201806220401970812018/C 240/422992017TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180529393911Zadeva T-299/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije 1000 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 52(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001) — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve)
 ---documentbreak--- C2402018SL3910120180529SL0042391391Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000)
   (Zadeva T-299/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije 1000 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 52(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001) — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve)“2018/C 240/42Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemčija) (zastopnica: M.-C. Simon, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kitajska) (zastopnika: S. Fröhlich in M. Hartmann, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. marca 2017 (zadeva R 650/2016-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Zhejiang Rongpeng Air Tools et Sata.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Sata GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 231, 17.7.2017.


201806220601970432018/C 240/693172018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180518596021Zadeva T-317/18: Tožba, vložena 18. maja 2018 – Fugro/Komisija
 ---documentbreak--- C2402018SL5910120180518SL0069591602Tožba, vložena 18. maja 2018 – Fugro/Komisija
   (Zadeva T-317/18)2018/C 240/69Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Fugro NV (Leidschendam, Nizozemska) (zastopnika: T. Snoep in V. van Weperen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijani sklep razglasi za ničen;

            —

            podredno, razglasi izpodbijani sklep za delno ničen, zlasti njegov člen 1(2);

            —

            Evropski komisiji Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

            1.

            S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Sklep krši načelo sorazmernosti.

                     —

                     Komisija pri sprejetju Sklepa ni imela široke diskrecijske pravice, pri čemer nadzor nad tem, ali Sklep krši načelo sorazmernosti, ne sme biti omejen na to, ali je Sklep očitno nesorazmerne glede na zastavljene cilje. Sklep krši načelo sorazmernosti, ker:

                              —

                              presega to, kar je nujno za uresničevanje zastavljenih ciljev;

                              —

                              Komisija izmed razpoložljivih primernih ukrepov ni izbrala tistega, ki je najmanj omejujoč; in

                              —

                              so neugodnosti, povzročene s sklepom, nesorazmerne z zastavljenimi cilji.

                     —

                     Tudi če bi Komisija imela široko diskrecijsko pravico, je sklep očitno nesorazmeren za dosego zastavljenih ciljev.

            2.

            Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da se družbi Fugro s Sklepom krši lastninska pravica iz člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in pravica do svobodne gospodarske pobude iz člena 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                     —

                     Sklep krši lastninsko pravico družbe Fugro, ker uničuje njen posel. Izguba lasništva je pomembna in presega razumno poslovno tveganje; in

                     —

                     Sklep vpliva na sam obstoj svobode gospodarske pobude družbe Fugro.

            3.

            S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Sklep krši načelo neizkrivljanja konkurence.

                     —

                     Sklep Evropski komisiji onemogoča uresničevanje bistvene naloge vzpostavitve notranjega, na katerem ni izkrivljanja, ker:

                              —

                              pomeni intervencijo javnega sektorja na trg offshore razširjenih GNSS storitev, ki ni združljiva z načeli neizkrivljene konkurence; in

                              —

                              v nasprotju s členom 3(3) PEU in Protokolom št. 27 posega v offshore razširjene GNSS storitve, čeprav trg ustrezno deluje.


201806220131970352018/C 240/13342018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL2018011891021Zadeva C-34/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Ítélőtábla (Madžarska) 18. januarja 2018 – Ottília Lovasné Tóth/ERSTE Bank Hungary Zrt.
 ---documentbreak--- C2402018SL910120180118SL001391102Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Ítélőtábla (Madžarska) 18. januarja 2018 – Ottília Lovasné Tóth/ERSTE Bank Hungary Zrt.
   (Zadeva C-34/18)2018/C 240/13Jezik postopka: madžarščina
      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ottília Lovasné Tóth

      Tožena stranka: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je odstavek 1(q) Priloge k Direktivi [93/13] (
                  1
               ) treba razlagati tako, da se z njim, kot določbo Unije, ki ima značaj pravila javnega reda, na splošno prepoveduje – s čimer je naknadna analiza nepotrebna –, da bi posojilodajalec potrošniku v pogodbo vsilil pogodbeni pogoj, ki je ali splošni pogoj poslovanja ali o katerem se stranki ne dogovorita posamično in katerega namen ali učinek je, da obrne dokazno breme?

            2.

            Če je treba na podlagi odstavka 1(q) Priloge k Direktivi (93/13) ugotoviti namen ali učinek pogodbene določbe, ali je treba preučiti, da je uveljavljanje pravic potrošnikov onemogočeno s takim pogodbenim pogojem,

                     —

                     na podlagi katerega potrošnik utemeljeno domneva, da mora pogodbo izpolniti v celoti, skupaj z vsemi pogodbenimi pogoji, na način in v obsegu, kot ju določa posojilodajalec, tudi takrat, ko je dolžnik prepričan, da terjatev posojilodajalec delno ali v celoti ni dolgovana, ali

                     —

                     katerega učinek je, da omeji ali prepreči dostop potrošnika do tistega sredstva za razrešitev spora, ki temelji na enakopravnem pogajanju, ker je dovolj, da se posojilodajalec sklicuje na ta pogodbeni pogoj in s tem reši spor?

            3.

            Če je o nedovoljenosti pogodbenih pogojev, ki so navedeni v Prilogi k Direktivi [93/13], treba odločiti glede na merila iz člena 3(1) te direktive: ali zahtevo po jasnosti in razumljivosti iz člena 5 iste direktive izpolnjuje tisti pogodbeni pogoj, ki vpliva na odločitev potrošnika v zvezi z izpolnjevanjem pogodbe, z rešitvijo spora s posojilodajalcem po sodni ali izvensodni poti, ali z uveljavljanjem njegovih pravic, in ki kljub jezikovni razumljivosti povzroči take pravne učinke, ki se lahko ugotovijo šele z razlago nacionalne zakonodaje, o kateri ob sklenitvi pogodbe ni bilo ustaljene sodne prakse in se ta praksa v kasnejših letih prav tako ni poenotila?

            4.

            Ali je treba odstavek 1(m) Priloge k Direktivi [93/13] razlagati tako, da je pogodbeni pogoj, o katerem se stranki nista posamično dogovorili, lahko nedovoljen tudi, kadar tisti stranki, ki sklene pogodbo s potrošnikom daje pravico, da enostransko ugotovi, ali je storitev potrošnika v skladu z določbami pogodbe, in kadar potrošnik s tem pogojem pripozna svojo obveznost, še preden sta pogodbenici sploh izvedli kakršno koli storitev?

      (
         1
      )	Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


201806220751970242018/C 240/703212018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180518616111Zadeva T-321/18: Tožba, vložena 18. maja 2018 – Serenity Pharmaceuticals/EUIPO – Gebro Holding (NOCUVANT)
 ---documentbreak--- C2402018SL6110120180518SL0070611611Tožba, vložena 18. maja 2018 – Serenity Pharmaceuticals/EUIPO – Gebro Holding (NOCUVANT)
   (Zadeva T-321/18)2018/C 240/70Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Serenity Pharmaceuticals LLC (Milford, Pennsylvania, Združene države) (zastopnik: J. Day, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Avstrija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „NOCUVANT“ – zahteva za registracijo št. 13 053 434

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. marca 2018 v zadevi R 584/2017-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 27. januarja 2018 v zvezi z ugovorom št. B 002437922;

            —

            EUIPO in družbi Gebro Holdings GmbH naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 47(2) Uredbe št. 2017/1001;

            —

            kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


201806220041970332018/C 240/141552018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180222101121Zadeva C-155/18 P: Pritožba, ki jo je Tulliallan Burlington Ltd vložila 22. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. decembra 2017 v zadevi Tulliallan Burlington Ltd/EUIPO, T-120/16,
 ---documentbreak--- C2402018SL1010120180222SL0014101112Pritožba, ki jo je Tulliallan Burlington Ltd vložila 22. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. decembra 2017 v zadevi Tulliallan Burlington Ltd/EUIPO, T-120/16,
   (Zadeva C-155/18 P)2018/C 240/14Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Pritožnica: Tulliallan Burlington Ltd (zastopnik: A. Norris, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Burlington Fashion GmbH

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi sodbo Splošnega sodišča, s katero je bila razveljavljena odločba, s katero je odbor za pritožbe zavrnil pritožbo družbe Tulliallan Burlington Ltd’s (v nadaljevanju: TBL);

            —

            razveljavi odločbo odbora za pritožbe (ali podredno vrne zadevo Splošnemu sodišču v razsojanje v skladu z odločitvijo Sodišča);

            —

            Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbi Burlington Fashion GmbH (v nadaljevanju: BFG) naloži plačilo stroškov, ki jih je imela družba TBL v zvezi s to pritožbo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica (družba TBL) se pritožuje zoper sodbo Splošnega sodišča, ker je to napačno uporabilo pravo v spodaj opisanih primerih:

            1.

            Pritožbeni razlogi v zvezi s kršitvijo člena 8(5) Uredbe o blagovni znamki EU (
                  1
               )

                     a)

                     Splošno sodišče je storilo napako, ker ni podalo nobene ugotovitve glede „povezave“.

                     b)

                     Dalje, Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da družba TBL ni predložila dokaza, s katerim bi dokazala oškodovanje razlikovalnega učinka ali neupravičeno prednost.

                     c)

                     Splošno sodišče je z ugotovitvijo, da ni bil predložen potreben dokaz, storilo napako, ker je (i) pravni standard postavilo previsoko in (ii) ni upoštevalo upoštevnega dokaza.

                     d)

                     Edina ugotovitev, do katere bi namreč lahko prišlo Splošno sodišče, je, da je šlo za oškodovanje razlikovalnega učinka ali dalje oziroma podredno za neupravičeno prednost.

                     e)

                     Splošno sodišče je neupravičeno zavrnilo trditve družbe TBL, da je bila odločba odbora za pritožbe nezakonita, ker očitno ni upoštevala trditev, podanih pred njim.

            2.

            Pritožbeni razlogi v zvezi s kršitvijo člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU

                     a)

                     Splošno sodišče neupravičeno ni ugotovilo, da bi moral odbor za pritožbe zahtevati dodatne navedbe glede člena 8(4) v okoliščinah, v katerih bi bila edina pot za zagotovitev procesnih pravic, da odbor za pritožbe pozove k podaji teh navedb ali odloči samo o vprašanju iz člena 8(5) in vprašanje glede člena 8(4) vrne v odločanje odboru za pritožbe. Splošno sodišče bi moralo odločbo odbora za pritožbe razveljaviti.

                     b)

                     Splošno sodišče je neupravičeno potrdilo ugotovitev odbora za pritožbe, da družba TBL ni dokazala, da so izpolnjeni pogoji iz člena 8(4). Splošno sodišče bi moralo ugotoviti, da je odbor za pritožbe storil napako, razveljaviti ugotovitve odbora za pritožbe glede člena 8(4) in priti do ugotovitve, da je bil člen 8(4) kršen.

      Pritožbeni razlogi v zvezi s kršitvijo člena 8(1) Uredbe o blagovni znamki EU

            a)

            Splošno sodišče je neupravičeno uporabilo sodbo Praktiker, saj se glede na odločbo Sodišča v zadevi EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750), sodba Praktiker na tem mestu ne uporablja za prejšnje znamke.

            b)

            Dalje in podredno, Splošno sodišče je neupravičeno uporabilo sodbo Praktiker, saj se ta sodba ne uporablja za storitve prodajnih galerij.

            c)

            Tudi če bi prejšnja znamka družba TBL spadala v okvir „prodaje na drobno“ in zato na področje uporabe sodbe Praktiker, je Splošno sodišče napačno razlagalo sodbo Praktiker, kot da nujno preprečuje ugotovitev o podobnosti znakov, ki povzroča zmedo.

            d)

            Splošno sodišče zaradi napačnih ugotovitev glede uporabe sodbe Praktiker ni (i) opravilo presoje verjetnosti zmede oziroma (ii) te presoje ni prepustilo odboru za pritožbe. V takih okoliščinah bi moralo storiti eno ali drugo.

      (
         1
      )	Uredba (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL L 154, 2017, str. 1).


201806220501970582018/C 240/713232018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180522616222Zadeva T-323/18: Tožba, vložena 22. maja 2018 – Fomanu/EUIPO – Fujifilm Imaging Germany (Upodobitev metulja)
 ---documentbreak--- C2402018SL6120120180522SL0071612622Tožba, vložena 22. maja 2018 – Fomanu/EUIPO – Fujifilm Imaging Germany (Upodobitev metulja)
   (Zadeva T-323/18)2018/C 240/71Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Fomanu AG (Neustadt a.d. Waldnaab, Nemčija) (zastopnik: S. Reichart, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fujifilm Imaging Germany GmbH & Co. KG (Willich, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije št 5 481 403

      Postopek pred EUIPO: postopek za razglasitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. marca 2018 v zadevi R 2241/2016-2.

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo, v delu v katerem je bila izpodbijana znamka Unije razglašena za neveljavno za naslednje proizvode in storitve:
            Razred 9 – CD-ROM-i; DVD-ji; računalniški programi in software, zlasti software za izmenjavo, hrambo, reproduciranje in sistematičen zajem podatkov;
            Razred 16 – Tiskovine, če so v razredu 16, razen s posamičnimi fotografijami potiskane tiskovine (zlasti fotoknjige, fotokoledarji, fotoplatna, fotosestavljanke, fotobeležke, albumi za slike);
            Razred 38 – Omogočanje dostopa do informacijske zbirke za prenos podatkov preko elektronskih medijev (internet); obveščanje in prenos slik prek računalnika;
            Razred 40 – Vezava knjig;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 58(1)(a) in (2) v povezavi s členom 18(1) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

            —

            Kršitev člena 19(1) v povezavi s členom 10 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 2017/1430.


201806220301970792018/C 240/252192018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180326222321Zadeva C-219/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 26. marca 2018 – Brenta Scrl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018SL2210120180326SL0025221232Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 26. marca 2018 – Brenta Scrl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Zadeva C-219/18)2018/C 240/25Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Brenta Scrl, Michele Bianchin, Antonio Bortignon, Doriano Bortignon, Bruno Caron, Francesca Carraro, Antonio Didonè, Loris Donazzan, Rino Guidolin, Silvano Orsato, Valentino Rigo, Roberto Sacchetto, Emiliano Sonda, Azienda agricola Rebesco Antonio e Guerrino s.s.

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije razlagati tako, da zaradi neskladnosti zakonske določbe države članice s členom 2(2)(3) Uredbe (EGS) št. 3950/92 (
                  1
               ) za proizvajalce ne velja obveznost plačila dodatne dajatve, če so izpolnjeni pogoji, ki jih določa navedena uredba?

            2.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije in zlasti splošno načelo varstva zaupanja v pravo razlagati tako, da ni mogoče varovati zaupanja subjektov, ki so spoštovali obveznost, predvideno v državi članici, in so izkoristili učinke, povezane s spoštovanjem navedene obveznosti, čeprav se je izkazalo, da navedena obveznost ni v skladu s pravom Evropske unije?

            3.

            Ali v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, člen 9 Uredbe (ES) št. 1392/2001 (
                  2
               ) z dne 9. julija 2001 in pojem Unije „prednostna kategorija“ nasprotujeta določbi države članice, kakršna je člen 2(3) uredbe-zakona št. 157/2004, ki jo je sprejela Italijanska republika in določa razlikovanje pri vračanju preplačanega dodatnega plačila, tako da časovno in glede na način vračila ločuje med proizvajalci, ki so zaupali v zahtevano spoštovanje določbe nacionalnega prava, za katero se je izkazalo, da je ni v skladu s pravom Unije, in proizvajalci, ki navedene določbe niso spoštovali?

      (
         1
      )	Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 405, str. 1).
   (
         2
      )	Uredba Komisije (ES) št. 1392/2001 z dne 9. julija 2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 o uvedbi dodatne dajatve za mleko in mlečne proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 33, str. 104).


201806220371970392018/C 240/151562018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180222121321Zadeva C-156/18 P: Pritožba, ki jo je Tulliallan Burlington Ltd vložila 22. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. decembra 2017 v zadevi Tulliallan Burlington Ltd/EUIPO, T-121/16
 ---documentbreak--- C2402018SL1210120180222SL0015121132Pritožba, ki jo je Tulliallan Burlington Ltd vložila 22. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. decembra 2017 v zadevi Tulliallan Burlington Ltd/EUIPO, T-121/16
   (Zadeva C-156/18 P)2018/C 240/15Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Pritožnica: Tulliallan Burlington Ltd (zastopnik: A. Norris, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Burlington Fashion GmbH

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi sodbo Splošnega sodišča, s katero je bila razveljavljena odločba, s katero je odbor za pritožbe zavrnil pritožbo družbe Tulliallan Burlington Ltd’s (v nadaljevanju: TBL);

            —

            razveljavi odločbo odbora za pritožbe (ali podredno vrne zadevo Splošnemu sodišču v razsojanje v skladu z odločitvijo Sodišča);

            —

            Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbi Burlington Fashion GmbH (v nadaljevanju: BFG) naloži plačilo stroškov, ki jih je imela družba TBL v zvezi s to pritožbo.The appellant claims that the Court should:

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica (družba TBL) se pritožuje zoper sodbo Splošnega sodišča, ker je to napačno uporabilo pravo v spodaj opisanih primerih:

            1.

            Pritožbeni razlogi v zvezi s kršitvijo člena 8(5) Uredbe o blagovni znamki EU (
                  1
               )

                     a)

                     Splošno sodišče je storilo napako, ker ni podalo nobene ugotovitve glede „povezave“.

                     b)

                     Dalje, Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da družba TBL ni predložila dokaza, s katerim bi dokazala oškodovanje razlikovalnega učinka ali neupravičeno prednost.

                     c)

                     Splošno sodišče je z ugotovitvijo, da ni bil predložen potreben dokaz, storilo napako, ker je (i) pravni standard postavilo previsoko in (ii) ni upoštevalo upoštevnega dokaza.

                     d)

                     Edina ugotovitev, do katere bi namreč lahko prišlo Splošno sodišče, je, da je šlo za oškodovanje razlikovalnega učinka ali dalje oziroma podredno za neupravičeno prednost.

                     e)

                     Splošno sodišče je neupravičeno zavrnilo trditve družbe TBL, da je bila odločba odbora za pritožbe nezakonita, ker očitno ni upoštevala trditev, podanih pred njim.

            2.

            Pritožbeni razlogi v zvezi s kršitvijo člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU

                     a)

                     Splošno sodišče neupravičeno ni ugotovilo, da bi moral odbor za pritožbe zahtevati dodatne navedbe glede člena 8(4) v okoliščinah, v katerih bi bila edina pot za zagotovitev procesnih pravic, da odbor za pritožbe pozove k podaji teh navedb ali odloči samo o vprašanju iz člena 8(5) in vprašanje glede člena 8(4) vrne v odločanje odboru za pritožbe. Splošno sodišče bi moralo odločbo odbora za pritožbe razveljaviti.

                     b)

                     Splošno sodišče je neupravičeno potrdilo ugotovitev odbora za pritožbe, da družba TBL ni dokazala, da so izpolnjeni pogoji iz člena 8(4). Splošno sodišče bi moralo ugotoviti, da je odbor za pritožbe storil napako, razveljaviti ugotovitve odbora za pritožbe glede člena 8(4) in priti do ugotovitve, da je bil člen 8(4) kršen.

      Pritožbeni razlogi v zvezi s kršitvijo člena 8(1) Uredbe o blagovni znamki EU

            a)

            Splošno sodišče je neupravičeno uporabilo sodbo Praktiker, saj se glede na odločbo Sodišča v zadevi EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750), sodba Praktiker na tem mestu ne uporablja za prejšnje znamke.

            b)

            Dalje in podredno, Splošno sodišče je neupravičeno uporabilo sodbo Praktiker, saj se ta sodba ne uporablja za storitve prodajnih galerij.

            c)

            Tudi če bi prejšnja znamka družba TBL spadala v okvir „prodaje na drobno“ in zato na področje uporabe sodbe Praktiker, je Splošno sodišče napačno razlagalo sodbo Praktiker, kot da nujno preprečuje ugotovitev o podobnosti znakov, ki povzroča zmedo.

            d)

            Splošno sodišče zaradi napačnih ugotovitev glede uporabe sodbe Praktiker ni (i) opravilo presoje verjetnosti zmede oziroma (ii) te presoje ni prepustilo odboru za pritožbe. V takih okoliščinah bi moralo storiti eno ali drugo.

      (
         1
      )	Uredba (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL L 154, 2017, str. 1).


201806220581970172018/C 240/572602018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180425495021Zadeva T-260/18: Tožba, vložena 25. aprila 2018 – Makhlouf/Komisija in ECB
 ---documentbreak--- C2402018SL4910120180425SL0057491502Tožba, vložena 25. aprila 2018 – Makhlouf/Komisija in ECB
   (Zadeva T-260/18)2018/C 240/57Jezik postopka: francoščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, lawyer)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            ugotovi, da je tožba tožeča stranke dopustna in utemeljena;

            —

            zato Evropski uniji in toženima stranka naloži, naj tožeči stranki za nastalo škodo plačajo znesek 6900000 EUR skupaj z obrestmi;

            —

            toženima strankama naloži, da nosita vse stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 17(1) PEU in člen 13(3) in (4) Pogodbe o EMS, ker ni poskrbela za združljivost Memoranduma o soglasju z dne 26. aprila 2013 s pravom Unije.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: ECB je zlorabila pooblastila in kršila člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker je uporabila svoja pooblastila na področju monetarne politike zato, da bi Euroskupini in ciprski vladi naložila pravila glede prestrukturiranja bank.

            3.

            Tretji tožbeni razlog: razlastitev premoženja tožeče stranke brez pravične odškodnine.


201806220741970322018/C 240/433002017TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180529394022Zadeva T-300/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije 3000 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 52(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001) — Enakost obravnavanja — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve)
 ---documentbreak--- C2402018SL3920120180529SL0043392402Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000)
   (Zadeva T-300/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije 3000 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 52(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001) — Enakost obravnavanja — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve)“2018/C 240/43Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemčija) (zastopnica: M.-C. Simon, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kitajska) (zastopnika: S. Fröhlich in M. Hartmann, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. marca 2017 (zadeva R 653/2016-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Zhejiang Rongpeng Air Tools in Sata.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Sata GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 231, 17.7.2017.


201806220051970502018/C 240/262322018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180329232311Zadeva C-232/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Almería (Španija) 29. marca 2018 – Banco Popular Español, S.A./María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González in Dolores María del Águila Andújar
 ---documentbreak--- C2402018SL2310120180329SL0026231231Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Almería (Španija) 29. marca 2018 – Banco Popular Español, S.A./María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González in Dolores María del Águila Andújar
   (Zadeva C-232/18)2018/C 240/26Jezik postopka: španščina
      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Almería

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica v postopku z revizijo: Banco Popular Español S.A.

      Nasprotne stranke v postopku z revizijo: María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González in Dolores María del Águila Andújar

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je z določbo člena 6(1) Direktive 93/13 (
                  1
               ) skladna določba, kakršna je navedena v členu 465.5 Ley de Enjuiciamiento Civil 1/2000 española (španski zakon št. 1/2000 o civilnopravnem postopku), ki omejuje možnost Tribunal de Apelación (pritožbeno sodišče), [da] po uradni dolžnosti presodi vse posledice razglasitve ničnosti, če so bili ti učinki na prvi stopnji določeni omejeno in če potrošnik razglasitve ničnosti ni izpodbijal?

            2.

            Ali je navedeno skladno z načeli iz členov 6(1) in 7(1) navedene direktive, če povzroči, da osebe, ki so se pritožile v skladu sodno prakso Tribunal Supremo (vrhovno sodišče), določeno s sodbo vrhovnega sodišča z dne 9. maja 2013 in razveljavljeno s sodbo Sodišča z dne 21. decembra 2016 (
                  2
               ), dosežejo omejene učinke, ki izhajajo iz razglasitve nedovoljenosti pogoja, kakršen je obravnavani?

            3.

            Ali pravnomočnost v skladu z nacionalno zakonodajo (ali z morebitno analizo Tribunal (vrhovno sodišče) glede pogoja, vendar le, če se je stranka, ki zagovarja njegovo veljavnost, pritožila) vpliva samo na ničnost samega pogoja, ki bi lahko bila (ali ne bi bila) razglašena[,] ali tudi na polne učinke, ki izhajajo iz navedene ničnosti, kadar so bili ti omejeni v sodni odločbi in jih ni izpodbijala nobena stranka?

      (
         1
      )	Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).
   (
         2
      )	Sodba Sodišča z dne 21. decembra 2016, Gutiérrez Naranjo in drugi (C-154/15, C-307/15 in C-308/15, EU:C:2016:980)


201806220651970202018/C 240/443012017TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180529404121Zadeva T-301/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije 2000 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 52(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001) — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve)
 ---documentbreak--- C2402018SL4010120180529SL0044401412Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)
   (Zadeva T-301/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije 2000 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 52(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001) — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve)“2018/C 240/44Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemčija) (zastopnica: M.-C. Simon, avocat)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kitajska) (zastopnika: S. Fröhlich in M. Hartmann, avocats)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. marca 2017 (zadeva R 651/2016-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Zhejiang Rongpeng Air Tools in Sata.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Sata GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 231, 17.7.2017.


201806220791970282018/C 240/722302016TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180516626211Zadeva T-230/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. maja 2018 – C & J Clark International/Komisija
 ---documentbreak--- C2402018SL6210120180516SL0072621621Sklep Splošnega sodišča z dne 16. maja 2018 – C & J Clark International/Komisija
   (Zadeva T-230/16) (
         1
      )2018/C 240/72Jezik postopka: angleščinaPredsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 260, 18.7.2016.


201806220181970692018/C 240/272342018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180403242521Zadeva C-234/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 3. aprila 2018 – Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo/BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.
 ---documentbreak--- C2402018SL2410120180403SL0027241252Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 3. aprila 2018 – Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo/BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.
   (Zadeva C-234/18)2018/C 240/27Jezik postopka: bolgarščina
      Predložitveno sodišče

   Sofiyski gradski sad

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo

      Tožene stranke: BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikationna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je člen 1(1) Direktive 2014/42/EU (
                  1
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji, ki določa „minimalna pravila o začasnem zavarovanju premoženja zaradi morebitnega poznejšega odvzema“ treba razlagati tako, da državam članicam dovoljuje, da sprejmejo predpise za civilnopravni odvzem, ki ne temelji na obsodbi?

            2.

            Ali iz člena 1(1) ob upoštevanju člena 4(1) Direktive 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji izhaja, da za uvedbo in izvedbo civilnopravnega postopka za odvzem zadostuje že uvedba kazenskega postopka zoper osebo, katere premoženje je predmet odvzema?

            3.

            Ali je dopustna razširjajoča razlaga razlogov iz člena 4(2) Direktive 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji, ki dovoljujejo civilnopravni odvzem, ki ne temelji na obsodbi?

            4.

            Ali je treba člen 5(1) Direktive 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji razlagati tako, da se lahko lastninska pravica, pridobljena neposredno ali posredno s kaznivim dejanjem, odvzame zgolj na podlagi nesorazmerja med vrednostjo premoženja in zakonitimi prihodki osebe, četudi ne obstaja pravnomočna kazenska sodba, s katero bi bilo ugotovljeno, da je oseba storila kaznivo dejanje?

            5.

            Ali je treba člen 6(1) Direktive 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji razlagati tako, da ureja odvzem tretji osebi kot dodaten oziroma alternativen ukrep neposrednemu odvzemu ali kot dodaten ukrep razširjenemu odvzemu?

            6.

            Ali je treba člen 8(1) Direktive 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji razumeti tako, da zagotavlja uporabo načela domneve nedolžnosti in prepoveduje odvzem, ki ne temelji na obsodbi?

      (
         1
      )	UL 2014, L 127, str. 39.


201806220561970602018/C 240/582702018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180426505121Zadeva T-270/18: Tožba, vložena 26. aprila 2018 – O'Flynn in drugi/Komisija
 ---documentbreak--- C2402018SL5010120180426SL0058501512Tožba, vložena 26. aprila 2018 – O'Flynn in drugi/Komisija
   (Zadeva T-270/18)2018/C 240/58Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeče stranke: Michael O'Flynn (Cork, Irska), Paddy McKillen (Dublin, Irska) in David Daly (Malahide, Irska) (zastopniki: M. Cush, SC, D. Hardiman, barrister, P. O’Brien in D. O'Keeffe, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

            —

            Sklep Evropske komisije C(2018) 464 final z dne 25. januarja 2018 (SA.43791(2017/NN)) (
                  1
               ) razglasi za ničen v delu, v katerem ta ni vložila ugovora zoper domnevno pomoč, podeljeno National Asset Management Agency (NAMA) in prek te agencije, oziroma ni štela, da ta ukrep pomeni pomoč,

            —

            zagotovi povrnitev stroškov tožečih strank, vključno s tistimi, nastalimi pred tem postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da bi tožena stranka morala začeti formalni postopek preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU.

                     —

                     Tožeče stranke med drugim trdijo, da je tožena stranka s tem, da ni začela takega postopka, kršila njihove procesne pravice na podlagi člena 108(2) PDEU in načelo dobrega upravljanja, saj ni izpolnila svoje obveznosti opraviti skrbno in nepristransko preučitev zatrjevane pomoči.

            2.

            Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitne napake pri presoji.

                     —

                     Tožeče stranke trdijo, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji pri sprejetju izpodbijanega sklepa, vključno s tem, da je ugotovila, da tožeče stranke niso zatrjevale zlorabe pomoči, čeprav je bila taka trditev izrecno navedena v točki 5.25 pritožbe. Tožeče stranke tudi trdijo, da je tožena stranka dejavnosti NAMA na več načinov presodila pomanjkljivo.

            3.

            Tretji tožbeni razlog se nanaša na nezadostno obrazložitev tožene stranke.

                     —

                     Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da tožena stranka ni obrazložila ali ni zadostno obrazložila izpodbijanega sklepa s tem, da med drugim ni zadostno razložila ali sploh ni razložila ali ni razložila na preverljiv način, na kateri podlagi je sprejela metodologijo NAMA za ugotavljanje izvedljivosti razvojnih projektov.

            4.

            Četrti tožbeni razlog se nanaša kršitev člena 106 PDEU.

                     —

                     Tožeče stranke poleg kršitev določb PDEU glede državnih pomoči zatrjujejo tudi kršitev člena 106 PDEU, kot so navedle v pritožbi, a glede tega od tožene stranke niso prejele nobenega odgovora.

      (
         1
      )	UL 2018, C 60, str. 4.


201806220311970302018/C 240/282412018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180405252511Zadeva C-241/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Napoli (Italija) 5. aprila 2018 – easyJet Airline Co. Ltd/Regione Campania
 ---documentbreak--- C2402018SL2510120180405SL0028251251Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Napoli (Italija) 5. aprila 2018 – easyJet Airline Co. Ltd/Regione Campania
   (Zadeva C-241/18)2018/C 240/28Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Napoli

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: easyJet Airline Co. Ltd

      Tožena stranka: Regione Campania

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Sodišče Evropske unije naj na podlagi svojih pristojnosti iz člena 267 PDEU odgovori, ali je treba člena 4 in 5 ter prilogo II Direktive 30/2002/ES (
         1
      ) razlagati tako, da s temi določbami Unije ni združljiv člen 1, odstavki od 169 do 174, zakona dežele Kampanija št. 5/2013, ker pred določitvijo davka ni izveden globalni načrt glede ukrepa, ki ga je treba sprejeti za zmanjšanje zvočnih emisij na letališčih in sosednjih območjih v smislu člena 5 in Priloge II k tej direktivi.
   (
         1
      )	Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/30/ES z dne 26. marca 2002 o oblikovanju pravil in postopkov glede uvedbe s hrupom povezanih omejitev obratovanja na letališčih Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 6, str. 96).


201806290101986442018/C 249/223162018CJC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180514171821Zadeva C-316/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 14. maja 2018 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge
 ---documentbreak--- C2492018SL1710120180514SL0022171182Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 14. maja 2018 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge
   (Zadeva C-316/18)2018/C 249/22Jezik postopka: angleščina
      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Nasprotne stranke: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba razlikovati med oproščenimi in neobdavčljivimi transakcijami za odločitev o tem, ali je DDV, ki je bil plačan na podlagi takih transakcij, mogoče odbiti?

            2.

            Ali v primeru, ko provizije za upravljanje nastanejo le pri neobdavčljivi naložbeni dejavnosti, med temi stroški in gospodarskimi dejavnostmi, ki so subvencionirane s prihodki od naložb, vseeno obstaja potrebna zveza, na podlagi katere je DDV mogoče odbiti s sklicevanjem na naravo in obseg izstopne gospodarske dejavnosti, za katero se lahko odbije DDV? V kolikšnem obsegu je pomembno upoštevati namen, za katerega se bo ustvarjeni prihodek uporabil?

            3.

            Ali je treba razlikovati med DDV, plačanim za zagotavljanje kapitala podjetja, in DDV, ki ustvarja lasten vir prihodkov, ki se razlikuje od katerega koli vira prihodkov iz nadaljnje gospodarske dejavnosti?


201806290211986352018/C 249/233252018CJC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180517181811Zadeva C-325/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 17. maja 2018 – Hampshire County Council/C.E., N.E.
 ---documentbreak--- C2492018SL1810120180517SL0023181181Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 17. maja 2018 – Hampshire County Council/C.E., N.E.
   (Zadeva C-325/18)2018/C 249/23Jezik postopka: angleščina
      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hampshire County Council

      Toženi stranki: C.E., N.E.

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali lahko v primeru, ko so starši in/ali drugi družinski člani otroke domnevno nezakonito odpeljali iz države njihovega običajnega prebivališča in pri tem kršili odredbo sodišča, ki jo je pridobil javni organ te države, ta javni organ zahteva izvršitev odredbe sodišča, s katero je naložena vrnitev otrok temu sodišču, pri sodiščih druge države članice v skladu z določbami poglavja III Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 (
                  1
               ), ali pa bi to pomenilo nezakonito izogibanje členu 11 te uredbe in Haaški konvenciji iz leta 1980 oziroma bi tudi sicer pomenilo zlorabo pravic ali prava s strani zadevnega organa?

            2.

            Ali je v zadevi, ki se nanaša na določbe o izvrševanju iz Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003, dovoljeno podaljšati rok iz člena 33(5), če so zamude v bistvu neznatne in bi bilo podaljšanje roka na podlagi nacionalne procesne zakonodaje sicer odobreno?

            3.

            Brez poseganja v [drugo] vprašanje: ali je – če tuj javni organ premesti otroke, o katerih poteka spor, iz pristojnosti države članice v skladu z odredbo o izvršitvi, ki je bila v skladu s členom 31 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 izdana brez zaslišanja nasprotnih strank, vendar pred vročitvijo take odredbe staršem, s čimer jima je bila odvzeta pravica zaprositi za zadržanje izvršitve take odredbe za čas odločanja o pravnem sredstvu – s takim ravnanjem kršeno bistvo pravice staršev iz člena 6 EKČP ali člena 47 Listine, tako da bi bilo treba podaljšanje roka (iz člena 33(5) te uredbe) sicer odobriti?

      (
         1
      )	Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1).


201806290111986452018/C 249/243272018CJC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180518192021Zadeva C-327/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 18. maja 2018 – Minister for Justice and Equality/R O
 ---documentbreak--- C2492018SL1910120180518SL0024191202Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 18. maja 2018 – Minister for Justice and Equality/R O
   (Zadeva C-327/18)2018/C 249/24Jezik postopka: angleščina
      Predložitveno sodišče

   High Court (Irska)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Minister for Justice and Equality

      Nasprotna stranka: R O

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali se ob upoštevanju:

            (a)

            dejstva, da je Združeno kraljestvo podalo uradno obvestilo na podlagi člena 50 PEU,

            (b)

            negotovosti v zvezi s sporazumi, ki jih bosta sprejela Evropska unija in Združeno kraljestvo za ureditev odnosov po izstopu Združenega kraljestva, ter

            (c)

            posledične negotovosti v zvezi s tem, v kolikšnem obsegu bi lahko nasprotna stranka v praksi uživala pravice na podlagi Pogodb, Listine ali upoštevne zakonodaje, če bi bila predana Združenemu kraljestvu in bi bila v zaporu še po izstopu te države,

            1.

            od zaprošene države članice na podlagi prava Unije zahteva, da Združenemu kraljestvu predajo osebe, ki je predmet evropskega naloga za prijetje in katere predaja bi se sicer zahtevala na podlagi nacionalne zakonodaje države članice, zavrne

                     (i)

                     v vseh primerih?

                     (ii)

                     V nekaterih primerih ob upoštevanju posebnih okoliščin zadeve?

                     (iii)

                     V nobenem primeru?

            2.

            Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti, kot je navedeno v točki (ii), katera merila ali preudarke mora sodišče zaprošen države članice presoditi, da ugotovi, ali je predaja prepovedana?

            3.

            Ali mora v okoliščinah iz drugega vprašanja sodišče zaprošene države članice – dokler ne bo jasneje, kakšna pravna ureditev bo veljala po izstopu zadevne države članice, ki zahteva predajo, iz Unije – končno odločitev o izvršitvi evropskega naloga za prijetje

                     (i)

                     odložiti v vseh primerih?

                     (ii)

                     Odložiti v nekaterih primerih ob upoštevanju posebnih okoliščin zadeve?

                     (iii)

                     Je ne sme odložiti v nobenem primeru?

            4.

            Če je treba na tretje vprašanje odgovoriti, kot je navedeno v točki (ii), katera merila ali preudarke mora sodišče zaprošene države članice presoditi, da ugotovi, ali mora končno odločitev o izvršitvi evropskega naloga za prijetje odložiti?


201807200152013572018/C 276/394322016CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180412303011Zadeva C-432/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 12. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal
 ---documentbreak--- C2762018SL3010120180412SL0039301301Sklep predsednika Sodišča z dne 12. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal
   (Zadeva C-432/16) (
         1
      )2018/C 276/39Jezik postopka: španščinaPredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 410, 7.11.2016.


201807200422013172018/C 276/58872018CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180529343414Zadeva C-87/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 29. maja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
 ---documentbreak--- C2762018SL3440120180529SL0058344341Sklep predsednika Sodišča z dne 29. maja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-87/18) (
         1
      )2018/C 276/58Jezik postopka: francoščinaPredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 161, 7.5.2018.


201807200092013222018/C 276/405382016CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180518303012Zadeva C-538/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. maja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA
 ---documentbreak--- C2762018SL3020120180518SL0040302301Sklep predsednika Sodišča z dne 18. maja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA
   (Zadeva C-538/16) (
         1
      )2018/C 276/40Jezik postopka: nemščinaPredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 30, 30.1.2017.


201807200642012852018/C 276/416312016CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180417303013Zadeva C-631/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland – Nizozemska) – Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
 ---documentbreak--- C2762018SL3030120180417SL0041303301Sklep predsednika Sodišča z dne 17. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland – Nizozemska) – Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Zadeva C-631/16) (
         1
      )2018/C 276/41Jezik postopka: nizozemščinaPredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 86, 20.3.2017.


201807200332013482018/C 276/021632016CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL201806122211Zadeva C-163/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – Christian Louboutin, Christian Louboutin Sas/van Haren Schoenen BV (Predhodno odločanje – Znamke – Absolutni razlogi za zavrnitev registracije ali neveljavnost – Znak, sestavljen izključno iz oblike proizvoda – Pojem „oblika“ – Barva – Namestitev na delu proizvoda – Direktiva 2008/95/ES – Člen 2 – Člen 3(1)(e)(iii))
 ---documentbreak--- C2762018SL210120180612SL00022121Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – Christian Louboutin, Christian Louboutin Sas/van Haren Schoenen BV
   (Zadeva C-163/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Znamke — Absolutni razlogi za zavrnitev registracije ali neveljavnost — Znak, sestavljen izključno iz oblike proizvoda — Pojem „oblika“ — Barva — Namestitev na delu proizvoda — Direktiva 2008/95/ES — Člen 2 — Člen 3(1)(e)(iii))“2018/C 276/02Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Christian Louboutin, Christian Louboutin Sas

      Tožena stranka: van Haren Schoenen BV

      Izrek

   Člen 3(1)(e)(iii) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkam je treba razlagati tako, da znak, ki ga sestavlja barva, nanesena na podplat čevlja z visoko peto, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, ni sestavljen izključno iz „oblike“ v smislu te določbe.
   (
         1
      )	UL C 211, 13.6.2016.


201807200302013472018/C 276/202582018CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180413141411Zadeva C-258/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 13. aprila 2018 – H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
 ---documentbreak--- C2762018SL1410120180413SL0020141141Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 13. aprila 2018 – H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
   (Zadeva C-258/18)2018/C 276/20Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: H. Solak

      Tožena stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Ali se lahko turški državljan, ki je vstopil na zakoniti trg dela v državi članici, ki je pridobil državljanstvo te države članice, ne da bi se odpovedal svojemu turškemu državljanstvu, ter ki se je nato prostovoljno odpovedal državljanstvu države članice gostiteljice in s tem državljanstvu Unije, sklicuje na člen 6 Sklepa št. 3/80 (
                  1
               ), da bi se izognil zahtevi po stalnem prebivališču iz nacionalne zakonodaje o socialni varnosti, katere izpolnjevanje je mogoče zahtevati od državljanov Unije?

            2.

            Ali je treba člen 6(1) Sklepa št. 3/80 v povezavi s členom 59 Dodatnega protokola razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kot je člen 4a TW (
                  2
               ), na podlagi katere se ukine dodeljena dodatna dajatev, če se prejemnik preseli v Turčijo, tudi če je ta prejemnik ozemlje države članice zapustil na lastno pobudo, potem ko se je prostovoljno odpovedal državljanstvu države članice, pri tem pa ni dokazano, da ne spada več na zakoniti trg dela te države članice?

      (
         1
      )	Sklep Pridružitvenega sveta št. 3/80 z dne 19. septembra 1980 o uporabi sistemov socialne varnosti držav članic Evropske skupnosti za turške delavce in člane njihovih družin (UL 1983, L 110, str. 60).
   (
         2
      )	Wet van 6 november 1986, houdende verlening van toeslagen tot het relevante sociaal minimum aan uitkeringsgerechtigden op grond van de Werkloosheidswet, de Ziektewet, de Algemene Arbeidsongeschiktheidswet, de Wet op de arbeidsongeschiktheidsverzekering en de Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening militairen (toeslagenwet) (zakon z dne 6. novembra 1986 o dodelitvi dodatne dajatve k minimalni socialni dajatvi upravičencem na podlagi zakona o brezposelnosti, zakona o zdravstvenem zavarovanju, splošnega zakona o nezmožnosti za delo, zakona o zavarovanju za primer invalidnosti in zakona o nezmožnosti vojaškega osebja za delo (zakon o dodatnih dajatvah)).


201807200272013412018/C 276/426862016CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180508303014Zadeva C-686/16: Sklep predsednika Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2018 – Meissen Keramik GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
 ---documentbreak--- C2762018SL3040120180508SL0042304301Sklep predsednika Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2018 – Meissen Keramik GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   (Zadeva C-686/16) (
         1
      )2018/C 276/42Jezik postopka: nemščinaPredsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 161, 22.5.2017.


201807200062012702018/C 276/59882018CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180529353511Zadeva C-88/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 29. maja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
 ---documentbreak--- C2762018SL3510120180529SL0059351351Sklep predsednika Sodišča z dne 29. maja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-88/18) (
         1
      )2018/C 276/59Jezik postopka: francoščinaPredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 161, 7.5.2018.


201807200562013262018/C 276/035302016CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL201806132322Zadeva C-530/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. junija 2018 – Evropska komisija/Republika Poljska (Neizpolnitev obveznosti države – Varnost na železnicah – Direktiva 2004/49/ES – Nesprejetje določb, potrebnih za zagotovitev neodvisnosti preiskovalnega organa)
 ---documentbreak--- C2762018SL220120180613SL00032232Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. junija 2018 – Evropska komisija/Republika Poljska
   (Zadeva C-530/16) (
         1
      )
   „(Neizpolnitev obveznosti države — Varnost na železnicah — Direktiva 2004/49/ES — Nesprejetje določb, potrebnih za zagotovitev neodvisnosti preiskovalnega organa)“2018/C 276/03Jezik postopka: poljščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in J. Hottiaux, agenta)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna in K. Majcher, agenta, skupaj s T. Warchołom, ekspert)

      Izrek

            1.

            Republika Poljska s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotavljanje organizacijske neodvisnosti in neodvisnosti pri odločanju preiskovalnega organa od prevoznika v železniškem prometu in upravljavca železniške infrastrukture, ki ju nadzoruje minister, pristojen za promet, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 21(1) Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnicah).

            2.

            Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 14, 16.1.2017.


201807200492013002018/C 276/43712017CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180322313111Zadeva C-71/17: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – David Vicente Fernandes/Gabinete Português de Carta Verde
 ---documentbreak--- C2762018SL3110120180322SL0043311311Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – David Vicente Fernandes/Gabinete Português de Carta Verde
   (Zadeva C-71/17) (
         1
      )2018/C 276/43Jezik postopka: portugalščinaPredsednik drugega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 129, 24.4.2017.


201807200212012752018/C 276/212632018CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180416141522Zadeva C-263/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te 's-Gravenhage (Nizozemska) 16. aprila 2018 – Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers/Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV
 ---documentbreak--- C2762018SL1420120180416SL0021142152Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te 's-Gravenhage (Nizozemska) 16. aprila 2018 – Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers/Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV
   (Zadeva C-263/18)2018/C 276/21Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   Rechtbank te 's-Gravenhage

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers

      Tožene stranke: Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba člen 4(1) Direktive o avtorskih pravicah (
                  1
               ) razlagati tako, da je treba „v zvezi z izvirnikom ali primerki del […] kakršno koli javno distribuiranje s prodajo ali drugače“ v smislu tega člena razumeti kot omogočanje dostopa do e-knjig na daljavo prek prenosa s spleta za uporabo za nedoločen čas (digitalni primerki avtorsko zaščitenih knjig) proti plačilu, s katerim imetnik avtorske pravice pridobi nadomestilo, ki ustreza ekonomski vrednosti primerka njegovega dela?

            2.

            Če je treba na vprašanje 1 odgovoriti pritrdilno, ali je pravica distribuiranja v zvezi z izvirnikom ali primerki nekega dela v smislu člena 4(2) Direktive o avtorskih pravicah v Uniji izčrpana, ko je v Uniji s strani imetnika pravice ali z njegovim soglasjem izvedena prva prodaja ali drugačen prenos tega predmeta, pri čemer gre za omogočanje dostopa do e-knjig na daljavo prek prenosa s spleta za uporabo za nedoločen čas (digitalni primerki avtorsko zaščitenih knjig) proti plačilu, s katerim imetnik avtorske pravice pridobi nadomestilo, ki ustreza ekonomski vrednosti primerka njegovega dela?

            3.

            Ali je treba člen 2 Direktive o avtorskih pravicah razlagati tako, da prenos zakonito pridobljenega izvoda, katerega pravica distribuiranja je izčrpana, opravljen med poznejšimi pridobitelji, vključuje soglasje za v njem navedena dejanja reproduciranja, če so ta dejanja reproduciranja nujna za zakonito uporabo tega izvoda, in če je tako, kateri pogoji veljajo pri tem?

            4.

            Ali je treba člen 5 Direktive o avtorskih pravicah razlagati tako, da imetnik avtorske pravice ne more več nasprotovati dejanjem reproduciranja, ki so potrebna za prenos zakonito pridobljenega izvoda, katerega je pravica distribucije izčrpana, med poznejšimi pridobitelji, in če je tako, kateri pogoji veljajo pri tem?

      (
         1
      )	Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).


201807200392012782018/C 276/046502016CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL201806123311Zadeva C-650/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS/Skatteministeriet (Predhodno odločanje – Člen 49 PDEU – Davek od dohodkov pravnih oseb – Svoboda ustanavljanja – Družba rezidentka – Obdavčljivi dobiček – Davčna oprostitev – Odbitek izgub, ki so jih utrpele stalne poslovne enote rezidentke – Dovoljenje – Odbitek izgub, ki so jih utrpele stalne poslovne enote nerezidentke – Izključitev – Izjema – Izbirni sistem mednarodne skupne obdavčitve)
 ---documentbreak--- C2762018SL310120180612SL00043131Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS/Skatteministeriet
   (Zadeva C-650/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Člen 49 PDEU — Davek od dohodkov pravnih oseb — Svoboda ustanavljanja — Družba rezidentka — Obdavčljivi dobiček — Davčna oprostitev — Odbitek izgub, ki so jih utrpele stalne poslovne enote rezidentke — Dovoljenje — Odbitek izgub, ki so jih utrpele stalne poslovne enote nerezidentke — Izključitev — Izjema — Izbirni sistem mednarodne skupne obdavčitve)“2018/C 276/04Jezik postopka: danščina
      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: A/S Bevola, Jens W. Trock ApS

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Izrek

   Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, ki izključuje možnost, da družba rezidentka, ki ni izbrala sistema mednarodne skupne obdavčitve, kot je ta iz postopka v glavni stvari, od svojega obdavčljivega dobička odbije izgube, ki so nastale stalni poslovni enoti v drugi državi članici, čeprav je ta družba na eni strani izčrpala vse možnosti odbitka teh izgub, ki ji jih daje zakonodaja države članice, v kateri je ta poslovna enota, in čeprav je na drugi strani prenehala prejemati kakršne koli prihodke od zadnjenavedene, tako da navedenih izgub nikakor ni več mogoče upoštevati v navedeni državi članici, kar mora preveriti nacionalno sodišče.
   (
         1
      )	UL C 63, 27.2.2017.


201807200572013112018/C 276/601962018CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180601353512Zadeva C-196/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 1. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Raúl Vítor Soares de Sousa/Autoridade Tributária e Aduaneira
 ---documentbreak--- C2762018SL3520120180601SL0060352351Sklep predsednika Sodišča z dne 1. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Raúl Vítor Soares de Sousa/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-196/18) (
         1
      )2018/C 276/60Jezik postopka: portugalščinaPredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 190, 4.6.2018.


201807200252012762018/C 276/056652016CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL201806134411Zadeva C-665/16: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 13. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów/Gmina Wrocław (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2(1)(a) – Dobava blaga za plačilo – Člen 14(1) – Prenos pravice do razpolaganja s premoženjem v stvareh kot lastnik – Člen 14(2)(a) – Prenos lastninske pravice na premoženju, ki je v lasti občine, proti plačilu odškodnine državi, za izgradnjo državne ceste – Pojem „odškodnina“ – Transakcija, ki je predmet obdavčitve z DDV)
 ---documentbreak--- C2762018SL410120180613SL00054141Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 13. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów/Gmina Wrocław
   (Zadeva C-665/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člen 2(1)(a) — Dobava blaga za plačilo — Člen 14(1) — Prenos pravice do razpolaganja s premoženjem v stvareh kot lastnik — Člen 14(2)(a) — Prenos lastninske pravice na premoženju, ki je v lasti občine, proti plačilu odškodnine državi, za izgradnjo državne ceste — Pojem „odškodnina“ — Transakcija, ki je predmet obdavčitve z DDV)“2018/C 276/05Jezik postopka: poljščina
      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister Finansów

      Tožena stranka: Gmina Wrocław

      Izrek

   Člen 2(1)(a) in člen 14(2)(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da prenos lastninske pravice na nepremičnini, ki je v lasti zavezanca za davek na dodano vrednost, v korist državne blagajne države članice, na podlagi zakona in proti plačilu odškodnine, v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem ista oseba hkrati zastopa organ, ki razlašča, in razlaščeno občino, in v katerem ta v praksi nadaljuje z upravljanjem zadevne nepremičnine, čeprav je bila odškodnina plačana zgolj v obliki interne preknjižbe znotraj občinskega proračuna, šteje za transakcijo, ki je predmet obdavčitve z davkom na dodano vrednost.
   (
         1
      )	UL C 112, 10.04.2017.


201807201122013552018/C 276/61TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180626363611Zadeva T-259/13 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. junija 2018 – Francija/Komisija (EKUJS – „Jamstveni oddelek“ – EKJS in EKSPR – Odhodki, izključeni iz financiranja – Ukrepi podpore za razvoj podeželja – Območja z naravnimi omejitvami – Pavšalni finančni popravek – Odhodki Francije – Merilo obremenitve – Pregledi na kraju samem)
 ---documentbreak--- C2762018SL3610120180626SL0061361361Sodba Splošnega sodišča z dne 26. junija 2018 – Francija/Komisija
   (Zadeva T-259/13 RENV) (
         1
      )
   „(EKUJS — „Jamstveni oddelek“ — EKJS in EKSPR — Odhodki, izključeni iz financiranja — Ukrepi podpore za razvoj podeželja — Območja z naravnimi omejitvami — Pavšalni finančni popravek — Odhodki Francije — Merilo obremenitve — Pregledi na kraju samem)“2018/C 276/61Jezik postopka: francoščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier in A.-L. Desjonquères, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva D. Bianchi, G. von Rintelen in J. Aquilina, nato D. Bianchi, G. von Rintelen in A. Lewis, agenti)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Sampol Pucurull, agent)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije 2013/123/EU z dne 26. februarja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2013, L 67, str. 20).

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Francoska republika in Komisija nosita svoje stroške.

            3.

            Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 207, 20.7.2013.


201807200162012732018/C 276/222642018CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180413151621Zadeva C-264/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 13. aprila 2018 – P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad
 ---documentbreak--- C2762018SL1510120180413SL0022151162Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 13. aprila 2018 – P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad
   (Zadeva C-264/18)2018/C 276/22Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   Grondwettelijk Hof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: P. M., N. G.d.M., P. V.d.S.

      Tožena stranka: Ministerraad

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 10(c) in (d)(i), (ii) in (v) Direktive 2014/24/EU (
         1
      ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES združljiv z načelom enakosti, po potrebi v povezavi z načelom subsidiarnosti in s členoma 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ker določa, da se za tam navedene storitve ne uporabljajo pravila o javnem naročanju iz zgoraj navedene direktive, ki pa zagotavljajo popolno konkurenco in prost pretok pri oddaji javnih naročil storitev?
   (
         1
      )	UL 2014, L 94, str. 65.


201807200312013152018/C 276/441412017CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180601313112Zadeva C-141/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 1. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španija) – José Luis Cabana Carballo/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
 ---documentbreak--- C2762018SL3120120180601SL0044312311Sklep predsednika Sodišča z dne 1. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španija) – José Luis Cabana Carballo/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Zadeva C-141/17) (
         1
      )2018/C 276/44Jezik postopka: španščinaPredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 195, 19.6.2017.


201807200402013442018/C 276/232652018CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180417161611Zadeva C-265/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 17. aprila 2018 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Akvilė Jarmuškienė
 ---documentbreak--- C2762018SL1610120180417SL0023161161Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 17. aprila 2018 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Akvilė Jarmuškienė
   (Zadeva C-265/18)2018/C 276/23Jezik postopka: litvanščina
      Predložitveno sodišče

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Nasprotna stranka: Akvilė Jarmuškienė

      Zainteresirana tretja stran: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člene od 282 do 292 Direktive Sveta 2006/112/ES (
         1
      ) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da mora davčni zavezanec (dobavitelj) v okoliščinah, kakršne so v obravnavani zadevi – kadar se dve enoti blaga dobavita v isti transakciji, vendar je omejitev letnega prometa (obseg dejavnosti), določena v členu 287 Direktive 2006/112/ES (in v ustrezni določbi nacionalne zakonodaje), presežena le z dobavo ene od enot tega blaga – med drugim izračunati in plačati davek na dodano vrednost (1) od celotnega zneska transakcije (zneska dobave obeh enot blaga) ali (2) le od dela transakcije, s katerim je bila zgoraj navedena omejitev (obseg dejavnosti) presežena (zneska dobave ene od enot blaga)?
   (
         1
      )	UL 2006, L 347, str. 1.


201807200262013402018/C 276/066832016CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL201806134522Zadeva C-683/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Köln – Nemčija) – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V./Zvezna republika Nemčija (Predhodno odločanje – Skupna ribiška politika – Uredba (EU) št. 1380/2013 – Člen 11 – Ohranjanje morskih bioloških virov – Varstvo okolja – Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Izključna pristojnost Evropske unije)
 ---documentbreak--- C2762018SL420120180613SL00064252Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Köln – Nemčija) – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V./Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-683/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Skupna ribiška politika — Uredba (EU) št. 1380/2013 — Člen 11 — Ohranjanje morskih bioloških virov — Varstvo okolja — Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst — Izključna pristojnost Evropske unije)“2018/C 276/06Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Köln

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V.

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Izrek

            1.

            Člen 11(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica za vode pod njeno suverenostjo ali jurisdikcijo sprejme ukrepe, ki so potrebni, da izpolni svoje obveznosti iz člena 6 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, in ki na območjih Natura 2000 v celoti prepovedujejo poklicni morski ribolov z uporabo pridnenih ribolovnih orodij in stoječih mrež, ker imajo taki ukrepi vpliv na ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo drugih držav članic.

            2.

            Člen 11(1) Uredbe št. 1380/2013 razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica za vode pod njeno suverenostjo ali jurisdikcijo sprejme ukrepe, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki so potrebni, da lahko izpolni svoje obveznosti, ki izhajajo iz Direktive 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode.

      (
         1
      )	UL C 104, 3.4.2017.


201807200682013012018/C 276/242692018CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180419161722Zadeva C-269/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 19. aprila 2018 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S/C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 ---documentbreak--- C2762018SL1620120180419SL0024162172Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 19. aprila 2018 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S/C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-269/18)2018/C 276/24Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S

      Toženi stranki: C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba, če je organ za presojo prošnjo za mednarodno zaščito zavrnil kot očitno neutemeljeno v smislu člena 46(6)(a) Direktive 2013/32/EU (
                  1
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (prenovitev) (UL 2013, L 180, str. 60), in če izpodbijanje te odločitve s tožbo pri sodišču v skladu z nacionalnim pravom nima samodejnega odložilnega učinka, člen 46(8) te direktive potem razlagati tako, da ima že sama vložitev predloga za izdajo začasne odredbe za posledico, da prosilec ne prebiva več nezakonito na ozemlju države članice v smislu člena 3 Direktiva 2008/115/ES (
                  2
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98) in zato spada na področje Direktive 2013/33/EU (
                  3
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (prenovitev) (UL 2013, L 180, str. 96)?

            2.

            Ali je za odgovor na vprašanje 1 pomembno, da nacionalna zakonodaja – ob upoštevanju načela nevračanja – določa, da prosilec ne bo odstranjen, dokler sodišče na predlog ne odloči, da se na odločitev o tožbi zoper sklep o zavrnitvi mednarodne zaščite ne sme čakati?

      (
         1
      )	UL L 180, 2013, str. 60.
   (
         2
      )	UL L 348, 2008, str. 98.
   (
         3
      )	UL L 180, 2013, str. 96.


201807201112013062018/C 276/621042015TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180620363722Zadeva T-104/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. junija 2018 – KV/Komisija (Sporazumi o dodelitvi sredstev, sklenjeni v okviru akcijskega programa na področju vseživljenjskega življenja (2007–2013) – Projekta „Green Business is Smart Business“ in „LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT“ – Neupravičeni stroški – Ničnostna tožba – Nepristojnost Komisije)
 ---documentbreak--- C2762018SL3620120180620SL0062362372Sodba Splošnega sodišča z dne 20. junija 2018 – KV/Komisija
   (Zadeva T-104/15) (
         1
      )
   „(Sporazumi o dodelitvi sredstev, sklenjeni v okviru akcijskega programa na področju vseživljenjskega življenja (2007–2013) — Projekta „Green Business is Smart Business“ in „LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT“ — Neupravičeni stroški — Ničnostna tožba — Nepristojnost Komisije)“2018/C 276/62Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: KV (zastopnik: S. Pappas, avocat)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnice: sprva C. Gheorghiu in K. Skelly, nato C. Gheorghiu, I. Rubene in J. King, agentke)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA) (zastopnika: sprva H. Monet in D. Homann, nato H. Monet, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije C(2014) 9706 final z dne 16. decembra 2014, s katerim je bila kot neutemeljena zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper odločbo EACEA z dne 23. septembra 2014, s katero so bili za neupravičene razglašeni nekateri stroški za osebje glede na sporazuma o dodelitvi sredstev, sklenjena 30. septembra 2010 in 9. septembra 2011 med tožečo stranko in EACEA za izvedbo evropskih projektov „Green Business is Smart Business“ in „LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT“.

      Izrek

            1.

            Izvedbeni sklep Komisije C(2014) 9706 z dne 16. decembra 2014 se razglasi za ničen.

            2.

            V preostalem se tožba zavrže kot nedopustna.

            3.

            Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi tudi stroške KV.

            4.

            Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA) nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 155, 11.5.2015.


201807200322013642018/C 276/07392017CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL201806145621Zadeva C-39/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation – Francija) – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures (Predhodno odločanje – Prosti pretok blaga – Člena 28 in 30 PDEU – Dajatve s podobnim učinkom – Člen 110 PDEU – Notranji davki – Solidarnostni socialni prispevek družb – Dajatev – Davčna osnova – Skupni letni promet družb – Direktiva 2006/112/ES – Člen 17 – Prenos blaga v drugo državo članico – Vrednost prenesenega blaga – Vključitev v skupni letni promet)
 ---documentbreak--- C2762018SL510120180614SL00075162Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation – Francija) – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures
   (Zadeva C-39/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Prosti pretok blaga — Člena 28 in 30 PDEU — Dajatve s podobnim učinkom — Člen 110 PDEU — Notranji davki — Solidarnostni socialni prispevek družb — Dajatev — Davčna osnova — Skupni letni promet družb — Direktiva 2006/112/ES — Člen 17 — Prenos blaga v drugo državo članico — Vrednost prenesenega blaga — Vključitev v skupni letni promet)“2018/C 276/07Jezik postopka: francoščina
      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Lubrizol France SAS

      Nasprotna stranka: Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

      Izrek

   Člena 28 in 30 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta zakonodaji države članice, ki določa, da se osnova za odmero prispevkov, ki se pobirajo glede na letni promet družb, če ta doseže ali preseže neki znesek, izračuna ob upoštevanju reprezentativne vrednosti blaga, ki ga davčni zavezanec ali druga oseba za njegov račun za potrebe svojega podjetja prenese iz te države članice v neko drugo državo članico Evropske unije, pri čemer se ta vrednost upošteva od navedenega prenosa dalje, če pa to blago davčni zavezanec ali druga oseba za njegov račun za potrebe svojega podjetja prenese na ozemlje zadevne države članice, se ta vrednost v navedeni osnovi upošteva šele ob poznejši prodaji tega blaga, in sicer:

            —

            prvič, če se vrednost tega blaga ob njegovi poznejši prodaji v tej državi članici ne vključi vnovič v navedeno osnovo,

            —

            drugič, če se njihova vrednost odbije od navedene osnove, kadar to blago ni namenjeno za prodajo v drugi državi članici oziroma je bilo poslano nazaj v državo članico izvora, ne da bi bilo prodano, in

            —

            tretjič, če se z ugodnostmi, ki so posledica obdavčitve z navedenimi prispevki, ne izravna popolnoma breme, ki ga domači proizvod, ki se trži na domačem trgu, nosi ob dajanju v promet, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (
         1
      )	UL C 112, 10.4.2017.


201807200532013182018/C 276/453032017CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180423313113Zadeva C-303/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Headlong Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
 ---documentbreak--- C2762018SL3130120180423SL0045313311Sklep predsednika Sodišča z dne 23. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Headlong Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Zadeva C-303/17) (
         1
      )2018/C 276/45Jezik postopka: madžarščinaPredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 269, 14.8.2017.


201807200852013312018/C 276/633062015TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180620373821Združeni zadevi T-306/15 in T-484/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. junija 2018 – KV/EACEA (Arbitražna klavzula – Sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjeni v okviru akcijskega programa za vseživljenjsko učenje (2007–2013) – Projekta NEST in „This is IT“ – Neupravičeni stroški – Drugačna opredelitev tožb)
 ---documentbreak--- C2762018SL3710120180620SL0063371382Sodba Splošnega sodišča z dne 20. junija 2018 – KV/EACEA
   (Združeni zadevi T-306/15 in T-484/15) (
         1
      )
   „(Arbitražna klavzula — Sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjeni v okviru akcijskega programa za vseživljenjsko učenje (2007–2013) — Projekta NEST in „This is IT“ — Neupravičeni stroški — Drugačna opredelitev tožb)“2018/C 276/63Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: KV (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA) (zastopniki: sprva H. Monet in D. Homann, nato H. Monet, agenta)

      Predmet

   Predloga na podlagi člena 272 PDEU, s katerima se predlaga, naj se ugotovi, da EACEA – s tem, da je nekatere stroške v zvezi z osebjem, ki so tožeči stranki nastali v okviru projektov „Network of Staff and Teachers in childcare services“ (NEST) in „Facilitating and fostering digital competence through volunteers – This is IT“ (This is IT), razglasila za neupravičene – ni pravilno razlagala in uporabila pogodbenih določb v zvezi s tema projektoma.

      Izrek

            1.

            Zadevi T-306/15 in T-484/15 se združita za izdajo končne odločbe.

            2.

            Tožbi se zavrneta.

            3.

            KV se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 279, 24.8.2015.


201807200412013452018/C 276/081692017CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL201806146721Zadeva C-169/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo – Španija) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino/Administración del Estado (Predhodno odločanje – Člena 34 in 35 PDEU – Prosti pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom – Varstvo prašičev – Proizvodi, pripravljeni ali trženi v Španiji – Standardi kakovosti za ibersko meso, iberski pršut, iberski zašinek in iberski sušen svinjski hrbet – Pogoji za uporabo oznake„de cebo“ – Izboljšanje kakovosti proizvodov – Direktiva 2008/120/ES – Področje uporabe)
 ---documentbreak--- C2762018SL610120180614SL00086172Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo – Španija) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino/Administración del Estado
   (Zadeva C-169/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Člena 34 in 35 PDEU — Prosti pretok blaga — Količinske omejitve — Ukrepi z enakim učinkom — Varstvo prašičev — Proizvodi, pripravljeni ali trženi v Španiji — Standardi kakovosti za ibersko meso, iberski pršut, iberski zašinek in iberski sušen svinjski hrbet — Pogoji za uporabo oznake„de cebo“ — Izboljšanje kakovosti proizvodov — Direktiva 2008/120/ES — Področje uporabe)“2018/C 276/08Jezik postopka: španščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Izrek

            1.

            Člena 34 in 35 PDEU je treba razlagati tako, da:

                     —

                     člen 34 PDEU ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki določa, da se prodajna oznaka „iberico de cebo“ lahko uporabi le za proizvode, ki izpolnjujejo nekatere pogoje, ki jih nalaga ta nacionalna ureditev, ker ta ureditev dopušča uvoz in trženje proizvodov iz drugih držav članic od tiste, ki je sprejela to nacionalno ureditev, pod oznakami, ki jih ti proizvodi nosijo v skladu z ureditvijo države članice njihovega izvora, čeprav so te primerljive, podobne ali enake oznakam, ki jih določa nacionalna ureditev iz postopka v glavni stvari;

                     —

                     člen 35 PDEU ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari.

            2.

            Člen 3(1)(a) Direktive Sveta 2008/120 z dne 18. decembra 2008 o določitvi minimalnih pogojev za zaščito prašičev v povezavi s členom 12 te direktive je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki pogojuje uporabo nekaterih prodajnih oznak za proizvode iz iberskega prašiča, ki so proizvedeni ali trženi v Španiji, s tem, da proizvajalci spoštujejo pogoje za vzrejo iberskega prašiča, ki so strožji kot tisti, ki so določeni v tem členu 3(1)(a), in minimalno starost za zakol desetih mesecev.

      (
         1
      )	UL C 195, 19.6.2017.


201807200362012972018/C 276/463712017CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180412313114Zadeva C-371/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 12. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Uber BV/Richard Leipold
 ---documentbreak--- C2762018SL3140120180412SL0046314311Sklep predsednika Sodišča z dne 12. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Uber BV/Richard Leipold
   (Zadeva C-371/17) (
         1
      )2018/C 276/46Jezik postopka: nemščinaPredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 318, 26.9.2017.


201807200382013432018/C 276/092232017CJC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL201806147711Zadeva C-223/17 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. junija 2018 – Lubrizol France SAS/Svet Evropske unije, Evropska komisija (Pritožba – Skupna carinska tarifa – Avtonomne dajatve na nekatere kmetijske in industrijske proizvode – Zahtevki za tarifne opustitve – Uredba (EU) št. 1344/2011 – Odobrene tarifne opustitve – Ugovor – Uredba (EU) št. 1387/2013 – Odprava spornih opustitev – Primerljivi proizvodi, ki so na voljo v zadostnih količinah na trgu Unije)
 ---documentbreak--- C2762018SL710120180614SL00097171Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. junija 2018 – Lubrizol France SAS/Svet Evropske unije, Evropska komisija
   (Zadeva C-223/17 P) (
         1
      )
   „(Pritožba — Skupna carinska tarifa — Avtonomne dajatve na nekatere kmetijske in industrijske proizvode — Zahtevki za tarifne opustitve — Uredba (EU) št. 1344/2011 — Odobrene tarifne opustitve — Ugovor — Uredba (EU) št. 1387/2013 — Odprava spornih opustitev — Primerljivi proizvodi, ki so na voljo v zadostnih količinah na trgu Unije)“2018/C 276/09Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Pritožnica: Lubrizol France SAS (zastopnika: R. MacLean, solicitor, skupaj z A. Bochonom, odvetnikom)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Balta in F. Florindo Gijón, agenta) Evropska komisija (zastopnika: A. Lewis in A. Caeiros, agenta)

      Izrek

            1.

            Pritožba se zavrne.

            2.

            Družbi Lubrizol France SAS se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov Sveta Evropske unije.

            3.

            Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 221, 10.7.2017.


201807201152013072018/C 276/645372015TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180626383811Zadeva T-537/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. junija 2018 – Deutsche Post/EUIPO – Verbis Alfa et EasyPack (InPost) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije InPost – Prejšnji figurativni znamki Evropske unije INFOPOST in ePOST ter prejšnja besedna nacionalna znamka POST – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Neobstoj škodovanja ugledu in neobstoj oslabitve – Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001) – Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)
 ---documentbreak--- C2762018SL3810120180626SL0064381381Sodba Splošnega sodišča z dne 26. junija 2018 – Deutsche Post/EUIPO – Verbis Alfa et EasyPack (InPost)
   (Zadeva T-537/15) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije InPost — Prejšnji figurativni znamki Evropske unije INFOPOST in ePOST ter prejšnja besedna nacionalna znamka POST — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Neobstoj škodovanja ugledu in neobstoj oslabitve — Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001) — Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)“2018/C 276/64Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Deutsche Post AG (Bonn, Nemčija) (zastopnika: sprva M. Viefhues in T. Heitmann, nato M. Viefhues, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: M. Rajh, G. Sakalaite-Orlovskiene in D. Walicka, agenti)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Verbis Alfa sp. z o.o. (Krakov, Poljska) (zastopniki: M. Żabińska, A. Kockläuner in O. Nilgen, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. junija 2015 (zadeva R 546/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Deutsche Post na eni strani ter družbama Verbis Alfa in EasyPack na drugi strani.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Deutsche Post AG se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 371, 9.11.2015.