title: Zadeva T-622/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – Aldi/EUIPO (Cachet) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije Cachet – Absolutni razlogi za zavrnitev – Opisnost – Razlikovalni učinek – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – Aldi/EUIPO (Cachet)
      (Zadeva T-622/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Cachet - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2021/C 349/52)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, C. Fürsen in M. Minkner, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: E. Śliwińska in D. Hanf, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. avgusta 2020 (zadeva R 452/2020-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Cachet kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 11. avgusta 2020 (zadeva R 452/2020-4) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na „sanitarne pripravke za medicinske namene“, ki so navedeni v prijavi znamke.

                  2.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Družba Aldi GmbH & Co. KG in EUIPO nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 399, 23.11.2020.


title: Zadeva T-740/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – Arnautu/Parlament (Institucionalno pravo – Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Parlamenta – Nadomestilo za parlamentarno pomoč – Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov – Ugovor nezakonitosti – Pravica do obrambe – Napaka pri presoji)

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – Arnautu/Parlament
      (Zadeva T-740/20) (1)

      (Institucionalno pravo - Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov - Ugovor nezakonitosti - Pravica do obrambe - Napaka pri presoji)
      (2021/C 349/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Marie-Christine Arnautu (Pariz, Francija) (zastopnik: F. Wagner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: N. Görlitz, T. Lazian in M. Ecker, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 21. septembra 2020 o izterjavi od tožeče stranke zneska 87 203,46 EUR, ki je bil neupravičeno izplačan za nadomestilo za parlamentarno pomoč, in, drugič, opomina z dne 22. oktobra 2020, ki je bil izdan v zvezi s tem.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Marie-Christine Arnautu nosi svoje stroške in stroške Evropskega parlamenta.

         (1)  UL C 44, 8.2.2021.


title: Zadeva T-749/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – Veronese/EUIPO – Veronese Design Company (VERONESE) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije VERONESE – Prejšnja besedna znamka Evropske unije VERONESE – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009 (postala člen 8(1)(b) in člen 60(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001) – Odločba, sprejeta po tem, ko je Splošno sodišče prejšnjo odločbo razveljavilo – Člen 72(6) Uredbe 2017/1001 – Pravnomočnost)

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – Veronese/EUIPO – Veronese Design Company (VERONESE)
      (Zadeva T-749/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije VERONESE - Prejšnja besedna znamka Evropske unije VERONESE - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009 (postala člen 8(1)(b) in člen 60(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001) - Odločba, sprejeta po tem, ko je Splošno sodišče prejšnjo odločbo razveljavilo - Člen 72(6) Uredbe 2017/1001 - Pravnomočnost)
      (2021/C 349/54)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Veronese (Pariz, Francija) (zastopnica: S. Herrburger, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M V. Ruzek, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Veronese Design Company Ltd (Kowloon, Hong Kong) (zastopnica: B. Lafont, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. oktobra 2020 (zadeva R-1951/2020-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Veronese in Veronese Design Company.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Veronese se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 44, 8.2.2021.


title: Zadeva T-389/21: Tožba, vložena 5. julija 2021 – Landesbank Baden-Württemberg/EOR

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/39

      Tožba, vložena 5. julija 2021 – Landesbank Baden-Württemberg/EOR
      (Zadeva T-389/21)
      (2021/C 349/55)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in M. Weber, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2021 (SRB/ES/2021/22), vključno z njegovimi prilogami, razglasi za ničen v delu, v katerem se izpodbijani sklep, vključno s prilogo I, prilogo II in prilogo III, nanaša na prispevek tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

            Tožeča stranka podredno, če bi Splošno sodišče ugotovilo, da izpodbijani sklep pravno ne obstaja, ker je tožena stranka uporabila napačen uradni jezik, in ničnostna tožba zato zaradi neobstoja predmeta ne bi bila dopustna, predlaga, naj se

                  —

                  ugotovi, da izpodbijani sklep v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, pravno ne obstaja,

                  —

                  toženi strani naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja deset tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: s sklepom naj bi bil kršen člen 81(1) Uredbe (EU) št. 806/2014 (1) v povezavi s členom 3 Uredbe Sveta št. 1 z dne 15. aprila 1958, (2) ker ni bil sestavljen v uradnem jeziku nemščini, ki bi se moral uporabiti v razmerju do tožeče stranke.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila kršena obveznost obrazložitve iz člena 296(2) PDEU in člena 41(1) in (2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), ker naj bi vseboval številne pomanjkljivosti pri obrazložitvi, med drugim pri tem, kako je tožena stranka uporabila različna zakonska polja proste presoje, in ker naj v njem ne bi bili razkriti podatki o preostalih institucijah.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila kršena zahteva po učinkovitem pravnem varstvu iz člena 47, prvi odstavek, Listine, ker naj sodni nadzor nad sklepom praktično ne bi bil mogoč in ker naj bi bilo s tem onemogočeno učinkovito pravno varstvo tožeče stranke.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: s členi od 4 do 9 in Prilogo I k Delegirani uredbi (EU) 2015/63, (3) kakor je bila spremenjena z delegirano uredbo (EU) 2016/1434 (4) (v nadaljevanju: Delegirana uredba), naj bi bili kršeni hierarhično višji predpisi, ker naj bi praktično onemogočali sodni nadzor nad sklepom in ker naj bi bilo s tem onemogočeno učinkovito pravno varstvo tožeče stranke.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: s členom 7(4), drugi stavek, Delegirane uredbe naj bi bili kršeni hierarhično višji predpisi, ker naj bi dopuščal vsebinsko neustrezno in nesorazmerno razlikovanje med članicami institucionalne sheme za zaščito vlog (institutional protection scheme, v nadaljevanju: IPS) in relativizacijo kazalnika IPS.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila med drugim kršena člen 113(7) Uredbe (EU) št. 575/2013 (5) in zahteva izračuna prispevkov, ki je prilagojen tveganju, ker naj bi se v njem za tožečo stranko uporabil multiplikator za kazalnik IPS v višini 5/9. Razlikovanje med institucijami na ravni kazalnika IPS naj bi bilo zaradi vseobsegajočega zaščitnega učinka IPS v nasprotju s shemo in samovoljno.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: s členi 6, 7 in 9 Delegirane uredbe in Prilogo I k tej uredbi naj bi bili kršeni hierarhično višji predpisi, med drugim ker naj bi kršili zahtevo izračuna prispevkov, ki je prilagojen tveganju, načelo sorazmernosti in zahtevo celovitega upoštevanja dejanskega stanja.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila kršena svoboda gospodarske pobude tožeče stranke iz člena 16 Listine in načelo sorazmernosti, ker naj uporabljeni multiplikatorji za prilagoditev tveganjem ne bi bili v skladu z nadpovprečno dobrim profilom tveganja tožeče stranke.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: s sklepom naj bi bili kršeni člena 16 in 20 Listine ter načelo sorazmernosti in pravica do dobrega upravljanja, in sicer zaradi očitnih napak, ki naj bi jih storila tožeča stranka pri uporabi različnih polj proste presoje.

                  10.

                  Deseti tožbeni razlog: člen 20(1), prvi in drugi stavek, Delegirane uredbe naj bi kršil člen 103(7) Uredbe 2014/59/EU (6) in zahtevo izračuna prispevkov, ki je prilagojen tveganju.

         (1)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).

         (2)  Uredba št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3).

         (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).

         (4)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/1434 z dne 14. decembra 2015 o popravku Delegirane uredbe (EU) 2015/63 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2016, L 233, str. 1).

         (5)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1).

         (6)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 173, str. 190).


title: Zadeva T-390/21: Tožba, vložena 5. julija 2021 – DZ Bank/EOR

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/41

      Tožba, vložena 5. julija 2021 – DZ Bank/EOR
      (Zadeva T-390/21)
      (2021/C 349/56)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: DZ Bank AG Deutsche Zentral-Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in M. Weber, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2021 (SRB/ES/2021/22), vključno z njegovimi prilogami, razglasi za ničen v delu, v katerem se izpodbijani sklep, vključno s prilogo I, prilogo II in prilogo III, nanaša na prispevek tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

            Tožeča stranka podredno, če bi Splošno sodišče ugotovilo, da izpodbijani sklep pravno ne obstaja, ker je tožena stranka uporabila napačen uradni jezik, in ničnostna tožba zato zaradi neobstoja predmeta ne bi bila dopustna, predlaga, naj se

                  —

                  ugotovi, da izpodbijani sklep v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, pravno ne obstaja,

                  —

                  toženi strani naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe je navedenih deset tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-389/21, Landesbank Baden-Württemberg/EOR.


title: Zadeva T-391/21: Tožba, vložena 5. julija 2021 – Deutsche Kreditbank/EOR

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/41

      Tožba, vložena 5. julija 2021 – Deutsche Kreditbank/EOR
      (Zadeva T-391/21)
      (2021/C 349/57)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Deutsche Kreditbank AG (Berlin, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in M. Weber, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2021 (SRB/ES/2021/22), vključno z njegovimi prilogami, razglasi za ničen v delu, v katerem se izpodbijani sklep, vključno s prilogo I, prilogo II in prilogo III, nanaša na prispevek tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

            Tožeča stranka podredno, če bi Splošno sodišče ugotovilo, da izpodbijani sklep pravno ne obstaja, ker je tožena stranka uporabila napačen uradni jezik, in ničnostna tožba zato zaradi neobstoja predmeta ne bi bila dopustna, predlaga, naj se

                  —

                  ugotovi, da izpodbijani sklep v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, pravno ne obstaja,

                  —

                  toženi strani naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: s sklepom naj bi bil kršen člen 81(1) Uredbe (EU) št. 806/2014 (1) v povezavi s členom 3 Uredbe Sveta št. 1 z dne 15. aprila 1958, (2) ker ni bil sestavljen v uradnem jeziku nemščini, ki bi se moral uporabiti v razmerju do tožeče stranke.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila kršena obveznost obrazložitve iz člena 296(2) PDEU in člena 41(1) in (2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), ker naj bi vseboval številne pomanjkljivosti pri obrazložitvi, med drugim pri tem, kako je tožena stranka uporabila različna zakonska polja proste presoje, in ker naj v njem ne bi bili razkriti podatki o preostalih institucijah.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila kršena zahteva po učinkovitem pravnem varstvu iz člena 47, prvi odstavek, Listine, ker naj sodni nadzor nad sklepom praktično ne bi bil mogoč in ker naj bi bilo s tem onemogočeno učinkovito pravno varstvo tožeče stranke.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: s členi od 4 do 9 in Prilogo I k Delegirani uredbi (EU) 2015/63, (3) kakor je bila spremenjena z delegirano uredbo (EU) 2016/1434 (4) (v nadaljevanju: Delegirana uredba), naj bi bili kršeni hierarhično višji predpisi, ker naj bi praktično onemogočali sodni nadzor nad sklepom in ker naj bi bilo s tem onemogočeno učinkovito pravno varstvo tožeče stranke.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: s členi 6, 7 in 9 Delegirane uredbe in Prilogo I k tej uredbi naj bi bili kršeni hierarhično višji predpisi, med drugim ker naj bi kršili zahtevo izračuna prispevkov, ki je prilagojen tveganju, načelo sorazmernosti in zahtevo celovitega upoštevanja dejanskega stanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila kršena svoboda gospodarske pobude tožeče stranke iz člena 16 Listine in načelo sorazmernosti, ker naj uporabljeni multiplikatorji za prilagoditev tveganjem ne bi bili v skladu z nadpovprečno dobrim profilom tveganja tožeče stranke.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: s sklepom naj bi bili kršeni člena 16 in 20 Listine ter načelo sorazmernosti in pravica do dobrega upravljanja, in sicer zaradi očitnih napak, ki naj bi jih storila tožeča stranka pri uporabi različnih polj proste presoje.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: člen 20(1), prvi in drugi stavek, Delegirane uredbe naj bi kršil člen 103(7) Uredbe 2014/59/EU (5) in zahtevo izračuna prispevkov, ki je prilagojen tveganju.

         (1)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).

         (2)  Uredba št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3).

         (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).

         (4)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/1434 z dne 14. decembra 2015 o popravku Delegirane uredbe (EU) 2015/63 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2016, L 233, str. 1).

         (5)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 173, str. 190).


title: Zadeva T-392/21: Tožba, vložena 5. julija 2021 – Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale/EOR

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/43

      Tožba, vložena 5. julija 2021 – Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale/EOR
      (Zadeva T-392/21)
      (2021/C 349/58)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in M. Weber, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2021 (SRB/ES/2021/22), vključno z njegovimi prilogami, razglasi za ničen v delu, v katerem se izpodbijani sklep, vključno s prilogo I, prilogo II in prilogo III, nanaša na prispevek tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

            Tožeča stranka podredno, če bi Splošno sodišče ugotovilo, da izpodbijani sklep pravno ne obstaja, ker je tožena stranka uporabila napačen uradni jezik, in ničnostna tožba zato zaradi neobstoja predmeta ne bi bila dopustna, predlaga, naj se

                  —

                  ugotovi, da izpodbijani sklep v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, pravno ne obstaja,

                  —

                  toženi strani naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe je navedenih deset tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-389/21, Landesbank Baden-Württemberg/EOR.


title: Zadeva T-393/21: Tožba, vložena 5. julija 2021 – Max Heinr. Sutor/EOR

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/43

      Tožba, vložena 5. julija 2021 – Max Heinr. Sutor/EOR
      (Zadeva T-393/21)
      (2021/C 349/59)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Max Heinr. Sutor OHG (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: A. Glos, M. Rätz in T. Kreft, odvetniki)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o predhodnih prispevkih za leto 2021 v Enotni sklad za reševanje (SRB/ES/2021/22) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, vključno s sporočilom tožene stranke v pojasnilo sklepa z dne 14. aprila 2021, ki se nanaša na tožečo stranko v zvezi s podatki za izračun predhodnih prispevkov v Enotni sklad za reševanje za leto 2021 (SRB/ES2021/24);

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štirinajst tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 5(1)(e) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/63 (1), ker tožena stranka denarja strank, s katerimi fiduciarno upravlja tožeča stranka, ni izključila iz izračuna dajatve za banke za leto 2021. Člen 5(1)(e) Delegirane uredbe (EU) 2015/63 je treba za tak denar strank, ki je izvzet iz stečaja, uporabiti vsaj ustrezno.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti, po merilih iz člena 70(2), drugi pododstavek, Uredbe (EU) št. 806/2014 (2), v povezavi s členom 103(7) Direktive 2014/59/EU (3), s tem, da je sklep določal stokrat povečano dajatev za banke zgolj na podlagi obveznosti zaradi fiduciarnega razmerja, ki so brez tveganja in ki jo je izkazala tožeča stranka v bilanci.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja, ker sklep tožečo stranko v razmerju do kreditnih institucij, katerih nacionalni standardi računovodskega poročanja ne zahtevajo dokaza obveznosti zaradi fiduciarnega razmerja oziroma obračunavajo v skladu z (MSRP), kakor tudi investicijska podjetja, ki upravljajo z denarjem strank, obravnava neenako, ne da bi bilo to objektivno upravičeno.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), ker vključitev obveznosti zaradi fiduciarnega razmerja, ki so brez tveganja, v osnovo, ki se uporabi, povzroči povišanje dajatve za banke za tožečo stranko za leto 2021 za faktor 100, ne da bi bil tak poseg upravičen.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev člena 49, v povezavi s členom 54 PDEU, ker sklep tožečo stranko omejuje v opravljanju njene poklicne dejavnosti v državi članici njene glavne poslovne enote, pri čemer je ta omejitev nesorazmerna, in tožečo stranko v razmerju do kreditnih institucij v drugih državah članicah diskriminira.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 17(3) in (4) Delegirane uredbe (EU) 2015/63, ker tožena stranka ni upoštevala podatkov, ki jih je naknadno obdelala tožeča stranka za prispevno obdobje od 2018 do 2020, pri določitvi letnega prispevka, ki ga je treba plačati za prispevno obdobje 2021, in ni ustrezno znižala dajatve za banke tožeče stranke.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave, na podlagi člena 41(1) in (2)(a) Listine, ker je tožeča stranka imela dejanski rok zgolj treh dni za preučitev osnutka individualnega sporočila za naložitev dajatve za banke za leto 2021, v okviru posvetovanja, in za posredovanje pripomb toženi stranki.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: kršitev člena 41(1) in (2)(c) Listine in člena 296(2) PDEU, ker tožeča stranka na podlagi obrazložitve izpodbijanega sklepa ni mogla preveriti višine njenega prispevka.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: kršitev načela učinkovitega sodnega varstva, na podlagi člena 47(1) Listine, ker obrazložitev tožeči stranki ne omogoča, da bi preverila ali je ustrezno, da se obrne na pristojno sodišče.

                  10.

                  Deseti tožbeni razlog (podredno): ničnost členov od 4 do 7 ter 9, in Priloge I k Delegirani uredbi (EU) 2015/63, ker je toženo stranko – zaradi medsebojne odvisnosti prispevkov in uporabe zaupnih podatkov tretjih – zavezala k sprejetju sklepa, ki krši obveznost obrazložitve.

                  11.

                  Enajsti tožbeni razlog (podredno): ničnost členov od 4 do 7 ter 9, in Priloge I k Delegirani uredbi (EU) 2015/63 zaradi kršitve zahteve po učinkovitem sodnem varstvu, v skladu s členom 47(1) Listine.

                  12.

                  Dvanajsti tožbeni razlog (podredno): ničnost osnove, ki se uporabi, v skladu s členom 14(2) v povezavi s členom 3, točka 11, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 zaradi kršitve člena 103(7) Direktive 2014/59/EU in načela enakega obravnavanja.

                  13.

                  Trinajsti tožbeni razlog (podredno): ničnost osnove, ki se uporabi, v skladu s členom 14(2) v povezavi s členom 3, točka 11, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 zaradi kršitve člena 16 Listine.

                  14.

                  Štirinajsti tožbeni razlog (podredno): ničnost osnove, ki se uporabi, v skladu s členom 14(2), v povezavi s členom 3, točka 11, Delegirane uredbe (EU) 2015/63, zaradi kršitve člena 49 v povezavi s členom 54 PDEU.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).

         (2)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str 1).

         (3)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 173, str. 190).


title: Zadeva T-394/21: Tožba, vložena 6. julija 2021 – Bayerische Landesbank/EOR

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/45

      Tožba, vložena 6. julija 2021 – Bayerische Landesbank/EOR
      (Zadeva T-394/21)
      (2021/C 349/60)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Bayerische Landesbank (München, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in M. Weber, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2021 (SRB/ES/2021/22), vključno z njegovimi prilogami, razglasi za ničen v delu, v katerem se izpodbijani sklep, vključno s prilogo I, prilogo II in prilogo III, nanaša na prispevek tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

            Tožeča stranka podredno, če bi Splošno sodišče ugotovilo, da izpodbijani sklep pravno ne obstaja, ker je tožena stranka uporabila napačen uradni jezik, in ničnostna tožba zato zaradi neobstoja predmeta ne bi bila dopustna, predlaga, naj se

                  —

                  ugotovi, da izpodbijani sklep v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, pravno ne obstaja,

                  —

                  toženi strani naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe je navedenih deset tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-389/21, Landesbank Baden-Württemberg/EOR.


title: Zadeva T-395/21: Tožba, vložena 6. julija 2021 – DZ Hyp/EOR

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/46

      Tožba, vložena 6. julija 2021 – DZ Hyp/EOR
      (Zadeva T-395/21)
      (2021/C 349/61)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: DZ Hyp AG (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in M. Weber, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2021 (SRB/ES/2021/22), vključno z njegovimi prilogami, razglasi za ničen v delu, v katerem se izpodbijani sklep, vključno s prilogo I, prilogo II in prilogo III, nanaša na prispevek tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

            Tožeča stranka podredno, če bi Splošno sodišče ugotovilo, da izpodbijani sklep pravno ne obstaja, ker je tožena stranka uporabila napačen uradni jezik, in ničnostna tožba zato zaradi neobstoja predmeta ne bi bila dopustna, predlaga, naj se

                  —

                  ugotovi, da izpodbijani sklep v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, pravno ne obstaja,

                  —

                  toženi strani naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe je navedenih deset tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-389/21, Landesbank Baden-Württemberg/EOR.


title: Zadeva T-396/21: Tožba, vložena 7. julija 2021 – Deutsche Bank/EOR

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/46

      Tožba, vložena 7. julija 2021 – Deutsche Bank/EOR
      (Zadeva T-396/21)
      (2021/C 349/62)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Deutsche Bank AG (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in M. Weber, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2021 (SRB/ES/2021/22), vključno z njegovimi prilogami, razglasi za ničen v delu, v katerem se izpodbijani sklep, vključno s prilogo I, prilogo II in prilogo III, nanaša na prispevek tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila kršena obveznost obrazložitve iz člena 296(2) PDEU in člena 41(1) in (2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), ker naj bi vseboval številne pomanjkljivosti pri obrazložitvi, med drugim pri tem, kako je tožena stranka uporabila različna zakonska polja proste presoje, in ker naj v njem ne bi bili razkriti podatki o preostalih institucijah.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila kršena zahteva po učinkovitem pravnem varstvu iz člena 47, prvi odstavek, Listine, ker naj sodni nadzor nad sklepom praktično ne bi bil mogoč in ker naj bi bilo s tem onemogočeno učinkovito pravno varstvo tožeče stranke.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: s členi od 4 do 9 in Prilogo I k Delegirani uredbi (EU) 2015/63, (1) kakor je bila spremenjena z delegirano uredbo (EU) 2016/1434 (2) (v nadaljevanju: Delegirana uredba), naj bi bili kršeni hierarhično višji predpisi, ker naj bi praktično onemogočali sodni nadzor nad sklepom in ker naj bi bilo s tem onemogočeno učinkovito pravno varstvo tožeče stranke.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: s sklepom naj bi bil kršen člen 4 Izvedbene uredbe (EU) 2015/81 (3) v povezavi s členom 69(1) Uredbe (EU) št. 806/2014 (4) (v nadaljevanju: Uredba o EMR), ker naj letna ciljna raven ne bi bila ugotovljena na podlagi višine kritih vlog na začetku faze varčevanja; podredno, člen 69(1) Uredbe o EMR naj bi kršil hierarhično višje predpise.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: s členi 6, 7 in 9 Delegirane uredbe in Prilogo I k tej uredbi naj bi bili kršeni hierarhično višji predpisi, med drugim ker naj bi kršili zahtevo izračuna prispevkov, ki je prilagojen tveganju, načelo sorazmernosti in zahtevo celovitega upoštevanja dejanskega stanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: s sklepom naj bi bila kršena svoboda gospodarske pobude tožeče stranke iz člena 16 Listine in načelo sorazmernosti, ker naj uporabljeni multiplikatorji za prilagoditev tveganjem ne bi bili v skladu z zelo visoko sposobnostjo tožeče stranke za pokrivanje izgub in s tveganjem uporabe enotnega sklada za reševanje v primeru reševanja tožeče stranke, ki naj bi bilo zato znatno znižano.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: s sklepom naj bi bili kršeni člena 16 in 20 Listine ter načelo sorazmernosti in pravica do dobrega upravljanja, in sicer zaradi očitnih napak, ki naj bi jih storila tožeča stranka pri uporabi različnih polj proste presoje.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: člen 20(1), prvi in drugi stavek, Delegirane uredbe naj bi kršil člen 103(7) Uredbe 2014/59/EU (5) in zahtevo izračuna prispevkov, ki je prilagojen tveganju.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/1434 z dne 14. decembra 2015 o popravku Delegirane uredbe (EU) 2015/63 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2016, L 233, str. 1).

         (3)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/81 z dne 19. decembra 2014 o določitvi enotnih pogojev za uporabo Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v enotni sklad za reševanje (UL 2015, L 15, str. 1).

         (4)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).

         (5)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 173, str. 190).


title: Zadeva T-404/21: Tožba, vložena 8. julija 2021 – DVB Bank/EOR

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/48

      Tožba, vložena 8. julija 2021 – DVB Bank/EOR
      (Zadeva T-404/21)
      (2021/C 349/63)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: DVB Bank SE (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in M. Weber, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2021 (SRB/ES/2021/22), vključno z njegovimi prilogami, razglasi za ničen v delu, v katerem se izpodbijani sklep, vključno s prilogo I, prilogo II in prilogo III, nanaša na prispevek tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

            Tožeča stranka podredno, če bi Splošno sodišče ugotovilo, da izpodbijani sklep pravno ne obstaja, ker je tožena stranka uporabila napačen uradni jezik, in ničnostna tožba zato zaradi neobstoja predmeta ne bi bila dopustna, predlaga, naj se

                  —

                  ugotovi, da izpodbijani sklep v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, pravno ne obstaja,

                  —

                  toženi strani naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe je navedenih deset tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-389/21, Landesbank Baden-Württemberg/EOR.


title: Zadeva T-434/21: Tožba, vložena 17. julija 2021 – TO/EEA

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/48

      Tožba, vložena 17. julija 2021 – TO/EEA
      (Zadeva T-434/21)
      (2021/C 349/64)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TO (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska agencija za okolje (EEA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      razsodi, da

                  —

                  se odločba EEA z dne 21. septembra 2020 razglasi za nično v delu, v katerem je ta agencija, potem ko je ugodila zahtevku za povračilo nadomestila za nastanitev, ki ga je nepravilno odbila od zneskov, dolgovanih na podlagi sodbe Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 v zadevi T-462/17, vseeno odločila – in v tem delu se odločba izpodbija – da ne ugodi drugim zahtevkom tožeče stranke, ki so bili zlasti podani v elektronskem sporočilu z dne 16. septembra 2020, na katero se izpodbijana odločba izrecno nanaša in s katerimi se poleg povračila neupravičeno odbitega nadomestila za nastanitev zahteva:

                              —

                              večji znesek – ki pa še ni določen, ker ni podrobnega izračuna – ki je še dolgovan in ki mu je treba prišteti še zamudne obresti za odpravnino od 22. septembra 2016 in za naloženi znesek od dneva razglasitve sodbe do dneva dejanskega plačila,

                              —

                              podroben izračun zneskov, ki so dolgovani v postopku v glavni stvari, z obrestmi in stroški, ter zneskov, ki so bili tožeči stranki že plačani in ki jih je treba najprej odbiti od obresti in stroškov ter nato od glavnice, in

                              —

                              odškodnina zaradi nepravilnega ravnanja institucije, ker je bila, prvič, s tem, da je bil novi delodajalec tožeče stranke s plačilnim listom za avgust 2019, v katerem so prikazani zneski v dobro in v breme, obveščen o sporu z EEA, kršena zaupnost, ki jo je tožeči stranki priznalo Splošno sodišče, in drugič, ker je bilo tožeči stranki zavrnjeno posredovanje korespondence agencije s tedanjim svetovalcem tožeče stranke tako pred razglasitvijo sodbe kot po njej;

                  —

                  se za nično razglasi odločba EEA, ki jo je ta sprejela s sprejetjem izpodbijane odločbe, da tako zavrne izvršitev sodbe Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 v zadevi T-462/17 v delu, ki se izpodbija tu zgoraj, glede glavnice, obresti in pripadajočih stroškov;

                  —

                  se v celoti izvrši sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 v zadevi T-462/17, glede glavnice, obresti in pripadajočih stroškov ter naj se v celoti povrne škoda, ki je tožeči stranki nastala in ki ji bo nastala zaradi sprejetja in izvršitve te izpodbijane odločbe, tako da ji EEA izplača:

                              —

                              znesek, ki ustreza nadomestilu namesto odpovednega roka, ki je bilo dosojeno, in nadomestilo za namestitev, ki je bilo odbito, v višini 2950 EUR, razen če je bilo že povrnjeno – kar pa ni verjetno – skupaj z obrestmi, ki tečejo od 22. septembra 2016;

                              —

                              znesek 20.000 EUR kot pavšalno odškodnino za škodo, ki je nastala zaradi razkritja osebnih podatkov tožeče stranke tretjim osebam in zaradi kršitve pravil zaupnosti, zlasti v razmerju do sedanjega delodajalca tožeče stranke;

                              —

                              znesek 20.000 EUR kot pavšalno odškodnino za škodo, ki je nastala zaradi zavrnitve posredovanja korespondence agencije s tedanjim svetovalcem tožeče stranke tako pred razglasitvijo sodbe kot po njej;

                  —

                  se toženi stranki v skladu s členom 134 Poslovnika Splošnega sodišča Evropske unije naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU ter načel dobre vere in dobrega upravljanja, ker EEA ni sprejela ukrepov za izvršitev sodbe Splošnega sodišča, s katero je bilo ugodeno zahtevku tožeče stranke.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), kršitev obveznosti obrazložitve in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: ponovna kršitev osebnih podatkov tožeče stranke, kar pomeni obteževalno okoliščino glede na prvo sodbo in je v nasprotju s členi 7 in 8 Listine ter s členom 12 Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva T-435/21: Tožba, vložena 16. julija 2021 – TK/Komisija

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/49

      Tožba, vložena 16. julija 2021 – TK/Komisija
      (Zadeva T-435/21)
      (2021/C 349/65)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TK (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe o tem, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2020 ne napreduje v razred AD 15;

                  —

                  razglasi ničnost odločb o napredovanju uradnikov, navedenih na seznamu uradnikov, ki napredujejo v obdobju 2020, v razred AD 15;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in načela enakega obravnavanja. Tožeča stranka uveljavlja tudi ugovor nezakonitosti Sklepa Komisije SEC (2007) 605 z dne 10. maja 2007 o načelih in postopkih, ki se uporabljajo za napredovanje visokih uradnikov, ker v njem zlasti ni določeno, da pritožbe obravnava drug organ, in ne posvetovalni odbor za napredovanja visokih uradnikov. Tožeča stranka poleg tega trdi, da bi moral ta odbor imeti možnost, da pritožbi ugodi, ne da bi bil omejen z napredovalnimi kvotami, ki se izčrpajo ob sestavi seznama uradnikov, ki napredujejo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji. Tožeča stranka se v zvezi s tem sklicuje na skupek objektivnih indicev, ki se nanašajo zlasti na delovno dobo in na točke za delovno uspešnost, ter meni, da ta sklop indicev dokazuje neutemeljenost izpodbijane odločbe.


title: Zadeva C-168/20: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (business and property courts, insolvency and companies list) – Združeno kraljestvo) – BJ kot stečajni upravitelj gospoda M, OV kot stečajni upravitelj gospoda M/gospa M, MH, ILA, gospod M (Predhodno odločanje – Prosto gibanje oseb – Državljanstvo Unije – Člen 21 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Člen 49 PDEU – Enako obravnavanje – Direktiva 2004/38/ES – Člen 24(1) – Ureditev Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska, ki za izvzetje pokojninskih pravic na podlagi pokojninskega sklada iz stečajne mase, ki je načeloma celotno in samodejno, določa zahtevo po odobritvi zadevnega pokojninskega sklada za davčne namene – Naložitev te zahteve v postopku zaradi insolventnosti državljana Unije, ki je uresničeval svojo pravico do prostega gibanja, da bi trajno opravljal dejavnost kot samozaposlena oseba v Združenem kraljestvu – Pokojninske pravice, ki jih ima ta državljan Unije iz pokojninskega sklada, ki je bil ustanovljen in odobren za davčne namene v njegovi državi članici izvora – Izključitev teh pokojninskih pravic iz navedenega izvzetja iz stečajne mase – Uporaba ureditve izvzetja iz stečajne mase za te pokojninske pravice, ki je za stečajnega dolžnika bistveno manj ugodna)

text:
               10.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/7

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (business and property courts, insolvency and companies list) – Združeno kraljestvo) – BJ kot stečajni upravitelj gospoda M, OV kot stečajni upravitelj gospoda M/gospa M, MH, ILA, gospod M
      (Zadeva C-168/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Prosto gibanje oseb - Državljanstvo Unije - Člen 21 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Člen 49 PDEU - Enako obravnavanje - Direktiva 2004/38/ES - Člen 24(1) - Ureditev Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska, ki za izvzetje pokojninskih pravic na podlagi pokojninskega sklada iz stečajne mase, ki je načeloma celotno in samodejno, določa zahtevo po odobritvi zadevnega pokojninskega sklada za davčne namene - Naložitev te zahteve v postopku zaradi insolventnosti državljana Unije, ki je uresničeval svojo pravico do prostega gibanja, da bi trajno opravljal dejavnost kot samozaposlena oseba v Združenem kraljestvu - Pokojninske pravice, ki jih ima ta državljan Unije iz pokojninskega sklada, ki je bil ustanovljen in odobren za davčne namene v njegovi državi članici izvora - Izključitev teh pokojninskih pravic iz navedenega izvzetja iz stečajne mase - Uporaba ureditve izvzetja iz stečajne mase za te pokojninske pravice, ki je za stečajnega dolžnika bistveno manj ugodna)
      (2022/C 11/09)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (business and property courts, insolvency and companies list)

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: BJ kot stečajni upravitelj gospoda M, OV kot stečajni upravitelj gospoda M

         Tožene stranke: gospa M, MH, ILA, gospod M

         Izrek

      Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje določbi prava države članice, v skladu s katero je za izvzetje pokojninskih pravic na podlagi pokojninskega sklada iz stečajne mase, ki je načeloma celotno in samodejno, določena zahteva, da je bil zadevni sklad v trenutku stečaja odobren za davčne namene v tej državi, če je ta zahteva naložena v položaju, v katerem ima državljan Unije, ki je pred osebnim stečajem uveljavljal pravico do prostega gibanja tako, da se je stalno nastanil v isti državi, da bi tam opravljal dejavnost samozaposlene osebe, pokojninske pravice iz pokojninskega sklada, ki je bil ustanovljen in odobren za davčne namene v njegovi državi članici izvora, razen če je za omejitev svobode ustanavljanja, ki jo zajema navedena nacionalna določba, podan nujni razlog v splošnem interesu, če je primerna za uresničitev cilja, ki mu sledi, in če ne presega tega, kar je potrebno za dosego tega cilja.

         (1)  UL C 262, 10.8.2020.


title: Zadeva C-611/21 P: Pritožba, ki jo je 20. septembra 2021 vložil Lajos Bese zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 5. julija 2021 v zadevi T-128/21, Bese/EUIPO – Mixtec (rubyred CRANBERRY)

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/6

      Pritožba, ki jo je 20. septembra 2021 vložil Lajos Bese zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 5. julija 2021 v zadevi T-128/21, Bese/EUIPO – Mixtec (rubyred CRANBERRY)
      (Zadeva C-611/21 P)
      (2022/C 191/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Lajos Bese

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Podpredsednik Sodišča je s sklepom z dne 11. februarja 2022 odločil, da se pritožba zavrže kot nedopustna in da Lajos Bese nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-50/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Paris (Francija) 25. januarja 2022 – SOGEFINANCEMENT/RW, UV

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Paris (Francija) 25. januarja 2022 – SOGEFINANCEMENT/RW, UV
      (Zadeva C-50/22)
      (2022/C 191/16)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Paris

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SOGEFINANCEMENT

         Tožena stranka: RW, UV

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali načelo učinkovitosti sankcije, ki izhaja iz člena 23 Direktive 2008/48/ES (1), ob upoštevanju načel pravne varnosti in procesne avtonomije držav nasprotuje temu, da sodišče ne sme po uradni dolžnosti upoštevati določbe nacionalnega prava, ki izhaja iz člena 14 navedene direktive in ki v nacionalnem pravu nalaga sankcijo ničnosti pogodbe, po izteku petletnega zastaralnega roka, ki je na voljo potrošniku, da s tožbo ali ugovorom predlaga razglasitev ničnosti kreditne pogodbe?

                  2.

                  Ali načelo učinkovitosti sankcije, ki izhaja iz člena 23 Direktive 2008/48/ES, ob upoštevanju načel pravne varnosti in procesne avtonomije držav ter načela dispozitivnosti nasprotuje temu, da sodišče ne sme razglasiti ničnosti kreditne pogodbe po tem, ko je po uradni dolžnosti upoštevalo določbo nacionalnega prava, ki izhaja iz člena 14 navedene direktive, ne da bi potrošnik predlagal tako razglasitev ničnosti ali vanjo privolil?

         (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).


title: Zadeva T-141/22: Tožba, vložena 10. marca 2022 – Sport1/EUIPO – SFR (SFR SPORT1)

text:
               10.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/35

      Tožba, vložena 10. marca 2022 – Sport1/EUIPO – SFR (SFR SPORT1)
      (Zadeva T-141/22)
      (2022/C 191/45)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Sport1 GmbH (Ismaning, Nemčija) (zastopnika: J. Krekel in C. Otto, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Société française du radiotelephone – SFR (Pariz, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije SFR SPORT1 v rdeči, beli in črni barvi – zahteva za registracijo št. 16161 317

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. decembra 2021 v zadevi R 2329/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-499/18 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. maja 2021 – Bayer CropScience AG, Bayer AG/Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM) in drugi (Pritožba – Uredba (ES) št. 1107/2009 – Člena 4 in 21 – Merila za odobritev – Pregled odobritve – Fitofarmacevtska sredstva – Izvedbena uredba (EU) št. 485/2013 – Aktivni snovi klotianidin in imidakloprid – Semena, tretirana s fitofarmacevtskimi sredstvi, ki vsebujejo navedeni aktivni snovi – Prepoved neprofesionalne uporabe – Previdnostno načelo)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/2

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. maja 2021 – Bayer CropScience AG, Bayer AG/Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM) in drugi
      (Zadeva C-499/18 P) (1)

      (Pritožba - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Člena 4 in 21 - Merila za odobritev - Pregled odobritve - Fitofarmacevtska sredstva - Izvedbena uredba (EU) št. 485/2013 - Aktivni snovi klotianidin in imidakloprid - Semena, tretirana s fitofarmacevtskimi sredstvi, ki vsebujejo navedeni aktivni snovi - Prepoved neprofesionalne uporabe - Previdnostno načelo)
      (2021/C 278/02)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: Bayer CropScience AG, Bayer AG (zastopniki: M. Zdzieborska, Solicitor, A. Robert, avocate, K. Nordlander, advokat, C. Zimmermann, avocat, in P. Harrison, solicitor)

         Druge stranke v postopku: Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM), The National Farmers’ Union (NFU) (zastopniki: sprva H. Mercer, QC, in J. Robb, barrister, po pooblastilu N. Winter, solicitor, nato H. Mercer, QC, J. Robb in K. Tandy, advocate), Association européenne pour la protection des cultures (ECPA) (zastopniki: sprva D. Abrahams, E. Mullier in I. de Seze, avocats, nato D. Abrahams in E. Mullier, avocats), Rapool-Ring GmbH Qualitätsraps deutscher Züchter, European Seed Association (ESA) (zastopniki: sprva P. de Jong, avocat, K. Claeyé, advocaat in E. Bertolotto, avocate, nato P. de Jong, avocat in K. Claeyé, advocaat), Agricultural Industries Confederation Ltd (zastopniki: sprva P. de Jong, avocat, K. Claeyé, advocaat, in E. Bertolotto, avocate, nato J. Gaul in P. de Jong, avocats in K. Claeyé, advocaat), Evropska komisija (zastopniki: B. Eggers, P. Ondrůšek, X. Lewis in I. Naglis, agenti), Union nationale de l’apiculture française (UNAF) (zastopniki: B. Fau in J.-F. Funke, avocats), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Österreichischer Erwerbsimkerbund (zastopniki: B. Tschida in A. Willand, Rechtsanwälte), Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust, Stichting Greenpeace Council (Greenpeace) (zastopnik: B. Kloostra, advocaat), Kraljevina Švedska (zastopniki: sprva C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg in E. Karlsson, nato C. Meyer-Seitz, H. Shev n E. Karlsson, agenti)

         Intervenientka v podporo Evropske komisije: Stichting De Bijenstichting (zastopniki: L. Smale, advocate)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba ni dopustna v delu, v katerem jo je vložila družba Bayer AG.

                  2.

                  Pritožba se v delu, v katerem jo je vložila družba Bayer CropScience AG, zavrne.

                  3.

                  Družbi Bayer CropScience AG in Bayer AG poleg svojih stroškov nosita stroške Evropske komisije, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Österreichischer Erwerbsimkerbund, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust in Stichting Greenpeace Council (Greenpeace).

                  4.

                  The National Farmers’ Union (NFU), Agricultural Industries Confederation Ltd in Stichting De Bijenstichting nosijo svoje stroške.

                  5.

                  Kraljevina Švedska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 381, 22.10.2018.


title: Zadeva C-120/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – X/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend (Predhodno odločanje – Notranji prevoz nevarnega blaga – Direktiva 2008/68/ES – Člen 5(1) – Pojem „zahteva glede izdelave“ – Prepoved določitve strožjih zahtev glede izdelave – Organ države članice, ki bencinskemu servisu nalaga, da se z utekočinjenim naftnim plinom (UNP) oskrbuje samo s cisternami za prevoz, ki so opremljene s posebno prevleko, odporno proti vročini, ki ni določena v Evropskem sporazumu o mednarodnem prevozu nevarnega blaga po cesti (ADR) – Nezakonitost – Odločba, ki je neka kategorija posameznikov ne more pravno izpodbijati – Strogo regulirana možnost doseči odpravo take odločbe v primeru očitnega nasprotja s pravom Unije – Načelo pravne varnosti – Načelo učinkovitosti)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/3

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – X/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend
      (Zadeva C-120/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Notranji prevoz nevarnega blaga - Direktiva 2008/68/ES - Člen 5(1) - Pojem „zahteva glede izdelave“ - Prepoved določitve strožjih zahtev glede izdelave - Organ države članice, ki bencinskemu servisu nalaga, da se z utekočinjenim naftnim plinom (UNP) oskrbuje samo s cisternami za prevoz, ki so opremljene s posebno prevleko, odporno proti vročini, ki ni določena v Evropskem sporazumu o mednarodnem prevozu nevarnega blaga po cesti (ADR) - Nezakonitost - Odločba, ki je neka kategorija posameznikov ne more pravno izpodbijati - Strogo regulirana možnost doseči odpravo take odločbe v primeru očitnega nasprotja s pravom Unije - Načelo pravne varnosti - Načelo učinkovitosti)
      (2021/C 278/03)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: X

         Tožena stranka: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend,

         Ob udeležbi: Tamoil Nederland BV

         Izrek

                  1.

                  Člen 5(1) Direktive 2008/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o notranjem prevozu nevarnega blaga, kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2014/103/EU z dne 21. novembra 2014, je treba razlagati tako, da nasprotuje določitvi zahtev glede izdelave, ki so strožje od zahtev iz prilog A in B k Evropskemu sporazumu o mednarodnem prevozu nevarnega blaga po cesti, sklenjenem v Ženevi 30. septembra 1957, v različici, ki je veljala 1. januarja 2015, kot je zahteva, ki jo organi države članice na podlagi upravne odločbe, sprejete v obliki okoljskega dovoljenja, naložijo bencinskemu servisu, naj se oskrbuje z utekočinjenim naftnim plinom samo s cisternami za prevoz, opremljenimi s posebno prevleko, odporno proti vročini, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari.

                  2.

                  Pravo Unije, zlasti načelo učinkovitosti, ne nasprotuje postopkovnemu pravilu nacionalnega upravnega prava, ki določa, da mora posameznik za to, da bi se lahko zahteva, ki je v nasprotju s pravom Unije, naložena z upravno odločbo, ki je neka kategorija posameznikov načeloma ne more pravno izpodbijati, razveljavila, ker ne bi bila izvršljiva, če bi se izvajala s poznejšo odločbo, dokazati, da zadevne zahteve na podlagi skrajšanega preizkusa, ki ne dopušča nobenega dvoma, ob upoštevanju prava Unije očitno ni mogoče sprejeti, vendar le če se to pravilo – kar mora preveriti predložitveno sodišče – ne uporabi tako strogo, da bi bila dejansko onemogočena možnost posameznika, da doseže učinkovito razveljavitev zadevne zahteve.

         (1)  UL C 155, 6.5.2019.


title: Zadeva C-128/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Azienda Sanitaria Provinciale di Catania/Assessorato della Salute della Regione Siciliana (Predhodno odločanje – Državna pomoč – Kmetijski sektor – Zakol živali, okuženih z nalezljivimi boleznimi – Odškodnina rejcem – Obveznosti obveščanja in obveznost standstill – Člen 108(3) PDEU – Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ – Uredba (ES) št. 659/1999 – Skupinske izjeme – Uredba (EU) št. 702/2014 – Pomoč de minimis – Uredba (EU) št. 1408/2013)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/4

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Azienda Sanitaria Provinciale di Catania/Assessorato della Salute della Regione Siciliana
      (Zadeva C-128/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Državna pomoč - Kmetijski sektor - Zakol živali, okuženih z nalezljivimi boleznimi - Odškodnina rejcem - Obveznosti obveščanja in obveznost standstill - Člen 108(3) PDEU - Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ - Uredba (ES) št. 659/1999 - Skupinske izjeme - Uredba (EU) št. 702/2014 - Pomoč de minimis - Uredba (EU) št. 1408/2013)
      (2021/C 278/04)
      Langue de procédure: l’italien

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

         Tožena stranka: Assessorato della Salute della Regione Siciliana

         Ob udeležbi: AU

         Izrek

      Člen 108(3) PDEU je treba razlagati tako, da mora biti ukrep, ki ga je uvedla država članica in ki je namenjen financiranju – za večletno obdobje in v višini 20 milijonov EUR – na eni strani odškodnine rejcem, ki so morali zaklati živali, okužene z nalezljivimi boleznimi, in na drugi strani nadomestil samostojnim veterinarjem, ki so v istem obdobju sodelovali pri ukrepih sanacije, predmet predhodnega nadzora iz te določbe, kadar ta ukrep ni zajet v sklepu Evropske komisije o odobritvi, razen če ta ukrep izpolnjuje pogoje iz Uredbe Komisije (EU) št. 702/2014 z dne 25. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za združljive z notranjim trgom z uporabo členov 107 in 108 [PDEU] ali pogoje iz Uredbe Komisije (EU) št. 1408/2013 z dne 18. decembra 2013 o uporabi členov 107 in 108 [PDEU] pri pomoči de minimis v kmetijskem sektorju.

         (1)  UL C 182, 27.5.2019.


title: Zadeva C-504/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Banco de Portugal, Fondo de Resolución, Novo Banco SA, Sucursal en España/VR („Predhodno odločanje – Nadzor bank – Reorganizacija in prenehanje kreditnih institucij – Direktiva 2001/24/ES – Reorganizacijski ukrep organa matične države kreditne institucije – Prenos pravic, sredstev ali obveznosti na „premostitveno institucijo“ – Prenos nazaj na kreditno institucijo v postopku reševanja – Člen 3(2) – Lex concursus – Učinek reorganizacijskega ukrepa v drugih državah članicah – Vzajemno priznavanje – Člen 32 – Učinki reorganizacijskega ukrepa na pravde v teku – Izjema od uporabe lex concursus – Člen 47, prvi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Učinkovito sodno varstvo – Načelo pravne varnosti)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/4

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Banco de Portugal, Fondo de Resolución, Novo Banco SA, Sucursal en España/VR
      (Zadeva C-504/19) (1)

      („Predhodno odločanje - Nadzor bank - Reorganizacija in prenehanje kreditnih institucij - Direktiva 2001/24/ES - Reorganizacijski ukrep organa matične države kreditne institucije - Prenos pravic, sredstev ali obveznosti na „premostitveno institucijo“ - Prenos nazaj na kreditno institucijo v postopku reševanja - Člen 3(2) - Lex concursus - Učinek reorganizacijskega ukrepa v drugih državah članicah - Vzajemno priznavanje - Člen 32 - Učinki reorganizacijskega ukrepa na pravde v teku - Izjema od uporabe lex concursus - Člen 47, prvi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Učinkovito sodno varstvo - Načelo pravne varnosti)
      (2021/C 278/05)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Banco de Portugal, Fundo de Resolução, Novo Banco SA, Sucursal en España

         Tožena stranka: VR

         Izrek

      Člen 3(2) in člen 32 Direktive 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij v povezavi z načelom pravne varnosti in členom 47, prvi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da se v sodnem postopku meritornega odločanja, ki poteka v državi članici, ki ni matična država članica, in ki se nanaša na element obveznosti, ki je bil kreditni instituciji odvzet na podlagi prvega reorganizacijskega ukrepa, sprejetega v matični državi članici, brez dodatnih pogojev priznajo učinki drugega reorganizacijskega ukrepa, ki se nanaša na prenos z retroaktivnim učinkom na datum pred začetkom takega postopka tega elementa obveznosti nazaj na navedeno kreditno institucijo, če tako priznanje vodi do tega, da kreditna institucija, na katero je bila obveznost prenesena s prvim ukrepom, izgubi z retroaktivnim učinkom pasivno legitimacijo v tem postopku, ki poteka, s čimer se izpodbijejo sodne odločbe, ki so že bile sprejete v korist tožeče stranke in ki so predmet tega istega postopka.

         (1)  UL C 363, 28.10.2019.


title: Zadeva C-505/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wiesbaden – Nemčija) – WS/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Člen 54 – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 50 – Načelo ne bis in idem – Člen 21 PDEU – Prosto gibanje oseb – Interpolova rdeča mednarodna tiralica – Direktiva (EU) 2016/680 – Zakonitost obdelave osebnih podatkov, navedenih v taki mednarodni tiralici)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/5

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wiesbaden – Nemčija) – WS/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-505/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma - Člen 54 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 50 - Načelo ne bis in idem - Člen 21 PDEU - Prosto gibanje oseb - Interpolova rdeča mednarodna tiralica - Direktiva (EU) 2016/680 - Zakonitost obdelave osebnih podatkov, navedenih v taki mednarodni tiralici)
      (2021/C 278/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: WS

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Izrek

                  1.

                  Člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, ki je bila podpisana v Schengnu 19. junija 1990 in ki je začela veljati 26. marca 1995, in člen 21(1) PDEU v povezavi s členom 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da organi države pogodbenice sporazuma, sklenjenega med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, podpisanega v Schengnu 14. junija 1985, ali organi države članice začasno primejo osebo, na katero se nanaša rdeča mednarodna tiralica, ki jo je Mednarodna organizacija kriminalistične policije (Interpol) razpisala na zahtevo tretje države, razen če je bilo v pravnomočni sodni odločbi, sprejeti v državi pogodbenici tega sporazuma ali v državi članici, ugotovljeno, da je bil v državi pogodbenici navedenega sporazuma ali v državi članici sodni postopek proti tej osebi, ki se je nanašal na ista dejanja, kot so ta, na katerih temelji ta rdeča mednarodna tiralica, pravnomočno končan.

                  2.

                  Določbe Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ v povezavi s členom 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, podpisane 19. junija 1990, in členom 50 Listine o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo obdelavi osebnih podatkov, navedenih v rdeči mednarodni tiralici, ki jo je razpisala Mednarodna organizacija kriminalistične policije (Interpol), če ni s pravnomočno sodno odločbo, sprejeto v državi pogodbenici sporazuma, sklenjenega med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, podpisanega v Schengnu 14. junija 1985, ali v državi članici, ugotovljeno, da se za dejanja, na katerih temelji ta mednarodna tiralica, uporablja načelo ne bis in idem, kadar taka obdelava izpolnjuje pogoje, določene v tej direktivi, med drugim pogoj, da je potrebna za opravljanje naloge, ki jo izvaja pristojni organ, v smislu člena 8(1) navedene direktive.

                  3.

                  Peto vprašanje za predhodno odločanje je nedopustno.

         (1)  JO C 357 du 21.10.2019


title: Združeni zadevi C-551/19 P in C-552/19 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. maja 2021 – ABLV Bank AS (C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA, (C-552/19 P)/Evropska centralna banka (Pritožba – Ekonomska in monetarna unija – Bančna unija – Uredba (EU) št. 806/2014 – Reševanje kreditnih institucij in nekaterih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje (EMR) in enotnega sklada za reševanje – Člen 18 – Postopek reševanja – Pogoji – Propad ali verjeten propad subjekta – Izjava Evropske centralne banke (ECB) o položaju propada ali verjetnega propada – Pripravljalni akt – Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe – Nedopustnost)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/6

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. maja 2021 – ABLV Bank AS (C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA, (C-552/19 P)/Evropska centralna banka
      (Združeni zadevi C-551/19 P in C-552/19 P) (1)

      (Pritožba - Ekonomska in monetarna unija - Bančna unija - Uredba (EU) št. 806/2014 - Reševanje kreditnih institucij in nekaterih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje (EMR) in enotnega sklada za reševanje - Člen 18 - Postopek reševanja - Pogoji - Propad ali verjeten propad subjekta - Izjava Evropske centralne banke (ECB) o položaju propada ali verjetnega propada - Pripravljalni akt - Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe - Nedopustnost)
      (2021/C 278/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožniki: ABLV Bank AS (C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA, (C-552/19 P) (zastopnika: sprva O. Behrends in M. Kirchner, Rechtsanwälte, nato O. Behrends)

         Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka (zastopniki: sprva E. Koupepidou in G. Marafioti, agenta, skupaj z J. Rodríguez Cárcamo, abogado, nato E. Koupepidou, G. Marafioti in R. Ugena, agenti)

         Intervenientka v podporo Evropske centralne banke: Evropska komisija (zastopniki: sprva D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, K.-P. Wojcik in A. Steiblytė, nato D. Triantafyllou, A. Nijenhuis in A. Steiblytė, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožbi se zavrneta.

                  2.

                  Predlogi Evropske komisije, naj Sodišče nadomesti razlogovanje, navedeno v točki 34 izpodbijanih sklepov Splošnega sodišča Evropske unije z dne 6. maja 2019, ABLV Bank/BCE (T-281/18, EU:T:2019:296), in z dne 6. maja 2019, Bernis in drugi/ECB (T-283/18, neobjavljen, EU:T:2019:295), ki sta predmet pritožb, se zavržejo kot nedopustni.

                  3.

                  Družbi ABLV Bank AS se naloži plačilo stroškov v zadevi C-551/19 P.

                  4.

                  Ernestsu Bernisu in Oļegsu Fiļsu ter družbama OF Holding SIA in Cassandra Holding Company SIA se naloži plačilo stroškov v zadevi C-552/19 P.

                  5.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 305, 9.9.2019.


title: Zadeva C-707/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Łodzi – Poljska) – K.S./A.B. (Predhodno odločanje – Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Direktiva 2009/103/ES – Člen 3 – Obveznost kritja premoženjske škode – Obseg – Ureditev države članice, ki obveznost kritja stroškov vleke vozila, poškodovanega v prometni nesreči, omejuje na stroške, nastale na ozemlju te države članice, in obveznost kritja stroškov parkiranja na stroške, potrebne zaradi kazenske preiskave ali iz katerega koli drugega razloga)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/7

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Łodzi – Poljska) – K.S./A.B.
      (Zadeva C-707/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil - Direktiva 2009/103/ES - Člen 3 - Obveznost kritja premoženjske škode - Obseg - Ureditev države članice, ki obveznost kritja stroškov vleke vozila, poškodovanega v prometni nesreči, omejuje na stroške, nastale na ozemlju te države članice, in obveznost kritja stroškov parkiranja na stroške, potrebne zaradi kazenske preiskave ali iz katerega koli drugega razloga)
      (2021/C 278/08)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy dla Łodzi

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: K.S.

         Tožena stranka: A.B.

         Izrek

      Člen 3 Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti je treba razlagati tako, da:

                  —

                  nasprotuje določbi države članice, na podlagi katere obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil škodo, ki jo pomenijo stroški vleke poškodovanega vozila, obvezno krije le, kadar ta vleka poteka na ozemlju te države članice. Ta ugotovitev ne posega v pravico navedene države članice, da – ne da bi uporabila merila, ki se nanašajo na njeno ozemlje – omeji povračilo stroškov vleke; in

                  —

                  ne nasprotuje določbi države članice, v skladu s katero to zavarovanje škodo, ki jo pomenijo stroški parkiranja poškodovanega vozila, obvezno krije le, kadar je bilo parkiranje potrebno v okviru preiskave v kazenskem postopku ali iz katerega koli drugega razloga, pod pogojem, da se ta omejitev kritja uporablja brez različnega obravnavanja glede na državo članico prebivališča lastnika ali imetnika poškodovanega vozila.

         (1)  UL C 27, 27.1.2020.


title: Zadeva C-709/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Vereniging van Effectenbezitters/BP plc (Predhodno odločanje – Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Člen 7, točka 2 – Pristojnost v zvezi z delikti ali kvazidelikti – Kraj nastanka škode – Škoda, ki jo sestavlja izključno finančna izguba)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Vereniging van Effectenbezitters/BP plc
      (Zadeva C-709/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 7, točka 2 - Pristojnost v zvezi z delikti ali kvazidelikti - Kraj nastanka škode - Škoda, ki jo sestavlja izključno finančna izguba)
      (2021/C 278/09)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vereniging van Effectenbezitters

         Tožena stranka: BP plc

         Izrek

      Člen 7, točka 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da neposreden nastanek izključno finančne škode na naložbenem računu zaradi naložbenih odločitev, sprejetih glede na informacije, ki so na svetovni ravni lahko dostopne, vendar nepravilne, nepopolne ali zavajajoče, in ki prihajajo od mednarodne družbe, ki kotira na borzi, ne omogoča, da se glede na nastanek škode ugotovi mednarodna pristojnost sodišča države članice, v kateri ima sedež banka ali naložbeno podjetje, v katere oziroma katerega registru je vpisan račun, če za navedeno družbo niso veljale zakonske obveznosti glede seznanjanja javnosti v tej državi članici.

         (1)  UL C 19, 20.1.2020.


title: Zadeva C-815/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Natumi GmbH/Land Nordrhein-Westfalen („Predhodno odločanje – Kmetijstvo in ribištvo – Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov – Uredba (ES) št. 834/2007 – Člen 19(2) – Člena 21 in 23 – Uredba (ES) št. 889/2008 – Člen 27(1) – Člen 28 – Priloga IX, točka 1.3 – Predelava ekoloških živil – Neekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora – Alga Lithothamnium calcareum – Prašek, pridobljen iz očiščenih, zmletih in posušenih usedlin te alge – Opredelitev – Uporaba v ekoloških živilih za njihovo obogatitev s kalcijem – Dovoljenje – Pogoji“)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/8

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Natumi GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
      (Zadeva C-815/19) (1)

      („Predhodno odločanje - Kmetijstvo in ribištvo - Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov - Uredba (ES) št. 834/2007 - Člen 19(2) - Člena 21 in 23 - Uredba (ES) št. 889/2008 - Člen 27(1) - Člen 28 - Priloga IX, točka 1.3 - Predelava ekoloških živil - Neekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora - Alga Lithothamnium calcareum - Prašek, pridobljen iz očiščenih, zmletih in posušenih usedlin te alge - Opredelitev - Uporaba v ekoloških živilih za njihovo obogatitev s kalcijem - Dovoljenje - Pogoji“)
      (2021/C 278/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Natumi GmbH

         Tožena stranka: Land Nordrhein-Westfalen

         Ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Izrek

      Uredbo Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/1584 z dne 22. oktobra 2018, je treba razlagati tako, da nasprotuje uporabi praška, pridobljenega iz usedlin alge Lithothamnium calcareum, ki so očiščene, posušene in zmlete, kot neekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora v smislu člena 28 Uredbe št. 889/2008, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo 2018/1584, pri predelavi ekoloških živil, kot so ekološke pijače na osnovi riža in soje, za njihovo obogatitev s kalcijem.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva C-844/19: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – CS, Finanzamt Österreich, Dienststelle Graz-Stadt, prej Finanzamt Graz-Stadt/Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, prej Finanzamt Judenburg Liezen, technoRent International GmbH („Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 90 – Zmanjšanje davčne osnove – Člen 183 – Vračilo presežka DDV – Zamudne obresti – Neobstoj nacionalne ureditve – Načelo davčne nevtralnosti – Neposredna uporabljivost določb prava Unije – Načelo skladne razlage“)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/9

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – CS, Finanzamt Österreich, Dienststelle Graz-Stadt, prej Finanzamt Graz-Stadt/Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, prej Finanzamt Judenburg Liezen, technoRent International GmbH
      (Zadeva C-844/19) (1)

      („Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 90 - Zmanjšanje davčne osnove - Člen 183 - Vračilo presežka DDV - Zamudne obresti - Neobstoj nacionalne ureditve - Načelo davčne nevtralnosti - Neposredna uporabljivost določb prava Unije - Načelo skladne razlage“)
      (2021/C 278/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: CS, Finanzamt Österreich, prej Finanzamt Graz-Stadt

         Toženi stranki: Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, prej Finanzamt Judenburg Liezen, technoRent International GmbH

         Izrek

      Člen 90(1) in člen 183 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi z načelom davčne nevtralnosti je treba razlagati tako, da je treba za vračilo, ki izhaja iz popravka davčne osnove na podlagi člena 90(1) te direktive, in za vračilo presežka davka na dodano vrednost na podlagi člena 183 navedene direktive plačati obresti, kadar ti vračili nista opravljeni v razumnem roku. Predložitveno sodišče mora storiti vse, kar je v njegovi pristojnosti, da zagotovi polni učinek teh določb, tako da nacionalno pravo razlaga v skladu s pravom Unije.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva C-847/19 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 29. aprila 2021 – Achemos Grupė UAB, Achema AB/Evropska komisija, Republika Litva, Klaipėdos Nafta AB (Pritožba – Državne pomoči – Sklep o nenasprotovanju – Člen 108 PDEU – Pravice zainteresiranih strank – Načelo dobrega upravljanja – Skrbna in nepristranska preiskava – Obseg nadzora Splošnega sodišča – Obveznost obrazložitve)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/10

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 29. aprila 2021 – Achemos Grupė UAB, Achema AB/Evropska komisija, Republika Litva, Klaipėdos Nafta AB
      (Zadeva C-847/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Sklep o nenasprotovanju - Člen 108 PDEU - Pravice zainteresiranih strank - Načelo dobrega upravljanja - Skrbna in nepristranska preiskava - Obseg nadzora Splošnega sodišča - Obveznost obrazložitve)
      (2021/C 278/12)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Achemos Grupė UAB, Achema AB (zastopnika: R. Martens in V. Ostrovskis, advokatas)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: sprva É. Gippini Fournier, N. Kuplewatzky in L. Armati, agenti, nato É. Gippini Fournier, A. Bouchagiar in L. Armati, agenti), Republika Litva (zastopnika: R. Dzikovič in K. Dieninis, agenta), Klaipėdos Nafta AB (zastopnika: K. Kačerauskas in V. Vaitkutė Pavan, advokatai)

         Izrek

                  1.

                  Glavna pritožba se zavrne.

                  2.

                  Postopek z nasprotno pritožbo se ustavi.

                  3.

                  Družbama Achemos Grupė UAB in Achema AB se naloži, naj poleg svojih stroškov nosita stroške Evropske komisije v zvezi z glavno pritožbo.

                  4.

                  Družbi Achemos Grupė UAB in Achema AB ter Evropska komisija nosijo svoje stroške v zvezi z nasprotno pritožbo.

                  5.

                  Republika Litva in družba Klaipėdos Nafta AB nosita svoje stroške v zvezi z glavno pritožbo in nasprotno pritožbo.

         (1)  UL C 19, 20.1.2020.


title: Zadeva C-879/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie (Predhodno odločanje – Socialna varnost – Določitev zakonodaje, ki se uporablja – Uredba (EGS) št. 1408/71 – Člen 13(2)(a) – Člen 14(2) – Oseba, ki je običajno zaposlena na ozemlju dveh ali več držav članic – Ena sama pogodba o zaposlitvi – Delodajalec s sedežem v državi članici stalnega prebivališča delavca – Opravljanje zaposlitve izključno v drugih državah članicah – Delo, ki je bilo v zaporednih obdobjih opravljeno v različnih državah članicah – Pogoji)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/10

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie
      (Zadeva C-879/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna varnost - Določitev zakonodaje, ki se uporablja - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 13(2)(a) - Člen 14(2) - Oseba, ki je običajno zaposlena na ozemlju dveh ali več držav članic - Ena sama pogodba o zaposlitvi - Delodajalec s sedežem v državi članici stalnega prebivališča delavca - Opravljanje zaposlitve izključno v drugih državah članicah - Delo, ki je bilo v zaporednih obdobjih opravljeno v različnih državah članicah - Pogoji)
      (2021/C 278/13)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe

         Tožena stranka: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

         Ob udeležbi: UA

         Izrek

      Člen 14(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 ter spremembi z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998 je treba razlagati tako, da se ne uporablja za osebo, ki v okviru ene same pogodbe o zaposlitvi, ki je sklenjena z enim delodajalcem in ki določa opravljanje poklicne dejavnosti v več državah članicah, več mesecev zaporedoma dela le na ozemlju vsake od teh držav članic, če trajanje neprekinjenih obdobij dela, ki ga je ta oseba opravila v vsaki od teh držav članic, presega dvanajst mesecev, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 54, 17.2.2020.


title: Zadeva C-890/19 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 29. aprila 2021 – Fortischem a.s./Evropska komisija, AlzChem AG (Pritožba – Državne pomoči – Prednost – Izterjava – Gospodarska kontinuiteta)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/11

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 29. aprila 2021 – Fortischem a.s./Evropska komisija, AlzChem AG
      (Zadeva C-890/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Prednost - Izterjava - Gospodarska kontinuiteta)
      (2021/C 278/14)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Fortischem a.s. (zastopniki: C. Arhold, Rechtsanwalt, P. Hodál in M. Staroň, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, P. Arenas in G. Conte, agenti), AlzChem AG (zastopnika: A. Borsos, avocat, in V. Dolka, dikigoros)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Fortischem a.s. nosi svoje stroške ter stroške Evropske komisije in AlzChem AG.

         (1)  UL C 54, 17.2.2020.


title: Zadeva C-913/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Białymstoku – Poljska) – CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością/Gefion Insurance A/S (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pristojnost, priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Pristojnost v zvezi z zavarovanji – Člen 10 – Člen 11(1)(a) – Možnost, da je lahko zavarovalnica s sedežem v državi članici tožena v drugi državi članici v primeru tožb, ki jih vložijo zavarovalec, zavarovanec ali upravičenec iz zavarovanja, pred sodiščem v kraju, kjer ima stalno prebivališče tožeča stranka – Člen 13(2) – Tožba, ki jo je oškodovanec vložil neposredno proti zavarovalnici – Osebno področje uporabe – Pojem „oškodovanec“ – Poslovni subjekt iz zavarovalniškega sektorja – Posebne pristojnosti – Člen 7, točki 2 in 5 – Pojmi „podružnica“, „predstavništvo“ oziroma „druga poslovna enota“)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/11

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Białymstoku – Poljska) – CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością/Gefion Insurance A/S
      (Zadeva C-913/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost, priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Pristojnost v zvezi z zavarovanji - Člen 10 - Člen 11(1)(a) - Možnost, da je lahko zavarovalnica s sedežem v državi članici tožena v drugi državi članici v primeru tožb, ki jih vložijo zavarovalec, zavarovanec ali upravičenec iz zavarovanja, pred sodiščem v kraju, kjer ima stalno prebivališče tožeča stranka - Člen 13(2) - Tožba, ki jo je oškodovanec vložil neposredno proti zavarovalnici - Osebno področje uporabe - Pojem „oškodovanec“ - Poslovni subjekt iz zavarovalniškega sektorja - Posebne pristojnosti - Člen 7, točki 2 in 5 - Pojmi „podružnica“, „predstavništvo“ oziroma „druga poslovna enota“)
      (2021/C 278/15)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy w Białymstoku

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością

         Tožena stranka: Gefion Insurance A/S

         Izrek

                  1.

                  Člen 13(2) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 10 te uredbe je treba razlagati tako, da se ne uporabi za spor med poslovnim subjektom, ki je pridobil terjatev, ki jo je prvotno imel oškodovanec v razmerju do zavarovalnice, ki je zavarovala civilno odgovornost, na eni strani in to zavarovalnico, ki je zavarovala civilno odgovornost, na drugi strani, tako da ne preprečuje, da bi pristojnost za odločanje o takem sporu po potrebi temeljila na členu 7, točka 2, ali členu 7, točka 5, te uredbe.

                  2.

                  Člen 7, točka 5, Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da je treba družbo, ki v državi članici na podlagi pogodbe, sklenjene z zavarovalnico s sedežem v drugi državi članici, v imenu in za račun te zavarovalnice opravlja dejavnost obravnave škode v okviru zavarovanja avtomobilske odgovornosti, šteti za podružnico, predstavništvo ali drugo poslovno enoto v smislu te določbe, če se ta družba

                              —

                              dolgoročno odraža navzven kot izpostava zavarovalnice ter

                              —

                              ima svojo upravo in je materialno opremljena za poslovanje s tretjimi osebami, tako da se tem osebam ni treba neposredno obračati na zavarovalnico.

         (1)  UL C 54, 17.2.2020.


title: Zadeva C-4/20: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „ALTI“ OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 205 – Osebe, ki so dolžne plačati DDV v državno blagajno – Solidarna odgovornost prejemnika obdavčljive dobave, ki je uveljavljal pravico do odbitka DDV, pri čemer je vedel, da oseba, ki je dolžna plačati ta davek, tega davka ne bo plačala – Obveznost takega prejemnika, da plača DDV, ki ga ta oseba, ki ga je dolžna plačati, ni plačala, in zamudne obresti, dolgovane zato, ker ta oseba navedenega davka ni plačala)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/12

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „ALTI“ OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (Zadeva C-4/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 205 - Osebe, ki so dolžne plačati DDV v državno blagajno - Solidarna odgovornost prejemnika obdavčljive dobave, ki je uveljavljal pravico do odbitka DDV, pri čemer je vedel, da oseba, ki je dolžna plačati ta davek, tega davka ne bo plačala - Obveznost takega prejemnika, da plača DDV, ki ga ta oseba, ki ga je dolžna plačati, ni plačala, in zamudne obresti, dolgovane zato, ker ta oseba navedenega davka ni plačala)
      (2021/C 278/16)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven administrativen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„ALTI“ OOD

         Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

         Izrek

      Člen 205 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi z načelom sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora oseba, ki se v smislu tega člena šteje za solidarno odgovorno – poleg zneska davka na dodano vrednost (DDV), ki ga oseba, ki je dolžna plačati ta davek, ni plačala – plačati zamudne obresti, ki jih ta oseba, ki je dolžna plačati davek, dolguje od tega zneska, če se ugotovi, da je ta prvonavedena oseba, ki je uveljavljala svojo pravico do odbitka, vedela ali bi morala vedeti, da navedena oseba, ki je dolžna plačati davek, navedenega davka ne bo plačala.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.