title: Zadeva T-224/18 RII: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2019 – PV/Komisija (Začasna odredba — Javni uslužbenci — Disciplinski postopek — Določitev zneska plače na nulo — Sprememba okoliščin — Nedopustnost — Neobstoj novih dejstev)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/49

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2019 – PV/Komisija
      (Zadeva T-224/18 RII)
      (Začasna odredba - Javni uslužbenci - Disciplinski postopek - Določitev zneska plače na nulo - Sprememba okoliščin - Nedopustnost - Neobstoj novih dejstev)
      (2019/C 131/57)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: PV (zastopnica: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Berscheid, B. Mongin in R. Striani, agenti)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členih 278 in 279 PDEU in se nanaša na, prvič, odlog izvršitve, disciplinskega postopka CMS 17/025 in, drugič, sklep o določitvi zneska plače tožeče stranke na nulo.

         Izrek

                  1.

                     Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                     Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-106/19: Tožba, vložena 20. februarja 2019 – Abarca/EUIPO - Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/57

      Tožba, vložena 20. februarja 2019 – Abarca/EUIPO - Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)
      (Zadeva T-106/19)
      (2019/C 131/66)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Abarca - Companhia de Seguros SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnika: J. Pimenta in Á. Pinho, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Abanca Corporación Bancaria

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije ABARCA SEGUROS v roza, svetlomodri, svetlozeleni in črni barvi – Zahteva za registracijo št. 16041 519

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 22. novembra 2018 v zadevi R 1370/2018-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  povsem spremeni izpodbijano odločbo;

                  —

                  zato v celoti ugodi zahtevi družbe EUTM za registracijo št. 16041 519;

                  —

                  naloži drugima strankama naj nosita stroške tega postopka, pa tudi stroške postopka z ugovorom in pritožbenega postopka pred EUIPO.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) 2017/1001.


title: Zadeva C-54/18: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italija) – Cooperativa Animazione Valdollo S.C.S. Impresa Sociale Onlus/Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo (Predhodno odločanje — Javna naročila — Revizijski postopki — Direktiva 89/665/ES — Člena 1 in 2c — Zahtevki za revizijo zoper odločitve o dovolitvi udeležbe ali o izključitvi ponudnikov — Roki za vložitev zahtevkov za revizijo — Prekluzivni rok 30 dni — Nacionalna ureditev, ki izključuje možnost, da se nezakonitost odločitve o dovolitvi udeležbe uveljavlja v okviru zahtevka za revizijo zoper poznejše akte — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 47 — Pravica do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/3

      Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italija) – Cooperativa Animazione Valdollo S.C.S. Impresa Sociale Onlus/Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo
      (Zadeva C-54/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Javna naročila - Revizijski postopki - Direktiva 89/665/ES - Člena 1 in 2c - Zahtevki za revizijo zoper odločitve o dovolitvi udeležbe ali o izključitvi ponudnikov - Roki za vložitev zahtevkov za revizijo - Prekluzivni rok 30 dni - Nacionalna ureditev, ki izključuje možnost, da se nezakonitost odločitve o dovolitvi udeležbe uveljavlja v okviru zahtevka za revizijo zoper poznejše akte - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega sodnega varstva)
      (2019/C 172/03)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

         Stranke

         Tožeča stranka:Cooperativa Animazione Valdollo S.C.S. Impresa Sociale Onlus

         Toženi stranki: Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo

         Ob udeležbi: Ati Cilte Soc. coop. soc., Coesa Pinerolo Soc. coop. soc. arl, La Dua Valadda Soc. coop. soc., Consorzio di Cooperative Sociali il Deltaplano Soc. coop. soc., La Fonte Soc. coop. soc. Onlus, Società Italiana degli Avvocati Amministrativisti (SIAA), Associazione Amministrativisti.it, Camera degli Avvocati Amministrativisti

         Izrek

                  1.

                  Direktivo Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014, zlasti njena člena 1 in 2c v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa, da je treba zahtevke za revizijo zoper odločitve javnih naročnikov o dovolitvi udeležbe ali izključitvi iz postopkov za oddajo javnih naročil vložiti v prekluzivnem roku 30 dni od njihove sporočitve zainteresiranim strankam, če tako sporočene odločitve vsebujejo upoštevno obrazložitev, ki zainteresiranim strankam omogoči, da se seznanijo ali se lahko seznanijo s kršitvijo prava Unije, ki jo zatrjujejo.

                  2.

                  Direktivo 89/665, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23, zlasti njena člena 1 in 2c v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa, da če se zahtevek za revizijo zoper odločitve javnih naročnikov o dovolitvi udeležbe ponudnikov v postopku za oddajo javnih naročil ne vloži v prekluzivnem roku 30 dni od njihove sporočitve, zainteresirane stranke nezakonitosti navedenih odločitev v okviru zahtevkov za revizijo zoper poznejše akte in zlasti zoper odločitve o oddaji javnega naročila ne morejo več uveljavljati, pod pogojem, da se je mogoče na tako prekluzijo zoper navedene zainteresirane stranke sklicevati le, če so se prek navedene sporočitve seznanile ali lahko seznanile z nezakonitostjo, ki jo zatrjujejo.

         (1)  UL C 142, 23.4.2018.


title: Zadeva C-373/18: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 31. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel – Portugalska) – Prosa - Produtos e Serviços Agrícolas/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Posredni davki na zbiranje kapitala — Direktiva 69/335/EGS — Člena 4 in 7 — Ustanovitev kapitalske družbe — Kolkovina, ki je veljala na dan 1. julija 1984 — Poznejša odprava te kolkovine in njena ponovna uvedba)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/4

      Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 31. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel – Portugalska) – Prosa - Produtos e Serviços Agrícolas/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-373/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Posredni davki na zbiranje kapitala - Direktiva 69/335/EGS - Člena 4 in 7 - Ustanovitev kapitalske družbe - Kolkovina, ki je veljala na dan 1. julija 1984 - Poznejša odprava te kolkovine in njena ponovna uvedba)
      (2019/C 172/04)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel

         Stranki

         Tožeča stranka:Prosa - Produtos e Serviços Agrícolas

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izrek

      Člen 4(1)(a) in člen 7(1) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985, je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, s katero je država članica ponovno uvedla dajatev na kapital za transakcije ustanovitve kapitalske družbe, ki so zajete s prvo od teh določb, za katere se je ta dajatev plačevala 1. julija 1984, pozneje pa so bile te dajatve oproščene.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-489/18: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 15. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Farmland Kft./Földművelésügyi Miniszter (Predhodno odločanje — Člen 53(2) Poslovnika Sodišča — Kmetijstvo — Sheme neposrednih podpor — Shema enotnega plačila — Zahtevek za enotno plačilo na površino — Kriteriji — Zakoniti uporabnik kmetijskih zemljišč)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/5

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 15. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Farmland Kft./Földművelésügyi Miniszter
      (Zadeva C-489/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Kmetijstvo - Sheme neposrednih podpor - Shema enotnega plačila - Zahtevek za enotno plačilo na površino - Kriteriji - Zakoniti uporabnik kmetijskih zemljišč)
      (2019/C 172/05)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki

         Tožeča stranka: Farmland Kft.

         Tožena stranka: Földművelésügyi Miniszter

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (upravno in delovno sodišče v Budimpešti, Madžarska), z odločbo z dne 17. julija 2018, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 381, 22.10.2018.


title: Zadeva C-689/18: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 7. marca 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Protodikeio Patron – Grčija) – XT/Elliniko Dimosio (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Notranji davki — Prepoved diskriminatornih davkov — Davek na luksuzno blago — Avtomobili — Oprostitev davka glede na datum prve registracije v državi članici obdavčitve — Neupoštevanje datuma prve registracije v drugi državi članici)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/5

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 7. marca 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Protodikeio Patron – Grčija) – XT/Elliniko Dimosio
      (Zadeva C-689/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Notranji davki - Prepoved diskriminatornih davkov - Davek na luksuzno blago - Avtomobili - Oprostitev davka glede na datum prve registracije v državi članici obdavčitve - Neupoštevanje datuma prve registracije v drugi državi članici)
      (2019/C 172/06)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Dioikitiko Protodikeio Patron

         Stranki

         Tožeča stranka:XT

         Tožena stranka: Elliniko Dimosio

         Izrek

      Člen 110 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero je vsak lastnik ali posestnik osebnega vozila z veliko delovno prostornino motorja za zasebno rabo katerega starost, izračunana od datuma prve registracije v tej državi članici, je večja od deset let, oproščen davka na luksuzno blago, ne da bi se upoštevalo morebitno prejšnjo registracijo, do katere je prišlo v drugi državi članici.

         (1)  UL C 25, 21.1.2019.


title: Zadeva C-8/19 PPU: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 12. februarja 2019 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper RH (Predhodno odločanje — Nujni postopek predhodnega odločanja — Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Direktiva (EU) 2016/343 — Člen 4 — Javno označevanje osumljenih ali obdolženih oseb za krive — Sklep o odreditvi pripora — Pravna sredstva — Postopek nadzora zakonitosti tega sklepa — Spoštovanje domneve nedolžnosti — Člen 267 PDEU — Člen 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Pravica, da se o zadevi odloči v razumnem roku — Nacionalna ureditev, s katero je nacionalnim sodiščem omejena možnost, da pri Sodišču vložijo predlog za sprejetje predhodne odločbe, ali jim je naloženo, naj odločijo, ne da bi počakala na odgovor na ta predlog — Disciplinske sankcije v primeru nespoštovanja te ureditve)

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/6

      Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 12. februarja 2019 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper RH
      (Zadeva C-8/19 PPU) (1)

      (Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva (EU) 2016/343 - Člen 4 - Javno označevanje osumljenih ali obdolženih oseb za krive - Sklep o odreditvi pripora - Pravna sredstva - Postopek nadzora zakonitosti tega sklepa - Spoštovanje domneve nedolžnosti - Člen 267 PDEU - Člen 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica, da se o zadevi odloči v razumnem roku - Nacionalna ureditev, s katero je nacionalnim sodiščem omejena možnost, da pri Sodišču vložijo predlog za sprejetje predhodne odločbe, ali jim je naloženo, naj odločijo, ne da bi počakala na odgovor na ta predlog - Disciplinske sankcije v primeru nespoštovanja te ureditve)
      (2019/C 172/07)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranka v postopku v glavni stvari

      RH

         Izrek

                  1.

                  Člen 267 PDEU in člen 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakor je razložena v sodni praksi, ki ima za posledico, da se je nacionalno sodišče dolžno izreči o zakonitosti sklepa o odreditvi pripora, ne da bi imelo možnost, da vloži predlog za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču ali da počaka na njegov odgovor.

                  2.

                  Člena 4 in 6 Direktive (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku v povezavi z uvodno izjavo 16 te direktive je treba razlagati tako, da zahteve, ki izhajajo iz domneve nedolžnosti, ne nasprotujejo temu, da pristojno sodišče pri preizkusu, ali je podan utemeljen sum, da je osumljena ali obdolžena oseba storila očitano kaznivo dejanje, da bi lahko odločilo o zakonitosti sklepa o odreditvi pripora, tehta obremenilne in razbremenilne dokaze, ki so mu predloženi, in svojo odločbo obrazloži tako, da se poleg navedbe dokazov, ki jih je upoštevalo, tudi izreče o ugovorih zagovornika zadevne osebe, če s to odločbo priprta oseba ni označena za krivo.

         (1)  UL C 93, 11.3.2019.


title: Zadeva C-755/18 P: Pritožba, ki so jo Harry Shindler in drugi vložili 30. novembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 26. novembra 2018 v zadevi T-458/17, Shindler in drugi/Svet

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/7

      Pritožba, ki so jo Harry Shindler in drugi vložili 30. novembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 26. novembra 2018 v zadevi T-458/17, Shindler in drugi/Svet
      (Zadeva C-755/18 P)
      (2019/C 172/08)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožniki: Harry Shindler in drugi (zastopnik: J. Fouchet, avocat)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije
      Sodišče (četrti senat) je s sklepom z dne 19. marca 2019 pritožbo zavrnilo.


title: Zadeva C-88/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Zărnești (Romunija) 7. februarja 2019 – Asociația „Alianța pentru combaterea abuzurilor“/TM, UN, Asociația DMPA

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Zărnești (Romunija) 7. februarja 2019 – Asociația „Alianța pentru combaterea abuzurilor“/TM, UN, Asociația DMPA
      (Zadeva C-88/19)
      (2019/C 172/09)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Judecătoria Zărnești

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Asociația „Alianța pentru combaterea abuzurilor“

         Tožene stranke: TM, UN, Asociația DMPA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 16 Direktive 92/43/EGS (1) razlagati tako, da državam članicam nalaga, da določijo odstopanja od členov 12, 13, 14 ter 15(a) in (b) tudi v primerih, ko živali, ki pripadajo ogroženim vrstam, zapustijo svoj naravni habitat in se znajdejo v njegovi neposredni bližini ali povsem zunaj njega?

         (1)  Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102).


title: Zadeva C-96/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Avstrija) 8. februarja 2019 – VO/Bezirkshauptmannschaft Tulln

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Avstrija) 8. februarja 2019 – VO/Bezirkshauptmannschaft Tulln
      (Zadeva C-96/19)
      (2019/C 172/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: VO

         Nasprotna stranka: Bezirkshauptmannschaft Tulln

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Uredbo (EU) št. 165/2014 (1), zlasti zadnji stavek člena 34(3) ter člen 36(2), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, ki zahteva, da morajo vozniki motornih vozil, ki so opremljena z digitalnim tahografom v smislu člena 2(2)(h) Uredbe (EU) št. 165/2014, v primeru manjkajočih posameznih delovnih dni na vozniški kartici (člen 2(2)(f) navedene uredbe), za katere vozniki tudi nimajo pri sebi tahografskih vložkov, za te dneve imeti pri sebi ustrezna potrdila delodajalca, ki morajo zadostiti minimalnim zahtevam obrazca, ki ga je pripravila Komisija v skladu s členom 11(3) Direktive 2006/22/ES (2), in ta potrdila izročiti ob nadzoru?

                  2.

                  Če je odgovor na vprašanje 1 nikalen:
                  Ali je obrazec, ki ga je Komisija določila v svojem Sklepu 2009/959/EU (3), v celoti ali delno neveljaven?

         (1)  Uredba (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o tahografih v cestnem prometu, razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom (UL 2014, L 60, str. 1).

         (2)  3 Direktiva 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o minimalnih pogojih za izvajanje uredb Sveta (EGS) št. 3820/85 in (EGS) št. 3821/85 o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu in razveljavitvi Direktive Sveta 88/599/EGS (UL 2006, L 102, str. 35).

         (3)  Sklep Komisije z dne 14. decembra 2009 o spremembi Odločbe Komisije 2007/230/ES o obrazcu o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu (notificirano pod dokumentarno številko C(2009) 9895) (UL 2009, L 330, str. 80).


title: Zadeva C-101/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 11. februarja 2019 – Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 11. februarja 2019 – Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-101/19)
      (2019/C 172/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišč

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali so zahteve iz člena 69 Direktive 2001/83/ES (1) glede dopustne vsebine navodila za uporabo za zdravila iz člena 14(1) taksativne, ali pa se lahko vključijo druge informacije v smislu člena 62 Direktive 2001/83/ES?

                  2.

                  Ali se lahko navedbe o odmerjanju za zdravila iz člena 14(1) Direktive 2001/83/ES štejejo za informacije, ki so koristne za bolnika, v smislu člena 62 Direktive 2001/83/ES?

         (1)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o spremembi Direktive 2001/83/ES, kar zadeva farmakovigilanco (UL 2012, L 299, str. 1).


title: Zadeva C-102/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 11. februarja 2019 – Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 11. februarja 2019 – Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-102/19)
      (2019/C 172/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali so zahteve iz člena 69 Direktive 2001/83/ES (1) glede dopustne vsebine navodila za uporabo za zdravila iz člena 14(1) taksativne, ali pa se lahko vključijo druge informacije v smislu člena 62 Direktive 2001/83/ES?

                  2.

                  Ali se lahko navedbe o odmerjanju za zdravila iz člena 14(1) Direktive 2001/83/ES štejejo za informacije, ki so koristne za bolnika, v smislu člena 62 Direktive 2001/83/ES?

         (1)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o spremembi Direktive 2001/83/ES, kar zadeva farmakovigilanco (UL 2012, L 299, str. 1).


title: Zadeva C-118/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Salzburg (Avstrija) 15. februarja 2019 – ZS/PVA Landesstelle Salzburg

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Salzburg (Avstrija) 15. februarja 2019 – ZS/PVA Landesstelle Salzburg
      (Zadeva C-118/19)
      (2019/C 172/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Salzburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: ZS

         Tožena stranka: PVA Landesstelle Salzburg
      Zadeva je bila s sklepom predsednika Sodišča z dne 22. marca 2019 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-134/19 P: Pritožba, ki jo je Bank Refah Kargaran vložila 18. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 10. decembra 2019 v zadevi T-134/19, Bank Refah Kargaran/Svet

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/12

      Pritožba, ki jo je Bank Refah Kargaran vložila 18. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 10. decembra 2019 v zadevi T-134/19, Bank Refah Kargaran/Svet
      (Zadeva C-134/19 P)
      (2019/C 172/16)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Bank Refah Kargaran (zastopnik: J.-M. Thouvenin, odvetnik)

         Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  delno razveljavi sodbo drugega senata Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi T-552/15 z dne 10. decembra 2018;

                  —

                  primarno, ugodi predlogoma pritožnice, ki ju je predložila Splošnemu sodišču Evropske unije, in sicer dodelitev odškodnine in obresti za premoženjsko škodo, ki ji je nastala, v znesku 68 651 319 EUR ter za nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala, v znesku 52 547 415 EUR;

                  —

                  podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  v obeh primerih pa Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja sedem razlogov.

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava
                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da nezadostnost obrazložitve razveljavljene odločbe ni dovolj resna kršitev pravila prava Evropske unije.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava
                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da je zaradi dejstva, da je pritožnica, žrtev nezakonite sankcije, ki jo je sprejel Svet Evropske unije, vložila tožbo in dosegla razglasitev ničnosti sankcije, sklicevanje na dovolj resno kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva brezpredmetno.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava
                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo tožbeni razlog, ki ga je pritožnica podrobno opredelila v repliki, ne da bi preverilo, kot to zahteva sodna praksa, ali je podrobna opredelitev tega tožbenega razloga v repliki posledica normalnega razvoja razprave na podlagi tožbe tekom postopka.

                  4.

                  Četrti in peti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava
                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je napačno razlagalo sodbo, izdano v zadevi T-24/11 (1), in da je presodilo, da ugotovitev, v skladu s katero je Svet kršil obveznost posredovanja obremenilnih dokazov pritožnici, kar zadeva razlog za sprejetje ukrepov zamrznitve sredstev, ne dokazuje obstoja dovolj resne kršitve prava Evropske unije, ki bi povzročila odgovornost Unije.

                  5.

                  Šesti pritožbeni razlog: izkrivljanje tožbe
                  Splošno sodišče je izkrivilo tožbo s tem, da je za namene ugotovitve, da je trditev pritožnice nedopustna, štelo, da se ta v tožbi ni sklicevala na domnevno nezakonitost kot posledico tega, da razlog za vpis njenega imena na sezname oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, ni v skladu z merilom, ki ga je uporabil Svet.

                  6.

                  Sedmi pritožbeni razlog: izkrivljanje tožbe
                  Splošno sodišče je izkrivilo tožbo s tem, da je tožbene razloge pritožnice, ki so se nanašali na nezakonitost, omejilo na zgolj kršitev obveznosti obrazložitve.

         (1)  Sodba z dne 6. septembra 2013, Bank Refah Kargaran/Svet (T-24/11, EU:T:2013:403).


title: Zadeva C-135/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 20. februarja 2019 – Pensionsversicherungsanstalt/CW

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 20. februarja 2019 – Pensionsversicherungsanstalt/CW
      (Zadeva C-135/19)
      (2019/C 172/17)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revident: Pensionsversicherungsanstalt

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku: CW

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba avstrijsko nadomestilo za rehabilitacijo v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1) opredeliti

                              —

                              kot dajatev za bolezen v skladu s členom 3(1)(a) navedene uredbe ali

                              —

                              kot dajatev za invalidnost v skladu s členom 3(1)(c) navedene uredbe ali

                              —

                              kot dajatev za brezposelnost v skladu s členom 3(1)(h) navedene uredbe?

                  2.

                  Ali je treba Uredbo (ES) št. 883/2004 v luči primarnega prava razlagati tako, da je država članica kot nekdanja država stalnega prebivališča in država zaposlitve zavezana plačati dajatve, kakršna je avstrijsko nadomestilo za rehabilitacijo, osebi s stalnim prebivališčem v drugi državi članici, če je ta oseba večino zavarovalnih dob za bolezen in pokojnino kot zaposlena oseba dopolnila v tej drugi državi članici (časovno gledano po tem, ko je pred leti tja prenesla stalno prebivališče) in od tedaj ni prejemala nobenih dajatev iz zdravstvenega in pokojninskega zavarovanja nekdanje države stalnega prebivališča in zaposlitve?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.


title: Zadeva C-157/19 P: Pritožba, ki jo je Ehab Makhlouf vložil 21. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-409/16, Makhlouf/Svet

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/15

      Pritožba, ki jo je Ehab Makhlouf vložil 21. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-409/16, Makhlouf/Svet
      (Zadeva C-157/19 P)
      (2019/C 172/18)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Ehab Makhlouf (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlog

                  —

                  Pritožba pritožnice naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  posledično naj se sodba z dne 12. decembra 2018, ki jo je Splošno sodišče Evropske unije sprejelo v zadevi T-409/16, Ehab Makhlouf/Svet Evropske unije;

            in na podlagi novih določb razsodi:

                  —

                  sklep (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 (1) in njegovi naknadni izvedbeni akti, naj se razglasijo za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

                  —

                  Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev svoje pritožbe navaja tri pritožbene razloge:
      Prvi razlog, ker ni spoštovalo pritožničine pravice do izjave pred sprejetjem novih omejevalnih ukrepov, ki jo ima na podlagi člena 41 Listine o temeljnih pravicah.
      Drugi razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in izkrivilo dejstva, ker ni upoštevalo aktov, ki jih je predložila pritožnica v utemeljitev svoje ničnostne tožbe, da bi dokazala da ne podpira sirskega režima.
      Tretji razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker ni ugotovilo nezakonitosti členov 27 in 28 Sklepa 2013/255/SZVP (2), po katerih pripadnost družini Al-Assad ali družini Makhlouf pomeni samostojno merilo, ki upravičuje naložitev sankcije, pri čemer je istočasno obrnilo dokazno breme.

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 141, str. 125).

         (2)  Sklep Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 147, str. 14).


title: Zadeva C-158/19 P: Pritožba, ki jo je Razan Othman vložil 21. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-416/16, Othman/Svet

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/16

      Pritožba, ki jo je Razan Othman vložil 21. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-416/16, Othman/Svet
      (Zadeva C-158/19 P)
      (2019/C 172/19)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Razan Othman (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlog

                  —

                  tožba pritožnika naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  posledično naj se sodba z dne 12. decembra 2018, ki jo je Splošno sodišče izdalo v zadevi T-416/16, Razan Othman/Svet Evropske unije, razveljavi;

            Na podlagi novih določb pa naj se odloči, da se:

                  —

                  Sklep (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 (1) in njegovi poznejši izvedbeni akti v delu, v katerem se nanašajo na pritožnika, razglasi za ničen;

                  —

                  Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je kršilo pravico pritožnika, da se pred sprejetjem novih omejevalnih ukrepov izjavi, kot je določena v členu 41 Listine o temeljnih pravicah.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in izkrivilo dejstva, ker ni upoštevalo členov, ki jih je pritožnik navedel v utemeljitev ničnostne tožbe, da bi dokazal, da ni podpiral sirijske ureditve.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker ni razsodilo na podlagi členov 27 in 28 Sklepa 2013/255/SZVP (2) v skladu s katerima je pripadnost družini Al-Assad ali družini Makhlouf kot avtonomno merilo, ki upravičuje naložitev sankcije, nezakonito, saj se z njim obrača dokazno breme.

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 141, str. 125).

         (2)  Sklep Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 147, str. 14).


title: Zadeva C-159/19 P: Pritožba, ki jo je Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) vložila 21. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Svet

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/17

      Pritožba, ki jo je Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) vložila 21. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Svet
      (Zadeva C-159/19 P)
      (2019/C 172/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (zastopnik: E. Ruchat, avocat)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlogi

                  —

                  pritožbo pritožnice razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  posledično razveljavi sodbo z dne 12. decembra 2018, ki jo je Splošno sodišče Evropske unije izdalo v zadevi T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Svet Evropske unije,

            in z novim sklepom:

                  —

                  razglasi ničnost Sklepa (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 (1) in njegove poznejše izvedbene akte v delu, v katerem se nanašajo na pritožnico;

                  —

                  Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe uveljavlja tri pritožbene razloge:
      Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker je Splošno sodišče kršilo pravico pritožnice iz člena 41 Listine o temeljnih pravicah, da poda izjavo pred sprejetjem novih omejevalnih ukrepov.
      Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, izkrivljanje dejstev, ker Splošno sodišče ni upoštevalo člankov, ki jih je pritožnica predložila v podporo svoji ničnostni tožbi, da bi dokazala, da ne podpira sirskega režima.
      Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker Splošno sodišče ni presodilo, da sta člena 27 in 28 Sklepa 2013/255/SVZP (2), v skladu s katerima pripadnost družini Al-Assad ali družini Makhlouf pomeni samostojno merilo, ki upravičuje naložitev sankcije, nezakonita, pri čemer je hkrati obrnilo dokazno breme.

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 141, str. 125).

         (2)  Sklep Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 147, str. 14).


title: Zadeva C-182/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 26. februarja 2019 – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 26. februarja 2019 – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Zadeva C-182/19)
      (2019/C 172/21)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

         Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Ali je Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1140 (1) z dne 8. julija 2016 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo neveljavna v delu, v katerem proizvode, ki:

                  i.

                  so sestavljeni iz materiala, podobnega povojem, ki vsebuje „toplotne celice“, vključno s kemikalijami;

                  ii.

                  delujejo podobno kot obkladki, vendar zagotavljajo dodatne koristi;

                  iii.

                  z eksotermično kemično reakcijo lajšajo bolečine, zmanjšujejo zakrčenost in spodbujajo celjenje tkiva (kakor je bilo potrjeno s številnimi kliničnimi preskusi);

                  iv.

                  so v oblikah ali pakiranjih za prodajo na drobno in

                  v.

                  se izrecno predstavljajo in tržijo kot izdelki v medicinske namene, ki učinkujejo tako, kot je navedeno v točki (iii) zgoraj,
                  na podlagi kemikalij, ki so material ali sestavina, ki jim daje njihov bistven značaj, uvršča pod oznako KN 3824, natančneje KN 38249096, in ne pod tarifno številko 3005 (na podlagi besedila upoštevnih tarifnih številk, opomb k oddelkom ali poglavjem ter pojasnjevalnih opomb, kot se zahteva s splošnim pravilom razlage 1, na podlagi splošnega pravila razlage 3(a), v skladu s katerim se zahteva uvrstitev v skladu z najbolj natančnim poimenovanjem, ali na drugi podlagi)?

         (1)  UL L 189, str. 1.


title: Zadeva C-208/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Avstrija) 4. marca 2019 – NK/MS, AS

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Avstrija) 4. marca 2019 – NK/MS, AS
      (Zadeva C-208/19)
      (2019/C 172/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: NK

         Toženi stranki in nasprotni stranki v pritožbenem postopku: MS, AS

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je pogodba med arhitektom in potrošnikom, v skladu z vsebino katere je arhitekt zadolžen (le) za načrtovanje nove enodružinske hiše, vključno z izdelavo načrtov, pogodba „za izgradnjo novih stavb“ v smislu člena 3(3)(f) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1)?

                  2.

                  Če je odgovor na vprašanje 1 nikalen:

            Ali je pogodba med arhitektom in potrošnikom, v skladu z vsebino katere je arhitekt zadolžen za načrtovanje nove enodružinske hiše v skladu z zahtevami in željami naročnikov, v zvezi s čimer mora izdelati načrte, pogodba o dobavi „blaga, narejenega po podrobnem opisu ali osebnih željah potrošnika“ v smislu členov 16(c) in 2, točki 3 in 4, Direktive 2011/83/EU?

         (1)  UL 2011 L 304, str. 64.


title: Zadeva C-217/19: Tožba, vložena 8. marca 2019 – Evropska komisija/Republika Finska

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/20

      Tožba, vložena 8. marca 2019 – Evropska komisija/Republika Finska
      (Zadeva C-217/19)
      (2019/C 172/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes, E. Ljung Rasmussen, agenta)

         Tožena stranka: Republika Finska

         Tožeča stranka Sodišču predlaga naj:

                  —

                  ugotovi, da Republika Finska s tem, da je od leta 2011 ponavljajoče izdajala dovoljenja za pomladni lov samca gaga (Somateria mollissima) v pokrajini Åland Finske Republike, ni izpolnila obveznosti iz členov 7(4) in 9(l)(c) Direktive 2009/147/EC (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic;

                  —

                  Republiki Finski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Regionalna vlada otokov Åland, ki so avtonomna pokrajina Finske, je od leta 2011 vsako leto odobrila „izjemo spomladanskega lova“ na samca race gaga s kvoto od 2000 do 3800 ptic za obdobje od dveh do treh tednov v maju. To obdobje se ujema z obdobjem razmnoževanja gag.
      Člen 7(4) Direktive 2009/147/ES prepoveduje lov v času razmnoževanja.
      Finska trdi, da je spomladanski lov rac gaga na otokih Åland utemeljen z določbo o odstopanju iz člena 9(1)(c) Direktive 2009/147/ES. V skladu s sodno prakso Sodišča mora država članica dokazati, da so pogoji iz te določbe izpolnjeni.
      Komisija trdi, da Finska, prvič, ni dokazala, da sistem odstopanja zagotavlja „sprejemljive oblike uporabe“ v smislu člena 9(1)(c) Direktive 2009/147/ES. Finska zlasti ni predložila znanstvenih dokazov, ki bi dokazovali, da je zagotovljeno, da se ohranja ustrezna populacija rac gaga.
      Drugič, Finska ni dokazala, da se dovoljeni spomladanski lov nanaša na uporabo ptic „v majhnem številu“ v skladu z členom 9(1)(c) Direktive 2009/147/ES.

         (1)  Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 20, 2010, str. 7).


title: Zadeva C-231/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 15. marca 2019 – Blackrock Investment Management (UK) Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 15. marca 2019 – Blackrock Investment Management (UK) Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Zadeva C-231/19)
      (2019/C 172/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Blackrock Investment Management (UK) Limited

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Pravilna razlaga člena 135(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES (1), če tretja oseba, ki opravlja storitve za upravljavca sklada, opravi enotno dobavo storitev upravljanja v smislu tega člena, ta upravljavec skladov pa to storitev uporablja pri upravljanju posebnih investicijskih skladov (PIS) in pri upravljanju skladov, ki niso posebni investicijski skladi (skladi, ki niso PIS):

                  (a)

                  Ali za to enotno dobavo velja ena davčna stopnja? Če je tako, kako se ta davčna stopnja določi? oziroma

                  (b)

                  Ali je treba plačilo za to enotno dobavo razdeliti glede na uporabo storitev upravljanja (na primer, glede na premoženje, ki se upravlja v PIS oziroma v skladih, ki niso PIS), tako da se en del te enotne dobave obravnava kot oproščen in drugi del pa kot obdavčljiv?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-235/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Združeno kraljestvo) 18. marca 2019 – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Združeno kraljestvo) 18. marca 2019 – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Zadeva C-235/19)
      (2019/C 172/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Appeal

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali so take storitve upravljanja, ki jih za skrbnike opravijo (a) zavarovalnica in/ali (b) družbe, ki niso zavarovalnice, „zavarovalne transakcije“ v smislu člena 135(1)(a) Direktive o DDV (1) (prej člen 13(B)(a) Šeste direktive)?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-239/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 20. marca 2019 – Eli Lilly and Company/Genentech Inc.

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 20. marca 2019 – Eli Lilly and Company/Genentech Inc.
      (Zadeva C-239/19)
      (2019/C 172/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Eli Lilly and Company

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Genentech Inc.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali Uredba o DVC (1) preprečuje, da se imetniku osnovnega patenta podeli DVC za izdelek, ki je predmet dovoljenja za promet, ki ga ima tretja oseba, brez soglasja te tretje osebe?

         (1)  Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL 2009, L 152, str. 1).


title: Zadeva C-564/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. februarja 2019 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija, ob intervenciji: Zvezne republike Nemčije, Republike Estonije, Irske, Kraljevine Španije, Francoske republike, Italijanske republike, Republike Latvije, Republike Litve, Madžarske

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/23

      Sklep predsednika Sodišča z dne 4. februarja 2019 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija, ob intervenciji: Zvezne republike Nemčije, Republike Estonije, Irske, Kraljevine Španije, Francoske republike, Italijanske republike, Republike Latvije, Republike Litve, Madžarske
      (Zadeva C-564/17) (1)

      (2019/C 172/28)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 328, 13.11.2017.


title: Zadeva C-399/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV/Autoriteit Consument en Markt, ob udeležbi: Gas Transport Services BV

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/25

      Sklep predsednika Sodišča z dne 18. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV/Autoriteit Consument en Markt, ob udeležbi: Gas Transport Services BV
      (Zadeva C-399/18) (1)

      (2019/C 172/33)
      Jezik postopka: nizozemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-48/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 25. januarja 2019 – X-GmbH/Finanzamt Z

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 25. januarja 2019 – X-GmbH/Finanzamt Z
      (Zadeva C-48/19)
      (2019/C 148/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in revidentka: X-GmbH

         Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Finanzamt Z

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se telefonsko svetovanje o različnih zdravstvenih težavah in boleznih, ki ga davčni zavezanec izvaja za zavarovance v imenu nosilcev zdravstvenega zavarovanja, v okoliščinah, kakršne so v sporu o glavni stvari, šteje za dejavnost, ki spada na področje uporabe člena 132(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1)

                  2.

                  Ali za opravljanje storitev, opisanih v okviru prvega vprašanja, kot tudi transakcij v okviru „spremljevalnih programov za paciente“, v okoliščinah, kakršne so v sporu o glavni stvari, kot dokaz ustrezne strokovne usposobljenosti zadošča, če telefonsko svetovanje izvajajo „coachi za zdravje in dobro počutje“ (usposobljeni zdravstveni delavci, medicinske sestre), ki v približno tretjini primerov sodelujejo z zdravnikom?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-56/19 P: Pritožba, ki jo je RFA International, LP vložila 25. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. novembra 2018 v zadevi T-113/15, RFA International/Komisija

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/15

      Pritožba, ki jo je RFA International, LP vložila 25. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. novembra 2018 v zadevi T-113/15, RFA International/Komisija
      (Zadeva C-56/19 P)
      (2019/C 148/15)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: RFA International, LP (zastopniki: B. Evtimov, адвокат, M. Krestiyanova, avocate, D. O'Keeffe, Solicitor, N. Tuominen, E. Borovikov, avocats)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  dokončno odloči o zadevi, če stanje postopka to dovoljuje;

                  —

                  podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem in stroškov postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba je omejena na izpodbijanje ugotovitev Splošnega sodišča v zvezi z drugim tožbenim razlogom pritožnice na prvi stopnji.
      Splošno sodišče je pri svojih ugotovitvah naredilo napako pri pravni razlagi člena 11(9) in (10) osnovne uredbe (1) in pri preširoki opredelitvi dopustnega obsega diskrecijske pravice Komisije pri presoji kompleksnih položajev v skladu s temi določbami. Pritožnica Sodišču s spoštovanjem predlaga, naj razveljavi izpodbijano sodbo iz naslednjih razlogov.
      Splošno sodišče je v zvezi z razlago osnovne uredbe naredilo dve napaki pri uporabi prava.

                  a)

                  Prvič, Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 11(9) osnovne uredbe. V skladu s členom 11(9) osnovne uredbe Komisija pri vseh preiskavah, povezanih z ustreznim pregledom, pod pogojem, da se okoliščine ne spremenijo, uporabi isto metodologijo kakor pri preiskavi, na osnovi katere je bila dajatev določena, in sicer ob ustreznem upoštevanju člena 2 te uredbe. Komisija pa pri presoji, ali so protidampinške dajatve vplivale na cene nadaljnje prodaje, tega ni storila glede na cene nadaljnje prodaje, ugotovljene v preiskavi, po kateri je bila sprejeta prvotna uredba, temveč glede na takratne stroške proizvodnje v Rusiji. To pomeni spremembo metodologije v smislu člena 11(9) osnovne uredbe. Komisija je navedla, da so se okoliščine bistveno spremenile od prvotne preiskave in natančneje, da so se stroški proizvodnje ruskih izvoznikov povečali za približno 100 %. Vendar pa je povečanje stroškov že bilo prisotno in poznano v obdobjih preiskave, povezane z ustreznimi vračili denarja, med letoma 2008 in 2010.

                  b)

                  Drugič, Splošno sodišče je s tem, da je uporabilo napačno pravno merilo, napačno razlagalo člen 11(10) osnovne uredbe. S pravnim merilom, ki ga je oblikovalo Splošno sodišče, se zahteva, da je mogoče vključitev protidampinških dajatev v izvozne cene dokazati le s podatkih o cenah DDP (2) in s tem, da v novo ceno niso bile vključene le protidampinške dajatve, temveč tudi celota vseh nastalih stroškov proizvodnje. Niti člen 11(10) osnovne uredbe niti Obvestilo Komisije o vračilu protidampinških dajatev (3) ne vsebuje take zahteve.

            Nazadnje, Splošno sodišče je vsebinsko zmotno ugotovilo dejansko stanje, ko je ugotovilo, da:

                  a)

                  so se povečanja stroškov proizvodnje pojavila šele med prvim in drugim obdobjem preiskave, povezane z ustreznim vračilom denarja, zaradi česar so pomenila spremembo okoliščin, ki utemeljuje spremembo metodologije. Komisija naj bi dejansko vedela za ta povečanja stroškov že v obdobju prvotne preiskave in v obdobju preiskav, povezanih z ustreznimi vračili denarja, med letoma 2008 in 2010.

                  b)

                  je bila sprememba metodologije upravičena, da se ustvarijo enaki konkurenčni pogoji in da se izogne diskriminatornemu obravnavanju gospodarskih subjektov, za katere bi se uporabili isti ukrepi. Dejansko bi vsi ruski proizvajalci utrpeli ista povečanja stroškov.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 343, str. 51).

         (2)  „Dobavljeno ocarinjeno“.

         (3)  UL 2014, C 164, str. 9.


title: Zadeva C-57/19 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 15. novembra 2018 v zadevi T-793/14, Tempus Energy in Tempus Energy Technology/Komisija

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/16

      Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 15. novembra 2018 v zadevi T-793/14, Tempus Energy in Tempus Energy Technology/Komisija
      (Zadeva C-57/19 P)
      (2019/C 148/16)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: É. Gippini Fournier, P. Němečková, agenta)

         Drugi stranki v postopku: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 15. novembra 2018, ki je bila Komisiji vročena naslednji dan, v zadevi T-793/14, Tempus Energy Ltd in Tempus Energy Technology Ltd/Evropska komisija;
                  in

                  —

                  zavrne tožbo za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 5083 final (1) z dne 23. julija 2014 o nenasprotovanju shemi pomoči glede trga zmogljivosti proizvodnje v Združenem kraljestvu;

            podredno,

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 15. novembra 2018, ki je bila Komisiji vročena naslednji dan, v zadevi T-793/14, Tempus Energy Ltd in Tempus Energy Technology Ltd/Evropska komisija;

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču v razsojanje glede drugega tožbenega razloga, navajanega na prvi stopnji;

            v vsakem primeru tožeči stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba temelji na enem razlogu: Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije in člen 4(2) in (3) Uredba Sveta (EU) 2015/1589 (2) z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije, z ugotovitvijo, da priglašen ukrep pomoči poraja resne dvome kar zadeva njegovo združljivost z notranjim trgom.
      Glede na to, da se je Splošno sodišče oprlo na vrsto indicev glede resnih težav, je edini pritožbeni razlog razdeljen na dva dela glede dveh vrst indicev, ki so obravnavani v izpodbijani sodbi:

                  —

                  Prvi del: Splošno sodišče je storilo napako, ko je kot glavni indic dvoma upoštevalo dolžino in okoliščine kontaktov pred priglasitvijo in kompleksnost ter novost ukrepa.

                  —

                  Drugi del: Splošno sodišča je storilo napako, ko je Komisijo okrivilo za neizvedbo ustrezne preiskave glede nekaterih vidikov trga zmogljivosti proizvodnje v Združenem kraljestvu.

         (1)  Odobritev državne pomoči v skladu s členoma 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije — Primeri, v katerih Komisija ne vloži ugovora (UL 2014, C 348, str. 5).

         (2)  UL 2015, L 248, str. 9.


title: Zadeva C-74/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa - Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18 (Portugalska) 31. januarja 2019 – LE/Transportes Aéreos Portugueses, SA

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa - Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18 (Portugalska) 31. januarja 2019 – LE/Transportes Aéreos Portugueses, SA
      (Zadeva C-74/19)
      (2019/C 148/17)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa - Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: LE

         Tožena stranka: Transportes Aéreos Portugueses, SA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pojem „izredne razmere“ iz uvodne izjave 14 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) zajema okoliščino, da potnik med letom ugrizne druge potnike in napade kabinsko osebje, ki ga poskuša pomiriti, s posledico, da je po mnenju kapitana upravičeno, da se letalo preusmeri na najbližje letališče, zato da se navedeni potnik izkrca in se raztovori njegova prtljaga, zaradi česar ima to letalo zamudo pri prihodu na končni namembni kraj?

                  2.

                  Ali je letalska družba lahko oproščena odgovornosti za zamudo pri odhodu letala na povratnem letu, na katerega se vkrca potnik (sedaj tožeča stranka), zaradi „izrednih razmer“, ki so nastale na odhodnem letu, izvedenem neposredno pred tem z istim letalom?

                  3.

                  Ali je letalska družba (sedaj tožena stranka) z analizo in odločitvijo, da napotitev drugega letala ne bo preprečila že izkazane zamude, in s premestitvijo potnika (sedaj tožeča stranka) po njegovem vmesnem postanku na let, izveden naslednjega dne, ker letalska družba na končni namembni kraj potnika leti le enkrat na dan, sprejela vse ustrezne ukrepe v smislu člena 5(3) Uredbe št. 261/2004, čeprav tudi tako zamude ni bilo mogoče preprečiti?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-105/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Monomeles Protodikeio Serron (Grčija) 8. februarja 2019 – WP/Trapeza Peiraios AE

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Monomeles Protodikeio Serron (Grčija) 8. februarja 2019 – WP/Trapeza Peiraios AE
      (Zadeva C-105/19)
      (2019/C 148/19)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Monomeles Protodikeio Serron (Grčija)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: WP

         Tožena stranka: Trapeza Peiraios AE

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 6(1) Direktive 93/13 (1) razlagati tako, da določa procesno pravilo javnega reda, ki nacionalnim sodiščem nalaga, da po uradni dolžnosti, tudi v fazi, v kateri morajo izdati plačilni nalog, ugotavljajo nepoštenost pogoja, dogovorjenega med dobaviteljem in potrošnikom, ob upoštevanju tega: v grški ureditvi v skladu s členi 623, 624, 628 in 629 zakonika o pravdnem postopku (kodikas politikis dikonomias) taka obveznost ne obstaja in se plačilni nalog izda v nekontradiktornem postopku po formalnem pregledu dokumentov, med katerimi je tudi kreditna pogodba; za izdajo plačilnega naloga so pristojna sodišča Grške države; plačilni nalog je takojšnji izvršilni naslov, na podlagi katerega lahko dobavitelj v treh (3) dneh začne postopek izvršbe, ki je ni mogoče odložiti?

                  2.

                  Ali je treba člen 6(1) Direktive 93/13 razlagati tako, da določa procesno pravilo javnega reda, ki nacionalnim sodiščem nalaga, da ne izdajo plačilnega naloga, kadar je z dokaznimi listinami pred sodiščem, ki izda plačilni nalog, dokazano, da kredit izhaja iz splošnih pogodbenih pogojev (SPP), ki so bili že razglašeni za nične, ker so nepošteni, s pravnomočnimi sodbami na področju opustitvenih tožb, ki so jih združenja potrošnikov vložila zoper dobavitelje, ki so naštete v sklepu ministrstva Z1-798/25-06-2008 (FEK B 1353/11-07-2008), ki zajema nacionalni register nepoštenih pogojev [kakor je bil spremenjen in dopolnjen s sklepom ministrstva Z1-21/17-01-2011 in ki ga je državni svet (Symvoulio tis Epikrateias) razglasil za zakonitega s sodbo št. 1210/2010, pri čemer je upošteval, prvič, sodbe kasacijskega sodišča (Areios Pagos) št. 1219/2001 in 430/2005, sodbe pritožbenega sodišča v Atenah (Efeteio Athinon) št. 5253/2003 in 6291/2000, sodbe sodišča prve stopnje v Atenah (Polymeles Protodikeio Athinon) št. 1119/2002 in 1208/1998, ki so že pravnomočne, ter sodbo istega Polymeles Protodikeio Athinon št. 961/2007 v delu, ki je že pravnomočen, in drugič, dejstvo, da so učinki pravnomočnosti, ki velja za te sodne odločbe, v večjem javnem interesu za dobro delovanje trga in varstvo potrošnikov (člen 10(2) zakona 2251/1994); z navedenim ministrskim sklepom je bila urejena „prepoved vključitve splošnih pogodbenih pogojev, ki so bili že razglašeni za nepoštene s pravnomočnimi sodnimi odločbami v okviru opustitvenih tožb združenj potrošnikov, v pogodbe, sklenjene med kreditnimi institucijami in potrošniki, v njem pa so navedeni tudi SPP, ki so bili že razglašeni za nične, ker so nepošteni, na podlagi kolektivnih tožb združenj potrošnikov proti bankam kot ponudnicam], ob upoštevanju, da so v Grčiji za izdajo plačilnega naloga pristojna sodišča, natančneje Eirinodikeia (mirovni sodniki) in Protodikeia (prvostopenjska sodišča), in da je plačilni nalog takojšnji izvršilni naslov, na podlagi katerega lahko dobavitelj v treh (3) dneh začne postopek izvršbe, ki je ni mogoče odložiti?

                  3.

                  Ali je treba člen 6(1), člen 7(1) in člen 8 Direktive 93/13 razlagati tako, da pravnomočnost sodb, s katerimi je bilo ugodeno tožbam, ki so jih vložila združenja potrošnikov proti dobaviteljem, kot dodatni pogoj, da bi sodbe učinkovale erga omnes (v skladu s členom 10(2) zakona 2251/1994) zahteva identiteto strank, identiteto dejanskih in pravnih elementov – kakor v nacionalnem procesnem pravu določa člen 324 zakonika o pravdnem postopku (kodikas politikis dikonomias) – tako da je mogoče, da pravnomočnost sodb, s katerimi je bilo ugodeno kolektivnim opustitvenim tožbam ne more veljati in se ne more uporabiti v vsaki zadevi, v kateri nacionalno sodišče odloča o tožbi potrošnika proti dobavitelju?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-113/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 12. februarja 2019 – Luxaviation SA/Ministre de l'Environnement

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 12. februarja 2019 – Luxaviation SA/Ministre de l'Environnement
      (Zadeva C-113/19)
      (2019/C 148/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour administrative

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Luxaviation SA

         Tožena stranka: Ministre de l'Environnement

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 12(3) Direktive 2003/87/ES (1), ki določa, da morajo države članice zagotoviti, da njihovi upravljavci predajo svoje pravice, razlagati v povezavi s členom 41 Listine, ki določa načelo dobrega upravljanja, in sicer tako, da je pristojnemu nacionalnemu organu naložena obveznost izvajanja posamičnega spremljanja obveznosti predaje pred skrajnim rokom, to je 30. aprilom zadevnega leta, če je ta uprava pristojna za nadzor nad majhnim številom gospodarskih subjektov, v obravnavani zadevi 25 upravljavci na nacionalni ravni?

                  2.

                              (a)

                              Ali je treba nedokončani postopek predaje pravic, kakršen je ta iz obravnavane zadeve, ko se je upravljavec zanašal na prejem elektronskega potrdila, s katerim je bilo potrjeno dokončanje postopka prenosa, razlagati tako, da je lahko pri dobrovernem upravljavcu razumno ustvaril legitimna pričakovanja, zaradi katerih je ta verjel, da je dokončal postopek predaje iz člena 6(2)(e) Direktive 2003/87/ES?

                              (b)

                              Ob upoštevanju odgovora na drugo vprašanje: ali je mogoče legitimnost teh pričakovanj dobrovernega upravljavca šteti za bolj dokazano, če je nacionalna uprava v predhodnem obdobju predaje na svojo pobudo navezala stik z njim, da ga je nekaj dni pred iztekom rokov iz člena 6(2)(e) Direktive 2003/87/ES opozorila, da postopek predaje pravic še ni dokončan, in je zato lahko razumno predpostavil – ker ista uprava naslednje leto ni neposredno navezala stika z njim –, da je izpolnil obveznosti predaje za tekoče leto?

                              (c)

                              Ob upoštevanju odgovora na predhodni vprašanji ne glede na to, ali se analizirata ločeno ali skupaj: ali je mogoče načelo varstva legitimnih pričakovanj razlagati tako, da pomeni primer višje sile, zaradi katere bi bilo mogoče dobrovernega upravljavca delno ali v celoti oprostiti plačila sankcije, določene s členom 16(3) Direktive 2003/87/ES?

                  3.

                              (a)

                              Ali člen 49(3) Listine, ki določa načelo sorazmernosti, nasprotuje naložitvi pavšalne kazni za nepredajo pravic do emisije, določene s členom 16(3) Direktiva 2003/87/ES, če ta določba ne omogoča naložitve sankcije, sorazmerne s kršitvijo upravljavca?

                              (b)

                              V primeru nikalnega odgovora na predhodno vprašanje: ali je treba načelo enakosti, določeno s členom 20 Listine, [ter] splošni načeli dobre vere in fraus omnia corrumpit razlagati tako, da glede pavšalne sankcije, ki jo je treba izreči na podlagi člena 16(3) Direktive 2003/87, ob kateri se samodejno izvede še objava, določena s členom 20(7) [zakona z dne 23. decembra 2004], nasprotujejo temu, da se dobroverni gospodarski subjekt, ki mu je mogoče očitati le malomarnost in ki je poleg tega verjel, da je na določeni datum izteka roka, to je 30. aprila ustreznega leta, izpolnil svoje obveznosti predaje pravic do emisije, obravnava enako kot upravljavec, ki je ravnal goljufivo?

                              (c)

                              V primeru nikalnega odgovora na predhodno vprašanje: ali se uporaba pavšalne sankcije, ki je razen v primerih višje sile ni mogoče spremeniti, [in] samodejna sankcija objave skladata s členom 47 Listine, ki zagotavlja obstoj učinkovitega pravnega sredstva?

                              (d)

                              V primeru nikalnega odgovora na predhodno vprašanje: ali potrditev nespremenljive denarne kazni, ki izhaja iz tako izražene volje evropskega zakonodajalca, [in] samodejna sankcija objave, ne da bi se – razen v ozko določenih primerih višje sile – pri tem upoštevalo načelo sorazmernosti, ne pomenita uklonitve nacionalnega sodišča domnevni volji evropskega zakonodajalca in neupravičenega neobstoja sodnega nadzora z vidika členov 47 in 49(3) Listine?

                              (e)

                              Ob upoštevanju odgovora na predhodno vprašanje: ali neobstoj sodnega nadzora s strani nacionalnega sodišča, kar zadeva pavšalno sankcijo, določeno s členom 16(3) Direktive 2003/87/ES, [in] samodejno sankcijo objave, določeno s členom 20(7) [zakona z dne 23. decembra 2004], ne pomeni prekinitve večinoma uspešnega dialoga med Sodiščem in nacionalnimi vrhovnimi sodišči pod vplivom vnaprej določene rešitve, ki jo je potrdilo Sodišče – razen v ozko določenih primerih višje sile –, kar bi bilo enako nezmožnosti učinkovitega dialoga s strani nacionalnega vrhovnega sodišča, ki mu, potem ko je v obravnavani zadevi višja sila izključena, preostane le še potrditev sankcije?

                  4.

                  Ob upoštevanju odgovorov na predhodna vprašanja: ali je mogoče pojem višje sile razlagati tako, da se z njim upoštevajo bistveno otežene okoliščine dobrovernega upravljavca, če plačilo pavšalne sankcije iz člena 16(3) Direktive 2003/87/ES [in] samodejna sankcija objave, določena s členom 20(7) [zakona z dne 23. decembra 2004], pomenita precejšnje finančno tveganje in izgubo zaupanja, kar bi lahko privedlo do odpuščanja zaposlenih in celo njegovega stečaja?

         (1)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).


title: Zadeva C-117/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litva) 15. februarja 2019 – AB „Linas Agro“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litva) 15. februarja 2019 – AB „Linas Agro“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Zadeva C-117/19)
      (2019/C 148/21)
      Jezik postopka: litvanščina

         Predložitveno sodišče

      Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: AB „Linas Agro“

         Nasprotna stranka: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali so navedbe iz preambule Uredbe št. 945/2005 (1), zlasti v uvodnih izjavah od 20 do 23, in sicer, da v primeru, „če delež dušika v zadevnem izdelku presega 28 mas. % ta posledično vedno vsebuje delež amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %“, domneva, na podlagi katere je mogoče sklepati, da je delež amonijevega nitrata (AN) vedno večji od 80 %, če zadevni izdelek (gnojilo iz amonijevega nitrata) vsebuje 28 % dušika (N) ali več?

                  2.

                  Ali se ta domneva uporablja za nove vrste zadevnih izdelkov, specificiranih v Uredbi št. 945/2005, tj. za gnojila NPK, katerih delež dušika (N) je enak ali presega 28 mas. %, katerih razmerje med amonijevim in dušikovim nitratom znaša približno 1: 1 ter katerih delež fosforja (P) in/ali kalija (K) ne presega 12 mas. %, denimo v gnojilu NPK 30-4-4, obravnavanem v tem sporu?

                  3.

                  Če je odgovor na zgornji vprašanji pritrdilen, ali je zgoraj omenjena domneva v Uredbi št. 945/2005 pravno zavezujoča, tj. se je nanjo mogoče sklicevati pri uvrščanju gnojil NPK, navedenih v točki 17 odločbe Komisije za reševanje davčnih sporov, pod oznake TARIC in v skladu s tem za namene uporabe veljavnih ukrepov (protidampinške dajatve), čeprav člen 1(1) in člen 1(3) Uredbe št. 945/2005 (in skladno s tem člen 1(1) in člen 1(2)(c) Uredbe št. 999/2014 (2), ki je veljala v času zaključka obravnavanih uvoznih postopkov), naložitev dokončne protidampinške dajatve ne vežeta na delež kemijskega elementa dušika (N) v izdelku, temveč na delež kemijske spojine amonijevega nitrata (AN) ter delež fosforja in kalija v izdelku?

                  4.

                  Ali se je za namene uvrstitve gnojil NPK iz točke 17 odločbe komisije za reševanje davčnih sporov pod oznake TARIC in skladno s tem za namene uporabe veljavnih ukrepov (protidampinške dajatve) – ob upoštevanju ciljev, določenih v uvodnih izjavah 35 in 36 Uredbe št. 945/2005, da se veljavni ukrepi uporabijo za nove vrste izdelkov na podlagi načela sorazmernosti, da se carinski postopek poenostavi in da se uporabijo ustrezne stopnje dajatev glede na delež izdelka, ki ga vsebuje sestavljeno gnojilo – pri izračunu (določitvi) deleža amonijevega nitrata v takih gnojilih mogoče sklicevati na domnevo, navedeno v točki 16 odločbe komisije za reševanje davčnih sporov? Z drugimi besedami, ali se po določitvi deleža dušika (N) v gnojilih NPK iz točke 17 odločbe komisije za reševanje davčnih sporov (na podlagi dokumentacije, ki jo je predložil uvoznik v času carinjenja ali v okviru laboratorijskih preiskav), delež amonijevega nitrata izračuna (določi) ob upoštevanju razmerja med deležem amonijevega nitrata (AN) in deležem dušika (N), ki je opredeljen v uvodni izjavi 20 Uredbe št. 945/2005 in ki je odvisen od atomske mase elementov ter znaša 2,86, ne da bi bile opravljene kakršne koli dodatne laboratorijske preiskave za določitev točnega deleža amonijevega nitrata?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 945/2005 z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine na podlagi opravljenega delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 (UL L 160, str. 1).

         (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 999/2014 z dne 23. septembra 2014 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (UL L 280, str. 19).


title: Zadeva C-130/19: Tožba, vložena 15. februarja 2019 – Evropsko računsko sodišče/Karel Pinxten

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/24

      Tožba, vložena 15. februarja 2019 – Evropsko računsko sodišče/Karel Pinxten
      (Zadeva C-130/19)
      (2019/C 148/22)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropsko računsko sodišče (zastopniki: C. Lesauvage, E. von Bardeleben, J. Vermer, agenti)

         Tožena stranka: Karel Pinxten

         Predlogi

                  —

                  Ugotovi naj se, da K. Pinxten ne izpolnjuje več obveznosti, ki izhajajo iz njegovega položaja na podlagi členov 285 in 286 PDEU, ter pravil, sprejetih na podlagi teh členov;

                  —

                  zato naj se izreče sankcija iz člena 286(6) PDEU, pri čemer Računsko sodišče Sodišču prepušča presojo o obsegu te sankcije;

                  —

                  K. Pinxtenu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Računsko sodišče K. Pinxtenu očita, da je:

                  —

                  prvič, zlorabil sredstva Računskega sodišča za financiranje dejavnosti, ki niso povezane ali ki niso združljive z njegovimi nalogami člana;

                  —

                  drugič, zlorabil in nezakonito uporabil davčne ugodnosti;

                  —

                  tretjič, zavarovalnici lažno prijavljal škodo v okviru domnevnih nesreč, v katere naj bi bilo vpleteno službeno vozilo, ki mu je bilo dano na voljo;

                  —

                  četrtič, opravljal dejavnost vodenja gospodarske družbe in intenzivno politično dejavnost v okviru politične stranke, medtem ko je bil v funkciji Računskega sodišča;

                  —

                  petič, s tem, da je dal ponudbo za opravljanje storitev odgovorni osebi revidiranega subjekta, ustvaril položaj navzkrižja interesov.


title: Zadeva C-144/19 P: Pritožba, ki jo je Lupin Ltd vložila 20. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-680/14, Lupin/Komisija

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/24

      Pritožba, ki jo je Lupin Ltd vložila 20. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-680/14, Lupin/Komisija
      (Zadeva C-144/19 P)
      (2019/C 148/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Lupin Ltd (zastopniki: S. Smith, A. White, solicitor, M. Hoskins, QC, in V. Wakefield, barrister)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi ugotovitev Splošnega sodišča glede razlike pri obravnavanju med družbama Lupin in Krka in

                  —

                  v skladu s členom 61 Statuta dokončno odloči o sporu tako, da odpravi ali zmanjša globo, ki jo je naložila Komisija.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo, da je sporazum o poravnavi patentnega spora, ki sta jo 30. januarja 2007 sklenili družbi Lupin in Servier, omejitev zaradi cilja iz člena 101(1) PDEU. Zlasti:

                              a.

                              Splošno sodišče je storilo napako glede pravnih meril, ki se uporabljajo za ugotovitev kršitve zaradi cilja, zlasti glede na pravna načela, potrjena v zadevi C-67/13 P, CB/Komisija.

                              b.

                              Splošno sodišče ni ugotovilo, da učinek določb o prepovedi konkurence in o neizpodbijanju iz sporazuma o poravnavi patentnega spora na konkurenco je enak, ne glede na obstoj kakršne koli spodbude.

                              c.

                              Splošno sodišče ni preizkusilo ali pojasnilo razlike med upravičenimi in neupravičenimi obrnjenimi plačili, kar je v nasprotju z načelom pravne varnosti.

                              d.

                              Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da obstoj „spodbude“ za generično družbo utemeljuje ugotovitev o omejitvi zaradi cilja. Pridobitev „koristi“ s strani generične družbe prav tako ne more utemeljiti take ugotovitve.

                              e.

                              Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je treba dvoumno besedilo omejitev v sporazumu razlagati kot, da se razširjajo na proizvode, ki niso vključeni na področje uporabe patenta, ki je sporen med strankama.
                              Neobstoj omejitve zaradi posledic

                  2.

                  Splošno sodišče je presodilo, da tožbeni razlog, ki ga je družba Lupin uveljavljala zoper ugotovitev Komisije o omejitvi zaradi posledic, ni upošteven, ker je potrdilo ugotovitev Komisije o omejitvi zaradi posledic. Z drugim pritožbenim razlogom družba Lupin zatrjuje, da mora Sodišče, če bo zavrnilo to ugotovitev v zvezi s ciljem, dokončno odločiti o pritožbi družbe Lupin in razveljaviti ugotovitev Komisije o omejitvi zaradi posledic. Zlasti:

                              a.

                              Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da se je oprla na obrnjena plačila in/ali na občutno spodbudo.

                              b.

                              Komisija bi morala preučiti vprašanje omejitve zaradi posledic s sklicevanjem na teorijo o pomožnih omejitvah in/ali s sklicevanjem na načela, priznana v zadevi C-309/99, Wouters, in/ali člen 102 PDEU.

                              c.

                              Komisija je v okviru presoje o položaju družbe Servier na trgu za namene člena 101(1) PDEU neposredno prenesla svoje ugotovitve glede dominantnega položaja iz člena 102 PDEU, ki so bile razveljavljene (zadeva T-691/14, Servier/Komisija).
                              Globa

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako v zvezi z globo v okviru svoje presoje nove narave zatrjevane kršitve.

                  4.

                  Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako v zvezi z obveznostjo hkratnega upoštevanja resnosti in trajanja zatrjevane kršitve pri določitvi globe.

                  5.

                  Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako s tem, da ni upoštevalo vrednosti patentnih prijav, ki jih je družba Servier prenesla na družbo Lupin, pri določitvi globe.

                  6.

                  Šesti pritožbeni razlog: S tem pritožbenim razlogom, ki je odvisen od uspeha Komisije z njenimi zahtevki v okviru pritožbe v sodbi Splošnega sodišča v zadevi Krka, T-684/14, pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je storilo napako s tem, da je potrdilo, da Komisija z obravnavanjem družbe Lupin v primerjavi z družbo Krka ni kršila načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva C-145/19 P: Pritožba, ki jo je Mohamed Hosni Elsayed Mubarak vložil 20. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-358/17, Mubarak/Svet

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/26

      Pritožba, ki jo je Mohamed Hosni Elsayed Mubarak vložil 20. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-358/17, Mubarak/Svet
      (Zadeva C-145/19 P)
      (2019/C 148/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (zastopniki: D. Anderson QC, B. Kennelly QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, C. Enderby Smith, F. Holmey, solicitors)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  1.

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  2.

                  samo dokončno odloči v tej zadevi, tako da za nične razglasi izpodbijane akte v delu, v katerem se nanašajo na pritožnika;

                  3.

                  podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču v razsojanje v skladu s pravno presojo Sodišča; in

                  4.

                  Svetu naloži, naj pritožniku plača stroške postopka pred Sodiščem in Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako z ugotovitvijo, da Svet ni bil dolžan preveriti, ali so egiptovski organi spoštovali temeljne pravice pritožnika na podlagi prava Unije.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako z ugotovitvijo, da Svet ni bil dolžan preveriti, ali so sodni postopki in preiskave v zvezi s pritožnikom zadevali akte, ki so taki, da v Egiptu ogrožajo vladavino prava.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako z ugotovitvijo, da Svet ni storil očitne napake pri presoji s sklicevanjem na zadevo št. 8897 (zadeva, ki se nanaša na obnovo zasebne rezidence).
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako z ugotovitvijo, da Svet ni storil očitne napake pri presoji s sklicevanjem na zadevo št. 756 (očitek, ki se nanaša na prejem darila od Al-Ahram Establishmenta) in zadevo št. 53 (očitek, ki se nanaša na prejem darila od Dar El Tahrira).


title: Zadeva C-146/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo 21. februarja 2019 Vrhovno sodišče Republike Slovenije – SCT, d.d, v stečaju/Republika Slovenija

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo 21. februarja 2019 Vrhovno sodišče Republike Slovenije – SCT, d.d, v stečaju/Republika Slovenija
      (Zadeva C-146/19)
      (2019/C 148/25)
      Jezik postopka: slovenščina

         Predložitveno sodišče

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SCT, d.d, v stečaju

         Tožena stranka: Republika Slovenija

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali je drugi odstavek 90. člena Direktive o DDV mogoče razumeti tako, da dopušča izjemo od pravice do zmanjšanja osnove za DDV tudi v primeru dokončnega neplačila, če je to dokončno neplačilo posledica opustitve dolžnega ravnanja davčnega zavezanca, na primer z opustitvijo prijave terjatev v stečajnem postopku zoper njegovega dolžnika kot v predmetni zadevi?

                  2)

                  Ali je tudi v primeru, da je taka izjema od pravice do zmanjšanja davčne osnove za DDV dopustna, pravica do zmanjšanja davčne osnove za DDV zaradi neplačila vseeno podana, če davčni zavezanec dokaže, da tudi če bi prijavil terjatve v stečajnem postopku, te ne bi bile poplačane oziroma, da so za njegovo opustitev obstajali razumni razlogi?

                  3)

                  Ali ima prvi odstavek 90. člena Direktive o DDV neposredni učinek tudi v primeru, ko je zakonodajalec države članice presegel okvir dopustnega urejanja izjem, ki jih določa drugi odstavek 90. člena Direktive o DDV?


title: Zadeva C-149/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresný súd Bratislava V (Slovaška republika) 22. februarja 2019 – kazenski postopek proti R.B.

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresný súd Bratislava V (Slovaška republika) 22. februarja 2019 – kazenski postopek proti R.B.
      (Zadeva C-149/19)
      (2019/C 148/26)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Okresný súd Bratislava V

         Stranka v postopku v glavni stvari

      R. B.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je okoliščina, da nacionalni organi osebi, ki ji je bila odvzeta prostost, med njenim priporom ne pisno sporočijo vseh (oziroma ne popolnih) informacij iz člena 4(2) Direktive 2012/13/EU (1) (natančneje pravica dostopa do spisa) niti ne odobrijo izpodbijanja take opustitve informacij v smislu člena 8(2) Direktive 2012/13/EU skladna s členom 4 in členom 8(2) Direktive 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (v nadaljevanju: Direktiva 2012/13/EU), pravico do svobode in varnosti iz člena 6 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), pravico do obrambe iz člena 48(2) Listine ter pravico do nepristranskega sodišča iz člena 47 Listine? Če je odgovor na to vprašanje nikalen, ali taka kršitev prava Evropske unije v kateri koli fazi kazenskega postopka vpliva na zakonitost odvzema prostosti s prijetjem in priporom ter na zakonitost podaljšanja pripora?

                  2.

                  Ali je nacionalna določba, kot je člen 172(4) slovaškega kazenskega zakonika, ki določa naložitev kazni za nedovoljen promet s prepovedanimi drogami in v skladu s katerim sodišče ne more naložiti manj kot 20-letne zaporne kazni, pri čemer ni mogoče upoštevati načela individualizacije kazni, skladna s členom 4 Okvirnega sklepa Sveta 2004/757/PNZ (2) z dne 25. oktobra 2004 o opredelitvi minimalnih določb glede elementov kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami, načelom lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji in členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije, členoma 82 in 83 Pogodbe o delovanju Evropske unije, pravico do poštenega sojenja iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, načelom sorazmernosti kazni iz člena 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načeli sorazmernosti, enotnosti, učinkovitosti in prevlade prava Unije? Ali je za odgovor na to vprašanje pomembno dejstvo, da nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami ni izvajala hudodelska združba v smislu prava Evropske unije?

         (1)  UL 2012, L 142, str. 1.

         (2)  UL 2004, L 335, str. 8.


title: Zadeva C-420/16 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. marca 2019 – Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis/Evropska komisija, Madžarska, Helenska republika, Romunija, Slovaška republika (Pritožba — Pravo institucij — Državljanska pobuda — Uredba (EU) št. 211/2011 — Registracija predloga državljanske pobude — Člen 4(2)(b) — Pogoj, da predlog ni očitno zunaj okvira, v katerem ima Evropska komisija pristojnost za predložitev predlogov pravnih aktov Unije za namen izvajanja Pogodb — Dokazno breme — Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija — Člen 174 PDEU — Državljanska pobuda „Kohezijska politika za enakost regij in ohranitev regionalnih kultur“ — Zahteva za registracijo — Zavrnitev Komisije)

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/2

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. marca 2019 – Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis/Evropska komisija, Madžarska, Helenska republika, Romunija, Slovaška republika
      (Zadeva C-420/16 P) (1)

      (Pritožba - Pravo institucij - Državljanska pobuda - Uredba (EU) št. 211/2011 - Registracija predloga državljanske pobude - Člen 4(2)(b) - Pogoj, da predlog ni očitno zunaj okvira, v katerem ima Evropska komisija pristojnost za predložitev predlogov pravnih aktov Unije za namen izvajanja Pogodb - Dokazno breme - Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija - Člen 174 PDEU - Državljanska pobuda „Kohezijska politika za enakost regij in ohranitev regionalnih kultur“ - Zahteva za registracijo - Zavrnitev Komisije)
      (2019/C 148/02)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranke

         Pritožnika: Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis (zastopnik: D. Sobor, ügyvéd)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, (zastopniki: K. Banks, K. Talabér-Ritz, H Krämer in B.-R. Killmann, agenti), Madžarska (zastopnik: M. Z. Fehér, agent), Helenska republika, Romunija, (zastopniki: R. H. Radu, C. R. Canțăr, C.-M. Florescu, L. Lițu in E. Gane, agenti), Slovaška republika (zastopnica: B. Ricziová, agentka)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 10. maja 2016, Izsák in Dabis/Komisija (T-529/13, EU:T:2016:282), se razveljavi.

                  2.

                  Sklep Komisije C(2013) 4975 final z dne 25. julija 2013 o zahtevi za registracijo evropske državljanske pobude „Kohezijska politika za enakost regij in ohranitev regionalnih kultur“ se razglasi za ničen.

                  3.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

                  4.

                  Madžarska, Romunija in Slovaška republika nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 392, 24.10.2016.


title: Zadeva C-728/17 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. marca 2019 – Evropska komisija/Alain Laurent Brouillard (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Javni natečaj — Pogoji za pripustitev k natečaju — Diplome in zahtevana stopnja izobrazbe — Javni natečaj EPSO/AD/306/15 — Predizbor kandidatov na podlagi prijav — Stopnja izobrazbe, ki ustreza popolni pravni izobrazbi, pridobljeni v belgijski, francoski ali luksemburški visokošolski ustanovi — Magisterij dveletnega študijskega programa prava, ekonomije, managementa, smer zasebno pravo, specializacija pravnik lingvist — Izdaja po „potrditvi pridobljenih izkušenj“ — Zavrnitev prijave)

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/6

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. marca 2019 – Evropska komisija/Alain Laurent Brouillard
      (Zadeva C-728/17 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Javni natečaj - Pogoji za pripustitev k natečaju - Diplome in zahtevana stopnja izobrazbe - Javni natečaj EPSO/AD/306/15 - Predizbor kandidatov na podlagi prijav - Stopnja izobrazbe, ki ustreza popolni pravni izobrazbi, pridobljeni v belgijski, francoski ali luksemburški visokošolski ustanovi - Magisterij dveletnega študijskega programa prava, ekonomije, managementa, smer zasebno pravo, specializacija pravnik lingvist - Izdaja po „potrditvi pridobljenih izkušenj“ - Zavrnitev prijave)
      (2019/C 148/06)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: P. Mihaylova in G. Gattinara, agenta)

         Druga stranka v postopku: Alain Laurent Brouillard (zastopnik: H. Brouillard, avocat)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Evropski Komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.