title: Zadeva C-103/10: Tožba, vložena 24. februarja 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/31

         Tožba, vložena 24. februarja 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-103/10)
   2010/C 113/48
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in P. Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/121/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o spremembi Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi z namenom prilagoditve Uredbi (ES) št. 1907/2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) ter o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije, ali vsaj s tem, da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 navedene direktive;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive se je iztekel 1. junija 2008.

      (1)  UL L 396, str. 850.


title: Zadeva C-261/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bacău (Romunija) 30. maja 2014 – Județul Bacău proti Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bacău (Romunija) 30. maja 2014 – Județul Bacău proti Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   (Zadeva C-261/14)
   2014/C 292/20
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bacău

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Județul Bacău

      Tožena stranka: Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 98(2), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 1083/2006 (1) razlagati tako, da so finančni popravki držav članic, če se ti uporabijo za izdatke, sofinancirane iz strukturnih skladov, zaradi nespoštovanja pravil na področju javnih naročil, upravni ukrepi, določeni v členu 4 Uredbe (ES) št. 2988/1995 (2), ali upravne kazni, določene v členu 5(c) iste uredbe?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje tak, da so finančni popravki upravne kazni, ali se uporabi načelo retroaktivne uporabe milejše kazni iz člena 2(2), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 2988/1995?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje tak, da so finančni popravki upravne kazni, ali v položaju, v katerem se zaradi nespoštovanja pravil na področju javnih naročil finančni popravki uporabijo za izdatke, sofinancirane iz strukturnih skladov, člen 2(2) Uredbe (ES) št. 2988/1995 v povezavi s členom 98(2), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 1083/2006, nasprotuje temu, da država članica uporabi finančne popravke, urejene z nacionalnim predpisom, ki je začel veljati po tem, ko naj bi prišlo do kršitve pravil na področju javnih naročil?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL L 210, sr. 25).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).


title: Zadeva C-152/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht München – Nemčija) – Johann Odar proti Baxter Deutschland GmbH (Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Direktiva 2000/78/ES — Prepoved diskriminacije zaradi starosti in invalidnosti — Odpravnina — Program razreševanja presežnih delavcev, ki določa znižanje zneska odpravnine, izplačane invalidnim delavcem)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht München – Nemčija) – Johann Odar proti Baxter Deutschland GmbH
   (Zadeva C-152/11) (1)

   (Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Direktiva 2000/78/ES - Prepoved diskriminacije zaradi starosti in invalidnosti - Odpravnina - Program razreševanja presežnih delavcev, ki določa znižanje zneska odpravnine, izplačane invalidnim delavcem)
   2013/C 26/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Johann Odar

      Tožena stranka: Baxter Deutschland GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Arbeitsgericht München – Razlaga členov 1, 6(1), drugi odstavek (a), in 16 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79) – Nacionalna ureditev, ki omogoča, da se iz dajatev programa razreševanja presežnih delavcev, ki ga je sklenilo podjetje, izključijo delavci, ki so blizu upokojitveni starosti – Prepoved vsakršne diskriminacije zaradi starosti in invalidnosti

      Izrek

               1.

               Člena 2(2) in 6(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta določbi programa podjetja za zagotovitev socialne varnosti, ki določa, da se pri delavcih, ki so starejši od 54 let in jim delovno razmerje preneha iz poslovnih razlogov, znesek odpravnine, do katere so upravičeni, izračuna na podlagi kar najhitrejše upokojitve in se jim v primerjavi s standardno metodo izračunavanja, v skladu s katero se upošteva zlasti trajanje zaposlitve v podjetju, plača nižja odpravnina kot na podlagi te standardne metode, vendar vsekakor vsaj polovica redne odpravnine.

               2.

               Člen 2(2) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da nasprotuje določbi programa podjetja za zagotovitev socialne varnosti, ki določa, da se pri delavcih, ki so starejši od 54 let in jim delovno razmerje preneha iz poslovnih razlogov, znesek odpravnine, do katere so upravičeni, izračuna na podlagi kar najhitrejše upokojitve – in ne na podlagi standardne metode izračunavanja, v skladu s katero ta odpravnina temelji predvsem na trajanju zaposlitve v podjetju – zaradi česar se jim izplača odpravnina, ki je nižja od odpravnine, izračunane na podlagi te standardne metode, vendar pa znaša vsaj polovico zadjenavedene odpravnine, in se pri uporabi te druge metode izračuna upošteva možnost prejemanja zgodnje pokojnine zaradi invalidnosti.

      (1)  UL C 204, 9.7.2011.


title: Zadeva T-485/09: Tožba, vložena 3. decembra 2009 – Francija proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/41

         Tožba, vložena 3. decembra 2009 – Francija proti Komisiji
   (Zadeva T-485/09)
   2010/C 37/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues, B. Cabouat in R. Loosli-Surrans, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije 2009/726/ES z dne 24. septembra 2009 o začasnih zaščitnih ukrepih, ki jih je Francija sprejela v zvezi z vnosom mleka in mlečnih izdelkov na njeno ozemlje s kmetijskega gospodarstva, na katerem je bil potrjen primer klasičnega praskavca, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Francoska vlada na podlagi člena 263 PDEU s tožbo Splošnemu sodišču predlaga, naj Odločbo Komisije 2009/726/ES z dne 24. septembra 2009 o začasnih zaščitnih ukrepih, ki jih je Francija sprejela v zvezi z vnosom mleka in mlečnih izdelkov na njeno ozemlje s kmetijskega gospodarstva, na katerem je bil potrjen primer klasičnega praskavca, (1) razglasi za nično.
   Izpodbijana odločba Franciji nalaga zadržanje začasnih zaščitnih ukrepov, ki jih je sprejela po objavi novih znanstvenih mnenj o tveganju za izpostavljenost ljudi klasičnemu praskavcu zaradi uživanja mleka in mlečnih izdelkov okuženih čred ovac in koz, da bi prepovedala vnos mleka in mlečnih izdelkov za prehrano ljudi na njeno ozemlje s kmetijskega gospodarstva, na katerem je bil potrjen primer klasičnega praskavca.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja, da je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično zaradi kršitve načela previdnosti, tako glede presoje kot obvladovanja tveganja.
   Tožeča stranka trdi, da Komisija ni spoštovala načela previdnosti pri presoji tveganja, saj ni upoštevala znanstvene negotovosti glede tveganja prenosljivosti drugih TSE na človeka razen BSE.
   Po mnenju tožeče stranke Komisija ni spoštovala načela previdnosti niti pri obvladovanju tveganja, saj ni sprejela nobenega ukrepa, da bi omejila tveganje za izpostavljenost ljudi povzročiteljem klasičnega praskavca.

      (1)  UL L 258, str. 27.


title: Zadeva C-220/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. oktobra 2016 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija (Neizpolnitev obveznosti države — Prosti pretok blaga — Direktiva 2007/23/ES — Dajanje pirotehničnih izdelkov v promet — Člen 6 — Prosti pretok pirotehničnih izdelkov, ki so skladni z zahtevami iz navedene direktive — Nacionalna ureditev, ki dajanje pirotehničnih izdelkov v promet pogojuje z dodatnimi zahtevami — Obveznost predhodne priglasitve pri nacionalnem organu, pooblaščenem za pregledovanje in spreminjanje navodil za uporabo pirotehničnih izdelkov)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/16

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. oktobra 2016 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-220/15) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Prosti pretok blaga - Direktiva 2007/23/ES - Dajanje pirotehničnih izdelkov v promet - Člen 6 - Prosti pretok pirotehničnih izdelkov, ki so skladni z zahtevami iz navedene direktive - Nacionalna ureditev, ki dajanje pirotehničnih izdelkov v promet pogojuje z dodatnimi zahtevami - Obveznost predhodne priglasitve pri nacionalnem organu, pooblaščenem za pregledovanje in spreminjanje navodil za uporabo pirotehničnih izdelkov))
   (2017/C 006/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Kukovec in C. Becker, agenta, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, J. Möller in K. Petersen, agenti)

      Izrek

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da je – strožje, kot to zahteva Direktiva 2007/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o dajanju pirotehničnih izdelkov v promet, in kljub predhodnemu postopku ugotavljanja skladnosti pirotehničnih izdelkov – določila, prvič, da se za pirotehnične izdelke, preden so dani v promet, uporabi postopek iz člena 6(4) Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (prva uredba za izvajanje zakona o eksplozivih), kakor je bila spremenjena z zakonom z dne 25. julija 2013, in drugič, da je Bundesanstalt für Materialforschung und-prüfung (zvezni urad za raziskave in testiranje materialov, Nemčija) v skladu s to določbo pristojen za pregledovanje in po potrebi spreminjanje navodil za uporabo navedenih izdelkov, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) te direktive.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 13.7.2015.


title: Zadeva T-392/06: Tožba, vložena 20. decembra 2006 — Union Investment Privatfonds proti UUNT — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/31

         Tožba, vložena 20. decembra 2006 — Union Investment Privatfonds proti UUNT — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)
   (Zadeva T-392/06)
   (2007/C 42/54)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Union Investment Provatfonds GmbH (Frankfurt na Maini, Nemčija) (zastopnik: H. Keller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Unicre-Cartão International De Crédito, S.A.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe oddelka za ugovore Urada za usklajevanje na notranjem trgu;

               —

               ugoditev ugovorom zoper registracijo besedne/figurativne znamke „Unibanco“ na podlagi znamk UniFLEXIO, UniZERO in UniVARIO; in

               —

               naložitev plačila stroškov postopka toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Unicre-Cartão International De Crédito, S.A.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „unibanco“, ki se nanaša na storitve iz razreda 36 in 38 (prijava št.1 871 896).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nemški figurativni znamki „UniFLEXIO“ in „UniVARIO“ za storitve iz razredov 35 in 36, nemška figurativna znamka „UniZERO“, ki se uporablja za storitve iz razreda 36.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev postopkovnih pravic tožeče stranke, ker se dokazi, ki jih je predložila glede uporabe znamk z elementom „Uni“, niso upoštevali.


title: Zadeva C-205/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szombathelyi Városi Bíróság (Republika Madžarska) 8. junija 2009 — Kazenski postopek zoper Emila Eredicsa in druge

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szombathelyi Városi Bíróság (Republika Madžarska) 8. junija 2009 — Kazenski postopek zoper Emila Eredicsa in druge
   (Zadeva C-205/09)
   2009/C 205/34
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szombathelyi Városi Bíróság

      Stranke v kazenskem postopku v glavni stvari

   Emil Eredics in drugi

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Predložitveno sodišče želi v kazenskem postopku, v katerem odloča, izvedeti, ali „oseba, ki ni fizična oseba“, spada v obseg pojma „žrtev“ v smislu člena 1(a) Okvirnega sklepa Sveta 2001/220/PNZ glede na obveznost pospeševanja poravnavanja med žrtvijo in storilcem kaznivega dejanja v kazenskih zadevah iz člena 10 Okvirnega sklepa, in da Sodišče pojasni in dopolni sodbo, ki jo je izdalo 28. junija 2007 v zadevi Dell’Orto, C-467/05.

               2)

               Predložitveno sodišče želi v zvezi s členom 10 Okvirnega sklepa Sveta 2001/220/PNZ, v skladu s katerim si „[v]saka država članica […] prizadeva za pospeševanje poravnavanja v kazenskih zadevah za kazniva dejanja, ki jih šteje za primern[a] za to vrsto ukrepa“, izvedeti, ali je mogoče pojem „kazniva dejanja“ razlagati tako, da zajema vsa kazniva dejanja, katerih znaki kaznivega dejanja, opredeljeni v zakonu, so si v bistvu podobni.

               3)

               Ali je mogoče izraz „[v]saka država članica si prizadeva za pospeševanje poravnavanja v kazenskih zadevah […]“ iz člena 10(1) Okvirnega sklepa 2001/220/PNZ razlagati tako, da so lahko pogoji za poravnavanje glede storilca in žrtve izpolnjeni vsaj do sprejetja odločitve na prvi stopnji, to pomeni, da je zahteva po priznanju dejstev med sodnim postopkom po koncu preiskave, če so izpolnjeni preostali zahtevani pogoji, skladna z obveznostjo pospeševanja poravnavanja?

               4)

               Predložitveno sodišče se v zvezi s členom 10(1) Okvirnega sklepa 2001/220/PNZ sprašuje, ali izraz „[v]saka država članica si prizadeva za pospeševanje poravnavanja v kazenskih zadevah za kazniva dejanja, ki jih šteje za primern[a] za to vrsto ukrepa“ pomeni, da je treba zagotoviti splošen dostop do poravnavanja v kazenskih zadevah, če so izpolnjeni predhodni pogoji, predvideni z zakonom, brez možnosti razlage. Povedano drugače, če je odgovor na vprašanje pritrdilen, ali je obstoj pogoja, v skladu s katerim „je mogoče glede na vrsto kaznivega dejanja, vrsto poravnavanja in osumljenca potek sodnega postopka prekiniti, ali bi bilo utemeljeno misliti, da bi sodišče lahko pri določitvi kazni upoštevalo aktivno obžalovanje“, v skladu z določbami (zahtevami) zgoraj navedenega člena 10?


title: Zadeva T-64/13: Tožba, vložena 4. februarja 2013 – ANKO proti Komisiji

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/27

         Tožba, vložena 4. februarja 2013 – ANKO proti Komisiji
   (Zadeva T-64/13)
   2013/C 86/46
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeči stranki: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atene, Grčija) (zastopnik: B. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da tožeči stranki ni treba vrniti zneska, ki ji ga je Komisija izplačala za projekt DOC@HAND, ker naj bi bil ta nakazan neupravičeno;

               —

               ugotovi, da tožeči stranki ni treba plačati pogodbene kazni Komisiji za projekt DOC@HAND; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, ki so nastali tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na odgovornost Komisije v zvezi s pogodbo št. 508015 za izvajanje projekta „Knowledge Sharing and Decision Support for Healthcare Professionals“ (DOC@HAND) v smislu člena 272 PDEU. Tožeča stranka zlasti trdi, da je Komisija kljub izpolnitvi pogodbenih obveznosti od nje zahtevala vračilo zneskov, nakazanih družbi ANKO, kar je v nasprotju s pogodbo, načelom dobre vere, prepovedjo zlorabe pravic in načelom sorazmernosti.
   Tožeča stranka zato trdi, prvič, da ji ni treba vrniti celotnega zneska, ki ji ga je Komisija nakazala za projekt DOC@HAND, ker naj bi bil ta znesek nakazan neupravičeno, in drugič, da ji ni treba Komisiji plačati pogodbene kazni (liquidated damages) za projekt DOC@HAND.


title: Zadeva C-574/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 16. novembra 2011 – Novartis AG proti Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 16. novembra 2011 – Novartis AG proti Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.
   (Zadeva C-574/11)
   2012/C 32/24
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Novartis AG

      Tožena stranka: Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 4 in 5 Uredbe (ES) št. 469/2009 (1) razlagati tako, da se varstvo na podlagi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila, izdanega za posamezno učinkovino (v tem primeru valsartan), nanaša tudi na izvedbeno različico v obliki kombinacije učinkovin, ki vsebuje to posamezno učinkovino (v tem primeru valsartan + hidroklorotiazid)?

      (1)  Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1).


title: Zadeva T-260/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN PULSE)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN PULSE)
   (Zadeva T-260/17) (1)

   (2017/C 309/56)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva T-161/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2012 – Arbos proti Komisiji (Odškodninska tožba — Program „Kultura 2000“ — Subvencije, podeljene v okviru projektov — Zahteve za izplačilo različnih zneskov — Člen 44(1)(c) Poslovnika — Nedopustnost)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2012 – Arbos proti Komisiji
   (Zadeva T-161/06) (1)

   (Odškodninska tožba - Program „Kultura 2000“ - Subvencije, podeljene v okviru projektov - Zahteve za izplačilo različnih zneskov - Člen 44(1)(c) Poslovnika - Nedopustnost)
   2012/C 379/35
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (Celovec, Avstrija) (zastopnik: H. Karl, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva L. Pignataro Nolin in I. Kaufmann-Bühler, nato L. Pignataro-Nolin in W. Mölls, in nazadnje W. Mölls in D. Roussanov, zastopniki)

      Predmet

   Tožba s predlogom, naj se Komisiji naloži izplačilo zneska 38 585,42 EUR, povečanega za 12-odstotne obresti od 1. januarja 2001 dalje, in zneska 27 618,91 EUR, povečanega za 12-odstotne obresti od 1. marca 2003 dalje, ter plačilo zneska 26 459,38 EUR brez DDV iz naslova stroškov za odvetnike v predhodnem postopku.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-512/09: Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Rusal Armenal proti Svetu

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/28

         Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Rusal Armenal proti Svetu
   (Zadeva T-512/09)
   2010/C 80/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rusal Armenal ZAO (zastopnik: B. Evtimov, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Uredbo Sveta (ES) št. 925/2009 z dne 24. septembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih aluminijastih folij s poreklom iz Armenije, Brazilije in Ljudske republike Kitajske naj se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka in stroškov, ki so nastali zaradi tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo zahteva, da se Uredbo Sveta (ES) št. 925/2009 z dne 24. septembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih aluminijastih folij s poreklom iz Armenije, Brazilije in Ljudske republike Kitajske (UL 2009, L 262, str. 1, v nadaljevanju: sporna uredba) razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja pet tožbenih razlogov, od katerih eden dodatno temelji na ugovoru nezakonitosti.
   V prvem tožbenem razlogu za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da sta Komisija in Svet kršila člen 2 od (1) do (6) osnovne uredbe (1) in člena 2.1 ter 2.2 Sporazuma o izvajanju člena VI GATT 1994 (v nadaljevanju: Protidampinški sporazum ali PDS) s tem, da sta normalno vrednost za tožečo stranko določila na podlagi podatkov iz podobne tretje države, kar je povzročilo v osnovi napačne ugotovitve o dampingu in kumulaciji, škodi in vzročnosti v zvezi z uvozom iz Armenije. Tožeča stranka navaja, da bi morala Svet in Komisija normalno vrednost za tožečo stranko določiti na podlagi njenih lastnih podatkov za Armenijo, in ne na podlagi člena 2(7)(a) osnovne uredbe.
   Nadalje tožeča stranka navaja, da bi moralo Sodišče za presojo vsebine prvega razloga za razglasitev ničnosti v skladu s členom 277 PDEU (prej člen 241 ES) dodatno ugotoviti, da se člen 2(7) osnovne uredbe ne uporabi za tožečo stranko v delu, ki je bil pravna podlaga za metodo podobne države, s katero je bila v sporni uredbi določena normalna vrednost za tožečo stranko. Tožeča stranka se dodatno sklicuje na ta ugovor nezakonitosti, saj meni, da je upravičena do sodne presoje glede tega, kako se je člen 2(7) uporabil zanjo in ker zatrjuje, da so nanjo vplivale ugotovitve o normalni vrednosti v sporni uredbi, ki temeljijo na členu 2(7) osnovne uredbe. Slednja se po mnenju tožeče stranke ne uporablja, saj naj bi njena uporaba za tožečo stranko kršila določbi 2.1 in 2.2 Protidampinškega sporazuma, ki ju je EU kot večstransko obveznost želela vnesti v pravni red EU, ki sta sestavni del pogodb, na katerih temelji EU, in sta na podlagi ustaljene sodne prakse Sodišča zavezujoča za Svet in Komisijo.
   V drugem razlogu za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da sta instituciji – tudi če nista kršili člena 2 od (1) do (6) osnovne uredbe in Protidampinškega sporazuma – vseeno kršili člen 2(7)(c) osnovne uredbe, tožeči stranki nepravilno zavrnili tržnogospodarsko obravnavo (TGO) in storili več očitnih napak pri presoji dejstev v zvezi z uporabo člena 2(7)(c).
   V tretjem razlogu za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da sta instituciji kršili člen 3(4) osnovne uredbe in napravili očitno napako pri presoji, s tem ko Armenije nista izvzeli iz kumulativne presoje domnevno dampinškega uvoza in s tem v zvezi med preiskavo nista upoštevali temeljne preobrazbe armenskih proizvodnih dejavnosti v obdobju od leta 2004 do leta 2006 in težav s kakovostjo zadevnega armenskega proizvoda med ponovnim zagonom in prilagoditvijo proizvodnje v letu 2007.
   V četrtem razlogu za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da je Komisija v postopku presoje in v obrazložitvi zavrnitve ponujene zaveze tožeče stranke glede cene in s sočasnim sprejemom ponudbe zaveze brazilskega izvoznega proizvajalca v podobnih okoliščinah kršila temeljno pravno načelo enakega obravnavanja/prepovedi diskriminacije in storila očitno napako pri presoji.
   V petem razlogu za razglasitev ničnosti je navedeno, da je Komisija kršila načelo dobrega upravljanja, ki je temeljno pravno načelo prava EU, ter tako kršila temeljno procesno zahtevo, s tem ko je javno in neposredno omenjala tožečo stranko in zadevno protidumpinško preiskavo v teku in s tem da je domnevno vplivala na instituciji, ki sta odgovorni za protidumpinško preiskavo, da bi na izvoz tožeče stranke uvedli protidumpinško dajatev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1).


title: Zadeva T-462/14: Tožba, vložena 18. junija 2014 – EEB proti Komisiji

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/67

         Tožba, vložena 18. junija 2014 – EEB proti Komisiji
   (Zadeva T-462/14)
   2014/C 315/112
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: European Environmental Bureau (EEB) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: B. Kloostra, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep Komisije z dne 8. aprila 2014 razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 8. aprila 2014 (Ares(2014)1102834), s katerim je bila zahteva tožeče stranke za notranjo revizijo Sklepa Komisije 2013/687/EU z dne 26. novembra 2013 o priglasitvi prehodnega nacionalnega načrta iz člena 32 Direktive 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta o industrijskih emisijah, ki jo je predložila Helenska republika, zavržena kot nedopustna.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: protipravnost člena 10 Uredbe št. 1367/2006 (1) v povezavi s členom 2(1)(g) te uredbe. Tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija s sprejetjem izpodbijanega ukrepa kršila člen 9(3) Aarhuške konvencije, saj določbe, ki jih je uporabila – člen 10 Uredbe št. 1367/2006 v povezavi s členom 2(1)(g) te uredbe – niso združljive s členom 9(3) Aarhuške konvencije. Zaradi protipravnosti teh določb Uredbe št. 1367/2006 bi morala Komisija zahtevo za notranjo revizijo razglasiti za dopustno.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: podredno, Komisija je s sprejetjem izpodbijanega sklepa kršila obveznost ravnati čim bolj v skladu s konvencijo. Tožeča stranka zatrjuje, da bi morala Komisija člen 10 Uredbe št. 1367/2006 in zlasti besedno zvezo „upravni akt“ v tej določbi razlagati v skladu s členom 9(3) Aarhuške konvencije in da ne bi smela upoštevati opredelitve „upravnega akta“, kot je določena v členu 2(1)(g) Uredbe št. 1367/2006, ki je po mnenju tožeče stranke preozka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: bolj podredno, Komisija je – s tem ko je ugotovila, da Sklepa Komisije 2013/687/EU ni mogoče šteti za posamičen akt – s sprejetjem izpodbijanega ukrepa kršila člen 2(1)(g) Uredbe št. 1367/2006.

      (1)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, str. 13).


title: Zadeva F-82/13: Tožba, vložena 4. septembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/52

         Tožba, vložena 4. septembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-82/13)
   2013/C 325/84
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v katerem se uporabljajo SDI za člena 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se, da člen 9 splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom ni zakonit;

               —

               odločba o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke na podlagi meril iz splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011 naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-490/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 6. novembra 2014 – Freistaat Bayern/Verlag Esterbauer GmbH

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 6. novembra 2014 – Freistaat Bayern/Verlag Esterbauer GmbH
   (Zadeva C-490/14)
   (2015/C 034/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in vložnik revizije: Svobodna dežela Bavarska (Freistaat Bayern)

      Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku revizije: Verlag Esterbauer GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je pri vprašanju, ali gre za zbirko neodvisnega gradiva v smislu člena 1(2) Direktive 96/9/ES (1), ker je mogoče gradivo med seboj ločiti, ne da bi vplivalo na njegovo informativno vsebino, odločilnega pomena vsaka mogoča informativna vrednost ali samo vrednost, ki se določi na podlagi namena ustrezne zbirke in ob upoštevanju nastalega tipičnega obnašanja uporabnikov?

      (1)  Direktiva 96/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 1996 o pravnem varstvu baz podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 459).


title: Zadeva T-217/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. novembra 2006 — Ter Lembeek proti Komisiji ( Državne pomoči — Pomoč belgijski skupini Beaulieu — Odpoved terjatvi )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. novembra 2006 — Ter Lembeek proti Komisiji
   (Zadeva T-217/02) (1)

   („Državne pomoči - Pomoč belgijski skupini Beaulieu - Odpoved terjatvi“)
   (2006/C 331/62)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ter Lembeek International NV (Wielsbeke, Belgija) (zastopniki: J.-P. Vande Maele, F. Wijckmans in F. Tuytschaever, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in H. van Vliet, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti členov 1 in 2 Odločbe Komisije 2002/825/ES z dne 24. aprila 2002 glede državne pomoči, ki jo je Belgija izvajala v korist skupine Beaulieu (Ter Lembeek International) (UL L 296, str. 60).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 247, 12.10.2002.


title: Zadeva T-299/04: Tožba Abdelghanija Selmanija proti Svetu Evropske Unije in Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 7. julija 2004

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/18

         Tožba Abdelghanija Selmanija proti Svetu Evropske Unije in Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 7. julija 2004
   (Zadeva T-299/04)
   (2004/C 284/38)
   Jezik postopka: angleščina
   Abdelghani Selmani, stanujoč Dublin (Irska), ki ga zastopa C. Ó Brian, solicitor, je dne 7. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Svetu Evropske Unije in Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razlasi za ničen člen 2 Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 (1), kot tudi člen 1 Sklepa Sveta 2004/306/ES (2), v kolikor se nanašata, ali naj bi se nanašala, na tožečo stranko;

               —

               razglasi za nične vse sklepe Sveta, sprejete na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001, ki učinkujejo podobno kot Sklep 2004/306, v kolikor se nanašajo, ali naj bi se nanašali, na tožečo stranko;

               —

               če je treba, razglasi za ničen člen 2 Skupnega stališča Sveta 2001/931/SZVP (3), člen 1 Skupnega stališča Sveta 2004/500/SZVP (4), kot tudi vsa skupna stališča Sveta, sprejeta na podlagi Skupnega stališča 2001/931, v vseh primerih, ki se nanašajo, ali naj bi se nanašali, na tožečo stranko;

               —

               podredno, razglasi zgornje ukrepe za nične, v kolikor se nanašajo, ali naj bi se nanašali, na tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Skupno stališče Sveta 2001/931/CSFP je bilo sprejeto z izraženim namenom izvajanja Resolucije 1373 (2001) Varnostnega sveta Združenih narodov, ki poziva vse države podpisnice, da preprečijo financiranje terorističnih dejanj, med drugim z zamrznitvijo denarnih sredstev in virov vseh oseb, ki bi bile lahko vpletene v taka dejanja. Uredba 2580/2001 je bila sprejeta z namenom izvajanja tega skupnega stališča. Člen 2 določa, da Svet vzpostavi zamrznitev premoženjskih sredstev, ki pripadajo osebam, vpletenim v teroristično dejavnost, v skladu s členom 2(3). Sklep Sveta 2004/306 določa tak seznam in vključuje ime tožeče stranke alžirske nacionalnosti. Kot posledica je bilo premoženje tožeče stranke na Irskem, kjer prebiva po tem ko ji je bil priznan status begunca, zamrznjeno.
   V utemeljitev svoje tožbe za ugotovitev ničnosti izpodbijanih ukrepov tožeča stranka trdi, da Svet ni bil pristojen, po čl. 60, 301 in 308 Pogodbe ES, za sprejem člena 2 Uredbe 2580/2001 in člena 1 Sklepa 2004/306 in da sta oba, Svet in Komisija, zlorabila svoja pooblastila na podlagi teh členov. Tožeča stranka nadalje navaja, da seznam imen, ki se pojavljajo v Sklepu 2004/306, ni bil določen v skladu določbami člena 1(4) Skupnega stališča 2001/931. Tožeča stranka prav tako trdi, da Svet ni imel pooblastila po čl. 15 in 34 PEU za sprejem Skupnega stališča 2001/931 in 2004/500, s čimer po mnenju tožeče stranke krši ta člena in Pogodbo ES na splošno.
   Tožeča stranka še zatrjuje, da izpodbijani ukrepi kršijo temeljna načela prava Skupnosti, zlasti načela subsidiarnosti, sorazmernosti in spoštovanja temeljnih človekovih pravic. Nadalje zatrjuje, da Svet in Komisija nista ustrezno obrazložila, zakaj naj ne bi o potrebnih ukrepih odločala vsaka posamezna država članica.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu, UL L 344, 28.12.2001, str. 70.

      (2)  Sklep Sveta z dne 2. aprila 2004, ki izvaja člen 2(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in o razveljavitvi Sklepa 2003/902/ES, UL L 99, 3.4.2004, str. 28.

      (3)  Skupno stališče Sveta z dne 27. decembra 2001 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, UL L 344, 28.12.2001, str. 93.

      (4)  Skupno stališče Sveta 2004/500/SZVP z dne 17. maja 2004 o posodobitvi Skupnega stališča 2001/931/SZVP o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu in razveljavitvi Skupnega stališča 2004/309/SZVP.


title: Zadeva T-758/16: Tožba, vložena 31. oktobra 2016 – Crédit Agricole/ECB

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/45

         Tožba, vložena 31. oktobra 2016 – Crédit Agricole/ECB
   (Zadeva T-758/16)
   (2017/C 006/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Crédit Agricole SA (Montrouge, Francija) (zastopnika: A. Champsaur in A. Delors, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi členov 256 PDEU in 263 PDEU odločbo ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/165, ki jo je Evropska centralna banka sprejela 24. avgusta 2016, razglasi za nično;

               —

               Evropski centralni banki naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Evropska centralna banka (ECB) naj bi napačno uporabila pravo v zvezi z razlago določb Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1; v nadaljevanju Uredba št. 575/2013).
               Tožeča stranka tako v zvezi z odločbo BCE z dne 24. avgusta 2016, s katero je bila zavrnjena zahteva, ko jo je vložila, da bi pridobila dovoljenje za izključitev izpostavljenosti javnemu sektorju iz izračuna količnika finančnega vzvoda (v nadaljevanju: izpodbijana odločba), navaja:

                           —

                           da je v nasprotju z namenom evropskega zakonodajalca ter s cilji Uredbe št. 575/2013;

                           —

                           da členu 429(14) navedene uredbe odvzema polni učinek;

                           —

                           da ECB z njo posega v pristojnosti evropskega zakonodajalca.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka izpodbijane odločbe v zvezi s presojo bonitetnega tveganja povezanega z reguliranimi prihranki, ker naj ECB ne bi upoštevala pravnega okvira in empiričnih podatkov v zvezi s temi prihranki ter upoštevnih poročil Evropskega bančnega organa, in naj bi storila napako pri presoji tako v zvezi s tveganjem finančnega vzvoda, kot v zvezi z drugimi povezanimi bonitetnimi tveganji.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: z izpodbijano odločbo naj bi bilo kršeno načelo sorazmernosti, ker, prvič, naj bi bilo z njo kršeno splošno načelo sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji, in, drugič, naj ne bi spoštovala posebnih zahtev v zvezi z načelom sorazmernosti, ki veljajo na področju bonitetnega nadzora, ki nalagajo, da morajo biti bonitetne zahteve prilagojene poslovnemu modelu banke in z njim povezanim tveganjem za finančni sektor in gospodarstvo.


title: Zadeva F-159/12: Tožba, vložena 26. decembra 2012 – ZZ proti ECDC

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/26

         Tožba, vložena 26. decembra 2012 – ZZ proti ECDC
   (Zadeva F-159/12)
   2013/C 63/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: V. Kolias, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke s strani delodajalca ter odredba o njeni ponovni zaposlitvi in o tem, da se ji izplača razlika med vsemi dohodki, ki bi jih prejela od dneva začetka veljavnosti izpodbijane odločbe, in denarno odškodnino, ki jo je prejela.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba ECDC z dne 24. februarja 2012 o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke s strani delodajalca naj se razglasi za nično, tako da mora ECDC za uskladitev s to sodbo v skladu s členom 266 PDEU tožečo stranko ponovno zaposliti in ji izplačati razliko med vsemi dohodki, ki bi jih prejela od dneva začetka veljavnosti izpodbijane odločbe skupaj z zamudnimi obrestmi po stopnji, ki jo Evropska centralna banka uporablja za operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki, ter denarno odškodnino in nadomestilom za brezposelnost, ki ju bo prejela do njene ponovne zaposlitve;

               —

               dopis vodje enote OCS (Office of the Chief Scientist) EECDC z dne 18. septembra 2012, s katerim je bil zavrnjen upravni ugovor tožeče stranke zoper izpodbijano odločbo, naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem ima lahko samostojne pravne učinke;

               —

               ECDC naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. septembra 2004 v zadevi C-319/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus): Petri Manninen (Davek od dohodka — Davčni dobropis za dividende, ki jih izplačajo finske družbe — Člena 56 in 58 ES — Koherentnost davčnega sistema)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/4

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 7. septembra 2004
   v zadevi C-319/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus): Petri Manninen (1)

   (Davek od dohodka - Davčni dobropis za dividende, ki jih izplačajo finske družbe - Člena 56 in 58 ES - Koherentnost davčnega sistema)
   (2004/C 262/07)
   Jezik postopka: finščina
   V zadevi C-319/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljeni na Sodišče na podlagi odločbe Korkein hallinto-oikeus (Finska) z dne 10. septembra 2002, ki je bila vpisana v vpisnik Sodišča dne 12. septembra 2002, v postopku, ki ga je sprožil Petri Manninen, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet in J. N. Cunha Rodrigues, predsedniki senatov, R. Schintgen, sodnik, F. Macken in N. Colneric, sodnici, S. von Bahr in K. Lenaerts (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka dne 7. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Člena 56 in 58 ES nasprotujeta ureditvi, po kateri je pravica v državi članici neomejeno davčno zavezane osebe do davčnega dobropisa za dividende, ki so ji jih izplačale delniške družbe, izključena, če te družbe nimajo sedeža v tej državi.

      (1)  UL C 274, 9.11.2002.


title: Zadeva T-392/05: Tožba, vložena  27. oktobra 2005  — Mecklenburg-Strelitzer Montage- und Tiefbau proti Komisiji

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/14

         Tožba, vložena 27. oktobra 2005 — Mecklenburg-Strelitzer Montage- und Tiefbau proti Komisiji
   (Zadeva T-392/05)
   (2006/C 22/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Mecklenburg-Strelitzer Montage- und Tiefbau (Neustrelitz, Nemčija) (zastopnik: Rechtsanwalt M. Grehsin)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 5. marca 2003 (št. zadeve: K (2003) 519), kolikor je bila Landesrichtlinie dežele Mecklenburg-Vorpommern, v skladu s členom 1(3) odločbe za podprogram C (pisarne Skupnosti) na področju „uradnih držav kandidatk“ opredeljena kot protipravna državna pomoč v smislu člena 87(1) Pogodbe ES.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da predstavlja direktiva o dodelitvi dotacije za podporo prodaji in izvozu proizvodov iz Mecklenburg-Vorpommern državno pomoč v smislu člena 87(1) ES, kolikor zagotavlja dotacije, ki ne sodijo na področje uporabe Uredbe (ES) št. 69/2001 (1). Po mnenju Komisije je šlo za državno pomoč tudi tedaj, ko so bile predvidene dotacije za izvozne ukrepe v dežele, ki so imele uradni status kandidatke za pristop k Evropski uniji.
   Tožeča stranka se sklicuje na protipravnost izpodbijane odločbe, ker tožena stranka izenačuje uradno kandidatko z državo članico Evropske unije in po tem uporabila predpise o skupnem trgu. Poleg tega naj po mnenju tožeče stranke režim pomoči ne bi kršil Uredbe (ES) št. 69/2001 ali Uredbe (ES) št. 70/2001 (2). Nazadnje tožeča stranka trdi, da naj bi bila izpodbijana odločba nerazumljiva. V tej zvezi ugotavlja, da naj ne bi šlo za „de-minimis“ pomoči.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 69/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri de minimis pomoči.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 70/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe Evropske skupnosti pri pomoči za majhna in srednje velika podjetja.


title: Zadeva T-329/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Fédération internationale des logis proti UUNT (Odtenek rjave) (Znamka Skupnosti — Prijava znamke Skupnosti, ki jo sestavlja odtenek rjave barve — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Fédération internationale des logis proti UUNT (Odtenek rjave)
   (Zadeva T-329/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava znamke Skupnosti, ki jo sestavlja odtenek rjave barve - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 30/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fédération internationale des logis (Pariz, Francija) (zastopnika: sprva C. Champagner Katz, nato B. Brisset, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. junija 2009 (zadeva R 202/2009-1) o zahtevi za registracijo odtenka rjave kot znamko Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Fédération internationale des logis se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-76/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. junija 2014 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/22/ES — Elektronske komunikacije — Omrežja in storitve — Določitev podjetij, ki so odgovorna za izvajanje univerzalne storitve — Nepravilen prenos — Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev — Neizvršitev — Člen 260, drugi odstavek, PDEU — Denarne kazni — Globa — Pavšalni znesek)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. junija 2014 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-76/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/22/ES - Elektronske komunikacije - Omrežja in storitve - Določitev podjetij, ki so odgovorna za izvajanje univerzalne storitve - Nepravilen prenos - Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev - Neizvršitev - Člen 260, drugi odstavek, PDEU - Denarne kazni - Globa - Pavšalni znesek))
   2014/C 292/06
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Guerra e Andrade, G. Braun, L. Nicolae in M. Heller, agenti)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes, agent, skupaj z de L. Morais, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Komisija proti Portugalski (C-154/09, EU:C:2010:591), ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 260, prvi odstavek, PDEU.

               2.

               Portugalski republiki se naloži, da Evropski komisiji plača pavšalni znesek 3 milijone EUR na račun „Lastna sredstva Evropske unije“.

               3.

               Portugalski republiki se naloži, da Evropski komisiji plača globo v višini 1 00  000 EUR za vsak dan zamude pri sprejetju ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Komisija proti Portugalski (EU:C:2010:591), na račun „Lastna sredstva Evropske unije“, od dneva razglasitve te sodbe, do izvršitve te sodbe.

               4.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva T-693/13: Tožba, vložena 31. decembra 2013 – Mikhalchanka proti Svetu

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/25

         Tožba, vložena 31. decembra 2013 – Mikhalchanka proti Svetu
   (Zadeva T-693/13)
   2014/C 93/42
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aliaksei Mikhalchanka (Minsk, Belorusija) (zastopnik: M. Michalauskas, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa Sveta 2012/642/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničen;

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe, ker Svet ni spoštoval predhodnega kontradiktornega postopka.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na pomanjkljivo obrazložitev, ker obrazložitev aktov tožeči stranki ne omogoča izpodbijanja njihove veljavnosti pred Splošnim sodiščem, temu pa ne izvajanja nadzora nad njihovo zakonitostjo.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na napako pri presoji, ker izpodbijani akt ni utemeljen z nobenimi dejstvi.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na neupoštevanje načela sorazmernosti, zlasti v zvezi z omejitvijo vstopa na in tranzita prek ozemlja Evropske unije.


title: Izbris zadeve C-257/02

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/34

         Izbris zadeve C-257/02 (1)

   (2004/C 228/71)
   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 6. maja 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-257/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Oberster Gerichtshof): Stuij en de Man B.V. proti Republiki Avstriji.

      (1)  UL C 247, 12.10.2002.


title: Združene zadeve T-309/04, T-317/04, T-329/04 in T-336/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. oktobra 2008 – TV 2/Danmark proti Komisiji ( Državne pomoči – Ukrepi, ki so jih danski organi sprejeli glede javne RTV postaje TV 2 za financiranje njenih nalog javne službe – Ukrepi, opredeljeni kot državne pomoči, ki so delno združljive in delno nezdružljive s skupnim trgom – Ničnostna tožba – Dopustnost – Pravni interes – Pravice obrambe – Javna radiotelevizija – Opredelitev in financiranje – Državna sredstva – Obveznost obrazložitve – Obveznost preizkusa )

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. oktobra 2008 – TV 2/Danmark proti Komisiji
   (Združene zadeve T-309/04, T-317/04, T-329/04 in T-336/04) (1)

   („Državne pomoči - Ukrepi, ki so jih danski organi sprejeli glede javne RTV postaje TV 2 za financiranje njenih nalog javne službe - Ukrepi, opredeljeni kot državne pomoči, ki so delno združljive in delno nezdružljive s skupnim trgom - Ničnostna tožba - Dopustnost - Pravni interes - Pravice obrambe - Javna radiotelevizija - Opredelitev in financiranje - Državna sredstva - Obveznost obrazložitve - Obveznost preizkusa“)
   (2008/C 313/42)
   Jezik postopka: angleščina in danščina
   Stranke

      Tožeča stranka v zadevi T-309/04: TV 2/Danmark A/S (Odense, Danska) (zastopnika: O. Koktvedgaard in M. Thorninger, odvetnika)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki v zadevi T-309/04: Evropska zveza za radiodifuzijo (European Broadcasting Union – EBU) (Grand-Saconnex, Švica) (zastopnik: A. Carnelutti, odvetnik)

      Tožeča stranka v zadevi T-317/04: Kraljevina Danska (zastopniki: J. Molde, zastopnik, skupaj s P. Bieringom in K. Lundgaardom Hansenom, odvetnika)

      Tožeča stranka v zadevi T-329/04: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Hjelmborg in M. Honoré, odvetnika)

      Intervenientki v podporo tožeči stranki v zadevi T-329/04: SBS TV A/S, nekdanja TV Danmark A/S (Skovlunde, Danska), in SBS Danish Television Ltd, nekdanja Kanal 5 Denmark Ltd (Hounslow, Middlesex, Združeno kraljestvo) (zastopniki: D. Vandermeersch, K.-U. Karl in H. Peytz, odvetniki)

      Tožeči stranki v zadevi T-336/04: SBS TV A/S in SBS Danish Television Ltd

      Intervenientka v podporo tožečima strankama v zadevi T-336/04: Viasat Broadcasting UK Ltd

      Tožena stranka v zadevah T-309/04, T-317/04, T-329/04 in T-336/04: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: v zadevah T-309/04, T-317/04 in T-329/04 H. Støvlbæk in M. Niejahr, v zadevi T-329/04 tudi N. Kahn in v zadevi T-336/04 Kahn in Niejahr, zastopniki)

      Intervenientke v podporo toženi stranki v zadevi T-309/04: SBS TV A/S, SBS Danish Television Ltd in Viasat Broadcasting UK Ltd

      Intervenientke v podporo toženi stranki v zadevah T-329/04 in T-336/04: Kraljevina Danska, TV 2/Danmark A/S in Evropska zveza za radiodifuzijo (EBU)
   Predmet
   V zadevah T-309/04 in T-317/04 predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/217/ES z dne 19. maja 2004 o ukrepih, ki jih Danska sprejela v korist TV 2/Danmark (UL 2006, L 85, str. 1, popravek UL 2006, L 368, str. 112), in podredno člena 2 te odločbe oziroma odstavkov 3 in 4 tega člena ter v zadevah T-329/04 in T-336/04 predlog za razglasitev ničnosti iste odločbe v delu, v katerem je ugotovljen obstoj državne pomoči, ki je delno združljiva s skupnim trgom.
   Izrek

               1)

               Zadeve T-309/04, T-317/04, T-329/04 in T-336/04 so združene za namene sodbe.

               2)

               Odločba Komisije 2006/217/ES z dne 19. maja 2004 o ukrepih, ki jih Danska izvaja v korist postaje TV2/Danmark (UL L 85, str. 1, popravek UL 2006, L 368, str. 112), se razglasi za nično.

               3)

               TV 2/Danmark A/S, Kraljevina Danska in Komisija nosijo vsaka svoje stroške v zadevah T-309/04 R in T-317/04 R.

               4)

               Komisiji se naloži plačilo njenih stroškov v zadevah T-309/04 in T-317/04 ter stroškov TV 2/Danmark A/S in Kraljevine Danske v teh zadevah.

               5)

               Evropska zveza za radiodifuzijo (EBU), SBS TV A/S, SBS Danish Television Ltd in Viasat Broadcasting UK Ltd nosijo vsaka svoje stroške v zadevi T-309/04.

               6)

               SBS TV, SBS Danish Television in Viasat Broadcasting UK nosijo vsaka svoje stroške, ki so jim nastali kot glavnim strankam in kot intervenientkam v zadevah T-329/04 in T- 336/04.

               7)

               Viasat Broadcasting UK nosi desetino stroškov, ki so jih priglasile Komisija, TV 2/Danmark A/S, Kraljevina Danska in Evropska zveza za radiodifuzijo v zadevi T-329/04.

               8)

               SBS TV in SBS Danish Television nosita desetino stroškov, ki so jih priglasile Komisija, TV 2/Danmark A/S, Kraljevina Danska in Evropska zveza za radiodifuzijo v zadevi T-336/04.

               9)

               Komisija, TV 2/Danmark A/S, Kraljevina Danska in Evropska zveza za radiodifuzijo nosijo vsaka devet desetin svojih stroškov v zadevah T-329/04 in T-336/04.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva T-579/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2016 – Birkenstock Sales/EUIPO (upodobitev vzorca medsebojno prepletenih valovitih črt) (Znamka Evropske unije — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka, ki prikazuje vzorec medsebojno prepletenih valovitih črt — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Reliefni vzorec — Uporaba reliefnega vzorca na embalaži proizvoda)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2016 – Birkenstock Sales/EUIPO (upodobitev vzorca medsebojno prepletenih valovitih črt)
   (Zadeva T-579/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka, ki prikazuje vzorec medsebojno prepletenih valovitih črt - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Reliefni vzorec - Uporaba reliefnega vzorca na embalaži proizvoda))
   (2017/C 006/39)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Birkenstock Sales GmbH (Vettelschoß, Nemčija) (zastopnika: C. Menebröcker in V. Töbelmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: sprva G. Schneider in D. Walicka, nato D. Walicka, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. maja 2014 (zadeva R 1952/2013-1) v zvezi z mednarodno registracijo – v kateri je imenovana Evropska unija – figurativne znamke z vzorcem medsebojno prepletenih valovitih črt.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 15. maja 2014 (zadeva R 1952/2013-1) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na te proizvode: „proteze, umetne oči in zobne proteze“, „kirurški material za šivanje; kirurški material za šivanje za operativne namene“ in „živalske kože, kože“.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Birkenstock Sales GmbH poleg svojih stroškov nosi polovico stroškov EUIPO. EUIPO nosi polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva T-304/14: Tožba, vložena 29. aprila 2014 – Sun Alloys Europe proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/52

         Tožba, vložena 29. aprila 2014 – Sun Alloys Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-304/14)
   2014/C 223/55
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sun Alloys Europe GmbH (Bad Sobernheim, Nemčija) (zastopniki: D. Greinacher, J. Martin in B. Scholtka, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 o začetku formalnega postopka preiskave v zvezi s podporo za proizvodnjo elektrike iz obnovljivih virov energije in iz zemeljskega plina v skladu z zakonom o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: zakon EEG) ter v zvezi z znižano dodatno dajatvijo EEG za energetsko intenzivne uporabnike proti Zvezni republiki Nemčiji – državne pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), objavljen v Uradnem listu EU 7. februarja 2014, C 37, str. 73, v skladu s členom 263(1) PDEU razglasi za ničnega, ker Komisija posebno shemo kompenzacijskih nadomestil v skladu s členoma 40 in 41 EEG šteje za državno pomoč v smislu člena 107 PDEU;

               —

               Komisiji naloži, da v skladu s členom 87(3) Poslovnika Splošnega sodišča plača nujne stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU
               Tožeča stranka trdi, da je Komisija podporo za obnovljive vire energije s sistemom dajatev in posebno shemo kompenzacijskih nadomestil za znižanje dodatne dajatve EEG neupravičeno štela za državne pomoči in da zato ne bi smela začeti formalnega postopka preiskave.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem razloži, da je Komisija pri predhodni presoji vprašanja, ali posebna shema kompenzacijskih nadomestil pomeni pomoč, storila očitno napako pri presoji, saj s posebno shemo kompenzacijskih nadomestil kot izjemo od dodatne dajatve EEG ni bila podeljena nobena prednost, ki je energetsko intenzivni uporabniki ne bi prejeli pod običajnimi tržnimi pogoji.

                           —

                           Tožeča stranka poleg tega trdi, da državna sredstva niso bila prizadeta. Ker že izkupički od dodatne dajatve EEG ne pomenijo državnih sredstev, tudi z izjemo za energetsko intenzivne uporabnike ni mogoče prizadeti državnih sredstev.

                           —

                           Dalje, tožeča stranka trdi, da se s posebno shemo kompenzacijskih nadomestil ne izkrivlja konkurenca. Z njimi naj bi se kvečjemu uvedli konkurenčni pogoji, ki naj bi obstajali brez dodatne dajatve EEG.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
               Tožeča stranka trdi, da je Komisija s sprejetjem Sklepa poleg tega kršila načelo varstva legitimnih pričakovanj. Nemška ureditev o podpori za obnovljive vire energije naj bi bila že predmet temeljitega preizkusa z vidika prava o državnih pomočeh. V tem preizkusu je Komisija leta 2002 ugotovila, da prenos državnih sredstev ni povezan z navedeno ureditvijo. Ker zakon EEG iz leta 2012 glede tega ne zajema bistvenih sprememb takratnega pravnega položaja, naj zadevnim gospodarskim subjektom ne bi bilo treba računati s tem, da bo opravljen ponovni preizkus, ampak naj bi se smele zanesti na ohranitev obstoječe ureditve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: zloraba pooblastil
               Nazadnje tožeča stranka meni, da je Komisija zlorabila pooblastilo, ki ji pripada v skladu s členoma 107 PDEU in 108 PDEU. Komisija naj bi z začetkom postopka preiskave prednostno sledila cilju, da se načeloma harmonizira podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije. Ta temeljni cilj je razviden tudi iz novega predloga smernic za pomoči v zvezi z okoljem in energijo, v katerih Komisija prvič določa podrobno ureditev za elektriko iz obnovljivih virov energije. Za uresničitev te harmonizacije pa bi morala Komisija uporabiti za to določen postopek za približevanje zakonodaj v skladu s členoma 116 PDEU in 117 PDEU.


title: Zadeva C-143/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 13. marca 2007 – A.O.B. Reuter & Co. proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 13. marca 2007 – A.O.B. Reuter & Co. proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-143/07)
   (2007/C 117/25)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Hamburg.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: A.O.B. Reuter & Co.

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas.
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali so v skladu s členom 11(1) Uredbe (EGS) št. 3665/87 (1) lahko predmet sankcije samo napačne informacije, ki jih posreduje izvoznik, v deklaraciji o izvozu, ali je to lahko samo neizpolnitev materialnih pogojev za povračilo?

      (1)  UL L 351, str. 1.


title: Zadeva C-20/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 15. januarja 2016 – Wolfram Bechtel und Marie-Laure Bechtel/Finanzamt Offenburg

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 15. januarja 2016 – Wolfram Bechtel und Marie-Laure Bechtel/Finanzamt Offenburg
   (Zadeva C-20/16)
   (2016/C 118/12)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel

      Tožena stranka: Finanzamt Offenburg

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali člen 39 ES (zdaj člen 45 PDEU) nasprotuje določbi nemškega prava, po kateri prispevki delavca, ki prebiva v Nemčiji in dela za francosko državno upravo, za francosko pokojninsko in zdravstveno zavarovanje – drugače kot primerljivi prispevki delavca, ki dela v Nemčiji, za nemško socialno zavarovanje – ne zmanjšujejo osnove za odmero dohodnine, če plača po sporazumu o izogibanju dvojni obdavčitvi med Nemčijo in Francijo v Nemčiji ne sme biti obdavčena in poveča le davčno stopnjo, ki se uporabi za druge dohodke?

               2)

               Ali je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen tudi, če so bili zadevni prispevki za zavarovanje v okviru obdavčitve plače s strani francoske države – konkretno ali na pavšalni način –

                           a)

                           upoštevani za zmanjšanje davčne obveznosti ali

                           b)

                           bi sicer lahko bili upoštevani za zmanjšanje davčne obveznosti, ampak v tem smislu niso bili uveljavljeni in zato niso bili upoštevani?


title: Združeni zadevi T-231/06 in T-237/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – Nizozemska proti Komisiji (Državne pomoči — Javna služba za radiofuzijo — Ukrepi, ki so jih sprejeli nizozemski organi — Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za deloma združljive in deloma nezdružljive s skupnim trgom — Nova pomoč ali obstoječa pomoč — Pojem državne pomoči — Pojem podjetja — Čezmerno subvencioniranje stroškov opravljanja javnih storitev — Sorazmernost — Obveznost obrazložitve — Pravica do izjave)

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – Nizozemska proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-231/06 in T-237/06) (1)

   (Državne pomoči - Javna služba za radiofuzijo - Ukrepi, ki so jih sprejeli nizozemski organi - Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za deloma združljive in deloma nezdružljive s skupnim trgom - Nova pomoč ali obstoječa pomoč - Pojem državne pomoči - Pojem podjetja - Čezmerno subvencioniranje stroškov opravljanja javnih storitev - Sorazmernost - Obveznost obrazložitve - Pravica do izjave)
   2011/C 38/11
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: H. Sevenster in M. de Grave, zastopnika) (zadeva T-231/06); in Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (Hilversum, Nizozemska) (zastopnika: J. Feenstra in H. Speyart van Woerden, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Khan in H. van Vliet, zastopnika)

      Predmet

   Predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/136/ES z dne 22. junija 2006 o ad hoc financiranju nizozemskih javnih radiotelevizijskih postaj C 2/2004 (prej NN 170/2003) (UL 2008, L 49, str. 1)

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               V zadevi T-231/06 se Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

               3.

               V zadevi T-237/06 se družbi Nederlandse Omroep Stichting (NOS) naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva T-494/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2014 – Biscuits Poult proti UUNT – Banketbakkerij Merba (Biscuit) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja odlomljen piškot — Razlogi za ničnost — Neobstoj individualne narave — Členi 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2014 – Biscuits Poult proti UUNT – Banketbakkerij Merba (Biscuit)
   (Zadeva T-494/12) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja odlomljen piškot - Razlogi za ničnost - Neobstoj individualne narave - Členi 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002))
   2014/C 372/20
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Biscuits Poult SAS (Montauban, Francija) (zastopnik: C. Chapoullié, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Banketbakkerij Merba BV (Oosterhout, Nizozemska) (zastopnik: M. Abello, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 2. avgusta 2012 (zadeva R 914/2011-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Banketbakkerij Merba BV in Biscuits Poult SAS.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Biscuits Poult SAS nosi svoje stroške ter stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Banketbakkerij Merba BV.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-341/07: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/48/ES – Uveljavljanje pravic intelektualne lastnine – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/11

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-341/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/48/ES - Uveljavljanje pravic intelektualne lastnine - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 171/18)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Wils in P. Dejmek, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska (zastopnik: A. Kruse, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45 in – popravek – UL L 195, str. 16).
   Izrek

               1.

               Kraljevina Švedska s tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva C-554/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski gradski sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper Atanasa Ognyanova (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Okvirni sklep 2008/909/PNZ — Člen 17 — Pravo, ki ureja izvrševanje kazenske sankcije — Razlaga nacionalnega pravila države izvršiteljice, ki določa da se kazen odvzema prostosti zniža zaradi dela, ki ga je obsojena oseba opravila med odvzemom prostosti v državi izdajateljici — Pravni učinki okvirnih sklepov — Obveznost skladne razlage)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski gradski sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper Atanasa Ognyanova
   (Zadeva C-554/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2008/909/PNZ - Člen 17 - Pravo, ki ureja izvrševanje kazenske sankcije - Razlaga nacionalnega pravila države izvršiteljice, ki določa da se kazen odvzema prostosti zniža zaradi dela, ki ga je obsojena oseba opravila med odvzemom prostosti v državi izdajateljici - Pravni učinki okvirnih sklepov - Obveznost skladne razlage))
   (2017/C 006/07)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Sofiyski gradski sad

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Atanas Ognyanov

      ob udeležbi: Sofiyska gradska prokuratura

      Izrek

               1.

               Člen 17(1) in (2) Okvirnega sklepa Sveta 2008/909/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu pravilu, ki se razlaga tako, da državo izvršiteljico pooblašča, da obsojencu zaradi dela, ki ga je opravljal med prestajanjem zaporne kazni v državi izdajateljici, zniža kazen, čeprav pristojni organi zadnjenavedene države na podlagi njenega prava niso dodelili takega znižanja kazni.

               2.

               Pravo Unije je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče upoštevati vsa pravna pravila nacionalnega prava in jih v največji možni meri razlagati v skladu z Okvirnim sklepom 2008/909, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299, da bi doseglo želeni namen tega sklepa, s tem da po potrebi na podlagi lastne pristojnosti ne uporabi razlage, ki jo je podalo nacionalno sodišče, ki sodi na najvišji stopnji, če ta razlaga ni v skladu s pravom Unije.

      (1)  UL C 73, 2.3.2015.


title: Zadeva C-514/06 P: Pritožba, ki jo je vložila Armacell Enterprise GmbH 18. decembra 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 10. oktobra 2006 v zadevi T-172/05, Armacell Enterprise GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/17

         Pritožba, ki jo je vložila Armacell Enterprise GmbH 18. decembra 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 10. oktobra 2006 v zadevi T-172/05, Armacell Enterprise GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-514/06 P)
   (2007/C 56/30)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: Armacell Enterprise GmbH (zastopnik: O. Spuhler, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi pritožnice
   Pritožnica predlaga Sodišču naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 10. oktobra 2006 v zadevi T-172/05;

               —

               naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem Uradu za usklajevanje na notranjem trgu;

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 23. februarja 2005 v zadevi R 552/2004-1;

               —

               naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem prve stopnje Uradu za usklajevanje na notranjem trgu in tudi stroškov postopka pred Uradom za usklajevanje na notranjem trgu.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica trdi, da izpodbijana sodba Sodišča prve stopnje temelji na napačni razlagi zakonske zahteve o podobnosti znamk iz člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1) z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (v nadaljevanju: Uredba). Pritožnica tudi trdi, da Sodišče prve stopnje ni pretehtalo vprašanja podobnosti znamke z vidika angleško govoreče javnosti, kar pomeni kršitev bistvenih postopkovnih pravil v smislu člena 63(2) Uredbe.

      (1)  UL L 11, str. 1.


title: Zadeva T-157/16 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. novembra 2016 – Fedtke/EESO (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Povsem potrditveni akt — Nova in bistvena dejstva — Dokazno breme)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. novembra 2016 – Fedtke/EESO
   (Zadeva T-157/16 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Povsem potrditveni akt - Nova in bistvena dejstva - Dokazno breme))
   (2017/C 006/45)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (zastopniki: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal in L. Camarena Januzec, agenti, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 5. februarja 2016, Fedtke/EESO (F-107/15, EU:F:2016:15), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 5. februarja 2016, Fedtke/EESO (F-107/15), se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne senatu Splošnega sodišča, ki ni senat, ki je odločal o tej pritožbi.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 191, 30.5.2016.


title: Zadeva F-88/06: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 21. decembra 2006 — Pantalis proti Komisiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/50

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 21. decembra 2006 — Pantalis proti Komisiji
   (Zadeva F-88/06) (1)

   (2006/C 331/112)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve zaradi dosežene mirne rešitve spora.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006., str. 44.


title: Zadeva F-38/06: Tožba, vložena  14. aprila 2006  — Irène Bianchi proti Evropski ustanovi za usposabljanje

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/37

         Tožba, vložena 14. aprila 2006 — Irène Bianchi proti Evropski ustanovi za usposabljanje
   (Zadeva F-38/06)
   (2006/C 143/71)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Irène Bianchi (Turin, Italija) (zastopnik: M.-A. Lucas, avocat)

      Tožena stranka: Evropska ustanova za usposabljanje
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe direktorice Ustanove, da se pogodba o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca ne podaljša, ki ji je bila vročena z obvestilom z dne 24. oktobra 2005;

               —

               naložitev plačila za pretrpljeno premoženjsko in nepremoženjsko škodo tožeče stranke skupaj z zakonitimi obrestmi Ustanovi;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je bila leta 2000 zaposlena na Ustanovi na podlagi pogodbe o zaposlitvi začasnega uslužbenca najprej sklenjene za obdobje treh let in nato podaljšane do 15. aprila 2006, izpodbija odločbo o zavrnitvi podaljšanja njene pogodbe o zaposlitvi po tem datumu.
   V utemeljitev svoje ničnostne tožbe tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge, prvi je kršitev splošnega načela pravic obrambe in člena 26 Kadrovskih predpisov, ker negativne presoje, ki jih je vodja finančnega oddelka naslovil na direktorico Ustanove, naj ne bi bile niti poslane tožeči stranki niti vložene v njeno osebno mapo.
   Drugi tožbeni razlog je kršitev obveznosti obrazložitve, ki izhaja iz odločbe direktorice Ustanove z dne 26. februarja 1997 glede podaljšanja pogodb, in člena 25, drugi pododstavek, Kadrovskih predpisov, ker tožeča stranka naj ne bi bila obveščena o razlogih za izpodbijano odločbo.
   Tretji tožbeni razlog so kršitve postopka, ki so bili storjene z zgoraj navedeno odločbo z dne 26. februarja 1997.
   Četrti tožbeni razlog so kršitve pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ki naj bi jih storila direktorica Ustanove pri določanju strokovnosti, ki jo potrebuje tožeča stranka za mesta administratorjev zlasti na podlagi reforme, načina opravljanja njene funkcije in interesa službe.
   V utemeljitev svoje odškodninske tožbe tožeča stranka zatrjuje, da naj bi bilenezakonitosti izpodbijane odločbe nepravilnosti, ki so ji in ki ji še povzročajo resno nepremoženjsko in premoženjsko škodo.


title: Zadeva T-351/09: Tožba, vložena 4. septembra 2009 – Acetificio Marcello de Nigris proti Komisiji

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/36

         Tožba, vložena 4. septembra 2009 – Acetificio Marcello de Nigris proti Komisiji
   (Zadeva T-351/09)
   2009/C 256/64
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Acetificio Marcello de Nigris Srl (Afragola, Italija) (zastopnika: P. Perani in P. Pozzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da pomeni registracija označbe „Aceto Balsamico di Modena“ kot zaščitene geografske označbe v registru zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb kršitev člena 3 Uredbe 510/2006 in tudi kršitev procesnih jamstev, ki jih pravni red Skupnosti izrecno določa.

               —

               Razglasi naj se ničnost Uredbe Komisije št. 583/2009 z dne 3. julija 2009, objavljene 4. julija 2009, o vpisu označbe v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb (Aceto Balsamico di Modena (ZGO)).

               —

               Zaradi razglasitve ničnosti naj se sprejmejo vsi akti in ukrepi, ki so potrebni za izvedbo izbrisa zaščitene geografske označbe „Aceto Balsamico di Modena“ iz registra zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tej zadevi, ki deluje v sektorju proizvodnje in prodaje vinskih kisov in drugih začimb, med katerimi je tudi balzamični kis iz Modene, nasprotuje temu, da bi se označba „Aceto Balsamico di Modena“ registrirala kot zaščitena geografska označba, kot to določa izpodbijana uredba.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov uveljavlja:

               —

               Kršitev člena 3 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila, (1) ker je iz zgodovinskih dejstev v zvezi z razvojem proizvodnje balzamičnega kisa iz Modene jasno razvidno, da ni nobene povezave med temi proizvodi in kakšnim posebnim geografskim območjem. Dejansko je nesporno, da se velik del balzamičnega kisa iz Modene, ki se prodaja v Italiji ali v tujini, že več desetletij proizvaja zunaj svojega zgodovinsko izvornega območja. V tem kontekstu zadevna označba označuje proizvod, ki je bil ustvarjen na podlagi obstoječih proizvodnih metod in nosi posebne značilnosti, ki pa niso odvisne od kraja proizvodnje.

               —

               To, da tožeči stranki ni bila omogočena vložitev ugovora zoper vpis označbe „Aceto Balsamico di Modena“ kot zaščitene geografske označbe. V zvezi s tem tožeča stranka zatrjuje, da je bila zaradi v obravnavanem primeru upoštevnega časovnega razvoja dejstev geografska označba, ki je predmet obravnavane zadeve, registrirana, ne da bi se tožeči stranki omogočila vložitev obrazloženega ugovora, s čimer so bila kršena procesna jamstva, ki jih določata člen 7(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2) ter člen 5(5) veljavne Uredbe št. 510/2006.

      (1)  UL L 93, 31.3.2006, str. 12.

      (2)  UL L 208, 24.7.1992, str. 1.


title: Zadeva C-90/09 P: Pritožba, ki so jo 3. marca 2009 vložile General Química, S.A., Repsol Química, S.A. in Repsol YPF, S.A. zoper sodbo Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašeno 18. decembra 2008 v zadevi General Química in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-85/02

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/20

         Pritožba, ki so jo 3. marca 2009 vložile General Química, S.A., Repsol Química, S.A. in Repsol YPF, S.A. zoper sodbo Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašeno 18. decembra 2008 v zadevi General Química in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-85/02
   (Zadeva C-90/09 P)
   2009/C 90/32
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnice: General Química, S.A., Repsol Química, S.A. in Repsol YPF, S.A. (zastopnika: J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate in J. Jiménez-Laiglesia Oñate, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnic:

               1.

               Sodba z dne 18. decembra 2008 v zadevi T–85/06 naj se v delu, v katerem je zavrnjen ničnostni tožbeni razlog, ki temelji na očitni napaki pri presoji in nezadostni utemeljitvi solidarne odgovornosti tožečih strank, razveljavi.

               2.

               Člena 1(g) in (h) in člena 2(d) Odločbe naj se v delu, v katerem se nanašata na družbi Repsol YPF in Repsol Química kot skupaj z družbo General Química solidarno odgovorni za kršitev člena 81(1) Pogodbe ES, in, podredno, v delu, v katerem se Odločba nanaša na družbo Repsol YPF, razglasita za nična in naj se v obeh primerih primerno zniža naložena kazen.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S pritožbo se izpodbija zavrnitev tožbenega razloga za razglasitev ničnosti Odločbe, na podlagi katere je bila odgovornost za ravnanje družbe General Química, S.A. pripisana družbama Repsol Química in Repsol YPF. Sodišče prve stopnje je v sodbi napačno uporabilo merilo za ugotavljanje odgovornosti brez povezave z dejanskim stanjem ali okoliščinami zadeve in kršitve, ki jo je storila družba General Química. V sodbi je bila matični družbi zmotno pripisana odgovornost za podružnico na podlagi domneve, da med njima obstaja gospodarska enotnost že zgolj zaradi možnosti ali sposobnosti, ki jo ima matična družba, da odločilno vpliva na svojo podružnico. Prav tako ni utemeljeno – razen s tem, da se o dokazih, ki so navedeni v spisu, ni izreklo ali jih je izkrivilo – zakaj izbrani dokazi dokazujejo obstoj odločilnega vpliva. Poleg tega je napačno uporabljena domneva, ki se je izoblikovala v sodni praksi v primerih, v katerih je matična družba lastnica celotnega osnovnega kapitala, zato je treba obrniti dokazno breme, vsekakor pa ni opredeljeno, kateremu dokaznemu merilu je treba zadostiti, da bi se domneva ovrgla. Na podlagi sodbe ima Komisija neomejeno diskrecijsko pravico glede presoje in vrednotenja dokaznega gradiva, predloženega za ovržbo domneve. Zaradi tega je domneva dejansko neovrgljiva. Prav tako in ne glede na to, da odgovornost družbe Repsol YPF ni posebej določena in ni nesporna, je v sodbi s tem, da se domneva same sposobnosti izvajanja odločilnega vpliva samodejno razširi tudi na najvišjo matično družbo znotraj skupine, storjena napaka. Odgovornost je pripisana skupini družb in ne podjetju kot gospodarski enoti, poleg tega pa gre za odgovornost, ki je neovrgljiva.


title: Zadeva T-208/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2009 – Mars proti UUNT – Marc (MARC Marlon Abela Restaurant Corporation)

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2009 – Mars proti UUNT – Marc (MARC Marlon Abela Restaurant Corporation)
   (Zadeva T-208/09) (1)

   2010/C 37/77

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva C-403/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – „Vekos Trade“ AD/Direktor na Direkcia „Obzhalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/24

      Sklep predsednika Sodišča z dne 4. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – „Vekos Trade“ AD/Direktor na Direkcia „Obzhalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite
      (Zadeva C-403/14) (1)

      (2015/C 016/40)
      Jezik postopka: bolgarščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 395, 10.11.2014.


title: Zadeva T-287/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2011 – Unilever España in Unilever proti UUNT – Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2011 – Unilever España in Unilever proti UUNT – Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)
   (Zadeva T-287/10) (1)

   2012/C 6/44
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 234, 28.8.2010.


title: Zadeva T-397/11: Tožba, vložena 26. julija 2011 – Symfiliosi proti FRA

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/36

         Tožba, vložena 26. julija 2011 – Symfiliosi proti FRA
   (Zadeva T-397/11)
   2011/C 282/70
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Symfiliosi (Nikozija, Republika Ciper) (zastopnik: L. Christodoulou, odvetnik)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA)

      Predloga

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Agencije Evropske unije za temeljne pravice z dne 23. maja 2011 o dodelitvi prve okvirne pogodbe na podlagi postopka javnega razpisa F/SE/10/03 – Sklop 12 Ciper družbi First Elements in druge okvirne pogodbe družbi Symfiliosi;

               —

               Agenciji Evropske unije za temeljne pravice naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, s katerim uveljavlja, da Agencija ni obrazložila svoje odločbe. Poleg tega zatrjuje, da so bile ocene ponudb samovoljne, nesorazmerne in nezakonite.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi C-4/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 98/44/ES — Pravno varstvo biotehnoloških izumov — Neizvršen prenos v predpisanem roku)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/18

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 28. oktobra 2004
   v zadevi C-4/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 98/44/ES - Pravno varstvo biotehnoloških izumov - Neizvršen prenos v predpisanem roku)
   (2005/C 6/33)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-4/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnici: K. Banks in C. Schmidt) proti Republiki Avstriji (zastopnik: H. Dossi), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 8. januarja 2004, je Sodišče (četrti senat) v sestavi J. N. Cunha Rodrigues, v funkciji predsednika četrtega senata, K. Schiemann in M. Ilešič (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 28. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Republika Avstrija, s tem da v določenem roku ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 98/44/ES z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva T-86/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2011 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje informacijskih storitev, vključno z vzdrževanjem in razvojem informacijskih sistemov Generalnega direktorata za pomorske zadeve in ribištvo — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Preglednost — Merila za oddajo — Nasprotje interesov — Očitna napaka pri presoji — Nepogodbena odgovornost)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2011 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-86/09) (1)

   (Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje informacijskih storitev, vključno z vzdrževanjem in razvojem informacijskih sistemov Generalnega direktorata za pomorske zadeve in ribištvo - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje - Preglednost - Merila za oddajo - Nasprotje interesov - Očitna napaka pri presoji - Nepogodbena odgovornost)
   2011/C 319/28
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopniki: N. Korogiannakis, P. Katsimani in M. Dermitzakis, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: N. Bambara in E. Manhaeve, zastopnika, skupaj z J. Stuyckom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 12. decembra 2008, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru postopka javnega razpisa MARE/2008/01, ki se nanaša na zagotovitev informacijskih storitev, vključno z vzdrževanjem in razvojem informacijskih sistemov Generalnega direktorata za pomorske zadeve in ribištvo (UL 2008/S 115) in odločbe, s katero je bilo naročilo oddano drugemu ponudniku, ter odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 113, 16.5.2009.