila 2016 (zadeva R 611/2015-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Flatworld Solutions in Outsource2India.

      Izrek

            1.

            Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 15. aprila 2016 (zadeva R 611/2015-4) se razveljavi.

            2.

            EUIPO nosi svoje stroške in stroške družbe Flatworld Solutions Pvt Ltd.

            3.

            Družba Outsource Professional Services Ltd nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 305, 22.8.2016.