title: Zadeva T-174/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Dieckerhoff Guss/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Dieckerhoff Guss/Komisija
   (Zadeva T-174/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/62)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dieckerhoff Guss GmbH (Gevelsberg, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj s C. Rennerjem, odvetnikom)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Nadzorni organ EFTA (zastopniki: sprva X. Lewis, M. Schneider in J. Kaasin, nato X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali in C. Perrin, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogi za intervencijo, ki so jih vložile družbe Flachglas Torgau GmbH in Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG in Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH in Ineos Vinyls Deutschland GmbH, ter Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG in Wacker Chemie AG, se ustavi.

               3.

               Družba Dieckerhoff Guss GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija, vključno s stroški, ki se nanašajo na postopek za izdajo začasne odredbe.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva F-142/11: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. junija 2016 – Simpson/Svet (Javni uslužbenci — Vrnitev zadeve Sodišču za uslužbence po razveljavitvi — Uradniki — Napredovanje v razredu — Odločba, da se tožeči stranki ne prizna razreda AD 9 po uspešno opravljenem splošnem natečaju za razred AD 9 — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Očitna napaka pri presoji — Člen 81 Poslovnika — Očitno neutemeljena tožba)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/36

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. junija 2016 – Simpson/Svet
   (Zadeva F-142/11) (1)

   ((Javni uslužbenci - Vrnitev zadeve Sodišču za uslužbence po razveljavitvi - Uradniki - Napredovanje v razredu - Odločba, da se tožeči stranki ne prizna razreda AD 9 po uspešno opravljenem splošnem natečaju za razred AD 9 - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje - Očitna napaka pri presoji - Člen 81 Poslovnika - Očitno neutemeljena tožba))
   (2016/C 287/44)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Erik Simpson (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in E. Rebasti, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da tožeča stranka po uspešno opravljenem natečaju EPSO/AD/113/07 „Vodje enot (AD9) na področju prevajanja za češki, estonski, madžarski, litvanski, letonski, malteški, poljski, slovaški in slovenski jezik“ ne napreduje v naziv AD9, in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Erik Simpson nosi svoje stroške, priglašene v zadevah F-142/11, T-130/14 P in F-142/11 RENV in stroške Sveta Evropske unije v zadevi F-142/11.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške, priglašene v zadevah T-130/14 P in F-142/11 RENV.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012, str. 26 (začetna zadeva).


title: Zadeva F-64/07: Tožba, vložena 28. junija 2007 – S proti Evropskemu parlamentu

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/53

         Tožba, vložena 28. junija 2007 – S proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-64/07)
   (2007/C 199/103)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: S (zastopnika: R. Mastroianni in F. Ferraro, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe Evropskega parlamenta št. 305747 z dne 29. marca 2007 o zavrnitvi ugovora;

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe Evropskega parlamenta z dne 27. julija 2006 o premestitvi v Bruselj in imenovanju za svetovalca Generalnega direktorja za informacijsko službo;

               —

               razglasitev ničnosti vseh izhodiščnih, predhodnih, istočasnih in poznejših ter kakorkoli povezanih aktov;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži vračilo škode, ki je nastala zaradi te odločbe, v višini 400 000 eurov oziroma v manjšem ali večjem znesku, za katerega Sodišče za uslužbence meni, da je primeren;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja sedem tožbenih razlogov, ki jih je mogoče povzeti kot sledi:

               1.

               Odločba o premestitvi naj bi bila nezakonita, ker naj bi bila pomanjkljivo obrazložena glede razlogov, zaradi katerih se je Evropski parlament odločil premestiti tožečo stranko v Bruselj;

               2.

               odločba, da se huje bolno osebo premesti v oddaljen kraj, naj bi bila v nasprotju s temeljno pravico do zdravja, določeno v členih 3(p), in 152 ES ter v členu 35 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije. Varovanje zdravja tožeče stranke bi moralo prevladati nad interesi službe;

               3.

               Evropski parlament naj bi kršil dolžno skrbnost in načela dobrega upravljanja, nepristranosti, preglednosti in pravne varnosti. Ta institucija naj namreč pred sprejetjem ukrepa premestitve ne bi opravila ustrezne preiskave o sovražnem vedenju, ki naj bi ga bila deležna tožeča stranka, prav tako pa naj z zdravniškega vidika ne bi zahtevala presoje učinkov tega ukrepa na zdravje tožeče stranke;

               4.

               ukrep premestitve, ki naj bi v bistvu pomenil sankcijo, naj bi bil neutemeljen in nesorazmeren glede na dejstva, ki jih Evropski parlament očita tožeči stranki, toliko bolj, ker naj bi slednja trpela za hujšo boleznijo in bila blizu upokojitvene starosti;

               5.

               Evropski parlament naj bi s tem, da položaju tožeče stranke v zvezi z njenim zdravstvenim stanjem ni namenil posebne pozornosti, kršil načeli prepovedi diskriminacije in „neminem laedere“;

               6.

               Evropski parlament naj bi s sprejetjem ukrepa premestitve uporabil svoja pooblastila za kaznovanje tožeče stranke in za predčasno prenehanje njenega delovnega razmerja, s čimer naj bi zlorabil pooblastila in postopek, ter kršil člena 7 in 86 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in Priloge IX k tem kadrovskim predpisom;

               7.

               tožeča stranka naj ne bi imela možnosti uveljavljati svojega stališča v zvezi s sporno odločbo o njeni premestitvi v Bruselj, s čimer je bila kršena njena pravica do obrambe.


title: Zadeva T-320/15: Tožba, vložena 19. junija 2015 – Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro/Komisija

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/22

         Tožba, vložena 19. junija 2015 – Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro/Komisija
   (Zadeva T-320/15)
   (2015/C 254/25)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA (Vicenza, Italija) (zastopniki: M. Merola, M. Santacroce in M. Toniolo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti za ničnega razglasi sklep, s katerim je Komisija za obdobje dveh let in deset mesecev izključila družbo Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro S.p.A. od udeležbe na vsakršnem postopku oddaje naročila ali od dodelitve nepovratnih sredstev iz splošnega proračuna Evropske unije, vključno s postopkom št. JRC/IPR/2014/C.5/0003 RC (objavljen v Uradnem listu 2014/S 034-054569, s popravki);

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Postopek izključitve je bil uveden ob udeležbi tožeče stranke pri omejenem postopku, ki ga je 18. februarja 2014 razpisalo Skupno raziskovalno središče za izgradnjo nove stavbe v kraju Ispra. Komisija je bila seznanjena z določenimi kršitvami predpisov s strani tožeče stranke.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: pomanjkljiva izvedba preiskave, izkrivljanje dejanskega stanja in iz tega izhajajoče napačne uporabe prava zaradi neuporabe izjeme v skladu s členom 106(1), zadnji pododstavek, Finančne uredbe.

                           —

                           Izpodbijani sklep temelji na pomanjkljivi izvedbi preiskave, izkrivljanju dejanskega stanja in iz tega izhajajoče napačne uporabe prava zaradi neuporabe izjeme v skladu s členom 106(1), zadnji pododstavek, Uredbe št. 966/2012. Komisija naj v posameznem primeru napačno ne bi upoštevala, da je bil v tem primeru izpolnjen dejanski stan člena 106(1)(b), in ni dovolj upoštevala dokumentarnih dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka med preiskavo, da bi dokazala, da je zoper dr. E. Maltaura sprejela „primerne ukrepe“.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neuporabljivost člena 106(1)(c) Finančne uredbe

                           —

                           Tožeča stranka podredno navaja, da izpodbijani sklep temelji na izkrivljenem dejanskem stanju in je nezadostno utemeljen, v delu, v katerem je bila ugotovljena odgovornost za hudo malomarnost pri opravljanju poklica v smislu člena 106(1)(c) Uredbe št. 966/2012. Iz dokumentov o sodnem postopku, v katerem je sodeloval dr. E. Maltauro ni razvidno niti to, da naj bi tožeča stranka kršila nadzorne in pogodbene dolžnosti, niti, da naj bi imela ugodnosti zaradi nezakonitega ravnanja prejšnjega poslovodje. Niso bili izpolnjeni pogoji, da bi tožeči stranki pripisali kršitev poklicnega ravnanja, ki je tako huda, da bi bil izpolnjen navedeni razlog za izključitev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela kontradiktornosti postopka

                           —

                           Tožeča stranka podredno navaja, da je z izpodbijanim sklepom kršeno načelo kontradiktornosti postopka, saj se opira na vidike, ki jih Komisija v svojem dopisu o uvedbi postopka ni omenila in glede katerih tožeča stranka v nobenem trenutku ni mogla zavzeti stališča. Tako se ni mogla primerno braniti glede vidikov, ki so bili ključnega pomena za njeno izključitev iz vseh postopkov oddaje naročil ali dodelitve nepovratnih sredstev iz splošnega proračuna Evropske unije.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti pri določitvi trajanja izključitve

                           —

                           V tej zvezi podpodredno navaja, da sklep o izključitvi krši načelo sorazmernosti, zlasti s tem, da je bilo trajanje izključitve določeno na dve leti in deset mesecev. Takšno obdobje je popolnoma neupravičeno, saj je v nasprotju s smislom in področjem uporabe uredb št. 966/2012 in št. 1268/2012, v katerih so določeni razlogi za izključitev, kot tudi očitno nesorazmerno, saj je tožeča stranka dejavnike, ki bi se lahko neugodno izrazili na poklicno zanesljivost tožeče stranke, odstranila, Komisija pa ni imela nobenega razloga več, da bi jo skrbele finančna škoda ali škoda dobremu imenu.


title: Zadeva C-493/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Eli Lilly and Company Ltd proti Human Genome Sciences Inc (Zdravila za uporabo v humani medicini — Dodatni varstveni certifikat — Uredba (ES) št. 469/2009 — Člen 3 — Pogoji za pridobitev tega certifikata — Pojem „izdelek, varovan z veljavnim osnovnim patentom“ — Merila — Besedilo zahtevkov osnovnega patenta — Natančnost in specifičnost — Funkcijska opredelitev učinkovine — Strukturna opredelitev učinkovine — Evropska patentna konvencija)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Eli Lilly and Company Ltd proti Human Genome Sciences Inc
   (Zadeva C-493/12) (1)

   (Zdravila za uporabo v humani medicini - Dodatni varstveni certifikat - Uredba (ES) št. 469/2009 - Člen 3 - Pogoji za pridobitev tega certifikata - Pojem „izdelek, varovan z veljavnim osnovnim patentom“ - Merila - Besedilo zahtevkov osnovnega patenta - Natančnost in specifičnost - Funkcijska opredelitev učinkovine - Strukturna opredelitev učinkovine - Evropska patentna konvencija)
   2014/C 45/24
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eli Lilly and Company Ltd

      Tožena stranka: Human Genome Sciences Inc

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Chancery Division) – Razlaga člena 3(a) in (c) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1) – Pogoji za pridobitev certifikata – Pojem „izdelek, varovan z veljavnim osnovnim patentom“ – Merila za presojo – Uporaba meril za izdelke, ki niso kombinacija zdravil in medicinskih pripomočkov

      Izrek

   Člen 3(a) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila je treba razlagati tako, da za to, da se šteje, da je učinkovina „varovana z veljavnim osnovnim patentom“ v smislu te določbe, ni potrebno, da bi bila učinkovina v zahtevkih tega patenta navedena s strukturno formulo. Kadar je ta učinkovina v zahtevkih patenta, ki ga je podelil Evropski patentni urad, zajeta s funkcijskim opisom, ta člen 3(a) načeloma ne nasprotuje podelitvi dodatnega varstvenega certifikata za to učinkovino, vendar pod pogojem, da je na podlagi takih zahtevkov, kot se razlagajo zlasti ob upoštevanju opisa izuma, kot to določata člen 69 Konvencije o podeljevanju evropskih patentov in protokol o njegovi razlagi, mogoče sklepati, da se ti zahtevki implicitno, vendar nujno nanašajo na zadevno učinkovino, in sicer specifično, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 9, 12.1.2013.


title: Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unijeUL C 93, 16.4.2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/44

         (2005/C 106/86)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v
         Uradnem listu Evropske unije

         UL C 93, 16.4.2005

   Prejšnje objave

      UL C 82, 2.4.2005

      UL C 69, 19.3.2005

      UL C 57, 5.3.2005

      UL C 45, 19.2.2005

      UL C 31, 5.2.2005

      UL C 19, 22.1.2005

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva T-320/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2011 – Jones in drugi proti Komisiji ( „Pogodba ESPJ — Dobava premoga za industrijo za proizvodnjo elektrike v Združenem kraljestvu — Zavrnitev pritožbe, v kateri se zatrjuje uporaba diskriminatornih nakupnih cen — Pristojnost Komisije za uporabo člena 4(b) PJ po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ na podlagi Uredbe ES št. 1/2003 — Presoja interesa Skupnosti — Obveznosti na področju preiskave pritožbe — Očitna napaka pri presoji“ )

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2011 – Jones in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-320/07) (1)

   (Pogodba ESPJ - Dobava premoga za industrijo za proizvodnjo elektrike v Združenem kraljestvu - Zavrnitev pritožbe, v kateri se zatrjuje uporaba diskriminatornih nakupnih cen - Pristojnost Komisije za uporabo člena 4(b) PJ po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ na podlagi Uredbe ES št. 1/2003 - Presoja interesa Skupnosti - Obveznosti na področju preiskave pritožbe - Očitna napaka pri presoji)
   2012/C 13/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Daphne Jones (Neath, Združeno Kraljestvo), Glen Jones (Neath); in Fforch-Y-Garon Coal Co. Ltd (Neath) (zastopnika: D. Jeffreys in S. Llewellyn Jones, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in J. Samnadda, zastopnika)

      Intervenientke v podporo tožeče stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva E. Jenkinson, nato C. Gibbs in V. Jackson, in nazadnje S. Hathaway, zastopniki, skupaj z J. Flynn, QC); E.ON UK plc (Coventry, Združeno Kraljestvo) (zastopnik: P. Lomas, solicitor); in International Power plc (Londres, Združeno Kraljestvo) (zastopniki: D. Anderson, QC, M. Chamberlain, barrister, S. Lister in D. Harrison, solicitors)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije SG-Greffe (2007) D/203626 z dne 18. junija 2007, sprejete v skladu s členom 7 Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 (ES) in 82 (ES) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81), s katero je bila zavrnjena pritožba tožečih strank v zvezi s kršitvami Pogodbe ESPJ (zadeva COMP/37.037-SWSMA).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropska komisija nosi poleg svojih stroškov še stroške G. Jonesa in D. Jones ter družbe Fforch-Y-Garon Coal Co. Ltd.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter družbi E.ON UK plc in International Power plc nosijo vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007.


title: Zadeva C-491/07: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht für Strafsachen Wien – Avstrija) – Kazenski postopek zoper Vladimirja Turanskyja (Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Člen 54 – Načelo ne bis in idem – Področje uporabe – Pojem pravnomočno končan sodni postopek – Odločba, s katero policijski organ odredi ustavitev kazenskega pregona – Odločba, s katero ni ustavljen kazenski postopek in ki v skladu z nacionalnim pravom nima učinka ne bis in idem )

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/19

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht für Strafsachen Wien – Avstrija) – Kazenski postopek zoper Vladimirja Turanskyja
   (Zadeva C-491/07) (1)

   (Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma - Člen 54 - Načelo „ne bis in idem“ - Področje uporabe - Pojem „pravnomočno končan sodni postopek“ - Odločba, s katero policijski organ odredi ustavitev kazenskega pregona - Odločba, s katero ni ustavljen kazenski postopek in ki v skladu z nacionalnim pravom nima učinka „ne bis in idem“)
   (2009/C 44/32)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landesgericht für Strafsachen Wien
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Vladimir Turansky
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht für Strafsachen Wien – Razlaga člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (UL 2000, L 239, str. 19) – Razlaga načela „ne bis in idem“ – Področje uporabe – Odločba, s katero policijski organ dokončno ustavi kazenski pregon
   Izrek
   Načelo ne bis in idem, določeno v členu 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, podpisane 19. junija 1990 v Schengnu (Luksemburg), ne velja za odločbo, s katero je organ države pogodbenice po vsebinski presoji zadeve, ki mu je bila predložena, odredil, pred ovadbo osebe, osumljene storitve kaznivega dejanja, ustavitev kazenskega pregona, če s to odločbo o ustavitvi v skladu z nacionalnim pravom te države ni pravnomočno ustavljen kazenski postopek in tako ta odločba ne pomeni ovire za to, da bi se v tej državi članici za ista dejanja začel nov kazenski pregon.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva T-152/07: Tožba, vložena 7. maja 2007 – Lange Uhren proti UUNT (figurativna znamka, ki predstavlja uro)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/35

         Tožba, vložena 7. maja 2007 – Lange Uhren proti UUNT (figurativna znamka, ki predstavlja uro)
   (Zadeva T-152/07)
   (2007/C 155/63)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Lange Uhren GmbH (Glashütte, Nemčija) (zastopnik: M. Schaeffer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 15. februarja 2007 v zadevi R 1176/2005-1;

               —

               ugotovi naj se, da določbe člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1) ne nasprotujejo objavi prijavljenje znamke Skupnosti št. 2 542 694 za proizvode iz razreda 14 („prestižne ure in inštrumenti za merjenje časa; številčnice za prestižne ure“);

               —

               podredno, ugotovi naj se, da je prijavljena znamka Skupnosti št. 2 542 694 glede prijavljenih proizvodov iz razreda 14 pridobila razlikovalen značaj na podlagi ugleda v skladu s členom 7(3) Uredbe št. 40/94;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja uro, za proizvode iz razreda 14 (prijava št. 2 542 694).

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.
   Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94, ker prijavljena znamka naj ne bi bila brez zahtevanega razlikovalnega značaja;

               —

               kršitev člena 7(3) Uredbe št. 40/94, ker naj bi bilo pravno nepravilno ugotovljeno, da prijavljena znamka ni pridobila ugleda.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne Υ20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva T-117/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 16. decembra 2008 – Italija proti EESO in Komisiji ( Procesno vprašanje – Ugovor nedopustnosti – Delna nedopustnost tožbe – Nezmožnost naložitve odgovornosti v zvezi z akti Komisiji )

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/27

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 16. decembra 2008 – Italija proti EESO in Komisiji
   (Zadeva T-117/08) (1)

   („Procesno vprašanje - Ugovor nedopustnosti - Delna nedopustnost tožbe - Nezmožnost naložitve odgovornosti v zvezi z akti Komisiji“)
   (2009/C 55/50)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Bruni, zastopnik, skupaj s P. Gentilijem, Avvocato dello Stato)

      Toženi stranki: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (zastopnika: M. Bermejo Garde, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnik), in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, zastopnik)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, Abogado del Estado)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti razpisa za prosto delovno mesto št. 73/07 za delovno mesto generalnega sekretarja (naziv A *16) pri EESO, objavljenega v Uradnem listu Evropske unije z dne 28. decembra 2007 (UL C 316 A, str. 1), in popravka tega razpisa objavljenega v Uradnem listu Evropske unije z dne 30. januarja 2008 (UL C 25 A, str. 21).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna v delu, v katerem je usmerjena zoper Komisijo.

               2)

               Italijanski republiki se poleg stroškov, ki jih je priglasila v okviru te tožbe v delu, v katerem je usmerjena zoper Komisijo, naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Zadeva C-145/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Amsterdam (Nizozemska) 14. marca 2016 – Aramex Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Amsterdam (Nizozemska) 14. marca 2016 – Aramex Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
   (Zadeva C-145/16)
   (2016/C 200/12)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Aramex Nederland BV

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 301/2012 z dne 2. aprila 2012 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (1) veljavna?

      (1)  UL L 99, str. 19.


title: Zadeva C-376/09: Tožba, vložena 22. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/51

         Tožba, vložena 22. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-376/09)
   2009/C 267/85
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro, E. Depasquale, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Republika Malta s tem, da ni razgradila protipožarnih sistemov in gasilnih aparatov, ki vsebujejo halone za nujno uporabo, na ladjah in da teh halonov ni zajela, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(4)(v) Uredbe (ES) št. 2037/2000 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč;

               —

               Republiki Malti naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Iz člena 4(4)(v) in 16 Uredbe v povezavi s členom 2 Akta o pristopu je razvidno, da bi morala Republika Malta razgraditi protipožarne sisteme in gasilne aparate, ki vsebujejo halone, pred 1. majem 2004, razen za nujno uporabo iz Priloge VII k tej uredbi, in te halone zajeti z ustreznimi tehnologijami.
   Ker ni nobenega podatka o tem, da je Republika Malta razgradila protipožarne sisteme in gasilne aparate, ki vsebujejo halone za nujno uporabo, na vseh ladjah s seznama, priloženega k odgovoru na pisni opomin, in te halone zajela, Komisija sklepa, da Republika Malta ni izpolnila obveznosti iz členov 4(4)(v) in 16 Uredbe.

      (1)  UL L 244, str. 1.


title: Zadeva C-260/09 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. februarja 2011 – Activision Blizzard Germany GmbH (prej CD-Contact Data GmbH) proti Evropski komisiji (Pritožba — Člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP — Trg konzol za videoigre in igralnih kartic znamke Nintendo — Omejitev vzporednega izvoza na tem trgu — Sporazum med proizvajalcem in izključnim distributerjem — Sporazum o distribuciji, ki dovoljuje pasivno prodajo — Ugotovitev, da obstaja soglasje volj brez neposrednega listinskega dokaza o omejitvi te prodaje — Dokazni standard, ki se zahteva za ugotovitev vertikalnega sporazuma)

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. februarja 2011 – Activision Blizzard Germany GmbH (prej CD-Contact Data GmbH) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-260/09 P) (1)

   (Pritožba - Člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP - Trg konzol za videoigre in igralnih kartic znamke Nintendo - Omejitev vzporednega izvoza na tem trgu - Sporazum med proizvajalcem in izključnim distributerjem - Sporazum o distribuciji, ki dovoljuje pasivno prodajo - Ugotovitev, da obstaja soglasje volj brez neposrednega listinskega dokaza o omejitvi te prodaje - Dokazni standard, ki se zahteva za ugotovitev vertikalnega sporazuma)
   2011/C 103/05
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Activision Blizzard Germany GmbH (prej CD-Contact Data GmbH) (zastopnika: J. K. de Pree in E. N. M. Raedts, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: S. Noë in F. Ronkes Agerbeek, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) (zdaj Splošno sodišče) z dne 30. aprila 2009 v zadevi CD-Contact Data GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-18/03), s katero je Splošno sodišče zmanjšalo globo, naloženo tožeči stranki, v preostalem pa zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/675/ES z dne 30. oktobra 2002 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (COMP/35.587 PO Video Games, COMP/35.706 PO Nintendo Distribution in COMP/36.321 Omega – Nintendo), ki se je nanašala na več sporazumov in usklajenih ravnanj na trgu igralnih konzol znamke Nintendo in igralnih kartic, združljivih s temi konzolami, katerih namen je bil omejiti vzporedni izvoz teh konzol in igralnih kartic.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Activision Blizzard Germany GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva C-376/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Pie Optiek proti Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains (Internet — Domena.eu najvišje ravni — Uredba (ES) št. 874/2004 — Domenska imena — Registracija po fazah — Člen 12(2) — Pojem „pridobitelji licenc prednostnih pravic“ — Oseba, ki ji je imetnik blagovne znamke dovolil, da v svojem imenu, toda na račun tega imetnika, registrira domensko ime, ki je enako ali podobno navedeni blagovni znamki — Nedovoljena drugačna uporaba znaka kot blagovne znamke)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/15

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Pie Optiek proti Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains
   (Zadeva C-376/11) (1)

   (Internet - Domena.eu najvišje ravni - Uredba (ES) št. 874/2004 - Domenska imena - Registracija po fazah - Člen 12(2) - Pojem „pridobitelji licenc prednostnih pravic“ - Oseba, ki ji je imetnik blagovne znamke dovolil, da v svojem imenu, toda na račun tega imetnika, registrira domensko ime, ki je enako ali podobno navedeni blagovni znamki - Nedovoljena drugačna uporaba znaka kot blagovne znamke)
   2012/C 295/24
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pie Optiek

      Toženi stranki: Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Cour d'appel de Bruxelles – Razlaga členov 12(2) in 21(1)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 874/2004 z dne 28. aprila 2004 o pravilih javnega reda v zvezi z izvajanjem in funkcijami domene.eu najvišje ravni ter načelih, ki urejajo registracijo (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 825) – Razlaga člena 4(2)(b) Uredbe (ES) št. 733/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. aprila 2002 o izvajanju domene.eu najvišje ravni (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 394) – Špekulativne in neprimerne registracije – Pojem „imetniki licenc prednostnih pravic“ – Oseba, ki ji je imetnik blagovne znamke dovolil, da v svojem imenu, toda na račun dajalca licence registrira domensko ime, ki je enako ali podobno blagovni znamki, ne da bi ji bilo dovoljeno drugače uporabljati znak kot blagovno znamko – Domensko ime, registrirano brez „pravice ali legitimnega interesa“

      Izrek

   Člen 12(2), tretji pododstavek, Uredbe Komisije (ES) št. 874/2004 z dne 28. aprila 2004 o pravilih javnega reda v zvezi z izvajanjem in funkcijami domene.eu najvišje ravni ter načelih, ki urejajo registracijo je treba razlagati tako, da se v položaju, v katerem je zadevna prednostna pravica pravica iz blagovne znamke, pojem „pridobitelji licenc prednostnih pravic“ ne nanaša na osebo, ki ji je imetnik zadevne blagovne znamke le dovolil, da v svojem imenu, toda na račun tega imetnika, registrira domensko ime, ki je enako ali podobno navedeni blagovni znamki, ne da bilo tej osebi dovoljeno, da to blagovno znamko v skladu z njenimi funkcijami uporablja v gospodarskem prometu.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. marca 2005 v zadevi C-469/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale di Bologna): Filomeno Mario Miraglia (Člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma — Načelo ne bis in idem — Področje uporabe — Odločba sodnih organov ene države članice o ustavitvi kazenskega pregona zoper neko osebo samo iz razloga, da je bil v drugi državi članici uveden podoben postopek)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/10

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 10. marca 2005
   v zadevi C-469/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale di Bologna): Filomeno Mario Miraglia (1)

   (Člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma - Načelo ne bis in idem - Področje uporabe - Odločba sodnih organov ene države članice o ustavitvi kazenskega pregona zoper neko osebo samo iz razloga, da je bil v drugi državi članici uveden podoben postopek)
   (2005/C 132/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-469/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 35 EU, naslovljen na Sodišče z odločbo Tribunale di Bologna (Italija) z dne 22. septembra 2003, ki je prispela na Sodišče dne 10. novembra 2003, v kazenskem postopku zoper Filomena Maria Miraglia, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, R. Schintgen (poročevalec) in P. Kūris, sodnika, generalni pravobranilec: A. Tizziano, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 10. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Načelo ne bis in idem, določeno v členu 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, podpisane dne 29. junija 1990 v Schengenu, se ne uporabi za odločbo sodnih organov ene države članice, ki določa, da je zadeva zaključena, po tem, ko je državno tožilstvo odločilo, da ustavi pregon iz enega samega razloga, da je bil v drugi državi članici zoper istega obdolženca za ista dejanja začet kazenski pregon in to brez vsakega odločanja o temelju.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 20. junija 2005 v zadevi T-138/04, Cementir — Cementerie del Tirreno SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije, ki določa znesek zamudnih obresti za denarno kazen, ki je bila naložena tožeči stranki — Pojem potrdilnega akta [nekega] prejšnjega akta — Dopustnost)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/21

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 20. junija 2005
   v zadevi T-138/04, Cementir — Cementerie del Tirreno SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije, ki določa znesek zamudnih obresti za denarno kazen, ki je bila naložena tožeči stranki - Pojem potrdilnega akta [nekega] prejšnjega akta - Dopustnost)
   (2005/C 229/46)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-138/04, Cementir — Cementerie del Tirreno SpA, s sedežem v Rimu (Italija), ki jo zastopata D. Fosselard in P. Fattori, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in V. Di Bucci), zaradi predloga za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 28. januarja 2004, ki določa znesek zamudnih obresti za denarno kazen, ki jo dolguje tožeča stranka, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, N.J. Forwood in S. Papasavvas, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, 20. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 30.4.2004.


title: Zadeva T-267/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2013 – Italija proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni oddelek — Potrditev obračuna — Izdatki, izključeni iz financiranja — Pretirana zamuda Komisije pri oceni sporočil, posredovanih na podlagi člena 5(2) Uredbe (EGS) št. 595/91 — Člen 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/2005 — Obveznost obrazložitve — Razumni rok)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/60

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2013 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-267/07) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Potrditev obračuna - Izdatki, izključeni iz financiranja - Pretirana zamuda Komisije pri oceni sporočil, posredovanih na podlagi člena 5(2) Uredbe (EGS) št. 595/91 - Člen 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/2005 - Obveznost obrazložitve - Razumni rok)
   2013/C 225/133
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Aiello in S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Cattabriga in F. Erlbacher, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2007/327/ES z dne 27. aprila 2007 o potrditvi obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelek „Garancije“, za proračunsko leto 2006 (UL L 122, str. 51).

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije 2007/327/ES z dne 27. aprila 2007 o potrditvi obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), za proračunsko leto 2006, se razglasi za nično v delu, v katerem Italijanski republiki nalaga kritje 50 % finančnih posledic neizterjave v naslednjih primerih nepravilnosti: Coprap (IT/1987/001), Tabacchi Levante (IT/1987/002), Casearia Sarda (IT/1991/001), Beca (IT/1994/009), Soc.Coop.Super (IT/1995/003/A), Vinicola Magna (IT/1995/005/A), Eurotrade (IT/1995/015/A), COASO – Italiana Tabacchi (IT/1995/016/A), Ionia (IT/1995/017/A), Beca (IT/1995/018), Addeo Fruit (IT/1995/021), Quaranta (IT/1996/003), D’Apolito (IT/1996/007), Sibillo (IT/1996/016), Agrocom (IT/1996/019), Procaccini (IT/1996/020), Addeo Fruit (IT/1996/023), Mediterrane Vini (IT/1996/001), Oleificio Centro Italia (IT/1996/029), Procaccini (IT/1997/002), Soc.Coop.Super (IT/1997/006/A), Savict (IT/1997/01), Agricola S. Giuseppe (IT/1997/012), Terra D’Oro (IT/1997/017/A) in Toscana Tabacchi (IT/1997/018).

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Italijanski republiki se naloži plačilo štirih petin njenih stroškov in štirih petin stroškov Evropske komisije.

               4.

               Komisiji se naloži plačilo petine njenih stroškov in petine stroškov Italijanske republike.

      (1)  UL C 223, 22.9.2007.


title: Zadeva C-565/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal d'instance d'Orléans – Francija) – LCL Le Crédit Lyonnais, SA proti Fesihu Kalhanu (Varstvo potrošnikov — Potrošniške kreditne pogodbe — Direktiva 2008/48/ES — Člena 8 in 23 — Predpogodbena obveznost dajalca kredita, da preveri kreditno sposobnost kreditojemalca — Nacionalni predpis, ki nalaga poizvedbo v zbirki podatkov — Izguba pogodbenih obresti zaradi kršitve te obveznosti — Učinkovita, sorazmerna in odvračilna kazen)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal d'instance d'Orléans – Francija) – LCL Le Crédit Lyonnais, SA proti Fesihu Kalhanu
   (Zadeva C-565/12) (1)

   ((Varstvo potrošnikov - Potrošniške kreditne pogodbe - Direktiva 2008/48/ES - Člena 8 in 23 - Predpogodbena obveznost dajalca kredita, da preveri kreditno sposobnost kreditojemalca - Nacionalni predpis, ki nalaga poizvedbo v zbirki podatkov - Izguba pogodbenih obresti zaradi kršitve te obveznosti - Učinkovita, sorazmerna in odvračilna kazen))
   2014/C 151/04
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal d'instance d'Orléans

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: LCL Le Crédit Lyonnais, SA

      Tožena stranka: Fesih Kalhan

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal d'instance d'Orléans – Razlaga člena 23 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66) glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288) – Obveznost dajalca kreditov, da preveri kreditno sposobnost kreditojemalca – Zahteva po učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih kaznih, če dajalec kredita ne izpolni te obveznosti – Izguba pravice do pogodbenih obresti – Ohranitev ugodnosti dajalca kreditov do pravice do obresti po povišani zakonski obrestni stopnji

      Izrek

   Člen 23 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim pravilom glede kazni, na podlagi katerih dajalec kreditov, če krši svojo predpogodbeno obveznost preverjanja kreditne sposobnosti kreditojemalca s poizvedbo v zbirki podatkov, izgubi svojo pravico do pogodbenih obresti, vendar ima v skladu z zakonom pravico do obresti po zakonski obrestni stopnji, ki zapadejo na dan razglasitve sodne odločbe, s katero je bilo temu kreditojemalcu naloženo vračilo dolgovanih zneskov, zvišanih za pet odstotnih točk, če po poteku dvomesečnega roka od te razglasitve ni plačal svojega dolga, če predložitveno sodišče ugotovi, da v primeru, kot je ta v postopku o glavni stvari, ki določa takojšnjo izterljivost glavnice kredita, ki je ostal dolgovan zaradi neplačila kreditojemalca, zneski, ki jih lahko dobi dajalec kredita na podlagi te kazni, niso občutno nižji od tistih, do katerih bi bil upravičen, če bi izpolnil obveznost preverjanja kreditne sposobnosti kreditojemalca.

      (1)  UL C 38, 9.2.2013.


title: Zadeva F-33/12: Tožba, vložena 9. marca 2012 – ZZ proti ERCEA

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/23

         Tožba, vložena 9. marca 2012 – ZZ proti ERCEA
   (Zadeva F-33/12)
   2012/C 184/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, zastopnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA)

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev pogodbe, ki jo je tožeča stranka sklenila z ERCEA, v delu, v katerem je razvrščena v naziv AD10.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba ERCEA in odločba o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke naj se razglasita za nični v delu, ki se nanaša na razvrstitev tožeče stranke v naziv AD10;

               —

               ERCEA naj se naloži plačilo odškodnine za premoženjsko škodo, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka, izračunano na podlagi razlike med plačami v razredih AC3bis in AC3ter funkcionalne skupine III za celoten čas trajanja pogodbe pri ERCEA in za nepremoženjsko škodo, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka, ter plačilo kompenzacijskih in zamudnih obresti po stopnji 6,75 % za utrpljeno premoženjsko in nepremoženjsko škodo;

               —

               Izvajalski agenciji Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-191/13: Tožba, vložena 5. aprila 2013 – Španija proti Komisiji

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/29

         Tožba, vložena 5. aprila 2013 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-191/13)
   2013/C 147/53
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: S. Centeno Huerta, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razpis javnega natečaja EPSO/AD/248/13 – Upravni uslužbenci (AD 6) v stavbnem sektorju razglasi za ničen in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enake tistim, navedenim v zadevi Kraljevina Španija proti Komisiji (T-148/13).


title: Zadeva C-120/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 5. marca 2010 vložilo Conseil d'État (Belgija) – European Air Transport SA proti Collège d'Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 5. marca 2010 vložilo Conseil d'État (Belgija) – European Air Transport SA proti Collège d'Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale
   (Zadeva C-120/10)
   2010/C 148/20
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: European Air Transport SA

      Toženi stranki: Collège d'Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem „omejitve obratovanja“ iz člena 2(e) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/30/ES z dne 26. marca 2002 o oblikovanju pravil in postopkov glede uvedbe s hrupom povezanih omejitev obratovanja na letališčih Skupnosti razlagati tako, da vključuje pravila, s katerimi so določene omejitve ravni hrupa, izmerjenega pri tleh, ki jih je treba upoštevati pri preletu ozemelj v bližini letališča in ob prekoračitvi katerih je lahko prekoračitelj sankcioniran, ob upoštevanju, da morajo zrakoplovi upoštevati letalske proge ter postopke pristanka in vzleta, ki so jih določili drugi upravni organi brez upoštevanja teh omejitev hrupa?

               2.

               Ali je treba člena 2(e) in 4(4) te direktive razlagati tako, da mora vsaka „omejitev obratovanja“ temeljiti na „sposobnosti“, ali pa te določbe omogočajo, da dostop do letališča glede na raven hrupa, izmerjenega pri tleh, omejujejo druge določbe v zvezi z zaščito okolja, ki jih je treba upoštevati pri preletu ozemelj v bližini letališča in ob prekoračitvi katerih je lahko prekoračitelj sankcioniran?

               3.

               Ali je treba člen 4(4) te direktive razlagati tako, da poleg prepovedi obratovanja na podlagi sposobnosti, ki temeljijo na ravni hrupa zrakoplova, pravila v zvezi z zaščito okolja določajo omejitve ravni hrupa, izmerjenega pri tleh, ki jih je treba upoštevati pri preletu ozemelj v bližini letališča?

               4.

               Ali je treba člen 6(2) te direktive razlagati tako, da prepoveduje, da so omejitve ravni hrupa, izmerjenega pri tleh, ki jih je treba upoštevati pri preletu ozemelj v bližini letališča in ob prekoračitvi katerih je lahko prekoračitelj sankcioniran, določene s pravili, ki jih utegnejo kršiti letala, ki ustrezajo standardom iz drugega dela poglavja 4 zvezka I Priloge 16 h Konvenciji o mednarodnem civilnem letalstvu?


title: Zadeva F-129/15: Tožba, vložena 30. septembra 2015 – ZZ/Komisija

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/44

         Tožba, vložena 30. septembra 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-129/15)
   (2015/C 414/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: H. Jeannin, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se pri izračunu stopnje starostne pokojnine tožeče stranke ne upošteva 26 dni delovne dobe, priznanih po prenosu pokojninskih pravic, ki so bile pridobljene v nacionalnem sistemu, v pokojninski sistem Evropske unije, in predlog, naj se tožeči stranki prisodi en euro kot simbolična odškodnina za povrnitev domnevno nastale nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke in odločitev zaradi molka, vsebovana v odločbi z dne 6. februarja 2015 o priznanju in dodelitvi pokojninskih pravic tožeče stranke, v kateri za namene izračuna stopnje navedene pokojnine ni bilo upoštevanih 26 dni, pridobljenih s prenosom pokojninskih pravic iz pokojninskih sistemov v Franciji, poimenovanih CNAVTS-ARRCO in MSA, naj se razglasita za nični;

               —

               prisodi naj se simboličen euro kot odškodnina za nepremoženjsko škodo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo 3  500 EUR za stroške.


title: Zadeva C-462/13: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 30. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Polymeles Protodikeio Athinon – Grčija) – Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE proti Minerva Farmakeftiki AE (Člen 99 Poslovnika Sodišča — Vprašanja, predložena v predhodno odločanje, ki so enaka vprašanjem, o katerih je Sodišče že odločalo — Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (TRIPS) — Člen 27 — Predmet, ki izpolnjuje pogoje za pridobitev patenta — Člen 70 — Varstvo obstoječe vsebine)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/20

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 30. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Polymeles Protodikeio Athinon – Grčija) – Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE proti Minerva Farmakeftiki AE
   (Zadeva C-462/13) (1)

   ((Člen 99 Poslovnika Sodišča - Vprašanja, predložena v predhodno odločanje, ki so enaka vprašanjem, o katerih je Sodišče že odločalo - Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (TRIPS) - Člen 27 - Predmet, ki izpolnjuje pogoje za pridobitev patenta - Člen 70 - Varstvo obstoječe vsebine))
   2014/C 175/24
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Stranke

      Tožeči stranki: Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE

      Tožena stranka: Minerva Farmakeftiki AE

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Polymeles Protodikeio Athinon – Razlaga členov 27 in 70 Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (TRIPS), ki je priložen „Sporazumu o ustanovitvi svetovne trgovinske organizacije“ (UL L 336, str. 214) – Razlikovanje med področji, ki spadajo v pravo Skupnosti in tistimi, za katera so pristojne države članice – Področje patentov – Kemični in farmacevtski proizvodi

      Izrek

               1.

               Člen 27 Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, ki je priloga 1C k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije (WTO), podpisanemu v Marakešu 15. aprila 1994 in potrjenemu s Sklepom Sveta 94/800/ES z dne 22. decembra 1994 o sklenitvi sporazumov, doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986-1994), v imenu Evropske skupnosti v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti, spada v skupno trgovinsko politiko.

               2.

               Člen 27 Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da je izum farmacevtskega proizvoda, kot je kemična učinkovina zdravila, lahko predmet patenta pod pogoji iz odstavka 1 tega člena, če ni podano odstopanje na podlagi odstavka 2 ali 3 tega člena.

               3.

               Za patent, ki je bil pridobljen na podlagi prijave, ki se nanaša tako na izum postopka izdelave farmacevtskega proizvoda kot na izum tega farmacevtskega proizvoda kot takega, vendar je bil izdan le za ta postopek izdelave, zaradi pravil iz členov 27 in 70 Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine od začetka veljave tega sporazuma ni treba šteti, da zajema izum navedenega farmacevtskega proizvoda.

      (1)  UL C 78, 15.3.2014.


title: Zadeva T-370/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Kuwait Petroleum in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg bitumna za tlakovanje cest — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Globe — Sodelovanje v upravnem postopku — Znatna dodana vrednost — Enako obravnavanje — Pravica do obrambe)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Kuwait Petroleum in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-370/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg bitumna za tlakovanje cest - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Globe - Sodelovanje v upravnem postopku - Znatna dodana vrednost - Enako obravnavanje - Pravica do obrambe)
   2012/C 355/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Kuwait Petroleum Corp. (Shuwaikh, Kuvajt), Kuwait Petroleum International Ltd (Woking, Združeno kraljestvo) in Kuwait Petroleum (Nizozemska) BV (Rotterdam, Nizozemska) (zastopnika: D. Hull, solicitor,in G. Berrisch, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre, zastopnik, L. Gyselnom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom po členu 81 (ES) (Zadeva COMP/F/38.456 – Bitumen (NL)) in, podredno, zahtevek za zmanjšanje zneska globe, ki je bila tožečim strankam naložena z zadevno odločbo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd in Kuwait Petroleum (Nederland) BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva T-212/07 REV: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Harman International Industries proti UUNT – Becker (Barbara Becker) ( „Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka“ )

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Harman International Industries proti UUNT – Becker (Barbara Becker)
   (Zadeva T-212/07 REV) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2012/C 399/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Harman International Industries, Inc. (Northridge, Kalifornija, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Vanhegan, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Barbara Becker (Miami, Florida, Združene države) (zastopnik: P. Baronikians, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. marca 2007 (zadeva R 502/2006-1), v zvezi s postopkom z ugovorom med Harman International Industries, Inc. in Barbaro Becker.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in intervenientka nosita svoje stroške, vsaka pa še po polovico stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva C-6/06 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. novembra 2007 – Cofradía de pescadores San Pedro de Bermeo in drugi proti Svetu Evropske unije, Komisiji Evropskih skupnosti, Francoski republiki (Pritožba – Nepogodbena odgovornost Skupnosti – Načela relativne stalnosti, pravne varnosti in zaupanja v pravo – Dopustnost – Pritožba, ki je doeloma neutemeljena in deloma nedopustna – Nasprotna pritožba – Zahteva za delno razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje v delu, kjer je navedeno, da ni treba odločiti o ugovoru nedopustnosti zoper tožbo, ki je s to sodbo zavrnjena kot neutemeljena – Neobstoj procesnega upravičenja – Res iudicata)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. novembra 2007 – Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo in drugi proti Svetu Evropske unije, Komisiji Evropskih skupnosti, Francoski republiki
   (Zadeva C-6/06 P) (1)

   (Pritožba - Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Načela relativne stalnosti, pravne varnosti in zaupanja v pravo - Dopustnost - Pritožba, ki je doeloma neutemeljena in deloma nedopustna - Nasprotna pritožba - Zahteva za delno razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje v delu, kjer je navedeno, da ni treba odločiti o ugovoru nedopustnosti zoper tožbo, ki je s to sodbo zavrnjena kot neutemeljena - Neobstoj procesnega upravičenja - Res iudicata)
   (2008/C 64/05)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo in drugi (zastopnik: M. Troncoso Ferrer, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Florindo Gijón in M. Balta, zastopnika) Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: F. Jimeno Fernández, zastopnik), Francoska republika
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 19. oktobra 2005 v zadevi Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo in drugi proti Svetu Evropske unije (T-415/03), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo odškodninsko tožbo zaradi povračila škode, ki naj bi pritožnikom domnevno nastala za to, ker je Svet odobril, da se na Francijo prenese del kvote za sardone dodeljene Portugalski republiki.
   Izrek

               1)

               Pritožba Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo in drugih pritožnikov, katerih imena so navedena v prilogi sodbe Sodišča prve stopnje Evropskih Skupnosti z dne 19. oktobra 2005 v zadevi Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo in drugi proti Svetu (T-415/03), se zavrne.

               2)

               Nasprotna pritožba Sveta Evropske Unije se zavrne.

               3)

               Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo in drugi pritožniki katerih imena so navedena v prilogi sodbe Sodišča prve stopnje Evropskih Skupnosti z dne 19. oktobra 2005 v zadevi Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo in drugi proti Svetu (T-415/03) in Svet Evropske Unije nosijo svoje stroške.

               4)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva T-45/08: Tožba, vložena 29. januarja 2008 – Transportes Evaristo Molina proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/36

         Tožba, vložena 29. januarja 2008 – Transportes Evaristo Molina proti Komisiji
   (Zadeva T-45/08)
   (2008/C 92/73)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Transportes Evaristo Molina, S.A. (Santa María del Águila, Španija) (zastopniki: A. Hernández Pardo, L. Ruiz Ezquerra in M. C. Flores Hernández, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost Odločbe Komisije z dne 12. aprila 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES, zadeva COMP/B-1/38.348 Repsol CPP; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je bila vložena zoper odločbo Komisije z dne 12. aprila 2006, s katero je tožena institucija v skladu s členom 9(1) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) sprejela obveznosti, ki jih je predlagala družba REPSOL CPP.
   Ta odločba je bila izdana v postopku, ki se je začel na predlog družbe REPSOL CPP za izdajo negativnega izvida ali, podredno, za posamično izvzetje, kar zadeva sporazume in/ali vzorce pogodb, s katerimi to podjetje opravlja svojo dejavnost distribucije goriv za motorna vozila na bencinskih servisih v Španiji.
   V predlogu obveznosti, ki ga je Komisija sprejela, se je družba REPSOL CPP med drugim zavezala, da bo povečala število bencinskih servisov, ki bodo lahko menjali dobavitelja, in se v ta namen zavezala, da bo golim lastnikom/upravljavcem bencinskih servisov ponudila možnost ponovnega odkupa stvarne pravice uživanja ali stvarne pravice do zakupa, pri čemer pa je od upravljavca zahtevala spoštovanje številnih pogojev.
   Tožeča stranka, ki je imetnik-upravljavec bencinskega servisa in je z družbo REPSOL CPP sklenila pogodbo o dobavi, zatrjuje, da jo izpodbijana odločba od 19. novembra 2007, ko je bilo objavljeno, da jo je neodvisni revizor uvrstil v prilogo I k obveznostim družbe REPSOL CPP, neposredno in posamično zadeva.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojega predloga Komisiji očita, prvič, da je kršila člen 9 Uredbe št. 1/2003. Zatrjuje predvsem to, da je Komisija, čeprav je poznala pravilno razlago določb s področja konkurence o rokih, sprejela obveznosti, ki jih je predlagala družba REPSOL CPP, in s tem kršila namen člena 9 Uredbe št. 1/2003. Tožeča stranka glede tega še navaja, da sta bila z izpodbijano odločbo kršena tudi člen 9 Uredbe št. 1/2003 in načelo sorazmernosti, ker obveznosti, ki jih je sprejela Komisija, niso bile ustrezen odgovor na skrbi, ki jih je Komisija izrazila.
   Drugič, tožeča stranka uveljavlja kršitev načela, da se posameznik ne sme okoristiti s svojimi nedopustnimi ravnanji niti se neupravičeno obogatiti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 2003, str. 1).


title: Zadeva C-249/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Ringkonnakohus – Republika Estonija) – Novo Nordisk AS proti Ravimiamet (Zdravila za človeško uporabo — Direktiva 2001/83/ES — Oglaševanje — Medicinska revija — Podatki, ki niso vsebovani v povzetku glavnih značilnosti zdravila)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Ringkonnakohus – Republika Estonija) – Novo Nordisk AS proti Ravimiamet
   (Zadeva C-249/09) (1)

   (Zdravila za človeško uporabo - Direktiva 2001/83/ES - Oglaševanje - Medicinska revija - Podatki, ki niso vsebovani v povzetku glavnih značilnosti zdravila)
   2011/C 186/02
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tartu Ringkonnakohus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Novo Nordisk AS

      Tožena stranka: Ravimiamet

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tartu Ringkonnakohus – Razlaga člena 87(2) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67) – Oglaševanje zdravil v medicinski reviji, namenjeni osebam, usposobljenim za predpisovanje ali izdajanje zdravil – Obstoj ali neobstoj možnosti, da so v te oglase vključeni podatki, ki niso vsebovani v povzetku glavnih značilnosti zdravila

      Izrek

               1.

               Člen 87(2) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da zajema tudi navedbe iz medicinskih revij ali znanstvenih del, ki so vključene v oglaševanje zdravila, namenjeno osebam, usposobljenim za predpisovanje ali izdajanje zdravil.

               2.

               Člen 87(2) Direktive 2001/83, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27, je treba razlagati tako, da pri oglaševanju zdravila osebam, usposobljenim za njegovo predpisovanje ali izdajanje, prepoveduje objavo izjav, ki so v nasprotju s povzetkom glavnih značilnosti zdravila, ne zapoveduje pa, da morajo biti vse izjave iz tega oglaševanja vsebovane v navedenem povzetku ali da morajo iz njega izhajati. Tako oglaševanje lahko vključuje izjave, ki dopolnjujejo podatke iz člena 11 navedene direktive, če te izjave:

                           —

                           navedene podatke skladno potrjujejo ali natančneje opredeljujejo, ne da bi jih izkrivljale, in

                           —

                           izpolnjujejo zahteve iz členov 87(3) in 92(2) in (3) te direktive.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva C-190/14: Tožba, vložena 16. aprila 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Danski

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/4

         Tožba, vložena 16. aprila 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Danski
   (Zadeva C-190/14)
   2014/C 223/05
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve, U. Nielsen, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Danska

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Danska s tem, da ni objavila načrtov upravljanja povodij do 22. decembra 2009 in da o tem nikakor ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti, ki so ji naložene z Direktivo Evropskega Parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (1);

               —

               Kraljevini Danski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Danska je večkrat priznala – nazadnje v odgovoru na dodatno obrazloženo mnenje Komisije, ki je bilo poslano z dopisom z dne 18. decembra 2013 – da za nobenega od njenih štirih povodij trenutno ni vzpostavljen načrt upravljanja in da kopija dokončnih načrtov upravljanja za obdobje šestih let, ki se zaključi 22. decembra 2015, ni bila poslana Komisiji.
   Komisija ugotavlja, da se Danska še vedno ni uskladila s členom 13(1), (2) in (6) Direktive. Iz odgovora Danske z dne 8. maja 2013 izhaja, da zadnjenavedena pričakuje, da bo kršitev člena 13 Direktive trajala do maja 2014 (približno 3,5 let po roku, ki je bil določen). Komisija poleg tega meni, da Danska še vedno ne spoštuje zahtev iz člena 15(1) Direktive, ki določa, da je rok za obvestitev Komisije 22. marec 2010.

      (1)  UL L 327, str. 1.


title: Zadeva T-66/10: Tožba, vložena 15. februarja 2010 – Zuckerfabrik Jülich proti Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/51

         Tožba, vložena 15. februarja 2010 – Zuckerfabrik Jülich proti Komisiji
   (Zadeva T-66/10)
   2010/C 113/82
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zuckerfabrik Jülich AG (Jülich, Nemčija) (zastopnika: H.-J. Prieß in B. Sachs, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005, (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.
   Kot prvi tožbeni razlog tožeča stranka navaja kršitev člena 233 ES (člen 266 PDEU) po analogiji, saj Komisija ni izpolnila zahtev, ki so bile določene s sodbo Sodišča z dne 8. maja 2008 v zadevi Zuckerfabrik Jülich in drugi (C-5/06 in od C-23/06 do C-36/06, ZOdl., str. I-3231). V tej sodbi je Sodišče odločilo, kako je treba določiti parametra „presežek, ki se izvozi“ in „celotno količino izvoznih obveznosti“ pri obračunu proizvodnih dajatev v sektorju sladkorja za tržna leta od 2002/2003 do 2005/2006. Tožeča stranka meni, da je Komisija v izpodbijani Uredbi spremenila tudi tretji parameter „skupni znesek nadomestil“, kljub temu da obračun le-teh ni bil predmet v zadevi Zuckerfabrik Jülich.
   Tožeča stranka kot drugi tožbeni razlog navaja, da je Komisija kršila člen 15(1)(d) Uredbe (ES) št. 1260/2001 (1) in namen te uredbe. V zvezi s tem je bilo med drugim navedeno, da je Komisija pri skupnemu znesku nadomestil obračunala nadomestila za izvoz, ki jih ni mogoče upoštevati in plačati. Nadalje naj bi pavšalno določanje mesečnega izvoza vodilo do nepravilnosti pri obračunu. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Sodišče v zadevi Zuckerfabrik Jülich prepovedalo, da bi bila celotna izguba višja od izdatkov za nadomestila.
   Tretjič, kršena naj bi bila prepoved retroaktivnosti, saj je Komisija z izpodbijano Uredbo retroaktivno spremenila skupni znesek nadomestil.
   V okviru četrtega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da Komisija 3. novembra 2009 ni bila več pristojna za sprejetje uredbe o proizvodnih dajatvah za tržna leta od 2002/2003 do 2005/2006, ker Uredba št. 1260/2001, ki jo Komisija navaja kot pravno podlago, ob sprejetju Uredbe ni več veljala, ker ni več obstajala nadaljnja pravna podlaga v sekundarnem pravu in ker je bil v skladu z določbami Pogodbe ES, ki jih je treba upoštevati, pristojen Svet in ne Komisija.
   Kot peti tožbeni razlog tožeča stranka navaja kršitev člena 37(2) ES, ker bi na podlagi te določbe moral biti izbran drug postopek za sprejetje Uredbe.
   Nazadnje tožeča stranka navaja kršitev obveznosti obrazložitve v skladu s členom 253 ES (člen 296(2) PDEU), ker je Komisija sprejetje izpodbijane Uredbe obrazložila s tem, da izvaja sodbo v zadevi Zuckerfabrik Jülich, po mnenju tožeče stranke pa vendar presega zahteve te sodbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor (UL L 178, str. 1).


title: Zadeva F-118/07: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 10. aprila 2014 – Strack proti Komisiji

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/40

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 10. aprila 2014 – Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-118/07) (1)

   2014/C 159/55
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007, str. 49.


title: Zadeva T-358/14: Tožba, vložena 23. maja 2014 – Hoteles Catalonia proti UUNT – Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/44

         Tožba, vložena 23. maja 2014 – Hoteles Catalonia proti UUNT – Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)
   (Zadeva T-358/14)
   2014/C 253/58
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hoteles Catalonia, SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. Grau Mora, A. Torrente Tomás in Y. Sastre Canet, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Caixa d’Estalvis de Catalunya (Barcelona, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. februarja 2014 v zadevi R 1227/2013-1 s katero je bila zavrnjena, s strani družbe HOTELES CATALONIA S.A, vložena prijava znamke Skupnosti št. 10 163 814 „HOTEL CATALONIA LA PEDRERA“, ki jo mora zato UUNT registrirati,

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „HOTEL CATALONIA LA PEDRERA“ za storitve iz razreda 43 – prijava znamke Skupnosti št. 10 163 814

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Caixa d’Estalvis de Catalunya

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti in besedna nacionalna znamka „LA PEDRERA“ za storitve iz razreda 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva F-12/11: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. septembra 2011 Hecq proti Komisiji (Javni uslužbenci — Poklicna bolezen — Priznanje invalidnosti — Zahteva za nadaljevanje poklicne dejavnosti — Odškodninski zahtevek)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/25

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. septembra 2011 Hecq proti Komisiji
   (Zadeva F-12/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Poklicna bolezen - Priznanje invalidnosti - Zahteva za nadaljevanje poklicne dejavnosti - Odškodninski zahtevek)
   2011/C 362/43
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti zavrnitve zahteve tožeče stranke za nadaljevanje njenih poklicnih dejavnosti zaradi molka organa ter za celotno izplačilo njene uradniške plače, izračunane od 1. avgusta 2003, in odškodnine, oboje vključno z zamudnimi obrestmi po stopnji 7 % na leto od 1. avgusta 2003.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               A. Hecqu se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011, str. 22.


title: Zadeva T-243/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – The Smiley Company/UUNT (Oblika obraza) (Znamka skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Oblika obraza — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/49

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – The Smiley Company/UUNT (Oblika obraza)
   (Zadeva T-243/14) (1)

   ((Znamka skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Oblika obraza - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 398/62)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: The Smiley Company SPRL (Bruselj, Belgija) (zastopnika: A. Freitag in C. Albrecht, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Geroulakos in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. januarja 2014 (zadeva R 837/2013-1) glede zahteve za registracijo tridimenzionalnega znaka, ki ga sestavlja oblika obraza, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 16. januarja 2014 (zadeva R 837/2013-1) se razveljavi v delu v katerem je z njo zavrnjena registracija prijavljene znamke za „konzervirano, zmrznjeno, suho in kuhano sadje in zelenjavo; mlečne izdelke“.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Stranki nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-434/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): P. Charles, T.S. Charles-Tijmens proti Staatssecretaris van Financiën (Šesta direktiva DDV — Odbitek vstopnega davka — Nepremičnina, ki se delno uporablja za namene dejavnosti in delno za zasebne namene)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/13

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-434/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): P. Charles, T.S. Charles-Tijmens proti Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Šesta direktiva DDV - Odbitek vstopnega davka - Nepremičnina, ki se delno uporablja za namene dejavnosti in delno za zasebne namene)
   (2005/C 217/24)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-434/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) z dne 10. oktobra 2003, ki je prispela na Sodišče dne 13. oktobra 2003, v postopku v glavni stvari med P. Charles, T.S. Charles-Tijmens in Staatssecretaris van Financiën, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, predsedniki senatov, R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, K. Lenaerts in A. Borg Barthet, predsednika senatov, S. von Bahr (poročevalec), J. N. Cunha Rodrigues, J. Makarczyk, P. Kūris, E. Juhász in G. Arestis, sodniki, generalni pravobranilec: F.G. Jacobs, sodni tajnik: K.Sztranc, administratorka, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člena 6(2) ter 17(2) in (6) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta, ki je obravnavana v postopku v glavni stvari, sprejeti pred začetkom veljavnosti te direktive, ki davčnemu zavezancu ne dovoli, da v poslovna sredstva svojega podjetja v celoti vključi investicijsko blago, ki se delno uporabi za namene dejavnosti, delno pa za druge namene, ki niso v zvezi z njo, in da, glede na okoliščine primera, v celoti in takoj odbije davek na dodano vrednost, ki ga mora plačati za pridobitev takega blaga.

      (1)  UL C 304, 13.12.2003.


title: Zadeva T-57/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2014 – Castelnou Energía/Komisija (Državne pomoči — Električna energija — Kompenzacija dodatnih proizvodnih stroškov — Obveznost javne službe, in sicer proizvodnja določene količine električne energije iz domačega premoga — Mehanizem za prednostno uporabo — Odločba o nenasprotovanju — Odločba, s katero je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom — Ničnostna tožba — Posamično nanašanje — Znaten vpliv na konkurenčni položaj — Dopustnost — Neuvedba formalnega postopka preiskave — Resne težave — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Zanesljivost oskrbe z električno energijo — Člen 11(4) Direktive 2003/54/ES — Prosti pretok blaga — Varstvo okolja — Direktiva 2003/87/ES)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2014 – Castelnou Energía/Komisija
   (Zadeva T-57/11) (1)

   ((Državne pomoči - Električna energija - Kompenzacija dodatnih proizvodnih stroškov - Obveznost javne službe, in sicer proizvodnja določene količine električne energije iz domačega premoga - Mehanizem za prednostno uporabo - Odločba o nenasprotovanju - Odločba, s katero je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Ničnostna tožba - Posamično nanašanje - Znaten vpliv na konkurenčni položaj - Dopustnost - Neuvedba formalnega postopka preiskave - Resne težave - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Zanesljivost oskrbe z električno energijo - Člen 11(4) Direktive 2003/54/ES - Prosti pretok blaga - Varstvo okolja - Direktiva 2003/87/ES))
   (2015/C 026/28)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Castelnou Energía, SL (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva E. Garayar Gutiérrez, nato C. Fernández Vicién, A. Pereda Miquel in C. del Pozo de la Cuadra, nato C. Fernández Vicién, L. Pérez de Ayala Becerril in D. Antón Vega ter nazadnje C. Fernández Vicién, L. Pérez de Ayala Becerril in C. Vila Gisbert, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: É. Gippini Fournier in C. Urraca Caviedes, agenta)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki: Greenpeace-España (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva N. Ersbøll, S. Rating in A. Criscuolo, nato N. Ersbøll in S. Rating, odvetnika)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva J. Rodríguez Cárcamo, nato M. Muñoz Pérez in N. Díaz Abad, nato N. Díaz Abad in S. Centeno Huerta in nazadnje A. Rubio González in M. Sampol Pucurull, abogados del Estado); Hidroeléctrica del Cantábrico, SA (Oviedo, Španija) (zastopnika: J. Álvarez de Toledo Saavedra in J. Portomeñe López, odvetnika); E.ON Generación, SL (Santander, Španija) (zastopniki: sprva E. Sebastián de Erice Malo de Molina in S. Rodríguez Bajón, nato S. Rodríguez Bajón, odvetniki); Comunidad Autónoma de Castilla y León (zastopniki: sprva K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte in M. Peristeraki, odvetnika, nato S. Cisnal de Ugarte); in Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte in M. Peristeraki, odvetnika, nato S. Cisnal de Ugarte in A. Baumann, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2010) 4499 z dne 29. septembra 2010 v zvezi z državno pomočjo št. 178/2010, ki jo je priglasila Kraljevina Španija, in sicer v obliki kompenzacije za javno službo, ki je povezana z mehanizmom prednostne uporabe, v korist elektrarn, ki električno energijo proizvajajo iz domačega premoga.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Castelnou Energía, SL nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Kraljevina Španija, Greenpeace-España, Hidroeléctrica del Cantábrico, SA, E.ON Generación, SL, Comunidad Autónoma de Castilla y León in Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva T-360/14: Tožba, vložena 21. maja 2014 – Švyturys-Utenos Alus proti UUNT – Nordbrand Nordhausen (KISS)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/45

         Tožba, vložena 21. maja 2014 – Švyturys-Utenos Alus proti UUNT – Nordbrand Nordhausen (KISS)
   (Zadeva T-360/14)
   2014/C 253/60
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Švyturys-Utenos Alus UAB (Utena, Litva) (zastopnika: R. Žabolienė in I. Lukauskienė, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. marca 2014 v zadevi R 1302/2013-4 in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka KISS za proizvode iz razreda 33 – prijava znamke Skupnosti št. 10 620 565

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Nordbrand Nordhausen GmbH

      Znamka ali znak, navajan v ugovoru: besedna znamka CRISS za proizvode iz razreda 33

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 20(7)(c) v povezavi s členom 50(1) Uredbe št. 2868/95 in členom 55(1) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/51

         (2006/C 281/91)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 261, 28.10.2006

   Prejšnje objave

      UL C 249, 14.10.2006

      UL C 237, 30.9.2006

      UL C 224, 16.9.2006

      UL C 212, 2.9.2006

      UL C 190, 12.8.2006

      UL C 178, 29.7.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-743/15: Tožba, vložena 21. decembra 2015 – Vinnolit/Komisija

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/44

         Tožba, vložena 21. decembra 2015 – Vinnolit/Komisija
   (Zadeva T-743/15)
   (2016/C 059/51)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Nemčija) (zastopnik: M. Geipel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije (EU) 2015/1585 z dne 25. novembra 2014 o shemi pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (ki jo je Nemčija izvajala za podporo za električno energijo iz obnovljivih virov in energetsko intenzivne uporabnike), zlasti ugotovitev iz členov 1 in 3, da ima posebno pravilo o nadomestilih („Besondere Ausgleichsregelung“) v skladu z zakonom EEG iz leta 2012 značilnosti pomoči in da je nezdružljivo z notranjim trgom, ter obveznost iz členov 2, 6 in 7, da bodo od podjetij-upravičencev delno izterjane ugodnosti, prejete v letih 2013 in 2014;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj pomoči v smislu člena 107 PDEU
               Tožeča stranka navaja, da omejitev dodatne dajatve EEG za energetsko intenzivne uporabnike, ki je določena v Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien 2012 (zakon o energiji iz obnovljivih virov; v nadaljevanju: zakon EEG), pomeni spremembo civilnopravnega sistema izravnave. Dodeljena naj ne bi bila nobena prednost iz državnih sredstev ali sredstev, ki jih nadzira država.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: vsekakor neobstoj nove pomoči
               Tožeča stranka dalje navaja, da omejitev dodatne dajatve EEG za energetsko intenzivne uporabnike ni nova pomoč v smislu člena 108 PDEU, saj je Komisija mehanizem financiranja za podporo energiji iz obnovljivih virov v Zvezni republiki Nemčiji v preteklosti opredelila za združljiv s pravom na področju državnih pomoči in ta se do zdaj ni bistveno spremenil.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela legitimnih pričakovanj
               Tožeča stranka na tem mestu trdi, da je Komisija s Sklepom kršila zaupanje zadevnih podjetij, ki se varuje, saj je Komisija mehanizem financiranja za podporo energiji iz obnovljivih virov v Zvezni republiki Nemčiji v preteklosti opredelila za združljiv s pravom na področju državnih pomoči in ta se do zdaj ni bistveno spremenil.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: nepristojnost tožene stranke
               Tožeča stranka nazadnje trdi, da je Komisija s Sklepom prekoračila pristojnosti, ki so ji podeljene, s čimer je Zvezni republiki Nemčiji nedopustno zmanjšala manevrski prostor za odločanje, ki ji glede ureditve podpore za energijo iz obnovljivih virov pripada v skladu s primarnim in sekundarnim pravom.


title: Zadeva T-4/15: Tožba, vložena 8. januarja 2015 – Beiersdorf/UUNT (Q10)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/53

         Tožba, vložena 8. januarja 2015 – Beiersdorf/UUNT (Q10)
   (Zadeva T-4/15)
   (2015/C 065/73)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Beiersdorf AG (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: A. Renck in J. Fuhrmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Q10“ – Prijava št. 11 480 837

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 8. oktobra 2014 v zadevi R 2050/2013-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, vključno s stroški tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 32(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-486/10: Tožba, vložena 8. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/17

         Tožba, vložena 8. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-486/10)
   ()
   2011/C 13/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Wilms in C. Zadra, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se ugotovi, da je Zvezna republika Nemčija ni izpolnila svoje obveznosti iz člena 8 v povezavi z naslovi od III do VI Direktive Sveta 92/50/EGS (1), s tem da je mesto Hamm pogodbi z dne 30. julija in 16. decembra 2003 o opravljanju storitev s področja zbiranja in odvajanja odpadnih voda ter o vzdrževanju, delovanju in nadzoru kanalizacijskih naprav mesta Hamm oddalo neposredno brez predhodne izvedbe evropskih javnih razpisov družbi Lippeverband;

               —

               naj se Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet obravnavane tožbe sta odplačni pogodbi o opravljanju storitev s področja zbiranja in odvajanja odpadnih voda ter o vzdrževanju, delovanju in nadzoru kanalizacijskih naprav mesta Hamm, ki ju je to mesto sklenilo z družbo Lippeverband, ki je z zakonom ustanovljena skupnost za odpadne vode. Družba Lippeverband naj bi bila oseba javnega prava za opravljanje zakonsko določenih nalog s področja vodnega gospodarstva. Približno 25 % njenih članov naj bi bila zasebna podjetja. V skladu s spornimi pogodbami naj bi družba Lippeverband s 1. januarjem 2004 prevzela zbiranje in odvajanje odpadnih voda s področja mesta Hamm, za kar naj bi mesto plačevalo odmeno, imenovano „prispevek v posebnem interesu“. Za izpolnjevanje teh nalog naj bi mesto Hamm preneslo pravico do izključne, trajne in polne uporabe svojih naprav za odpadne vode, za kar naj bi družba Lippeverband plačevala nadomestilo.
   Čeprav naj bi šlo pri spornih pogodbah o opravljanju storitev za javni naročili storitev v smislu člena 1(a) Uredbe 92/50/EGS, naj bi bili sklenjeni neposredno z družbo Lippeverband brez izvedbe formalnega postopka oddaje javnega naročila in brez evropskega javnega razpisa. Pogodbi naj bi se dalo jasno kvalificirati kot odplačni pogodbi o opravljanju storitev. Sklenil naj bi ju za nedoločen čas javni naročnik, njun predmet naj bi bilo opravljanje storitev odstranjevanja odpadnih voda v smislu kategorije 16 Priloge IA navedene direktive in znatno naj bi presegali prag za uporabo direktive. Pred sklenitvijo pogodb bi torej moral biti izveden evropski javni razpis.
   V nasprotju z mnenjem zvezne vlade naj pri prenosu spornih storitev ne bi šlo niti za oblastven akt države niti za tako imenovano „in-house“ oddajo.
   Po eni strani naj bi bilo vprašljivo, ali se lahko vodni skupnosti v mešani lasti, kakršna je družba Lippeverband, ki ima približno 25 % zasebnih članov, prenese naloga v okviru organizacije države, tako da se izključi ureditev Skupnosti s področja oddaje javnih naročil. Po mnenju Komisije so oblastveni akti države, za katere ni mogoče uporabiti predpisov o javnih naročilih, mogoči le med javnimi ustanovami, katerih dejavnost služi izključno javnemu interesu. Dejstvo, da naj bi bile vodnim skupnostim zakonsko poverjene nekatere naloge gospodarjenja z odpadnimi vodami, naj ne bi spremenilo ničesar pri tem, da družba Lippeverband ni del notranje državne organizacijske strukture v smislu prava Skupnosti. Neodvisno od tega, ali je družbi Lippeverband z oblastvenim aktom države mogoče prenesti določeno nalogo, pa naj v obravnavanem primeru ne bi šlo za tovrsten prenos nalog. Okoliščina, da mesto Hamm letno plačuje odmeno za storitve družbe Lippeverband, naj bi pogodbi jasno opredeljevalo kot odplačni pogodbi o opravljanju storitev in izključevalo obstoj prenosa nalog v okviru javnega upravljanja.
   Po drugi strani pa bi v zvezi z izločitvijo tako imenovanih „in-house“ poslov iz pravil o javnih naročilih ta izjema glede na sodno prakso Sodišča ne mogla učinkovati, če je v pooblaščeni ustanovi, pa čeprav le manjšinsko, udeleženo zasebno podjetje. V takem primeru javni naročnik tega podjetja ne bi mogel nadzirati enako kot lastnih služb.
   Na podlagi teh ugotovitev naj bi bilo razvidno, da gre za odplačno javno naročilo storitve in da se ne smejo uporabiti določbe o izjemi. Zvezna republika Nemčija naj bi s tem, da je mesto Hamm neposredno oddalo naloge mestnega odvajanja odpadnih voda, kršila določbe Direktive 92/50.

      (1)  Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev; UL L 209, str. 1.