title: Zadeva T-770/21: Tožba, vložena 9. decembra 2021 – OC/ESZD

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/40

      Tožba, vložena 9. decembra 2021 – OC/ESZD
      (Zadeva T-770/21)
      (2022/C 51/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: OC (zastopnika: L. Levi in N. Flandin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

            in zato,

                  —

                  razglasi odločbo z dne 10. septembra 2020, ki je bila vročena 11. februarja 2021 in s katero je OI zavrnil prošnjo za pomoč, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, za nično;

                  —

                  če je potrebno, razglasi odločbo OI z dne 31. avgusta 2021, s katero je bila zavrnjena pritožba z dne 6. maja 2021, ki jo je tožeča stranka vložila zoper odločbo z dne 10. septembra 2021, za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in pravice do izjave.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev postopka in pravil o pristojnosti glede razdelitve pooblastil. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da bi moral odločbo o uvedbi upravne preiskave sprejeti generalni sekretar ESZD.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: očitne napake pri presoji, ki naj bi jih storila ESZD glede na opredelitev psihičnega nasilja, ki jo je uporabila, in kršitev člena 12a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.


title: Zadeva T-777/21: Tožba, vložena 14. decembra 2021 – Trend Glass/EUIPO (EUIPO) (ECO STORAGE)

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/40

      Tožba, vložena 14. decembra 2021 – Trend Glass/EUIPO (EUIPO) (ECO STORAGE)
      (Zadeva T-777/21)
      (2022/C 51/54)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Trend Glass sp. z o.o. (Radom, Poljska) (zastopnik: J. Gwiazdowska, pravna svetovalka)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije ECO STORAGE – prijava št. 18 324 347

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. oktobra 2021 v zadevi R 1315/2021-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v celoti in o zadevi dokončno odloči s tem da dovoli registracijo prijave znamke Evropske unije št. 18 324 347;

                  —

                  podredno, razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe in vrne zadevo v ponovno odločanje;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke v postopku pred odborom za pritožbe in oddelkom „Operativne dejavnosti“ EUIPO.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) v povezavi s členom 7(2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. 2017/1001;

                  —

                  kršitev člena 33(2) in (7) in člena 42(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. 2017/1001;

                  —

                  kršitev člena 94(1) in člena 95(1) Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta št. 2017/1001;

                  —

                  kršitev člena 20 in 41(1) in (2)(a) ter (c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, vključno s pravico do izjave, obveznostjo uprave, da svoje odločitve obrazloži, načelom dobrega upravljanja, pravne varnosti in enakega obravnavanja.


title: Zadeva C-289/20: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – IB/FA (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (ES) št. 2201/2003 – Pristojnost za odločanje o vlogi za razvezo – Člen 3(1)(a) – Pojem „običajno prebivališče“ vlagatelja)

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/10

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – IB/FA
      (Zadeva C-289/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Pristojnost za odločanje o vlogi za razvezo - Člen 3(1)(a) - Pojem „običajno prebivališče“ vlagatelja)
      (2022/C 51/12)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Paris

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: IB

         Tožena stranka: FA

         Izrek

      Člen 3(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 je treba razlagati tako, da lahko ima zakonec, ki živi v dveh državah članicah, svoje običajno prebivališče samo v eni od teh držav članic, tako da so samo sodišča države članice, na ozemlju katere je to običajno prebivališče, pristojna za odločanje o zahtevku za prenehanje zakonskih vezi.

         (1)  UL C 297, 7.9.2020.


title: Zadeva C-334/20: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Veszprémi Törvényszék – Madžarska) – Amper Metal Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2 – Transakcija, ki je predmet DDV – Pojem – Člen 168(a) in člen 176 – Pravica do odbitka vstopnega DDV – Zavrnitev – Oglaševalske storitve, ki jih je davčna uprava opredelila kot predrage in nepotrebne – Neobstoj prometa, ustvarjenega v korist davčnega zavezanca)

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/11

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Veszprémi Törvényszék – Madžarska) – Amper Metal Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-334/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2 - Transakcija, ki je predmet DDV - Pojem - Člen 168(a) in člen 176 - Pravica do odbitka vstopnega DDV - Zavrnitev - Oglaševalske storitve, ki jih je davčna uprava opredelila kot predrage in nepotrebne - Neobstoj prometa, ustvarjenega v korist davčnega zavezanca)
      (2022/C 51/13)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Veszprémi Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Amper Metal Kft

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izrek

      Člen 168(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da lahko davčni zavezanec odbije vstopni davek na dodano vrednost (DDV), plačan za oglaševalske storitve, če je tako opravljanje storitev transakcija, ki je predmet DDV, v smislu člena 2 Direktive 2006/112 ter če ima neposredno in takojšnjo povezavo z eno ali več obdavčljivimi izstopnimi transakcijami oziroma s celotno gospodarsko dejavnostjo davčnega zavezanca, in sicer iz naslova njegovih splošnih stroškov, ne da bi se pri tem upoštevala okoliščina, da naj bi bila cena za te storitve pretirana glede na referenčno vrednost, ki jo opredeli nacionalna davčna uprava, ali da naj se zaradi teh storitev temu davčnemu zavezancu ni povečal promet.

         (1)  UL C 423, 7.12.2020.


title: Zadeva C-372/20: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzgericht – Avstrija) – QY/Finanzamt Österreich, nekdanji Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk (Predhodno odločanje – Člena 45 in 48 PDEU – Prosto gibanje delavcev – Enako obravnavanje – Družinske dajatve, zagotovljene na področju razvojne pomoči delavcem, ki svoje družinske člane pripeljejo s sabo v kraj opravljanja dela v tretji državi – Odprava – Člen 288, drugi odstavek, PDEU – Pravni akti Unije – Obseg uredb – Nacionalna ureditev, katere osebno področje uporabe je širše kot osebno področje uporabe uredbe – Pogoji – Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 11(3)(a) in (e) – Področje uporabe – Zaposlena oseba, državljanka države članice, ki jo kot delavko na področju razvojne pomoči zaposli delodajalec s sedežem v drugi državi članici in je napotena na misijo v tretjo državo – Člen 68(3) – Pravica vlagatelja zahtevka za družinske prejemke, da vloži samo en zahtevek pri nosilcu države članice, ki je prednostno pristojna, ali nosilcu države članice, ki je podredno pristojna)

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/11

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzgericht – Avstrija) – QY/Finanzamt Österreich, nekdanji Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk
      (Zadeva C-372/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člena 45 in 48 PDEU - Prosto gibanje delavcev - Enako obravnavanje - Družinske dajatve, zagotovljene na področju razvojne pomoči delavcem, ki svoje družinske člane pripeljejo s sabo v kraj opravljanja dela v tretji državi - Odprava - Člen 288, drugi odstavek, PDEU - Pravni akti Unije - Obseg uredb - Nacionalna ureditev, katere osebno področje uporabe je širše kot osebno področje uporabe uredbe - Pogoji - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člen 11(3)(a) in (e) - Področje uporabe - Zaposlena oseba, državljanka države članice, ki jo kot delavko na področju razvojne pomoči zaposli delodajalec s sedežem v drugi državi članici in je napotena na misijo v tretjo državo - Člen 68(3) - Pravica vlagatelja zahtevka za družinske prejemke, da vloži samo en zahtevek pri nosilcu države članice, ki je prednostno pristojna, ali nosilcu države članice, ki je podredno pristojna)
      (2022/C 51/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: QY

         Tožena stranka: Finanzamt Österreich, nekdanji Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

         Izrek

                  1.

                  Člen 11(3)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti je treba razlagati tako, da je treba zaposleno osebo, državljanko države članice, v kateri ta in njeni otroci prebivajo, ki jo je delodajalec s sedežem v drugi državi članici zaposlil na podlagi pogodbe o zaposlitvi kot delavko na področju razvojne pomoči, ki je v skladu z zakonodajo te druge države članice vključena v obvezni sistem socialne varnosti te države, ki ni napotena v tretjo državo takoj po njenem nastopu dela, ampak po koncu usposabljanja v navedeni državi članici, kamor se nato vrne za obdobje za vrnitev na delo, obravnavati tako, da opravlja dejavnost zaposlene osebe v tej državi v smislu te določbe.

                  2.

                  Člen 288, drugi odstavek, PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica sprejme nacionalno ureditev, katere osebno področje uporabe je širše od osebnega področja uporabe Uredbe št. 883/2004, ker določa izenačitev državljanov držav pogodbenic Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru s svojimi državljani, če se ta ureditev razlaga v skladu s to uredbo in če se ne dvomi o primarnosti te uredbe.

                  3.

                  Člen 68(3)(a) Uredbe št. 883/2004 ter člen 60(2) in (3) Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 883/2004 je treba razlagati tako, da vzajemno zavezujeta nosilca države članice, ki je prednostno pristojna, in nosilca države članice, ki je podredno pristojna, tako da mora vlagatelj zahtevka za družinske dajatve pri enem od teh nosilcev vložiti samo en zahtevek, nato pa morata ta nosilca navedeni zahtevek obravnavati skupaj.

                  4.

                  Člena 45 in 48 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica na splošno odpravi družinske dajatve, ki jih je do tedaj zagotavljala delavcem na področju razvojne pomoči, ki v kraj opravljanja dela v tretji državi pripeljejo s sabo svoje družinske člane, če se, prvič, ta odprava uporablja brez razlikovanja tako za upravičence, ki so državljani te države članice, kot za državljane drugih držav članic, in drugič, če navedena odprava ne povzroča različnega obravnavanja zadevnih delavcev na področju razvojne pomoči ne le glede na to, ali so pravico do prostega gibanja uresničevali pred ali po tej odpravi, ampak glede na to, ali njihovi otroci prebivajo z njimi v državi članici ali tretji državi.

         (1)  UL C 433, 14.12.2020.


title: Zadeva C-484/20: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 2. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München – Nemčija) – Vodafone Kabel Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva (EU) 2015/2366 – Plačilne storitve – Člen 62(4) – Nadomestila, ki se uporabljajo – Člen 107(1) – Popolna harmonizacija – Člen 115(1) in (2) – Prenos in uporaba – Naročnina za kabelsko televizijo in za dostop do interneta – Pogodbe za nedoločen čas, sklenjene pred datumom prenosa te direktive – Nadomestila, ki se uporabljajo za plačilne transakcije brez dovoljenja za direktno bremenitev, ki so se začele opravljati po tem datumu)

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/12

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 2. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München – Nemčija) – Vodafone Kabel Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
      (Zadeva C-484/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva (EU) 2015/2366 - Plačilne storitve - Člen 62(4) - Nadomestila, ki se uporabljajo - Člen 107(1) - Popolna harmonizacija - Člen 115(1) in (2) - Prenos in uporaba - Naročnina za kabelsko televizijo in za dostop do interneta - Pogodbe za nedoločen čas, sklenjene pred datumom prenosa te direktive - Nadomestila, ki se uporabljajo za plačilne transakcije brez dovoljenja za direktno bremenitev, ki so se začele opravljati po tem datumu)
      (2022/C 51/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht München

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vodafone Kabel Deutschland GmbH

         Tožena stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Izrek

      Člen 62(4) Direktive (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi ali praksi, v skladu s katero se v okviru pogodb za nedoločen čas, sklenjenih s potrošniki, prepoved zaračunavanja nadomestil za uporabo plačilnih instrumentov in plačilnih storitev iz tega člena 62(4) uporablja le za plačilne transakcije, ki so se začele opravljati na podlagi izpolnjevanja pogodb, ki so bile sklenjene po 13. januarju 2018, tako da se ta nadomestila še naprej zaračunavajo za plačilne transakcije, ki so se začele opravljati po tem datumu na podlagi izpolnjevanja pogodb za nedoločen čas, ki so bile sklenjene pred tem datumom.

         (1)  UL C 433, 14.12.2020.


title: Zadeva C-488/20: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie – Poljska) – Delfarma sp. z o.o./Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych (Predhodno odločanje – Člena 34 in 36 PDEU – Prosti pretok blaga – Ukrep z enakim učinkom, kot je količinska omejitev – Zdravila za uporabo v humani medicini – Vzporedni uvoz zdravil – Ureditev države članice, ki določa, da se dovoljenje za vzporedni uvoz samodejno izteče eno leto po izteku referenčnega dovoljenja za promet z zdravilom – Varovanje zdravja in življenja ljudi – Sorazmernost – Direktiva 2001/83/ES – Farmakovigilanca)

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/13

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie – Poljska) – Delfarma sp. z o.o./Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
      (Zadeva C-488/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člena 34 in 36 PDEU - Prosti pretok blaga - Ukrep z enakim učinkom, kot je količinska omejitev - Zdravila za uporabo v humani medicini - Vzporedni uvoz zdravil - Ureditev države članice, ki določa, da se dovoljenje za vzporedni uvoz samodejno izteče eno leto po izteku referenčnega dovoljenja za promet z zdravilom - Varovanje zdravja in življenja ljudi - Sorazmernost - Direktiva 2001/83/ES - Farmakovigilanca)
      (2022/C 51/16)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Delfarma sp. z o.o.

         Tožena stranka: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

         Izrek

      Člena 34 in 36 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da dovoljenje za vzporedni uvoz zdravil samodejno preneha po enem letu od dneva, ko je poteklo referenčno dovoljenje za promet, ne da bi se preučilo morebitno tveganje za zdravje in življenje ljudi. Dejstvo, da so vzporedni uvozniki oproščeni obveznosti predložitve rednih poročil o varnosti, ni element, ki bi lahko sam po sebi upravičil sprejetje take odločbe.

         (1)  UL C 19, 18.1.2021.


title: Zadeva C-161/21: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 4. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania – Italija) – Comune di Camerota (Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Direktiva 2011/85/EU – Direktiva 2011/7/EU – Ekonomska in monetarna politika – Lokalna skupnost v finančnih težavah – Finančni načrt za ponovno uravnoteženje – Nacionalna zakonodaja, s katero so Računskemu sodišču zaradi zdravstvene krize, povezane s pandemijo COVID-19, začasno odvzeta preiskovalna pooblastila – Člen 267 PDEU – Pojem „nacionalno sodišče“ – Neobstoj spora pred predložitvenim sodiščem – Očitna nedopustnost)

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/14

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 4. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania – Italija) – Comune di Camerota
      (Zadeva C-161/21) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Direktiva 2011/85/EU - Direktiva 2011/7/EU - Ekonomska in monetarna politika - Lokalna skupnost v finančnih težavah - Finančni načrt za ponovno uravnoteženje - Nacionalna zakonodaja, s katero so Računskemu sodišču zaradi zdravstvene krize, povezane s pandemijo COVID-19, začasno odvzeta preiskovalna pooblastila - Člen 267 PDEU - Pojem „nacionalno sodišče“ - Neobstoj spora pred predložitvenim sodiščem - Očitna nedopustnost)
      (2022/C 51/17)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania

         Stranka v glavnem postopku

         Tožeča stranka: Comune di Camerota

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Računsko sodišče – regionalni senat za nadzor v deželi Kampanija, Italija) z odločbo z dne 9. marca 2021, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 217, 7.6.2021.


title: Zadeva C-253/21: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – TUIfly GmbH/FI, RE (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Zračni promet – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člen 5 – Člen 7 – Člen 8(3) – Zavrnitev vkrcanja, odpoved ali velika zamuda leta – Odškodnina in pomoč potnikom – Pojem „odpoved“ – Preusmeritev leta na letališče, ki ne pokriva istega mesta, naselja ali regije, in ki ni tisto, za katerega je potnik imel rezervacijo – Sprememba poti potnikov z avtobusom)

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/14

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – TUIfly GmbH/FI, RE
      (Zadeva C-253/21) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 5 - Člen 7 - Člen 8(3) - Zavrnitev vkrcanja, odpoved ali velika zamuda leta - Odškodnina in pomoč potnikom - Pojem „odpoved“ - Preusmeritev leta na letališče, ki ne pokriva istega mesta, naselja ali regije, in ki ni tisto, za katerega je potnik imel rezervacijo - Sprememba poti potnikov z avtobusom)
      (2022/C 51/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Hamburg

         Stranki

         Tožeča stranka: TUIfly GmbH

         Tožena stranka: FI, RE

         Izrek

      Člen 5(1)(c), člen 7(1) in člen 8(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da lahko potnik zaradi leta, ki je bil preusmerjen in ki pristane na letališču, ki ni letališče, za katero je imel rezervacijo, ter ki ne pokriva istega mesta, naselja ali regije, dobi pravico do odškodnine iz naslova odpovedi leta.

         (1)  UL C 289, 19.7.2021.


title: Zadeva C-408/21 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 2. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 21. aprila 2021 v zadevi T-252/19, Pech/Svet

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/15

      Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 2. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 21. aprila 2021 v zadevi T-252/19, Pech/Svet
      (Zadeva C-408/21 P)
      (2022/C 51/19)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, K. Pavlaki, E. Rebasti, agenti)

         Drugi stranki v postopku: Laurent Pech, Kraljevina Švedska

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča;

                  —

                  dokončno odloči o vprašanjih, ki so predmet te pritožbe, in

                  —

                  tožeči stranki v zadevi T-252/19 naloži, naj plača stroške Sveta na prvi stopnji in v zvezi z to pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Svet v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

         Prvi pritožbeni razlog: napačna razlaga in napačna uporaba člena 4(2), drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1)

         Prvi del prvega pritožbenega razloga: Splošno sodišče je storilo napako pri presoji vprašanja ali ima zahtevano mnenje posebej širok obseg in je to merilo, ki ga določa sodna praksa, razlagalo tako, da je postalo brezpredmetno. Splošno sodišče je s tem, da ni naslovilo trditev Sveta v zvezi s tem, kršilo svojo dolžnost navedbe razlogov.

         Drugi del prvega pritožbenega razloga: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da ni upoštevalo občutljivosti pravnega mnenja z vidika posebnih okoliščin okvira, v katerem je bilo izdano, zlasti ključnega značaja, ki ga ima za postopek sprejemanja odločitve. Razlaga občutljive narave pravnega nasveta, ki ga je predlagalo Splošno sodišče, in ki je izoliralo vsebino pravnega mnenja od okoliščin primera, je pravno napačna, in prikrajša za zaščito na podlagi člena 4(2), druga alinea, Uredbe, velik del njegove vsebine.

         Tretji del prvega pritožbenega razloga: Splošno sodišče je napačno presodilo vprašanje ali bi razkritje pravnega mnenja negativno vplivalo na prihodnje sodne postopke s tem, ko bi ogrozilo enakopravnost strank pred sodiščem in pravico Sveta do obrambe.

         Drugi pritožbeni razlog: napačna razlaga in napačna uporaba člena 4(3), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001

         Prvi del drugega pritožbenega razloga: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri odločanju o uporabi izjeme iz člena 4(3), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker je menilo, da se je potrdilna odločba morala sklicevati na konkretne dokaze, kar pa ni bilo izpolnjeno. Poleg tega je Splošno sodišče omejilo svojo obrazložitev na splošne trditve, ki na splošno zanikajo varstvo, namesto da bi specifično naslovilo utemeljitve, ki jih je podal Svet, glede tveganja za njen postopek odločanja.

         Drugi del drugega pritožbenega razloga: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo tudi s tem, da je štelo, da se načelo demokratične odgovornosti, ki je temelj večje transparentnosti zakonodajnih dokumentov, na enak način uporabi za vse dokumente, ki se nanašajo na zakonodajne postopke, ne glede na to ali vsebujejo stališča nosilcev političnih odločitev oziroma so prispevki notranjih služb, vključno s pravno službo.

         Tretji pritožbeni razlog: kršitev člena 113 Poslovnika Splošnega sodišča in izkrivljanje dejstev

      Nazadnje, Splošno sodišče je zavrnilo predlog za ponovno odprtje ustnega dela postopka in upoštevanje okoliščine, da je bil uveden postopek zoper Uredbo 2020/2092 (2) v zvezi z istimi pravnimi vprašanji, obravnavanimi v mnenju. To pomeni postopkovno kršitev, zaradi česar Svet pred Splošnim sodiščem ni mogel biti zaslišan v zvezi z bistvenim elementom za zadevo.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

         (2)  Uredba (EU, Euratom) 2020/2092 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2020 o splošnem režimu pogojenosti za zaščito proračuna Unije (UL 2020, L 433 I, str. 1).


title: Zadeva C-462/21 P: Pritožba, ki jo je 28. julija 2021 vložila Puma SE zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 19. maja 2021 v zadevi T-510/19, Puma/EUIPO – Gemma Group (Prikaz mačke v skoku)

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/16

      Pritožba, ki jo je 28. julija 2021 vložila Puma SE zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 19. maja 2021 v zadevi T-510/19, Puma/EUIPO – Gemma Group (Prikaz mačke v skoku)
      (Zadeva C-462/21 P)
      (2022/C 51/20)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Puma SE (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, abogado)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 1. decembra 2021 odločilo, da pritožba ni dopusta in da družba Puma SE nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-468/21 P: Pritožba, ki jo je Electrodomésticos Taurus, S.L. vložila 19. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 17. maja 2021 v zadevi T-328/20, Electrodomésticos Taurus, S.L./EUIPO – Shenzen Aukey E-Business Co. Ltd

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/16

      Pritožba, ki jo je Electrodomésticos Taurus, S.L. vložila 19. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 17. maja 2021 v zadevi T-328/20, Electrodomésticos Taurus, S.L./EUIPO – Shenzen Aukey E-Business Co. Ltd
      (Zadeva C-468/21 P)
      (2022/C 51/21)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Electrodomésticos Taurus, S.L. (zastopnik: E. Manresa Medina, abogado)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Shenzen Aukey E-Business Co. Ltd
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 6. oktobra 2021 ni dopustilo pritožbe in je odločilo, da družba Electrodomésticos Taurus, S.L. nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-565/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 14. septembra 2021 – Caixabank S.A./X

text:
               31.1.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 14. septembra 2021 – Caixabank S.A./X
      (Zadeva C-565/21)
      (2022/C 51/22)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Caixabank S.A.

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: X

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali členi 3(1), 4 in 5 Direktive 93/13/EGS (1) nasprotujejo nacionalni sodni praksi, ki glede na posebno ureditev provizije za odobritev kredita v nacionalnem pravu kot plačila za storitve, povezane s preučitvijo, odobritvijo ali obravnavo hipotekarnega posojila ali kredita, oziroma za druge podobne storitve, ki so tesno povezane z dejavnostjo dajalca kredita ob odobritvi posojila ali kredita, ter ki se plača enkrat in običajno ob sklenitvi pogodbe, določilo, s katerim je določena taka provizija, šteje za bistveno sestavino pogodbe, saj tvori glavni del cene, ter se ga ne sme obravnavati kot nepoštenega, če je oblikovano jasno in razumljivo v širšem smislu, kakor je bilo določeno v sodni praksi Sodišča?

                  2.

                  Ali člen 4(2) Direktive 93/13/EGS nasprotuje nacionalni sodni praksi, v kateri se pri presoji jasnosti in razumljivosti določila, ki ureja bistveni element pogodbe o hipotekarnem posojilu ali kreditu, upoštevajo elementi, kot so splošno poznavanje takega določila pri potrošnikih, obvezne informacije, ki jih mora finančna institucija dati potencialnemu kreditojemalcu na podlagi ureditve standardnih informativnih listov, oglasi bank, posebna pozornost, ki jo določilu nameni povprečni potrošnik, ker je del cene, ki jo mora plačati v celoti takoj, ko pridobi posojilo, in tvori pomemben del ekonomskega odrekanja, ki ga pomeni pridobitev posojila, in da je na podlagi besedila, umeščenosti in strukture določila mogoče presoditi, da pomeni bistveni element pogodbe?

                  3.

                  Ali člen 3(1) Direktive 93/13/EGS nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero se pogodbeno določilo, kakršno je to v postopku v glavni stvari, v zvezi s provizijo za odobritev posojila v okviru pogodbe o posojilu ali kreditu, katere predmet je plačilo storitev, povezanih s preučitvijo, načrtovanjem in individualno obravnavo vloge za odobritev posojila ali kredita (preučitev izvedljivosti kredita, kreditne sposobnosti dolžnika, stanja bremen na nepremičnini, na kateri bo ustanovljena hipoteka itd.) kot predpostavke za njegovo odobritev, ki je v nacionalni zakonodaji izrecno določena kot plačilo za storitve, ki so tesno povezane z odobritvijo posojila ali kredita, ne povzroča znatnega neravnotežja med pravicami in obveznostmi strank iz pogodbe, ki bi bilo v nasprotju z zahtevami dobre vere in v škodo potrošnika?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Sodba Sodišča z dne 23. novembra 2021 v zadevi E-16/20 Q in drugi proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE) (Ohranitev pravice do prebivanja – Pastorek, državljan EGP – Izvedene pravice starša, ki je skrbnik in državljan tretje države – Zloraba pravic – Navidezna sklenitev zakonske zveze – Uredba (EU) št. 492/2011 – Direktiva 2004/38/ES) 2022/C 69/11

text:
               10.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/11

      SODBA SODIŠČA
      z dne 23. novembra 2021
      v zadevi E-16/20
      Q in drugi proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE)

            (Ohranitev pravice do prebivanja – Pastorek, državljan EGP – Izvedene pravice starša, ki je skrbnik in državljan tretje države – Zloraba pravic – Navidezna sklenitev zakonske zveze – Uredba (EU) št. 492/2011 – Direktiva 2004/38/ES)

      (2022/C 69/11)
      V zadevi E-16/20, Q in drugi proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Oslu (Oslo tingrett) v zvezi z razlago Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, zlasti členov 7(1)(b), 12(3) in 35 direktive – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann 23. novembra 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  Otrok državljana EGP, ki je pred tem delal v drugi državi EGP, in njegov starš, ki je državljan tretje države in ki skrbi za tega otroka, imata pravico do prebivanja na podlagi člena 10 Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji. To velja ne glede na to, ali je otrok skupen državljanu EGP in zakoncu ali pa je le otrok zakonca.

                  2.

                  Otrok, ki je potomec zgolj zakonca državljana EGP, ki je državljan tretje države, in mu je bila pravica do prebivanja na podlagi člena 10 Uredbe (EU) št. 492/2011 priznana z uporabo državljana EGP kot referenčne osebe, ohrani tako pravico do prebivanja, tudi če je državljan EGP zahteval razvezo zakonske zveze s staršem navedenega otroka.

                  3.

                  Če organi države EGP ugotovijo, da gre pri zakonski zvezi med državljanom EGP in državljanom tretje države za navidezno zakonsko zvezo, lahko država EGP sprejme vse potrebne ukrepe za zavrnitev, prenehanje ali odvzem pravic, ki izhajajo iz take zlorabe. Kljub temu morajo biti vsi taki ukrepi sorazmerni, za njih pa morajo veljati procesna jamstva.


title: Sodba Sodišča z dne 10. novembra 2021 v zadevi E-17/20 Zvonimir Cogelja proti Direktoratu za zdravje (Embætti landlæknis) (Prost pretok oseb in storitev – Direktiva 2005/36/ES – Dokazilo o formalnih kvalifikacijah – Izdaja dokazil – Pristojni organ) 2022/C 69/12

text:
               10.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/12

      SODBA SODIŠČA
      z dne 10. novembra 2021
      v zadevi E-17/20
      Zvonimir Cogelja proti Direktoratu za zdravje (Embætti landlæknis)

            (Prost pretok oseb in storitev – Direktiva 2005/36/ES – Dokazilo o formalnih kvalifikacijah – Izdaja dokazil – Pristojni organ)

      (2022/C 69/12)
      V zadevi E-17/20, Zvonimir Cogelja proti Direktoratu za zdravje (Embætti landlæknis) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo krožno sodišče v Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) v zvezi z razlago Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, zlasti člena 25 v povezavi s členi 3(1)(c), 21 in 26 navedene direktive, kakor je bila prilagojena Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann 10. novembra 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
      Da bi pristojni organ države EGP lahko izdal dokazilo o formalnih kvalifikacijah za specialistično medicinsko usposabljanje v skladu s členom 25 Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, mora biti zmožen oceniti in potrditi, da so zahteve za izdajo dokazila o formalnih kvalifikacijah izpolnjene. To je mogoče, če država EGP na svojem ozemlju nudi specialistično medicinsko usposabljanje, ki izpolnjuje minimalne zahteve iz Direktive 2005/36/ES. V nasprotnem primeru mora imeti navedeni pristojni organ vzpostavljen sistem, ki zagotavlja preverjanje skladnosti z zahtevami iz člena 25 Direktive 2005/36/ES, na primer tako, da ima vzpostavljen učni načrt ali enakovreden program, ki opisuje celovit program izobraževanja in usposabljanja. Drugače navedeni pristojni organ ne sme izdati takega dokazila o formalnih kvalifikacijah na podlagi Direktive 2005/36/ES.


title: Zadeva C-598/20: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 1. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Satversmes tiesa – Latvija) – „Pilsētas zemes dienests“ AS (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Harmonizacija davčne zakonodaje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Oprostitve – Člen 135(1)(l) in (2) – Lizing nepremičnin ali dajanje nepremičnin v najem – Izključitev prisilnega dajanja zemljišča v najem lastnikom zgrajene nepremičnine iz oprostitve – Načelo davčne nevtralnosti)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/2

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 1. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Satversmes tiesa – Latvija) – „Pilsētas zemes dienests“ AS
      (Zadeva C-598/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Harmonizacija davčne zakonodaje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitve - Člen 135(1)(l) in (2) - Lizing nepremičnin ali dajanje nepremičnin v najem - Izključitev prisilnega dajanja zemljišča v najem lastnikom zgrajene nepremičnine iz oprostitve - Načelo davčne nevtralnosti)
      (2022/C 95/02)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Satversmes tiesa

         Stranki

         Tožeča stranka:„Pilsētas zemes dienests“ AS

         ob udeležbi Latvijas Republikas Saeima

         Izrek

      Člen 135(1)(l) in (2) Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero je dajanje zemljišč v najem na podlagi prisilnega najema izključeno iz oprostitve davka na dodano vrednost.

         (1)  UL C 35, 1.2.2021.


title: Zadeva C-602/20: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 17. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „AKZ – Burgas“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Burgas (Predhodno odločanje – Prispevki za socialno varnost – Povračilo neupravičeno plačanih prispevkov – Omejitev obresti na vračilo – Nacionalna procesna avtonomija – Načelo enakovrednosti – Načelo učinkovitosti – Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča – Očitna nedopustnost)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/2

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 17. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „AKZ – Burgas“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Burgas
      (Zadeva C-602/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Prispevki za socialno varnost - Povračilo neupravičeno plačanih prispevkov - Omejitev obresti na vračilo - Nacionalna procesna avtonomija - Načelo enakovrednosti - Načelo učinkovitosti - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Očitna nedopustnost)
      (2022/C 95/03)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven administrativen sad

         Stranki

         Vlagateljica kasacijske pritožbe:„AKZ – Burgas“ EOOD

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Burgas

         ob udeležbi: Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (vrhovno upravno sodišče, Bolgarija) z odločbo z dne 30. septembra 2020, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 28, 25.1.2021.


title: Zadeva C-647/20: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 13. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributario (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – XG/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Neposredna obdavčitev – Obdavčitev dobička iz kapitala od odsvojitve nepremičnin – Členi 63, 64 in 65 PDEU – Prost pretok kapitala – Višja davčna obremenitev dobička iz kapitala, ki ga z odsvojitvijo nepremičnin ustvarijo rezidenti tretjih držav)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/3

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 13. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributario (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – XG/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-647/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Neposredna obdavčitev - Obdavčitev dobička iz kapitala od odsvojitve nepremičnin - Členi 63, 64 in 65 PDEU - Prost pretok kapitala - Višja davčna obremenitev dobička iz kapitala, ki ga z odsvojitvijo nepremičnin ustvarijo rezidenti tretjih držav)
      (2022/C 95/04)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranki

         Tožeča stranka: XG

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izrek

      Člen 63 in člen 65(1) PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice v zvezi z dohodnino, v skladu s katero za kapitalski dobiček, ki izhaja iz prodaje nepremičnin v tej državi članici, ki jo izvede rezident tretje države, velja višja davčna obremenitev od tiste, ki bi pri isti transakciji veljala za kapitalski dobiček, ki bi ga ustvaril rezident navedene države članice.

         (1)  UL C 53, 15.2.2021.


title: Zadeva C-670/20: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 6. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ráckevei Járásbíróság – Madžarska) – EP, TA, FV/ERSTE Bank Hungary Zrt (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Kreditna pogodba v tuji valuti – Pogoji, zaradi katerih je kreditojemalec izpostavljen valutnemu tveganju – Člen 4(2) – Zahtevi po razumljivosti in preglednosti – Nevplivanje izjave potrošnika, da se popolnoma zaveda morebitnih tveganj, ki izhajajo iz sklenitve kreditne pogodbe v tuji valuti – Sestava pogodbenega pogoja v jasnem in razumljivem jeziku)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/4

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 6. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ráckevei Járásbíróság – Madžarska) – EP, TA, FV/ERSTE Bank Hungary Zrt
      (Zadeva C-670/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Kreditna pogodba v tuji valuti - Pogoji, zaradi katerih je kreditojemalec izpostavljen valutnemu tveganju - Člen 4(2) - Zahtevi po razumljivosti in preglednosti - Nevplivanje izjave potrošnika, da se popolnoma zaveda morebitnih tveganj, ki izhajajo iz sklenitve kreditne pogodbe v tuji valuti - Sestava pogodbenega pogoja v jasnem in razumljivem jeziku)
      (2022/C 95/05)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Ráckevei Járásbíróság

         Stranke

         Tožeče stranke: EP, TA, FV, TB

         Tožena stranka: ERSTE Bank Hungary Zrt

         Izrek

      Člen 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da je zahteva po preglednosti pogodbenih pogojev kreditne pogodbe v tuji valuti, zaradi katerih je kreditojemalec izpostavljen valutnemu tveganju, izpolnjena le, če je prodajalec ali ponudnik kreditojemalcu predložil natančne in zadostne informacije o valutnem tveganju, ki povprečnemu potrošniku, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, omogočajo, da oceni tveganje potencialno znatnih negativnih ekonomskih posledic takih pogojev za svoje finančne obveznosti med celotnim trajanjem te pogodbe. V zvezi s tem okoliščina, da je potrošnik izjavil, da se popolnoma zaveda morebitnih tveganj, ki izhajajo iz sklenitve navedene pogodbe, sama po sebi ne vpliva na presojo, ali je prodajalec ali ponudnik izpolnil navedeno zahtevo po preglednosti.

         (1)  UL C 98, 22.3.2021.


title: Zadeva C-224/21: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 13. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – VX/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Neposredna obdavčitev – Obdavčitev dobička iz kapitala od odsvojitve nepremičnin – Člena 63 in 65 PDEU – Prost pretok kapitala – Diskriminacija – Višja davčna obremenitev dobička iz kapitala, ki ga z odsvojitvijo nepremičnin ustvarijo nerezidenti – Izbira obdavčitve pod enakimi pogoji kot rezidenti)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/4

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 13. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – VX/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-224/21) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Neposredna obdavčitev - Obdavčitev dobička iz kapitala od odsvojitve nepremičnin - Člena 63 in 65 PDEU - Prost pretok kapitala - Diskriminacija - Višja davčna obremenitev dobička iz kapitala, ki ga z odsvojitvijo nepremičnin ustvarijo nerezidenti - Izbira obdavčitve pod enakimi pogoji kot rezidenti)
      (2022/C 95/06)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranki

         Tožeča stranka: VX

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izrek

      Člen 63 in člen 65(1) PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice v zvezi z dohodnino, v skladu s katero glede kapitalskega dobička, ki izhaja iz prodaje nepremičnin v tej državi članici, za nerezidente velja sistematično višja davčna obremenitev od tiste, ki bi pri isti transakciji veljala za kapitalski dobiček, ki bi ga ustvarili rezidenti, kljub možnosti, ki je dana nerezidentom, da izberejo ureditev, ki se uporablja za rezidente.

         (1)  UL C 252, 28.6.2021.


title: Zadeva C-273/21: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 26. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapest Környéki Törvényszék – Madžarska) – WD/Agrárminiszter (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Uredba (EU) št. 1307/2013 – Sheme neposrednih podpor – Člen 4(1)(c) in (e) – Člen 32(2) – Zahtevek za enotno plačilo za površino – Pojem „upravičeni hektar“ – Zemljišče, ki je v skladu z registrom nepremičnin opredeljeno kot letališče – Dejanska uporaba za kmetijske dejavnosti)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/5

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 26. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapest Környéki Törvényszék – Madžarska) – WD/Agrárminiszter
      (Zadeva C-273/21) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Uredba (EU) št. 1307/2013 - Sheme neposrednih podpor - Člen 4(1)(c) in (e) - Člen 32(2) - Zahtevek za enotno plačilo za površino - Pojem „upravičeni hektar“ - Zemljišče, ki je v skladu z registrom nepremičnin opredeljeno kot letališče - Dejanska uporaba za kmetijske dejavnosti)
      (2022/C 95/07)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Budapest Környéki Törvényszék

         Stranki

         Tožeča stranka: WD

         Tožena stranka: Agrárminiszter

         Izrek

      Člen 4(1)(c) in (e) ter člen 32(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. december 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 je treba razlagati tako, da je treba površino, ki je v nacionalnem pravu opredeljena kot letališče, vendar na katerem se ne opravlja nobena dejavnost v zvezi z letališčem, opredeliti kot kmetijsko zemljišče, ki se uporablja za kmetijske dejavnosti, če se dejansko uporablja kot stalni pašnik za živinorejo.

         (1)  UL C 252, 28.6.2021.


title: Zadeva C-516/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 20. avgusta 2021 – Finanzamt X/Y

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 20. avgusta 2021 – Finanzamt X/Y
      (Zadeva C-516/21)
      (2022/C 95/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj revizije: Finanzamt X

         Nasprotna stranka: Y

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali davčna obveznost, ki na podlagi člena 135(2), točka (c), Direktive 2006/112 (1) velja za dajanje stalno instalirane opreme in strojev v najem, zajema

                  —

                  le ločeno (samostojno) dajanje take opreme in strojev v najem ali tudi

                  —

                  dajanje v najem (zakup) take opreme in strojev, ki je na podlagi zakupa stavbe, sklenjenega med istima strankama, (in kot pomožna storitev tega zakupa stavbe) v skladu s členom 135(1)(l) Direktive 2006/112 oproščeno?

         (1)  Direktiva Sveta z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-599/21 P: Pritožba, ki sta jo AM. VI. Srl in Quinam Limited, pravna naslednica Fashioneast Sàrl, vložili 21. septembra 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. julija 2021 v zadevi T-297/20, Fashioneast in AM.VI./EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/6

      Pritožba, ki sta jo AM. VI. Srl in Quinam Limited, pravna naslednica Fashioneast Sàrl, vložili 21. septembra 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. julija 2021 v zadevi T-297/20, Fashioneast in AM.VI./EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)
      (Zadeva C-599/21 P)
      (2022/C 95/09)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: AM. VI. Srl, Quinam Limited, pravna naslednica Fashioneast Sàrl (zastopniki: A. Camusso, M. Baghetti, avvocati, A. Boros, ügyvéd)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 17. januarja 2022 odločilo, da pritožba ni dopustna, in da družbi AM. VI. ter Quinam Limited nosita lastne stroške.


title: Zadeva C-612/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 30. septembra 2021 – Gmina O./Dyrektorowi Krajowej Informacji Skarbowej

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 30. septembra 2021 – Gmina O./Dyrektorowi Krajowej Informacji Skarbowej
      (Zadeva C-612/21)
      (2022/C 95/10)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: Gmina O.

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1), zlasti pa člene 2(1), 9(1) in 13(1) te direktive, razlagati tako, da občina (organ javne oblasti) v okviru izvajanja projekta, katerega cilj je povečanje deleža obnovljivih virov energije, s tem, da se na podlagi civilnopravne pogodbe, sklenjene z lastniki nepremičnin, obveže, da bo izdelala in na njihovih nepremičninah montirala sisteme obnovljivih virov energije ter da bo po preteku določenega obdobja lastninsko pravico na teh sistemih prenesla na lastnike nepremičnin, deluje kot zavezanka za DDV?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba v davčno osnovo v smislu člena 73 navedene direktive vključiti sofinanciranje iz evropskih sredstev, ki ga občina (organ javne oblasti) prejme za izvedbo projektov v zvezi z obnovljivimi viri energije?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-616/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 5. oktobra 2021 – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej/Občina L.

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 5. oktobra 2021 – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej/Občina L.
      (Zadeva C-616/21)
      (2022/C 95/11)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Tožena stranka: Občina L.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) (UL EU 2006, L 347/1, kakor je bila spremenjena), zlasti pa člene 2(1), 9(1) in 13(1) te direktive, razlagati tako, da je treba občino (organ javne oblasti) v okviru uresničevanja programa odstranjevanja azbesta iz nepremičnin na njenem območju, ki so v lasti občanov, ki iz tega naslova nimajo nobenih izdatkov, šteti za zavezanko za DDV? Ali pa taka dejavnost pomeni aktivnost občine kot organa javne oblasti, ki jo ta izvaja zaradi izpolnjevanja svojih nalog, katerih cilj je varstvo zdravja in življenja občanov ter varstvo okolja, v zvezi s katero se občina ne šteje za zavezanko za DDV?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-618/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Poljska) 30. septembra 2021 – AR in drugi/PK SA in drugi

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Poljska) 30. septembra 2021 – AR in drugi/PK SA in drugi
      (Zadeva C-618/21)
      (2022/C 95/12)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: AR in drugi

         Tožene stranke: PK SA in drugi

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 18 v povezavi s členom 3 Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko oškodovanec, ki izvršuje pravico do neposredne tožbe za povrnitev škode na svojem vozilu, povzročene v zvezi z uporabo motornih vozil, proti zavarovalnici, ki krije civilno odgovornost povzročitelja nesreče, od zavarovalnice zahteva le povračilo dejanske in trenutne premoženjske škode, to je razlike med vozilom v stanju pred nesrečo in poškodovanim vozilom, povečano za dejansko že nastale upravičene stroške popravila vozila in druge dejansko že nastale in utemeljene stroške, ki so posledica nesreče, medtem ko bi lahko, če bi zahteval odškodnino neposredno od povzročitelja, od njega po lastni presoji namesto odškodnine lahko zahteval, da vzpostavi stanje vozila pred škodo (vozilo popravi povzročitelj sam ali ga popravi servis, katerega storitev plača povzročitelj)?

                  2.

                  Če je odgovor na zgornje vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 18 v povezavi s členom 3 Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko oškodovanec, ki izvršuje pravico do neposredne tožbe za povrnitev škode na svojem vozilu, povzročene v zvezi z uporabo motornih vozil, proti zavarovalnici, ki krije civilno odgovornost povzročitelja nesreče, od te zavarovalnice namesto odškodnine v dejanskem in trenutnem znesku premoženjske škode, torej razlike med vozilom v stanju pred nesrečo in poškodovanim vozilom, povečane za dejansko že nastale upravičene stroške popravila vozila in druge dejansko že nastale upravičene stroške, ki so posledica nesreče, uveljavlja le znesek, ki je enak stroškom povrnitve vozila v stanje pred poškodbo, medtem ko bi lahko, če bi zahteval odškodnino neposredno od povzročitelja, od njega po lastni presoji namesto odškodnine zahteval, da vzpostavi stanje vozila pred škodo (in ne zgolj da zagotovi sredstva za ta namen)?

                  3.

                  Če je odgovor na vprašanje št. [1] pritrdilen, odgovor na vprašanje št. [2] pa nikalen, ali je treba člen 18 v povezavi s členom 3 Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko zavarovalnica, od katere je lastnik vozila, ki je bilo poškodovano v zvezi z uporabo motornih vozil, zahteval plačilo hipotetičnih stroškov, ki jih ni imel, vendar bi jih moral imeti, če bi se odločil za vzpostavitev stanja vozila pred nesrečo:

                              (a)

                              to plačilo pogojuje s tem, da oškodovanec predloži dokaz, da resnično namerava vozilo popraviti na določen način pri določenem mehaniku po določeni ceni za dele in storitve – in sredstva za to popravilo nakaže neposredno temu mehaniku (ali prodajalcu delov, potrebnih za popravilo), s pridržkom, da se ta sredstva vrnejo, če namen, za katerega so bila izplačana, ni bil dosežen, in če ne, potem:

                              (b)

                              to plačilo pogojuje s potrošnikovo zavezo, da v dogovorjenem roku dokaže, da je plačana sredstva porabil za popravilo avtomobila ali vrnil zavarovalnici, in če ne, potem:

                              (c)

                              po izplačilu teh sredstev z navedbo namena plačila (kako naj se porabijo) in poteku potrebnega časa, v katerem bi lahko oškodovanec popravil avto – zahteva od njega, da dokaže porabo teh sredstev za popravilo ali jih vrne – da bi se odpravila možnost, da bi oškodovanec zaradi škode obogatel?

                  4.

                  Če je odgovor na vprašanje št. [1] pritrdilen in odgovor na vprašanje št. [2] nikalen, ali je treba člen 18 v zvezi s členom 3 Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, po kateri oškodovanec – ki ni več lastnik poškodovanega vozila, ker ga je prodal in zanj prejel denar ter ga zato ne more več popravljati – od zavarovalnice, ki krije civilno odgovornost povzročitelja nesreče, ne more zahtevati stroškov popravila, potrebnega za vzpostavitev poškodovanega vozila v stanje pred nesrečo, in je njegov zahtevek omejen na to, da od zavarovalnice zahteva odškodnino v višini dejanske in trenutne izgube njegovega premoženja, to je razlike med vrednostjo vozila v stanju pred nesrečo in zneskom, pridobljenim s prodajo vozila, povečano za dejansko že nastale in utemeljene stroške popravila vozila in druge dejansko že nastale upravičene stroške, ki so posledica nesreče?

         (1)  UL 2009, L 263, str. 11.


title: Zadeva C-628/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 11. oktobra 2021 – TB

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 11. oktobra 2021 – TB
      (Zadeva C-628/21)
      (2022/C 95/13)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TB

         Toženi stranki: Castorama Polska Sp. z o.o., „Knor“ Sp. z o.o

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 8(1) v povezavi s členom 4(1) Direktive 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (1) razlagati tako, da se nanaša na sredstvo za varstvo pravic intelektualne lastnine, ki je na voljo le, če se v tem ali drugem postopku ugotovi, da ima imetnik pravice pravico intelektualne lastnine?
                  – Če je odgovor na vprašanje (1) nikalen

                  2.

                  Ali je treba člen 8(1) Direktive 2004/48/ES v povezavi s členom 4(1) Direktive 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine razlagati tako, da zadostuje prima facie domneva, da se ukrep nanaša na obstoječo pravico intelektualne lastnine, in ne dokazovanje te domneve, zlasti kadar je zahteva za informacije o izvoru in distribucijskih mrežah blaga ali storitev predložena pred uveljavljanjem odškodninskih zahtevkov zaradi kršitev pravic intelektualne lastnine?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32.


title: Zadeva T-263/15 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Gmina Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisija (Državne pomoči – Letališka infrastruktura – Javno financiranje, ki sta ga odobrili občini Gdynia in Kosakowo za vzpostavitev letališča Gdynia Kosakowo – Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in je bilo odrejeno njeno vračilo – Prednost – Načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu – Vpliv na trgovino med državami članicami – Škodovanje konkurenci – Vračilo – Umik sklepa – Neobstoj ponovnega odprtja formalnega postopka preiskave – Procesne pravice zainteresiranih strank – Pravica do obrambe – Obveznost obrazložitve)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Gmina Miasto Gdynia in Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisija
      (Zadeva T-263/15 RENV) (1)

      (Državne pomoči - Letališka infrastruktura - Javno financiranje, ki sta ga odobrili občini Gdynia in Kosakowo za vzpostavitev letališča Gdynia Kosakowo - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in je bilo odrejeno njeno vračilo - Prednost - Načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu - Vpliv na trgovino med državami članicami - Škodovanje konkurenci - Vračilo - Umik sklepa - Neobstoj ponovnega odprtja formalnega postopka preiskave - Procesne pravice zainteresiranih strank - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve)
      (2022/C 95/27)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Gmina Miasto Gdynia (Poljska), Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia, Poljska) (zastopniki: T. Koncewicz, M. Le Berre, K. Gruszecka-Spychała in P. Rosiak, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Herrmann, D. Recchia in S. Noë, agenti)

         Intervenientka v podporo tožečih strank: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz in S. Żyrek, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti členov od 2 do 5 Sklepa Komisije (EU) 2015/1586 z dne 26. februarja 2015 o ukrepu SA.35388 (13/C) (ex 13/NN in ex 12/N) – Poljska – Vzpostavitev letališča Gdynia Kosakowo (UL 2015, L 250, str. 165).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Gmina Miasto Gdynia in družba Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. nosita svoje stroške in plačata stroške, ki jih je Evropska komisija priglasila pred Sodiščem v okviru zadeve C-56/18 P ter pred Splošnim sodiščem v okviru zadev T-263/15 in T-263/15 RENV.

                  3.

                  Republika Poljska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva T-177/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – EKETA/Komisija (Arbitražna klavzula – Pogodba Ask-it, sklenjena v okviru šestega okvirnega programa – Upravičeni stroški – Bremepis, ki ga je Komisija izdala zaradi izterjave predujma – Zanesljivost list prisotnosti – Navzkrižje interesov – Podizvajanje)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – EKETA/Komisija
      (Zadeva T-177/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Pogodba Ask-it, sklenjena v okviru šestega okvirnega programa - Upravičeni stroški - Bremepis, ki ga je Komisija izdala zaradi izterjave predujma - Zanesljivost list prisotnosti - Navzkrižje interesov - Podizvajanje)
      (2022/C 95/28)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Solun, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Katsimerou, T. Adamopoulos in J. Estrada de Solà, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev, prvič, da je terjatev iz bremepisa Komisije št. 3241615292 z dne 29. novembra 2016, v skladu s katerim mora tožeča stranka tej instituciji vrniti znesek 211 185,95 EUR, ki izhaja iz subvencije, ki jo je tožeča stranka dobila iz naslova študije v zvezi z raziskovalnim projektom, imenovanim Ask-it, neutemeljena do višine 89 126,11 EUR in, drugič, da navedeni znesek ustreza upravičenim stroškom, ki jih tožeča stranka ni dolžna vrniti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 151, 15.5.2017.


title: Zadeva T-189/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – EKETA/Komisija (Arbitražna klavzula – Pogodba Humabio, sklenjena v okviru šestega okvirnega programa – Upravičeni stroški – Bremepis, ki ga je Komisija izdala zaradi izterjave predujma – Zanesljivost list prisotnosti – Navzkrižje interesov)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – EKETA/Komisija
      (Zadeva T-189/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Pogodba Humabio, sklenjena v okviru šestega okvirnega programa - Upravičeni stroški - Bremepis, ki ga je Komisija izdala zaradi izterjave predujma - Zanesljivost list prisotnosti - Navzkrižje interesov)
      (2022/C 95/29)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Solun, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Katsimerou, O. Verheecke, T. Adamopoulos in J. Estrada de Solà, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev, prvič, da je terjatev iz bremepisa Komisije št. 3241615288 z dne 29. novembra 2016, v skladu s katerim mora tožeča stranka tej instituciji vrniti znesek 64 720,19 EUR, ki izhaja iz subvencije, ki jo je tožeča stranka dobila iz naslova študije v zvezi z raziskovalnim projektom, imenovanim Humabio, neutemeljena do višine 10 436,36 EUR in, drugič, da navedeni znesek ustreza upravičenim stroškom, ki jih tožeča stranka ni dolžna vrniti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 151, 15.5.2017.


title: Zadeva T-190/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – EKETA/Komisija (Arbitražna klavzula – Pogodba Cater, sklenjena v okviru šestega okvirnega programa – Upravičeni stroški – Bremepis, ki ga je Komisija izdala zaradi izterjave predujma – Zanesljivost list prisotnosti – Navzkrižje interesov)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – EKETA/Komisija
      (Zadeva T-190/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Pogodba Cater, sklenjena v okviru šestega okvirnega programa - Upravičeni stroški - Bremepis, ki ga je Komisija izdala zaradi izterjave predujma - Zanesljivost list prisotnosti - Navzkrižje interesov)
      (2022/C 95/30)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Solun, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Katsimerou, T. Adamopoulos in J. Estrada de Solà, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev, prvič, da je terjatev iz bremepisa Komisije št. 3241615289 z dne 29. novembra 2016, v skladu s katerim mora tožeča stranka tej instituciji vrniti znesek 172 992,15 EUR, ki izhaja iz subvencije, ki jo je tožeča stranka dobila iz naslova študije v zvezi z raziskovalnim projektom, imenovanim Cater, neutemeljena do višine 28 520,08 EUR in, drugič, da navedeni znesek ustreza upravičenim stroškom, ki jih tožeča stranka ni dolžna vrniti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 151, 15.5.2017.


title: Združeni zadevi T-721/18 in T-81/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Apostolopoulou in Apostolopoulou-Chrysanthaki/Komisija (Nepogodbena odgovornost – Sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjeni v okviru različnih programov Unije – Kršitev pogodbenih določil s strani družbe upravičenke – Upravičeni stroški – Preiskava OLAF – Likvidacija družbe – Izterjava od družbenikov navedene družbe – Izvršba – Trditve predstavnikov Komisije pred nacionalnimi sodišči – Določitev tožene stranke – Nespoštovanje formalnih zahtev – Delna nedopustnost – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Apostolopoulou in Apostolopoulou-Chrysanthaki/Komisija
      (Združeni zadevi T-721/18 in T-81/19) (1)

      (Nepogodbena odgovornost - Sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjeni v okviru različnih programov Unije - Kršitev pogodbenih določil s strani družbe upravičenke - Upravičeni stroški - Preiskava OLAF - Likvidacija družbe - Izterjava od družbenikov navedene družbe - Izvršba - Trditve predstavnikov Komisije pred nacionalnimi sodišči - Določitev tožene stranke - Nespoštovanje formalnih zahtev - Delna nedopustnost - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice)
      (2022/C 95/31)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Zoï Apostolopoulou (Atene, Grčija), Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki (Atene) (zastopnik: D. Gkouskos, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Estrada de Solà in T. Adamopoulos, agenta)

         Predmet

      Tožbi na podlagi člena 268 PDEU, katerih namen je v bistvu povrnitev škode, ki naj bi tožečima strankama nastala zaradi trditev, ki so jih predstavniki Komisije navedli v okviru postopka ugovora zoper izvršbo zoper njiju, sodb z dne 16. julija 2014, Isotis/Komisija (T-59/11, EU:T:2014:679), in z dne 4. februarja 2016, Isotis/Komisija (T-562/13, neobjavljena, EU:T:2016:63), pred Protodikeio Athinon (prvostopenjsko sodišče v Atehan, Grčija) in Efeteio Athinon (pritožbeno sodišče v Atenah, Grčija).

         Izrek

                  1.

                  Tožbi se zavrneta.

                  2.

                  Zoï Apostolopoulou in Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 54, 11.2.2019.


title: Zadeva T-158/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2021 – Breyer/REA (Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Okvirni program za raziskave in inovacije „Horizon 2020“ (2014-2020) – Uredba (EU) št. 1290/2013 – Dokumenti v zvezi z raziskovalnim projektom „iBorderCtrl: Intelligent Portable Border Control System“ – Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov tretje stranke – Delna zavrnitev dostopa – Prevladujoč javni interes)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2021 – Breyer/REA
      (Zadeva T-158/19) (1)

      (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Okvirni program za raziskave in inovacije „Horizon 2020“ (2014-2020) - Uredba (EU) št. 1290/2013 - Dokumenti v zvezi z raziskovalnim projektom „iBorderCtrl: Intelligent Portable Border Control System“ - Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov tretje stranke - Delna zavrnitev dostopa - Prevladujoč javni interes)
      (2022/C 95/32)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Patrick Breyer (Kiel, Nemčija) (zastopnik: J. Breyer, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska izvajalska agencija za raziskave (zastopniki: S. Payan-Lagrou in V. Canetti, agenta, skupaj z R. van der Hout in C. Wagner, odvetnicama)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členu 263 PDEU, se nanaša na razglasitev ničnosti odločbe REA z dne 17. januarja 2019 (ARES (2019) 266593) v zvezi z delnim dostopom do dokumentov.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropske izvajalske agencije za raziskave (REA) z dne 17. januarja 2019 (ARES (2019) 266593) se razglasi za nično, prvič, ker REA ni odločila o zahtevku Patricka Breyerja za dostop do dokumentov v zvezi z odobritvijo projekta iBorderCtrl in drugič, ker je REA zavrnila popolni dostop do dokumenta D 1.3, delni dostop do dokumentov D 1.1, D 1.2, D 2.1, D 2.2 in D 2.3, ter obsežnejši dostop do dokumentov D 3.1, D 7.3 in D 7.8, v delu, v katerem ti dokumenti vsebujejo informacije, za katere ne velja izjema iz člena 4(2), prva alinea, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije.

                  2.

                  Tožba se zavrne.

                  3.

                  P. Breyer nosi svoje stroške v zvezi z vložitvijo njegovega dopisa z dne 23. marca 2021 in stroške, nastale REA v zvezi z vložitvijo stališč z dne 20. maja 2021.

                  4.

                  P. Breyer nosi polovico svojih stroškov, ki niso stroški v zvezi z vložitvijo njegovega dopisa z dne 23. marca 2021.

                  5.

                  La REA supportera ses propres dépens, à l’exception de ceux afférant au dépôt de ses observations du 20 mai 2021, ainsi que la moitié des dépens exposés par M. Breyer autres que ceux afférant au dépôt de la lettre de M. Breyer du 23 mars 2021.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva T-703/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – DD/FRA (Odškodninska tožba – Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Začetek upravne preiskave – Člen 86(2) Kadrovskih predpisov – Obveznost obveščanja – Trajanje postopka – Razumni rok – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji – Zaupnost upravne preiskave – Dolžnost skrbnega ravnanja – Nepremoženjska škoda – Vzročna zveza)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – DD/FRA
      (Zadeva T-703/19) (1)

      (Odškodninska tožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Začetek upravne preiskave - Člen 86(2) Kadrovskih predpisov - Obveznost obveščanja - Trajanje postopka - Razumni rok - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Zaupnost upravne preiskave - Dolžnost skrbnega ravnanja - Nepremoženjska škoda - Vzročna zveza)
      (2022/C 95/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: DD (zastopniki: sprva L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika, nato L. Levi, odvetnica)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (zastopnika: M. O’Flaherty, agent, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

         Predmet

      Tožba, ki temelji na členu 270 PDEU, se v bistvu nanaša na povrnitev nepremoženjske škode, ocenjene ex æquo et bono na 50 000 EUR, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi začetka in izvedbe upravnega postopka v okviru FRA.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  DD se poleg lastnih stroškov naloži plačilo stroškov, nastalih Agenciji Evropske unije za temeljne pravice (FRA).

         (1)  UL C 432, 23.12.2019.


title: Zadeva T-795/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – HB/Komisija (Javna naročila storitev – Opravljanje storitev tehnične pomoči za Visoki sodni svet – Sklep o znižanju vrednosti naročila in izterjavi že plačanih zneskov – Ničnostna in odškodninska tožba – Akt, ki spada v popolnoma pogodbeni okvir, od katerega ni ločljiv – Neobstoj arbitražne klavzule – Nedopustnost – Neobstoj odškodninskih zahtevkov, ki jih je mogoče ločiti od pogodbe)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – HB/Komisija
      (Zadeva T-795/19) (1)

      (Javna naročila storitev - Opravljanje storitev tehnične pomoči za Visoki sodni svet - Sklep o znižanju vrednosti naročila in izterjavi že plačanih zneskov - Ničnostna in odškodninska tožba - Akt, ki spada v popolnoma pogodbeni okvir, od katerega ni ločljiv - Neobstoj arbitražne klavzule - Nedopustnost - Neobstoj odškodninskih zahtevkov, ki jih je mogoče ločiti od pogodbe)
      (2022/C 95/34)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: HB (zastopnica: L. Levi, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà in A. Katsimerou, agenti)

         Predmet

      Po eni strani predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2019) 7319 final z dne 15. oktobra 2019 o znižanju zneskov, dolgovanih na podlagi javnega naročila CARDS/2008/166-429, in izterjavi neupravičeno plačanih zneskov ter po drugi strani predlog na podlagi člena 340, drugi odstavek, PDEU za, najprej, vračilo vseh zneskov, ki jih je Komisija morda izterjala na podlagi tega sklepa, in plačilo zadnjega izdanega računa skupaj z zamudnimi obrestmi, nato za sprostitev bančne garancije in povrnitev premoženjske škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi te prepozne sprostitve, in, nazadnje, za simbolično odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se kot nedopustna zavrže v delu, v katerem se predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2019) 7319 final z dne 15. oktobra 2019 o znižanju zneskov, dolgovanih na podlagi javnega naročila CARDS/2008/166-429, in izterjavi neupravičeno plačanih zneskov.

                  2.

                  Tožba se kot neutemeljena zavrne v delu, v katerem se predlaga nastanek nepogodbene odgovornosti Evropske unije.

                  3.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, povezanimi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 10, 13.1.2020.


title: Zadeva T-796/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – HB/Komisija (Javna naročila storitev – Opravljanje storitev tehnične pomoči za ukrajinske organe – Sklep o znižanju vrednosti naročila in izterjavi že plačanih zneskov – Ničnostna in odškodninska tožba – Akt, ki spada v popolnoma pogodbeni okvir, od katerega ni ločljiv – Neobstoj arbitražne klavzule – Nedopustnost – Neobstoj odškodninskih zahtevkov, ki jih je mogoče ločiti od pogodbe)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – HB/Komisija
      (Zadeva T-796/19) (1)

      (Javna naročila storitev - Opravljanje storitev tehnične pomoči za ukrajinske organe - Sklep o znižanju vrednosti naročila in izterjavi že plačanih zneskov - Ničnostna in odškodninska tožba - Akt, ki spada v popolnoma pogodbeni okvir, od katerega ni ločljiv - Neobstoj arbitražne klavzule - Nedopustnost - Neobstoj odškodninskih zahtevkov, ki jih je mogoče ločiti od pogodbe)
      (2022/C 95/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: HB (zastopnica: L. Levi, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà in A. Katsimerou, agenti)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2019) 7318 final z dne 15. oktobra 2019 o znižanju zneskov, dolgovanih na podlagi javnega naročila TACIS/2006/101-510, in izterjavi neupravičeno plačanih zneskov, ter drugič, predlog na podlagi člena 340, drugi odstavek, PDEU za, na eni strani, vračilo vseh zneskov, ki jih je Komisija morda izterjala na podlagi tega sklepa, skupaj z zamudnimi obrestmi in, na drugi strani, za simbolično odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se kot nedopustna zavrže v delu, v katerem se predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2019) 7318 final z dne 15. oktobra 2019 o znižanju zneskov, dolgovanih na podlagi javnega naročila TACIS/2006/101-510, in izterjavi neupravičeno plačanih zneskov.

                  2.

                  Tožba se kot neutemeljena zavrne v delu, v katerem se predlaga nastanek nepogodbene odgovornosti Evropske unije.

                  3.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, povezanimi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 10, 13.1.2020.


title: Zadeva T-870/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Worldwide Spirits Supply/EUIPO – Melfinco (CLEOPATRA QUEEN) („Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije CLEOPATRA QUEEN – Prejšnja nacionalna besedna znamka CLEOPATRA MELFINCO – Člena 15 in 57 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postala člena 18 in 64 Uredbe (EU) 2017/1001) – Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke – Razglasitev ničnosti“)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Worldwide Spirits Supply/EUIPO – Melfinco (CLEOPATRA QUEEN)
      (Zadeva T-870/19) (1)

      („Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije CLEOPATRA QUEEN - Prejšnja nacionalna besedna znamka CLEOPATRA MELFINCO - Člena 15 in 57 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postala člena 18 in 64 Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke - Razglasitev ničnosti“)
      (2022/C 95/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Worldwide Spirits Supply, Inc. (Tortola, Britanski deviški otoki) (zastopnik: S. Demetriou, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Melfinco S.A. (Schaan, Lihtenštajn) (zastopnik: M. Gioti, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. oktobra 2019 (zadeva R 1820/2018-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Melfinco in Worldwide Spirits Supply.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Worldwide Spirits Supply, Inc. se poleg njenih stroškov naloži plačilo stroškov, nastalih Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

                  3.

                  Družba Melfinco S.A. nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva T-6/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Dr. Spiller/EUIPO – Rausch (Alpenrausch Dr. Spiller) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije Alpenrausch Dr. Spiller – Prejšnja besedna znamka Evropske unije RAUSCH – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Dr. Spiller/EUIPO – Rausch (Alpenrausch Dr. Spiller)
      (Zadeva T-6/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije Alpenrausch Dr. Spiller - Prejšnja besedna znamka Evropske unije RAUSCH - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2022/C 95/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Dr. Spiller GmbH (Siegsdorf, Nemčija) (zastopnika: J. Stock in M. Geitz, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: M. Eberl, J. Schäfer, A. Söder in D. Walicka, agenti)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Rausch AG Kreuzlingen (Kreuzlingen, Švica) (zastopnika: F. Stangl in S. Pilgram, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. oktobra 2019 (zadeva R 2206/2015-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Rausch Kreuzlingen in Dr. Spiller.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Dr. Spiller GmbH nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 68, 2.3.2020.


title: Zadeva T-369/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – EFFAS/EUIPO – CFA Institute (CEFA Certified European Financial Analyst) („Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije CEFA Certified European Financial Analyst – Prejšnja besedna znamka Evropske unije CFA – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001“)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – EFFAS/EUIPO – CFA Institute (CEFA Certified European Financial Analyst)
      (Zadeva T-369/20) (1)

      („Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije CEFA Certified European Financial Analyst - Prejšnja besedna znamka Evropske unije CFA - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001“)
      (2022/C 95/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: European Federation of Financial Analysts’ Societies (EFFAS) (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopniki: S. Merico, G. Macías Bonilla in F. Miazzetto, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: P. Villani, J. Crespo Carrillo in V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Združene države) (zastopnika: G. Engels in W. May, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. marca 2020 (R 1082/2019-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med CFA Institute in EFFAS.

         Izrek

                  1.

                  Odločba petega odbora za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 31. marca 2020 (R 1082/2019-5) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO nosi svoje stroške in stroške European Federation of Financial Analysts’ Societies (EFFAS).

                  3.

                  CFA Institute nosi lastne stroške.

         (1)  UL C 255, 3.8.2020.


title: Zadeva T-381/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Datax/REA (Arbitražna klavzula – Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 – 2013) – Sporazuma o nepovratnih sredstvih HELP in GreenNets – Preiskava urada OLAF – Stroški osebja – Dokazno breme – Zanesljivost list prisotnosti – Neupravičenost stroškov, ki jih je prijavil upravičenec – Zahtevek za vračilo – Opomini – Zastaranje – Razumen rok – Sorazmernost)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. decembra 2021 – Datax/REA
      (Zadeva T-381/20) (1)

      (Arbitražna klavzula - Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 – 2013) - Sporazuma o nepovratnih sredstvih HELP in GreenNets - Preiskava urada OLAF - Stroški osebja - Dokazno breme - Zanesljivost list prisotnosti - Neupravičenost stroškov, ki jih je prijavil upravičenec - Zahtevek za vračilo - Opomini - Zastaranje - Razumen rok - Sorazmernost)
      (2022/C 95/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Datax sp. z o.o. (Wrocław, Poljska) (zastopnik: J. Bober, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska izvajalska agencija za raziskave (zastopniki: S. Payan-Lagrou in V. Canetti, agenta, skupaj z M. Le Berrom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU za, prvič, razglasitev upravičenosti stroškov za osebje raziskovalca, drugič, ugotovitev, da je obveznost plačila pavšalne odškodnine neutemeljena in, tretjič, naložitev REA, naj proti tožeči stranki ne sprejme nobenih nadaljnjih ukrepov glede stroškov za osebje raziskovalca v zvezi s sporazumoma o nepovratnih sredstvih HELP in GreenNets.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Datax sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 297, 7.9.2020.


title: Zadeva T-723/21 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. decembra 2021 – Rooken in drugi/Parlament (Začasna odredba – Člani Parlamenta – Pogoji za dostop do prostorov Parlamenta v njegovih treh krajih dela, povezani z zdravstveno krizo – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/38

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. decembra 2021 – Rooken in drugi/Parlament
      (Zadeva T-723/21 R)
      (Začasna odredba - Člani Parlamenta - Pogoji za dostop do prostorov Parlamenta v njegovih treh krajih dela, povezani z zdravstveno krizo - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2022/C 95/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Robert Jan Rooken (Muiderberg, Nizozemska) in 8 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sklepu (zastopniki: P. de Bandt, M. Gherghinaru in L. Panepinto, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Alves in A.-M. Dumbrăvan, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 PDEU in 279 PDEU za odlog izvršitve sklepa predsedstva Parlamenta z dne 27. oktobra 2021 o izrednih pravilih glede zdravja in varnosti, ki veljajo za dostop do prostorov Parlamenta v njegovih treh krajih dela.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Sklep z dne 15. novembra 2021, Rooken in drugi/Parlament (T-723/21 R), se razveljavi.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-724/21 R: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. decembra 2021 – IL in drugi/Parlament (Začasna odredba – Javni uslužbenci – Pogoji za dostop do prostorov Parlamenta v njegovih treh krajih dela, povezani z zdravstveno krizo – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               28.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/38

      Sklep predsednika Sodišča z dne 8. decembra 2021 – IL in drugi/Parlament
      (Zadeva T-724/21 R)
      (Začasna odredba - Javni uslužbenci - Pogoji za dostop do prostorov Parlamenta v njegovih treh krajih dela, povezani z zdravstveno krizo - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2022/C 95/54)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: IL in 81 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sklepu (zastopniki: P. de Bandt, M. Gherghinaru in L. Panepinto, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: D. Boytha, S. Bukšek Tomac in L. Darie, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 PDEU in 279 PDEU za odlog izvršitve sklepa predsedstva Parlamenta z dne 27. oktobra 2021 o izrednih pravilih glede zdravja in varnosti, ki veljajo za dostop do prostorov Parlamenta v njegovih treh krajih dela.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Sklep z dne 15. novembra 2021, IL in drugi/Parlament (T-724/21 R), se razveljavi.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.