title: Zadeva T-749/16: Tožba, vložena 28. oktobra 2016 – Stemcor London and Samac Steel Supplies/Komisija

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/41

         Tožba, vložena 28. oktobra 2016 – Stemcor London and Samac Steel Supplies/Komisija
   (Zadeva T-749/16)
   (2017/C 006/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Stemcor London Ltd (London, Združeno kraljestvo), Samac Steel Supplies Ltd (London) (zastopnika: F. Di Gianni in C. Van Hemelrijck, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1329 z dne 29. julija 2016 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na registrirani uvoz nekaterih hladno valjanih ploščatih izdelkov iz jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Ruske federacije (UL 2016, L 210, str. 27) razglasi za nično in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačnost in nezakonitost razlage in uporabe pogoja „zavedanja uvoznika“ iz člena 10(4)(c) Osnovne protidampinške uredbe (EU) 2016/1036.

                           —

                           Prvi del: razlaga iz Uredbe (EU) 2016/1329 (v nadaljevanju: izpodbijana uredba) o pogoju zavedanja uvoznika iz člena (10(4) Osnovne protidampinške uredbe (EU) 2016/1036 naj bi bila napačna in nezakonita.

                           —

                           Drugi del: iz razlage člena 10(4)(c) Osnovne protidampinške uredbe (EU) 2016/1036 ob upoštevanju ustaljene razlage prava EU in Protidampinškega sporazuma STO naj bi bilo razvidno, mora Komisija za ugotovitev, ali je tak pogoj izpolnjen, preučiti dejansko seznanjenost uvoznika.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: presoja pogoja „znatne rasti uvoza“ naj bi napačno temeljila na obdobju, ki se je začelo s prvim polnim mesecem po objavi začetka preiskave v Uradnem listu in končalo z zadnjim polnim mesecem pred uvedbo začasnih ukrepov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačnost in nezakonitost razlage pogoja „resne ogrozitve popravljalnega učinka“ iz izpodbijane uredbe, navedene v členu 10(4)(d) Osnovne protidampinške uredbe (EU) 2016/1036.

                           —

                           Prvi del: Komisija naj bi napačno opravila celovito presojo pogoja „resne ogrozitve popravljalnega učinka“ iz člena 10(4)(d) Osnovne uredbe, medtem ko bi morala opraviti posamično analizo ravnanja vsakega uvoznika, da bi ugotovila, ali je njegov uvoz prispeval k domnevni resni ogrozitvi popravljalnih učinkov dajatev.

                           —

                           Drugi del: napačnost izpodbijane uredbe v delu, v katerem je z njo ugotovljeno, da bi retroaktivna uporaba uvoznih dajatev v obdobju registracije preprečila resno ogrozitev popravljalnega učinka dajatev.


title: Zadeva T-654/13: Tožba, vložena 6. decembra 2013 – Gako Konietzko proti UUNT (oblika embalaže)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/26

         Tožba, vložena 6. decembra 2013 – Gako Konietzko proti UUNT (oblika embalaže)
   (Zadeva T-654/13)
   2014/C 39/46
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gako Konietzko GmbH (Bamberg, Nemčija) (zastopnica: S. Reinhardt, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj se:

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. septembra 2013 v zadevi R 2232/2012-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali v postopku s pritožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna figurativna znamka, ki je v obliki embalaže, za proizvode iz razredov 3, 5 in 10 – prijava znamke Skupnosti št. 10 899 037

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009


title: Zadeva T-669/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2016 – Trioplast Industrier/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg industrijskih plastičnih vreč — Ničnostna tožba — Izpodbojni akt — Dopustnost — Odškodninska tožba — Zamudne obresti — Pojem gotove, fiksne in zapadle terjatve — Dopustnost — Pravna varnost — Načelo individualizacije kazni in sankcij — Neobstoj pravne podlage — Člen 266 PDEU — Vzročna zveza)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2016 – Trioplast Industrier/Komisija
   (Zadeva T-669/14) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg industrijskih plastičnih vreč - Ničnostna tožba - Izpodbojni akt - Dopustnost - Odškodninska tožba - Zamudne obresti - Pojem gotove, fiksne in zapadle terjatve - Dopustnost - Pravna varnost - Načelo individualizacije kazni in sankcij - Neobstoj pravne podlage - Člen 266 PDEU - Vzročna zveza))
   (2016/C 232/15)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Švedska) (zastopnika: T. Pettersson in A. Johansson, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Bottka, L. Parpala in P. Rossi, agenti)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti sklepa, ki naj bi bil domnevno v dopisu Komisije z dne 3. julija 2014 v zvezi z zadevo COMP/38.354 (Plastične vreče – Trioplast Industrier AB), in drugič, odškodninski zahtevek na podlagi člena 340, drugi odstavek, PDEU.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Trioplast Industrier AB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 409, 17.11.2014.


title: Zadeva T -305/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  27. oktobra 2005  — Eden proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Vonjalna znamka Vonj zrele jagode — Absolutni razlog za zavrnitev — Znak, ki ga ni mogoče grafično predstaviti — Člen 7(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. oktobra 2005 — Eden proti UUNT
   (Zadeva T -305/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Vonjalna znamka Vonj zrele jagode - Absolutni razlog za zavrnitev - Znak, ki ga ni mogoče grafično predstaviti - Člen 7(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2005/C 330/54)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Eden SARL (Pariz, Francija) (Zastopnik: M. Antoine-Lalance, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. maja 2004 (zadeva R 591/2003-1) glede registracije vonjalnega znaka Vonj zrele jagode kot znamke Skupnosti.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva F-82/15: Tožba, vložena 26. maja 2015 – ZZ/EIB

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/59

         Tožba, vložena 26. maja 2015 – ZZ/EIB
   (Zadeva F-82/15)
   (2015/C 279/75)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Isola in G. Isola, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti, prvič, odločbe, da se tožeči stranki ne povrnejo stroški, ki jih je priglasila za lasersko zdravljenje leta 2007, in, drugič, nadaljnjih povezanih odločb, ki jih je banka sprejela leta 2014.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba, vročena 4. decembra 2014, in vsi povezani akti, sprejeti po tej odločbi in pred njo, med katerimi so nedvomno dopisi EIB z dne 8. januarja 2014, 31. januarja 2014, 14. februarja 2014, 24. februarja 2014, 30. aprila 2014 in 3. julija 2014, mnenje z dne 26. februarja 2008 in poročilo, ki ga je oktobra 2008 izdal Dr. M., uradni zdravnik banke, ter, nazadnje, mnenje, ki ga je 6. oktobra 2014 izdal Dr. S., naj se razglasijo za nične;

               —

               EIB naj se naloži povračilo zneska 3  000 EUR, ki ustreza znesku, ki ga je tožeča stranka porabila za lasersko zdravljenje 29., 30. in 31. oktobra 2007 ter 21., 22. in 23. novembra 2007, kot tudi plačilo pravične odškodnine za nepremoženjsko škodo, skupaj z obrestmi in revalorizacijo priznanega zneska;

               —

               podredno, Evropski uniji naj se naloži plačilo zneska 3  000 EUR iz naslova odškodnine za škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi njenih dvoumnih določb, skupaj z obrestmi in revalorizacijo;

               —

               EIB in Evropski uniji naj se naloži solidarno plačilo pravične odškodnine za nepremoženjsko škodo in stroškov postopka.


title: Zadeva C-553/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichthof (Nemčija) 2. novembra 2011 – Bernhard Rintisch proti Klausu Ederju

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichthof (Nemčija) 2. novembra 2011 – Bernhard Rintisch proti Klausu Ederju
   (Zadeva C-553/11)
   2012/C 80/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichthof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bernhard Rintisch

      Tožena stranka: Klaus Eder

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 10(1) in (2)(a) Direktive 89/104/EGS (1) razlagati tako, da ta na splošno nasprotuje nacionalnemu predpisu, po katerem se za uporabo znamke (znamka 1) šteje tudi, če se znamka (znamka 1) uporablja v obliki, ki se glede na obliko, v kateri je bila registrirana, razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja znamke (znamka 1), in če je znamka hkrati registrirana v obliki, v kateri se uporablja (znamka 2)?

               2.

               V primeru nikalnega odgovora na vprašanje 1:
               Ali je zgoraj pod 1 opisani nacionalni predpis skladen z Direktivo 89/104/EGS, če se nacionalni predpis razlaga tako ozko, da se ne uporablja za znamko (znamka 1), ki je registrirana samo zato, da bi se z njo zavarovalo ali razširilo področje varstva druge registrirane znamke (znamka 2), ki je registrirana v obliki, v kateri se uporablja?

               3.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje a li nikalnega odgovora na drugo vprašanje:

                           (a)

                           Ali ne gre za uporabo registrirane znamke (znamka 1) v smislu člena 10(1) in (2)(a) Direktive 89/104/EGS,

                                       (aa)

                                       če uporablja imetnik znamke obliko znaka, ki se od registrirane znamke (znamka 1) in druge znamke (znamka 2) imetnika znamke razlikuje samo v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja znamk (znamka 1 in znamka 2);

                                       (bb)

                                       če uporablja imetnik znamke dve obliki znakov, od katerih nobeden ne ustreza registrirani znamki (znamka 1), od katerih pa se ena uporabljena oblika znaka (oblika 1) ujema z registrirano znamko (znamka 2) imetnika znamke, in se druga oblika znaka (oblika 2), ki jo uporablja imetnik znamke, razlikuje glede na elemente registriranih znamk (znamka 1 in znamka 2), ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja znamk, in če je ta oblika znaka (oblika 2) bolj podobna drugi znamki (znamka 2) imetnika znamke?

                           (b)

                           Ali lahko sodišče države članice uporabi nacionalno določbo (tukaj člen 26(3), drugi stavek, MarkenG), ki je v nasprotju z določbo Direktive (tukaj členom 10(1) in 2(a) Direktive 89/104/EGS), v primerih, kadar je dejansko stanje nastalo že pred izdajo sodbe Sodišča Evropske Unije, iz katere prvič izhajajo elementi, ki kažejo na nezdružljivost ureditve države članice z določbo Direktive (v obravnavanem primeru sodba z dne 13. septembra 2007 v zadevi II Ponte Finanziaria proti UUNT (BAINBRIDGE), C 234/06 P, ZOdl., str. I 7333), če nacionalno sodišče daje prednost zaupanju udeleženca v sodnem postopku v pravno veljavnost njegovega ustavnopravno varovanega položaja pred interesom po prenosu določbe direktive?

      (1)  Prva Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92)


title: Zadeva C-419/07: Tožba, vložena 12. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/18

         Tožba, vložena 12. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-419/07)
   (2007/C 283/33)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Mojzesowicz in V. Bottka)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Švedska, s tem da ni pravilno prenesla člena 2 Direktive Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (1), ni izpolnila svojih obveznosti;

               —

               Kraljevini Švedski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Dovoljenja za digitalno oddajanje, ki jih dodeljuje švedska vlada, med drugim urejajo uporabo storitev digitalnega oddajanja in s tem posredno izvajanje teh storitev v Kraljevini Švedski. Zahteve, ki jih določajo zdaj veljavna dovoljenja, v skladu s katerimi morajo imetniki dovoljenj ravnati v skladu z oddelkom 2 okvirne pogodbe, za storitve nadzora dostopa (vključno s šifriranjem) posredno povzročajo monopol družbe v državni lasti Boxer, kar krši člen 2(1) Direktive 2002/77. Ohranitev obveznosti ravnanja v skladu s tem oddelkom poleg tega za podjetja, ki bi hotela ponuditi celoten obseg storitev digitalnega oddajanja, predstavlja oviro pri uresničevanju pravic, zagotovljenih v členu 2(1) in (2) Direktive 2002/77. Komisija zato trdi, da Švedska glede storitev prenosa signalov in oddajanja preko zemeljskega digitalnega omrežja, ni pravilno prenesla Direktive 2002/77.

      (1)  UL L 249, str. 21.


title: Zadeva C-244/08: Tožba, vložena 4. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/28

         Tožba, vložena 4. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-244/08)
   (2008/C 209/42)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Aresu in M. Afonso, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika v zvezi z vračilom DDV davčnemu zavezancu, ki ima sedež v drugi državi članici ali v tretji državi, vendar pa ima v Italiji stalno poslovno enoto, ni izpolnila obveznosti iz člena 1 Osme direktive Sveta 79/1072/EGS z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih – Postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države (1), in člena 1 Trinajste direktive 86/560 o usklajevanju zakonodaje držav članic glede prometnih davkov – Postopki vračila davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, ki nimajo stalnega prebivališča ali sedeža na ozemlju Skupnosti (2), saj nalaga davčnemu zavezancu, ki ima sedež v državi članici ali v tretji državi, vendar pa ima stalno poslovno enoto, ki je v zadevnem obdobju v Italiji opravila dobave blaga ali opravljala storitve, da vračilo vstopnega DDV, namesto da ga odbije, pridobi preko mehanizmov določenih v navedenih direktivah, če se pridobitev blaga ne opravi preko stalne poslovne enote v Italiji, ampak neposredno preko glavnega sedeža;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropska komisija s tožbo Sodišču predlaga, naj ugotovi nezdružljivost italijanskega ukrepa, ki zavezancu za DDV, ki ima sedež v državi članici ali tretji državi, vendar pa ima v Italiji stalno poslovno enoto, ki je v zadevnem obdobju v Italiji opravila dobave blaga ali opravljala storitve, nalaga, da vračilo vstopnega DDV pridobi preko mehanizmov določenih v Direktivi 79/1072/EGS (Osma direktiva o DDV) in 86/560/EGS (Trinajsta direktiva o DDV), namesto uporabe navadnega mehanizma odbitka, splošno določenega z Direktivo 77/388/EGS (3) (Šesta direktiva o IVA), če se pridobitev blaga ne opravi preko stalne poslovne enote v Italiji, ampak neposredno preko glavnega sedeža, ki se nahaja v tujini.
   Po mnenju Komisije je tak ukrep, ki otežuje izpolnjevanje davčnih obveznosti zadevnih davčnih zavezancev v nasprotju z določbami in temeljnimi načeli navedenih direktiv s področja DDV, na podlagi katerih mora imeti tuji davčni zavezanec, ki ima v Italiji stalno poslovno enoto, in ki iz te poslovne enote opravlja trgovinske dejavnosti v Italiji, možnost, da uporablja običajen mehanizem odbitka, določen s Šesto direktivo, kljub temu, da se nekatere trgovinske dejavnosti opravijo neposredno iz glavnega sedeža;

      (1)  UL L 331, str. 11, Posebna izdaja, 09/vol. 1, str. 34.

      (2)  UL L 326, str. 40, Posebna izdaja, 09/vol. 1, str. 81.

      (3)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva C-492/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Mercato San Severino (Italija) 26. septembra 2011 – Ciro Di Donna proti Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Mercato San Severino (Italija) 26. septembra 2011 – Ciro Di Donna proti Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA)
   (Zadeva C-492/11)
   2011/C 347/25
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Giudice di Pace di Mercato San Severino

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ciro Di Donna

      Tožena stranka: Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA)

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali člena 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razglašene 7. decembra 2000 v Nici, kakor je bila sprejeta 12. decembra 2007 v Strasbourgu, Direktiva 2008/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o nekaterih vidikih mediacije v civilnih in gospodarskih zadevah, splošno načelo prava Unije o učinkovitem sodnem varstvu in na splošno pravo Unije v celoti nasprotujejo temu, da se v eni državi članici Evropske unije sprejme ureditev, kot je v Italiji vzpostavljena z zakonsko uredbo št. 28/2010 in ministrsko uredbo št. 180/2010, kakor je bila spremenjena z ministrsko uredbo št. 145/2011, v skladu s katero:

               —

               lahko sodišče v poznejšem postopku izpelje dokaze v breme stranke, ki neupravičeno ni sodelovala v postopku obvezne mediacije;

               —

               mora sodišče zavrniti povračilo stroškov, ki jih je stranka, ki je uspela v sodnem postopku in je zavrnila predlog za poravnavo, imela po vložitvi tega predloga, ter mora tej stranki naložiti, da povrne stroške, ki jih je stranka, ki v sodnem postopku ni uspela, imela v istem obdobju, in da v državni proračun nakaže dodatni znesek v višini že plačanega zneska za dolgovano takso (enotni prispevek), če se sodba, s katero je bil končan sodni postopek, uveden po predložitvi zavrnjenega predloga, v celoti ujema z vsebino samega predloga;

               —

               lahko sodišče iz resnih in izjemnih razlogov zavrne povračilo stroškov, ki jih je imela stranka, ki je uspela v sodnem postopku, zaradi nadomestila, plačanega mediatorju, in nadomestila, ki pripada izvedencu, tudi če se akt, s katerim se konča sodni postopek, ne ujema v celoti z vsebino predloga;

               —

               mora sodišče stranki, ki neupravičeno ni sodelovala v postopku mediacije, naložiti, da znesek v višini enotnega prispevka, dolgovanega za sodni postopek, nakaže v državni proračun;

               —

               lahko mediator predloži oziroma celo mora predložiti predlog poravnave, tudi če se stranke o tem niso sporazumele in tudi če v postopku niso sodelovale;

               —

               rok, v katerem je treba končati poskus mediacije, ne sme biti daljši od štirih mesecev;

               —

               bo po poteku štirimesečnega roka po uvedbi postopka mogoče vložiti tožbo šele po tem, ko bo tajništvo mediacijske organizacije pridobilo zapisnik mediatorja o nedoseženem soglasju, v katerem bo naveden tudi zavrnjeni predlog;

               —

               ni izključeno, da je mogoče izvesti toliko postopkov mediacije – s posledičnim časovnim podaljšanjem rešitve spora – kolikor novih predlogov je zakonito vloženih med samim sodnim postopkom, ki je bil medtem uveden;

               —

               je strošek postopka obvezne mediacije vsaj dvakrat višji od stroška sodnega postopka, ki se s postopkom mediacije želi preprečiti, in se nesorazmerje eksponentno povečuje s povečanjem vrednosti spora (dokler strošek mediacije ne postane tudi več kot šestkrat višji od stroška sodnega postopka) ali s povečanjem njegove zapletenosti (v tem primeru je nujno imenovanje izvedenca, ki ga plačajo stranke v postopku in ki pomaga mediatorju v sporih, ki zahtevajo posebno tehnično znanje, pri čemer pa tehničnih poročil izvedenca ali podatkov, ki jih ta predloži, ni mogoče uporabiti v poznejšem sodnem postopku)?


title: Zadeva F-19/16: Tožba, vložena 5. aprila 2016 – ZZ/EIB

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/52

         Tožba, vložena 5. aprila 2016 – ZZ/EIB
   (Zadeva F-19/16)
   (2016/C 243/57)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: A. Senes in L. Payot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka (EIB)

      Predmet in opis spora

   Povračilo škode z obrestmi tožeči stranki za domnevno izgubo pokojninskih pravic ali, podredno, ponovna vzpostavitev pokojninskih pravic, ki naj bi jih izgubila v nacionalnem sistemu, ko so bile te pravice prenesene v pokojninski sistem tožene stranke, z obrestmi

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Evropski investicijski banki naj se naloži, da povrne škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi izgube njenih pokojninskih pravic, v višini 55 641,17 EUR skupaj z obrestmi po veljavni obrestni meri, izračunani retroaktivno, kot če bi bil prvotni prenos opravljen v zvezi s celotnim zneskom njenih pokojninskih pravic pri Istituto Nazionale della Previdenza Sociale, ko je bil podan prvotni zahtevek za prenos;

               —

               podredno, EIB naj se naloži, naj ZZ v mesecih, ki dajejo pravico do pokojnine, takoj vrne 55 641,17 EUR skupaj z obrestmi po veljavni obrestni meri, izračunani retroaktivno, kot če bi bil prvotni prenos opravljen v zvezi s celotnim zneskom njenih pokojninskih pravic pri Istituto Nazionale della Previdenza Sociale. V tem primeru se predlaga, naj se izračuni opravijo v skladu s členom 71.1.1. pravil o pokojninskem sistemu za zaposlene na EIB;

               —

               EIB naj se naloži, da sprejme vsak drug ukrep, za katerega bi Splošno sodišče menilo, da je primeren;

               —

               EIB naj se naloži, da nosi stroške tega postopka, ki so ocenjeni na 3 000 EUR.


title: Zadeva C-252/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 19. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-252/09) (1)

   2010/C 51/56

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009.


title: Zadeva C-312/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 7. junija 2013 – Claudiu Roșu proti Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu – Activitatea de Inspecție Fiscală

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 7. junija 2013 – Claudiu Roșu proti Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu – Activitatea de Inspecție Fiscală
   (Zadeva C-312/13)
   (2013/C 226/11)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Claudiu Roșu

      Tožena stranka: Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu – Activitatea de Inspecție Fiscală

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba v primeru, da je bil prodajalec prekvalificiran v davčnega zavezanca za namene DDV, pri čemer plačilo (ceno) dobave nepremičnine določita stranki, brez omembe DDV, člena 73 in 78 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) razlagati tako, da davčno osnovo sestavlja:

               (a)

               znesek plačila (cena) za dobavo blaga, ki ga določita stranki, zmanjšan za stopnjo DDV, ali

               (b)

               znesek plačila (cena) za dobavo blaga, ki ga določita stranki?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-295/05: Tožba Document Security Systems, Inc., proti Evropski centralni banki, vložena dne 1. avgusta 2005

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/39

         Tožba Document Security Systems, Inc., proti Evropski centralni banki, vložena dne 1. avgusta 2005
   (Zadeva T-295/05)
   (2005/C 229/81)
   Jezik postopka: angleščina
   Document Security Systems, Inc., s sedežem v Rochesterju, New York (ZDA), ki ga zastopajo C. Stanbrook, barrister, H. Sheroton in L. Cohen, solicitors, in B. Uphoff, lawyer, je dne 1. avgusta 2005 vložila tožbo proti Evropski centralni banki na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ECB kršila patent;

               —

               toženi stranki v korist tožeče stranke naloži plačilo odškodnine in obresti, katerih znesek naj se določi v ločenem postopku glede na vrsto kršitve;

               —

               namesto sodne prepovedi prisodi odškodnino glede na bankovce natisnjene za in v imenu tožene stranke po datumu sodbe do preteka patenta (zneske naj se določi v ločenem postopku);

               —

               povrne stroške;

               —

               določi nadaljnjo ali drugo pomoč po presoji Sodišča.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka trdi, da je bil njen Evropski Patent 0 455 750 B1, naslovljen „Method of making a nonreplicable document“ kršen s strani tožene stranke, in na podlagi člena 288 ES zahteva povrnitev škode v obliki razumnih tantiemov za uporabo izuma patenta.
   Izum patenta sestoji iz načina oblikovanja in tiskanja originalnega dokumenta, ki preprečuje ponarejanje z digitalnimi čitalniki. Način vključuje določanje skenirne točke kopirne naprave, proti kateri je treba varovati, in ustvarjanje primerne mreže, ki povzroči nastanek interferenčnih vzorcev, kot so moiré vzorci, ko se dokument kopira na ta čitalnik. Mreža je položena na originalno sliko, tako da nastane natisnjen originalen dokument, na katerem mreže navadno ni mogoče razločiti s prostim očesom.
   Tožeča stranka trdi, da je bil izum tega patenta uporabljen pri oblikovanju in tiskanju evro bankovcev s pooblastilom Evropske centralne banke. Tožeča stranka nadalje trdi, da izdajanje, hramba in dajanje v obtok evro bankovcev pomeni kršitev tega patenta.


title: Zadeva C-177/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Državne pomoči – Sheme pomoči – Nezdružljivost s skupnim trgom – Odločba Komisije – Izvršitev – Odprava sheme pomoči – Začasni odlog še neizplačanih pomoči – Vračilo odobrenih pomoči – Neizpolnitev obveznosti – Sredstva obrambe – Nezakonitost odločbe – Absolutno nemogoča izvršitev)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/13

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-177/06) (1)

   (Državne pomoči - Sheme pomoči - Nezdružljivost s skupnim trgom - Odločba Komisije - Izvršitev - Odprava sheme pomoči - Začasni odlog še neizplačanih pomoči - Vračilo odobrenih pomoči - Neizpolnitev obveznosti - Sredstva obrambe - Nezakonitost odločbe - Absolutno nemogoča izvršitev)
   (2007/C 269/25)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Castillo de la Torre in C. Urraca Caviedes, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje v predpisanem roku, ukrepov, potrebnih za uskladitev s členoma 2 in 3 Odločb Komisije z dne 20. decembra 2001 o programu pomoči, ki ga Španija izvaja v letu 1993 v korist nekaterih novoustanovljenih podjetij v provinci Guipúzcoa (Španija) (C(2002)4448) (UL L 77, str.1), v provinci Álava (Španija) (C(2001)4475) (UL L 17, str. 20) in v provinci Vizcaya (Španija) (C(2001)4478) (UL L 40, str.11).
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za uskladitev z določbami iz členov 2 in 3 vsake izmed odločb Komisije:

                           —

                           2003/28/ES z dne 20. decembra 2001 o shemi državnih pomoči, ki jo je Španija leta 1993 izvajala v korist nekaterih novoustanovljenih podjetij v provinci Álava (Španija);

                           —

                           2003/86/ES z dne 20. decembra 2001 o shemi državnih pomoči, ki jo je Španija izvajala leta 1993 v korist nekaterih novoustanovljenih podjetij v provinci Vizcaya (Španija);

                           —

                           2003/192/ES z dne 20. decembra 2001 o shemi državnih pomoči, ki jo je Španija izvajala leta 1993 v korist nekaterih novoustanovljenih podjetij v provinci Guipúzcoa (Španija),

                     ni izpolnila obveznosti iz teh določb.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006.


title: Zadeva C-215/07: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 25. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verlag Schawe GmbH proti Sächsisches Druck- und Verlagshaus AG

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/32

         Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 25. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verlag Schawe GmbH proti Sächsisches Druck- und Verlagshaus AG
   (Zadeva C-215/07) (1)

   (2008/C 285/53)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik četrtega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva T-63/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2012 – Volkswagen proti UUNT – Suzuki Motor (SWIFT GTi) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SWIFT GTi — Prejšnji mednarodna in nacionalna znamka GTI — Relativni razlogi za zavrnitev — Podobnost proizvodov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Presoja verjetnosti zmede — Zavrnitev ugovora)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2012 – Volkswagen proti UUNT – Suzuki Motor (SWIFT GTi)
   (Zadeva T-63/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SWIFT GTi - Prejšnji mednarodna in nacionalna znamka GTI - Relativni razlogi za zavrnitev - Podobnost proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Presoja verjetnosti zmede - Zavrnitev ugovora)
   2012/C 133/42
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopniki: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla in S. Risthaus, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Suzuki Motor Corp. (Šizuoka, Japonska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega oddelka za pritožbe UUNT z dne 9. decembra 2008 (zadeva R 749/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Volkswagen AG in Suzuki Motor Corp.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Volkswagen AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-340/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 21. junija 2013 – bpost SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 21. junija 2013 – bpost SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
   (Zadeva C-340/13)
   2013/C 233/08
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: bpost SA

      Tožena stranka: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 12, peta alinea, Direktive 1997/67/ES (1), kakor je bila spremenjena z direktivama 2002/39/ES (2) in 2008/06/ES (3), razlagati tako, da določa prepoved diskriminacije, zlasti v odnosih med izvajalcem univerzalne storitve in posredniki, v zvezi z operativnimi rabati, ki jih dodeljuje ta izvajalec, pri čemer se za izključno količinske rabate še naprej uporablja člen 12, četrta alinea?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali se z izključno količinskim rabatom upošteva prepoved diskriminacije iz člena 12, četrta alinea, če različne cene, ki jih uvaja, temeljijo na objektivnem dejavniku ob upoštevanju geografskega trga in upoštevnih storitev ter nimajo izključevalnega učinka ali učinka nagrajevanja zvestobe?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali se s količinskim rabatom, dodeljenim posredniku, krši načelo prepovedi diskriminacije iz člena 12, peta alinea, če po višini ni enak rabatu, dodeljenemu pošiljatelju, ki odda enako število pošiljk, temveč je enak vsoti rabatov, dodeljenih vsem pošiljateljem, glede na število pošiljk posameznih pošiljateljev, katerih pošiljke je združil?

      (1)  Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/39/ES z dne 10. junija 2002 o spremembah Direktive 97/67/ES glede nadaljnjega odpiranja trgov poštnih storitev v Skupnosti konkurenci (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 316).

      (3)  Direktiva 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (UL L 52, str. 3).


title: Zadeva T-318/14: Tožba, vložena 2. maja 2014 – Vinnolit proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/61

         Tožba, vložena 2. maja 2014 – Vinnolit proti Komisiji
   (Zadeva T-318/14)
   2014/C 223/63
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Nemčija) (zastopnik: M. Geipel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 v zadevah SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na znižano dodatno dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike;

               —

               toženi stranki naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj pomoči v smislu člena 107 PDEU

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je omejitev v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) določene znižane dodatne dajatve EEG za energetsko intenzivne uporabnike oblika civilnopravnega mehanizma nadomestil. Meni, da ni bila podeljena ugodnost iz državnih sredstev ali sredstev, ki jih nadzora država.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: vsekakor neobstoj nove pomoči

                           —

                           Tožeča stranka poleg tega trdi, da omejitev dodatne dajatve EEG za energetsko intenzivne uporabnike ni nova pomoč v smislu člena 108 PDEU, saj je Evropska komisija mehanizem financiranja za podporo energiji iz obnovljivih virov v Zvezni republiki Nemčiji v preteklosti opredelila za združljiv s pravom na področju državnih pomoči in ta se do zdaj ni bistveno spremenil.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic in načela sorazmernosti

                           —

                           Tožeča stranka na tem mestu trdi, da Evropska komisija ni oziroma ni zadostno izvajala pristojnosti iz svojega manevrskega prostora, ker ni upoštevala znatnih negativnih učinkov začetka formalnega postopka preiskave za zadevna podjetja in ker je postopek preverjanja začela, ko to še ni bilo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela legitimnih pričakovanj

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je Evropska komisija s Sklepom kršila zaupanje zadevnih podjetij, ki se varuje, saj je Evropska komisija mehanizem financiranja za podporo energiji iz obnovljivih virov v Zvezni republiki Nemčiji v preteklosti opredelila za združljiv s pravom na področju državnih pomoči in ta se do zdaj ni bistveno spremenil.

               5.

               Peti tožbeni razlog: prekoračitev pristojnosti

                           —

                           Tožeča stranka nazadnje trdi, da je Evropska komisija s Sklepom prekoračila pristojnosti, ki so slednji podeljene, s čimer je Zvezni republiki Nemčiji nedopustno zmanjšala manevrski prostor za odločanje, ki ji glede ureditve podpore za energijo iz obnovljivih virov pripada v skladu s primarnim in sekundarnim pravom.


title: Zadeva T-2/08: Tožba, vložena 2. januarja 2008 – Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen proti Komisiji

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/54

         Tožba, vložena 2. januarja 2008 – Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen proti Komisiji
   (Zadeva T-2/08)
   (2008/C 64/86)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen (LfM) (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: A. Rosenfeld in G.-B. Lehr)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije C(2007) 5109 konč. z dne 23. oktobra 2007 glede državne pomoči, ki jo je Zvezna republika Nemčija namerava odobriti za uvedbo digitalne prizemne televizije (DVB-T) v Severnem porenju-Westfaliji;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo C(2007) 5109 konč. Komisije z dne 23. oktobra 2007 v zvezi z državno pomočjo C 34/2006 (prejšnja N 29/2005 in prejšnja CP 13/2004), s katero je Komisija odločila, da državna pomoč, ki jo Zvezna republika Nemčija namerava odobriti zasebnim izdajateljem televizijskega programa v okviru uvedbe digitalne prizemne televizije v Severnem porenju-Westfaliji in o kateri je bila Komisija obveščena, ni združljiva s skupnim trgom.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi najprej navaja, da izpodbijana odločba krši člen 87(1) ES, ker je bil ukrep nepravilno štet za državno pomoč. V tem smislu prav tako navaja kršitev člena 253 ES.
   Tožeča stranka dalje trdi, da je bila uporabljena nezakonit način ocenjevanja v smislu ocene na podlagi člena 87(3)(c) ES. Tožeča stranka v zvezi s tem dalje navaja nepravilno presojo in zlorabo pooblastil ter kršitev člena 253 ES.
   Tožeča stranka dalje trdi, da je bil člen 87(3)(b) in (c) kršen kot posledica nepravilne presoje in zlorabe pooblastil.
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da zadevni ukrep v vsakem primeru zajema izjema iz člena 86(2) ES. Pri tem se zatrjuje tudi kršitev člena 253 ES.


title: Zadeva T-908/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2017 – Starbucks (HK)/EUIPO – Now Wireless (nowwireless)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2017 – Starbucks (HK)/EUIPO – Now Wireless (nowwireless)
   (Zadeva T-908/16) (1)

   (2017/C 112/72)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  JO C 46, 13.2.2017.


title: Zadeva T-140/16 R II: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Le Pen/Parlament (Začasna odredba — Član Evropskega parlamenta — Izterjava nadomestil, nakazanih iz naslova povračila stroškov za parlamentarno pomoč — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/30

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Le Pen/Parlament
   (Zadeva T-140/16 R II)
   ((Začasna odredba - Član Evropskega parlamenta - Izterjava nadomestil, nakazanih iz naslova povračila stroškov za parlamentarno pomoč - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 121/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jean–Marie Le Pen (Saint–Cloud, Francija) (zastopnika: M. Ceccaldi in J.–P. Le Moigne, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: G. Corstens in S. Alonso de León, agenta)

      Predmet

   Predlog temelji na členih 278 in 279 PDEU in se nanaša na odlog izvršitve sklepa generalnega sekretarja Parlamenta z dne 29. januarja 2016, s katerim je bilo tožeči stranki naloženo plačilo 320 026,23 EUR in bremepisa št. 2016-195 z dne 4. februarja 2016, ki je temu sklepu sledil.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-339/08: Tožba, vložena 18. avgusta 2008 – BVGD proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/40

         Tožba, vložena 18. avgusta 2008 – BVGD proti Komisiji
   (Zadeva T-339/08)
   (2008/C 272/80)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) (Antwerpen, Belgija) (zastopnika: L. Levi in C. Ronzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se ta tožba razglasi za dopustno;

               —

               naj se razglasi za nično odločba Komisije z dne 5. junija 2008, s katero je Komisija zavrnila pritožbo tožeče stranke glede „input foreclosure“ (omejevanje vnosa), ker ni dovolj razlogov za ukrepanje (zadeva COMP/39.221/E-2-De Beers/DTC Supplier of Choice);

               —

               naj se Komisiji naloži, naj predloži:

                           —

                           ustrezen in pomemben odgovor družb De Beers in Alrosa Komisiji v okviru tako imenovanega „dopolnilnega postopka“;

                           —

                           vse pritožbe in z njimi povezane dokumente, ki niso zaupni in so bili predloženi Komisiji glede SOC in trgovinskega sporazuma med družbama De Beers in Alroso;

                           —

                           vse preiskovalne dokumente, ki niso zaupni in ki se nanašajo na SOC in trgovinski sporazum med družbama De Beers in Alroso;

                           —

                           vlogo družbe Alrosa v zadevi T-170/06;

                           —

                           ugotovitve o možnih kršitvah, na katere se sklicuje v „dopolnilni odločbi o zavrnitvi“;

                           —

                           letna poročila o zavezah družbe De Beers, ki jih je napisal pooblaščenec;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Potem ko je Sodišče prve stopnje 11. julija 2007 razglasilo za nično odločbo Komisije z dne 22. februarja 2006 (zadeva T-170/06 Alrosa proti Komisiji), se je Komisija odločila za uvedbo dopolnilnega postopka na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 773/2004, da bi preučila morebitni vpliv ničnosti dela, ki se nanaša na odločitev o zavezah v okviru splošnega sklepa o „input foreclosure“ (omejevanje vnosa), kot je vsebovana v odločbi z dne 26. januarja 2007 (2007)D/200338 (zadeva COMP/39.221/E-2-De Beers/DTC Supplier of Choice), s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, ki jo je slednja vložila pri Komisiji 14. julija 2005 in v kateri je v povezavi s Supplier of Choice ureditvijo za distribucijo surovih diamantov, ki jo je uveljavljala skupina De Beers, zatrjevala kršitev členov 81 ES in 82 ES („odločba o zavrnitvi“). Tožeča stranka je izpodbijala zakonitost te odločbe s tožbo z dne 6. aprila 2007 pred Sodiščem prve stopnje, ki je trenutno v postopku v zadevi T-104/07 (1).
   Tožeča stranka s to tožbo zahteva razglasitev ničnosti dopolnilne odločbe Komisije z dne 5. junija 2008 (2008)D/203543, sprejete v skladu z Uredbo (ES) št. 773/2004 (2), s katero je Komisija ugotovila, da ni podlage za preučitev odločbe o zavrnitvi, ker v povezavi z „input foreclosure“ (omejevanje vnosa) ni zadostnega interesa Skupnosti za nadaljevanje preiskave o domnevnih kršitvah.
   Tožeča stranka uveljavlja tri tožbene razloge v podporo svojim trditvam:
   Najprej, tožeča stranka trdi, da člen 7 Uredbe (ES) št. 773/2004 ni ustrezna pravna podlaga za dopolnilni postopek in izpodbijano odločbo. Trdi namreč, da se navedeni člen ne nanaša na pooblastilo Komisije za ponovno preučitev položaja, ampak samo na zavrnitev pritožb in na to, da se s to zavrnitvijo Komisiji dopusti, da pritožnika obvesti o tem, da ni zadostne podlage za ukrepanje na podlagi pritožbe, pri čemer Komisija določi rok, v katerem lahko pritožnik pisno izrazi svoje mnenje. Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila splošna pravna načela o retroaktivni razveljavitvi upravnih aktov.
   Nato tožeča stranka zatrjuje, da so bile kršene njene postopkovne pravice iz členov 7 in 8 Uredbe (ES) št. 773/2004, saj ji je bilo onemogočeno izvrševanje pravice do dostopa do dokumentacije, na kateri je Komisija utemeljila svojo odločitev. Glede tega tožeča stranka trdi, da Komisija ni izkazala, da bi omejen dostop lahko bil utemeljen z zagotavljanjem zaupnosti v smislu poslovne tajnosti.
   Nazadnje, tožeča stranka trdi, da se z izpodbijano odločbo krši člen 2 ES in 3 ES ter opredelitev interesa Skupnosti kot tudi obveznost obrazložitve.

      (1)  UL 2007, C 129, str. 18.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (Besedilo velja za EGP) (UL L 123, str. 18).


title: Zadeva T-539/11: Tožba, vložena 13. oktobra 2011 – Deutsche Bank proti UUNT (Leistung aus Leidenschaft)

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/16

         Tožba, vložena 13. oktobra 2011 – Deutsche Bank proti UUNT (Leistung aus Leidenschaft)
   (Zadeva T-539/11)
   2012/C 13/34
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Bank AG (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopniki: R. Lange, T. Götting in G. Hild, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. avgusta 2011 v zadevi R 188/2011-4 razveljavi;

               —

               se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Leistung aus Leidenschaft“ za storitve iz razredov 35, 36 in 38

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009, saj zadevna znamka Skupnosti ima razlikovalni učinek.


title: Zadeva C-320/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Haarlem (Nizozemska) 2. julija 2010 – X proti Inspecteur der Belastingdienst P

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Haarlem (Nizozemska) 2. julija 2010 – X proti Inspecteur der Belastingdienst P
   (Zadeva C-320/10)
   ()
   2010/C 246/46
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Haarlem

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X BV

      Tožena stranka: Inspecteur der Belastingdienst P

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v okviru presoje veljavnosti in/ali razlage uredb (ES) št. 535/94 (1), št. 1832/2002 (2), št. 1871/2003 (3) in št. 2344/2006 (4), s katerimi je bila sprejeta in spremenjena dopolnilna opomba 7 (KN) k poglavju 2 (v upoštevnem obdobju je bila oštevilčena kot opomba 8), mogoče sklicevanje na odločbo DSB z dne 27. septembra 2005 o razlagi pojma „nasoljen“ iz tarifne številke 0210, čeprav je bila pred tem opravljena carinska deklaracija za carinski postopek „sprostitve v prosti promet“?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:
               Kako je treba preveriti, ali obstaja bistvena sprememba značilnosti piščančjega mesa?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:

                           (a)

                           Ali so ob upoštevanju odločbe DSB z dne 27. septembra 2005 navedene uredbe veljavne v delu, v katerem določajo, da se meso v smislu tarifne številke 0210 šteje za „nasoljeno“, če ima skupno vsebnost soli 1,2 masnega odstotka ali več?

                           (b)

                           Ali je treba navedene uredbe glede na odločbo DSB z dne 27. septembra 2005 razlagati tako, da je treba v skladu z dopolnilno opombo 7 (KN) k poglavju 2 meso z vsebnostjo soli 1,2 masnega odstotka ali več obravnavati kot bistveno spremenjeno in šteti, da je „nasoljeno“ v smislu tarifne številke 0210, in da meso z vsebnostjo soli manj kot 1,2 masnega odstotka, ki se je zaradi dodajanja soli dokazano bistveno spremenilo, ni izvzeto iz uvrstitve v tarifno številko 0210?

               4.

               Če je odgovor na vprašanje 3(a) pritrdilen:
               Kako je treba preveriti, ali je z nasoljevanjem zagotovljena dolgoročna hramba piščančjega mesa?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 535/94 z dne 9. marca 1994 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 68, str. 15).

      (2)  Uredbe Komisije (ES) št. 1832/2002 z dne 1. avgusta 2002 o spremembah Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 209, str. 1).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 1871/2003 z dne 23. oktobra 2003 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 275, str. 5).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 2344/2003 z dne 30. decembra 2003 o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter Skupni carinski tarifi (UL L 346, str. 38).


title: Zadeva C-151/10: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 7. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Dai Cugini NV proti Rijksdienst voor Sociale Zekerheid (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Direktiva 97/81/ES — Enako obravnavanje delavcev, ki delajo s krajšim delovnim časom, in delavcev, ki delajo s polnim delovnim časom — Diskriminacija — Upravna ovira, ki omejuje možnost dela s krajšim delovnim časom — Obvezna publiciteta in obvezna hramba pogodb in urnikov dela)

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/7

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 7. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Dai Cugini NV proti Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
   (Zadeva C-151/10) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Direktiva 97/81/ES - Enako obravnavanje delavcev, ki delajo s krajšim delovnim časom, in delavcev, ki delajo s polnim delovnim časom - Diskriminacija - Upravna ovira, ki omejuje možnost dela s krajšim delovnim časom - Obvezna publiciteta in obvezna hramba pogodb in urnikov dela)
   2011/C 211/12
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeidshof te Antwerpen

      Stranki

      Tožeča stranka: Dai Cugini NV

      Tožena stranka: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Arbeidshof te Antwerpen (Afdeling Hasselt) – Razlaga Direktive Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL 1998, L 14, str. 9) – Nacionalna zakonodaja, ki določa sistem publicitete in nadzora urnikov delavcev, ki delajo s krajšim delovnim časom, in sicer sestavo in obvezno hrambo dokumentov, v katerih je naveden natančen urnik opravljanja dela vsakega delavca, z grožnjo kazenske ali upravne sankcije

      Izrek

   Določba 4 okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom, ki je priložen Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki v breme delodajalca nalaga obveznosti hrambe in publicitete pogodbe in urnikov delavcev, ki delajo s krajšim delovnim časom, če se izkaže, da s to ureditvijo slednji niso obravnavani manj ugodno kot delavci, ki delajo s polnim delovnim časom in ki so v podobnem položaju, ali – če obstaja taka razlika v obravnavanju – če se izkaže, da je taka razlika upravičena z objektivnimi razlogi in ne prekorači tistega, kar je nujno potrebno za dosego sledenih ciljev.
   Predložitveno sodišče je tisto, ki mora preveriti dejansko in pravno stanje, zlasti glede nacionalnega prava, ki se uporabi, da presodi, ali je tako v obravnavanem primeru.
   Če bo predložitveno sodišče ugotovilo, da nacionalna ureditev v postopku v glavni stvari ni združljiva z določbo 4 okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom, ki je priložen Direktivi 97/81, bo treba razlagati njegovo določbo 5, točka 1, tako, da nasprotuje tudi taki ureditvi.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva T-455/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – Zoo Sport proti UUNT – K 2 (zoo sport) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti ZOO Sport — Prejšnja besedna znamka Skupnosti ZOOT in prejšnja figurativna znamka Skupnosti SPORTS ZOOT SPORTS — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – Zoo Sport proti UUNT – K 2 (zoo sport)
   (Zadeva T-455/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti ZOO Sport - Prejšnja besedna znamka Skupnosti ZOOT in prejšnja figurativna znamka Skupnosti SPORTS ZOOT SPORTS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 352/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zoo Sport Ltd (Leeds, Združeno kraljestvo) (zastopnik: I. Rungg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: K-2 Corp. (Seattle, Združene države) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. avgusta 2012 (zadeva R 1395/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama K 2 Corp. in Zoo Sport Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Zoo Sport Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 399, 22.12.2012.


title: Zadeva T-90/15: Tožba, vložena 18. februarja 2015 – Schoeller Corporation/UUNT – Sqope (SCOPE)

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/44

         Tožba, vložena 18. februarja 2015 – Schoeller Corporation/UUNT – Sqope (SCOPE)
   (Zadeva T-90/15)
   (2015/C 118/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Schoeller Corporation GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: D. van Ackeren, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sqope SA (Luxembourg, Luksemburg)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „SCOPE“ – Prijava št. 4 502 341

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 21. novembra 2014 v zadevi R 2381/2013-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               podredno, izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem se nanaša na storitve finančne analize in finančnega svetovanja;

               —

               neuspelim strankam naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-235/11 P: Sklep Sodišča z dne 29. novembra 2011 – Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Evropski komisiji (Pritožba — Člen 119 Poslovnika — Javna naročila, ki jih oddajajo institucije Unije na svoj račun — Javni razpis v zvezi z opravljanjem storitev IT in pomoči uporabnikom v zvezi s sistemom Skupnosti za trgovanje z emisijami (CITL in CR) — Zavrnitev ponudbe — Obveznost obrazložitve — Načelo enakega obravnavanja — Očitno nedopustna in očitno neutemeljena pritožba)

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/5

         Sklep Sodišča z dne 29. novembra 2011 – Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-235/11 P) (1)

   (Pritožba - Člen 119 Poslovnika - Javna naročila, ki jih oddajajo institucije Unije na svoj račun - Javni razpis v zvezi z opravljanjem storitev IT in pomoči uporabnikom v zvezi s sistemom Skupnosti za trgovanje z emisijami (CITL in CR) - Zavrnitev ponudbe - Obveznost obrazložitve - Načelo enakega obravnavanja - Očitno nedopustna in očitno neutemeljena pritožba)
   2012/C 109/08
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, dikigoroi)

      Druga stranka: Evropski komisiji (zastopnik: D. Calciu, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. marca 2011 v zadevi Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (T-589/08), s katero je bila zavržena tožba za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 13. oktobra 2008 o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke v okviru postopka za oddajo javnega naročila ENV.C2/FRA/2008/0017 glede sklenitve okvirne pogodbe za opravljanje storitev IT (informacijske tehnologije) in pomoči uporabnikom v zvezi s sistemom Skupnosti za trgovanje z emisijami (neodvisni dnevnik transakcij Skupnosti (CITL) in register Skupnosti (CR)), (UL 2008/S 72-096229), in odločbe, s katero je bilo naročilo oddano drugemu ponudniku, na eni strani ter odškodninski zahtevek na drugi strani.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 16.7.2011.


title: Zadeva T-60/16 P: Pritožba, ki jo je 3. februarja 2016 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 18. decembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-55/13, De Nicola/EIB

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/37

         Pritožba, ki jo je 3. februarja 2016 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 18. decembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-55/13, De Nicola/EIB
   (Zadeva T-60/16 P)
   (2016/C 111/45)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj ugodi tej pritožbi in delno spremeni izpodbijano sodbo, razveljavi točki 2 in 3 izreka ter točke od 59 do 64 same sodbe;

               —

               naj smernice določene za leto 2011 razglasi za nične ali naj ugotovi, da jih ni mogoče uporabiti; EIB naj naloži, da mora C. De Nicolaju povrniti nastalo škodo, kot se zahteva s tožbo, ali, podredno, zadevo vrne v ponovno odločanje drugemu senatu Sodišča za uslužbence, da to v drugačni sestavi ponovno odloči o razveljavljenih točkah;

               —

               naj drugi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015, De Nicola/Evropska investicijska banka (F-55/13).
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi De Nicola/Evropska investicijska banka, T-55/16 P.


title: Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unijeUL C 82, 2.4.2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/42

         (2005/C 93/75)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v
         Uradnem listu Evropske unije

         UL C 82, 2.4.2005

   Prejšnje objave

      UL C 69, 19.3.2005

      UL C 57, 5.3.2005

      UL C 45, 19.2.2005

      UL C 31, 5.2.2005

      UL C 19, 22.1.2005

      UL C 6, 8.1.2005

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva C-93/05: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korsholms tingsrätt — Finska) — Teemu Hakala proti Oy L. Simons Transport Ab (Člen 104(3), drugi pododstavek, Poslovnika — Vprašanje, katerega odgovor ne dopušča nobenega razumnega dvoma — Uredba (EGS) št. 3820/85 — Usklajevanje določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom — Plačilo zaposlenih voznikov na podlagi prepotovane razdalje — Prepoved take ureditve plačila dokler bo varnost na cesti ogrožena)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/19

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korsholms tingsrätt — Finska) — Teemu Hakala proti Oy L. Simons Transport Ab
   (Zadeva C-93/05) (1)

   (Člen 104(3), drugi pododstavek, Poslovnika - Vprašanje, katerega odgovor ne dopušča nobenega razumnega dvoma - Uredba (EGS) št. 3820/85 - Usklajevanje določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom - Plačilo zaposlenih voznikov na podlagi prepotovane razdalje - Prepoved take ureditve plačila dokler bo varnost na cesti ogrožena)
   (2006/C 294/32)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Korsholms tingsrätt
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Teemu Hakala

      Tožena stranka: Oy L. Simons Transport Ab
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Korsholms tingsrätt (Finska) — Razlaga člena 10 Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom (UL L 370, str.1) — Plačilo zaposlenih voznikov na podlagi prepotovane razdalje
   Izrek
   Plačilni sistem na podlagi prepotovane razdalje je v nasprotju s členom 10 Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom, dokler bo ta sistem ogrožal varnost na cesti. Nacionalni sodni organ je tisti, ki mora preveriti, če je temu tako, upoštevajoč vse okoliščine v primeru v glavni stvari.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva C-514/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 23. avgusta 2017 – Ministère public/Marin-Simion Sut

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 23. avgusta 2017 – Ministère public/Marin-Simion Sut
   (Zadeva C-514/17)
   (2017/C 347/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Liège

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministère public

      Tožena stranka: Marin-Simion Sut

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je mogoče člen 4, točka 6, Okvirnega sklepa 2002/584 (1) razlagati tako, da ga ni mogoče uporabiti za dejanja, za katera je sodišče odreditvene države izreklo kazen odvzema prostosti, če se ta ista dejanja na ozemlju izvršitvene države kaznuje zgolj z denarno kaznijo, kar pomeni, da v skladu z nacionalnim pravom izvršitvene države članice v njej ni mogoče izvršiti kazni odvzema prostosti, s čimer se škoduje socialni reintegraciji obsojene osebe ter posega v njene družinske, socialne, ekonomske in druge vezi?

      (1)  Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1).


title: Zadeva C-609/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Sibiu (Romunija) 23. decembra 2014 – Nicolae Ilie Nicula/Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Sibiu (Romunija) 23. decembra 2014 – Nicolae Ilie Nicula/Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu
      (Zadeva C-609/14)
      (2015/C 107/25)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Sibiu

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Nicolae Ilie Nicula

         Toženi stranki: Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

         Intervenientka: Cristina Lenuța Stoica

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je mogoče člen 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 6 Pogodbe o Evropski uniji, člene 17, 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načeli pravne varnosti in prepovedi reformatio in peius, ki sta določeni v pravu Evropske unije in v sodni praksi Sodišča, razlagati tako, da nasprotujejo predpisu, kot je izredna uredba vlade št. 9/2013?


title: Zadeva C-659/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatischen Oberlandesgericht in Bremen (Nemčija) 9. decembra 2015 – kazenski postopek zoper Roberta Caldararuja

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatischen Oberlandesgericht in Bremen (Nemčija) 9. decembra 2015 – kazenski postopek zoper Roberta Caldararuja
   (Zadeva C-659/15)
   (2016/C 059/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Robert Caldararu

      Druga stranka: Generalstaatsanwaltschaft Bremen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1(3) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) (1) razlagati tako, da izročitev zaradi izvršitve kazni ni dopustna, če obstajajo tehtni indici za to, da se z zaporniškimi pogoji v odreditveni državi članici kršijo temeljne pravice zadevne osebe in splošna pravna načela, kot so določena v členu 6 Pogodbe o Evropski uniji, ali pa ga je treba razlagati tako, da izvršitvena država v teh primerih odločitev o dopustnosti izročitve lahko ali mora pogojevati z zagotovitvijo spoštovanja pogojev pridržanja? Ali lahko izvršitvena država pri tem določi konkretne minimalne zahteve za pogoje pridržanja, ki jih je treba zagotoviti, oziroma ali jih mora določiti?

               2.

               Ali je treba člena 5 in 6(1) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) razlagati tako, da ima odreditveni pravosodni organ tudi pooblastilo za zagotovitev spoštovanja pogojev pridržanja, ali pa se glede tega ohrani nacionalna ureditev pristojnosti odreditvene države članice?

      (1)  UL L 190, str. 1.


title: Zadeva F-87/13: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. aprila 2014 – Colart in drugi proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Zastopanje osebja — Okvirni sporazum med Parlamentom in sindikalnimi ali poklicnimi organizacijami institucije — Izvršilni odbor sindikata — Spor znotraj sindikata glede legitimnosti in identitete oseb, ki sestavljajo izvršilni odbor — Pravica dostopa do elektronske pošte, ki je na voljo sindikatu institucije — Zavrnitev institucije, da ponovno podeli pravice in/ali prekliče vse pravice dostopa do elektronske pošte — Procesno upravičenje — Očitna nedopustnost)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/39

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. aprila 2014 – Colart in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva F-87/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Zastopanje osebja - Okvirni sporazum med Parlamentom in sindikalnimi ali poklicnimi organizacijami institucije - Izvršilni odbor sindikata - Spor znotraj sindikata glede legitimnosti in identitete oseb, ki sestavljajo izvršilni odbor - Pravica dostopa do elektronske pošte, ki je na voljo sindikatu institucije - Zavrnitev institucije, da ponovno podeli pravice in/ali prekliče vse pravice dostopa do elektronske pošte - Procesno upravičenje - Očitna nedopustnost))
   2014/C 159/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Philippe Colart in drugi (Bastogne, Belgija) (zastopnika: A. Salerno in B. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: O. Caisou-Rousseau in M. Ecker, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta o novi ureditvi pravice dostopa do elektronskega poštnega predala sindikata SAFE

      Izrek

               1.

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2.

               P. Colart, J.-M. Bras, S. Corthout, D. Decoutere, G. Dony, L. Garzone, Y. Kemmerling-Linssen, G. Manzella in P. Vienne nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Evropski parlament.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013, str. 69.


title: Zadeva F-78/05: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 27. februarja 2007 — Rounis proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/57

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 27. februarja 2007 — Rounis proti Komisiji
   (Zadeva F-78/05) (1)

   (2007/C 82/121)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 271, 29.10.2005, str. 22.


title: Zadeva C-506/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação do Porto (Portugalska) 26. septembra 2016 – José Joaquim Neto de Sousa/Estado Português

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação do Porto (Portugalska) 26. septembra 2016 – José Joaquim Neto de Sousa/Estado Português
      (Zadeva C-506/16)
      (2016/C 454/34)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal da Relação do Porto

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: José Joaquim Neto de Sousa

         Tožena stranka: Estado Português

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali določbe Druge (1) in Tretje (2) direktive o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil nasprotujejo temu, da nacionalna zakonodaja v skladu s členom 7(3) uredbe-zakona 522/85 z dne 31. decembra 1985, kakor je bila spremenjena z uredbo-zakonom 139/94 z dne 19. maja 1994, določa povračilo premoženjske škode vozniku, krivemu za nesrečo, v primeru smrti zakonca, ki je bil v vozilu potnik?

         (1)  Druga direktiva Sveta 84/5/EGS z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 3).

         (2)  Tretja direktiva Sveta 90/232/EGS z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 249).


title: Zadeva C-241/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. marca 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 92/43/EGS — Člen 6(2) in (3) — Nepravilen prenos — Posebna ohranitvena območja — Pomemben vpliv projekta na okolje — Dejavnosti, ki ne vznemirjajo — Presoja posledic na okolje)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. marca 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-241/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Člen 6(2) in (3) - Nepravilen prenos - Posebna ohranitvena območja - Pomemben vpliv projekta na okolje - Dejavnosti, ki ne vznemirjajo - Presoja posledic na okolje)
   2010/C 113/10
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A.-L. During, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nepravilen prenos določb člena 6(2) in (3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7)

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da

                           —

                           je, po eni strani, določila, da ribolov, ribogojstvo, lov in druge dejavnosti, povezane z lovom, ki se izvajajo v skladu z dopustnimi pogoji in na območjih, kot je določeno v veljavnih zakonih in predpisih, niso dejavnosti, ki vznemirjajo ali imajo take učinke,

                           —

                           je, po drugi strani, iz postopka presoje posledic za območje sistematično izvzela dela, gradnje in urejanja, predvidena s pogodbami Natura 2000, in

                           —

                           je iz tega postopka sistematično izvzela programe in projekte del, gradenj ali urejanj, za katere velja sistem priglasitve,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 6(2) in (3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Francoski republiki se naloži dve tretjini stroškov. Evropski komisiji se naloži preostalo tretjino.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva C-4/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 12. januarja 2015 – Staatssecretaris van Financiën/Argos Supply Trading BV

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 12. januarja 2015 – Staatssecretaris van Financiën/Argos Supply Trading BV
      (Zadeva C-4/15)
      (2015/C 107/26)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vložnik kasacijske pritožbe: Staatssecretaris van Financiën

         Nasprotna stranka v kasacijskem postopku: Argos Supply Trading BV

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba pojem „predelovalec Skupnosti“ iz člena 148, točka c, CZ (1) v okviru preverjanja gospodarskih pogojev za postopek pasivnega oplemenitenja razlagati tako, da pomeni tudi skupnostne proizvajalce surovin ali vmesnih snovi, ki so popolnoma enake kot snovi, ki se v postopku oplemenitenja predelujejo kot neskupnostno blago?

         (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).


title: Zadeva T-422/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Kappa Filter Systems proti UUNT (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS) (Ničnostna tožba — Pritožbeni rok — Zamuda — Neobstoj naključnega dogodka — Očitna nedopustnost)

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Kappa Filter Systems proti UUNT (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS)
   (Zadeva T-422/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Pritožbeni rok - Zamuda - Neobstoj naključnega dogodka - Očitna nedopustnost)
   2013/C 141/31
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kappa Filter Systems GmbH (Steyr-Gleink, Avstrija) (zastopnik: C. Hadeyer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. julija 2012 (zadeva R 817/2012-4) v zvezi z registracijo besedne znamke THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 355, 17.11.2012.


title: Zadeva C-83/07: Tožba, vložena 14. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/16

         Tožba, vložena 14. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-83/07)
   (2007/C 69/38)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in J.-B. Laignelot)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/12/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o spremembi Direktive 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, in s tem, da v vsakem primeru o navedenih določbah ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive 2004/12/ES v notranji pravni red, se je iztekel 18. avgusta 2005.

      (1)  UL L 47, 18.2.2004, str. 26-32.


title: Zadeva T-167/05: Tožba Grether AG proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli), vložena dne 25. aprila 2005

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/37

         Tožba Grether AG proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli), vložena dne 25. aprila 2005
   (Zadeva T-167/05)
   (2005/C 182/70)
   Jezik v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Grether AG, s sedežem v Binningenu (Švica), ki ga zastopajo V. von Bomhard, A. Pohlmann in A. Renck, lawyers, je dne 25. aprila 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli).
   Druga stranka pred odborom za pritožbe je bila Crisgo (Tajska) Co., Ltd., s sedežem v Samutsakornu (Tajska).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga naj:

               —

               v celoti razveljavi odločbo R 250/2002-4 odbora za pritožbe Urada za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli) z dne 14. oktobra 2004;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Crisgo Co., Ltd.

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Figurativna znamka FL FENNEL za proizvode iz razreda 3 (prijava št. 903 922).

               Imetnik znamke ali znaka, ki je predmet ugovornega postopka:

               Tožeča stranka.

               Znamka ali znak, ki je predmet ugovora:

               Besedna znamka Skupnosti FENJAL za proizvode iz razreda 3.

               Odločba oddelka za ugovor:

               Zavrnitev ugovora.

               Odločba odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe.

               Tožbeni razlogi:

               Kršitev členov 73 in 74 Uredbe Sveta št. 40/94. Tožeča stranka trdi, da naj bi odločba odbora za pritožbe temeljila na različnih novih trditvah in dejstvih, ki jih stranke niso predložile ali obravnavale. Tožeča stranka nadalje uveljavlja, da naj bi izpodbijana odločba kršila člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 z ugotovitvijo, da verjetnost zmede ne obstaja.


               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/58

         (2006/C 60/106)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 48, 25.2.2006

   Prejšnje objave

      UL C 36, 11.2.2006

      UL C 22, 28.1.2006

      UL C 10, 14.1.2006

      UL C 330, 24.12.2005

      UL C 315, 10.12.2005

      UL C 296, 26.11.2005

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva T-184/11 P: Pritožba, ki jo je 28. marca 2011 vložil Bart Nijs zoper sodbo, ki jo je 13. januarja 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-77/09, Nijs proti Računskemu sodišču

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/16

         Pritožba, ki jo je 28. marca 2011 vložil Bart Nijs zoper sodbo, ki jo je 13. januarja 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-77/09, Nijs proti Računskemu sodišču
   (Zadeva T-184/11 P)
   2011/C 179/29
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Bart Nijs (Bereldange, Luksemburg) (zastopnik: F. Rollinger, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Računsko sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 13. januarja 2011;

               —

               primarno, odločbo ad hoc odbora Evropskega računskega sodišča z dne 15. januarja 2009 o odstavitvi tožeče stranke brez znižanja pokojnine z veljavnostjo od 1. februarja 2009 razglasi za nično;

               —

               odločbo 81-2007 z dne 20. septembra 2007, s katero je Računsko sodišče pooblastila, ki jih ima OPI, podelilo ad hoc odboru, razglasi za nično;

               —

               vse pripravljalne odločbe, ki jih je sprejel ta ad hoc odbor, zlasti tiste z dne od 22. do 29. oktobra 2007, z dne 23. novembra 2007 in z dne 12. junija 2008 o začetku upravne preiskave, razglasi za nične;

               —

               podredno, če Splošno sodišče ne bi ugodilo primarnim predlogom za razglasitev ničnosti, naj ugotovi, da je sankcija, ki jo je ad hoc odbor Evropskega računskega sodišča izrekel 15. januarja 2009, glede na člen 10 Kadrovskih predpisov za uradnike zaradi spodaj navedenih razlogov veliko prestroga;

               —

               zadevo vrne v novo odločanje drugače sestavljenemu OPI Evropskega računskega sodišča ali naj izreče sankcijo – če je ta res potrebna – ki bo veliko bolj ustrezala dejstvom;

               —

               še bolj podredno, izrecno naj ugotovi, da v obravnavanem primeru ni bilo spoštovano načelo razumnega trajanja postopka, kot je navedeno spodaj, in naj to upošteva ob izreku morebitne sankcije;

               —

               odloči v skladu z vlogo, s katero se je začel postopek;

               —

               Evropskemu sodišču naloži plačilo stroškov tega postopka;

               —

               pritožniku pridrži vse ostale pravice, zlasti pravico do replike na vlogo Evropskega računskega sodišča;

               —

               nasprotni stranki naloži stroške postopka na obeh stopnjah;

               —

               pritožniku pridrži vse ostale pravice, upravičenja, tožbene razloge in pravna sredstva.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja devet pritožbenih razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: sprememba predmeta spora s tem, da je SDU navedbe tožeče stranke na obravnavi razlagalo kot odpoved njenemu zahtevku za razglasitev ničnosti odločbe št. 81-2007.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: izkrivljanje dejstev s strani SDU v točkah 40, 58 in 94 izpodbijane sodbe.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: izkrivljanje prvega tožbenega razloga tožeče stranke, ker naj SDU ne bi upoštevalo odstavkov členov 22a in 22b Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, na katere se je sklicevala tožeča stranka;

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: neuporaba pravila o obrnjenem dokaznem bremenu s strani SDU.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: slaba pravna odločitev SDU glede drugega tožbenega razloga tožeče stranke in nesprejetje posledic glede ravnanja generalnega sekretarja v zvezi s členom 11a Kadrovskih predpisov.

               6.

               Šesti pritožbeni razlog: neupoštevanje kršitve načela enakega obravnavanja s strani SDU.

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog: nepristranskost uradnika, ki je vodil disciplinsko preiskavo, v škodo tožeče stranke.

               8.

               Osmi pritožbeni razlog: dejanska neuporaba člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ker je bil zavrnjen preizkus sorazmernosti med dejanji in sankcijo, ki je bila naložena na podlagi teh dejanj.

               9.

               Deveti pritožbeni razlog: napačna uporaba načela o razumnem roku.


title: Zadeva T-491/11 P: Pritožba, ki jo je 19. septembra 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 30. junija 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-14/10

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/27

         Pritožba, ki jo je 19. septembra 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 30. junija 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-14/10
   (Zadeva T-491/11 P)
   2011/C 331/52
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep v celoti in brez kakršne koli izjeme razveljavi;

               —

               primarno, v celoti in brez kakršne koli izjeme ugodi zahtevku iz tožbe v tej zadevi;

               —

               ES naloži, da pritožniku povrne vse stroške, ki jih je ta imel v tej zadevi na vseh stopnjah postopka;

               —

               podredno, zadevo vrne Sodišču za uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 30. junija 2011, s katerim je bila kot očitno neutemeljena zavrnjena tožba, katere predmet je bil naložitev toženi stranki, naj tožeči stranki povrne premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki naj bi jo ta utrpela zaradi domnevno nerazumno dolgega postopka za priznanje delne trajne invalidnosti.
   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja pet pritožbenih razlogov:

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, tudi zaradi nezadostne obrazložitve in kršitve obveznosti ustrezne preiskave, s tem da je bila vedno in vseeno izključena nepogodbena odgovornost institucij Evropske unije v primeru kršitve obveznosti, ki jim je naložena, da obrazložijo vsako svojo odločbo, in da so bile navedbe pritožnika v zvezi s tem vedno razglašene za neutemeljene.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: napačna in nerazumna razlaga in uporaba pojma obveznosti obrazložitve.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: neobstoj obrazložitve in neizvedba preiskave ter kršitev postopka, ker se za nasprotno tožbo tožene stranke ni štelo, da je bila vložena prepozno, in da je zato nedopustna.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 44 Poslovnika Sodišča za uslužbence in drugih pravic tožene stranke v zvezi s kontradiktornostjo in pravico do obrambe.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: napačna in nerazumna razlaga in uporaba člena 94 Poslovnika Sodišča za uslužbence.


title: Zadeva F-88/10: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 30. junija 2011 – Van Asbroeck proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Odločba o razvrstitvi v vmesni naziv — Zahteva za ponovni preizkus — Novo bistveno dejstvo — Neobstoj — Očitno nedopustna tožba)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/42

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 30. junija 2011 – Van Asbroeck proti Komisiji
   (Zadeva F-88/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Odločba o razvrstitvi v vmesni naziv - Zahteva za ponovni preizkus - Novo bistveno dejstvo - Neobstoj - Očitno nedopustna tožba)
   2011/C 232/76
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marc Van Asbroeck (Dilbeek, Belgija) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva G. Berscheid in D. Martin, zastopnika, nato J. Currall in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predlogov tožeče stranke, da se Odločbo Komisije z dne 22. oktobra 2008 o uvedbi izravnalnega nadomestila za uradnike, pri katerih je prišlo do spremembe kategorije pred 1. majem 2004, razglasi za delno nično, da se jo z učinkom za nazaj s 1. majem 2004 prerazporedi v naziv D*4/8 in da se ji pri njeni karieri upošteva napredovanja, vsakoletne prilagoditve in povišanja v stopnji, ki jih je dosegla od takrat.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot očitno nedopustna.

               2.

               M. Van Asbroeck nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 317, 20.11.10, str. 50.