title: Zadeva T-772/14: Tožba, vložena 21. novembra 2014 – Musso/Parlament

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/45

      Tožba, vložena 21. novembra 2014 – Musso/Parlament
      (Zadeva T-772/14)
      (2015/C 016/69)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: François Musso (Ajaccio, Francija) (zastopnik: A. Gross, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj

                  —

                  tej tožbi ugodi in jo razglasi za utemeljeno;

                  —

                  odločbo z dne 22. septembra 2014 razglasi za nično;

                              —

                              primarno, zaradi kršitve načela razumnega roka, ki vpliva na uveljavljanje pravice do obrambe;

                              —

                              podredno, zaradi formalne nepravilnosti, ker terjatev naj ne bi bila natančna in nedvoumna;

                  —

                  podredno, odredi združitev te zadeve z zadevo Musso proti Parlamentu (št. vpisa 633447, zadeva T-589/14) z dne 8. avgusta 2014;

                  —

                  podredneje, razglasi ničnost odločbe z dne 22. septembra 2014, ki je bila sprejeta na podlagi odločbe z dne 26. junija 2016, ki naj bi jo bilo treba razglasiti za nično na podlagi tožbe z dne 8. avgusta 2014 (Musso/Evropski parlament št. vpisa 633447, zadeva T-589/14);

                              —

                              zaradi formalne nepravilnosti, ker odločba z dne 26. junija 2014 naj ne bi vsebovala podpisa predsednika;

                              —

                              podredno, zaradi kršitve pravice do obrambe, ker odločba z dne 17. julija 1996, na podlagi katere je bila sprejeta odločba z dne 26. junija 2014, naj ne bi bila objavljena;

                              —

                              podredno, zaradi pomanjkljive obrazložitve odločbe z dne 26. junija 2014;

                              —

                              podredno, zaradi kršitve načela razumnega roka, ki vpliva na uveljavljanje pravice do obrambe;

                              —

                              podredno, zaradi kršitve načela pridobljenih pravic;

                  —

                  tožeči stranki pridrži vse ostale pravice, pravna sredstva, tožbene razloge in tožbe;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da je bilo kršeno načelo razumnega roka, ki vpliva na uveljavljanje pravice tožeče stranke do obrambe, ker je bila odločba z dne 22. septembra 2014, in sicer izpodbijani opomin, izdana dvanajst let po tem, ko je Parlament ugotovil svojo terjatev, ki jo ima do tožeče stranke.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom trdi, da je izpodbijani opomin formalno nepravilen, ker terjatev Parlamenta ni niti nedvoumna, niti natančna v smislu člena 81 delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012 (1) in je poleg tega nepreverljiva.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da je odločba z dne 26. junija 2014, na podlagi katere je bil izdan izpodbijani opomin, formalno nepravilna, ker Predsednik Evropskega parlamenta navedene odločbe ni podpisal v skladu s Pravilnikom Evropskega parlamenta.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom trdi, da je kršena pravica tožeče stranke do obrambe, ker odločba z dne 17. julija 1996, na podlagi katere je bila sprejeta zgoraj navedena odločba z dne 26. junija 2014, ni bila objavljena, zaradi česar je kršen člen 28 Poslovnika Evropskega parlamenta.

                  5.

                  S petim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev načela kontradiktornosti.

                  6.

                  S šestim tožbenim razlogom zatrjuje pomanjkljivo obrazložitev zgoraj navedene odločbe z dne 26. junija 2014.

                  7.

                  S sedmim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev načela razumnega roka, ker je Parlament čakal osem let preden je začel postopek izterjave proti tožeči stranki.

                  8.

                  Z osmim tožbenim razlogom trdi, da je kršeno načelo pridobljenih pravic, ker so bile zaradi odločbe z dne 26. junija 2014, na podlagi katere je bil izdan izpodbijani opomin, postavljene pod vprašaj pokojninske pravice, ki jih je tožeča stranka pridobila 3. avgusta 1994.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, str. 1).


title: Zadeva C-70/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti – Neizpolnitev – Denarna kazen)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-70/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizpolnitev - Denarna kazen)
   (2008/C 64/07)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: X. Lewis, A. Caeiros in P. Andrade, zastopniki)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Fernandes, P. Fragoso Martins in J. A. de Oliveira, zastopniki)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti – Člen 228 ES – Neizvršitev sodbe Sodišča z dne 14. oktobra 2004 v zadevi C-275/03 – Nepravilen prenos Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, str. 33) – Predlog za naložitev denarne kazni.
   Izrek

               1)

               Portugalska republika s tem, da ni razveljavila uredbe-zakona št. 48 051 z dne 21. novembra 1967, ki za povrnitev škode osebam, ki so bile oškodovane zaradi kršitve prava Skupnosti na področju javnih naročil ali nacionalnih predpisov, s katerimi je bilo to preneseno, določa, da je treba dokazati malomarnost ali naklep, ni sprejela ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe z dne 14. oktobra 2004 v zadevi Komisija proti Portugalski (C-275/03), in zato ni izpolnila obveznosti iz člena 228(1) ES.

               2)

               Portugalski republiki se naloži, naj Komisiji Evropskih skupnosti na račun „lastna sredstva Evropske skupnosti“ plača denarno kazen 19 392 eurov za vsak dan zamude pri izvedbi ukrepov, potrebnih za izvršitev zgoraj navedene sodbe z dne 14. oktobra 2004 v zadevi Komisija proti Portugalski, od razglasitve te sodbe do izvršitve navedene sodbe z dne 14. oktobra 2004.

               3)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva T-396/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Zucchetti Rubinetteria proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP — Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Pojem kršitve — Enotna kršitev — Upoštevni trg — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Teža — Koeficienta)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Zucchetti Rubinetteria proti Komisiji
   (Zadeva T-396/10) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP - Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij - Pojem kršitve - Enotna kršitev - Upoštevni trg - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Teža - Koeficienta)
   2013/C 325/47
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zucchetti Rubinetteria SpA (Gozzano, Italija) (zastopniki: M. Condinanzi, P. Ziotti in N. Vasile, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis in L. Malferrari, zastopniki, sprva skupaj s F. Ruggeri Laderchijem in A. De Matteisom, nato s F. Ruggeri Laderchijem, odvetnikoma)

      Predmet

   Primarni predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4185 final z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.092 – Kopalniška oprema) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredni predlog za odpravo ali zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Zucchetti Rubinetteria SpA nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 20. junija 2005 v zadevi T-361/02, Deutsche Bahn AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državne pomoči — Pritožba konkurenta — Tožba zaradi nedelovanja — Zavzetje stališča — Očitna nedopustnost)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/40

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 20. junija 2005
   v zadevi T-361/02, Deutsche Bahn AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državne pomoči - Pritožba konkurenta - Tožba zaradi nedelovanja - Zavzetje stališča - Očitna nedopustnost)
   (2005/C 217/88)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-361/02, Deutsche Bahn AG, s sedežem v Berlinu (Nemčija), ki jo zastopa M. Schütte, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in V. Di Bucci, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), ob intervenciji Sveta Evropske unije (zastopnika: A.-M. Colaert in F. Florindo Gijón), zaradi tožbe zaradi nedelovanja, s katero se zahteva ugotovitev, da je Komisija postopala nezakonito s tem, da ni odločila o pritožbi, ki jo je vložila tožeča stranka dne 5. julija 2002, je Sodišče prve stopnje (prvi razširjeni senat), v sestavi B. Vesterdorf, predsednik, J.D. Cooke in R. García-Valdecasas, sodnika, I. Labucka in V. Trstenjak, sodnici; sodni tajnik: H. Jung, dne 20. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 44, 22.2.2003.


title: Zadeva C-336/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Lyon (Francija) 1. julija 2011 – Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects proti Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Lyon (Francija) 1. julija 2011 – Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects proti Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch
   (Zadeva C-336/11)
   2011/C 269/62
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Lyon

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba kombinirano nomenklaturo (v Prilogi I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (1), kakor je bila spremenjena z uredbama Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 (2) in št. 1214/2007 z dne 20 septembra 2007 (3)) razlagati tako, da blazinice za poliranje, namenjene za polirni stroj za obdelavo polprevodniških materialov – ki kot tak spada v tarifno številko 8460 – ki se uvozijo ločeno od stroja in imajo obliko v sredini preluknjanih rezin iz trde plasti iz poliuretana, plasti iz poliuretanske pene, plasti lepila in zaščitne plastične folije, ki ne vsebujejo nobenega kovinskega dela ali brusilne snovi ter se skupaj z brusilno tekočino uporabljajo za poliranje rezin in jih je treba zamenjevati glede na stopnjo dotrajanosti, spadajo v tarifno številko 8466 […] kot deli, uporabni izključno ali pretežno s stroji iz tarifnih številk 8456 do 8465, ali pa glede na material, iz katerega so izdelane, spadajo v tarifno številko [3919] kot samolepilne ploščate oblike iz plastičnih mas?

      (1)  UL L 256, str. 1.

      (2)  UL L 301, str. 1.

      (3)  UL L 286, str. 1.


title: Zadeva C-14/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) z dne 28. decembra 2004 v zadevi Anagram International Inc. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/8

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) z dne 28. decembra 2004 v zadevi Anagram International Inc. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam
   (Zadeva C-14/05)
   (2005/C 82/17)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Gerechtshof te Amsterdam je s sklepom z dne 28. decembra 2004 v zadevi Anagram International Inc. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. januarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Gerechtshof te Amsterdam predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali je treba točko 3 Priloge k Uredbi (ES) št. 442/2000 (1) razlagati v smislu, da se nanaša tudi na blago, opisano pod dejstvi (v 2. delu zgoraj navedenega sklepa o predložitvi vprašanja za predhodno odločanje)?

               2)

               Če je tako, ali Uredba glede tega velja?

               3)

               Če Uredba ne velja ali ne zajame zadevnega blaga, ali je mogoče SCT razlagati v smislu, da je treba to blago uvrstiti med „praznične izdelke“ pod tarifno številko 9505 90 00?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 442/2000 z dne 25. februarja 2000 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL 2000 L 54, str. 33)


title: Zadeva C-233/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Arbeitsgericht Düsseldorf (Nemčija) z dne 5. maja 2004 v zadevi Gül Demir proti Securicor Aviation Limited Securicor Aviation (Germany) Limited in Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/11

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Arbeitsgericht Düsseldorf (Nemčija) z dne 5. maja 2004 v zadevi Gül Demir proti Securicor Aviation Limited Securicor Aviation (Germany) Limited in Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-233/04)
   (2004/C 201/20)
   Arbeitsgericht Düsseldorf je s sklepom z dne 5. maja 2004 v zadevi Gül Demir proti Securicor Aviation Limited Securicor Aviation (Germany) Limited in Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 3. junija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Arbeitsgericht Düsseldorf predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali je pri nadzoru dejanskega obstoja prenosa podjetja v skladu s členom 1 Direktive 2001/23/ES (1) - ne glede na vprašanje lastniških razmerij – v primeru ponovne oddaje naročila v okviru celostne presoje predpostavka za ugotovitev prenosa obratnih sredstev od prvotnega prevzemnika naročila na novega prevzemnika naročila to, da se upravičencu obratna sredstva prepustijo v lastno pridobitno rabo? Ali je za pritrdilni odgovor glede prenosa obratnih sredstev zato potrebno, da se prevzemniku naročila prizna pooblastilo, da lahko o načinu uporabe obratnih sredstev odloči z lastnim pridobitnim namenom. Ali je zato treba razlikovati, ali prevzemnik naročila opravi storitev „na obratnih sredstvih naročnika “ ali „z obratnimi sredstvi naročnika“?

               2)

               Če Sodišče na vprašanje pod 1) odgovori pritrdilno:

                           (a)

                           Ali se obratna sredstva ne obravnavajo kot prepuščena v lastno pridobitno rabo, če jih je naročnik dal prevzemniku naročila le na razpolago, medtem ko servisiranje, vključno s povezanimi stroški, nosi naročnik?

                           (b)

                           Ali gre v primeru za lastno pridobitno rabo prevzemnika naročila, če v okviru kontrole potnikov na letališču le – ta uporablja detektorje, ročne detektorje in naprave za rentgenski pregled, ki mu jih je dal naročnik na razpolago?

      (1)  UL L 82, str. 16.


title: Zadeva T-420/13: Tožba, vložena 14. avgusta 2013 – Brouillard proti Sodišču

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/34

         Tožba, vložena 14. avgusta 2013 – Brouillard proti Sodišču
   (Zadeva T-420/13)
   2013/C 325/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alain Laurent Brouillard (Bruselj, Belgija) (zastopnik: J.-M. Gouazé, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo z dne 5. junija 2013, ki jo je Sodišče Evropske unije – Generalni direktorat za prevajanje – sprejelo v zvezi z naročilom 2013/S 047-075037 in s katero je A. L. Brouillarda izločilo iz sklopa za prevajanje v francoščino;

               —

               tožeči stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razveljavitev odločbe o povabilu kandidatu za vložitev ponudbe v okviru javnega naročila po postopku s pogajanji o sklenitvi okvirnih pogodb za prevod pravnih besedil iz nekaterih uradnih jezikov Evropske unije v francoščino (UL 2013/S 47-075037) k oddaji ponudbe, v kateri je potrjeno, da tožeča stranka ne bo udeležena pri opravljanju zadevnih storitev, ker ni izkazala zahtevane dokončane pravne izobrazbe.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na nepristojnost organa, ki je sprejel izpodbijani akt.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev direktiv 2000/78/ES (1) in 2005/36/ES (2) ter sodne prakse Sodišča.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno napačno presojo univerzitetnih in poklicnih kvalifikacij tožeče stranke.

      (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, str. 22).


title: Zadeva C-270/11: Tožba, vložena 31. maja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/17

         Tožba, vložena 31. maja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-270/11)
   2011/C 226/33
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Tufvesson in F. Coudert, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Švedska, s tem da ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi C-185/09, ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU;

               —

               Švedski naj se naloži, da Komisiji na račun „Lastna sredstva Evropske unije“ plača dnevno denarno kazen v znesku 40.947,20 EUR za vsak dan zamude pri sprejetju ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi C-185/09, od dneva razglasitve sodbe v obravnavani zadevi do dneva izvršitve sodbe v zadevi C-185/09;

               —

               Švedski naj se naloži, da Komisiji na isti račun plača pavšalni znesek 9 597 EUR za vsak dan zamude pri sprejetju ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi C-185/09, od dneva razglasitve sodbe v zadevi C-185/09 do dneva razglasitve sodbe v obravnavani zadevi oziroma, če je to prej, do dneva sprejetja ukrepov za izvršitev sodbe v zadevi C-185/09; in

               —

               Kraljevini Švedski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sodišče je v sodbi z dne 4. februarja 2010 v zadevi C-185/09, Komisija proti Kraljevini Švedski, razsodilo:

      „Kraljevina Švedska, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.“

   Kraljevina Švedska še vedno ni sprejela nobenega ukrepa za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi C-185/09. Komisija je zato vložila tožbo na podlagi člena 260(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije in predlaga, naj se Kraljevini Švedski naloži denarne sankcije.


title: Zadeva C-336/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 18. julija 2008 – Christel Reinke proti AOK Berlin

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 18. julija 2008 – Christel Reinke proti AOK Berlin
   (Zadeva C-336/08)
   (2008/C 260/10)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landessozialgericht Berlin-Brandenburg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Christel Reinke

      Tožena stranka: AOK Berlin
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali zajema pravica do povračila stroškov v skladu s členom 34(4) in (5) Uredbe (EGS) št. 574/72 (1) tudi stroške, nastale z nujnim zdravljenjem upokojenke, ki je bila upravičena do storitev iz člena 31 Uredbe (EGS) št. 1408/71, na zasebni kliniki v kraju prebivanja, če je pristojna bolnišnica zaradi prezasedenosti odklonila zdravljenje kot storitev?

               2.

               Ali je mogoče povračilo stroškov omejiti na stopnje nadomestil iz člena 34(4) Uredbe (EGS) št. 574/72, če pristojni nosilec storitev bolnišnice ne plačuje abstraktno ali na splošno po stopnjah, ampak je plačilo urejeno v pogodbi za posamezen primer, in poleg tega v nacionalnem pravu ni omejitev v zvezi s storitvami zdravljenja v nekaterih bolnišnicah?

               3.

               Ali je nacionalni predpis, v skladu s katerim je tudi v primeru nujnega zdravljenja izključeno povračilo stroškov zdravljenja v zasebni bolnišnici zunaj Evropske unije, skladen s členi 49 ES, 50 ES in 18 ES?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti; UL L 74, 27.3.1972, str. 1.


title: Zadeva C-509/13 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 4. septembra 2014 – Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Prijava za registracijo figurativne znamke, ki vsebuje besedo „METRO“ , v modri in rumeni barvi — Ugovor imetnika figurativne znamke, ki vsebuje besedo „GRUPOMETROPOLIS“  — Zavrnitev ugovora)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/25

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 4. septembra 2014 – Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-509/13 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Prijava za registracijo figurativne znamke, ki vsebuje besedo „METRO“, v modri in rumeni barvi - Ugovor imetnika figurativne znamke, ki vsebuje besedo „GRUPOMETROPOLIS“ - Zavrnitev ugovora))
   2014/C 409/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (zastopnik: J. Carbonell Callicó, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Poch, agent), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (zastopnik: J.-C. Plate, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 336, 16.11.2013.


title: Zadeva T-464/04: Tožba Impala proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. decembra 2004

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/46

         Tožba Impala proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. decembra 2004
   (Zadeva T-464/04)
   (2005/C 6/91)
   Jezik postopka: angleščina
   Impala, s sedežem v Bruslju (Belgija), ki jo zastopata S. Crosby in J. Golding, Solicitors, je dne 3. decembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               v celoti razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 19. julija 2004 v zadevi št. COMP/M.3333 - Sony/BMG;

               —

               podredno, izpodbijano odločbo razglasi za nično, kolikor se nanaša na karkoli ali na vse od spodaj naštetega:

                           —

                           skupni prevladujoči položaj na trgu licenc za on-line glasbo;

                           —

                           samostojni prevladujoči položaj na trgu distribucije on-line glasbe;

                           —

                           usklajevanje zadevnih glasbenih založniških dejavnosti strank;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, ki jih je tožeča stranka utrpela v zvezi s to tožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je mednarodno združenje, katerega namen je spodbujati splošne interese njegovih članov, ki so neodvisna glasbena podjetja. Zahteva razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je odobrila združitev globalnih podjetij na področju posnete glasbe Bertelsmann AG in Sony Corporation of America.
   V podporo svoji vlogi navaja, da je Komisija z dovolitvijo združitve kršila člen 253 ES, člen 81 (1) ES, Uredbo Sveta (EGS) št. 4064/89 (1), kot tudi pravna pravila, ki urejajo njihovo uporabo in storila očitno napako v presoji:

               —

               z ugotovitvijo, da pred združitvijo ni obstajal skupni prevladujoči položaj na trgu posnete glasbe;

               —

               z ugotovitvijo, da združitev ni okrepila obstoječega skupnega prevladujočega položaja na tem trgu;

               —

               z ugotovitvijo, da združitev ne bi ustvarila skupnega prevladujočega položaja na trgu posnete glasbe, na trgu licenc za on-line glasbo in na trgu distribucije on-line glasbe;

               —

               z ugotovitvijo, da združitev ne bi vodila k usklajevanju zadevnih glasbenih založniških dejavnosti strank.

      (1)  UL L 395, str. 1.


title: Zadeva T-560/14: Tožba, vložena 28. julija 2014 – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding in drugi proti Parlamentu in Svetu

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/19

         Tožba, vložena 28. julija 2014 – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding in drugi proti Parlamentu in Svetu
   (Zadeva T-560/14)
   2014/C 388/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV (Hoorn NH, Nizozemska); Agriom BV (Aalsmeer, Nizozemska); Agrisemen BV (Ellewoutsdijk, Nizozemska); Anthura BV (Bleiswijk, Nizozemska); Barenbrug Holding BV (Oosterhout, Nizozemska); De Bolster BV (Epe, Nizozemska); Evanthia BV (Hoek van Holland, Nizozemska); Gebr. Vletter & Den Haan VOF (Rijnsburg, Nizozemska); Hilverda Kooij BV (Aalsmeer, Nizozemska); Holland-Select BV (Andijk, Nizozemska); Könst Breeding BV (Nieuwveen, Nizozemska); Koninklijke Van Zanten BV (Hillegom, Nizozemska); Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV (Emmeloord, Nizozemska); Kwekerij de Wester-Bouwing BV (Rossum, Nizozemska); Limgroup BV (Horst aan de Maas, Nizozemska) in Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: P. de Jong, P. Vlaemminck in B. Van Vooren, odvetniki)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ničnostno tožbo razglasi za dopustno;

               —

               Uredbo (EU) št. 511/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o ukrepih za izpolnjevanje obveznosti uporabnikov iz Nagojskega protokola o dostopu do genskih virov ter pošteni in pravični delitvi koristi, ki izhajajo iz njihove uporabe, v Uniji (UL L 150, str. 59) razglasi za nično in

               —

               Evropskemu parlamentu in Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov, ki so v bistvenem enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-559/14, Ackermann Saatzucht in drugi proti Parlamentu in Svetu.


title: Zadeva T-299/15: Tožba, vložena 8. junija 2015 – Nova/Komisija

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/20

         Tožba, vložena 8. junija 2015 – Nova/Komisija
   (Zadeva T-299/15)
   (2015/C 254/23)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. (Trani, Italija) (zastopnika: M. Astolfi in M. Petrucci, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  Primarno:

                           —

                           ugotovi in razglasi, da so bile pogodbene obveznosti, določene z Grant Agreement n. HOME/2011/PPRS/AG/2176 Abac št. 30-CE-0495809/00-94, v celoti izpolnjene in zato:

                                       —

                                       ugotovi, da ima tožeča stranka pravico zadržati znesek v višini 80  242,78 EUR, ki je bil že prejet v okviru „pre-financing payment“ in ki je zdaj predmet opomina Evropske komisije – Directorate General Migration and Home Affairs – Directorate E: Migration and Security Funds – Unit E2: Asylum, Migration and Integration Fund – HOME E2/FL/2015, prot 1520007 z dne 1. aprila 2015, ki se nanaša na HOME/2011/PPRS/AG/2176 TORRE – Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe št. 3241503771, ki ga je tožena stranka izdala, da bi izterjala navedeni znesek.

                                       —

                                       toženi stranki naloži plačilo preostalega dolgovanega zneska v višini 52  146,36 EUR kot „final payment“, skupaj z zamudnimi obrestmi do povračila v smislu člena II.16.3 Grant Agreement, in stroške postopka tožeče stranke.

                  Podredno:

                           —

                           razglasi ničnosti ukrepa Evropske komisije – Directorate General Migration and Home Affairs – Directorate E: Migration and Security Founds – Unit E2: Asylum, Migration and Integration Fund – HOME E2/FL/2015, prot. 1520007 z dne 1. aprila 2015, ki se nanaša na „HOME/2011/PPRS/AG/2176 TORRE – Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe – opomin št. 3241503771“, katerega predmet je izterjava zneska v višini 80  242,78 EUR, in vseh drugih predhodnih, povezanih in/ali posledičnih aktov.

                           —

                           toženi stranki naloži plačilo preostalega dolgovanega zneska v višini 52  146,36 EUR za izvršitev Grant Agreement št. HOME/2011/PPRS/AG/2176 Abac št. 30-CE-0495809/00-94 kot „final payment“, skupaj z zamudnimi obrestmi do plačila v smislu člena II.16.3 Grant Agreement, in stroške postopka tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neizvršitev plačila preostalega zneska in kršitev obveznosti iz člena II.15.4 G.A.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija s svojim ravnanjem kršila načelo kontradiktornosti in načela preglednosti, nepristranskosti in nevtralnosti neodvisnega ocenjevalca.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neizpolnitev obveznosti objektivne presoje rezultata kar zadeva Annex I – LogFrame del Grant Agreement in kar zadeva omejitve znižanja preostalega zneska v smislu člena II.17.5 Grant Agreement in omejitve kazni iz člena II.12.

                           —

                           Tožeča stranka se v zvezi s tem sklicuje na prispevek Komisije k nedoseženim rezultatom, na njeno neupravičeno obogatitev, na kršitev načela dobrega upravljanja v zvezi s presojo ciljev projekta ob upoštevanju dejanskega prispevka same Komisije in na bistveno kršitev postopka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: obširna neizpolnitev pogodbenih obveznosti.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija s svojim ravnanjem v postopku preverjanja in izterjave kršila načela sorazmernosti, lojalnega sodelovanja in obrambe ter člen 42(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: neizpolnitev obveznosti iz člena II.14.

                           —

                           Tožeča stranka se v zvezi s tem sklicuje na kršitev načela legitimnih pričakovanj v zvezi z dopustnostjo stroškov za človeške vire in za raziskovalne dejavnosti.


title: Zadeva T-336/12: Tožba, vložena 1. avgusta 2012 – Klizli proti Svetu

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/37

         Tožba, vložena 1. avgusta 2012 – Klizli proti Svetu
   (Zadeva T-336/12)
   2012/C 287/67
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Yousef Klizli (Damask, Sirija) (zastopnik: Z. Garkova Lyutskanova, odvetnica)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Izvedbeni sklep Sveta 2012/256/SZVP z dne 14. maja 2012 o izvajanju Sklepa Sveta 2011/782/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 126, str. 9) naj se v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničen;

               —

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 410/2012 z dne 14. maja 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 126, str. 3) naj se v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja 2 tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje,

                           —

                           da je bila tožeča stranka nepravilna uvrščena na seznam ljudi, ki pomagajo režimu.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje,

                           —

                           da sta bila izpodbijana akta Sveta sprejeta brez kakršnekoli pravne podlage ter da kršita obveznost obrazložitve, pravico do poštenega sojenja, pravico do učinkovitega sodnega varstva in pravico do lastnine; poleg tega kršita načelo sorazmernosti in škodita dobremu imenu tožeče stranke.


title: Zadeva F-114/13: Tožba, vložena 29. novembra 2013 – ZZ in ZZ proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/53

         Tožba, vložena 29. novembra 2013 – ZZ in ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-114/13)
   2014/C 52/102
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: ZZ in ZZ (zastopnika: A. Salerno in B. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja, s katero ni bila priznana zakonitost odločbe lokalnega odbora uslužbencev v Luksemburgu o preklicu pooblastila, dodeljenega pooblaščencu za zastopanje pri osrednjem odboru uslužbencev pri Komisiji.

      Predloga tožečih strank

               —

               Odločba organa, pristojnega za imenovanja, s katero ni bila priznana zakonitost odločbe lokalnega odbora uslužbencev v Luksemburgu o preklicu pooblastila, dodeljenega pooblaščencu za zastopanje pri osrednjem odboru uslužbencev pri Komisiji, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-249/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen Sad Sofia-grad (Bolgarija) 19. maja 2011 – Hristo Byankov proti Glaven sekretar na Ministerstvo na vatrešnite raboti (generalni sekretar ministrstva za notranje zadeve)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen Sad Sofia-grad (Bolgarija) 19. maja 2011 – Hristo Byankov proti Glaven sekretar na Ministerstvo na vatrešnite raboti (generalni sekretar ministrstva za notranje zadeve)
   (Zadeva C-249/11)
   2011/C 232/28
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen Sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hristo Byankov

      Tožena stranka: Glaven sekretar na Ministerstvo na vatrešnite raboti (generalni sekretar ministrstva za notranje zadeve)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali glede na dejansko stanje v postopku v glavni stvari načelo lojalnega sodelovanja v skladu s členom 4(3) Pogodbe o Evropski uniji v zvezi s členoma 20 in 21 Pogodbe o delovanju Evropske unije zahteva, da se določba nacionalnega prava države članice, kakršna je sporna v postopku v glavni stvari – v skladu s katero je odprava pravnomočnega upravnega akta dopustna, da bi se odpravila kršitev temeljne pravice, ki je bila ugotovljena z odločbo Evropskega sodišča za človekove pravice, pri čemer je zadevna pravica hkrati priznana tudi v pravu Evropske unije, kot je pravica državljanov držav članic do prostega gibanja – uporabi tudi v zvezi z razlago – iz odločbe Sodišča Evropske unije – navedenega predpisa prava Unije, upoštevnega za omejitve izvrševanja navedene pravice, če je za odpravo kršitve pravice potrebna odprava upravnega akta?

               2.

               Ali je iz člena 31(1) in (3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 (2) in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS razvidno, da je – če država članica v svojem nacionalnem pravu predvidi postopek za preizkus tistega upravnega akta, ki omejuje pravico iz člena 4(1) te Direktive – pristojni upravni organ na predlog naslovnika upravnega akta ta akt dolžan preizkusiti in odločiti o njegovi pravilnosti in zakonitosti, pri tem pa upoštevati tudi sodno prakso Sodišča Evropske unije glede razlage upoštevnih predpisov prava Unije, v katerih so določeni pogoji in omejitve, pod katerimi se ta pravica izvršuje, da bi se zagotovilo, da naložena omejitev pravice ob izdaji odločitve o preizkusu ni nesorazmerna, če je upravni akt o izreku omejitve takrat že postal pravnomočen?

               3.

               Ali določbi člena 52(1), drugi stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah oziroma člena 27(1) Direktive 2004/38 dovoljujeta, da se uporabi določba nacionalnega prava, ki predvideva izrek omejitve pravice do prostega gibanja državljanu države članice Evropske unije v okviru Evropske unije zgolj zaradi obveznosti, ki presega določen, z zakonom predpisan, znesek in ni zavarovana, do zasebnika, in sicer gospodarske družbe, v zvezi s tekočim izvršilnim postopkom za poplačilo terjatve in brez upoštevanja, da se uporabi v pravu Unije predvidena možnost, da organ druge države članice izterja terjatev?

      (1)  UL L 158, str. 77.

      (2)  Uredba Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2).


title: Zadeva C-481/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Bamberg (Nemčija) 9. septembra 2013 – Kazenski postopek proti Mohammadu Feroozu Qurbaniju

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Bamberg (Nemčija) 9. septembra 2013 – Kazenski postopek proti Mohammadu Feroozu Qurbaniju
   (Zadeva C-481/13)
   2013/C 352/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Bamberg

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Mohammad Ferooz Qurbani

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se osebni razlog za odpustitev kazni iz člena 31 Konvencije o statusu beguncev (Ženevska konvencija) nanaša tudi, ne da bi bilo to v njem izrecno navedeno, na ponarejanje listin, do katerega je prišlo s predložitvijo ponarejenega potnega lista policijskemu uradniku ob vstopu v Zvezno republiko Nemčijo po zračni poti, če za uveljavljanje azila uporaba ponarejenega potnega lista v tej državi sploh ni potrebna?

               2.

               Ali uporaba storitev tihotapca ljudi onemogoča sklicevanje na člen 31 Ženevske konvencije?

               3.

               Ali je treba element dejanskega stanu „
                     neposrednega
                  “ izvora z območja, kjer je bilo ogroženo življenje ali svoboda zadevne osebe, iz člena 31 Ženevske konvencije razlagati tako, da je ta pogoj izpolnjen, tudi če zadevna oseba najprej vstopi v drugo državo članico Evropske unije (v obravnavanem primeru v Grčijo) in od tam vstopi v naslednjo državo članico (v obravnavanem primeru: v Zvezno republiko Nemčijo), kjer zaprosi za azil?


title: Zadeva T-424/09: Tožba, vložena 14. oktobra 2009 – Goodyear Dunlop Tyres UK proti UUNT – Sportfive (QUALIFIER)

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/38

         Tožba, vložena 14. oktobra 2009 – Goodyear Dunlop Tyres UK proti UUNT – Sportfive (QUALIFIER)
   (Zadeva T-424/09)
   2009/C 312/63
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Goodyear Dunlop Tyres UK Ltd (Birmingham, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sportfive GmbH & Co. KG (Köln, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. avgusta 2009 v zadevi R 1291/2008 4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Goodyear Dunlop Tyres UK Ltd

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „QUALIFIER“ za proizvode iz razreda 12 (prijava št. 4 877 262)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Sportfive GmbH & Co. KG

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka Skupnosti št. 4 017 836 in nemška besedna znamka št. 30 415 017.1 „Qualifiers 2006“, nemška besedno-figurativna znamka št. 30 414 610.2 „2006 QUALIFIERS“, nemška besedna znamka št. 30 515 033.2 „Qualifiers 2008“ ter nemška besedno-figurativna znamka št. 30 565 616.3 „2008 QUALIFIERS“; pri čemer so vse te znamke registrirane med drugim za proizvode iz razreda 12

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1), ker naj med nasprotujočima si znamkama ne bi obstajala verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-229/16: Tožba, vložena 6. maja 2016 – Pio De Bragança/EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/48

         Tožba, vložena 6. maja 2016 – Pio De Bragança/EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)
   (Zadeva T-229/16)
   (2016/C 270/55)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Duarte Pio De Bragança (Sintra, Portugalska) (zastopnik: J. Sardinha, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ordem de São Miguel da Ala (Lizbona, Portugalska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „quis ut deus“ – Znamka Evropske unije št. 005747936

      Postopek pred EUIPO: postopek razveljavitve znamke v celoti

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. februarja 2016 v zadevi R 621/2015-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in posledično v celoti razveljavi sporno znamko zaradi neobstoja resne in dejanske uporabe, tudi za proizvode „značke iz kovin“ iz razreda 6;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

   Kršitev členov 15(1) in 51(1)(a) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, pri čemer je ta tožba vložena na podlagi člena 65 Uredbe (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti ter Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti in razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 2869/95 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (blagovne znamke in modeli).


title: Zadeva F-89/14: Tožba, vložena 2. septembra 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/62

         Tožba, vložena 2. septembra 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-89/14)
   2014/C 421/91
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek, in naložitev, da ga ji prvonavedena plača, skupaj zakonskimi zamudnimi obrestmi, od začetka zaposlitve tožeče stranke.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek ter ga je OPI sprejel 11.11.2013 in sporočil 19.11.2013;

               —

               naložitev odškodnine toženi stranki od začetka zaposlitve tožeče stranke na Komisiji;

               —

               naložitev toženi stranki, da tožeči izplača obresti po obrestni meri, ki jo uporablja ECB za operacije refinanciranja, na znesek, ki ustreza vsaki od teh odškodnin, od dneva zapadlosti do celotnega izplačila;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.


title: Zadeva C-72/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Établissements Rimbaud SA proti Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence (Neposredno obdavčenje — Prosti pretok kapitala — Pravne osebe s sedežem v tretji državi, članici Evropskega gospodarskega prostora — Posest nepremičnin v državi članici — Davek na tržno vrednost teh nepremičnin — Zavrnitev oprostitve — Boj proti davčnim goljufijam — Presoja glede na Sporazum EGP)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Établissements Rimbaud SA proti Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence
   (Zadeva C-72/09) (1)

   (Neposredno obdavčenje - Prosti pretok kapitala - Pravne osebe s sedežem v tretji državi, članici Evropskega gospodarskega prostora - Posest nepremičnin v državi članici - Davek na tržno vrednost teh nepremičnin - Zavrnitev oprostitve - Boj proti davčnim goljufijam - Presoja glede na Sporazum EGP)
   2010/C 346/18
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Établissements Rimbaud SA

      Drugi stranki: Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Francija) – Razlaga člena 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 (UL 1994, L 1, str. 3) – Davek na tržno vrednost nepremičnin v Franciji – Oprostitev v korist pravnih oseb s sedežem v Franciji ali v državi Evropskega gospodarskega prostora, pod pogojem, da je Francija s to državo sklenila konvencijo o upravni pomoči z namenom boja proti davčnim utajam in izogibanju plačevanju davkov, ali da na podlagi pogodbe, ki vsebuje klavzulo o nediskriminaciji, te pravne osebe ne morejo biti obdavčene bolj od družb, ki imajo sedež v Franciji – Zavrnitev oprostitve družbe s sedežem v Lihtenštajnu

      Izrek

   Člen 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, po kateri so plačila davka na tržno vrednost nepremičnin na ozemlju države članice Evropske unije oproščene družbe s sedežem v tej državi članici in ki to oprostitev za družbo s sedežem v tretji državi, ki je članica Evropskega gospodarskega prostora, pogojuje z obstojem konvencije o upravni pomoči, sklenjene med navedeno državo članico in to tretjo državo z namenom boja proti davčnim utajam in izogibanju plačevanju davkov, ali z okoliščino, da na podlagi pogodbe, ki vsebuje klavzulo o prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo, te osebe ne morejo biti obdavčene bolj od družb, ki imajo sedež na ozemlju države članice.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009, str. 12.


title: Zadeva C-496/13 P: Pritožba, ki jo je GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH 16. septembra 2013 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2013 v zadevi T-78/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/13

         Pritožba, ki jo je GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH 16. septembra 2013 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2013 v zadevi T-78/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-496/13 P)
   2013/C 313/24
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (zastopnika: I. Memmler, S. Schulz, odvetnici)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Villiger Söhne GmbH

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo Splošnega sodišče z dne 3. julija 2013 v zadevi T-78/12 in odločbo R 2109/2010-1 prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 1. decembra 2011;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica kot edini pritožbeni razlog navaja napačno razlago in uporabo člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1) in neupoštevanje dokaznih pravil pri uporabi te določbe.
   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja:

               Splošno sodišče naj pri primerjavi znakov ne bi pravilno uporabilo teorije o celoviti presoji, saj naj bi pavšalno primerjalo elementa „LIBERTAD“ in „LlBERTE“, pri tem pa izpustilo druge elemente znamk.

               Zlasti naj bi moralo Splošno sodišče ob pravilni uporabi teorije o celoviti presoji nekaterim drugim elementom nasprotujočih si znamk pripisati večji pomen, med drugim barvni kombinaciji izpodbijane znamke in znamke, na kateri temelji ugovor, oznaki „LA“ znamke, na kateri temelji ugovor, in oznaki „brunes“ izpodbijane znamke.

               Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo tudi načela Sodišča Evropske unije o pomenski podobnosti, saj naj ne bi zadostno upoštevalo različnih jezikov znamk.

               Poleg tega naj bi Splošno sodišče kršilo v Poslovniku določena dokazna pravila, saj naj bi brez dokazil vzpostavilo domnevo o izgovarjavi znamke „LA LIBERTAD“ in na podlagi tega izdalo odločbo.

               Splošno sodišče je zaradi vsega navedenega prišlo do napačne ugotovitve.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-408/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 5. oktobra 2006 — Landesanstalt für Landwirtschaft, Abteilung Förderwesen und Fachrecht proti Franzu Götzu

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 5. oktobra 2006 — Landesanstalt für Landwirtschaft, Abteilung Förderwesen und Fachrecht proti Franzu Götzu
   (Zadeva C-408/06)
   (2006/C 310/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof (Nemčija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Landesanstalt für Landwirtschaft, Abteilung Förderwesen und Fachrecht

      Tožena stranka: Franz Götz
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je „prodajno mesto za mlečne kvote“ („Milchquoten-Verkaufsstelle“), ki ga vzpostavi nemška dežela in ki referenčne dostavne količine mleka odplačno prenese proizvajalcem:

                           a)

                           kmetijska intervencijska agencija v smislu člena 4(5), tretji pododstavek, v povezavi s Prilogo D, točka 7, k Šesti direktivi Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1) (v nadaljevanju: Šesta direktiva), ki opravlja transakcije v zvezi s kmetijskimi proizvodi, ki se opravljajo v skladu s predpisi o skupni ureditvi trga s temi proizvodi, ali

                           b)

                           „zadružni prehrambni obrat“ („Verkaufsstelle“) v smislu člena 4(5), tretji pododstavek, v povezavi s Prilogo D, točka 12, k Šesti direktivi?

               2)

               V primeru negativnega odgovora na prvo vprašanje:

                           a)

                           Ali območje prenosa, ki ga opredeli država članica, v takih okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari — kjer v državi članici tako državna kot zasebna „prodajna mesta za mlečne kvote“ odplačno prenesejo referenčne dostavne količine mleka — za presojo, ali bi obravnava, kot da „prodajno mesto za mlečne kvote“ organa javnega prava ni davčni zavezanec, povzročila „znatno izkrivljanje konkurence“ v smislu člena 4(5), drugi pododstavek, Šeste direktive, pomeni upoštevni geografski trg?

                           b)

                           Ali je pri presoji, ali bi obravnava, kot da „prodajno mesto za mlečne kvote“ organa javnega prava ni davčni zavezanec, povzročila tako „znatno izkrivljanje konkurence“, treba upoštevati samo splošni primer prenosa — neodvisno od površin — (s strani prodajnega mesta) ali je treba upoštevati tudi druge vrste prenosov — neodvisno od površin — (s strani kmetov, ki pa so davčni zavezanci), čeprav gre zgolj za izjemne primere?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-254/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Italija) 16. junija 2008 – Futura Immobiliare srl Hotel Futura in drugi proti Comune di Casoria

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Italija) 16. junija 2008 – Futura Immobiliare srl Hotel Futura in drugi proti Comune di Casoria
   (Zadeva C-254/08)
   (2008/C 209/46)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale della Campania
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Futura Immobiliare srl Hotel Futura in drugi

      Tožena stranka: Comune di Casoria
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je nacionalna ureditev iz člena 58 in naslednjih Zakonske uredbe št. 507 iz leta 1993 ter prehodne določbe, s katerimi je bila ohranjena v veljavi, na podlagi člena 11 dekreta predsednika republike št. 488 iz leta 1999, s poznejšimi spremembami, in člena 1, odstavek 84, zakona št. 296 iz leta 2006, kar je zagotavljalo nadaljnjo veljavnost davčnega sistema, za kritje stroškov storitev odstranjevanja odpadkov, z odlaganjem uvedbe tarifnega sistema po katerem bi strošek storitve nosili subjekti, ki proizvajajo in dobavljajo odpadke v skladu s členom 15 Direktive Skupnosti št. 75/442/EGS (1), kot je bila spremenjena s členom 1 Direktive št. 91/156/EGS (2) in z načelom „plačati mora povzročitelj obremenitve“?

      (1)  UL L 194, str. 39.

      (2)  UL L 78, str. 32.


title: Zadeva T-219/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Aldi/EUIPO (ViSAGE) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije ViSAGE — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Aldi/EUIPO (ViSAGE)
   (Zadeva T-219/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije ViSAGE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 161/38)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. februarja 2016 (zadeva R 507/2015-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka ViSAGE kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Aldi GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.


title: Zadeva T-395/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2010 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli proti UUNT (Oblika čokoladnega zajca) (Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Oblika čokoladnega zajca — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo — Člen 7(3) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(3) Uredbe št. 207/2009))

text:
               12.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2010 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli proti UUNT (Oblika čokoladnega zajca)
   (Zadeva T-395/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Oblika čokoladnega zajca - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(3) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(3) Uredbe št. 207/2009))
   2011/C 46/18
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švica) (zastopniki: R. Lange, E. Schalast in G. Hild, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega obora za pritožbe UUNT z dne 18. julija 2008 (zadeva R 419/2008-4) glede zahteve za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki čokoladnega zajca, kot znamke Skupnosti

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva F-142/07: Tožba, vložena 19. decembra 2007 – Kaminska proti Odboru regij

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/38

         Tožba, vložena 19. decembra 2007 – Kaminska proti Odboru regij
   (Zadeva F-142/07)
   (2008/C 79/73)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Magdalena Kaminska (Bruselj, Belgija) (zastopnika: L. Levi, S. Engelen, odvetnika)

      Tožena stranka: Odbor regij
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Razglasitev ničnosti odločb Odbora regij z dne 30. aprila 2007 in 6. septembra 2007 s katerima je bila pritožniku zavrnjena hranarina in s katerima je bil zavrnjen njegov dopis z dne 6. junija 2007 ter naložitev toženi stranki plačila zamudnih obresti za zneske dolgovane iz naslova hranarine vse do celotnega plačila dolgovanih zneskov.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 30. aprila 2007, s katero je bila pritožniku zavrnjena hranarina;

               —

               razglasitev, če je to potrebno, odločbe z dne 6. septembra 2007 o zavrnitvi ugovora tožeče stranke;

               —

               naložitev Odboru regij plačila zamudnih obresti za dnevnice dolgovane iz naslova hranarine od 16. aprila 2006 do celotnega plačila dolgovanih zneskov;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.


title: Zadeva C-169/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Benelux Gerechtshof – BENELUX) – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV (Predhodno odločanje — Industrijska in poslovna lastnina — Avtorska pravica in sorodne pravice — Direktiva 93/98/EGS — Člen 10(2) — Trajanje varstva — Neobstoj ponovne vzpostavitve varstva na podlagi Bernske konvencije)

text:
               19.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 475/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Benelux Gerechtshof – BENELUX) – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV
   (Zadeva C-169/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Industrijska in poslovna lastnina - Avtorska pravica in sorodne pravice - Direktiva 93/98/EGS - Člen 10(2) - Trajanje varstva - Neobstoj ponovne vzpostavitve varstva na podlagi Bernske konvencije))
   (2016/C 475/07)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Benelux Gerechtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Montis Design BV

      Tožena stranka: Goossens Meubelen BV

      Izrek

   Člen 10(2) Direktive Sveta 93/98/EGS z dne 29. oktobra 1993 o uskladitvi trajanja varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic v povezavi z njenim členom 13(1) je treba razlagati tako, da trajanje varstva po tej direktivi ne velja za avtorske pravice, ki so bile prvotno varovane z nacionalnimi predpisi, vendar so pred 1. julijem 1995 ugasnile.
   Direktivo 93/98 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki je prvotno – kot v postopku v glavni stvari – zagotavljala varstvo iz naslova avtorskih pravic za neko delo, nato pa so te pravice v skladu s to zakonodajo pred 1. julijem 1995 dokončno ugasnile zato, ker ni bila izpolnjena formalna zahteva.

      (1)  UL C 228, 13.7.2015.


title: Zadeva T-146/05: Tožba Flex Equipos de Descanso, S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 14. aprila 2005

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/40

         Tožba Flex Equipos de Descanso, S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 14. aprila 2005
   (Zadeva T-146/05)
   (2005/C 143/76)
   Jezik v katerem je bila vložena tožba: angleščina
   Flex Equipos de Descanso, s sedežem v Alcobendasu, Madrid (Španija), ki ga zastopa I. Valdelomar Serrano, lawyer, je na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Recticel N.V., s sedežem v Sint-Lambrechts-Woluweju (Belgija), je bil tudi stranka v postopku pred odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 8. februarja 2005 v primeru R 469/2004-2;

               —

               preda zadevo Uradu za usklajevanje na notranjem trgu in ji odredi, da zavrne prijavo za registracijo znamke Skupnosti št. 1.278.175 RENOFLEX za vse proizvode iz razredov 17 in 20;

               —

               razglasi, da Urad za usklajevanje na notranjem trgu krši načelo pravne varnosti;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Recticel N.V.

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „RENOFLEX“ za proizvode med drugim iz razredov 17 in 20 (polnilni materiali za sedeže, klopi za vozila, pohištvo…) — prijava št. 1 278 175

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Tožeča stranka

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Nacionalne figurativne znamke „FLEX“ za proizvode iz razredov 17 in 20 zaporedoma (guma, postelje, žimnice, spremenljivo pohištvo, mize…)

               Odločba oddelka za ugovore:

               Ugovoru ugodeno glede vseh izpodbijanih proizvodov

               Odločba odbora za pritožbe:

               Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

               Tožbeni razlog:

               Verjetnost zmede v zvezi z znamko Skupnosti in prejšnjo znamko je očitna zaradi podobnosti znakov in dejstva, da so proizvodi, zajeti z znamkama, delno enaki, delno podobni.
               Znamka Skupnosti je zelo podobna prejšnjim znamkam, ker je besedni element in prevladujoč del prejšnjih znamk, FLEX, vključen v izpodbijano znamko Skupnosti, RENOFLEX.
               Dodatek besede RENO ne spremeni celotnega vtisa. Izpodbijana odločba zato krši člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94.
               Urad za usklajevanje na notranjem trgu je nadalje kršil načelo pravne varnosti.


title: Zadeva C-221/14 P: Pritožba, ki jo je H vložil 7. maja 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 27. februarja 2014 v zadevi T-490/13, GJ proti Sodišču

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/7

         Pritožba, ki jo je H vložil 7. maja 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 27. februarja 2014 v zadevi T-490/13, GJ proti Sodišču
   (Zadeva C-221/14 P)
   2014/C 235/10
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: H (zastopnik: S. Sagias, Δικηγόρος)

      Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije

      Predlog

               —

               Izpodbijani sklep naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, tako da bo pred tem sodiščem zadeva obravnavana na prvi stopnji, ali pa naj se predlogom, podanim na prvi stopnji, v celoti ugodi;

               —

               toženi stranki na prvi stopnji naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in tega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe navaja tri pritožbene razloge zoper sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014.
   S prvim pritožbenim razlogom pritožnik trdi, da je Splošno sodišče napačno razlagalo člen 263 PDEU ter člena 90 in 91 Kadrovskih predpisov za uradnike (1) ter člena 2 in 35 Skupnih pravil o zdravstvenem zavarovanju uradnikov Evropskih skupnosti. Na eni strani pritožnik meni, da je Splošno sodišče v izpodbijanem sklepu pravo napačno uporabilo s tem, da je presodilo, da tožbe nekdanjih članov Sodišča zoper akte, ki posegajo v njihov položaj, na področju kritja v okviru skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja, spadajo zgolj pod člen 263 PDEU in jih je treba vložiti v dvomesečnem roku iz te določbe. Na drugi strani naj bi Splošno sodišče pravo napačno uporabilo s tem, da je presodilo, da se člen 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike ne uporablja za člane in nekdanje člane Sodišča.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnik dalje trdi, da je Splošno sodišče pravo napačno uporabilo z zavrnitvijo uporabe sodne prakse o opravičljivi zmoti.
   S tretjim pritožbenim razlogom pritožnik nazadnje trdi, da je Splošno sodišče člen 111 Poslovnika Splošnega sodišča napačno uporabilo in da gre pri tem za kršitev postopka. Pritožnik v bistvu izpodbija to, da je bila tožba, vložena pri Splošnem sodišču, opredeljena za „očitno“ nedopustno, zaradi česar mu je bilo preprečeno izreči se o zadevnem razlogu za nedopustnost. Splošno sodišče naj bi tudi kršilo pravico pritožnika do poštenega sojenja, njegovo pravico do obrambe in zlasti pravico do izjave ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva v nasprotju s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 2, str. 130).


title: Zadeva T-416/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2013 – Biotronik SE proti UUNT – Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti CARDIO MANAGER — Prejšnja nacionalna besedna znamka CardioMessenger — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj dokaza o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2013 – Biotronik SE proti UUNT – Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER)
   (Zadeva T-416/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti CARDIO MANAGER - Prejšnja nacionalna besedna znamka CardioMessenger - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj dokaza o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 359/11
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Biotronik SE & Co. KG (Berlin, Nemčija) (zastopniki: A. Reich, S. Pietzcker in R. Jacobs, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda (Sao Paulo, Brazilija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. maja 2011 (zadeva R 1156/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Biotronik SE & Co. KG in družbo Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Biotronik SE & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva F-107/13: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. oktobra 2014 – de Brito Sequeira Carvalho proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Upokojeni uradnik — Disciplinski postopek — Disciplinska kazen — Zadržanje zneska pokojnine — Zaslišanje obremenilne priče s strani disciplinske komisije — Nezaslišanje zadevnega uradnika — Nespoštovanje pravice do izjave)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/52

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. oktobra 2014 – de Brito Sequeira Carvalho proti Komisiji
   (Zadeva F-107/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Upokojeni uradnik - Disciplinski postopek - Disciplinska kazen - Zadržanje zneska pokojnine - Zaslišanje obremenilne priče s strani disciplinske komisije - Nezaslišanje zadevnega uradnika - Nespoštovanje pravice do izjave))
   2014/C 421/73
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: José Antonio de Brito Sequeira Carvalho (Lizbona, Portugalska) (zastopnika: É. Boigelot in R. Murru, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in C. Ehrbar, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je Komisija tožeči stranki naložila disciplinsko kazen na podlagi člena 9(2) Priloge IX h Kadrovskim predpisom, zahtevek za povračilo domnevno nastale nepremoženjske škode in predlog za povračilo že zadržanih zneskov.

      Izrek

               1.

               Sklep Evropske komisije z dne 14. marca 2013, s katerim je J. A. de Brito Sequeira Carvalhu kot disciplinsko kazen naložila zadržanje tretjine mesečnega neto zneska njegove pokojnine za obdobje dveh let, se razglasi za ničen.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil J. A. de Brito Sequeira Carvalho.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014, str. 41.


title: Zadeva C-334/11 P: Pritožba, ki jo je 29. junija 2011 vložila Lancôme parfums et beauté & Cie zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 14. aprila 2011 v zadevi T-466/08, Lancôme parfums et beauté & Cie proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Focus Magazin Verlag GmbH

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/4

         Pritožba, ki jo je 29. junija 2011 vložila Lancôme parfums et beauté & Cie zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 14. aprila 2011 v zadevi T-466/08, Lancôme parfums et beauté & Cie proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Focus Magazin Verlag GmbH
   (Zadeva C-334/11 P)
   2011/C 282/08
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Lancôme parfums et beauté & Cie (zastopnika: A. von Mühlendahl, J. Pagenberg, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Focus Magazin Verlag GmbH

      Predloga

   Pritožnica predlaga, naj Sodišče:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 14. aprila 2011 v zadevi T-466/08 in odločbo prvega odbora za pritožbe Urada z dne 29. julija 2008 v zadevi R 1796/2007-1 razveljavi;

               —

               Uradu in intervenientki naloži plačilo stroškov postopka pred odborom za pritožbe Urada, Splošnim sodiščem in tem sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, ker je Splošno sodišče kršilo člen 43(2) in (3) Uredbe št. 40/94 in napačno uporabilo pravo, s tem ko je odločilo, da je v spornem primeru petletno obdobje po registraciji, v katerem bi morala biti resno in dejansko uporabljana prejšnja nemška znamka FOCUS, na kateri temelji ugovor zoper prijavo znamke Skupnosti ACNO FOCUS, začelo teči šele 13. januarja 2004.
   Pritožnica ne izpodbija ugotovitve o verjetnosti zmede. Čeprav se z ugotovitvijo ne strinja, pa meni, da Splošno sodišče ni napačno uporabilo prava.


title: Zadeva C-96/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de grande instance de Nîmes (Francija) 28. februarja 2014 – Jean-Claude Van Hove proti CNP Assurance SA

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de grande instance de Nîmes (Francija) 28. februarja 2014 – Jean-Claude Van Hove proti CNP Assurance SA
   (Zadeva C-96/14)
   2014/C 142/31
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Nîmes

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jean-Claude Van Hove

      Tožena stranka: CNP Assurance SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) razlagati tako, da pojem pogodbenega pogoja, ki opredeljuje glavni predmet pogodbe, iz te določbe zajema pogoj v zavarovalni pogodbi za kritje obrokov, ki jih je treba plačati posojilodajalcu, v primeru posojilojemalčeve popolne nezmožnosti za delo, na podlagi katerega zavarovanec do tega kritja ni upravičen, če je ugotovljeno, da lahko opravlja neplačano dejavnost?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva C-588/13 P: Pritožba, ki jo je Telefónica S.A. vložila 20. novembra 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 9. septembra 2013 v zadevi T-430/11, Telefónica proti Komisiji

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/10

         Pritožba, ki jo je Telefónica S.A. vložila 20. novembra 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 9. septembra 2013 v zadevi T-430/11, Telefónica proti Komisiji
   (Zadeva C-588/13 P)
   2014/C 24/18
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Telefónica S.A. (zastopniki: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller in J. Domínguez Pérez, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Izpodbijani sklep naj se razglasi za ničen;

               —

               ničnostna tožba, vložena v zadevi T-430/11, naj se razglasi za dopustno in naj se zadeva vrne Splošnemu sodišču, da meritorno odloči o sporu;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov, ki izhajajo iz postopkov v zvezi z dopustnostjo na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče naj bi pri razlagi člena 263, četrti odstavek in fine, PDEU, napačno uporabilo pravo. Splošno sodišče naj bi s tem, da je ugotovilo, da odločbe s področja shem državne pomoči, kakršna je izpodbijana, zahtevajo izvedbene ukrepe v smislu nove določbe Pogodbe, napačno uporabilo pravo.

               2.

               Splošno sodišče naj bi pri razlagi sodne prakse v zvezi s pojmom dejanskega prejemnika za namene preučitve dopustnosti pravnih sredstev zoper odločbe, s katerimi je shema pomoči razglašena za nezakonito in nezdružljivo, kršilo pravo Unije. Konkretno,

                           —

                           Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo sodno prakso v zvezi s pojmom dejanskega prejemnika in naj bi s tem, da je to sodno prakso uporabilo za transakcije, ki jih je tožeča stranka izvedla po 21. decembru 2007, izkrivilo dejstva;

                           —

                           Splošno sodišče naj bi pri razlagi pojma dejanskega prejemnika iz sodne prakse napačno uporabilo pravo tudi v zvezi s transakcijami pred 21. decembrom 2007.

               3.

               Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo pri sprejetju odločbe, ki krši pravico do učinkovitega sodnega varstva. V izpodbijanem sklepu naj bi bil sprejet zgolj teoretični pojem te pravice, ki tožeči stranki preprečuje ustrezen dostop – in ne da bi ji bilo treba kršiti pravo – do postopka predhodnega odločanja, da bi izpodbijala izpodbijano odločbo.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2004 v zadevi T-334/01 MFE, Marienfelde GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnja besedna znamka HIPPOVIT — Prijava besedne znamke Skupnosti HIPOVITON — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 — Pravica biti slišan)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/16

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. julija 2004
   v zadevi T-334/01 MFE, Marienfelde GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prejšnja besedna znamka HIPPOVIT - Prijava besedne znamke Skupnosti HIPOVITON - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 - Pravica biti slišan)
   (2004/C 239/33)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T - 334/01, MFE Marienfelde GmbH, s sedežem v Hamburgu (Nemčija), ki jo zastopata S. Rojahn in S. Freytag, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: E. Joly in G. Schneider), druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe UUNT, ki sedaj intervenira pred Sodiščem prve stopnje, je bila Vetoquinol AG, prej Chassot AG, s sedežem v Bernu (Švica), zaradi tožbe zoper odločbo četrtega Odbora za pritožbe UUNT z dne 26. septembra 2001 (zadeva R 578/2000-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom, ki je potekal med MFE Marienfelde GmbH in Vetoquinol AG, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi N. J. Forwood, predsednik, J. Pirrung in A. W. H. Meij, sodnika; sodni tajnik: D. Christensen, administrator, dne 8. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Odločba četrtega Odbora za pritožbe UUNT (znamke in modeli) z dne 26. septembra 2001 (Zadeva R 578/2000-4) se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne. (Kar zahteva tožeča stranka več se zavrne)

               3.

               UUNT nosi svoje stroške kot tudi stroške, ki jih je navedla tožeča stranka.

               4.

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 68, 16.3.2002.


title: Zadeva C-457/10 P: Pritožba, ki sta jo 16. septembra 2010 vložili AstraZeneca AB, AstraZeneca plc zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat), razglašeno 1. julija 2010 v zadevi T-321/05, AstraZeneca AB, AstraZeneca plc proti Evropski komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/18

         Pritožba, ki sta jo 16. septembra 2010 vložili AstraZeneca AB, AstraZeneca plc zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat), razglašeno 1. julija 2010 v zadevi T-321/05, AstraZeneca AB, AstraZeneca plc proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-457/10 P)
   ()
   2010/C 301/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: AstraZeneca AB, AstraZeneca plc (zastopniki: M. Brealey QC, M. Hoskins QC, D. Jowell, barristers, F. Murphy, solicitor)

      Drugi stranki v postopku: Evropska zveza farmacevtske industrije in združenj (EFPIA), Evropska komisija

      Predlogi pritožnic:

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 1. julija 2010 v zadevi T-321/05;

               —

               Odločbo Komisije (2005) 1757 konč. z dne 15. junija 2005 (zadeva COMP A.37.507/F3 – AstraZeneca) razglasi za nično;

               —

               podredno, po svojem prostem preudarku zniža globo, ki je pritožnicama naložena v členu 2 izpodbijane odločbe;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici navajata več očitkov napačne uporabe prava v sodbi. Očitki so povzeti pod temi ločenimi naslovi:

                  Opredelitev upoštevnega trga proizvoda. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo ugotovitve Komisije o upoštevnem trgu proizvoda iz odločbe, in sicer da so inhibitorji protonske črpalke (v nadaljevanju: IPČ) v obdobju od 1993 do 2000 tvorili samostojen trg. Navedena sta dva pritožbena razloga.

               Prvi pritožbeni razlog je sestavljen iz dveh glavnih delov. Prvič, Splošno sodišče naj bi storilo napako, ker ni časovno analiziralo dokazov in je tako upoštevni trg proizvoda leta 1993 opredelilo na podlagi stanja konkurence med IPČ in H2 antihistaminiki leta 2000. Drugič, Splošno sodišče naj bi storilo napako, ker ni upoštevalo dejstva, da je bilo povečanje uporabe IPČ postopno, saj naj praksa zdravnikov, ki predpisujejo zdravila – za katero je značilna „inercija“ – ne bi bila pomembna za opredelitev trga.

               Drugi pritožbeni razlog je, da naj bi bilo vprašanje skupnih stroškov zdravljenja s H2 antihistaminiki v primerjavi z IPČ bistvenega pomena za kakršnokoli domnevno zanašanje na razlike v cenah pri opredelitvi trga, Splošno sodišče pa naj bi storilo napako, ker ni upoštevalo skupnih stroškov zdravljenja.

                  Prva zloraba prevladujočega položaja, povezana z dodatnimi varstvenimi certifikati. Pritožbeni razlogi v zvezi s prvo zlorabo se delijo na dva glavna dela. Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo pri presoji, kaj pomeni konkurenca na podlagi zaslug. Splošno sodišče naj bi pri presoji, ali so bile predstavitve pritožnic pred patentnimi uradi objektivno zavajajoče, nepravilno kot neupoštevno zavrnilo razumnost in dobrovernost razumevanja pravice pritožnic do dodatnih varstvenih certifikatov. Nepreglednost naj ne bi zadostovala za ugotovitev zlorabe predpisov, zahtevali naj bi se namerna prevara ali goljufija. Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo pri presoji, kaj pomeni ravnanje, namenjeno omejevanju konkurence. Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da sama prijava pravice intelektualne lastnine, ki utegne začeti veljati čez 5 ali 6 let, pomeni ravnanje, za katerega se lahko šteje, da je namenjeno omejevanju konkurence, ne glede na to, ali je pravica nazadnje priznana in/ali se izvršuje. Razlog za to naj bi bil, da je to ravnanje preveč nepovezano in oddaljeno od trga, ki naj bi bil prizadet.

                  Druga zloraba prevladujočega položaja: odvzem dovoljenj za trženje. Pritožbeni razlogi v zvezi z drugo zlorabo se delijo na dva glavna dela. Prvič, Splošno sodišče naj bi storilo napako pri presoji, kaj pomeni konkurenca na podlagi zaslug. Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da izvrševanje absolutne pravice po pravu Skupnosti pomeni kršitev konkurence na podlagi zaslug.

               Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo pri presoji, kaj pomeni ravnanje, namenjeno omejevanju konkurence. Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da je samo izvrševanje pravice po pravu Skupnosti namenjeno omejevanju konkurence. Podredno, če bi Sodišče ugotovilo, da izvrševanje pravice po pravu Skupnosti načeloma lahko pomeni zlorabo, potem za ugotovitev zlorabe ne zadostuje zgolj namen izkrivljanja konkurence. Pritožnici trdita, da bi morala Komisija dokazati, da je bilo izvrševanje veljavne pravice namenjeno izključevanju kakršnekoli učinkovite konkurence. To bi bilo podobno pogojem v primerih v zvezi z obvezno pridobitvijo dovoljenj, na katere se dejansko nanaša druga zloraba.

                  Globi. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo člen 15(2) Uredbe št. 17 (1), ker ni nasprotovalo temu, kako je Komisija izračunala globo, in ni ustrezno upoštevalo novosti domnevnih zlorab, neobstoja kakršnegakoli vpliva na konkurenco in drugih olajševalnih okoliščin.

      (1)  Uredba št. 17 Prva Uredba o izvajanju členov 85 in 86 Pogodbe (UL L 13, str. 204).


title: Zadeva F-56/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 9. junija 2010 Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Odškodninska tožba — Dostop uprave do službenega stanovanja uradnika — Spoštovanje nedotakljivosti stanovanja in zasebnosti)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/60

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 9. junija 2010 Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-56/09) (1).
   (Javni uslužbenci - Uradniki - Odškodninska tožba - Dostop uprave do službenega stanovanja uradnika - Spoštovanje nedotakljivosti stanovanja in zasebnosti)
   2010/C 221/95
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnika: G. Cipressa, nato G. Cipressa in L. Mansullo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnik)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je zavrnila predlog tožeče stranke, prvič, za povračilo škode, ki naj bi ji nastala zaradi dejstva, da so uslužbenci Komisije vstopili v njeno službeno stanovanje v Luandi 8. aprila 2002, in drugič, za izročitev kopij fotografij, narejenih ob tej priložnosti, ter uničenje vse dokumentacije v zvezi s tem dogodkom.

      Izrek

               1.

               Evropski komisiji se naloži, da L. Marcucciu nakaže znesek 5 000 EUR.

               2.

               Odločba Evropske komisije z dne 11. septembra 2008 se v delu, v katerem je bil z njo zavrnjen predlog L. Marcuccia z dne 24. aprila 2008 za izročitev fotografij, uničenje fotografij in posredovanje podatkov o tem uničenju, razglasi za nično.

               3.

               Ostali tožbeni predlogi se zavrnejo.

               4.

               Evropski komisiji se naloži, da poleg lastnih stroškov nosi tudi četrtino stroškov L. Marcuccia.

               5.

               L. Marcuccio nosi tri četrtine lastnih stroškov.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009, str. 48


title: Zadeva C-302/09: Tožba, vložena 30. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/10

         Tožba, vložena 30. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-302/09)
   2009/C 256/19
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in E. Righini, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da v predpisanih rokih ni sprejela vseh ukrepov za odpravo sheme pomoči, ki je bila z Odločbo Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost (notificirana 10. januarja 2000 pod dokumentarno številko C(1999) 4268, UL L 150 z dne 23. junija 2000, str. 50) ugotovljena za nezakonito in nezdružljivo s skupnim trgom, in da od prejemnikov ni izterjala pomoči, odobrenih v skladu s to shemo, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 5, 6 te odločbe in Pogodbe ES;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok, v katerem bi morala Italija odpraviti shemo in izterjati nezakonito dodeljene pomoči, je potekel dva meseca po uradnem obvestilu o odločbi. Več kot devet let kasneje so italijanski organi izterjali manj kot 2 % teh pomoči.


title: Zadeva T-710/14: Tožba, vložena 6. oktobra 2014 – Herbert Smith Freehills proti Svetu

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/63

         Tožba, vložena 6. oktobra 2014 – Herbert Smith Freehills proti Svetu
   (Zadeva T-710/14)
   2014/C 409/84
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Herbert Smith Freehills LLP (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Wytinck, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta Evropske unije 18/c/01/14 z dne 23. julija 2014 razglasi za ničen in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 18/c/01/14 z dne 23. julija 2014, s katero je Svet zavrnil potrdilno prošnjo za dostop na podlagi Uredbe št. 1049/2001 (1) do nekaterih dokumentov v zvezi s sprejetjem Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (2).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet je kršil člen 4(2), druga alinea, Uredbe št. 1049/2001, ker (i) vsi dokumenti, ki jih je Svet navedel, ne spadajo na področje izjeme, ki se nanaša na zaščito pravnega nasveta; in (ii) obstaja prevladujoč javni interes za razkritje navedenih dokumentov v skladu s prošnjo tožeče stranke za dostop do dokumentov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je kršil člen 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker ni omogočil delnega dostopa do zahtevanih dokumentov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet je storil očitno napako pri presoji v zvezi z obsegom zahteve tožeče stranke za dostop do dokumentov.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  UL L 127, str. 1.