title: Zadeva C-153/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 1. aprila 2010 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Sony Logistics Europe BV proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 1. aprila 2010 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Sony Logistics Europe BV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-153/10)
   2010/C 179/24
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sony Logistics Europe BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pravo Skupnosti, zlasti člen 12(2) in (5) in člen 217(1) Carinskega zakonika ter člen 11 izvedbene uredbe v povezavi s členom 243 Carinskega zakonika, razlagati tako, da lahko udeleženec v postopku v zvezi z odmerjenimi uvoznimi dajatvami to odmero izpodbija na podlagi predložitve zavezujoče tarifne informacije, ki je bila za enako blago izdana v drugi državi članici, ki pa se je v tistem trenutku sodno izpodbijala in je bila na koncu popravljena?

               2.

               Če se na prvo vprašanje odgovori pritrdilno, ali se lahko deklarant, ki pri carinskih deklaracijah za sprostitev blaga v prosti promet ravna v svojem imenu in za svoj račun, v primeru, kot je ta, uspešno sklicuje na zavezujočo tarifno informacijo, katere upravičenec ni on sam, ampak povezana družba, po katere naročilu je oddal carinske deklaracije?

               3.

               Če se na drugo vprašanje odgovori nikalno, ali pravo Skupnosti nasprotuje temu, da bi se udeleženec v primeru, kot je ta, lahko uspešno skliceval na nacionalno uredbo, s katero nacionalni organi oblikujejo zaupanje v pravo glede tega, da se je za tarifno uvrstitev deklariranega blaga mogoče sklicevati na zavezujočo tarifno informacijo, ki je bila za enako blago izdana tretjemu?


title: Zadeva C-74/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. januarja 2008 vložilo Nógrád Megyei Bíróság (Republika Madžarska) – PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft. proti Adó- és Pénzügyi Elenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. januarja 2008 vložilo Nógrád Megyei Bíróság (Republika Madžarska) – PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft. proti Adó- és Pénzügyi Elenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Zadeva C-74/08)
   (2008/C 116/18)
   Jezik postopka: madžarščina
   Predložitveno sodišče
   Nógrád Megyei Bíróság
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft.

      Tožena stranka: Adó- és Pénzügyi Elenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je bila ob pristopu Republike Madžarske 1. maja 2004 ureditev, ki jo je uvedel člen 38(1)(a) zakona št. LXXIV iz leta 1992 o davku na dodano vrednost (általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. Törvény) združljiva z določbami člena 17 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (1)?

               2)

               V primeru nikalnega odgovora, ali se lahko tožeča stranka pri izvrševanju pravice do odbitka sklicuje neposredno na člen 17 Šeste direktive, v nasprotju s tem, kar določa člen 38(1)(a) zakona št. LXXIV iz leta 1992?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-436/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  9. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België) — kazenski postopek zoper Léopolda Henrija van Esbroecka (Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma — Člena 54 in 71 — Načelo ne bis in idem — Uporaba ratione temporis — Pojem  ista dejanja  — Uvoz in izvoz prepovedanih drog, ki sta preganjana v različnih državah pogodbenicah)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/18

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België) — kazenski postopek zoper Léopolda Henrija van Esbroecka
   (Zadeva C-436/04) (1)

   (Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma - Člena 54 in 71 - Načelo ne bis in idem - Uporaba ratione temporis - Pojem „ista dejanja“ - Uvoz in izvoz prepovedanih drog, ki sta preganjana v različnih državah pogodbenicah)
   (2006/C 131/31)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van Cassatie van België
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Léopold Henri van Esbroeck
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hof van Cassatie van België — Razlaga členov 54 in 71 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma — Načelo ne bis in idem — Oseba, ki se preganja v državi članici zaradi nezakonitega izvoza narkotikov, čeprav je bila ta ista oseba, na Norveškem preganjana zaradi nezakonitega uvoza narkotikov, v tej državi pravnomočno obsojena, preden je tam veljal Schengenski sporazum
   Izrek

               1)

               Načelo ne bis in idem iz člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma je treba uporabiti v kazenskem postopku, ki je bil v državi pogodbenici uveden za dejanja, za katera je bil obdolženec že obsojen v drugi državi pogodbenici, čeprav omenjena konvencija ob razglasitvi omenjene sodbe v tej državi še ni veljala, pod pogojem, da je veljala v zadevnih državah pogodbenicah takrat, ko je sodišče v drugem postopku presojalo pogoje za uporabo načela ne bis in idem.

               2)

               Člen 54 iste konvencije se mora razlagati tako, da:

                           —

                           je upoštevno merilo za uporabo omenjenega člena Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma merilo istovetnosti dejanj v smislu obstoja celote med seboj neločljivo povezanih dejanj, ne glede na pravno kvalifikacijo teh dejanj ali pravno zavarovanega interesa;

                           —

                           je treba kaznivi dejanji izvoza in uvoza istih prepovedanih drog, ki sta preganjani v različnih državah pogodbenicah te konvencije, načeloma šteti za „ista dejanja“ v smislu tega člena 54, dokončna presoja o tem pa pripada pristojnim nacionalnim sodiščem.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva C-298/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 18. junija 2012 – Confédération paysanne proti Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 18. junija 2012 – Confédération paysanne proti Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
   (Zadeva C-298/12)
   2012/C 273/08
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Confédération paysanne

      Tožena stranka: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali odstavka 1 in 5 člena 40 Uredbe Sveta št. 1782/2003 (1) z dne 29. septembra 2003 glede na svoje besedilo in cilj državam članicam dopuščata, da določijo, da pravica do uskladitve referenčnega zneska kmetov, katerih proizvodnja je bila močno oškodovana zaradi kmetijsko-okoljskih obveznosti, ki so jih morali izpolnjevati v celotnem referenčnem obdobju ali njegovem delu, temelji na primerjavi med zneski neposrednih plačil, prejetih v letih, ki so bila prizadeta zaradi teh obveznosti, in zneski, prejetimi v neprizadetih letih?

               2.

               Ali odstavka 2 in 5 člena 40 Uredbe Sveta št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 državam članicam dopuščata, da določijo, da pravica do uskladitve referenčnega zneska kmetov, katerih proizvodnja je bila močno oškodovana zaradi kmetijsko-okoljskih obveznosti, ki so jih morali izpolnjevati v celotnem referenčnem obdobju, temelji na primerjavi med zneskom neposrednih plačil, prejetim zadnje leto, ki ni bilo prizadeto zaradi kmetijsko-okoljskih obveznosti, tudi če je to leto več kot osem let pred referenčnim obdobjem, in povprečnim letnim zneskom neposrednih plačil, prejetim v referenčnem obdobju?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269).


title: Zadeva T-874/16: Tožba, vložena 9. decembra 2016 – RA/Računsko sodišče

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/22

         Tožba, vložena 9. decembra 2016 – RA/Računsko sodišče
   (Zadeva T-874/16)
   (2017/C 046/25)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožeča stranka: Evropsko računsko sodišče

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi odločbo z dne 4. marca 2016 o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 11 za nično;

               —

               Računskemu sodišču naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka uveljavlja ugovor nezakonitosti sistema napredovanj, ki velja za Računsko sodišče Evropske unije in ki je bil vzpostavljen z odločbo 53-2014 o napredovanjih, ker vpliva na možnost organa za imenovanje (AIPN), da metodično ugotovi razlike pri načinu ocenjevanja uradnikov, kot ga izvajajo različni ocenjevalci institucije na podlagi njihove subjektivonsti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: odločba z dne 4. marca 2016 o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 11 krši člen 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, ker AIPN ni opravil primerjalne ocene njene uspešnosti na podlagi enakosti in objektivnosti ob uporabi primerljivih virov informacij in podatkov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: iz obrazložitve odgovora, s katerim je bila zavrnjena pritožba, je razvidno, da izpodbijana odločba vsebuje več očitnih napak v zvezi s presojo.


title: Zadeva T-203/15: Tožba, vložena 23. aprila 2015 – Zitro IP proti UUNT (WORLD OF BINGO)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/46

         Tožba, vložena 23. aprila 2015 – Zitro IP proti UUNT (WORLD OF BINGO)
   (Zadeva T-203/15)
   (2015/C 198/63)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: A. Canela Giménez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „WORLD OF BINGO“ – prijava št. 12 552 162

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 23. februarja 2015 v zadevi R 1900/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-125/06: Tožba, vložena 30. oktobra 2006 — Deffaa proti Komisiji

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/32

         Tožba, vložena 30. oktobra 2006 — Deffaa proti Komisiji
   (Zadeva F-125/06)
   (2006/C 310/68)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Walter Deffaa (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba Predsednika Komisije z dne 12. januarja 2006, s katero se določi razvrstitev tožeče stranke, ki je napredovala na položaj generalnega direktorja DG IAS v naziv A*15, plačilni razred 4, z učinkom od 1. avgusta 2004

               —

               podredno, za nično naj se razglasi navedena odločba, s katero se tožeči stranki zavrne napredovanje v plačilnem razredu na podlagi člena 44(2) Kadrovskih predpisov;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je, ko je bila direktor GD Proračun in razvrščena v naziv A2 (postal A*15), vložila kandidaturo za delovno mesto generalnega direktorja (naziv A1) DG IAS na podlagi obvestila za prosto delovno mesto COM/228/03 (1). Njena kandidatura je bila sprejeta, napredovala je na zgoraj omenjeni položaj v naziv A*15, plačilni razred 4.
   Tožeča stranka v podporo tožbi najprej navaja, da se z izpodbijano odločbo krši tako člen 45 Kadrovskih predpisov, na podlagi katerega se z napredovanjem imenuje uradnika v višji naziv funkcionalne skupine, kot tudi obvestila za prosto delovno mesto, ki predstavlja na podlagi sodne prakse Skupnosti zakonski okvir znotraj katerega mora potekati postopek.
   Tožeča stranka se med drugim sklicuje na kršitev, po eni strani, sodne prakse na podlagi katere je obvestilo o prostem delovnem mestu tisto, ki določa natančno stopnjo na kateri je delovno mesto in po drugi strani člena 31 Kadrovskih predpisov.
   Končno, podredno, tožeča stranka trdi, da je Komisija s tem, ko ji je zavrnila v členu 44(2) Kadrovskih predpisov predvideno napredovanje v razredu, neupravičeno omejila obseg te določbe in to zlasti na podlagi napačne razlage člena 7(4) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, ki določa povišanje mesečne plače, ki po mnenju tožeče stranke nima nobene povezave z napredovanjem v plačilnem razredu.

      (1)  UL C 301 A, 12.12.2003, str. 1.


title: Zadeva F-147/12: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. aprila 2016 – Sommier/Komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/45

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. aprila 2016 – Sommier/Komisija
   (Zadeva F-147/12) (1)

   (2016/C 222/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 55, 23.2.2013, str. 26.


title: Zadeva T-167/12 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2013 – Svet proti AY (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2010 — Primerjalna preučitev sposobnosti — Nadaljnje usposabljanje — Uspešno opravljeni izpiti v okviru izobraževalnega programa za uradnike iz skupine AST za dostop do skupine AD — Izkrivljanje dokazov)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/54

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2013 – Svet proti AY
   (Zadeva T-167/12 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2010 - Primerjalna preučitev sposobnosti - Nadaljnje usposabljanje - Uspešno opravljeni izpiti v okviru izobraževalnega programa za uradnike iz skupine AST za dostop do skupine AD - Izkrivljanje dokazov)
   2013/C 344/96
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. Jensen, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: AY (Bousval, Belgija) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 8. februarja 2012 v zadevi AY proti Svetu (F-23/11, še neobjavljena v ZOdl. JU) in zahteva za delno razglasitev ničnosti te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 8. februarja 2012 v zadevi AY proti Svetu (F-23/11) se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence za ničnega razglasilo sklep, s katerim je Svet Evropske unije zavrnil napredovanje AY do AST 9 v napredovalnem obdobju 2010 in v delu, v katerem je bilo Svetu v celoti naloženo plačilo stroškov (točki 1 in 4 izreka te sodbe).

               2.

               Zadeva se vrne v odločanje Sodišču za uslužbence Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 180, 27.7.2012.


title: Zadeva T-730/16: Tožba, vložena 13. oktobra 2016 – Espírito Santo Financial Group/ECB

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/35

         Tožba, vložena 13. oktobra 2016 – Espírito Santo Financial Group/ECB
   (Zadeva T-730/16)
   (2016/C 462/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Espírito Santo Financial Group SA (Luksemburg, Luxembourg) (zastopnika: R. Oliveira in S. Estima Martins, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj odločbo Evropske centralne banke (ECB) z dne 31. avgusta 2016 na podlagi sklepa ECB/2004/3 o zavrnitvi celovitega dostopa do sklepa ECB z dne 1. avgusta 2014, s katerim je bil začasno razveljavljen status družbe Banco Espírito Santo S.A. kot nasprotne stranke v monetarni politiki Eurosistema in ji je bilo naloženo, da v celoti plača svoje dolgove do Eurosistema, ter ji je bil zavrnjen celovit dostop do povezanih dokumentov ali odločb organov ECB, razglasi za nično;

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: sporno odločbo o zavrnitvi dostopa do zahtevanih informacij iz sklepov Sveta ECB je treba zaradi kršitve obveznosti obrazložitve razglasiti za nično.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: sporno odločbo o zavrnitvi dostopa do zahtevanih informacij iz sklepov Sveta ECB je treba razglasiti za nično, ker so v njej napačno razlagane in zato kršene prva, druga in sedma alinea člena 4(1)(a) Sklepa ECB/2004/3.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: sporno odločbo o zavrnitvi dostopa do dodatnih informacij v predlogih izvršilnega odbora je treba zaradi kršitve obveznosti obrazložitve razglasiti za nično.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: sporno odločbo o zavrnitvi dostopa do dodatnih informacij v predlogih izvršilnega odbora je treba razglasiti za nično, ker sta v njej napačno razlagani in zato kršeni druga in sedma alinea člena 4(1)(a) Sklepa ECB/2004/3.

               5.

               Peti tožbeni razlog: sporno odločbo o zavrnitvi dostopa do dodatnih informacij v predlogih izvršilnega odbora je treba razglasiti za nično, ker je v njej napačno razlagana in zato kršena prva alinea člena 4(2) Sklepa ECB/2004/3.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: sporno odločbo o zavrnitvi dostopa do dodatnih informacij v predlogih izvršilnega odbora je treba razglasiti za nično, ker je v njej napačno razlagan in zato kršen člen 4(3) Sklepa ECB/2004/3.


title: Zadeva C-186/15: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 16. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgerich Münster – Nemčija) – Kreissparkasse Wiedenbrück/Finanzamt Wiedenbrück (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Odbitek vstopnega davka — Člen 173(1) — Blago in storitve, ki se uporabijo tako za obdavčljive transakcije kot za oproščene transakcije (blago in storitve za mešano uporabo) — Določanje zneska davka na dodano vrednost, ki ga je treba odbiti — Odbitni delež — Člen 174 — Odbitni delež, izračunan z uporabo razdelitvenega ključa na podlagi prometa — Člen 173(2) — Sistem odstopanja — Člen 175 — Pravilo zaokroževanja odbitnega deleža — Člena 184 in 185 — Popravki odbitkov)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/9

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 16. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgerich Münster – Nemčija) – Kreissparkasse Wiedenbrück/Finanzamt Wiedenbrück
   (Zadeva C-186/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Odbitek vstopnega davka - Člen 173(1) - Blago in storitve, ki se uporabijo tako za obdavčljive transakcije kot za oproščene transakcije (blago in storitve za mešano uporabo) - Določanje zneska davka na dodano vrednost, ki ga je treba odbiti - Odbitni delež - Člen 174 - Odbitni delež, izračunan z uporabo razdelitvenega ključa na podlagi prometa - Člen 173(2) - Sistem odstopanja - Člen 175 - Pravilo zaokroževanja odbitnega deleža - Člena 184 in 185 - Popravki odbitkov))
   (2016/C 305/13)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgerich Münster

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kreissparkasse Wiedenbrück

      Tožena stranka: Finanzamt Wiedenbrück

      Izrek

               1.

               Člen 175(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da države članice niso dolžne uporabiti pravila zaokroževanja iz te določbe, če se odbitni delež izračuna po eni od odstopajočih metod, ki so določene v členu 173(2) te direktive.

               2.

               Člen 184 in naslednje Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da so države članice v primeru popravka dolžne uporabiti pravilo zaokroževanja iz člena 175(1) te direktive — če je bil na podlagi njihove nacionalne zakonodaje odbitni delež izračunan po eni od metod iz člena 173(2) navedene direktive ali iz člena 17(5), tretji pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero — le takrat, ko je bilo to pravilo uporabljeno za ugotovitev začetnega zneska odbitka.@@

      (1)  UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva C-346/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te ’s-Gravenhage – Nizozemska) – Staat der Nederlanden proti Denkavit Nederland BV in drugi (Kmetijstvo — Zdravstveno varstvo živali — Direktiva 90/425/EGS — Začasna nacionalna uredba za boj proti širjenju goveje spongiformne encefalopatije, ki prepoveduje proizvodnjo in trženje predelanih živalskih beljakovin v krmi za rejne živali — Uporaba te uredbe pred začetkom veljavnosti Odločbe 2000/766/ES, ki določa takšno prepoved — Uporaba te uredbe za dva proizvoda, ki sta lahko izvzeta iz prepovedi, določene s to odločbo — Skladnost z Direktivo 90/425/EGS in odločbama 94/381/ES in 2000/766/ES)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te ’s-Gravenhage – Nizozemska) – Staat der Nederlanden proti Denkavit Nederland BV in drugi
   (Zadeva C-346/09) (1)

   (Kmetijstvo - Zdravstveno varstvo živali - Direktiva 90/425/EGS - Začasna nacionalna uredba za boj proti širjenju goveje spongiformne encefalopatije, ki prepoveduje proizvodnjo in trženje predelanih živalskih beljakovin v krmi za rejne živali - Uporaba te uredbe pred začetkom veljavnosti Odločbe 2000/766/ES, ki določa takšno prepoved - Uporaba te uredbe za dva proizvoda, ki sta lahko izvzeta iz prepovedi, določene s to odločbo - Skladnost z Direktivo 90/425/EGS in odločbama 94/381/ES in 2000/766/ES)
   2011/C 232/07
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te ’s-Gravenhage Nizozemska

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staat der Nederlanden

      Tožene stranke: Denkavit Nederland BV, Cehave Landbouwbelang Voeders BV, Arie Blok BV, Internationale Handelsmaatschappij „Demeter“ BV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Gerechtshof 's Gravenhage – Razlaga Direktive Sveta 90/425/EGS z dne 26. junija 1990 o veterinarskih in zootehničnih pregledih, ki se zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi živimi živalmi in proizvodi (UL L 224, str. 29), Odločbe Komisije 94/381/ES z dne 27. junija 1994 o nekaterih ukrepih zaščite glede goveje spongiformne encefalopatije in krmljenja s krmili, pridobljenimi iz sesalcev (UL L 172, str. 23), Odločba Sveta 2000/766/ES z dne 4. decembra 2000 o določenih varstvenih ukrepih glede transmisivnih spongiformnih encefalopatij in uporabe živalskih beljakovin v prehrani živali (UL L 306, str. 32) in Odločbe Komisije 2001/9/ES z dne 29. decembra 2000 o ukrepih za nadzor, ki so potrebni za izvajanje Odločbe Sveta 2000/766/ES o določenih varstvenih ukrepih glede transmisivnih spongiformnih encefalopatij in uporabe živalskih beljakovin v prehrani živali (UL 2001, L 2, str. 32) – Nacionalna ureditev, s katero je prepovedana proizvodnja in trgovina s predelanimi živalskimi beljakovinami za krmljenje rejnih živali – Datum začetka veljavnosti in prehodno obdobje

      Izrek

   Pravo Unije, zlasti Direktiva Sveta z dne 26. junija 1990 o veterinarskih in zootehničnih pregledih, ki se zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi živimi živalmi in proizvodi (90/425/EGS) ter odločbi Komisije z dne 27. junija 1994 o nekaterih ukrepih zaščite glede goveje spongiformne encefalopatije in krmljenja z beljakovinami, pridobljenimi iz sesalcev (94/381/ES) in Sveta z dne 4. decembra 2000 o nekaterih varstvenih ukrepih glede transmisivnih spongiformnih encefalopatijah in uporabi živalskih beljakovin v krmi (2000/766/ES) ne nasprotujejo nacionalni uredbi, ki zaradi varstva pred govejo spongiformno encefalopatijo določa začasno prepoved proizvodnje in trženja predelanih živalskih beljakovin v krmi za rejne živali, če so bile razmere v zadevni državi članici izredne in so upravičevale takojšnje sprejetje takšnih ukrepov zaradi tehtnih razlogov varovanja javnega zdravja in zdravja živali. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je ta zadnji pogoj izpolnjen in ali je bilo spoštovano načelo sorazmernosti.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


title: Zadeva T-344/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. julija 2007 – Bouychou proti Komisiji ( Nepogodbena odgovornost – Odločba o povračilu državnih pomoči, ki jih je Francija dodelila družbi Stardust Marine – Razglasitev ničnosti odločbe s sodbo Sodišča )

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/32

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. julija 2007 – Bouychou proti Komisiji
   (Zadeva T-344/04) (1)

   („Nepogodbena odgovornost - Odločba o povračilu državnih pomoči, ki jih je Francija dodelila družbi Stardust Marine - Razglasitev ničnosti odločbe s sodbo Sodišča“)
   (2007/C 211/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Denis Bouychou, stečajni upravitelj družbe Stardust Marine (Pariz, Francija) (zastopnika: B. Vatier in M. Verger, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in C. Giolito, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Zahteva za nadomestilo škode, ki naj bi družbi Stardust Marine nastala na podlagi Odločbe Komisije št. 2000/513/ES z dne 8. septembra 1999 o povračilu državnih pomoči, ki jih je Francija dodelila podjetju Stardust Marine, ki ga je zastopal stečajni upravitelj D. Bouychou.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne kot neutemeljena.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva C–437/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 2. avgusta 2013 – Unitrading Ltd proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 2. avgusta 2013 – Unitrading Ltd proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C–437/13)
   2013/C 325/21
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Unitrading Ltd

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali iz pravic iz člena 47 Listine (1) izhaja, da če se želijo carinski organi pri dokazovanju porekla uvoženega blaga opreti na izide preiskave, ki jo je opravila tretja oseba, ki pa o tem ni razkrila informacij ne carinskim organom ne deklaratorju, zaradi česar je obrambi oteženo ali onemogočeno preveriti ali izpodbijati pravilnost ugotovitev, sodišču pa je otežena izpolnitev naloge presoditi izide te preiskave, sodišče teh izidov preiskave ne sme uporabiti? Ali je za odgovor na to vprašanje pomembno dejstvo, da ta tretja oseba carinskim organom in zadevni stranki teh informacij ne želi razkriti zato, ker gre za law enforcement sensitive information?

               2.

               Ali iz pravic iz člena 47 Listine izhaja, da morajo carinski organi, če ne morejo razkriti informacij v zvezi z opravljeno preiskavo, na katero opirajo domnevo o določenem poreklu blaga – in se izidi preiskave utemeljeno izpodbijajo –, zadevno stranko – če se to lahko razumno od njih zahteva – podpirati pri tem, da da na svoje stroške opraviti preiskavo in/ali odvzem vzorcev v državi, za katero trdi, da je država porekla?

               3.

               Ali na odgovor na prvo in drugo vprašanje vpliva dejstvo, da so bili po sporočitvi o dolgovani carini še nekaj časa na voljo vzorci blaga, na podlagi katerih bi lahko zadevna stranka dala opraviti preiskavo drugemu laboratoriju, čeprav izid take preiskave ne bi spremenil dejstva, da se izidi laboratorija, na katerega so se obrnili carinski organi, ne morejo preveriti, tako da potem – če bi drug laboratorij ugotovil poreklo, ki ga zatrjuje zadevna stranka – tudi sodišču ne bi bilo mogoče primerjati zanesljivosti izidov obeh laboratorijev? Ali morajo v primeru pritrdilnega odgovora carinski organi zadevno stranko opozoriti, da so še na voljo deli vzorcev blaga in da lahko te vzorce zahteva za namene take preiskave?

      (1)  UL 2000, C 364, str. 1.


title: Zadeva C-154/06: Tožba, vložena  21. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/32

         Tožba, vložena 21. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-154/06)
   (2006/C 131/59)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in K. Nyberg)

      Tožena stranka: Republika Finska
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Republika Finska s tem, da v zvezi z avtonomno pokrajino Åland ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/108/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. decembra 2003 (1) o spremembi Direktive 2002/96/ES o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO), ali v vsakem primeru, ker takih predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Finski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, je potekel 13. avgusta 2004.

      (1)  UL L 345, str. 106.


title: Zadeva F-109/13: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 3. decembra 2014 – DG/ENISA (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Preklic pogodbe — Neobstoj obrazložitve — Nespoštovanje postopka priprave poročila — Očitna napaka pri presoji)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/43

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 3. decembra 2014 – DG/ENISA
   (Zadeva F-109/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Preklic pogodbe - Neobstoj obrazložitve - Nespoštovanje postopka priprave poročila - Očitna napaka pri presoji))
   (2015/C 026/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DG (zastopnika: L. Levi in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost omrežij in informacij (ENISA) (zastopniki: sprva P. Empadinhas, zastopnik, C. Meidanis, odvetnik, nato P. Empadinhas in S. Purser, zastopnika, C. Meidanis, odvetnik)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi pogodbe tožeče stranke, za naložitev, naj se jo ponovno zaposli in izplača vse finančne koristi, ki bi jih morala prejeti od prenehanja pogodbe, z odštetjem njenega morebitnega dohodka za isto obdobje, povečano za zamudne obresti, izračunane po obrestni meri Evropske centralne banke, povečane za 3 točke, in za povrnitev domnevno nastale nepremoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               DG nosi svoje stroške in se ji naloži stroške, ki jih je priglasila Evropska agencija za varnost omrežij in informacij.

      (1)  UL C 15, 18.1.2014, str. 21.


title: Zadeva T-367/04: Tožba Gibtelecom Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. septembra 2004

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/24

         Tožba Gibtelecom Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. septembra 2004
   (Zadeva T-367/04)
   (2004/C 284/48)
   Jezik postopka: angleščina
   Gibtelecom Limited, Gibraltar, ki ga zastopata M. Llamas, Barrister in B. O'Connor, Solicitor, je dne 15. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 5. julija 2004, s katero je bila zavržena pritožba Gibtelecoma po členu 86 ES, v povezavi s členom 82 ES;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov Gibtelecoma.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Z izpodbijano odločbo je Komisija zavrgla pritožbo tožeče stranke, vloženo 31. oktobra 1996, v kateri je le-ta zatrjevala, da je španski operater telekomunikacij, Telefonica SA, v nasprotju s členom 82 ES večkrat zlorabil svoj prevladujoč položaj, s tem da ni priznal mednarodne klicne kode Gibraltarja („350“) in s tem da je vztrajal, da se sprejmejo restriktivni pogoji za izmenjavo avtomatskega neposrednega klicnega prometa med Španijo in Gibraltarjem. Tožeča stranka je kasneje to pritožbo spremenila v pritožbo proti Španiji po členu 86 ES v povezavi s členi 82 ES, 49 ES in 12 ES, v kateri je zatrjevala, da je Telefonica ravnal po navodilih španske vlade, ki zatrjuje, da ima suverenost nad Gibraltarjem.
   V podporo svoji vlogi se tožeča stranka sklicuje na vrsto očitnih napak pri presoji izpodbijane odločbe. Po mnenju tožeče stranke se je Komisija motila pri oceni, da Telefonica ni javno podjetje ali da uživa posebne pravice v smislu člena 86 ES.
   Tožeča stranka nadalje zatrjuje, da je Španija s svojimi dejanji kršila določbe Direktiv 90/388 (1), 97/33 (2), 2002/21 (3) in 2002/77 (4) o številčenju in dostopu. Meni tudi, da je mogoče proti Španiji tožbo zaradi kršitve vložiti po členu 86 ES ne glede na to, ali so bili ukrepi, ki jih je Španija sprejela zato, da bi preprečila priznanje mednarodne klicne kode Gibraltarja s strani Telefonice, splošne uporabe.
   Tožeča stranka navaja tudi številne procesne in administrativne razloge za razglasitev ničnosti, sklicujoč se, v tem kontekstu, na kršitev zaupanja v pravo tožeče stranke, nastale kot posledica pisma, ki so ga 7. junija 2000 Španiji in Združenemu kraljestvu poslali trije člani Komisije, s katerim so od njiju med drugim zahtevali, naj najdeta rešitev glede pritožbe v zvezi s številčenjem. Tožeča stranka nadalje zatrjuje, v okviru istega tožbenega razloga, da Komisija ni ravnala nepristransko in da je kršila načelo ravnanja v razumnem roku.

      (1)  Direktiva Komisije 90/388/EGS z dne 28. junija 1990 o konkurenci na trgih za telekomunikacijske storitve, UL L 192, 24.7.1990, str. 10-16.

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/22/ES z dne 30. junija 1997 o medomrežnem povezovanju na področju telekomunikacij zaradi zagotavljanja univerzalnih storitev in medobratovalnosti z uveljavljanjem načel odprtosti omrežij (ONP), UL L 199, 26.7.1997, str. 32-52.

      (3)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), UL L 108, 24.4.2002, str. 33-50.

      (4)  Direktiva Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Besedilo velja za EGP), UL L 249, 17.9.2002, str. 21-26.


title: Zadeva C-286/12: Tožba, vložena 7. junija 2012 – Evropska komisija proti Madžarski

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/14

         Tožba, vložena 7. junija 2012 – Evropska komisija proti Madžarski
   (Zadeva C-286/12)
   2012/C 217/31
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Enegren in K. Talabér-Ritz, zastopnika)

      Tožena stranka: Madžarska

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Madžarska, s tem da je sprejela nacionalno ureditev, ki določa, da ob dopolnitvi starosti 62 let obvezno preneha pravno razmerje, na podlagi katerega opravljajo delo sodniki, tožilci in notarji, kar ustvarja različno obravnavanje zaradi starosti, ki ni upravičeno z izpolnjevanjem legitimnega cilja, nikakor pa ni primerno niti nujno za izpolnitev zastavljenega cilja, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in 6(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu. (1)

               —

               Madžarski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu z madžarsko ureditvijo o obvezni najvišji starosti za sodnike, tožilce in notarje pravno razmerje, na podlagi katerega opravljajo storitve tisti, ki opravljajo navedene poklice, preneha, ko te osebe dopolnijo določeno starost – trenutno 62 let – medtem ko so prej lahko nadaljevale z izvajanjem svojih nalog do dopolnitve starosti 70 let. Sporna ureditev določa, da pravno razmerje, na podlagi katerega opravljajo storitve sodniki in tožilci, ki so dopolnili novo najvišjo starost pred 1. januarjem 2012, preneha 30. junija 2012, isto razmerje sodnikov in tožilcev, ki navedeno starost dopolnijo med 1. januarjem 2012 in 31. decembrom 2012 pa preneha 31. decembra 2012. Za notarje bo znižanje obvezne najvišje starosti s 70 let na 60 začelo veljati 1. januarja 2014.
   Komisija tožbo zaradi neizpolnitve obveznosti utemeljuje s temi tožbenimi razlogi in trditvami:

               Najprej meni, da sporna nacionalna ureditev ustvarja različno obravnavanje zaradi starosti v smislu člena 2 Direktive, ker sodnike, tožilce in notarje, ki so dopolnili novo obvezno najvišjo starost, obravnava manj ugodno od drugega delovno aktivnega prebivalstva, ki ni dopolnilo navedene starosti.

               Da je ureditev, ki pomeni različno obravnavanje zaradi starosti, izključena iz prepovedi diskriminacije, mora izpolniti pogoje, določene v členu 6(1) Direktive. Ta določa, da mora biti navedena direktiva objektivno utemeljena z legitimnim ciljem in da morajo biti načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni (načelo sorazmernosti).

               V zvezi s tem Komisija navaja, da legitimni cilj ni izrecno naveden v sporni ureditvi niti ga ni mogoče razbrati iz konteksta, kar je samo po sebi kršitev Direktive, ker ta okoliščina ovira sodni nadzor nad zakonitostjo in sorazmernostjo nacionalne ureditve. Komisija glede legitimnosti ciljev, ki so bili navedeni med (upravnim) postopkom zaradi neizpolnitve obveznosti, navaja, da je le cilje, ki se nanašajo na socialno politiko, mogoče šteti za primerne za upravičenje izjeme od prepovedi diskriminacije zaradi starosti.

               Nazadnje, po mnenju Komisije sporna nacionalna ureditev ni primerna niti nujna za izpolnitev morebitnih legitimnih ciljev, (i) ker je prehodno obdobje enega leta in pol ob upoštevanju velikega znižanja obvezne najvišje starosti s 70 let na 60 za pravno razmerje za opravljanja storitev izjemno kratko in (ii) ker prehodno obdobje ni skladno z vidika splošne pokojninske reforme, s katero se splošna upokojitvena starost zvišuje z 62 let na 65 v obdobju osmih let med letoma 2014 in 2022, zaradi česar se bo obvezna najvišja starost za pravno razmerje za opravljanje storitev po samo dveh letih zvišala. Komisija zato meni, da sporna nacionalna ureditev nesorazmerno posega v legitimne interese prizadetih sodnikov, tožilcev in notarjev ter presega, kar je nujno za izpolnitev cilja.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79; v nadaljevanju: Direktiva.


title: Zadeva T-557/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2012 – H.Eich proti UUNT – Arav (H.EICH) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti H.EICH — Prejšnja nacionalna figurativna znamka H SILVIAN HEACH — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2012 – H.Eich proti UUNT – Arav (H.EICH)
   (Zadeva T-557/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti H.EICH - Prejšnja nacionalna figurativna znamka H SILVIAN HEACH - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 227/29
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: H.Eich Srl (Signa, Italija) (zastopniki: D. Mainini, T. Rubin, A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli, G. Petrocchi in B. Passaretti, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Mannucci in R. Pethke, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Arav Holding Srl (Palma Campania, Italija) (zastopnik: R. Bocchini, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. septembra 2010 (zadeva R 1411/2009-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Arav Holding Srl in H.Eich Srl.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 9. septembra 2010 (zadeva R 1411/2009-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba H.Eich Srl v postopku pred Splošnim sodiščem.

               3.

               UUNT nosi nujne stroške v postopku pred prvim odborom za pritožbe.

               4.

               Družba Arav Holding Srl nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Izbris zadeve T-56/97

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/62

         Izbris zadeve T-56/97 (1)

   (2005/C 217/126)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   S sklepom z dne 16. junija 2005 je predsednik petega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. T-56/97: W.C.G.M. Stoffelen proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 142, 10.5.1997.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi C-400/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal d'instance du VIIe Arrondissement de Paris) Waterman SAS proti Directeur général des douanes et droits indirects (Skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklature — tarifna številka — ohišja kemičnih svinčnikov)

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/10

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 8. julija 2004
   v zadevi C-400/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal d'instance du VIIe Arrondissement de Paris) Waterman SAS proti Directeur général des douanes et droits indirects (1)

   (Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklature - tarifna številka - ohišja kemičnih svinčnikov)
   (2004/C 217/18)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-400/03, katere predmet je predlog Tribunal d'instance du VIIe Arrondissement de Paris (Francija) naslovljen na Sodišče, naj na podlagi člena 234 ES v postopku v glavni stvari, ki poteka med Waterman SAS, prej Waterman SA in Directeur général des douanes et droits indirects, izda predhodno odločbo o skladnosti razlagalne opombe za postavki št. 4202 12 11 in 4202 12 19 kombinirane nomenklature iz obvestila Komisije naslovljenega „Razlagalne opombe h kombinirani nomenklaturi Evropskih skupnosti“ (UL 2000, C 199, str. 1) s Kombinirano nomenklaturo k skupni carinski tarifi, ki je Priloga I Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v (UL L 256, str. 1), ki je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2263/2000, z dne 13. oktobra 2000 (UL L 264, str. 1), je Sodišče (četrti senat), v sestavi J. N. Cunha Rodrigues predsednik senata, J.-P. Puissochet in K. Lenaerts (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 8. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Iz pregleda predloženega vprašanja ne izhaja kakršenkoli element, ki bi lahko vplival na veljavnost razlagalnih opomb postavk št. 4202 12 11 in 4202 12 19 kombinirane nomenklature iz obvestila Komisije, naslovljenega „Razlagalne opombe h kombinirani nomenklaturi Evropskih skupnosti“.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva C-553/12 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2014 – Evropska komisija proti Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Helenski republiki, Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (H.E. & D.S.A.) (Pritožba — Konkurenca — Člena 82 ES in 86(1) ES — Ohranitev privilegiranih pravic, ki jih je Helenska republika podelila javnemu podjetju za raziskovanje in izkoriščanje nahajališč lignita — Izvajanje teh pravic — Konkurenčna prednost na trgu dobave lignita in grosističnem trgu z električno energijo — Ohranitev, razširitev ali krepitev prevladujočega položaja)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2014 – Evropska komisija proti Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Helenski republiki, Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (H.E. & D.S.A.)
   (Zadeva C-553/12 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Člena 82 ES in 86(1) ES - Ohranitev privilegiranih pravic, ki jih je Helenska republika podelila javnemu podjetju za raziskovanje in izkoriščanje nahajališč lignita - Izvajanje teh pravic - Konkurenčna prednost na trgu dobave lignita in grosističnem trgu z električno energijo - Ohranitev, razširitev ali krepitev prevladujočega položaja))
   2014/C 315/08
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: T. Christoforou in A. Antoniadis, agenta, skupaj z A. Oikonomoujem, dikigoros)

      Druge stranke v postopku: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), (zastopnik: P. Anestis, dikigoros), Helenska republika (zastopniki: M.-T. Marinos, P. Mylonopoulos in K. Boskovits, agenti), Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (H.E. & D.S.A.)

      Intervenientke v podporo pritožnice: Mytilinaios AE, Protergia AE, Alouminion AE (zastopniki: N. Korogiannakis, I. Zarzoura, D. Diakopoulos in E. Chrisafis, dikigoroi)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije DEI/Komisija (T-169/08, EU:T:2012:448) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne Splošnemu sodišču Evropske unije, da odloči o tistih tožbenih razlogih, ki so mu predloženi in o katerih Sodišče Evropske unije ni odločilo.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 32, 2.2.2013.


title: Zadeva C-199/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van koophandel Brussel – Belgija) – Europese Gemeenschap proti Otis NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Belgium NV, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler NV, Schindler Sàrl, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl (Zastopanje Evropske unije pred nacionalnimi sodišči — Člen 282 ES in člen 335 PDEU — Odškodninski zahtevek za škodo, ki jo je Unija utrpela zaradi omejevalnega sporazuma — Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Pravica do poštenega sojenja — Pravica do dostopa do sodišča — Enakost orožij — Člen 16 Uredbe št. 1/2003)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/14

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van koophandel Brussel – Belgija) – Europese Gemeenschap proti Otis NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Belgium NV, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler NV, Schindler Sàrl, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl
   (Zadeva C-199/11) (1)

   (Zastopanje Evropske unije pred nacionalnimi sodišči - Člen 282 ES in člen 335 PDEU - Odškodninski zahtevek za škodo, ki jo je Unija utrpela zaradi omejevalnega sporazuma - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do poštenega sojenja - Pravica do dostopa do sodišča - Enakost orožij - Člen 16 Uredbe št. 1/2003)
   2013/C 9/20
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van koophandel Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Europese Gemeenschap

      Tožene stranke: Otis NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Belgium NV, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler NV, Schindler Sàrl, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank van koophandel Brussel – Razlaga člena 282 ES (sedaj člen 335 PDEU) – Zastopanje Evropske unije pred nacionalnimi sodišči – Odškodninski zahtevek – Pravila, ki veljajo za vložitev takšnega zahtevka s strani institucij.

      Izrek

               1.

               Pravo Unije je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ne nasprotuje temu, da Evropska komisija zastopa Evropsko unijo pred nacionalnim sodiščem, pri katerem je bila vložena civilna tožba za povrnitev škode, ki je bila Uniji povzročena z omejevalnim sporazumom ali ravnanjem, ki sta prepovedana s členom 81 ES in členom 101 PDEU in ki sta lahko vplivala na nekatera javna naročila, ki so jih oddale različne institucije in organi Unije, pri čemer Komisija v ta namen ne potrebuje pooblastila teh institucij in organov.

               2.

               Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ne nasprotuje temu, da Evropska komisija v imenu Evropske unije pri nacionalnem sodišču vloži tožbo za povrnitev škode, ki jo je Unija utrpela zaradi omejevalnega sporazuma ali ravnanja, za katero je bilo z odločbo te institucije ugotovljeno, da je v nasprotju s členom 81 ES ali členom 101 PDEU.

      (1)  UL C 219, 23.7.2011.


title: Zadeva C-206/15 P: Pritožba, ki sta jo Sun Mark Ltd in Bulldog Energy Drink Ltd 14. aprila 2015 vložili zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 5. februarja 2015 v zadevi T-78/13, Red Bull/UUNT

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/7

         Pritožba, ki sta jo Sun Mark Ltd in Bulldog Energy Drink Ltd 14. aprila 2015 vložili zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 5. februarja 2015 v zadevi T-78/13, Red Bull/UUNT
   (Zadeva C-206/15 P)
   (2016/C 048/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Sun Mark Ltd in Bulldog Energy Drink Ltd (zastopniki: A. Meskarian, Solicitor, S. Zaiwalla, Solicitor, T. Sampson, Barrister)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   S sklepom z dne 24. novembra 2015 je Sodišče (deseti senat) odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva F-1/14: Tožba, vložena 6. januarja 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/54

         Tožba, vložena 6. januarja 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-1/14)
   2014/C 52/108
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe urada EPSO, da tožeča stranka ne bo sprejeta v ocenjevalno fazo zaradi njene ravni izobrazbe, ki ne ustreza z diplomo potrjenemu zaključenemu univerzitetnemu študiju v povezavi z zadevnim področjem, ki traja tri leta ali več, ali poklicnemu usposabljanju/kvalifikaciji na enaki ravni, povezanim z navedenim področjem.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba komisije z dne 3. oktobra 2013 naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 1 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka;

               —

               odloči naj se o stroških, izdatkih in nagradah ter se ob upoštevanju nadležnosti odločbe tožene stranke o zavrnitvi njihovo plačilo naloži Komisiji.


title: Zadeva T-384/16: Tožba, vložena 20. julija 2016 – Tri–Ocean Trading/Svet

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/30

         Tožba, vložena 20. julija 2016 – Tri–Ocean Trading/Svet
   (Zadeva T-384/16)
   (2016/C 326/53)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tri-Ocean Trading (George Town, Kajmanski otoki) (zastopniki: P. Saini, QC, R. Mehta, Barrister, in N. Sheikh, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2016 L 141, str. 125) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko,

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2016/840 z dne 27. maja 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2016 L 141, str. 30) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neizpolnitev pogojev za vključitev v prilogo k izpodbijanemu sklepu in izpodbijani uredbi, kot so določeni v členu 28(1) Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (prvotni sklep) in v členu 15(1) Uredbe Sveta (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (prvotna uredba).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet v izpodbijanem sklepu in v izpodbijani uredbi ni spoštoval obveznosti obrazložitve.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: neupravičena in nesorazmerna omejitev lastninske pravice tožeče stranke in njene pravice do ugleda.

               5.

               Peti tožbeni razlog: očitna napako pri presoji.


title: Zadeva T-254/14: Tožba, vložena 18. aprila 2014 – Warenhandelszentrum proti UUNT – Baumarkt Max Bahr (NEW MAX)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/31

         Tožba, vložena 18. aprila 2014 – Warenhandelszentrum proti UUNT – Baumarkt Max Bahr (NEW MAX)
   (Zadeva T-254/14)
   2014/C 194/40
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Warenhandelszentrum Ltd. (Neu-Ulm, Nemčija) (zastopnik: F. Hirschel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Baumarkt Max Bahr GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. januarja 2014 v zadevi R 2035/2012-1 in dovoli prijavljeno znamko tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „NEW MAX“, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 37 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 1 06  474

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Baumarkt Max Bahr GmbH & Co. KG

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „MAX“, za storitve iz razreda 35

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave znamke v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: glede nasprotujočih si znamk naj ne bi bilo nobene verjetnosti zmede


title: Zadeva F-76/15: Tožba, vložena 15. maja 2015 – ZZ/Svet

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/51

         Tožba, vložena 15. maja 2015 – ZZ/Svet
   (Zadeva F-76/15)
   (2015/C 245/64)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: J-N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, ki jo je izdala služba za obračune v Bruslju, s katero je bila zavrnjena zahteva za podaljšanje priznanja bolezni sina tožeče stranke kot težke bolezni in zahteva, da se prevzame z njo povezane zdravstvene stroške v višini 100 %.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe, ki jo je izdal vodja službe za obračune v Bruslju 8. aprila 2014, s katero je bila zavrnjena zahteva za podaljšanje priznanja bolezni sina tožeče stranke kot težke bolezni in zahteva, da se prevzame z njo povezane zdravstvene stroške v višini 100 %;

               —

               Svetu Evropske Unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-387/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. junija 2017 – Presidenza del Consiglio dei Ministri/Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

text:
               9.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. junija 2017 – Presidenza del Consiglio dei Ministri/Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA
   (Zadeva C-387/17)
   (2017/C 338/04)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Vlagateljica odgovora na kasacijsko pritožbo: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Sodišče Evropske unije (v okoliščinah postopka v glavni stvari: v zvezi z odškodninsko tožbo zoper državo – zakonodajalca, ker je v obdobju 1976–1980 in na podlagi nacionalnega zakona te države članice (zakon št. 684 iz leta 1974) ladijskemu podjetju v okviru trga, ki tedaj ni bil liberaliziran (pomorska kabotaža), dejansko dodelila subvencije, ki so državna pomoč v smislu člena 87, prvi odstavek, Pogodbe ES (prej člen 92 in zdaj člen 107 PDEU), vendar niso bile priglašene niti odobrene v skladu s členom 88 Pogodbe ES (prej člen 93 in zdaj člen 108 PDEU)) naj odloči:

               1.

               ali se za opredelitev navedene pomoči (kot „veljavne“ in torej ne „nove“) uporablja, in pod katerimi pogoji, člen 1(b)(v) Uredbe 659/1999 (1), ki določa: „(v) pomoč, za katero se šteje, da je veljavna, ker je mogoče ugotoviti, da takrat, ko se je začela izvajati, ni bila pomoč, pozneje pa je postala pomoč zaradi razvoja skupnega trga in je država članica ni spremenila. Če nekateri ukrepi postanejo pomoč zaradi liberalizacije dejavnosti s pravnimi predpisi Skupnosti, se takšni ukrepi ne štejejo kot veljavna pomoč po datumu, določenem za liberalizacijo;“ ali pa se uporablja, in pod katerimi pogoji, načelo (ki ima formalno drugačen obseg kot prej navedeno pozitivno pravo) – ki ga je določilo Splošno sodišče s sodbo z dne 15. junija 2000 v združenih zadevah Alzetta in drugi/Komisija, T-298/97, točka 143), ki jo je za odločitev, upoštevno v zvezi s tem, potrdilo Sodišče Evropske unije s sodbo z dne 29. aprila 2004, C-298/00 P (točke od 66 do 69) – v skladu s katero „[…] je treba sistem pomoči, uveden na določenem trgu, ki je bil prvotno zaprt za konkurenco, ob liberalizaciji tega trga obravnavati kot obstoječi sistem pomoči, ker se zanj v času uvedbe ni uporabljal člen 92(1) Pogodbe [pozneje člen 87(1)], ki se glede na besedilo tega člena, ki se nanaša na prizadetost trgovine med državami članicami in posledice za konkurenco, uporablja samo v sektorjih, odprtih za konkurenco“;

               2.

               ali pa se – prav tako za opredelitev navedene pomoči – uporablja, in pod katerimi pogoji, člen 1(b)(iv) navedene Uredbe 659/1999, v skladu s katero je „veljavna“„pomoč, za katero se šteje, da je veljavna na podlagi člena 15“ – to je predpis, ki določa desetletni zastaralni rok za izterjavo nezakonito dodeljenih pomoči – ali pa se uporabljata, in pod katerimi pogoji (podobnimi načelu, zajetemu v navedenem predpisu pozitivnega prava, ali ne), načeli, ki ju je večkrat potrdilo Sodišče Evropske unije, in sicer načelo varstva legitimnih pričakovanj in načelo pravne varnosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-42/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel d'Amiens – Francija) – Evropski nalog za prijetje, izdan zoper Joaa Pedra Lopesa Da Silvo Jorgeja (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ — Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami — Člen 4, točka 6 — Razlog za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje — Prenos v nacionalno pravo — Aretirana oseba, ki je državljan odreditvene države članice — Evropski nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve zaporne kazni — Zakonodaja države članice, ki pridržuje fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje za primere zahtevanih oseb, ki so državljani te države članice)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/5

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel d'Amiens – Francija) – Evropski nalog za prijetje, izdan zoper Joaa Pedra Lopesa Da Silvo Jorgeja
      (Zadeva C-42/11) (1)

      (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Člen 4, točka 6 - Razlog za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje - Prenos v nacionalno pravo - Aretirana oseba, ki je državljan odreditvene države članice - Evropski nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve zaporne kazni - Zakonodaja države članice, ki pridržuje fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje za primere zahtevanih oseb, ki so državljani te države članice)
      (2012/C 331/07)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel d'Amiens

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Joao Pedro Lopes Da Silva

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel d'Amiens – Razlaga člena 4(6) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 36) in člena 18 PDEU – Evropski nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve zaporne kazni – Zakonodaja države članice, ki pridržuje fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje za primere zahtevanih oseb, ki so državljani te države članice – Diskriminacija na podlagi državljanstva

         Izrek

      Člen 4, točka 6, Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami in člen 18 PDEU je treba razlagati tako, da čeprav lahko država članica pri prenosu navedenega člena 4, točka 6, omeji primere, v katerih lahko nacionalni izvršitveni pravosodni organ zavrne predajo osebe, ki spada na področje uporabe te določbe, s tega področja uporabe ne more absolutno in samodejno izključiti državljanov drugih držav članic, ki se nahajajo ali prebivajo na njenem ozemlju, ne glede na njihove vezi s to državo članico.
      Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju celotnega nacionalnega prava in ob uporabi načinov razlage, ki jih priznava to pravo, nacionalno pravo razlagati kolikor mogoče glede na besedilo in cilj Okvirnega sklepa 2002/584, zato da zagotovi polni učinek tega okvirnega sklepa in doseže rešitev, ki je v skladu z njegovim ciljem.

         (1)  UL C 103, 2.4.2011.


title: Zadeva T-825/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2016 – IREPA/Komisija in Računsko sodišče (Ničnostna tožba — Ribištvo — Italijanski nacionalni program za zbiranje podatkov v sektorju ribištva za obdobje 2009-2010 — Vračilo dela predujema, plačanega tožeči stranki — Predhodno poročilo Računskega sodišča — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Pripravljalni akt — Predhodna informativna obvestila — Bremepis — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/44

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2016 – IREPA/Komisija in Računsko sodišče
   (Zadeva T-825/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Ribištvo - Italijanski nacionalni program za zbiranje podatkov v sektorju ribištva za obdobje 2009-2010 - Vračilo dela predujema, plačanega tožeči stranki - Predhodno poročilo Računskega sodišča - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Pripravljalni akt - Predhodna informativna obvestila - Bremepis - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
   (2016/C 270/50)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura – IREPA Onlus (Salerne, Italija) (zastopnik: F. Tedeschini, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: F. Moro, D. Nardi in K. Walkerová, agenti), in Računsko sodišče Evropske unije (zastopnika: N. Scafarto in L. Massocchi, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU, s katerim se predlaga razglasitev ničnosti sklepa iz bremepisa z dne 30. septembra 2014, ki ga je izdala Komisija z namenom zahtevati vračilo zneska 458 347,35 EUR, poročila Računskega sodišča z dne 27. februarja 2013, dopisov Komisije z dne 12. julija 2013 in 6. avgusta 2014 in vseh drugih aktov, ki so predhodni, povezani ali vsekakor naknadni, vključno z nepoznanimi akti, ki vplivajo na premoženjsko pravni položaj tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura – IREPA Onlus nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Evropska komisija in Računsko sodišče Evropske unije.

      (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva T-239/15: Tožba, vložena 15. maja 2015 – Cryo-Save proti UUNT – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/44

         Tožba, vložena 15. maja 2015 – Cryo-Save proti UUNT – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save)
   (Zadeva T-239/15)
   (2015/C 236/59)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cryo-Save AG (Freienbach, Švica) (zastopnik: C. Onken, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Billerbeck, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Cryo-Save“– znamka Skupnosti št. 4 625 216

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. marca 2015 v zadevi R 2567/2013-4

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da bo odločba oddelka za izbris z dne 30. oktobra 2013 razveljavljena in da bo predlog za razveljavitev znamke Skupnosti št. 4 625 216 zavrnjen;
               podredno: razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 56(2) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 37(b)(iv) Uredbe št. 2868/95;

               —

               kršitev člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-437/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour constitutionnelle – Belgija) – Institut professionnel des agents immobiliers (IPI)proti Geoffreyju Englebertu, Immo 9 SPRL, Grégoryju Francotteju (Obdelava osebnih podatkov — Direktiva 95/46/ES — Člena 10 in 11 — Obveznost obveščanja — Člen 13(1)(d) in (g) — Izjeme — Obseg izjem — Zasebni detektivi, ki delujejo za organizacijo za nadzor reguliranega poklica — Direktiva 2002/58/ES — Člen 15(1))

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/13

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour constitutionnelle – Belgija) – Institut professionnel des agents immobiliers (IPI)proti Geoffreyju Englebertu, Immo 9 SPRL, Grégoryju Francotteju
   (Zadeva C-437/12) (1)

   (Obdelava osebnih podatkov - Direktiva 95/46/ES - Člena 10 in 11 - Obveznost obveščanja - Člen 13(1)(d) in (g) - Izjeme - Obseg izjem - Zasebni detektivi, ki delujejo za organizacijo za nadzor reguliranega poklica - Direktiva 2002/58/ES - Člen 15(1))
   2014/C 9/19
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour constitutionnelle

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Institut professionnel des agents immobiliers (IPI)

      Tožene stranke: Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte

      ob udeležbi: Union professionnelle nationale des détectives privés de Belgique (UPNDP), Association professionnelle des inspecteurs et experts d’assurances ASBL (APIEA), Conseil des ministres

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour constitutionnelle (Belgija) – Razlaga členov 11(1) in 13(1)(d) in (g) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355) in člena 6(3) PEU – Popolna uskladitev – Možnost države članice, da določi omejitev ali izjemo od obveznosti takojšnjega obveščanja posameznika, na katerega se osebni podatki nanašajo – Obseg izjeme od te obveznosti – Vključitev poklicnih dejavnosti zasebnih detektivov – V primeru nikalnega odgovora: združljivost člena 13 Direktive 95/46/ES s členom 6(3) PEU, natančneje, z načelom enakosti in prepovedi diskriminacije.

      Izrek

   Člen 13(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov je treba razlagati tako, da države članice nimajo obveznosti, ampak možnost prenosa v svoje nacionalno pravo ene ali več izjem, ki jih določa, od obveznosti obveščanja posameznikov, na katere se osebni podatki nanašajo, o obdelavi njihovih osebnih podatkov.
   Dejavnost zasebnega detektiva, ki deluje za račun poklicne organizacije zaradi preiskovanja kršitev etike reguliranega poklica, v obravnavanem primeru poklica nepremičninskega posrednika, spada pod izjemo iz člena 13(1)(d) Direktive 95/46.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva F-131/15: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. julija 2016 – Stips/Komisija (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenec, plačan iz sredstev za raziskovanje in investicije – Člen 2(d) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev – Pogodba za nedoločen čas – Prerazvrstitev v višji naziv – Prerazvrstitveno obdobje 2013 – Konec proračunskega leta po 1. januarju 2014 – Začetek veljave Uredbe št. 1023/2013 – Način dostopa do naziva AD 13 – Analogna uporaba člena 45(1) in Priloge I, del A, točka 1, Kadrovskih predpisov – Zavrnitev prerazvrstitve začasnega uslužbenca iz naziva AD 12 – Upravičenost do prerazvrstitve – Načeli pravne varnosti in neretroaktivnosti – Pravica do dobrega upravljanja)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/38

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. julija 2016 – Stips/Komisija
      (Zadeva F-131/15) (1)

      ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec, plačan iz sredstev za raziskovanje in investicije - Člen 2(d) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev - Pogodba za nedoločen čas - Prerazvrstitev v višji naziv - Prerazvrstitveno obdobje 2013 - Konec proračunskega leta po 1. januarju 2014 - Začetek veljave Uredbe št. 1023/2013 - Način dostopa do naziva AD 13 - Analogna uporaba člena 45(1) in Priloge I, del A, točka 1, Kadrovskih predpisov - Zavrnitev prerazvrstitve začasnega uslužbenca iz naziva AD 12 - Upravičenost do prerazvrstitve - Načeli pravne varnosti in neretroaktivnosti - Pravica do dobrega upravljanja))
      (2016/C 364/46)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Adolf Stips (Besozzo, Italija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in C. Berardis-Kayser, agenta)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, da se tožeče stranke ne prerazvrsti v naziv AD13 za prerazvrstitveno obdobje 2013.

         Izrek

                  1.

                  Sklep z dne 21. januarja 2015, s katerim Evropska komisija A. Stipsa ni prerazvrstila v naziv AD 13 za prerazvrstitveno obdobje 2013, se razglasi za ničen.

                  2.

                  Evropska komisija nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasil A. Strips.

         (1)  UL C 414, 14.12.2015, str. 45.


title: Zadeva T-746/16: Tožba, vložena 28. oktobra 2016 – Andreassons Åkeri in drugi/Komisija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/34

         Tožba, vložena 28. oktobra 2016 – Andreassons Åkeri in drugi/Komisija
   (Zadeva T-746/16)
   (2017/C 038/47)
   Jezik postopka: švedščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Andreassons Åkeri i Veddige AB (Veddige, Švedska), Luke Transport AB (Laholm, Švedska), Zimit Transportförmedling AB i konkurs (Veddige) (zastopnika: A. Broch in C.M. von Quitzow)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

               —

               Razglasitev ničnosti Sklepa Komisije Ares (2016) 4309876 z dne 10. avgusta 2016 o zaključku zadeve „EU-Pilot“ št. 7504/15/EMPL.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v podporo tožbi navajajo štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožeče stranke so na podlagi civilnopravnih pogodb najele poljske samozaposlene delavce, ki imajo sedež registriran na Poljskem in ki so za tožeče stranke opravili storitve. Po opravljenih dogovorjenih storitvah so se delavci vrnili na Poljsko, kjer imajo stalno prebivališče z vidika prava socialne varnosti. Potem je Skatteverket (davčni urad, Švedska) – po opravljenem posebnem postopku (postopek za odmero davka) – tožečim strankam naložil, da poljskim samozaposlenim delavcem plačajo švedske prispevke delodajalcev za socialno varnost, ter tožečim strankam naložil posebne finančne sankcije. To je v nasprotju z Uredbo Sveta (EGS) št. 574/72, ki jo je nadomestila Uredba Sveta (ES) št. 5987/2009.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: na podlagi člena 4 Uredbe št. 574/72, ki je veljala v času pristopa Švedske k Evropski uniji, je švedska vlada za švedski pristojni organ za vprašanja prava socialnega varstva z vidika prenosa pravil prava Evropske unije, upoštevna v obravnavani zadevi, določila Försäkringskassan (zavod za socialno varstvo). Vendar pa je v skladu s švedskim nacionalnim pravom Skatteverket (davčni urad) tisti, ki zagotavlja pobiranje prispevkov delodajalcev za socialno varnost.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: prispevki za socialno varnost so bili dvakrat obračunani, kar je ravno to, kar obravnavani uredbi želita preprečiti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: da bi se v zvezi s poljskimi samozaposlenimi osebami obračunali švedski prispevki delodajalcev za socialno varnost, se zahteva, da je posameznik včlanjen v Försäkringskassan (zavod za socialno varstvo). Dejstvo, da so se v skladu z zgoraj navedenim prispevki za socialno varnost obračunali, ne da bi se vplačali v korist zadevne osebe – kot se dogaja v več državah članicah – je treba šteti za v nasprotju s pravom Evropske unije.


title: Zadeva T-449/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2016 – Satkirit Holdings/EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvo) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije luvoworld — Prejšnja besedna znamka Evropske unije luvo — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost blaga in storitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2016 – Satkirit Holdings/EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvo)
   (Zadeva T-449/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije luvoworld - Prejšnja besedna znamka Evropske unije luvo - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost blaga in storitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 410/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, Isle of Man) (zastopnik: M. Vanhegan, barrister)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: E. Sliwinska in J. Crespo Carrillo, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 21. maja 2015 (zadeva R 877/2014-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Advanced Mailing Solutions in Satkirit Holdings.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Satkirit Holdings Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Zadeva T-425/08: Tožba, vložena 30. septembra 2008 – KODA proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/32

         Tožba, vložena 30. septembra 2008 – KODA proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-425/08)
   (2008/C 327/59)
   Jezik postopka: danščina
   Stranki

      Tožeča stranka: KODA (Köbenhavn, Danska) (zastopnici: K. Dyekjær in J. Borum, odvetnici)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se v celoti razglasi Odločba C(2008) 3435 konč. Komisije z dne 16. julija 2008 (zadeva št. COMP/C2/38.698 – CISAC);

               —

               podredno, za nično naj se razglasi Odločba C(2008) 3435 konč. Komisije z dne 16. julija 2008 (zadeva št. COMP/C2/38.698 – CISAC), in sicer v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               za nična naj se razglasita člena 3 et 4(2) in (3) Odločbe C(2008) 3435 konč. Komisije z dne 16. julija 2008 (zadeva št. COMP/C2/38.698 – CISAC);

               —

               podredno, za nična naj se razglasita člena 3 et 4(2) in (3) Odločbe C(2008) 3435 konč. Komisije z dne 16. julija 2008 (zadeva št. COMP/C2/38.698 – CISAC), in sicer v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, za nična naj se razglasita člena 3 et 4(2) in (3) Odločbe C(2008) 3435 konč. Komisije z dne 16. julija 2008 (zadeva št. COMP/C2/38.698 – CISAC), in sicer v delu, ki se nanaša na kabelski prenos;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe C(2008) 3435 konč. Komisije z dne 16. julija 2008 (zadeva št. COMP/C2/38.698 – CISAC), s katero je bilo ugotovljeno, da je tožeča stranka kršila člena 81 ES in 53 Sporazuma EGS, in sicer s tem da je v svojih sporazumih vzajemnega zastopanja uporabila oziroma de facto vzpostavila omejitve članstva (člen 1), s tem da je v svojih sporazumih vzajemnega zastopanja podelila izključne pravice (člen 2) in s tem da je z drugimi kolektivnimi organizacijami usklajevala ozemeljske razdelitve na način, ki licence za pravice javnega prenosa po internetu, satelitu in kablu omejuje na nacionalno ozemlje vsake izmed teh kolektivnih organizacij (člen 3).
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi zatrjuje:

               —

               da je glede izpodbijane odločbe podana kršitev postopka, in sicer ker glede bistvenega vprašanja izpodbijana odločba očitno odstopa od uradnega obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah;

               —

               da je bilo v izpodbijani odločbi pravo nepravilno uporabljeno, in sicer ker, prvič, ni dokazano, da dejstvo, da je tožeča stranka v svoje sporazume vzajemnega zastopanja glede prenosa po internetu, satelitu in kablu vključila ozemeljske omejitve, izvira iz usklajenega ravnanja z drugimi kolektivnimi organizacijami drugih držav članic Sporazuma EGS, in, drugič, te ozemeljske omejitve ne omejujejo konkurence.

         Podredno, tožeča stranka zatrjuje, da ni dokazana kršitev glede licenc za pravice kabelskega prenosa.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. aprila 2005 v zadevi T-86/04, Asa Sundholm proti Komisiji Evropskih skupnosti (Javna uprava — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2001-2002)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/18

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 20. aprila 2005
   v zadevi T-86/04, Asa Sundholm proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Javna uprava - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001-2002)
   (2005/C 155/35)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-86/04 Asa Sundholm, uradnica Komisije Evropskih skupnosti, stanujoča v Bruslju (Belgija), ki jo zastopajo S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis in E. Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis Kayser in H. Kraemer, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), katere predmet je predlog za razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2001-2002, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, N. J. Forwood in S. Papasavvas, sodniki; sodni tajnik: I. Natsinas, dne 20. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Odločba z dne 10. aprila 2003 o kariernem ocenjevalnem poročilu za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 je nična.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-472/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di pace di L’Aquila (Italija) 7. avgusta 2017 – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di pace di L’Aquila (Italija) 7. avgusta 2017 – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia
   (Zadeva C-472/17)
   (2017/C 347/19)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Giudice di pace di L’Aquila

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gabriele Di Girolamo

      Nasprotna stranka: Ministero della Giustizia

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali dejavnost opravljanja službe tožečega mirovnega sodnika spada pod pojem „delavec, zaposlen za določen čas“, iz členov 1(3) in 7 Direktive 2003/88 (1) v povezavi z določbo 2 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sprejetega k Direktivi 1999/70 (2), in členom 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je mogoče za uporabo določbe 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sprejetega k Direktivi 1999/70, „magistrato [ordinario]“ oziroma „togato“ (sodnika, zaposlenega za nedoločen čas) šteti za delavca, zaposlenega za nedoločen čas, primerljivega z delavcem, zaposlenim za določen čas kot mirovnim sodnikom?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali so razlike med postopkom zaposlovanja rednih sodnikov za nedoločen čas in izbirnimi postopki, določenimi z zakonom za zaposlovanje mirovnih sodnikov za določen čas, objektivni razlog v smislu določbe 4, točki 1 in/ali 4, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sprejetega k Direktivi 1999/70/ES, s katerim je mogoče utemeljiti, da Suprema Corte di Cassazione a Sezioni Unite v sodbi, št. 13721/2017, in Consiglio di Stato v mnenju z dne 8. aprila 2017, št. 464/2017, nista uporabila „veljavnega prava“ za mirovne sodnike, kakršen je v obravnavanem primeru tožeči delavec, zaposlen za določen čas, in enakih delovnih pogojev, kot se uporabljajo za primerljive redne sodnike, zaposlene za nedoločen čas, pa tudi neuporabo preventivnih in sankcijskih ukrepov proti zlorabi pogodb za določen čas iz določbe 5 navedenega sporazuma, sprejetega k Direktivi 1999/70/ES, in nacionalnega predpisa za prenos iz člena 5(4a) zakonske uredbe št. 368/2001? Pri tem ni temeljnega načela iz nacionalne ureditve ali ustavnega predpisa, s katerima bi bilo mogoče upravičiti diskriminacijo, povezano z delovnimi pogoji, in popolno prepoved spremembe zaposlitve mirovnih sodnikov v zaposlitev za nedoločen čas, niti z vidika prejšnjega nacionalnega predpisa (člen 1 zakona št. 217/1974), s katerim sta bili že določeni primerjava poznejših delovnih pogojev in stabilizacija delovnih razmerij za določen čas pri sodnikih, zaposlenih za določen čas.

               4.

               Kakor koli, ali je v položaju, kakršen je obravnavani, v nasprotju s členom 47(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter pojmom neodvisnega in nepristranskega sodišča iz prava Evropske unije dejavnost mirovnega sodnika, ki v interesu za rešitev spora v korist tožeče stranke, ki kot izključno poklicno dejavnost opravlja enake sodne funkcije, lahko nadomesti zakonsko določenega sodnika zaradi zavrnitve najvišjega nacionalnega sodnega organa – Corte di Cassazione a Sezioni Unite – da zagotovi učinkovito varstvo zahtevanih pravic in s tem sodniku, določenemu z zakonom, na morebitno zahtevo ne prizna pristojnosti za priznanje zahtevane pravice, čeprav je podlaga zadevne pravice – kot je plačan dopust v sporu o glavni stvari – primarno in sekundarno pravo Evropske unije v položaju, v katerem zakonodaja „Skupnosti“ neposredno vertikalno učinkuje v razmerju do države? Če Sodišče ugotovi, da je bil kršen člen 47 Listine, se poleg tega predlaga navedba notranjih ukrepov za preprečitev, da bi kršitev predpisa primarnega prava Unije v obravnavanem primeru pripeljala tudi do popolnega odreka – v nacionalni ureditvi – varstva temeljnih pravic, zagotovljenih s pravom Unije.

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).

      (2)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva F-34/13: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 14. maja 2014  – Alexandrou proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj — Obvestilo o natečaju EPSO/AD/231/12 — Neprepustitev k opravljanju ocenjevalnih preizkusov — Dostop do dokumentov)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/40

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 14. maja 2014 – Alexandrou proti Komisiji
   (Zadeva F-34/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Javni natečaj - Obvestilo o natečaju EPSO/AD/231/12 - Neprepustitev k opravljanju ocenjevalnih preizkusov - Dostop do dokumentov))
   2014/C 194/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christodoulos Alexandrou (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: R. Duta, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in G. Gattinara, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije natečaja EPSO/AD/231/12 o neprepustitvi tožeče stranke k opravljanju ocenjevalnih preizkusov tega natečaja.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               C. Alexandrou nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013, str. 58.


title: Zadeva C-314/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR) proti Administration des douanes et droits indirects, Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED) (Direktiva 92/12/EGS – Trošarine – Mineralna olja – Primanjkljaji – Oprostitev plačila trošarin – Višja sila)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/18

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR) proti Administration des douanes et droits indirects, Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED)
   (Zadeva C-314/06) (1)

   (Direktiva 92/12/EGS - Trošarine - Mineralna olja - Primanjkljaji - Oprostitev plačila trošarin - Višja sila)
   (2008/C 51/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR)

      Toženi stranki: Administration des douanes et droits indirects, Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Francija) – Razlaga člena 14(1) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1) – Oprostitev plačila trošarine za primanjkljaje, ki nastanejo pod režimom odloga plačila trošarine in so posledica naključnih dogodkov ali višje sile ter za primanjkljaje, ki nastanejo med proizvodnjo in predelavo, skladiščenjem ter prevozom in izhajajo iz narave izdelka – Uporabljivost oprostitve plačila trošarine za primanjkljaje naftnih derivatov zaradi zaporednih iztokov iz naftovoda, ki je nato počil, ta naftovod pa uporablja imetnik trošarinskega skladišča.
   Izrek

               1)

               Pojem „višja sila“ v smislu člena 14(1), prvi stavek, Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 94/74/ES z dne 22. decembra 1994 se nanaša na okoliščine, ki so tuje imetniku trošarinskega skladišča, ter so neobičajne in nepredvidljive, hkrati pa se njihovim posledicam kljub vsej skrbnosti ne bi bil mogel izogniti. Pogoj, da morajo biti okoliščine imetniku trošarinskega skladišča tuje, se ne omejuje na okoliščine, ki so od njega v materialnem ali fizičnem smislu neodvisne, temveč se nanaša tudi na okoliščine, ki nastanejo objektivno in niso pod nadzorom imetnika trošarinskega skladišča ali so zunaj območja njegove odgovornosti.

               2)

               Primanjkljaj dela goriva, ki je iztekel iz naftovoda, se zaradi njegove značilnosti tekočine ter zaradi značilnosti tal, na katerih je prišlo do izlitja, ki ovirata njegovo ponovno pridobitev, ne sme obravnavati kot „primanjkljaj, ki izhaja iz narave izdelka“ v smislu člena 14(1), drugi stavek, Direktive 92/12, kot je bila spremenjena z Direktivo 94/74.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva F-38/06 R: Sklep predsednika Sodišča za uslužbence z dne  31. maja 2006  — Bianchi proti Evropski ustanovi za usposabljanje (Začasna odredba — Predlog za odložitev izvršitve in odreditev začasnih ukrepov)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/34

         Sklep predsednika Sodišča za uslužbence z dne 31. maja 2006 — Bianchi proti Evropski ustanovi za usposabljanje
   (Zadeva F-38/06 R)
   (Začasna odredba - Predlog za odložitev izvršitve in odreditev začasnih ukrepov)
   (2006/C 165/68)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Irène Bianchi (Torino, Italija) (zastopnik: M.-A. Lucas, avocat)

      Tožena stranka: Evropska ustanova za usposabljanje (zastopniki: M. Dunbar, direktorica, skupaj z G. Vandersanden, avocat)
   Predmet zadeve
   Na eni strani, predlog za odložitev izvršbe odločbe z dne 24. oktobra 2005, s katero je Evropska ustanova za usposabljanje zavrnila podaljšanje pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca, in na drugi strani, izdaja začasnih odredb.
   Izrek sklepa

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


               18.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/22

         Seznami, ki služijo za določitev članov sestav
   (2006/C 42/08)
   Sodišče je na seji 17. januarja 2006 oblikovalo seznam iz člena 11b(2) Poslovnika za določitev sestave velikega senata kot sledi:

               g. La Pergola

               g. Bay Larsen

               g. Puissochet

               g. Ó Caoimh

               g. Schintgen

               g. Levits

               ga. Colneric

               g. Lõhmus

               g. von Bahr

               g. Klučka

               g. Cunha Rodrigues

               g. Malenovský

               ga. Silva de Lapuerta

               g. Ilešič

               g. Lenaerts

               g. Borg Barthet

               g. Schiemann

               g. Arestis

               g. Makarczyk

               g. Juhász

               g. Kūris

         Sodišče je na seji 17. januarja 2006 oblikovalo seznam iz člena 11c(2), prvi pododstavek, Poslovnika za določitev sestave II. senata kot sledi:

               g. Schintgen

               g. Bay Larsen

               ga. Silva de Lapuerta

               g. Klučka

               g. Makarczyk

               g. Arestis

               g. Kūris

         Sodišče je na seji 17. januarja 2006 oblikovalo seznam iz člena 11c(2), drugi pododstavek, Poslovnika za določitev sestave V. senata kot sledi:

               g. Schintgen

               ga. Silva de Lapuerta

               g. Kūris

               g. Arestis

               g. Klučka

               g. Bay Larsen