title: Zadeva T-194/10: Tožba, vložena 28. aprila 2010 – Republika Madžarska proti Evropski komisiji

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/19

         Tožba, vložena 28. aprila 2010 – Republika Madžarska proti Evropski komisiji
   (Zadeva T-194/10)
   2010/C 195/32
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Madžarska (zastopniki: J. Fazekas, M. Fehér, K. Szíjjártó, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Vpis zaščitene označbe porekla „Vinohradnícka oblast’ Tokaj“ v podatkovno bazo E-Bacchus namesto prejšnje slovaške zaščitene označbe porekla „Tokajská vinohradnícka oblast’“, ki ga je opravila Komisija, naj se razglasi za ničnega in

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tem, da se sklicuje na Uredbo Sveta št. 1234/2007 (1), izpodbija veljavnost vpisa slovaške zaščitene označbe porekla „Vinohradnícka oblast’ Tokaj“ v elektronski register zaščitenih označb porekla vin in zaščitenih geografskih označb (v nadaljevanju: register E-Bacchus), ki ga je opravila Komisija.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe v okviru prvega tožbenega razloga trdi, da je Komisija s tem, da je spremenila vpis, kršila določbe Uredbe Sveta št. 1234/2007 in Uredbe Komisije št. 607/2007 (2), ker je z izpodbijano spremembo prvotne navedbe v registru E-Bacchus v skladu z novimi predpisi zagotovila avtomatično zaščito označbe, ki je v smislu člena 118s Uredbe št. 1234/2007 ni mogoče šteti za „obstoječo zaščiteno“.
   Glede tega tožeča stranka meni, da je bila ob začetku veljavnosti novih predpisov Unije o trgu vina 1. avgusta 2009 označba „Tokajská/Tokajské/Tokajský vinohradnícka oblast’“ upravičena do varstva po pravu Skupnosti, kot je zlasti razvidno iz seznama namiznih vin z geografsko označbo (3) in iz seznama kakovostnih vin (4).
   Tožeča stranka dodaja, da to ugotovitev potrjuje tudi preizkus nacionalnega slovaškega zakona, novega slovaškega zakona o vinih, ki zajema označbo „Tokajská vinohradnícka oblast’“, sprejeto 30. junija 2009. Poleg tega, tudi če bi bilo treba veljavne predpise razlagati tako, da je začetek veljavnosti nacionalnega zakona (1. septembra 2009) pomemben tudi za določitev obstoječe zaščite, bi bilo treba v tem primeru uporabiti člen 73(2) Uredbe št. 607/2009, tako da bi bilo označbo tudi v tem primeru treba obravnavati po novem zakonu kot „obstoječo zaščiteno“ v smislu člena 118s Uredbe št. 1234/2007.
   Tožeča stranka v okviru drugega tožbenega razloga trdi, da je Komisija z vodenjem in upravljanjem registra E-Bacchus in natančneje z izpodbijanim vpisom kršila temeljna načela dobrega upravljanja, lojalnega sodelovanja in pravne varnosti, ki izhajajo iz prava Unije.
   Glede tega tožeča stranka meni, da iz načela dobrega upravljanja izhaja, da mora Komisija zlasti glede na pomen zadevnega registra zagotavljati, da ta vsebujje verodostojne, zanesljive in točne podatke. Zlasti mora Komisija v zvezi s tem ugotoviti, katere označbe in na podlagi katerih nacionalnih zakonodaj so bile ob začetku veljavnosti novih predpisov o trgu vina „obstoječe zaščitene“. Dalje tožeča stranka meni, da Komisija ni upoštevala načela lojalnega sodelovanja, ker ni nikakor, ne predhodno ne naknadno, madžarske vlade obvestila o spremembi navedb v registru E-Bacchus v zvezi s Slovaško, čeprav bi morala vedeti, da utegne to škodovati interesom Madžarske. Nazadnje tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila tudi načelo pravne varnosti, ker je register zasnovala in vodila tako, da je mogoče navedbe v njem kadarkoli spremeniti z retroaktivnim učinkom, tako da ni mogoče ugotoviti natančnega datuma spremembe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL L 299, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 607/2009 z dne 14. julija 2009 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 v zvezi z zaščitenimi označbami porekla in geografskimi označbami, tradicionalnimi izrazi, označevanjem in predstavitvijo nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja (UL L 193, str. 60).

      (3)  Seznam imen geografskih enot, ki so manjše od države članice, kakor je navedeno v členu 51(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999 (namizna vina z geografsko označbo) (UL 2009, C 187, str. 67).

      (4)  Seznam kakovostnih vin, pridelanih na določenih pridelovalnih območjih (UL 2009, C 187, str. 1).


title: Zadeva C-283/08: Tožba, vložena 27. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/32

         Tožba, vložena 27. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-283/08)
   (2008/C 223/49)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Roels in W. Wils)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Nizozemska, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (1), oziroma o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Nizozemski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive v nacionalno pravo se je iztekel 12. junija 2007.

      (1)  UL L 149, str. 22.


title: Zadeva C-208/10: Tožba, vložena 30. aprila 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/24

         Tožba, vložena 30. aprila 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-208/10)
   2010/C 179/39
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Nijenhuis in M. Teles Romão, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2007/44/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju, oziroma jih vsaj ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive je potekel 20. marca 2009.

      (1)  UL L 247, str. 1.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2005 v zadevi C-415/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Državne pomoči — Obveznost povračila — Absolutna nezmožnost izvršitve — Odsotnost)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/10

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 12. maja 2005
   v zadevi C-415/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (1)

   (Državne pomoči - Obveznost povračila - Absolutna nezmožnost izvršitve - Odsotnost)
   (2005/C 182/19)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-415/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou in J. Buendía Sierra) proti Helenski republiki (zastopniki: A. Samoni-Rantou, P. Mylonopoulos, F. Spathopoulos in P. Anestis), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 88(2) ES, vložene dne 25. septembra 2003, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans predsednik senata, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), sodnica, R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: M. Ferreira, glavna administratorka, dne 12. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Helenska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za povračilo nezakonitih in s skupnim trgom neskladnih pomoči — z izjemo tistih za prispevke državnemu organu socialne varnosti — v skladu s členom 3 Odločbe Komisije 2003/372/ES z dne 11. decembra 2002 o pomočeh, ki jih je Grčija podelila Olympic Airways-u, ni izpolnila obveznosti iz navedenega člena 3.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva T-165/10: Tožba, vložena 12. aprila 2010 – Grupo Osborne proti UUNT – Confecciones Sanfertús (TORO)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/48

         Tožba, vložena 12. aprila 2010 – Grupo Osborne proti UUNT – Confecciones Sanfertús (TORO)
   (Zadeva T-165/10)
   2010/C 148/78
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španija) (zastopnik: J. Iglesias Monravá, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Španija)

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) v zadevi R 0638/2009-2 naj se razveljavi,

               —

               naj se dovoli registracija znamke Skupnosti št. 2 844 264 v razred 25, in

               —

               naj se naloži stroške strankam, ki nasprotujejo tej tožbi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožena stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „TORO“ (prijava št. 2 844 264) za proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 39

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Confecciones Sanfertús, S.L.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: španska besedna znamka „LETORO“ (št. 465 635) za proizvode iz razredov 24 in 25 ter španski figurativni znamki, ki vsebujeta besedni element „TORO“ (št. 802 043 in št. 1 513 622) za proizvode iz razreda 25.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru in zavrnitev zahteve za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna razlaga člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti, obstoj prejšnje odločbe oddelka za ugovore o združljivosti znamk „TORO“ in „LETORO“ ter dejstvo, da s predloženimi dokazi ni bila izkazana uporaba španskih znamk „LETORO“ (besedna) in „TORO“ (figurativna).


title: Zadeva C-40/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunal, Manchester (Združeno kraljestvo) 29. januarja 2009 – Astra Zeneca UK Limited proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunal, Manchester (Združeno kraljestvo) 29. januarja 2009 – Astra Zeneca UK Limited proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-40/09)
   2009/C 90/17
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   VAT and Duties Tribunal, Manchester

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Astra Zeneca UK Limited

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v okoliščinah te zadeve, v katerih lahko zaposleni pod pogoji njegove ali njene pogodbe o zaposlitvi izbere, da del svoje plače prejme v vrednostnem bonu, člen 2(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (1) (zdaj člen 2(1)(c) Glavne direktive o DDV) treba razlagati tako, da pomeni zagotovitev tega bona zaposlenemu s strani delodajalca opravljanje storitev za plačilo?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 6(2)(b) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (zdaj člen 26(1)(b)) razlagati tako, da je zagotovitev bona zaposlenemu s strani delodajalca v skladu s pogodbo o zaposlitvi treba obravnavati kot opravljanje storitev, v okoliščinah, v katerih mora zaposleni uporabiti bon za svoje zasebne namene?

               3.

               Če zagotovitev bona ni ne opravljanje storitev za plačilo v smislu člena 2(1) ne opravljanje storitev v skladu s členom 6(2)(b), ali je treba člen 17(2) (zdaj člen 168) razlagati tako, da dovoljuje delodajalcu, da dobi nazaj davek na dodano vrednost, ki izhaja iz nabave in zagotovitve bona zaposlenemu v skladu s pogodbo o zaposlitvi, v okoliščinah, v katerih mora zaposleni uporabiti bon za svoje zasebne namene?

      (1)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, 13.6.1977, str. 1).


title: Zadeva T-157/17: Tožba, vložena 10. marca 2017 – Cristalfarma/EUIPO – Novartis (ILLUMINA)

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/37

         Tožba, vložena 10. marca 2017 – Cristalfarma/EUIPO – Novartis (ILLUMINA)
   (Zadeva T-157/17)
   (2017/C 129/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cristalfarma Srl (Milano, Italija) (zastopnica: R. Almaraz Palmero, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Novartis AG (Basel, Švica)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „ILLUMINA“ – Prijava št. 11 934 239

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. januarja 2017 v zadevi R 1187/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in drugi stranki, če se bo udeležila postopka, naloži plačilo stroškov postopkov, vključno s tistimi, ki so bili priglašeni pred odborom za pritožbe.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev členov 75, 42(2) in 64(1) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-286/13 P: Pritožba, ki sta jo Dole Food Company, Inc. in Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. vložili 24. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 14. marca 2013 v zadevi T-588/08, Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. proti Evropski komisiji

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/14

         Pritožba, ki sta jo Dole Food Company, Inc. in Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. vložili 24. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 14. marca 2013 v zadevi T-588/08, Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-286/13 P)
   2013/C 252/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. (zastopnik: J.-F. Bellis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               v celoti ali delno razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem je bila tožba pritožnic zavrnjena;

               —

               v celoti ali delno razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 15. oktobra 2008 v delu, v katerem se nanaša na pritožnici;

               —

               odpravi ali zmanjša globo, naloženo pritožnicama, tudi na podlagi neomejene pristojnosti, določene v členu 261 PDEU;

               —

               podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču, da odloči v skladu s sodbo Sodišča;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici s prvim pritožbenim razlogom, ki je razdeljen na pet delov, trdita, da je Splošno sodišče pri nadzoru storilo številne kršitve postopkovnih pravil:

               Splošno sodišče je Komisiji neupravičeno dovolilo, da v sodnem postopku prvič obrazloži dokaze iz svojega spisa, ki so bili v protislovju z ugotovitvami Odločbe;

               Splošno sodišče je neutemeljeno zavrnilo dopustnost predložitve dokazov pritožnic iz spisa Komisije, na podlagi katerih bi bilo novo trditev Komisije v dupliki mogoče zavrniti;

               Splošno sodišče je neutemeljeno zavrnilo dopustnost priloge, ki sta jo pritožnici predložili v utemeljitev njune trditve, da je Komisija navedbe pritožnic v upravnem postopku vzela iz konteksta;

               Splošno sodišče je kršilo načelo enakosti orožij s tem, da ni upoštevalo dokazov, ki sta jih v postopku predložili pritožnici; in

               Splošno sodišče ni pravilno ugotovilo dejstev.

         Pritožnici z drugim pritožbenim razlogom trdita, da je Splošno sodišče potvarjalo dejstva, ki so bila ključna za ustrezno presojo spornega ravnanja s pravnega in gospodarskega vidika.
   Pritožnici s tretjim pritožbenim razlogom, ki je razdeljen na pet delov, trdita, da Splošno sodišče ni ustrezno preučilo dokazov:

               Splošno sodišče ni podalo ustreznih razlogov za ohranitev izračuna tržnih deležev, na katere se je Komisija oprla pri določitvi upoštevne strukture trga;

               Splošno sodišče je zmotno menilo, da Komisiji ni treba pojasniti vsebine razprav med pritožnicama in ostalimi podjetji, katerih namen je omejevanje konkurence;

               Splošno sodišče je zmotno ugotovilo, da je Komisija jasno opisala vsebino teh razprav med pritožnicama in ostalimi podjetji, katerih namen je omejevanje konkurence;

               Splošno sodišče ni odgovorilo na trditev tožečih strank, da si nekateri zaposleni niso mogli izmenjevati verodostojnih podatkov; in

               Splošno sodišče je pravno napačno opredelilo dejstva, s tem da je menilo, da je namen razprav omejevanje konkurence.

         Pritožnici s četrtim pritožbenim razlogom, ki je razdeljen na dva dela, trdita, da je Splošno sodišče pri izračunu naložene globe storilo več napak:

               Splošno sodišče je napačno izračunalo globo na podlagi prodaj družb, za katere ni bila ugotovljena nobena kršitev; in

               Splošno sodišče je pri izračunu globe neutemeljeno dvakrat štelo prodaje istih proizvodov.


title: Zadeva T-134/06: Tožba, vložena  11. maja 2006  — Xentral proti UUNT — Pages Jaunes (besedna znamka PAGESJAUNES.COM)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/29

         Tožba, vložena 11. maja 2006 — Xentral proti UUNT — Pages Jaunes (besedna znamka PAGESJAUNES.COM)
   (Zadeva T-134/06)
   (2006/C 165/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Xentral LLC (Miami, Združene države Amerike) (zastopnik: A. Bertrand, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pages Janunes SA (Sèvres, Francija)
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               razveljavitev odločbe R 708/2005-1 z dne 15. februarja 2006;

               —

               razglasitev veljavnosti znamke Skupnosti PAGESJAUNES.COM;

               —

               naložitev vseh stroškov odboru za pritožbe UUNT.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Xentral LLC

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „PAGESJAUNES.COM“ za proizvode iz razreda 16 (prijava št. 1 880 871)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Pages Janunes SA

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna besedna znamka „LESPAGESJAUNES“ za proizvode iz razreda 16, poslovno in trgovsko ime „PAGES JAUNES“

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi za vse izpodbijane proizvode

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka uveljavlja svojo prejšnjo pravico do področnega imena „PAGESJAUNES.COM“, ki naj bi po njenem mnenju nasprotoval znamki in poslovnemu imenu ugovarjajoče stranke.
   Navaja tudi kršitev člena 7(1)(c) in (d) Uredbe Sveta št. 40/94, ker naj bi bila znamka ugovarjajoče stranke običajnega značaja in zelo majhnega razlikovalnega učinka.
   Navaja, da njena znamka, za katero se zahteva registracija, nikakor ne škodi poslovnemu in trgovskemu imenu ugovarjajoče stranke.
   Tožeča stranka še ugovarja temu, da je znamka ugovarjajoče stranke znana.


title: Zadeva C-532/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. marca 2013 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/13

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. marca 2013 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-532/12) (1)

   2013/C 129/24
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva T-260/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2014 – Španija proti Komisiji (Ribištvo — Ohranjanje ribolovnih virov — Prekoračitev ribolovnih kvot za skušo s strani Španije v conah VIII c, IX in X ter v vodah Evropske unije cone CECAF 34.1.1, dodeljenih za leto 2010 — Odbitki od ribolovnih kvot, dodeljenih za leta od 2011 do 2015 — Pravica do obrambe — Pravna varnost — Legitimno pričakovanje — Enako obravnavanje)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2014 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-260/11) (1)

   ((Ribištvo - Ohranjanje ribolovnih virov - Prekoračitev ribolovnih kvot za skušo s strani Španije v conah VIII c, IX in X ter v vodah Evropske unije cone CECAF 34.1.1, dodeljenih za leto 2010 - Odbitki od ribolovnih kvot, dodeljenih za leta od 2011 do 2015 - Pravica do obrambe - Pravna varnost - Legitimno pričakovanje - Enako obravnavanje))
   2014/C 253/34
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva N. Díaz Abad in L. Banciella Rodríguez-Miñón, nato M. Sampoll Pucurull in Banciella Rodríguez-Miñón, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, F. Jimeno Fernández in D. Nardi, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 165/2011 z dne 22. februarja 2011 o odbitkih od nekaterih kvot za skušo, dodeljenih Španiji za leto 2011 in naslednja leta, zaradi prelova v letu 2010 (UL L 48, str. 11).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 211, 16.7.2011.


title: Zadeva C-223/08: Tožba, vložena 23. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/29

         Tožba, vložena 23. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-223/08)
   (2008/C 171/45)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnica: C. Huvelin, zastopnica)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2006/100/ES z dne 20. novembra 2006 o prilagoditvi nekaterih direktiv na področju prostega gibanja oseb zaradi pristopa Bolgarije in Romunije (1) in v vsakem primeru s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz člena 2 te Direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za uskladitev z Direktivo 2006/100/ES je potekel z dnevom pristopa Bolgarije in Romunije k Evropski uniji, in sicer 1. januarja 2007. Na dan vložitve tožbe ni tožena stranka sprejela nobenega ukrepa za prenos ali o njem obvestila Komisijo.

      (1)  UL L 363, str. 141.


title: Zadeva T-216/14: Tožba, vložena 4. aprila 2014 – Volkswagen proti UUNT (EXTRA)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/28

         Tožba, vložena 4. aprila 2014 – Volkswagen proti UUNT (EXTRA)
   (Zadeva T-216/14)
   2014/C 194/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: U. Sander, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. februarja 2014 v zadevi R 1788/2013-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „EXTRA“ za proizvode in storitve iz razredov 12, 28, 35 in 37 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 7 69  155

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-591/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 14. decembra 2010 – Littlewoods Retail Ltd in drugi proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 14. decembra 2010 – Littlewoods Retail Ltd in drugi proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Zadeva C-591/10)
   2011/C 89/12
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Littlewoods Retail Ltd in drugi

      Tožena stranka: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je pravno sredstvo, ki ga določa država članica – če je ta od davčnega zavezanca pobrala DDV v nasprotju z zahtevami zakonodaje EU o DDV in ga je davčni zavezanec tako preplačal – v skladu s pravom EU, če se z njim zahtevajo le (a) vračilo preveč plačane glavnice in (b) navadne obresti na to glavnico v skladu z nacionalno zakonodajo, kot je določeno v členu 78 zakona o davku na dodano vrednost iz leta 1994?

               2.

               Če to ni tako, ali pravo EU zahteva, da bi moralo biti s pravnim sredstvom, ki ga določa država članica, mogoče zahtevati (a) vračilo preveč plačane glavnice in (b) plačilo obrestnih obresti kot ukrep zaradi rabe preveč plačanih zneskov, s katerimi je razpolagala država članica, in/ali zaradi izgube pri rabi denarja, s katerim je razpolagal davčni zavezanec?

               3.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen, kaj mora pravno sredstvo, ki ga od države članice zahteva pravo EU, poleg vračila preveč plačane glavnice še vključevati glede na rabo preplačila in/ali obresti?

               4.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali načelo učinkovitosti iz prava EU od države članice zahteva, da ne uporabi nacionalnih omejitev (kot sta člena 78 in 80 zakona o davku na dodano vrednost iz leta 1994) za kakršne koli zahtevke ali pravna sredstva, ki bi bila drugače davčnemu zavezancu na voljo za uveljavitev pravice iz prava EU, ki jo je določilo Sodišče z odgovorom na prvo, drugo in tretje vprašanje, ali zadostuje, da nacionalno sodišče takih omejitev ne uporabi le za enega od teh zahtevkov oziroma pravnih sredstev? Katera so še druga načela, ki bi morala voditi nacionalno sodišče pri dajanju učinka tej pravici iz prava EU, tako da bi ravnalo v skladu z načelom učinkovitosti iz prava EU?


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. decembra 2004 v zadevi T-11/02 Spyridon de Athanassios Pappas proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Prenehanje funkcije — Mesečno nadomestilo na podlagi člena 50 Kadrovskih predpisov — Službovanja, upoštevana za izračun nadomestila — Zaposlitve pred nastopom funkcije pri Skupnostih — Prenos pravic do pokojnine)

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/20

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 16. decembra 2004
   v zadevi T-11/02 Spyridon de Athanassios Pappas proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Prenehanje funkcije - Mesečno nadomestilo na podlagi člena 50 Kadrovskih predpisov - Službovanja, upoštevana za izračun nadomestila - Zaposlitve pred nastopom funkcije pri Skupnostih - Prenos pravic do pokojnine)
   (2005/C 19/44)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-11/02 Spyridon de Athanassios Pappas, nekdanji uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Kraainemu (Belgija), ki ga zastopata K. Adamantopoulos in V. Akritidis, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in F. Clotuche-Duvieusart, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bilo določeno trajanje mesečnega nadomestila, do katerega je tožeča stranka upravičena po prenehanju funkcije v interesu službe na podlagi člena 50 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, je Sodišče prve stopnje (M. Jaeger, sodnik posameznik); sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 16. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 68, 16.3.2002.


title: Zadeva C-656/11: Tožba, vložena 21. decembra 2011 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/20

         Tožba, vložena 21. decembra 2011 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-656/11)
   2012/C 49/34
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: C. Murrell, zastopnik, in A. Dashwood QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta z dne 16. decembra 2011 (1) o stališču Evropske unije na Skupnem odboru, ustanovljenem s Sporazumom o prostem gibanju oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani, o nadomestitvi njegove Priloge II o koordinaciji sistemov socialne varnosti naj se razglasi za ničen;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tožbo, vloženo na podlagi člena 263 PDEU, predlaga, naj se Sklep Sveta z dne 16. decembra 2011 o stališču Evropske unije na Skupnem odboru, ustanovljenem s Sporazumom o prostem gibanju oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani, o nadomestitvi njegove Priloge II o koordinaciji sistemov socialne varnosti v skladu s členom 264 PDEU razglasi za ničen.

               2.

               Člen 48 PDEU je edina vsebinska pravna podlaga, navedena v Sklepu.

               3.

               Sklep se nanaša na spremembo Priloge II k Sporazumu z dne 21. junija 1999 o prostem gibanju oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani. Priloga II k Sporazumu se nanaša izključno na koordinacijo sistemov socialne varnosti med EU in Švico. Namen sprememb Priloge II, ki naj bi bile uvedene s Sklepom, je, odraziti spremembe v ustroju koordinacije socialne varnosti EU. Eden od učinkov predvidenih sprememb Priloge II bi bil, da se švicarskih državljanom, ki niso niti delovno aktivni niti družinski člani osebe, ki je delovno aktivna („neaktivni“), priznajo pravice, ki jih na podlagi veljavnega sistema iz Priloge II nimajo.

               4.

               Po mnenju Združenega kraljestva se člena 48 PDEU ne more uporabiti kot edina vsebinska pravna podlaga za ukrep, katerega namen je imeti take posledice. Bil naj bi določba, katere namen je lajšati svobodo gibanja (a) v Uniji, ne med Unijo in tretjimi državami, in (b) oseb, ki so delovno aktivne, ali njihovih družin, ne pa neaktivnih. Pravilna pravna podlaga naj bi bil člen 79(2)(b) PDEU. Ta podeljuje pristojnost za sprejetje ukrepov na področju „opredelit[ve] pravic državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, in pogojev, ki urejajo svobodo gibanja in prebivanja v drugih državah članicah“.

               5.

               Člen 79(2) (b) PDEU je v naslovu V tretjega dela Pogodbe. V skladu s Protokolom 21 k pogodbama se ukrepi, sprejeti v skladu z naslovom V, za Združeno kraljestvo (ali Irsko) ne uporabljajo, razen če sporoči, da „želi sodelovati“ pri njih. Svet s tem, da je za vsebinsko prano podlago za Sklep napačno izbral člen 48 PDEU namesto člena 79(2)(b) PDEU, ni priznal pravice Združenega kraljestva, da ne sodeluje pri Sklepu in da je ta ne zavezuje.

               6.

               Ničnost Sklepa Sveta z dne 16. decembra 2011 se torej predlaga zato, ker naj bi bil sprejet na napačni pravni podlagi, kar naj bi imelo za posledico, da pravice Združenega kraljestva iz Protokola 21 niso bile spoštovane.

      (1)  UL L 341, str. 1.


title: Zadeva T-442/14: Tožba, vložena 16. junija 2014 – Metalúrgica Galaica proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/60

         Tožba, vložena 16. junija 2014 – Metalúrgica Galaica proti Komisiji
   (Zadeva T-442/14)
   2014/C 253/82
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Metalúrgica Galaica, SA (Narón (A Coruña) Španija) (zastopnik: A. López Gómez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen;

               —

               podredno, za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek davčnih ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta za edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami, v celoti, ali tako, da bo omejen neobstoj vpliva na donosnost operacij, in

               —

               Komisiji naloži, naj v plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Duro Felguera SA proti Komisiji, T-401/14.


title: Zadeva C-259/12: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 20. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Plovdiv – Bolgarija) – Teritorialna direktsia na NAP – Plovdiv proti RODOPI-M 91 OOD (Obdavčenje — DDV — Direktiva 2006/112/ES — Načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti — Nepravočasno knjiženje in izkaz stornacije računa — Popravek opustitve — Plačilo davka — Državni proračun — Neobstoj škode — Upravna kazen)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/34

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 20. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Plovdiv – Bolgarija) – Teritorialna direktsia na NAP – Plovdiv proti RODOPI-M 91 OOD
   (Zadeva C-259/12) (1)

   (Obdavčenje - DDV - Direktiva 2006/112/ES - Načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti - Nepravočasno knjiženje in izkaz stornacije računa - Popravek opustitve - Plačilo davka - Državni proračun - Neobstoj škode - Upravna kazen)
   2013/C 225/58
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Plovdiv

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Teritorialna direktsia na NAP – Plovdiv

      Tožena stranka: RODOPI-M 91 OOD

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad Plovdiv – Razlaga členov 242 in 273 Direktive Sveta 2006/112 z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Upravna kazen, naložena zaradi nepravočasnega izkaza stornacije računa, čeprav je bila stornacija pozneje vknjižena in je zadevna oseba plačala davke, ki so nastali zaradi stornacije računa, ki ni bila vnesena v knjigo nakupov in v obračun davka za davčno obdobje – Denarna kazen, enaka skupnemu znesku nepravočasno plačanega davka – Načelo davčne nevtralnosti

      Izrek

   Načelo davčne nevtralnosti ne nasprotuje temu, da davčna uprava države članice davčnemu zavezancu, ki ni v roku, določenem v nacionalni zakonodaji, izpolnil svoje obveznosti, da okoliščine, ki vplivajo na izračun dolgovanega davka na dodano vrednost, vknjiži in obračuna, naloži denarno kazen v višini tega nepravočasno plačanega davka, če je ta davčni zavezanec pozneje to opustitev popravil in dolgovani davek v celoti plačal skupaj z obrestmi. Nacionalno sodišče mora ob upoštevanju členov 242 in 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost presoditi, ali glede na okoliščine spora o glavni stvari, zlasti glede na rok, v katerem je bila nepravilnost popravljena, glede na težo te nepravilnosti in glede na morebiten obstoj utaje ali obida veljavne zakonodaje, ki ga je mogoče očitati davčnemu zavezancu, znesek naložene kazni ne presega tega, kar je nujno za uresničitev ciljev zagotavljanja pravilnega pobiranja davka in preprečevanja utaj.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva F-111/12: Tožba, vložena 2. oktobra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/35

         Tožba, vložena 2. oktobra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-111/12)
   2012/C 379/58
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o potrditvi sklepov zdravniške komisije, ki je ocenila stopnjo invalidnosti tožeče stranke in podala mnenje o tem, ali je njena bolezen poklicnega izvora.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 8. novembra 2011 o potrditvi sklepov zdravniške komisije z dne 25. avgusta 2011, ki je bila tožeči stranki vročena 28. novembra 2011, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba z dne 22. junija 2012 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke naj se, če je to potrebno, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za nastalo nepremoženjsko škodo, začasno in ex aequo et bono ocenjeno na 100 000 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-5/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. januarja 2008 vložilo Højesteret (Danska) – Infopaq International A/S proti Danske Dagblades Forening

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. januarja 2008 vložilo Højesteret (Danska) – Infopaq International A/S proti Danske Dagblades Forening
   (Zadeva C-5/08)
   (2008/C 64/41)
   Jezik postopka: danščina
   Predložitveno sodišče
   Højesteret (vrhovno sodišče)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Infopaq International A/S

      Tožena stranka: Danske Dagblades Forening (združenje danskih založnikov dnevnih časopisov)
   Vprašanja za predhodno odločanje

               i.

               Ali se lahko shranjevanje in poznejše tiskanje povzetka besedila članka v dnevnem časopisu, ki zajema iskano besedo ter pet besed, ki stojijo pred njo, in pet besed, ki ji sledijo, šteje za dejanja razmnoževanja, ki so zaščitena (glej člen 2 Direktive Infosoc (1))?

               ii.

               Ali so okoliščine, v katerih se opravijo začasna dejanja razmnoževanja, pomembno za to, da se jih šteje za „prehodna“ (glej člen 5(1) Direktive Infosoc)?

               iii.

               Ali se lahko začasno dejanje razmnoževanja šteje za „prehodn[o]“, če se razmnoževanje izvrši na primer z izdelavo tekstovne datoteke na podlagi slikovne datoteke ali z iskanjem besedilnega niza na podlagi tekstovne datoteke?

               iv.

               Ali se lahko začasno dejanje razmnoževanja šteje za „prehodn[o]“, če se del reprodukcije, ki zajema enega ali več besednih povzetkov iz 11 besed, shrani?

               v.

               Ali se lahko začasno dejanje razmnoževanja šteje za „prehodn[o]“, če se del reprodukcije, ki zajema enega ali več besednih povzetkov iz 11 besed, natisne?

               vi.

               Ali je stopnja tehnološkega procesa, na kateri se izvršijo začasna dejanja razmnoževanja, pomembna za to, da se jih šteje za „sestavni in bistveni del tehnološkega procesa“ (glej člen 5(1) Direktive Infosoc)?

               vii.

               Ali so lahko začasna dejanja razmnoževanja „sestavni in bistveni del tehnološkega procesa“, če zajemajo ročno skeniranje celotnih časopisnih člankov, s čimer so ti preoblikovani iz tiskanega medija v digitalni medij?

               viii.

               Ali so lahko začasna dejanja razmnoževanja „sestavni in bistveni del tehnološkega procesa“, če zajemajo tiskanje reprodukcije, ki obsega enega ali več besednih povzetkov iz 11 besed?

               ix.

               Ali „zakonit[a] uporab[a]“ (glej člen 5(1) Direktive Infosoc) zajema vsako vrsto uporabe, ki ne zahteva privolitve imetnika avtorske pravice?

               x.

               Ali „zakonit[a] uporab[a]“ (glej člen 5(1) Direktive Infosoc) zajema skeniranje celotnih časopisnih člankov, ki ga opravi komercialno podjetje, poznejšo obdelavo reprodukcije ter shranjevanje in morebitno tiskanje dela reprodukcije, ki obsega enega ali več besednih povzetkov iz 11 besed, za uporabo pri pisanju poslovnih povzetkov, čeprav imetnik pravice v to ni privolil?

               xi.

               Kakšna merila je treba uporabiti, da se presodi, ali imajo začasna dejanja razmnoževanja „neodvis[en] ekonomsk[i] pome[n]“ (glej člen 5(1) Direktive Infosoc), če so izpolnjeni drugi pogoji iz določbe?

               xii.

               Ali se povečanje uporabnikove učinkovitosti zaradi začasnih dejanj razmnoževanja lahko upošteva pri presoji, ali imajo dejanja „neodvis[en] ekonomsk[i] pome[n]“ (glej člen 5(1) Direktive Infosoc)?

               xiii.

               Ali se skeniranje celotnih časopisnih člankov, ki ga opravi komercialno podjetje, poznejšo obdelavo reprodukcije ter shranjevanje in morebitno tiskanje dela reprodukcije, ki obsega enega ali več besednih povzetkov iz 11 besed, brez privolitve imetnika pravice lahko šteje za „določen[e] posebn[e] primer[e], ki niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem“ časopisnih člankov in „ne vplivajo pretirano na legitimne interese imetnika pravic“ (glej člen 5(5) Direktive Infosoc)?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10).


title: Zadeva C-541/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di pace di Varese (Italija) 17. decembra 2009 – Siddiquee Mohammed Mohiuddin proti Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di pace di Varese (Italija) 17. decembra 2009 – Siddiquee Mohammed Mohiuddin proti Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
   (Zadeva C-541/09)
   2010/C 63/49
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Giudice di pace di Varese

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Siddiquee Mohammed Mohiuddin

      Tožena stranka: Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali povezane določbe členov 4 in 6 Uredbe 882/2004/ES pomenijo subjektivno pravico za posameznike, ki so stranke v postopku uradnega nadzora, da pregled v zvezi z živili in pijačami izvaja izključno osebje, ki izpolnjuje pogoje, naštete v navedenih določbah, na katero se lahko ti posamezniki sklicujejo v sodnem postopku in zoper kaznovalne ukrepe držav članic?

               2.

               Če je odgovor nikalen, ali se Direktiva 2000/13/ES v okviru zakonodaje Skupnosti, s katero je urejeno označevanje živil in pijač, nanaša na sanitarno področje?

               3.

               Ali Direktiva 76/768/EGS s poznejšimi spremembami ali drugi upoštevni predpisi Skupnosti nasprotujejo temu, da država članica različno obravnava gospodarske subjekte, vključene v verigo, glede njihove odgovornosti, tako da izključi odgovornost trgovca zaradi njegove dejavnosti?

               4.

               Če je odgovor nikalen, ali je treba člen 6 direktive s poznejšimi spremembami razumeti tako, da vzpostavlja solidarno odgovornost proizvajalca kozmetičnih izdelkov in trgovca, ki ne sodeluje v fazah proizvodnje, pakiranja in označevanja kozmetičnih izdelkov?


title: Zadeva F-143/14: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. marca 2015 – Singou/Svet (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenec — Zavrnitev pritožbe zaradi psihičnega nasilja — Nepodaljšanje pogodbe — Neobstoj pritožbe — Očitna nedopustnost)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/44

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. marca 2015 – Singou/Svet
   (Zadeva F-143/14)
   ((Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenec - Zavrnitev pritožbe zaradi psihičnega nasilja - Nepodaljšanje pogodbe - Neobstoj pritožbe - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 155/64)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Simplice Gervais Singou (Bruselj, Belgija) (zastopnik: O. Dambel, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa OI z dne 5. marca 2009 o zavrnitvi pritožbe zaradi psihičnega nasilja, ki jo je vložila tožeča stranka, in predlog za razglasitev ničnosti sklepa OI z dne 12. aprila 2012, s katerim je OI zavrnil podaljšanje pogodbe tožeče stranke za pogodbenega uslužbenca za določen čas ali njeno spremembo v pogodbo za pogodbenega uslužbenca za nedoločen čas, ter zahtevka za povračilo domnevno utrpele premoženjske in nepremoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Prošnja za brezplačno pravno pomoč se zavrne.

               3.

               S. G. Singou nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-258/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2009 — Poljska proti Komisiji ( Ničnostna tožba — Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic — Uredba (ES) št. 60/2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja — Rok za tožbo — Začetek — Prepoznost — Nedopustnost )

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/21

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2009 — Poljska proti Komisiji
   (Zadeva T-258/04) (1)

   („Ničnostna tožba - Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic - Uredba (ES) št. 60/2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja - Rok za tožbo - Začetek - Prepoznost - Nedopustnost“)
   2009/C 193/33
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: sprva J. Pietras in E. Ośniecka-Tamecka, nato T. Nowakowski in nazadnje M. Dowgielewicz, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva L. Visaggio in A. Stobiecka-Kuik, nato T. van Rijn, L. Visaggio in A. Stobiecka-Kuik, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Republika Ciper (zastopnik: P. Kliridis, zastopnik)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti člena 5, člena 6, od (1) do (3), člena 7(1) in člena 8(2)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke republike, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 9, str. 8).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Republika Poljska nosi svoje stroške in stroške Komisije.

               3)

               Republika Ciper nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


               16.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 216/13

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Kraljevini Norveški, vložena 22. decembra 2015
   (Zadeva E-35/15)
   (2016/C 216/10)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopajo Carsten Zatschler, Markus Schneider in Øyvind Bø, zastopniki Nadzornega organa Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, Belgija je 22. decembra 2015 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Kraljevini Norveški.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Norveška v predpisanem roku ni izpolnila svojih obveznosti iz akta iz točke 56i Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora) s tem:

                           a.

                           ko ni pripravila ustreznega načrta za sprejem odpadkov in ravnanje z njimi za vsako pristanišče na Norveškem, kakor zahteva člen 5(1) Direktive 2000/59/ES;

                           b.

                           ko ni ocenila in potrdila načrta za sprejem odpadkov in ravnanje z njimi za vsako pristanišče na Norveškem, spremljala njegovega izvajanja in zagotovila njegove ponovne potrditve najmanj vsaka tri leta, kakor zahteva člen 5(3) Direktive 2000/59/ES; ter s tem,

                           c.

                           ko v vsakem pristanišču na Norveškem ni zagotovila razpoložljivosti pristaniških sprejemnih zmogljivosti, ki zadostujejo za zadovoljitev potreb ladij, ki običajno uporabljajo pristanišče, brez čezmernih zamud ladij, kakor zahteva člen 4(1) Direktive 2000/59/ES;

               2.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da Kraljevina Norveška ni pravočasno izpolnila ključnih obveznosti za varovanje morskega okolja iz Direktive 2000/59/ES (v nadaljnjem besedilu: Direktiva ali direktiva o pristaniških zmogljivostih za sprejem).

               —

               Z namenom zmanjšanja spuščanja odpadkov in ostankov tovora z ladij v morje Direktiva države EGP obvezuje, da zagotovijo, da so v vseh njihovih pristaniščih na voljo zadostne zmogljivosti, ki lahko sprejmejo ladijske odpadke ali ostanke tovora, in da pripravijo načrt za sprejem odpadkov in ravnanje z njimi za vsako pristanišče.

               —

               Norveški organi so 23. oktobra 2007 obvestili Nadzorni organ Efte, da je bila direktiva o pristaniških zmogljivostih za sprejem prenesena v nacionalno zakonodajo.

               —

               Na prošnjo Nadzornega organa Efte je Evropska agencija za pomorsko varnost opravila inšpekcijski pregled in 28. septembra 2010 izdala poročilo, v katerem je med drugim predstavila pomanjkljivosti pri izvajanju obveznosti Norveške iz Direktive.

               —

               Nadzorni organ Efte je 10. julija 2013 predložil obrazloženo mnenje, v katerem je bilo navedeno, da Norveška med drugim ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 4(1), člena 5(1) in člena 5(3) Direktive. Norveški je bilo naloženo, naj najpozneje do 10. septembra 2013 sprejme potrebne ukrepe za uskladitev z obrazloženim mnenjem.

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da Norveška do navedenega datuma ni izpolnila svojih obveznosti s tem, ko (i) ni pripravila ustreznega načrta za sprejem odpadkov in ravnanje z njimi za vsako pristanišče na Norveškem, kakor zahteva člen 5(1) Direktive; (ii) ni ocenila in potrdila načrta za sprejem odpadkov in ravnanje z njimi za vsako pristanišče na Norveškem, spremljala njegovega izvajanja in zagotovila njegove ponovne potrditve najmanj vsaka tri leta, kakor zahteva člen 5(3) Direktive; ter s tem, ko (iii) ni zagotovila razpoložljivosti pristaniških sprejemnih zmogljivosti v vsakem pristanišču na njenem ozemlju, kakor zahteva člen 4(1) Direktive.


title: Zadeva T-307/12: Tožba, vložena 11. julija 2012 – Mayaleh proti Svetu

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/19

         Tožba, vložena 11. julija 2012 – Mayaleh proti Svetu
   (Zadeva T-307/12)
   2012/C 273/32
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Adib Mayaleh (Damask, Sirija) (zastopnik: G. Karouni, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi Izvedbeni sklep 2012/256/SZVP z dne 14. maja 2012 o izvajanju Sklepa Sveta 2011/782/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji v delu, ki zadeva Adiba Mayaleha;

               —

               razveljavi Izvedbeno uredbo št. 410/2012 z dne 14. maja 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji v delu, ki zadeva Adiba Mayaleha;

               —

               Svetu Evropske unije na podlagi členov 87 in 91 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov, ki so v bistvenem enaki ali podobni tistim, navedenim v okviru zadeve T-383/11, Makhlouf proti Svetu (1).

      (1)  UL 2011, C 282, str. 30.


title: Zadeva C-214/05 P: Pritožba Sergio Rossi SpA zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat), razglašeno dne 1. marca 2005 v zadevi Sergio Rossi SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-169/03, vložena dne 17. maja 2005

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/31

         Pritožba Sergio Rossi SpA zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat), razglašeno dne 1. marca 2005 v zadevi Sergio Rossi SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-169/03, vložena dne 17. maja 2005
   (Zadeva C-214/05 P)
   (2005/C 182/54)
   Jezik postopka: italijanščina
   Družba Sergio Rossi SpA, ki jo zastopa A. Ruo, avvocato iz odvetniške zbornice Alicante (Španija), je dne 17. maja 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 1. marca 2005 v zadevi Sergio Rossi SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-169/03.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               v celoti razveljavi izpodbijano sodbo zaradi kršitve členov 8 in 73 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1) in členov 44(1) in 81 Poslovnika Sodišča prve stopnje;

               2.

               podredno, delno razveljavi izpodbijano sodbo, le kolikor se nanaša na registracijo znamke SISSI ROSSI za proizvode „usnje in njegove imitacije“;

               3.

               še bolj podredno, pripozna pravico do predložitve dokazov, v celoti razveljavi izpodbijano sodbo in zadevo vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje, da preuči dokazna sredstva, ki so bila razglašena za nedopustna ali, alternativno, in ob upoštevanju pravice biti slišan po členu 73 Uredbe Sveta št. 40/94, zadevo preda odboru za pritožbe UUNT, da določi rok za podajanje pripomb.

               4.

               Po členu 69(2) Poslovnika Sodišča Evropskih skupnosti z dne 2. maja 1991 naloži nasprotni stranki, kot neuspeli stranki, plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po mnenju pritožnice izpodbijana sodba krši naslednje določbe:

               1.

               člen 81 Poslovnika Sodišča prve stopnje, kolikor izpodbijana sodba ne vsebuje obrazložitve v zvezi s pravnim predlogom te tožbe.

               2.

               člen 44(1) Poslovnika Sodišča prve stopnje, kolikor so bili dokazi, ki jih je predložila pritožnica, zavrženi kot nedopustni, čeprav bi se morali upoštevati; podredno je treba ugotoviti kršitev člena 73 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, saj pritožnici v postopku pred odborom za pritožbe UUNT ni bila zagotovljena možnost, da pripombe glede razlogov za podobnost ali različnost spornih proizvodov.

               3.

               člen 8 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, kolikor je znamki Miss Rossi in Sissi Rossi treba šteti za nezdružljivi. Dejansko je treba proizvoda „ženske torbice“ in „ženski čevlji“ šteti za sorodna, njuni znamki pa za podobni. Na podlagi podobnosti med proizvodi in znaki je treba potrditi verjetnost zmede med tema znamkama v smislu te določbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


title: Zadeva T-428/16: Tožba, vložena 29. julija 2016 – Martín Osete/EUIPO – Rey (AN IDEAL LOVER)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/47

         Tožba, vložena 29. julija 2016 – Martín Osete/EUIPO – Rey (AN IDEAL LOVER)
   (Zadeva T-428/16)
   (2016/C 343/64)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Isabel Martín Osete (Pariz, Francija) (zastopnik: V. Wellens, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Daniella Rey (Toulouse, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „AN IDEAL LOVER“ – znamka EU št. 5261 599

      Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. aprila 2016 v zadevi R 1527/2015-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 55(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-124/06: Tožba, vložena  27. aprila 2006  — MIP METRO proti UUNT — MetroRED Telecom (MetroRED)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/34

         Tožba, vložena 27. aprila 2006 — MIP METRO proti UUNT — MetroRED Telecom (MetroRED)
   (Zadeva T-124/06)
   (2006/C 143/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: MIP METRO Group Intellectual Property GmbH & Co KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: R. Kaase, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: MetroRED Telecom Group Ltd (Hamilton, Bermudi)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 16. februarja 2006, kolikor je bila pritožba zavrnjena iz razlogov, ki niso v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe št. 40/94;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Prijavitelj znamke Skupnosti: MetroRED Telecom Group Ltd.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „MetroRED“ za storitve iz razredov 35, 38 in 42 — prijava št. 2 189 512
   Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna figurativna znamka „METRO“ za proizvode in storitve iz razredov od 1 do 36 in od 38 do 42
   Odločba oddelka za ugovore: Delna zavrnitev ugovora
   Odločba odbora za pritožbe: Delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker obstaja verjetnost zmede, saj v znamki „MetroRED“ prevladuje element „Metro“, ki je enak ugovarjajoči znamki. Po mnenju tožeče stranke element „RED“ nima ralikovalnega učinka in ga bo potrošnik spregledal.


title: Zadeva T-29/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  8. decembra 2005  — Castellblanch proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element  CRISTAL CASTELLBLANCH  — Prejšnja besedna nacionalna znamka CRISTAL — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b), člen 15(2)(a), in člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. decembra 2005 — Castellblanch proti UUNT
   (Zadeva T-29/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element ‚CRISTAL CASTELLBLANCH‘ - Prejšnja besedna nacionalna znamka CRISTAL - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b), člen 15(2)(a), in člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 48/52)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Castellblanch, SA (Sant Sadurni d'Anoia, Španija) (Zastopniki: F. de Visscher, E. Cornu, É. De Gryse in D. Moreau, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: I. de Medrano Caballero, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Champagne Louis Roederer SA (Reims, Francija) (Zastopnik: P. Cousin, avocat)
   Predmet zadeve
   Tožba proti odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. novembra 2003 (zadeva R 37/2000-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Castellblanch, SA, in Champagne Louis Roederer SA.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva T-218/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – Nutrexpa/UUNT – Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara Maria ORO) („Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Cuétara Maria ORO — Prejšnje skupnostne in nacionalne figurativne znamke ORO — Delna zavrnitev registracije — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (EES) št. 207/2009“)

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – Nutrexpa/UUNT – Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara Maria ORO)
   (Zadeva T-218/13) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Cuétara Maria ORO - Prejšnje skupnostne in nacionalne figurativne znamke ORO - Delna zavrnitev registracije - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EES) št. 207/2009“))
   (2015/C 221/13)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nutrexpa, SL (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño in Y. Sastre Canet, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Mondéjar Ortuño in V. Melgar, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Milano, Italija) (zastopniki: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli in G. Petrocchi, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. februarja 2013 (zadeva R 2455/2011 1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl in Nutrexpa, SL.

      Izrek

               1.

               Zadeva T-218/13 se razdruži od zadeve T-271/13 za namene te sodbe.

               2.

               Tožba se zavrne.

               3.

               Družbi Nutrexpa, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Izbris zadeve T-325/03

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/28

         Izbris zadeve T-325/03 (1)

   (2004/C 239/64)

      (jezik postopka: nemščina)

   Predsednik drugega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 6. maja 2004 odločil o izbrisu zadeve E-Sim Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) pod opr. št. T-325/03.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva C-125/15 P: Sklep podpredsednika Sodišča z dne 18. decembra 2015 – Sodišče Evropske unije/Gascogne Sack Deutschland GmbH, Groupe Gascogne SA, ob intervenciji Evropske komisije

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/11

         Sklep podpredsednika Sodišča z dne 18. decembra 2015 – Sodišče Evropske unije/Gascogne Sack Deutschland GmbH, Groupe Gascogne SA, ob intervenciji Evropske komisije
   (Zadeva C-125/15 P) (1)

   (2016/C 078/14)
   Jezik postopka: francoščina
   Podpredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 155, 11.5.2015.


title: Zadeva T-121/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. novembra 2009 – Sellafield proti Komisiji

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/69

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. novembra 2009 – Sellafield proti Komisiji
   (Zadeva T-121/06) (1)

   2010/C 24/123

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006.


title: Sodba Sodišča z dne 15. novembra 2013 v zadevi E-10/13 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Država EGP/EFTA ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano))

text:
               27.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/10

      SODBA SODIŠČA

   z dne 15. novembra 2013
   v zadevi E-10/13
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Država EGP/EFTA ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano))
   2014/C 88/07
   V zadevi E-10/13, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ker v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov, da bi v svoj nacionalni pravni red pravilno prenesla določbe člena 2(1)(a)–(d) in člena 2(2)(a)–(b) Akta, navedenega v točki 21b Priloge k Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano)), kot je bil prilagojen Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta – je sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik poročevalec Per Christiansen in sodnik Páll Hreinsson, 15. novembra 2013 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ker v predpisanem roku ni sprejela ukrepov, da bi v svoj nacionalni pravni red pravilno prenesla določbe člena 2(1)(a)–(d) in člena 2(2)(a)–(b) akta, navedenega v točki 21b Priloge XVIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano)), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz tega akta.

               2.

               Republiki Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Združeni zadevi C-18/10 in C-37/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 16. februarja 2011 – (predloga za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin – Nemčija) – Agrargenossenschaft Münchehofe e.G. (C-18/10), Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen (C-37/10) proti BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

text:
               11.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 173/8

         Sklep predsednika Sodišča z dne 16. februarja 2011 – (predloga za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin – Nemčija) – Agrargenossenschaft Münchehofe e.G. (C-18/10), Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen (C-37/10) proti BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH
   (Združeni zadevi C-18/10 in C-37/10) (1)

   2011/C 173/17
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadev.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.

      UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva C-517/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Afton Chemical Limited proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Direktiva 92/81/EGS – Trošarine za mineralna olja – Člena 2(2) in (3) ter 8(1)(a) – Direktiva 2003/96/ES – Obdavčitev energentov in električne energije – Člen 2 od (2) do (4)(b) – Področje uporabe – Dodatki za pogonsko gorivo, ki imajo lastnosti mineralnih olj ali energentov, ampak se ne uporabljajo kot pogonsko gorivo – Nacionalni režim obdavčitve)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/20

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Afton Chemical Limited proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-517/07) (1)

   (Direktiva 92/81/EGS - Trošarine za mineralna olja - Člena 2(2) in (3) ter 8(1)(a) - Direktiva 2003/96/ES - Obdavčitev energentov in električne energije - Člen 2 od (2) do (4)(b) - Področje uporabe - Dodatki za pogonsko gorivo, ki imajo lastnosti mineralnih olj ali energentov, ampak se ne uporabljajo kot pogonsko gorivo - Nacionalni režim obdavčitve)
   (2009/C 44/33)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Afton Chemical Limited

      Tožena stranka: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Chancery Division) – Razlaga členov 2(3) in 8(1) Direktive Sveta 92/81/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi trošarinskih struktur za mineralna olja (UL L 316, str. 12), členov 2(3) in 4(b) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, str. 51) in člena 3 Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1) – Mineralna olja, ki se gorivom dodajajo za druge namene kot za pogon vozila, ampak niso kot gorivo namenjena prodaji ali uporabi – Obdavčitev kot gorivo?
   Izrek
   Člena 2(3) in 8(1) Direktive Sveta 92/81/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi trošarinskih struktur za mineralna olja, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 94/74/ES z dne 22. decembra 1994, glede obdobja do 31. decembra 2003 ter člen 2(3) in (4) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije glede obdobja od 1. januarja do 31. oktobra 2004 je treba razlagati tako, da mora za dodatke za pogonsko gorivo, kot so ti v postopku v glavni stvari, ki imajo lastnost „mineralnih olj“ v smislu člena 2(1) prve od teh direktiv ali „energentov“ v smislu člena 2(1) druge od njiju, ki pa niso namenjeni za uporabo, ponujeni naprodaj ali uporabljeni kot pogonsko gorivo, veljati režim obdavčitve, ki ga določata navedeni direktivi.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva T-453/16: Tožba, vložena 10. avgusta 2016 – Ellinikos Syndemos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1/EUIPO – 520 Barcode Ellas (520Barcode Hellas)

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/23

         Tožba, vložena 10. avgusta 2016 – Ellinikos Syndemos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1/EUIPO – 520 Barcode Ellas (520Barcode Hellas)
   (Zadeva T-453/16)
   (2016/C 371/25)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ellinikos Syndemos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 (Argiroupoli Attikis, Grčija) (zastopnik: A. Mouzaki, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: 520 Barcode Ellas – AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion (Kifisia Attikis, Grčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „5 201000 603856 520Barcode Hellas“ – Prijava št. 10 881 861

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14/06/2016 v zadevi R 238/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev členov 75, 76(1) in 76(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-45/12: Tožba, vložena 27. januarja 2012 – Združeno kraljestvo proti ECB

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/24

         Tožba, vložena 27. januarja 2012 – Združeno kraljestvo proti ECB
   (Zadeva T-45/12)
   2012/C 98/40
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: K. Beal, barrister, in E. Jenkinson, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predloga

               —

               Obvestilo o standardih (Statement of Standards) Evropske centralne banke z dne 18. novembra 2011 naj se razglasi za nično v delu, v katerem določa politiko rezidence za klirinške sisteme s centralno nasprotno stranko (central counterparty clearing systems); in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe se tožeča stranka sklicuje na šest tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni pristojna za izdajo izpodbijanega akta, bodisi zato, ker nikakor ni bila pristojna, bodisi zato, ker ni obstajal zakonodajni instrument, kot je uredba, ki bi jo sprejel Svet ali Evropska centralna banka (v nadaljevanju: ECB) sama.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da bo izpodbijani akt bodisi de jure bodisi de facto uvedel zahtevo rezidence za klirinške sisteme s centralno nasprotno stranko (v nadaljevanju: CCPs), ki želijo opravljati transakcije kliringa ali poravnave v eurih in katerih dnevno poslovanje presega določen obseg. Meni, da je izpodbijani akt v nasprotju z vsemi ali katerim koli od členov 48, 56 in/ali 63 PDEU, ker:

                           —

                           naj bi CCPs s sedežem v državah članicah, ki niso v euroobmočju, kot je Združeno kraljestvo, morali preseliti svoje upravne in nadzorne centre v države članice, ki so članice Eurosistema. Morali naj bi se tudi ponovno ustanoviti kot pravne osebe, ki jih priznava nacionalno pravo druge države članice;

                           —

                           če taki CCPs ne preselijo svojih dejavnosti, kot se zahteva, naj ne bi imeli dostopa do finančnih trgov v državah članicah Eurosistema oziroma naj ga ne bi imeli pod enakimi pogoji kot CCPs s sedežem v teh državah;

                           —

                           taki nerezidenčni CCPs naj ne bi imeli dostopa do ugodnosti, ki jih nudijo ECB ali Nacionalne centralne banke (v nadaljevanju: NCB) Eurosistema, oziroma naj ga ne bi imeli pod enakimi pogoji; in

                           —

                           zato naj bi bila možnost takih CCPs nuditi storitve kliringa ali poravnave v eurih strankam v Uniji omejena ali celo popolnoma prepovedana.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je izpodbijani akt v nasprotju s členoma 101 PDEU in/ali 102 PDEU v povezavi s členo 106 PDEU in členom 13 PEU, ker:

                           —

                           naj bi dejansko zahteval, da morajo vse operacije kliringa, ki se opravljajo v eurih in presegajo določeno raven, opravljati CCPs, ki imajo sedež v državi članici euroobmočja;

                           —

                           naj bi dejansko nalagal NCB euroobmočja, naj CCPs s sedežem v državah članicah, ki niso članice euroobmočja, ne dajo na voljo rezerv v eurih, če presežejo pragove, določene v odločbi.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da zahteva, da CCPs s sedežem v državah članicah, ki niso članice euroobmočja, spremenijo obliko pravne osebe in preselijo sedež, pomeni neposredno ali posredno diskriminacijo glede na državljanstvo. Kršila naj bi tudi načelo enakosti, ki je splošno načelo Unije, saj naj bi bili CCPs s sedeži v različnih državah članicah izpostavljeni različni obravnavi brez objektivnih razlogov za to.

               5.

               S petim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je izpodbijani akt v nasprotju z vsemi ali z nekaterimi od členov II, XI, XVI in XVII Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami (GATS).

               6.

               S šestim tožbenim razlogom Združeno kraljestvo – ne da bi prevzelo dokazno breme za to, da take omejitve ni mogoče utemeljiti z javnim interesom (dokazno breme naj bi bilo na ECB, če se namerava sklicevati na javni interes v utemeljitev odstopanja) – trdi, da nobena utemeljitev z javnim interesom, ki bi jo navedla ECB, ne bi bila v skladu z načelom sorazmernosti, saj naj bi bili na voljo manj omejujoči ukrepi za zagotavljanje nadzora nad finančnimi institucijami, ki imajo sedež v Uniji, vendar zunaj euroobmočja.


title: Zadeva T-663/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Spa Monopole proti UUNT – Royal Mediterranea (THAI SPA)

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Spa Monopole proti UUNT – Royal Mediterranea (THAI SPA)
   (Zadeva T-663/11) (1)

   2012/C 273/42
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednica četrtega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012.


title: Zadeva T-7/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2006 — Komisija proti Parthenonu ( Arbitražna klavzula — Četrti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti — Izterjava predplačil )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2006 — Komisija proti Parthenonu
   (Zadeva T-7/05) (1)

   („Arbitražna klavzula - Četrti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti - Izterjava predplačil“)
   (2006/C 331/84)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou, zastopnik, skupaj z N. Korogiannakis, avocat)

      Tožena stranka: Parthenon AE Oikodomikon — Technikon — Touristikon — Viomichanikon — Emporikon kai Exagogikon Ergasion (Aigion, Grčija) (zastopnik: A. Masoulas, avocat)
   Predmet
   Tožba na podlagi člena 238 ES za izterjavo predplačil, plačanih v okviru pogodbe FAIR-CT98-9544, ki jo je razvezala Komisija zaradi neizpolnitve pogodbenih obveznosti tožene stranke.
   Izrek

               1)

               Tožena stranka Parthenon AE Oikodomikon — Technikon — Touristikon — Viomichanikon — Emporikon kai Exagogikon Ergasion je dolžna plačati Komisiji znesek 154 383,53 evrov, skupaj z obrestmi po obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka za glavne operacije refinanciranja, povišani za eno in pol odstotno točko za obdobje od 31. julija do 31. decembra 2002 in za dve odstotni točki od 1. januarja 2003 do celotnega plačila.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Komisija nosi tretjino svojih stroškov in tretjino stroškov tožene stranke, ki nosi dve tretjini svojih stroškov in dve tretjini stroškov Komisije.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva T-65/11: Tožba, vložena 28. januarja 2011 – Recombined Dairy System proti Komisiji

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/25

         Tožba, vložena 28. januarja 2011 – Recombined Dairy System proti Komisiji
   (Zadeva T-65/11)
   2011/C 103/43
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Recombined Dairy System A/S (Horsens, Danska) (zastopnika: T.K. Kristjánsson in T. Gønge, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Za ničnega naj se razglasi člen 1(2) in (4) Sklepa Evropske Komisije z dne 12. Novembra 2010 (zadeva C(2010) 7692 (REC 03/08)), naslovljenega na danske davčne organe, s katerim je bilo ugotovljeno, da je naknadna vknjižba zneska 1 406 486,06 EUR (10 492 385,99 DKK) uvoznih dajatev iz predloga Kraljevine Danske z dne 6. oktobra 2008 upravičena in da oprostitev uvoznih dajatev v znesku 1 234 365,24 EUR (9 208 364,69 DKK) iz predloga Kraljevine Danske z dne 6. oktobra 2008 ni upravičena.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ugotovitev Komisije, da je naknadna vknjižba upravičena in da oprostitev zadevnih uvoznih dajatev ni upravičena, naj bi temeljila na presoji, ali so pristojni organi storili napako iz člena 236 in člena 220(2)(b) in ali gre za posebne okoliščine iz člena 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (1).
   Komisija je v izpodbijanem sklepu ugotovila, da:

               —

               pristojni organi niso storili nobene napake v zvezi z dvema proizvodoma, za katera je tožeča stranka pridobila zavezujočo tarifno informacijo (ZTI);

               —

               so pristojni organi storili napako v zvezi z enim proizvodom, glede katerega so davčni organi obvestili tožečo stranko, da ZTI ni bila potrebna, ker je tožeča stranka že imela ZTI za proizvod, ki se je za potrebe carinskega postopka štel za enakega;

               —

               pristojni organi niso storili nobene napake v zvezi z ostalima dvema proizvodoma, za katera tožeča stranka ni zahtevala ZTI, ker sta se za potrebe carinskega postopka proizvoda štela za enaka tistim proizvodom, za katere je tožeča stranka že pridobila ZTI.

         Dalje, Komisija je ugotovila, da so obstajale posebne okoliščine glede dveh proizvodov, za katera sta bili izdani ZTI, in za proizvod, za katerega je bilo odločeno, da ZTI ni bila potrebna, da pa niso obstajale nobene posebne okoliščine za zadnja dva proizvoda, ker tožeča stranka zanju ni zahtevala ZTI.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja naslednje:
   1.   Prvi tožbeni razlog: pristojni organi so storili napako v zvezi z vsemi petimi proizvodi v celotnem obdobju, ker je tožeča stranka na podlagi klasifikacije carinskih organov pod naslov 3504 v ZTI upravičeno pričakovala, da je bila ta klasifikacija pravilna.
   2.   Drugi tožbeni razlog: obstajajo posebne okoliščine za dva proizvoda, za katera ZTI nista bili zahtevani, ker je izven dosega normalnega poslovnega tveganja, da bodo carinski organi po mnogih letih spremenili razlago carinske tarife z retroaktivnim učinkom (2).

      (1)  UL 1992, L 302, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL 1987 L 256, str. 1).


title: Zadeva T-130/06: Tožba, vložena  3. maja 2006  — Drax Power in drugi proti Komisiji

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/27

         Tožba, vložena 3. maja 2006 — Drax Power in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-130/06)
   (2006/C 165/54)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Drax Power Ltd (Selby, Združeno kraljestvo), Great Yarmouth Power Ltd (Swindon, Združeno kraljestvo), International Power Plc (London, Združeno kraljestvo), Npower Copgen Ltd (Swindon, Združeno kraljestvo), RWE Npower Plc (Swindon, Združeno kraljestvo), ScottishPower Generation Ltd (Glasgow, Združeno kraljestvo), Scottish and Southern Energy Plc (Perth, Združeno kraljestvo) (zastopnika: I. Glick, QC, in M. Cook, Barrister)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               da se razglasi za nično Odločba Komisije C (2006) 426 konč. z dne 22. februarja 2006 o predlagani spremembi nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki je bil priglašen s strani Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske;

               —

               da se Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s tem postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Združeno kraljestvo je 10. novembra 2004 Komisiji priglasilo svojo namero glede spremembe svojega začasnega nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov. Odločba Komisije, s katero je bila predlagana sprememba ugotovljena za nedopustno, je Združeno kraljestvo izpodbijalo, kar je privedlo do razglasitve ničnosti te odločbe s strani Sodišča prve stopnje v sodbi v zadevi T-178/05 (1).
   Glede na to razglasitev ničnosti je Komisija sprejela novo odločbo, v kateri je odločila, da je obravnavana sprememba nedopustna. To odločitev tožeče stranke sedaj izpodbijajo.
   Tožeče stranke posedujejo, neposredno ali preko svojih hčerinskih družb, obrate za proizvodnjo elektrike, na katere se nanaša Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (2). Predlagana sprememba nacionalnega načrta razdelitve bi imela za posledico, da bi prejeli znatno več pravic kot jih je trenutno razdeljenih.
   V utemeljitev svoji tožbe tožeče stranke navajajo, da je izpodbijana odločba v nasprotju s sodbo Sodišča prve stopnje v zadevi T-178/05 in da vprašanja, ki izhajajo iz izpodbijane odločbe, predstavljajo res judicata.
   Po navedbah tožeče stranke Komisija napačno sklepa, da je datum 30. september 2004, določen v členu 11(1) Direktive, odločilen rok in da državam članicam ni dovoljeno predlagati sprememb k njihovim nacionalnim načrtom razdelitve po tem roku, razen tistih, ki so zahtevane z odločbo Komisije.
   Tožeče stranke nadalje trdijo, da so izraženi pomisleki glede delovanja sheme za trgovanje z emisijami pretirani in ne bi mogli upravičiti zavrnitve predlagane spremembe.

      (1)  Zadeva T-178/05 Združeno kraljestvo proti Komisiji [2005] ECR II-0000.

      (2)   UL 2003 L 275, str. 32.


title: Zadeva C-197/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 28. aprila 2011 – Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele proti Gouvernement flamand

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 28. aprila 2011 – Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele proti Gouvernement flamand
   (Zadeva C-197/11)
   2011/C 211/25
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour constitutionnelle

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele

      Tožena stranka: Gouvernement flamand

      Intervenientke: Collège de la Commission communautaire française, Gouvernement de la Communauté française, Conseil des ministres

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člene 21 PDEU, 45 PDEU, 49 PDEU, 56 PDEU in 63 PDEU ter člena 22 in 24 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (1) razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi iz knjige 5 dekreta flamske regije z dne 27. marca 2009 o zemljiški in nepremičninski politiki z naslovom „Stanovati v svoji regiji“ (Wonen in eigen streek), ki v nekaterih tako imenovanih ciljnih občinah odsvojitev zemljišč in zgradb na njih pogojuje s tem, da pridobitelj izkaže zadostno povezanost s temi občinami v smislu člena 5.2.1, § 2, dekreta?

      (1)  UL L 158, str. 77.


title: Zadeva C-91/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 17. februarja 2012 – Skatteverket proti PFC Clinic AB

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 17. februarja 2012 – Skatteverket proti PFC Clinic AB
   (Zadeva C-91/12)
   2012/C 118/31
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Skatteverket

      Nasprotna stranka: PFC Clinic AB

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 132(1)(b) in (c) Direktive o DDV (1) razlagati tako, da se navedena davčna oprostitev nanaša na storitve, kakršne so te iz obravnavane zadeve in ki vključujejo:

                           (a)

                           estetsko kirurgijo,

                           (b)

                           estetske tretmaje?

               2.

               Ali je za to presojo pomembno, ali se operacije ali tretmaji izvajajo za zdravstveno preventivo ali zdravljenje bolezni, telesnih okvar ali poškodb?

               3.

               Ali je za ustrezno upoštevanje namena posega mogoče upoštevati bolnikovo razumevanje namena posega?

               4.

               Ali je za presojo pomembno, ali poseg opravijo zdravstveni delavci z dovoljenjem in ali ti zdravstveni delavci odločijo o namenu?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-481/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2011 – Département du Gers proti Komisiji (Ničnostna tožba — Okolje in varstvo zdravja ljudi — Gensko spremenjena živila in krma — Neobstoj posamične zadevnosti — Nedopustnost)

text:
               11.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 173/11

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2011 – Département du Gers proti Komisiji
   (Zadeva T-481/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Okolje in varstvo zdravja ljudi - Gensko spremenjena živila in krma - Neobstoj posamične zadevnosti - Nedopustnost)
   2011/C 173/26
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Département du Gers (Francija) (zastopnika: S. Mabile in J.-P. Mignard, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Bianchi in L. Pignataro, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 28. julija 2010 o odobritvi dajanja na trg proizvodov, ki vsebujejo gensko spremenjeno koruzo MON 88017 x MON 810 (MON-88Ø17-3 x MON-ØØ81Ø-6), so iz nje sestavljeni ali proizvedeni, v skladu z Uredbo (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 201, str. 46).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Département du Gers nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               O predlogih za intervencijo Evropskega parlamenta, Sveta Evropske unije, regije Center, regije Pikardija, departmaja Haute-Garonne, regije Bretanja, regije Poitou-Charentes, regije Provansa-Alpe-Azurna obala, regije Burgundija, regije Jug-Pireneji, regije Auvergne, regije Loire, regije Rona-Alpe, departmaja Côtes d’Armor, regije Île de France in regije Nord-Pas-de-Calais ni treba odločati.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva T-671/11: Tožba, vložena 22. decembra 2011 – IPK International proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/18

         Tožba, vložena 22. decembra 2011 – IPK International proti Komisiji
   (Zadeva T-671/11)
   2012/C 65/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: C. Pitschas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Odločbo Komisije z dne 14. oktobra 2011 (ENTR/R1/HHO/lsa – entr.r.1(2011)1183091) razglasi za nično v delu, v katerem so tožeči stranki pripisane le obresti v višini 158 618,27 EUR;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da je tožena stranka kršila člen 266 PDEU, ker je napačno izračunala kompenzacijske in zamudne obresti kot posledico sodbe Splošnega sodišča z dne 15. aprila 2011 v zadevi IPK International proti Komisiji (T-297/05).