title: Zadeva C-362/08 P: Pritožba, ki jo je 7. avgusta 2008 vložil Internationaler Hilfsfonds e.V zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 5. junija 2008 v zadevi T-141/05, Internationaler Hilfsfonds e.V proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/11

         Pritožba, ki jo je 7. avgusta 2008 vložil Internationaler Hilfsfonds e.V zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 5. junija 2008 v zadevi T-141/05, Internationaler Hilfsfonds e.V proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-362/08 P)
   (2008/C 272/20)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnik: Internationaler Hilfsfonds eV (zastopnik: H. Kaltenecker, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 naj se razveljavi,

               —

               o zadevi naj se dokončno odloči in izpodbijani akt Komisije z dne 14. februarja 2005 naj se razglasi za ničnega (člen 54 Statuta Sodišča),

               —

               podredno, zadeva naj se vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka in pritožnika.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje je ničnostno tožbo pritožnika zoper odločbo Komisije, s katero je ta pritožniku zavrnila dostop do določenih dokumentov v zvezi s pogodbo LIEN 97-2011 o sofinanciranju programa medicinske pomoči v Kazahstanu, zavrglo kot nedopustno z obrazložitvijo, da se s tožbo izpodbija akt, s katerim je le potrjena prejšnja pravnomočna odločba, in če izpodbijani akt ni le potrditev, se ga prav tako ne more obravnavati kot odločbo, ki se lahko izpodbija s tožbo v smislu Uredbe št. 1049/2001.
   V sodbi naj bi bilo napačno uporabljeno pravo in napačno ugotovljeno dejansko stanje.
   Prvič naj Sodišče prve stopnje pri opredelitvi izpodbijanega akta ne bi upoštevalo, da bi moralo dopis Komisije, ki ga je ta pritožniku poslala pred odgovorom na potrdilno prošnjo v smislu člena 7(2) Uredbe 1049/2001, obravnavati kot neveljavnega, ker ga ni poslal generalni sekretar Komisije in ni vseboval obrazložitve ter pravnega pouka. Ker naj zato ne bi imel pravnih učinkov, naj ta dopis ne bi mogel biti predmet ničnostne tožbe. Zato se lahko le izpodbijani akt, to je odgovor Komisije na novo prošnjo pritožnika, obravnava kot dokončna odločba, pred sprejetjem katere naj bi Komisija, v nasprotju z mnenjem Sodišča prve stopnje, dejansko ponovno in celovito preverila položaj. Izpodbijani akt naj torej ne bi mogel biti „le potrdilni akt“, ker potrditev nečesa, kar pravno ne obstaja, ni mogoča. Sodišče prve stopnje pa žal ni preučilo pravne veljavnosti prejšnjega dopisa Komisije, zaradi česar naj bi napačno opredelilo izpodbijani akt Komisije.
   Drugič naj bi Sodišče prve stopnje zaradi napačne razlage člena 7(2) Uredbe 1049/2001 menilo, da naj bi bil izpodbijani akt odgovor na začetno prošnjo v smislu Uredbe št. 1049/2001 in naj bi se ga zato ne moglo obravnavati kot odločbo, ki se jo lahko izpodbija s tožbo. Sodišče prve stopnje naj ne bi upoštevalo, da ta določba sicer omogoča vložitev potrdilne prošnje, da pa se z njo tega ne zahteva. Ob upoštevanju tega in odklonilne drže Komisije, ki se je kazala med celotnim predhodnim postopkom, naj pritožnik ne bi bil več dolžan vložiti nove prošnje. Pritožnik naj bi med postopkom zahteval, da se v zapisnik zapiše njegovo opozorilo glede lastnosti te določbe, ker naj bi bil v zvezi s to točko nepopoln. Z zavrnitvijo njegove zahteve glede popravka zapisnika naj bi Sodišče prve stopnje tudi kršilo določbe postopka.


title: Zadeva C-110/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Minister van Financiën proti G. in 't Veld

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/23

         Sklep predsednika Sodišča z dne 17. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Minister van Financiën proti G. in 't Veld
   (Zadeva C-110/11) (1)

   2011/C 232/40
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 160, 28.5.2011.


title: Zadeva T-477/04: Tožba Aktieselskabet af 21. November 2001 proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 14. decembra 2004

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/21

         Tožba Aktieselskabet af 21. November 2001 proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 14. decembra 2004
   (Zadeva T-477/04)
   (2005/C 69/38)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Aktieselskabet af 21. November 2001, s sedežem v Brandeu (Danska), ki jo zastopa C. Barret Christiansen, lawyer, je dne 14. decembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corporation), s sedežem v Tokiu (Japonska) je bila druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo R 364/2003-1 z dne 7. oktobra 2004 Prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Prijavitelj

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka TDK za proizvode razreda 25 (obleka, obutev, pokrivala) – št. prijave 12114675

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku ugovora:

               TDK Kabushiki Kaisha

               Znamka ali znak, navajan v ugovoru:

               Besedna znamka Skupnosti in nacionalna besedna znamka TDK za izdelke razreda 9 (naprave za snemanje itd.)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev registracije

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Člen 8(5) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 se v tej zadevi ne uporablja.


title: Zadeva F-5/11: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 19. septembra 2011 – Mariën proti Komisiji

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/40

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 19. septembra 2011 – Mariën proti Komisiji
   (Zadeva F-5/11) (1)

   2012/C 138/101
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 139, 7.5.2011, str. 30.


title: Zadeva C-515/13: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 26. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Ingeniørforeningen i Danmark za Poula Landina/Tekniq za ENCO A/S – VVS (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje na področju zaposlovanja in dela — Člen 2(1) in (2)(a) — Člen 6(1) — Različno obravnavanje zaradi starosti — Nacionalna ureditev, ki določa da se delavcem, ki so ob prenehanju delovnega razmerja upravičeni do starostne pokojnine iz splošnega pokojninskega sistema, ne izplača odpravnina)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/11

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 26. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Ingeniørforeningen i Danmark za Poula Landina/Tekniq za ENCO A/S – VVS
   (Zadeva C-515/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje na področju zaposlovanja in dela - Člen 2(1) in (2)(a) - Člen 6(1) - Različno obravnavanje zaradi starosti - Nacionalna ureditev, ki določa da se delavcem, ki so ob prenehanju delovnega razmerja upravičeni do starostne pokojnine iz splošnega pokojninskega sistema, ne izplača odpravnina))
   (2015/C 138/13)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ingeniørforeningen i Danmark, ki zastopa Poula Landina

      Tožena stranka: Tekniq, ki zastopa ENCO A/S – VVS

      Izrek

   Člena 2(1) in (2)(a) ter 6(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da mora delodajalec pri odpovedi pogodbe o zaposlitvi delavcu, ki je bil pri istem podjetju neprekinjeno zaposlen 12, 15 ali 18 let, plačati odpravnino, enako eni, dvema ali trem mesečnim plačam, ni pa mu je treba izplačati, če ima delavec ob prenehanju delovnega razmerja možnost prejemati starostno pokojnino iz splošnega pokojninskega sistema, ker je ta zakonodaja, prvič, objektivno in razumno utemeljena z legitimnim ciljem, ki se nanaša na zaposlovalno politiko in trg dela, in drugič, ustrezno in potrebno sredstvo za uresničitev tega cilja. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je tako.

      (1)  UL C 359, 7.12.2013.


title: Zadeva C-16/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Gudrun Schwemmer proti Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse (Socialna varnost — Uredbi (EGS) št. 1408/71 in št. 574/72 — Družinske dajatve — Določbe o ,preprečevanju prekrivanja — Člen 76(2) Uredbe št. 1408/71 — Člen 10(1)(a) Uredbe št. 574/72 — Otroci, katerih mati v državi članici, v kateri z njo prebivajo, izpolnjuje pogoje za prejemanje družinskih dajatev in katerih oče, ki dela v Švici in načeloma izpolnjuje pogoje za prejemanje istovrstnih družinskih dajatev v skladu s švicarsko zakonodajo, ne zaprosi za dodelitev teh dajatev)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Gudrun Schwemmer proti Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse
   (Zadeva C-16/09) (1)

   (Socialna varnost - Uredbi (EGS) št. 1408/71 in št. 574/72 - Družinske dajatve - Določbe o „,preprečevanju prekrivanja“ - Člen 76(2) Uredbe št. 1408/71 - Člen 10(1)(a) Uredbe št. 574/72 - Otroci, katerih mati v državi članici, v kateri z njo prebivajo, izpolnjuje pogoje za prejemanje družinskih dajatev in katerih oče, ki dela v Švici in načeloma izpolnjuje pogoje za prejemanje istovrstnih družinskih dajatev v skladu s švicarsko zakonodajo, ne zaprosi za dodelitev teh dajatev)
   2010/C 346/13
   Jezik postopka: nemščina.

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gudrun Schwemmer

      Tožena stranka: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen - Familienkasse

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 76(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) in člena 10(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 074, str. 1), kakor sta bili spremenjeni – Določitev države, ki mora dodeliti družinske dajatve – Določbe o preprečevanju prekrivanja – Otroci, katerih mati v državi članici, v kateri z njo prebivajo, izpolnjuje pogoje za prejemanje družinskih dodatkov in katerih oče, ki prebiva v Švici in načeloma izpolnjuje pogoje za prejemanje istovrstnih družinskih dodatkov v skladu s švicarsko zakonodajo, namenoma ne zaprosi za dodelitev teh dodatkov, da bi škodil svoji razvezani ženi – Kindergeld

      Izrek

   Člen 76 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti in člen 10 Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe št. 1408/71, kakor sta bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 ter spremenjena z Uredbo (ES) št. 647/2005 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da pravica – ki ni pogojena z zavarovanjem, zaposlenostjo ali samozaposlenostjo – do otroškega dodatka, ki se izplačuje na podlagi zakonodaje države članice, v kateri prebiva eden od staršev z otrokoma, za katera so te dajatve dodeljene, ne sme delno mirovati v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem bi bil bivši zakonec, ki je drugi od staršev zadevnih otrok, načeloma upravičen do družinskih dajatev po zakonodaji države, v kateri je zaposlen, bodisi na podlagi zgolj nacionalne zakonodaje te države bodisi v skladu s členom 73 Uredbe št. 1408/71, vendar dejansko ne prejema navedenih dajatev, ker ni vložil ustreznega zahtevka.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva C-376/12: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Sky Italia Srl proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali (Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktiva 2002/20/ES — Člen 12 — Upravne pristojbine, naložene podjetjem zadevnega sektorja — Nacionalna ureditev, ki operaterjem elektronskih komunikacij nalaga plačilo pristojbine, namenjene kritju stroškov delovanja nacionalnih regulativnih organov)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/2

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Sky Italia Srl proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali
   (Zadeva C-376/12) (1)

   (Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/20/ES - Člen 12 - Upravne pristojbine, naložene podjetjem zadevnega sektorja - Nacionalna ureditev, ki operaterjem elektronskih komunikacij nalaga plačilo pristojbine, namenjene kritju stroškov delovanja nacionalnih regulativnih organov)
   2013/C 377/03
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke

      Tožeča stranka: Sky Italia Srl

      Toženi stranki: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

      Ob udeležbi: Television Broadcasting System SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Razlaga člena 12 Direktive 2002/20/ES [E]vropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337) – Upravne pristojbine naložene podjetjem – Zakonodaja, ki določa, da vse stroške nacionalnega regulativnega organa, ki jih ne krije država, krijejo podjetja zadevnega sektorja ob upoštevanju prihodkov, ki jih ta podjetja ustvarijo s prodajo blaga ali opravljanjem upoštevnih storitev

      Izrek

   Člen 12 Direktive 2002/20/ES [E]vropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere je podjetjem, ki zagotavljajo elektronske komunikacijske storitve in omrežja, naložena pristojbina, namenjena kritju vseh stroškov nacionalnega regulativnega organa, ki jih ne krije država, in katere znesek se določi ob upoštevanju prihodkov, ki jih ustvarijo ta podjetja, pod pogojem, da je ta pristojbina namenjena izključno kritju stroškov z zvezi z dejavnostmi, navedenimi v odstavku (1)(a) te določbe, da skupni prihodki, pridobljeni na podlagi navedene pristojbine, ne presegajo vseh stroškov, povezanih s temi dejavnostmi, in da se ta pristojbina podjetjem naloži objektivno, transparentno in sorazmerno, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012.


title: Zadeva T-386/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – Pegler proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Globe — Odvračalni učinek)

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – Pegler proti Komisiji
   (Zadeva T-386/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Globe - Odvračalni učinek)
   2011/C 145/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pegler Ltd (Doncaster, Združeno kraljestvo) (zastopnika: R. Thompson, QC, in A. Collinson, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Nijenhuis in V. Bottka, zastopnika, skupaj s S. Kinsello in K. Dalyjem, solicitors)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4180 z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/F-1/38.121 – Pribor (fitingi)) in, podredno, predlog za zmanjšanje globe, ki je bila s to odločbo naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Člen 1 Odločbe C(2006) 4180 Komisije z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/F-1/38.121 – Pribor (fitingi)) se razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Pegler Ltd sodelovala pri kršitvi med 31. decembrom 1988 in 29. oktobrom 1993.

               2.

               Znesek globe, solidarno naložene družbi Pegler v členu 2(h) Odločbe C(2006) 4180, znaša 3,4 milijona EUR.

               3.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva C-455/16 P: Pritožba, ki jo je Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías in drugi/Komisija

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/13

         Pritožba, ki jo je Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías in drugi/Komisija
   (Zadeva C-455/16 P)
   (2016/C 392/17)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (zastopniki: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-438/12 do T-441/12, in zlasti v zadevi T-440/12, Moreda-Riviere Trefilerías S.A./Evropska Komisija, naj se razveljavi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je tožbeni razlog glede kršitve pravice pritožnice do obrambe razglasilo za nedopusten.

               2.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je pri presoji druge vloge plačilne nezmožnosti in nazadnje pri presoji dopustnosti tožbe uporabilo napačen pravni standard.

               3.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri presoji dokazov oziroma očitnega izkrivljenja dokazov in kršilo obveznost neomejenega sodnega nadzora in pravice do učinkovitega sodnega varstva ter obveznost obrazložitve.


title: Zadeva T-123/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. aprila 2017 – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER (Začasna odredba — Energija — Odločba ACER o zavrnitvi predloga za intervencijo v zadevi A-001-2017 (konsolidirana) — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/29

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. aprila 2017 – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER
   (Zadeva T-123/17 R)
   ((Začasna odredba - Energija - Odločba ACER o zavrnitvi predloga za intervencijo v zadevi A-001-2017 (konsolidirana) - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 195/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: B. Rajal, odvetnik)

      Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER) (zastopnika: P. Martinet in E. Tremmel, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve odločbe ACER z dne 17. februarja 2017 o zavrnitvi predloga tožeče stranke za intervencijo v zadevi A-001-2017 (konsolidirana).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdaje začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-109/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 6. marca 2014 – Finanzamt Hamburg-Mitte proti Marenave Schiffahrts AG

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 6. marca 2014 – Finanzamt Hamburg-Mitte proti Marenave Schiffahrts AG
   (Zadeva C-109/14)
   2014/C 159/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in revidentka: Finanzamt Hamburg-Mitte

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Marenave Schiffahrts AG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Po kateri metodi izračunavanja se izračuna (sorazmerni) odbitek vstopnega davka holdinga iz vstopnih storitev v povezavi z zbiranjem kapitala za pridobitev deležev v hčerinskih družbah, če holding pozneje (kakor je bilo predvideno že od začetka) za te družbe opravi različne obdavčljive storitve?

               2.

               Ali določba o združitvi več oseb v enega davčnega zavezanca v členu 4(4), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1) nasprotuje nacionalnim predpisom, na podlagi katerih se lahko (prvič) v podjetje drugega davčnega zavezanca (tako imenovane nosilke integrirane skupine) vključi samo pravna oseba – ne pa osebna družba – in ki (drugič) predpostavlja, da je ta pravna oseba finančno, gospodarsko in organizacijsko (v smislu podrejenosti in nadrejenosti) „vključena v podjetje nosilke integrirane skupine“?

               3.

               Če je odgovor na zgoraj navedeno vprašanje pritrdilen: ali se lahko davčni zavezanec sklicuje neposredno na člen 4(4), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaj držav članic o prometnih davkih?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-152/03: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  21. februarja 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof) — Hans-Jürgen Ritter-Coulais, Monique Ritter-Coulais proti Finanzamt Germersheim (Davčna zakonodaja — Davek na dohodek — Člen 48 Pogodbe EGS (postal člen 48 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 39 ES) — Nacionalna ureditev, ki omejuje upoštevanje izpada dohodka od najema nepremičnin, ki se nahajajo na ozemlju druge države članice)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. februarja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof) — Hans-Jürgen Ritter-Coulais, Monique Ritter-Coulais proti Finanzamt Germersheim
   (Zadeva C-152/03) (1)

   (Davčna zakonodaja - Davek na dohodek - Člen 48 Pogodbe EGS (postal člen 48 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 39 ES) - Nacionalna ureditev, ki omejuje upoštevanje izpada dohodka od najema nepremičnin, ki se nahajajo na ozemlju druge države članice)
   (2006/C 131/03)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Hans-Jürgen Ritter-Coulais, Monique Ritter-Coulais

      Tožena stranka: Finanzamt Germersheim
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesfinanzhof — Razlaga členov 43 in 56 ES — Nacionalna ureditev na področju davkov na dohodek fizičnih oseb, ki omejuje odbitnost izpada dohodka od najema nepremičnin ali uporabo klavzule negativne progresivnosti za ta izpad, vendar samo za izpad v zvezi z blagom, ki se nahaja na nacionalnem ozemlju
   Izrek
   Člen 48 Pogodbe (postal člen 48 Pogodbe ES, po spremembi postal člen 39 ES) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki ne dopušča fizičnim osebam, ki pridobivajo dohodke iz zaposlitve v državi članici in so tam neomejeno davčno zavezane, zahtevati zaradi določitve davčne stopnje navedenih dohodkov v tej državi upoštevanje izpada dohodka od najema, ki se nanaša na hišo, ki so jo uporabljale za svoje stanovanjske potrebe in se nahaja v drugi državi članici, medtem ko se pozitivne dohodke, ki se nanašajo na tako hišo, upošteva.

      (1)  UL C 158 z dne 5.7.2003.


               13.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/19

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča EFTE, predložena s strani vrhovnega sodišča Islandije (Hæstiréttur Íslands), z dne 8. maja 2007 v zadevi HOB vín ehf proti Faxaflóahafnir sf.
   (Zadeva E-6/07)
   (2007/C 301/11)
   Na Sodišče EFTE je bila z dopisom z dne 8. maja 2007, ki ga je poslalo vrhovno sodišče Islandije (Hæstiréttur Íslands) in ga je tajništvo sodišča prejelo 21. maja 2007, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi HOB vín ehf proti Faxaflóahafnir sf. glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali so dajatve, ki jih zaračunava partnersko podjetje v lasti več občin, v zvezi z uvozom alkoholnih pijač iz drugih držav EGP preko pristanišča, ki je v lasti partnerskega podjetja, v skladu z določbami členov 10, 11, ali 14 Sporazuma EGP? Vprašanje temelji na premisi, da upravljanje pristanišča pravno gledano ni javna dejavnost; zaračunavanje dajatev temelji na zakonskem pooblastilu, dajatve pa morajo pokriti stroške izvršenih storitev in delež skupnega upravljanja pristanišča.

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje, da velja katera koli od zgoraj omenjenih določb Sporazuma EGP, ali navedena določba izključuje zaračunavanje takih dajatev, kot so navedene v prvem vprašanju? Vprašanje izhaja iz premise, da se za uvoz alkoholnih pijač zaračunavajo višje dajatve kot za uvoz brezalkoholnih in da so na Islandiji alkoholne pijače na splošno uvožene, med drugim iz drugih držav EGP.


title: Zadeva C-367/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. avgusta 2007 – Baxter SpA proti Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) in drugim

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. avgusta 2007 – Baxter SpA proti Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) in drugim
   (Zadeva C-367/07)
   (2007/C 247/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Baxter SpA

      Tožene stranka: Baxter SpA proti Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) in drugi
   Vprašanjia za predhodno odločanje

               1.

               Po določbah členov 2 in 3 [Direktive 89/105/EGS (1)], ki urejajo razmerje med upravnimi organi države članice in farmacevtskimi podjetji – tako, da je določitev cene za zdravilo ali povišanje cene zdravila izvedeno na podlagi podatkov, ki jih zagotovijo [slednja], vendar le, če to odobrijo pristojni organi, torej na podlagi dialoga med podjetji samimi in organi, pristojnimi za nadzor nad izdatki za farmacevtske izdelke – je v členu 4(1) določena „zamrznitev cen vseh zdravil ali določenih kategorij zdravil“, ki je zamišljena kot splošen ukrep, da je treba vsaj enkrat na leto opraviti pregled, da se ugotovi, ali makroekonomske okoliščine upravičujejo nadaljevanje zamrznitve.
               Ta določba daje pristojnim organom rok 90 dni od začetka pregleda, v katerem morajo ti objaviti, kakšna bodo povišanja ali znižanja cen, če sploh.
               Ali se taka določba v delu, ki določa „znižanja cen, če sploh“, razlaga tako, da je poleg splošnega ukrepa zamrznitve cen vseh zdravil ali določenih kategorij zdravil dovoljen tudi drug splošen ukrep znižanja cen vseh zdravil ali določenih kategorij zdravil, ali se besede „znižanja cen, če sploh“ nanašajo izključno na zdravila, ki so že predmet zamrznitve cen?

               2.

               Ali se člen 4(1) v delu, kjer pristojnim organom države članice v primeru zamrznitve cen nalaga, da vsaj enkrat na leto opravijo pregled, da ugotovijo ali makroekonomske okoliščine upravičujejo nespremenjeno nadaljevanje zamrznitve, razlaga tako, da je mogoče tak ukrep, če je odgovor na prvo vprašanje, da je znižanje cen dovoljeno, uporabiti celo večkrat v enem samem letu in to ponavljati v več letih (od 2002 do 2010)?

               3.

               Ali je na podlagi zgoraj navedenega člena 4, če ga beremo v povezavi z uvodnimi izjavami, ki so usmerjene k prvotnemu cilju ukrepov, ki je „pospeševanje javnega zdravja z zagotavljanjem razpoložljivosti ustrezne preskrbe z zdravili po razumni ceni in preprečevanje odstopanj pri takšnih ukrepih, ki lahko ovirajo ali izkrivljajo promet z zdravili v Skupnosti“, dovoljeno sprejetje ukrepov, ki se sklicujejo bolj na ocenjeno ekonomsko vrednost izdatkov kot pa na določeno vrednost (vprašanje se nanaša na oba primera)?

               4.

               Ali se morajo zahteve, povezane s spoštovanjem zgornjih mej izdatkov za farmacevtske izdelke, za določitev katerih je pristojna vsaka država članica, nanašati izključno na izdatke za farmacevtske izdelke, ali imajo države članice diskrecijsko pravico, da upoštevajo tudi podatke v zvezi z drugimi izdatki za zdravstveno varstvo?

               5.

               Ali je treba načeli preglednosti in sodelovanja zadevnih podjetij pri ukrepih zamrznitve ali splošnega znižanja cen zdravil, ki izhajata iz Direktive, razlagati tako, da je vedno in za vsak primer treba določiti možnost odstopanja od cene, ki je določena, (člen 4(2) Direktive) in možnost konkretnega sodelovanja podjetja, ki zaprosi za odstopanje, pri čemer morajo posledično upravni organi obrazložiti morebitno zavrnitev?

      (1)  Direktiva Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja (UL L 40, str. 8).


title: Zadeva C-611/15 P: Pritožba, ki jo je L'Oréal SA vložila 19. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 23. septembra 2015 v zadevi T-426/13, L’Oreal/EUIPO

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/8

         Pritožba, ki jo je L'Oréal SA vložila 19. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 23. septembra 2015 v zadevi T-426/13, L’Oreal/EUIPO
   (Zadeva C-611/15 P)
   (2016/C 314/11)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: L'Oréal SA (zastopnici: H. Granado Carpenter in L. Polo Carreño, odvetnici)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Cosmética Cabinas, S.L.
   Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 16. junija 2016 zavrnilo pritožbo in odločilo, da družba L’Oréal SA nosi svoje stroške.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2004 v zadevi C-168/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktivi 89/655/EGS in 95/63/ES — Nepopoln prenos — Dodaten rok za prilagoditev)

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/8

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. septembra 2004
   v zadevi C-168/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi 89/655/EGS in 95/63/ES - Nepopoln prenos - Dodaten rok za prilagoditev)
   (2004/C 273/15)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-168/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnica: I. Martínez del Peral), proti Kraljevini Španiji (zastopnica: L. Fragua Gadea) zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 11. aprila 2003, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet in R. Schintgen, sodniki, in N. Colneric (poročevalka), sodnica, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               S tem, da je odstavek 1 edine prehodne določbe Kraljevega odloka št. 1215/1997 z dne 18. julija 1997 o določitvi minimalnih varnostnih in zdravstvenih zahtev za uporabo delovne opreme delavcev pri delu, predvidel dodaten rok za prilagoditev delovne opreme, ki je bila že zagotovljena delavcem v podjetju in/ali ustanovi pred 27. avgustom 1997, Kraljevina Španija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 4(1)(b) Direktive Sveta 89/655 EGS z dne 30. novembra 1989 o minimalnih varnostnih in zdravstvenih zahtevah za uporabo delovne opreme delavcev pri delu (druga posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS), spremenjene z Direktivo Sveta 95/63/ES z dne 5. decembra 1995.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 135, 7.6.2003.


title: Zadeva C-320/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 27. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd proti Ankenævnet for Patenter og Varemærker (Približevanje zakonodaj — Direktiva 2008/95/ES — Člen 4(4)(g) — Znamke — Pogoji za pridobitev in ohranitev znamke — Zavrnitev registracije ali neveljavnost — Pojem „slaba vera“ prijavitelja — Seznanjenost prijavitelja z obstojem tuje znamke)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/36

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 27. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd proti Ankenævnet for Patenter og Varemærker
   (Zadeva C-320/12) (1)

   (Približevanje zakonodaj - Direktiva 2008/95/ES - Člen 4(4)(g) - Znamke - Pogoji za pridobitev in ohranitev znamke - Zavrnitev registracije ali neveljavnost - Pojem „slaba vera“ prijavitelja - Seznanjenost prijavitelja z obstojem tuje znamke)
   2013/C 225/62
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd

      Tožena stranka: Ankenævnet for Patenter og Varemærker

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Højesteret – Razlaga člena 4(4)(g) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2008/95/ES z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaj držav članic na področju znamk (UL L 299, str. 25) – Zavrnitev registracije ali neveljavnost znamke – Pojem „slaba vera“ – Prijavitelj, ki je bil ali bi moral biti seznanjen s tujo znamko ob vložitvi prijave za registracijo znamke – Neveljavnost registracije plastične steklenice za mleko kot znamke, ker je bil prijavitelj ob vložitvi prijave za registracijo znamke seznanjen s podobno prejšnjo znamko, ki jo v tujini uporablja konkurenčna družba.

      Izrek

               1.

               Člen 4(4)(g) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2008/95/ES z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaj držav članic na področju znamk je treba razlagati tako, da je pojem „slaba vera“ iz te določbe samostojni pojem prava Unije, ki ga je treba razlagati enotno v vsej Evropski uniji.

               2.

               Člen 4(4)(g) Direktive 2008/95 je treba razlagati tako, da je treba za ugotovitev obstoja slabe vere avtorja zahteve za registracijo znamke v smislu te določbe upoštevati vse upoštevne dejavnike obravnavanega primera, ki obstajajo ob vložitvi zahteve za registracijo. Okoliščina, da je avtor te zahteve vedel ali bi moral vedeti, da tretja oseba ob vložitvi zahteve za registracijo v tujini uporablja znamko, ki jo je mogoče zamenjati z znamko, katere registracija se zahteva, sama po sebi ne zadošča za ugotovitev obstoja slabe vere avtorja navedene zahteve v smislu navedene določbe.

               3.

               Člen 4(4)(g) Direktive 2008/95 je treba razlagati tako, da državam članicam ne dovoljuje uvedbe posebnega varstva tujih znamk, ki bi se razlikovalo od tistega, ki ga določa ta določba in ki bi temeljilo na dejstvu, da je bil avtor zahteve za registracijo znamke seznanjen ali bi moral biti seznanjen s tujo znamko.

      (1)  UL C 258, 25.8.2012.


title: Zadeva C-501/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države – Neposredno zavarovanje, razen življenjskega zavarovanja, in neposredno življenjsko zavarovanje – Direktivi 92/49/EGS in 2002/83/ES – Prenos portfelja – Možnost prekinitve – Dopustnost)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-501/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Neposredno zavarovanje, razen življenjskega zavarovanja, in neposredno življenjsko zavarovanje - Direktivi 92/49/EGS in 2002/83/ES - Prenos portfelja - Možnost prekinitve - Dopustnost)
   (2007/C 235/03)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in R. Vidal Puig)

      Tožena stranka: Kraljevini Španiji (zastopnik: J.M. Rodríguez Cárcamo)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Neizpolnitev obveznosti iz člena 12(6) Direktive Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju) (UL L 228, str. 1) in člena 14(5) Direktive 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju (UL L 345, str. 1) – Do zavarovalcev iz drugih držav članic diskriminatorna nacionalna zakonodaja
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 22.1.2005.


title: Zadeva T-408/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2016 – Globo Comunicação e Participações/EUIPO (zvočna znamka) (Znamka EU — Prijava zvočne znamke — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2016 – Globo Comunicação e Participações/EUIPO (zvočna znamka)
   (Zadeva T-408/15) (1)

   ((Znamka EU - Prijava zvočne znamke - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 392/48)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Globo Comunicação e Participações S/A (Rio de Janeiro, Brazilija) (zastopnika: E. Gaspar in M.-E. De Moro-Giafferri, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. maja 2015 (zadeva R 2945/2014-5) v zvezi z zahtevo za registracijo zvočne znamke kot znamke EU.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Globo Comunicação e Participações S/A se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Zadeva T-265/10: Tožba, vložena 16. junija 2010 – Španija proti Komisiji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/53

         Tožba, vložena 16. junija 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-265/10)
   ()
   2010/C 221/85
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnica: Nuria Díaz Abad, abogado del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 15. aprila 2010 o odložitvi zahtevka za vmesno plačilo, ki ga je Španija vložila 11. decembra 2009, naj se zaradi razlogov, navedenih v točki 1 obrazložitve tega sklepa, razglasi za nično;

               —

               zahtevi, da naj Evropska komisija plača obresti, ki so posledica zamude pri dejanskem plačilu vmesnih plačil, ki so bila neutemeljeno ustavljena, naj se ugodi;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper sklep Komisije o odložitvi roka za plačilo zahtevka za vmesno plačilo, ki ga je Španija vložila 11. decembra 2009. Navedeni zahtevek za vmesno plačilo, ki znaša 27 754 408,38 EUR, se nanaša na Operativni program pomoči Skupnosti iz Evropskega socialnega sklada v okviru cilja konvergenčnosti Avtonomne skupnosti Galicija (CCI 2007ESO51PO004).
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so navedeni v zadevi Španija proti Komisiji (T-263/10).


title: Zadeva T-217/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – Staelen/Evropski varuh človekovih pravic (Nepogodbena odgovornost — Obravnava, ki jo je opravil Evropski varuh človekovih pravic v zvezi s pritožbo glede vodenja seznama primernosti kandidatov za splošni javni natečaj — Pooblastilo za preiskavo — Dolžnost skrbnega ravnanja — Izguba možnosti — Nepremoženjska škoda)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – Staelen/Evropski varuh človekovih pravic
   (Zadeva T-217/11) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Obravnava, ki jo je opravil Evropski varuh človekovih pravic v zvezi s pritožbo glede vodenja seznama primernosti kandidatov za splošni javni natečaj - Pooblastilo za preiskavo - Dolžnost skrbnega ravnanja - Izguba možnosti - Nepremoženjska škoda))
   (2015/C 198/35)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Claire Staelen (Bridel, Luksemburg) (zastopniki: sprva L. Levi, M. Vandenbussche in A. Blot, nato F. Wies in A. Hertzog in na koncu V. Olona, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski varuh človekovih pravic (zastopniki: G. Grill, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duronom, odvetniki)

      Predmet

   Odškodninska tožba za vračilo škode, ki je domnevno nastala tožeči stranki zaradi ravnanja evropskega varuha človekovih pravic pri obravnavi njene pritožbe, ki jo je podala zaradi nepravilnega vodenja seznama primernih kandidatov, sestavljenega na podlagi javnega natečaja EUR/A/151/98 in na katerega je bila uvrščena kot uspešna kandidatka.

      Izrek

               1.

               Evropskemu varuhu človekovih pravic se naloži, naj C. Staelen plača odškodnino v višini 7  000 EUR.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropski varuh človekovih pravic nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov C. Staelen.

               4.

               C. Staelen nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov Evropskega varuha človekovih pravic.

      (1)  UL C 204, 9.7.2011.


title: Zadeva C-183/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 12. aprila 2013 – Fazenda Pública proti Banco Mais SA

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 12. aprila 2013 – Fazenda Pública proti Banco Mais SA
   (Zadeva C-183/13)
   2013/C 189/07
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Fazenda Pública

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Banco Mais SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba v okviru pogodbe o finančnem najemu, v skladu s katero stranka plačuje obroke, ki so sestavljeni iz finančne amortizacije, obresti in drugih stroškov, vključiti te plačane obroke v celoti v imenovalec odbitnega deleža ali pa je treba upoštevati samo obresti, saj so te obresti plačilo ali dobiček, ki ga banka ustvari s pogodbo o finančnem najemu?


title: Zadeva C-498/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 19. septembra 2016 – Maximilian Schrems/Facebook Ireland Limited

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 19. septembra 2016 – Maximilian Schrems/Facebook Ireland Limited
      (Zadeva C-498/16)
      (2016/C 441/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Maximilian Schrems

         Tožena stranka: Facebook Ireland Limited

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 15 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) razlagati tako, da „potrošnik“ v smislu te določbe ta status izgubi, če po tem, ko je dlje časa uporabljal zasebni Facebook račun v povezavi z uveljavljanjem svojih zahtevkov, objavlja knjige, vodi predavanja, ki so včasih tudi plačana, upravlja spletna mesta, zbira prispevke za uveljavljanje zahtevkov in mu številni potrošniki odstopijo zahtevke v zameno za zagotovilo, da jim bo, če bo z zahtevki uspel, po odbitku stroškov postopka predal morebitne pridobljene izkupičke?

                  2.

                  Ali je treba člen 16 Uredbe št. 44/2001 razlagati tako, da lahko potrošnik v eni državi članici hkrati s svojimi lastnimi zahtevki iz potrošniškega razmerja na sodišču, ki je pristojno zanj kot tožečo stranko, uveljavlja tudi enake zahtevke drugih potrošnikov s stalnim prebivališčem v

                              a.

                              isti državi članici,

                              b.

                              drugi državi članici ali

                              c.

                              tretji državi,

                        če so mu ti te zahtevke odstopili iz potrošniških razmerij z isto toženo stranko iz istega pravnega konteksta in če pogodbe o cesiji ni mogoče uvrstiti pod pridobitno ali poklicno dejavnost tožeče stranke, ampak je namenjena skupnemu uveljavljanju zahtevkov?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).


title: Zadeva T-300/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. oktobra 2006 — Moser Baer India proti Svetu ( Protisubvencijske preiskave — Zapisljive CD plošče s poreklom iz Indije — Izračun zneska subvencije — Ugotovitev škode — Vzročna zveza — Pravice obrambe )

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. oktobra 2006 — Moser Baer India proti Svetu
   (Zadeva T-300/03) (1)

   („Protisubvencijske preiskave - Zapisljive CD plošče s poreklom iz Indije - Izračun zneska subvencije - Ugotovitev škode - Vzročna zveza - Pravice obrambe“)
   (2006/C 281/49)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Moser Baer India Ltd (New Delhi, Indija) (zastopniki: A.P. Bentley, QC, K. Adamantopoulos, odvetnik, R. MacLean in J. Branton, solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: S. Marquardt, zastopnik, skupaj z G.M. Berrisch, odvetnik)

      Intervenienta v podporo toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. Scharf in K. Talabér-Ricz, zastopnika) in Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA), prej Committee of European CD-R Manufacturers (CECMA) (Köln, Nemčija) (zastopnika: D. Ehle in V. Schiller, odvetnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 960/2003 z dne 2. junija 2003 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz zapisljivih CD plošč s poreklom iz Indije (UL L 138, str. 1).
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila tožena stranka.

               3)

               Intervenienta nosita vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


title: Zadeva T-241/12: Tožba, vložena 4. junija 2012 – Versalis proti Komisiji

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/28

         Tožba, vložena 4. junija 2012 – Versalis proti Komisiji
   (Zadeva T-241/12)
   2012/C 227/48
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Versalis SpA (San Donato Milanese, Italija) (zastopniki: F. Moretti, L. Nascimbene in M. Siragusa, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani akt, na podlagi katerega je Komisija štela, da so izpolnjene predpostavke za ponovno uvedbo postopka za naložitev sankcij v zvezi z družbama Versalis S.p.A in Eni S.p.A, razglasi za ničnega, in Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper sklep, ki naj bi bil del dopisa Evropske komisije z dne 23. aprila 2012 (D/2012/042050, zadeva št.: COMP/F/38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk – Ponovno sprejetje) s katerim je bila družba Versalis S.p.A. obveščena o sklepu Komisije sprejetju novega obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah in novega sklepa o ugotovitvi kršitve, s katerim bo tej družbi naložena globa v zvezi s postopkom COMP/F/38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk. Ta dopis je bil poslan na podlagi sodbe z dne 13. julija 2011 v zadevi T-59/07, s katero je Splošno sodišče za ničnega razglasilo sklep o ugotovitvi kršitve v delu, v katerem je v zvezi s tožečo stranko, in solidarno s to družbo v zvezi z družbo Eni, upoštevalo obteževalno okoliščino povratka in ponovno izračunalo naloženo globo.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja en tožbeni razlog.
   S prvim in edinim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da Komisija ni pristojna za to, da zoper njo ponovno uvede postopek za naložitev sankcij z namenom sprejetja novega sklepa o ugotovitvi kršitve. Tožeča stranka zlasti meni, da Komisija po sprejetju odločbe z dne 29. novembra 2006 (C(2006) 5700 def.), ki jo je Splošno sodišče Evropske unije razglasilo za nično in spremenilo s sodbo z dne 13. julija 2011 v zadevi T-59/07, ki se trenutno izpodbija pred Sodiščem, ni bila več pristojna za naložitev sankcij v zvezi z družbo Versalis S.p.A glede dejstev, ki so predmet postopka COMP/F/38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. junija 2005 v združenih zadevah T-71/03, T-74/03, T-87/03 in T-91/03, Tokai Carbon co. Ltd in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (Konkurenca — Karteli — Trg posebnih grafitov — Določanje cen — Odgovornost — Izračun zneska glob — Kumulacija sankcij — Obveznost obrazložitve ﾀﾔ Pravice do obrambe — Smernice za izračun zneska glob — Uporabljivost — Teža in trajanje kršitve — Olajševalne okoliščine — Oteževalne okoliščine — Plačilna sposobnost — Sodelovanje med upravnim postopkom — Načini plačila)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/18

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 15. junija 2005
   v združenih zadevah T-71/03, T-74/03, T-87/03 in T-91/03, Tokai Carbon co. Ltd in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Konkurenca - Karteli - Trg posebnih grafitov - Določanje cen - Odgovornost - Izračun zneska glob - Kumulacija sankcij - Obveznost obrazložitve - Pravice do obrambe - Smernice za izračun zneska glob - Uporabljivost - Teža in trajanje kršitve - Olajševalne okoliščine - Oteževalne okoliščine - Plačilna sposobnost - Sodelovanje med upravnim postopkom - Načini plačila)
   (2005/C 205/31)
   Jezik postopka: nemščina in angleščina
   V združenih zadevah T-71/03, T-74/03, T-87/03 in T-91/03, Tokai Carbon co. Ltd, s sedežem v Tokiju (Japonska), ki jo zastopata G. van Gerven in T. Franchoo, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, Intech EDM BV, s sedežem v Lommu (Nizozemska), ki jo zastopata M. Karl in C. Steinle, avocats, Intech EDM AG, s sedežem v Losoneju (Švica), ki jo zastopata M. Karl in C. Steinle, avocats, SGL Carbon AG, s sedežem v Wiesbadnu (Nemčija), ki jo zastopata M. Klusmann in P. Niggemann, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: W. Mölls, P. Hellström, F. Castillo de la Torre in S. Rating, v zadevah T-74/03 in T-87/03 skupaj z H.-J. Freund, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predlogov da se delno ali v celoto za nično razglasi odločba C(2002) 5083 konč. z dne 17. decembra 2002 glede postopka izvajanja člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/E-2/37.667 — Posebni grafiti), je Sodišče prve stopnje (drugi senat) v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij in N. J. Forwood, sodnika, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 15. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               V zadevi T-71/03, Tokai Carbon proti Komisiji:

                           —

                           tožba se zavrne;

                           —

                           tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

               2.

               V zadevi T-74/03, Intech EDM BV proti Komisiji:

                           —

                           tožba se zavrne;

                           —

                           tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

               3.

               V zadevi T-87/03, Intech EDM AG/Komisija:

                           —

                           znesek globe, ki jo tožeči stranki nalaga člen 3 odločbe COMP/E-2/37.667 se določi na 420.000 evrov;

                           —

                           člen 3(h) odločbe COMP/E-2/37.667 se spremeni tako, da se solidarna odgovornost Intech EDM AG omeji na znesek 420.000 evrov;

                           —

                           v preostalem se tožba zavrne;

                           —

                           tožeča stranka nosi dve tretjini svojih stroškov in dve tretjini stroškov, ki jih je priglasila Komisija, pri čemer slednja nosi eno tretjino svojih stroškov in eno tretjino stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               4.

               V zadevi T-91/03, SGL Carbon/Komisija:

                           —

                           znesek globe, ki jo tožeči stranki nalaga člen 3 odločbe COMP/E-2/37.667 se za kršitev storjeno v sektorju izostatičnega grafita določi na 9.641.970 evrov;

                           —

                           v preostalem se tožba zavrne;

                           —

                           tožeča stranka nosi dve tretjini svojih stroškov in dve tretjini stroškov, ki jih je priglasila Komisija, pri čemer slednja nosi eno tretjino svojih stroškov in eno tretjino stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva T-623/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2016 – Loewe Technologies/UUNT – DNS International (SoundVision)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2016 – Loewe Technologies/UUNT – DNS International (SoundVision)
   (Zadeva T-623/14) (1)

   (2016/C 098/79)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva C-374/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa High Court of Justice (England Wales) (Chancery Division) z dne 25. avgusta 2004 v zadevi Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/17

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa High Court of Justice (England Wales) (Chancery Division) z dne 25. avgusta 2004 v zadevi Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue
   (Zadeva C-374/04)
   (2004/C 273/30)
   High Court of Justice (England Wales) (Chancery Division) je s sklepom z dne 25. avgusta 2004 v zadevi Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 30. avgusta 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   High Court of Justice (England Wales) (Chancery Division) predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je v nasprotju s členoma 43 ES ali 56 ES (z upoštevanjem členov 57 ES in 58 ES) (ali njihovih predhodnih določb):

                           (a)

                           da država članica A (kot npr. Združeno kraljestvo)

                                       (i)

                                       sprejme in obdrži v veljavi zakonodajo, ki daje pravico do celotnega dobropisa na že plačane davke glede dividend, ki jih plačajo družbe rezidentke države članice A („primerne dividende“) individualnim imetnikom delnic rezidentom države članice A;

                                       (ii)

                                       izvaja določbo iz sporazumov o dvojni obdavčitvi, sklenjenih z določenimi drugimi državami članicami in tretjimi državami, ki daje pravico do celotnega dobropisa na že plačane davke (manjši davek kot predviden v teh sporazumih) glede relevantnih dividend individualnim imetnikom delnic, rezidentov teh drugih držav članic in tretjih držav;

                                 toda ne daje pravice do nobenega dobropisa na že plačane davke (bodisi celotnega ali delnega) glede primernih dividend, če jih plača hčerinska družba rezidentka države članice A (npr. Združeno kraljestvo) matični družbi rezidentki države članice B (npr. Nemčiji), bodisi po nacionalnih predpisih ali pod pogoji dvojne obdavčitve iz sporazuma med tema državama;

                           (b)

                           da država članica A (npr. Združeno kraljestvo) izvaja določbo iz uporabljenegasporazuma o dvojni obdavčitvi, tako da podeli pravico do delnega dobropisa na že plačane davke glede primernih dividend matični družbi rezidentki države članice C (kot npr. Nizozemsko), ne podeli pa take pravice matični družbi rezidentki države članice B (kot npr. Nemčiji), kadar v dogovoru o dvojni obdavčitvi med državo članico A in državo članico B ni določbe o delnem dobropisu na že plačane davke;

                           (c)

                           da država članica A (kot npr. Združeno kraljestvo) ne podeli pravice do delnega dobropisa na že plačane davke glede primernih dividend družbi rezidentki države članice C (kot npr. Nizozemski), ki je nadzorovana s strani družbe rezidentke države članice B (kot npr. Nemčije), kadar država članica A izvaja te določbe iz sporazumov o dvojni obdavčitvi, ki podelijo tako pravico:

                                       (1)

                                       družbam rezidentkam države članice C, ki so nadzorovane s strani rezidentk države članice C;

                                       (2)

                                       družbam rezidentkam države članice C, ki so nadzorovane s strani rezidentk države članice D (kot npr. Italije), kadar je v sporazumu o dvojni obdavčitvi med državo članico A in državo članico D določba, ki daje pravico do delnega dobropisa na že plačane davke glede primernih dividend;

                                       (3)

                                       družbam rezidentkam države članice D ne glede na to, kdo nadzoruje te družbe?

                           (d)

                           Ali se odgovor na vprašanje 1c) spremeni, če družba rezidentka države članice C ni nadzorovana s strani družbe rezidentke države članice B, pač pa s strani družbe rezidentke tretje države?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1a) do c) v celoti ali deloma pritrdilen, katera načela veljajo v pravu Skupnosti v zvezi s pravicami Skupnosti in razpoložljivimi sredstvi v okoliščinah, navedenih v teh vprašanjih? Zlasti:

                           (a)

                           Ali je država članica A dolžna plačati:

                                       (i)

                                       celotni dobropis na že plačane davke ali temu ekvivalenten znesek; ali

                                       (ii)

                                       delni dobropis na že plačane davke ali temu ekvivalenten znesek; ali

                                       (iii)

                                       celotni ali delni dobropis na že plačane davke ali temu ekvivalenten znesek:

                                                   1.

                                                   neto znesek kateregakoli plačljivega dodatnega davka na dohodek ali ki bi bil plačljiv, če bi dividende plačane ustreznemu upravičencu omogočale dobropis na že plačane davke;

                                                   2.

                                                   neto znesek takega davka, izračunanega na kateri drugi podlagi?

                           (b)

                           Komu se izvršujejo taka plačila:

                                       (i)

                                       ustrezni matični družbi v državi članici B ali državi članici C; ali

                                       (ii)

                                       ustrezni hčerinski družbi v državi članici A?

                           (c)

                           Ali je pravica do takega plačila:

                                       (i)

                                       pravica do povračila neupravičeno odmerjenih zneskov, obračunana tako, da je vračilo posledica, in dodatek, pravici podeljeni s členoma 43 in/ali 56; in/ali

                                       (ii)

                                       pravica do nadomestila ali odškodnine tako, da je zadoščeno pogojem za vračilo, določenim v združenih zadevah C-46/93 in C-48/93 Brasserie du Pecheur in Factortame; in/ali

                                       (iii)

                                       pravica za povrnitev neupravičeno zavrnjenega prejemka in če je tako:

                                                   1.

                                                   ali je taka pravica posledica, in dodatek pravice, podeljene s členoma 43 in/ali 56; ali

                                                   2.

                                                   mora biti zadoščeno pogojem za vračilo, določenim v združenih zadevah C- 46/93 in C-48/93 Brasserie du Pecheur in Factortame; ali

                                                   3.

                                                   morajo biti izpolnjeni kakšni drugi pogoji?

                           (d)

                           Ali je glede na namene gornjega vprašanja 2c) kakšna razlika, če so zahtevki kot predmet notranjega prava države članice A vloženi kot restitucijski zahtevki ali so vloženi ali morajo biti vloženi kot odškodninski zahtevki?

                           (e)

                           Za namen povračila, ali je nujno, da družba, ki ima zahtevek, dokaže, da bi ona, ali njena matična družba, zahtevala dobropis na že plačane davke (celotni ali delni, odvisno od primera), če bi vedela, da je po pravu Skupnosti upravičena do takega zahtevka?

                           (f)

                           Ali se odgovor na vprašanje 2a) kaj spremeni, glede na to da je lahko v skladu z odločitvijo Sodišča v združenih zadevah C-397/98 in C-410/98 Hoechst and Metallgesellschaft zadevna hčerinska družba v državi članici dobila povračilo ali je načeloma upravičena do povračila akontacije davka od dobička pravnih oseb glede dividende, plačane ustrezni matični družbi v državi članici B ali državi članici C?

                           (g)

                           Kakšne smernice, če sploh, Sodišče meni, da je primerno določiti v teh zadevah, glede okoliščin, ki naj bi jih nacionalno sodišče upoštevalo, ko odloča, ali gre za dovolj resno kršitev v smislu sodbe v združenih zadevah C-46/93 in C-48/93 Brasserie du Pecheur in Factortame, zlasti ali je bila glede na stanje sodne prakse glede razlage relevantnih določb prava Skupnosti kršitev opravičljiva?


title: Zadeva T-512/15: Tožba, vložena 4. septembra 2015 – Sun Cali/UUNT – Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/47

         Tožba, vložena 4. septembra 2015 – Sun Cali/UUNT – Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI)
   (Zadeva T-512/15)
   (2015/C 354/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sun Cali, Inc. (Denver, Združene države) (zastopnik: C. Thomas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Abercrombie & Fitch Europe SA (Mendrisio, Švica)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „SUN CALI“ – znamka Skupnosti št. 5482 369

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora UUNT za pritožbe z dne 3. junija 2015 v zadevah R 1260/2014-5 in R 1281/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, nastalih v postopku pred Sodiščem, in (potencialnemu) intervenientu naloži plačilo stroškov upravnega postopka pred odborom za pritožbe;

               —

               določi datum obravnave, če Splošno sodišče ne bi moglo odločiti brez obravnave.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 92(3) Uredbe št. 207/2009 v zadevi R 1260/2014-5;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 v zadevi R 1281/2014-5.


title: Zadeva F-74/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. decembra 2006 — Caldarone proti Komisiji (Uradniki — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje za leto 2003 — Obveznost obrazložitve poročila — Razglasitev ničnosti poročila — Odškodninski zahtevek)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/46

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. decembra 2006 — Caldarone proti Komisiji
   (Zadeva F-74/05) (1)

   (Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje za leto 2003 - Obveznost obrazložitve poročila - Razglasitev ničnosti poročila - Odškodninski zahtevek)
   (2006/C 331/102)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Maurizio Caldarone (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Jaume, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in K. Herrmann, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitve ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2003
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba o sprejetju kariernega ocenjevalnega poročila M. Caldaroneja za obdobje od 1. januarja do 21. avgusta 2003 se razglasi za nično.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-293/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva C-57/14 P: Pritožba, ki jo je Recaro Holding GmbH, prej Recaro Beteiligungs-GmbH vložil 4. februarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 21. novembra 2013 v zadevi T-524/12, Recaro Holding GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/6

         Pritožba, ki jo je Recaro Holding GmbH, prej Recaro Beteiligungs-GmbH vložil 4. februarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 21. novembra 2013 v zadevi T-524/12, Recaro Holding GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-57/14 P)
   (2015/C 127/08)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Recaro Holding GmbH, prej Recaro Beteiligungs-GmbH (zastopnik: J. Weiser, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   S sklepom z dne 14. januarja 2015 je Sodišče (sedmi senat) zavrglo pritožbo in odločilo, da družba Recaro Holding GmbH nosi svoje stroške.


title: Zadeva T -104/05: Tožba CEGELEC SA proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 28. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/42

         Tožba CEGELEC SA proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 28. februarja 2005
   (Zadeva T -104/05)
   (2005/C 106/83)
   Jezik postopka: francoščina
   CEGELEC SA, s sedežem v Bruslju, ki jo zastopata André Delvaux in Véronique Bertrand, avocats, je dne 28. februarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Evropskemu parlamentu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ničnostna tožba dopustna,

               —

               razglasi za nično odločbo z dne 15. decembra 2004, s katero je Evropski parlament zavrnil ponudbo družbe CEGELEC in družbi GROUP 4 Technology SA oddal tri sklope javnega naročila za dobavo in izvedbo sistemov video nadzora na treh mestih delovanja Evropskega parlamenta, kar je bilo predmet javnega razpisa, objavljenega v Uradnem listu Evropske unije S 61 z dne 26. marca 2004, družba CEGELEC pa je bila z razlogi takšne odločitve seznanjena z dopisom z dne 16. decembra 2004,

               —

               naloži Evropskemu parlamentu plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke v okviru postopka s povabilom k oddaji ponudb za dobavo in izvedbo sistemov video nadzora na treh mestih delovanja Evropskega parlamenta in o oddaji javnega naročila drugemu ponudniku.
   Tožeča stranka se v tožbi sklicuje na več domnevnih kršitev zadevnih specifikacij kot tudi Uredb 1605/2002 (1) in 2432/2002 (2) ter Direktiv 92/50 (3), 93/36 (4) in 2004/18 (5), in sicer na:

               —

               nezadostnost obrazložitve izpodbijane odločbe, ki je bila posredovana tožeči stranki,

               —

               neupoštevanje meril za oddajo javnega naročila in neupoštevanje kriterijev sistema ponderiranja, določenega v specifikacijah,

               —

               dejstvo, da naj, glede na njeno velikost, sprejeta ponudba ne bi upoštevala zahteve, da mora biti ponudba napisana v enem izmed uradnih jezikov Skupnosti,

               —

               dejstvo, da naj bi Parlament s kršenjem načela enakosti med ponudniki oddal javno naročilo na osnovi kamer, ki med „foto-testom“ niso bile predstavljene,

               —

               domnevno zamudo roka pri oddaji ponudbe, ki je bila sprejeta.

      (1)  UL L 248, str. 1.

      (2)  UL L 357, str. 1.

      (3)  UL L 209, str. 1.

      (4)  UL L 199, str. 1.

      (5)  UL L 134, str. 114.


title: Zadeva T-131/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2011 – Saupiquet proti Komisiji (Carinsko pravo — Povračilo uvoznih dajatev — Tuna v konzervah s poreklom iz Tajske — Tarifna kvota — Datum začetka — Nedelja — Izčrpanje kvote — Člen 239 carinskega zakonika Skupnosti — Členi od 308a do 308c Uredbe (EGS) št. 2454/93 — Uredba (ES) št. 975/2003)

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2011 – Saupiquet proti Komisiji
   (Zadeva T-131/10) (1)

   (Carinsko pravo - Povračilo uvoznih dajatev - Tuna v konzervah s poreklom iz Tajske - Tarifna kvota - Datum začetka - Nedelja - Izčrpanje kvote - Člen 239 carinskega zakonika Skupnosti - Členi od 308a do 308c Uredbe (EGS) št. 2454/93 - Uredba (ES) št. 975/2003)
   2012/C 13/24
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Saupiquet (Courbevoie, Francija) (zastopnik: R. Ledru, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. R. Killmann in L. Bouyon, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 10005 konč. z dne 16. decembra 2009, s katero so bilo ugotovljeno, da nadomestilo tožeči stranki uvozne dajatve na tuno v konzervah s poreklom iz Tajske ni upravičeno.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Saupiquet se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Izbris zadeve C-55/05

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/13

         Izbris zadeve C-55/05 (1)

   (2005/C 330/31)

      (Jezik postopka: finščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 16. septembra 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-55/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva C-525/13: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 2. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Vlaams Gewest proti Heidi Van Den Broeck (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Skupna kmetijska politika — Uredba (ES) št. 2419/2001 — Integrirani upravni in nadzorni sistem za nekatere programe pomoči — Zahtevek za pomoč na površino — Člen 33 — Sankcije — Namerne kršitve)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/16

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 2. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Vlaams Gewest proti Heidi Van Den Broeck
   (Zadeva C-525/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Skupna kmetijska politika - Uredba (ES) št. 2419/2001 - Integrirani upravni in nadzorni sistem za nekatere programe pomoči - Zahtevek za pomoč na površino - Člen 33 - Sankcije - Namerne kršitve))
   2014/C 421/22
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vlaams Gewest

      Tožena stranka: Heidi Van Den Broeck

      Izrek

   Člen 33, prvi odstavek, Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 118/2004 z dne 23. januarja 2004, je treba razlagati tako, da se nosilcu kmetijskega gospodarstva v primeru namerne kršitve, ugotovljene v okviru zahtevka za pomoč na površino, ne dodeli nobena pomoč, do katere bi bil lahko upravičen na podlagi programa pomoči, na katerega se ta zahtevek nanaša, in do katere je bila upravičena skupina kmetijskih rastlin, na katero se ta kršitev nanaša.

      (1)  UL C 377, 21.12.2013.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. novembra 2004 v zadevi T-84/03 Maurizio Turco proti Svetu Evropske unije (Preglednost — Dostop javnosti do dokumentov Sveta — Delna zavrnitev dostopa — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Izjeme)

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/20

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 23. novembra 2004
   v zadevi T-84/03 Maurizio Turco proti Svetu Evropske unije (1)

   (Preglednost - Dostop javnosti do dokumentov Sveta - Delna zavrnitev dostopa - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Izjeme)
   (2005/C 31/39)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-84/03 Maurizio Turco, stanujoč v Pulsanu (Italija), ki ga zastopajo O. W. Brouwer, T. Janssens in C. Schillemans, avocats, ob intervenciji Republike Finske (zastopnici: T. Pynnä in A. Guimaraes-Purokoski, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), Kraljevine Danske (zastopnika: J. Liisberg, nato J. Molde, z naslovom za vročanje v Luksemburgu) ter Kraljevine Švedske (zastopnika: A. Kruse in K. Wistrand, z naslovom za vročanje v Luksemburgu) proti Svetu Evropske unije (zastopnika: J.-C. Piris in M. Bauer), ob intervenciji Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (zastopnica: C. Jackson skupaj s P. Sales in J. Stratford, barristers, z naslovom za vročanje v Luksemburgu) ter Komisije Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Petite, C. Docksey in P. Aalto, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Sveta z dne 19. decembra 2002, s katero se tožeči stranki delno zavrne dostop do določenih dokumentov z dnevnega reda zasedanja Sveta „Pravosodje in notranje zadeve“ z dne 14. in 15. oktobra 2002, je Sodišče prve stopnje (peti senat) v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in J. D. Cooke, sodnika, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 23. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne v delu, ki se nanaša na zavrnitev dostopa do pravnega mnenja Sveta.

               2.

               O preostalem delu ni več treba odločati.

               3.

               Tožeča stranka in Svet nosita vsak polovico nastalih stroškov.

               4.

               Intervenienti nosijo svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva T-144/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. marca 2017 – Numbi/Svet (Začasna odredba — Omejevalni ukrepi — Demokratična republika Kongo — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/25

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. marca 2017 – Numbi/Svet
   (Zadeva T-144/17 R)
   ((Začasna odredba - Omejevalni ukrepi - Demokratična republika Kongo - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 178/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: John Numbi (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopnika: O. Okito in A. Ouannès, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Uredbe Sveta (EU) 2016/2230 z dne 12. decembra 2016 o spremembi Uredbe (ES) št. 1183/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo (UL 2016, L 336 I, str. 1).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-43/16: Tožba, vložena 29. januarja 2016 – 1&1 Telecom/Komisija

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/44

         Tožba, vložena 29. januarja 2016 – 1&1 Telecom/Komisija
   (Zadeva T-43/16)
   (2016/C 106/52)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Nemčija) (zastopnika: J. Murach, odvetnik, in P. Alexiadis, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z 19. novembra 2015, ki ga je sprejel generalni direktor za konkurenco v zvezi z izvedbo korektivnega ukrepa za subjekte, ki niso mobilni operaterji, v zadevi COMP/M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus (sklep o združitvi), s katerim je bila izjava o prostovoljni zavezi razglašena za skladno s končnimi zavezami in pravom Evropske unije, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži, naj zahteva, da Telefónica Deutschland izda novo izjavo o prostovoljni zavezi, ki je strogo omejena na obveznost, ki jo ima v skladu s točko 78 končnih zavez, ki so bile odobrene s sklepom o združitvi;

               —

               Komisiji naloži, naj v skladu s členom 87 prečiščene različice Poslovnika Splošnega sodišča nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija s sprejetjem sklepa očitno napačno uporabila pravo, ker pogodbe, Uredba Evropske unije o združitvi (EUMR), sklep o združitvi in končne zaveze ne dopuščajo klavzule 2.3. izjave o prostovoljnih zavezah, kot je bila sprejeta v sklepu.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija s sprejetjem sklepa zlorabila svoja pooblastila, ker je upoštevala preudarke, ki niso povezani s konkurenco, in tako kršila pogodbe, EUMR in sklep o združitvi.


title: Zadeva C-282/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 7. junija 2010 – Maribel Dominguez proti Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 7. junija 2010 – Maribel Dominguez proti Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre
   (Zadeva C-282/10)
   ()
   2010/C 234/39
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Kasacijski pritožnik: Maribel Dominguez

      Nasprotna stranka: Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7(1) Direktive 2003/88/ES (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim določbam ali praksi, po katerih je pravica do plačanega letnega dopusta pogojena z najmanj desetimi dnevi (ali mesecem) dejanskega dela v referenčnem obdobju?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali nacionalno sodišče, ki mu je predložen spor med posamezniki, na podlagi člena 7 Direktive 2003/88/ES, ki ustvarja posebno obveznost za delodajalca, ker delavcu, ki je bil iz zdravstvenih razlogov odsoten eno leto ali več, daje pravico do plačanega dopusta, ne uporabi nasprotujoče nacionalne določbe, s katero je v tem primeru nastanek pravice do plačanega letnega dopusta pogojen z najmanj desetimi dnevi dejanskega dela v referenčnem obdobju?

               3.

               Ker člen 7 Direktive 2003/88/ES ne razlikuje med delavci glede na to, ali je njihova odsotnost z dela med referenčnim obdobjem posledica nezgode pri delu, poklicne bolezni, nesreče med prevozom ali nepoklicne bolezni, ali imajo delavci na podlagi tega besedila pravico do enako dolgega plačanega dopusta, ne glede na vzrok za njihovo odsotnost iz zdravstvenih razlogov, ali pa je treba to besedilo razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da je trajanje plačanega dopusta lahko različno glede na vzrok odsotnosti delavca, saj nacionalno pravo pod nekaterimi pogoji določa daljši plačani letni dopust od minimalnih štirih tednov, določenih s to direktivo?

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 299, str. 9).


title: Zadeva T-530/12 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. oktobra 2014 – Bermejo Garde proti EESO (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Psihično nadlegovanje — Protipravne dejavnosti, ki škodijo interesom Unije — Resna neizpolnitev obveznosti uradnikov — Člena 12a in 22a Kadrovskih predpisov — Prijava s strani pritožnika — Prerazporeditev po tej prijavi — Nepredložitev zadeve OLAF s strani hierarhično nadrejenega po prejemu informacij — Akti, ki posegajo v položaj — Dobra vera — Pravica do obrambe — Pristojnost avtorja akta)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. oktobra 2014 – Bermejo Garde proti EESO
   (Zadeva T-530/12 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Psihično nadlegovanje - Protipravne dejavnosti, ki škodijo interesom Unije - Resna neizpolnitev obveznosti uradnikov - Člena 12a in 22a Kadrovskih predpisov - Prijava s strani pritožnika - Prerazporeditev po tej prijavi - Nepredložitev zadeve OLAF s strani hierarhično nadrejenega po prejemu informacij - Akti, ki posegajo v položaj - Dobra vera - Pravica do obrambe - Pristojnost avtorja akta))
   2014/C 421/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Moises Bermejo Garde (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (zastopniki: sprva G. Nijborg, nato U. Schwab in M. Lernhart, zastopniki, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 25. septembra 2012 v zadevi Bermejo Garde proti EESO (F-41/10), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 25. septembra 2012 v zadevi Bermejo Garde proti EESO (F-41/10) se razveljavi v delu, v katerem so bili z njo zavrnjeni predlogi Moisesa Bermeja Garde za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (EESO) št. 133/10 A z dne 24. marca 2010 o prenehanju njegovih prejšnjih funkcij in odločbe EESO št. 184/10 A z dne 13. aprila 2010 o njegovi prerazporeditvi.

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 55, 23.2.2013.


title: Zadeva T-517/15: Tožba, vložena 7. septembra 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult/UUNT (Limbic® Sales)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/49

         Tožba, vložena 7. septembra 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult/UUNT (Limbic® Sales)
   (Zadeva T-517/15)
   (2015/C 354/60)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Limbic® Sales“ – prijava št. 12 316 463

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 23 junija 2015 v zadevi R 1972/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo v zvezi s prijavo znamke Skupnosti 012 316 493 Limbic® Sales razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev členov 63, 75, prvi stavek, in76 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-428/10: Tožba, vložena 27. avgusta 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/12

         Tožba, vložena 27. avgusta 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-428/10)
   ()
   2010/C 328/21
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braun in L. de Schietere de Lophem, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2007/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uveljavljanju določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi (1) oziroma v vsakem primeru, s tem da o njihovem sprejetju ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive se je iztekel 3. avgusta 2009. Vendar tožena stranka ob vložitvi te tožbe še ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos te direktive, oziroma v vsakem primeru o njih še ni obvestila Komisije.

      (1)  UL L 184, str. 17.


title: Zadeva T-385/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2015 – Orange/Komisija (Državne pomoči — Pokojnine — Pomoč v zvezi z reformo načina financiranja pokojnin državnih uslužbencev, zaposlenih pri France Télécom — Znižanje protidajatve, ki jo mora France Télécom plačati državi — Sklep o združljivosti pomoči z notranjim trgom pod določenimi pogoji — Prednost — Selektivnost — Škodovanje konkurenci — Pravica do obrambe)

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2015 – Orange/Komisija
   (Zadeva T-385/12) (1)

   ((Državne pomoči - Pokojnine - Pomoč v zvezi z reformo načina financiranja pokojnin državnih uslužbencev, zaposlenih pri France Télécom - Znižanje protidajatve, ki jo mora France Télécom plačati državi - Sklep o združljivosti pomoči z notranjim trgom pod določenimi pogoji - Prednost - Selektivnost - Škodovanje konkurenci - Pravica do obrambe))
   (2015/C 118/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Orange, prej France Télécom (Pariz, Francija) (zastopnika: S. Hautbourg in S. Cochard-Quesson, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, D. Grespan in B. Stromsky)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije 2012/540/EU z dne 20. decembra 2011 o državni pomoči C 25/08 (ex NN 23/08) – Reforma načina financiranja pokojnin državnih uslužbencev, zaposlenih pri France Télécom, ki jo Republika Francija izvaja v korist France Télécom (UL L 279, str. 1)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Orange nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012.


title: Zadeva C-128/15: Tožba, vložena 13. marca 2015 – Kraljevina Španija/Svet Evropske unije

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/17

         Tožba, vložena 13. marca 2015 – Kraljevina Španija/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-128/15)
   (2015/C 155/19)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: L. Banciella Rodríguez-Miñón in A. Rubio González, agenta)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

               —

               toženi instituciji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                  Prekoračitev polja proste presoje Sveta s tem, ko je v členu 3 in delu 2 Priloge k Uredbi št. 1367/2014
                   (1)
                  za leti 2015 in 2016 določil ribolovne možnosti za vrsti okroglonosi repak (RNG-Coryphaenoides rupestris) in čebulastooki repak (RHG-Macrourus berglax) na območjih Vb, VI in VII ter VIII, IX, X, XII in XIV, ki škodujejo sorazmerni stabilnosti zgodovinskega ulova čebulastookega repaka s strani Kraljevine Španije.

               2.

                  Spoštovanje načela sorazmernosti. Uredba 1367/2014 je očitno nesorazmerna glede na določitev celotnih dovoljenih ulovov (TAC) za obe vrsti repaka za območja Vb, VI in VII na eni strani ter za območja VIII, IX, X, XII in XIV na drugi strani.

               3.

                  Kršitev načela enakosti. Pri določitvi TAC je bilo kršeno načelo prepovedi diskriminacije za obe vrsti repaka, ker v primerjavi drugimi navedenimi primeri ni bilo spoštovano načelo sorazmerne stabilnosti in so institucije Unije enostransko določile TAC brez upoštevanja legitimnih zahtev Kraljevine Španije.

      (1)  Uredba Sveta (EU) št. 1367/2014 z dne 15. decembra 2014 o določitvi ribolovnih možnosti za plovila Unije za določene staleže globokomorskih rib za leti 2015 in 2016 (UL L 366, str. 1).