title: Zadeva T-714/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Bonney/UUNT – Bruno (ATHEIST) (Znamka Skupnosti — Postopek ugovora — Prijava besedne znamke Skupnosti ATHEIST — Prejšnja nacionalna besedna znamka athé — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Bonney/UUNT – Bruno (ATHEIST)
   (Zadeva T-714/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek ugovora - Prijava besedne znamke Skupnosti ATHEIST - Prejšnja nacionalna besedna znamka athé - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 414/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: David Bonney (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: D. Farnsworth, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva L. Rampini, nato D. Walicka, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Vanessa Bruno (Pariz, Francija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. avgusta 2015 (zadeva R 803/2013-4), v zvezi s postopkom z ugovorom med V. Bruno in D. Bonneyjem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               D. Bonney nosi svoje stroške in stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Informativno obvestilo – javno posvetovanje – Geografska označba iz Republike Južne Afrike

text:
               7.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/3

         INFORMATIVNO OBVESTILO – JAVNO POSVETOVANJE
   Geografska označba iz Republike Južne Afrike
   (2015/C 45/03)
   V okviru trenutnega dokončnega oblikovanja sporazuma z Republiko Južno Afriko v obliki protokola o zaščiti geografskih označb (v nadaljnjem besedilu: protokol) so južnoafriški organi kot dodatek seznamu, objavljenem v obvestilu 2014/C051/09 (1), predložili dodatne informacije o geografski označbi za kmetijski proizvod za njegovo zaščito v okviru protokola. Komisija trenutno proučuje, ali naj se priložena geografska označba zaščiti v okviru protokola kot geografska označba v smislu člena 22(1) Sporazuma TRIPS.
   Komisija poziva države članice ali tretje države ali katere koli fizične ali pravne osebe z zakonitim interesom, ki imajo stalno prebivališče ali sedež v državi članici ali tretji državi, da vložijo ugovor na takšno zaščito z vložitvijo ustrezno utemeljene izjave.
   Komisija mora ugovor prejeti v dveh mesecih po dnevu te objave. Ugovor se pošlje na e-naslov:
   AGRI-A3-GI@ec.europa.eu
   Ugovor se pregleda le, če je vložen v zgoraj navedenem roku in če je v njem v zvezi z zaščito predlaganega imena utemeljeno naslednje:

               (a)

               predlagano ime je v nasprotju z imenom živalske pasme in bi lahko potrošnika zavajalo glede pravega porekla proizvoda;

               (b)

               predlagano ime je v celoti ali delno homonim imena, ki je že zaščiteno v Uniji v skladu z Uredbo (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (2) ali vključeno v sporazume, ki jih je Unija sklenila z naslednjimi državami:

                           —

                           Švica (3)

                           —

                           Koreja (4)

                           —

                           Srednja Amerika (5)

                           —

                           Kolumbija in Peru (6)

                           —

                           Črna gora (7)

                           —

                           Bosna in Hercegovina (8)

                           —

                           Srbija (9)

                           —

                           Moldavija (10)

                           —

                           Gruzija (11)

               (c)

               predlagano ime bi lahko zaradi ugleda blagovne znamke, slovesa in trajanja uporabe te znamke potrošnika zavedlo glede prave identitete proizvoda;

               (d)

               predlagano ime bi ogrozilo obstoj popolnoma ali delno identičnega imena ali blagovne znamke ali obstoj proizvodov, ki so bili zakonito na trgu že najmanj pet let pred dnem objave tega obvestila;

               (e)

               ali če se lahko zagotovijo podatki, na podlagi katerih je mogoče sklepati, da je ime, za katero se proučuje zaščita, generično.

         Zgoraj navedena merila se ocenijo glede na ozemlje Unije; v primeru pravic intelektualne lastnine to pomeni samo ozemlje ali ozemlja, kjer so navedene pravice zaščitene.

      (1)  UL C 51, 22.2.2014, str. 22.

      (2)  UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

      (3)  Sklep 2002/309/ES, Euratom Sveta in Komisije glede sporazuma o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju z dne 4. aprila 2002 o sklenitvi sedmih sporazumov s Švicarsko konfederacijo (UL L 114, 30.4.2002, str. 1), zlasti Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o trgovini s kmetijskimi proizvodi – Priloga 7.

      (4)  Sklep Sveta 2011/265/EU z dne 16. septembra 2010 o podpisu Sporazuma o prosti trgovini med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani v imenu Evropske unije in o njegovi začasni uporabi (UL L 127, 14.5.2011, str. 1).

      (5)  Sporazum o pridružitvi med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Srednjo Ameriko na drugi strani (UL L 346, 15.12.2012, str. 3).

      (6)  Trgovinski sporazum med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kolumbijo in Perujem na drugi strani (UL L 354, 21.12.2012, str. 3).

      (7)  Sklep Sveta 2007/855/ES z dne 15. oktobra 2007 o podpisu in sklenitvi Začasnega sporazuma o trgovini in trgovinskih zadevah med Evropsko skupnostjo na eni strani in Republiko Črno goro na drugi strani (UL L 345, 28.12.2007, str. 1).

      (8)  Sklep Sveta 2008/474/ES z dne 16. junija 2008 o sklenitvi Začasnega sporazuma o trgovini in trgovinskih zadevah med Evropsko skupnostjo na eni strani ter Bosno in Hercegovino na drugi strani (UL L 169, 30.6.2008, str. 10) – Protokol 6.

      (9)  Sklep Sveta 2010/36/ES z dne 29. aprila 2008 o podpisu in sklenitvi Začasnega sporazuma o trgovini in trgovinskih zadevah med Evropsko skupnostjo na eni strani in Republiko Srbijo na drugi strani (UL L 28, 30.1.2010, str. 1).

      (10)  Sklep Sveta 2013/7/EU z dne 3. decembra 2012 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo o zaščiti geografskih označb za kmetijske proizvode in živila (UL L 10, 15.1.2013, str. 3).

      (11)  Sklep Sveta 2012/164/EU z dne 14. februarja 2012 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Gruzijo o zaščiti geografskih označb za kmetijske proizvode in živila (UL L 93, 30.3.2012, str. 1).

      PRILOGA

                  Vrsta proizvoda

                  Ime, kakor je zaščiteno v Republiki Južni Afriki

                  mesni izdelki

                  Karoo meat of origin


title: Zadeva T-65/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2016 – Bank Refah Kargaran/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev — Nov vpis imena tožeče stranke po tem, ko je Splošno sodišče prvotni vpis razglasilo za ničen — Napačna uporaba prava — Napačna ugotovitev dejanskega stanja — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Sorazmernost)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2016 – Bank Refah Kargaran/Svet
   (Zadeva T-65/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Zamrznitev sredstev - Nov vpis imena tožeče stranke po tem, ko je Splošno sodišče prvotni vpis razglasilo za ničen - Napačna uporaba prava - Napačna ugotovitev dejanskega stanja - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Sorazmernost))
   (2017/C 022/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bank Refah Kargaran (Teheran, Iran) (zastopnik: J. M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: V. Piessevaux, M. Bishop in B. Driessen, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: A. Aresu in D. Gauci, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU, s katerim se predlaga, primarno, razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL, L 306, str. 18) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL, L 306, str. 3) v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožečo stranko, in podredno, razglasitev ničnosti Sklepa 2013/661 in Izvedbene uredbe št. 1154/2013 v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožečo stranko, z 20. januarjem 2014.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Bank Refah Kargaran poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva F-146/15: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 8. junija 2016 – Massoulié/Parlament (Javni uslužbenci — Uradniki — Parlament — Medinstitucionalna premestitev — napredovalno obdobje 2014 — Zahteva za pretvorbo ocenjevalnih poročil v točke za delovno uspešnost — Sprememba opredelitve iz pritožbe v zahtevo — Člen 90 Kadrovskih predpisov — Očitna nedopustnost)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/52

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 8. junija 2016 – Massoulié/Parlament
   (Zadeva F-146/15)
   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Parlament - Medinstitucionalna premestitev - napredovalno obdobje 2014 - Zahteva za pretvorbo ocenjevalnih poročil v točke za delovno uspešnost - Sprememba opredelitve iz pritožbe v zahtevo - Člen 90 Kadrovskih predpisov - Očitna nedopustnost))
   (2016/C 260/65)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: François Massoulié (Bruxelles, Belgique) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: V. Montebello-Demogeot in M. Dean, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta o zavrnitvi zahteve za pretvorbo ocenjevalnih poročil tožeče stranke, ki so bila pripravljena od njenega napredovanja v naziv AD 12, v točke za delovno uspešnost.

      Izrek

               1.

               Tožba Françoisa Massouliéja se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               F. Massoulié nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Evropskega parlamenta.


title: Zadeva C-459/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 3. oktobra 2014 – Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 3. oktobra 2014 – Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Zadeva C-459/14)
   (2015/C 007/17)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fadil Cocaj

      Tožena stranka: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kakšne natančno so vsebina registracije iz člena 2(2)(b) Direktive 2004/38/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 ter formalne in materialne zahteve v zvezi z njo?

               2.

               Kako, v kakšni obliki in pred katerim organom mora biti opravljena registracija iz člena 2(2)(b) Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004? Če jo mora opraviti organ, katere formalne in materialne značilnosti mora imeti ta organ v zadevni državi članici?

               3.

               Ali je treba navedeno določbo te direktive – ob upoštevanju določb člena 37 – razlagati tako, da se to, kar je v njej določeno v zvezi s partnerjem, nanaša le na raznospolne partnerje ali tudi na istospolne partnerje?

               4.

               Če imajo v skladu z zakonodajo države članice registrirani partnerji status družinskih članov za namene uporabe Direktive, ali je treba Direktivo razlagati tako, da se nanaša le na raznospolne partnerje?

               5.

               Ali je treba Direktivo razlagati tako, da je za namene njene uporabe treba šteti, da obstaja registrirano partnerstvo, če je stranka vključena v register izjav o skupnem življenju, ki ga vodi država članica?

               6.

               Ali je treba navedeno določbo Direktive razlagati tako, da če v okviru zakonodaje države članice registrirana partnerstva v vseh vidikih niso obravnavana kot enakovredna zakonski zvezi, na podlagi teh partnerstev nikakor ni mogoče upravičiti statusa družinskega člana, in sicer niti ob upoštevanju člena 37?

               7.

               Ali je treba navedeno določbo Direktive razlagati tako, da mora biti v enakovredni obravnavi registriranih partnerstev in zakonskih zvez zajet vsak pravni položaj in vsaka pravna posledica? Če ni nujno, da je enakovrednost popolna, v katerih vidikih se morata oba statusa vselej ujemati?

               8.

               Ali je – oziroma bi bilo lahko – za namene uporabe navedene določbe Direktive upoštevno to, ali se v zakonodaji države članice razlikuje med pojmoma vpisa („bejegyzés“) in registracije („regisztrácio“) ali pa se uporabljata brez razlikovanja?

               9.

               Ali je treba člen 37 Direktive razlagati tako, da je treba šteti, da gre pri ureditvi države članice, ki ne določa, da morajo biti zunajzakonske skupnosti enakovredne zakonski skupnosti, za ugodnejšo nacionalno določbo v smislu tega člena?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, str. 77).


title: Zadeva C-221/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Stadtgemeinde Frohnleiten, Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH proti Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Taksa na dolgoročno odlaganje odpadkov na odlagališču – Taksa, ki jo plača upravljavec odlagališča in ki je izračunana glede na težo odpadkov in stanje odlagališča – Oprostitev plačila takse za odlaganje odpadkov, ki izvirajo iz avstrijskih onesnaženih območij – Neobstoj oprostitve plačila za odlaganje odpadkov, ki izvirajo iz onesnaženih območij v drugih državah članicah – Člen 90 ES – Notranji davki – Diskriminacija)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/16

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Stadtgemeinde Frohnleiten, Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH proti Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Zadeva C-221/06) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Taksa na dolgoročno odlaganje odpadkov na odlagališču - Taksa, ki jo plača upravljavec odlagališča in ki je izračunana glede na težo odpadkov in stanje odlagališča - Oprostitev plačila takse za odlaganje odpadkov, ki izvirajo iz avstrijskih onesnaženih območij - Neobstoj oprostitve plačila za odlaganje odpadkov, ki izvirajo iz onesnaženih območij v drugih državah članicah - Člen 90 ES - Notranji davki - Diskriminacija)
   (2007/C 315/25)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stadtgemeinde Frohnleiten, Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH

      Tožena stranka: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Intervenient: Republika Avstrija
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) – Razlaga členov 10, 12, 23, 25, 49 in 90 Pogodbe ES – Oprostitev plačila takse za odlaganje odpadkov, ki so nastali med sanacijo onesnaženih območij (Altlasten), pod pogojem, da so bila ta območja vpisana v javni register – Izključitev odpadkov, ki izvirajo iz onesnaženih območij in se nahajajo na ozemlju druge države članice.
   Izrek
   Člen 90, prvi pododstavek, ES nasprotuje nacionalni davčni določbi kot je člen 3(2)(1) Zakona o sanaciji onesnaženih območij (Altlastensanierungsgesetz) z dne 7. junija 1989, ki od takse, naložene na dolgoročno odlaganje odpadkov na nacionalnih odlagališčih, izvzema odlaganje odpadkov, ki izvirajo iz varovanja in sanacije onesnaženih ali potencialno onesnaženih območij na nacionalnem ozemlju, izključuje pa oprostitev za odlaganje odpadkov, ki izvirajo iz varovanja ali sanacije območij iz drugih držav članic.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Zadeva T-113/13 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2013 – Van Neyghem proti Svetu (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2007 — Odločba o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AST 7 — Zavrnitev tožbe na prvi stopnji — Obveznost obrazložitve — Člen 266 PDEU — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/25

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2013 – Van Neyghem proti Svetu
   (Zadeva T-113/13 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2007 - Odločba o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AST 7 - Zavrnitev tožbe na prvi stopnji - Obveznost obrazložitve - Člen 266 PDEU - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba)
   2013/C 336/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. Bisch)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 12. decembra 2012 v zadevi Van Neyghem proti Svetu (F-77/11, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev navedene sodbe

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Kris Van Neyghem nosi svoje stroške in stroške, ki so nastali Svetu Evropske unije na tej stopnji.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-220/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší Správní Soud (Češka republika) 11. maja 2011 – Star Coaches s.r.o. proti Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší Správní Soud (Češka republika) 11. maja 2011 – Star Coaches s.r.o. proti Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu
   (Zadeva C-220/11)
   2011/C 219/10
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší Správní Soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Star Coaches, s.r.o.

      Tožena stranka: Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 306 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) nanaša samo na storitve potovalnih agentov za končne uporabnike turističnih storitev (potnike) ali tudi na storitve za druge osebe (naročnike)?

               2.

               Ali je treba prevozno podjetje, ki opravlja samo prevoz oseb tako, da avtobusni prevoz zagotovi potovalnim agencijam (ne pa neposredno potnikom), in ne opravlja nobenih drugih storitev (nastanitev, informacije, svetovanje itd.), šteti za potovalnega agenta za namen člena 306 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost?

      (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva F-101/07: Tožba, vložena 3. oktobra 2007 – Cova proti Komisiji

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/73

         Tožba, vložena 3. oktobra 2007 – Cova proti Komisiji
   (Zadeva F-101/07)
   (2007/C 269/134)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Philippe Cova (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence predlaga naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe organa, pristojnega za imenovanja, z dne 29. junija 2007 v delu, ki določa, da se za obdobje, daljše od enega leta, ne dodeli nagrada za vodenje, določena v členu 7(2) Kadrovskih predpisov,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   1.   Kršitev člena 7(2) Kadrovskih predpisov s strani organa, pristojnega za imenovanja:

               —

               Namen člena 7(2) Kadrovskih predpisov je zagotoviti nemoteno kontinuiteto storitev v primeru prostega delovnega mesta. V skladu s pravim pomenom te določbe mora biti začasna razporeditev na delovno mesto čim krajša, zato predpisi silijo organ, da brez odlašanja imenuje vodjo oddelka na zadevno delovno mesto in s tem odpravi začasno razporeditev nanj.

               —

                  „Začasna razporeditev ne sem biti daljša od enega leta“ se nanaša izključno na začasno razporeditev in ne vpliva na plačilo, ki ji ustreza, če se začasna razporeditev podaljša za več kot eno leto.

               —

               Rok enega leta ni brezpogojen, zlasti ker ni rok, naslovljen na javne uslužbence, ampak na organ, ne da bi bilo nadalje opredeljeno, ali je obvezen, zavezujoč oziroma nujen. Zato naj bi se štelo, da je opomin organu, naj prosto delovno mesto čimprej zapolni, resen.

         2.   Kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja uradnikov in načela dobrega upravljanja

               —

               Zgoraj navedena dolžnost določa, da bi moral organ pri sprejemanju odločbe v zvezi s položajem uradnika upoštevati vse dejavnike, ki bi lahko vplivali na njegovo odločitev, in da bi pri tem moral upoštevati ne le interese službe, ampak tudi interese zadevnih uradnikov.

               —

               Načelo dobrega upravljanja je v zvezi s tem pogosto povezano z dolžnostjo skrbnega ravnanja uradnikov.

               —

               Komisija v obravnavani zadevi ni izpolnila svojih dolžnosti, ker je vedela, da bi moral biti prejšnji vodja oddelka razporejen na drugo delovno mesto, in je odobrila začasno imenovanje P. Cova za obdobje, daljše od enega leta. Razlaga Komisije vodi v protislovno situacijo, da čeprav je tožeča stranka v dodeljenem obdobju prevzela več odgovornosti, se ji prizna le nagrada za vodenje, omejena na leto dni.


title: Zadeva C-188/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n °58 de Madrid (Španija) 15. aprila 2014 – Juan Pedro Ludeña Hormigos proti Banco de Santander, S.A.

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid (Španija) 15. aprila 2014 – Juan Pedro Ludeña Hormigos proti Banco de Santander, S.A.
   (Zadeva C-188/14)
   2014/C 223/04
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Juan Pedro Ludeña Hormigos

      Tožena stranka: Banco de Santander, S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 22(1) Ley 16/09 de 13 de noviembre, de servicios de pago, ker dovoljuje banki, da s spremembo prvotno dogovorjenih pogojev naloži in/ali zviša strošek za storitve, v skladu z zakonodajo Skupnosti?

               2.

               Ali je možnost odpovedi pogodbe brez stroškov zadostno varstvo za uporabnika?

               3.

               Ali so veljavni pogodbeni pogoji, dogovorjeni med strankama, ki povzemajo možnosti, določene v členu, navedenem v prvem vprašanju?

               4.

               Nazadnje in če bo odgovor na prejšnja vprašanja pritrdilen, ali je odpovedni rok dveh mesecev v skladu z zakonodajo Skupnosti?


title: Zadeva C-340/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu Alltri Inka proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu Alltri Inka proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Zadeva C-340/11)
   2011/C 269/66
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu Alltri Inka

      Tožena stranka: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba poleg položaja kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) upoštevati tudi položaj imetnikov enot premoženja?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji je mogoče sporno odtegnitev davka pri viru šteti za skladno z načelom prostega pretoka kapitala?


title: Zadeva T-526/11: Tožba, vložena 3. oktobra 2011 – Igcar Chemicals proti ECHI

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/41

         Tožba, vložena 3. oktobra 2011 – Igcar Chemicals proti ECHI
   (Zadeva T-526/11)
   2011/C 347/74
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Igcar Chemicals, SL (Rubí, Španija) (zastopnica: L. Fernández Vaissieres, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za utemeljeno in dopustno,

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično v delu, ki se nanaša na izdajo računa za upravne takse, in navedeni račun razglasi za ničen,

               —

               ECHI naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Odločbo Evropske agencije za kemikalije (ECHA) številka SME (2011) 0572 z dne 3. avgusta 2011 in posledično za razglasitev ničnosti računa za upravne takse (račun številka 10028302 z dne 5. avgusta 2011).
   Tožeča stranka v zvezi s tem opozarja, da je pravočasno predregistrirala snovi, ki jih je imela namen registrirati. Pred temi registracijami je bila tožeča stranka napačno prijavljena kot malo podjetje.
   Agencija je junija 2011 na podlagi člena 13(3) Uredbe Komisije (ES) št. 340/2008 z dne 16. aprila 2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih Evropski agenciji za kemikalije na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (v nadaljevanju: Uredba o pristojbinah in taksah) od tožeče stranke zahtevala, naj dokaže, da je upravičena do znižanja pristojbine za registracijo, ki ji je bila naložena. Tožeča stranka je odgovorila, da po velikosti ustreza srednje velikemu podjetju, v zvezi s čimer naj bi v informacijski sistem REACH prostovoljno in pred prejetjem navedene zahteve od ECHE vnesla popravek.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja pet razlogov:

               1.

               Prvi razlog temelji na nepristojnosti Komisije za pooblastilo ECHI za naložitev upravne pristojbine in na nepristojnosti ECHE za sprejetje Odločbe Upravnega odbora MB/29/2010 z dne 12. novembra 2010 („on the classification of charges for which services are levied“).

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da gre Komisija pri določitvi v členu 13(4) Uredbe o pristojbinah in taksah, da ECHA zahteva upravno takso, ki se razlikuje od pristojbine za registracijo, ki je edina, ki jo dovoljujejo ustanovne določbe ECHE, preko tega, kar dovoljujejo te določbe, in da člen 114 PDEU pri tem ni zadostna podlaga za pristojnost Komisije ali ECHE.

               2.

               Drugi razlog temelji na nezakonitosti prenosa pooblastila iz člena 13(4) Uredbe o pristojbinah in taksah.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da navedena določba prepušča ECHI prosto presojo pri določitvi upravne takse, ne da bi opredelila njene cilje, vsebino, obseg in trajanje, zaradi česar sta člen 2 Odločbe MB/29/2010 in zlasti Preglednica 1 Priloge k tej odločbi nezakonita.

               3.

               Tretji razlog temelji na kaznovalni naravi Odločbe MB/29/2010.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da čeprav je Agencija v skladu s členom 74(1) temeljne uredbe ECHE pooblaščena za zaračunavanje storitev, ki jih opravlja, pa se takse skupaj z drugimi viri prihodka Agencije v skladu s členom 74(3) iste določbe določijo tako, da zadostujejo za pokritje stroškov opravljenih storitev. Kljub temu pa upravne takse v fiksnem znesku 14 500 EUR ni mogoče upravičiti v povezavi s preverjanjem, ki ga je opravila ECHA, saj je navedeni znesek nesorazmerno visok glede na opravljene storitve. Po drugi strani pa imajo navedene upravne takse v resnici naravo sankcije.

               4.

               Četrti razlog temelji na kršitvi načela pravne varnosti.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da informacijski sistem REACH podjetjem ni nudil dovolj informacij, da bi ta lahko – v povezavi z dolžnostjo preveritve svoje velikosti – poznala sankcije, ki jim grozijo. Po drugi strani Agencija ni upoštevala, da tožeča stranka ni ravnala namerno, niti da je prostovoljno popravila storjeno napako.

               5.

               Peti razlog temelji na kršitvi načela sorazmernosti pri določitvi zadevnih upravnih taks.


title: Zadeva C-642/13 P: Pritožba, ki jo je Villeroy & Boch – Belgium vložila 4. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. septembra 2013 v združenih zadevah T-373/10, T-374/10, T-382/10 in T-402/10, Villeroy & Boch proti Komisiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/23

         Pritožba, ki jo je Villeroy & Boch – Belgium vložila 4. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. septembra 2013 v združenih zadevah T-373/10, T-374/10, T-382/10 in T-402/10, Villeroy & Boch proti Komisiji
   (Zadeva C-642/13 P)
   2014/C 45/40
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: Villeroy & Boch – Belgium (zastopnika: O. W. Brouwer in N. Lorjé, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj

               —

               sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. septembra 2013 v združenih zadevah T-373/10, T-374/10, T-382/10 in T-402/10, Villeroy & Boch proti Komisiji, razveljavi, če so bili v njej zavrnjeni predlogi pritožnice;

               —

               podredno, točko 1 izreka sodbe z dne 16. septembra 2013 razveljavi v delu, v katerem se nanaša na pritožnico;

               —

               še bolj podredno, globo, naloženo pritožnici v členu 2 izpodbijanega sklepa z dne 23. junija 2010, ex aequo et bono zniža;

               —

               še bolj podredno, sodbo Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 razveljavi in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

         in Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je izpodbijano sodbo treba razveljaviti iz naslednjih razlogov:

               1.

               S
                     prvim pritožbenim razlogom
                   navaja, da je Splošno sodišče izkrivilo dokaze s tem, da napačno ni upoštevalo dejstev, ki jih je predložila pritožnica na ustni obravnavi pred Splošnim sodiščem, in so bili pomembni za njeno razsodbo.

               2.

               Z
                     drugim pritožbenim razlogom
                   nasprotuje združitvi dejanskih in pravnih samostojnih ravnanj v zatrjevano enotno, zapleteno in nadaljevano kršitev. Poleg tega pritožnica trdi, da je uporaba načela „enotne, zapletene in nadaljevane kršitve“ s strani Splošnega sodišča v nasprotju s pravico do poštenega sojenja, ustreznega sodnega varstva in zakonite zahteve po presoji.

               3.

               S
                     tretjim pritožbenim razlogom
                   pritožnica trdi, da Splošno sodišče ustrezne sodne presoje, s čimer naj bi bilo kršeno učinkovito pravno varstvo, ki ga zagotavlja pravo Unije.

               4.

               S
                     četrtim pritožbenim razlogom
                   pritožnica trdi, da naložena globa ne more biti rezultat presoje Splošnega sodišča in da je nesorazmerna.


title: Sodba Sodišča Prve Stopnje z dne 12. maja 2004 v zadevi T-191/01, André Hecq proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Socialna varnost — Člen 72(1) Kadrovskih predpisov — Povrnitev zdravstvenih stroškov — Huda bolezen — Zavrnitev 100 % povračila nekaterih zdravstvenih storitev)

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/15

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 12. maja 2004
   v zadevi T-191/01, André Hecq proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Socialna varnost - Člen 72(1) Kadrovskih predpisov - Povrnitev zdravstvenih stroškov - Huda bolezen - Zavrnitev 100 % povračila nekaterih zdravstvenih storitev)
   (2004/C 190/25)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-191/01, André Hecq, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Mondercange (Luksemburg), ki ga zastopa Carlos Mourato, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall), zaradi razglasitve za nični dveh odločb Službe za izplačilo škod z dne 13. oktobra 2000 in 6. novembra 2000, ki sta zavrnili 100 % povrnitev nekaterih zdravstvenih storitev, opravljenih za soprogo tožeče stranke, je Sodišče prve stopnje (tretji senat) v sestavi J.Azizi, predsednik, ter M. Jaeger in F. Dehousse, sodnika; sodni tajnik: I. Natsinas, administrateur, dne 12. maja 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Odločbi Službe za izplačilo škod z dne 13. oktobra 2000 in 6. novembra 2000 sta razglašeni za nični v delu, kjer zavračata 100 % povračilo nekaterih zdravstvenih storitev, opravljenih za soprogo tožeče stranke.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 317, 10.11.2001.


title: Zadeva C-225/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 29. aprila 2013 – Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix proti Région wallonne

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 29. aprila 2013 – Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix proti Région wallonne
   (Zadeva C-225/13)
   2013/C 207/24
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix

      Tožena stranka: Région wallonne

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7 Direktive 75/442/EGS o odpadkih (1) razlagati tako, da se lahko določba iz predpisa, v skladu s katero se lahko – z odstopanjem od pravila, da za centre za ravnanje z odpadki, za katere ni določeno mesto v načrtu za ravnanje z odpadki, ni mogoče izdati dovoljenja – za centre za ravnanje z odpadki, za katere je bilo dovoljenje izdano pred začetkom veljavnosti načrta za ravnanje z odpadki, po začetku veljavnosti izda nova dovoljenja za parcele, za katere so se izdala dovoljenja že pred začetkom veljavnosti tega načrta, opredeli kot načrt za ravnanje z odpadki?

               2.

               Ali je treba člen 2(a) Direktive 2001/42/ES o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (2) razlagati tako, da je določba iz predpisa, v skladu s katero se lahko – z odstopanjem od pravila, da za centre za ravnanje z odpadki, za katere ni določeno mesto v načrtu za ravnanje z odpadki, ki je zahtevan s členom 7 Direktive 75/442/EGS o odpadkih, ni mogoče izdati dovoljenja – za centre za ravnanje z odpadki, za katere je bilo dovoljenje izdano pred začetkom veljavnosti načrta za ravnanje z odpadki, po začetku veljavnosti izda nova dovoljenja za parcele, za katere so se izdala dovoljenja že pred začetkom veljavnosti tega načrta, zajeta s pojmom načrt in program?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali člen 70, drugi odstavek, dekreta z dne 27. junija 1996 o odpadkih, kakor je bil spremenjen z dekretom z dne 16. oktobra 2003, izpolnjuje zahteve presoje vplivov, ki jih določa Direktiva 2001/42/ES?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Direktiva 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 157).


title: Zadeva C-155/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo des Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 30. marca 2012 – Minister Finansów proti RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo des Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 30. marca 2012 – Minister Finansów proti RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.
   (Zadeva C-155/12)
   2012/C 184/05
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Minister Finansów

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pravila, ki so razvidna iz členov 44 in 47 Direktive Sveta 2006/112 z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1), razlagati tako, da so celovite storitve skladiščenja blaga, ki zajemajo prevzem blaga v skladišču, njegovo spravljanje na ustrezne skladiščne regale, shranjevanje za stranko, odprema, razkladanje in nakladanje ter – za nekatere stranke – prepakiranje materialov, dobavljenih v skupinskih paketih, v posamezne sklope, storitve, povezane z zemljiščem, ki jih je treba v skladu s členom 47 Direktive 2006/112 obdavčiti po kraju, kjer je zemljišče?

               2.

               Ali pa gre za storitve, ki se v skladu s členom 44 Direktive 2006/112 obdavčijo po kraju, kjer ima prejemnik storitev sedež svoje gospodarske dejavnosti ali stalno poslovno enoto, za katero je bila storitev opravljena, ali če tega nima, po kraju, kjer ima stalno prebivališče ali običajno prebiva?


title: Zadeva C-310/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) dne 14. julija 2006 — F.T.S. International BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) dne 14. julija 2006 — F.T.S. International BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   (Zadeva C-310/06)
   (2006/C 224/46)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Gerechtshof te Amsterdam
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: F.T.S. International BV

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   Vprašanje za predhodno odločanje
   „Ali je Uredba Komisije (ES) št. 1223/2002 (1) z dne 8. julija 2002 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo veljavna?“

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1223/2002 z dne 8. julija 2002 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL L 179, str. 8).


title: Zadeva T-391/17: Tožba, vložena 28. junija 2017 – Romunija/Komisija

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/33

         Tožba, vložena 28. junija 2017 – Romunija/Komisija
   (Zadeva T-391/17)
   (2017/C 269/45)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Romunija (zastopniki: R. Radu, C.-M. Florescu, E. Gane in L. Liţu, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa (EU) Komisije z dne 29. marca 2017 o predlagani državljanski pobudi, naslovljeni „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev določb Pogodb Evropske unije o pristojnosti Unije

                           —

                           Namen predlagane državljanske pobude je izključno izboljšati varstvo pravic oseb, ki pripadajo narodnim in jezikovnim manjšinam, in ta pobuda nima nikakršne neposredne zveze s kulturno raznolikostjo v smislu določb člena 3 PDEU in člena 167 PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, PDEU

                           —

                           Komisija zgolj navaja predloge ukrepov, za katere se bodo zbirale izjave podpore državljanov, ne navaja pa nobenega pravnega argumenta v utemeljitev ugotovitve, da ti predlogi spadajo v njeno pristojnost.


title: Zadeva T-892/16: Tožba, vložena 19. decembra 2016 – Apple Sales International in Apple Operations Europe/Komisija

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/37

         Tožba, vložena 19. decembra 2016 – Apple Sales International in Apple Operations Europe/Komisija
   (Zadeva T-892/16)
   (2017/C 053/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Apple Sales International (Cork, Irska) in Apple Operations Europe (Cork, Irska) (zastopniki: A. von Bonin in E. van der Stok, odvetnika, D. Beard QC, A. Bates, L. Osepciu in J. Bourke, barristers)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 30. avgusta 2016 o državni pomoči SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), ki jo je Irska dala družbi Apple, razglasi za ničen;

               —

               podredno, sklep razglasi za deloma ničen; in

               —

               Komisiji naloži, naj plača stroške tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štirinajst tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno razlagala irsko pravo.

                           —

                           Tožeči stranki trdita, da sta bili kot irski družbi nerezidentki zavezanki za irski davek od dohodkov pravnih oseb na podlagi člena 25 Taxes Consolidation Act 1997 (zakon o konsolidaciji davkov iz leta 1997) le za „obdavčljivi dobiček“, ki ga je mogoče pripisati dejavnostim njunih irskih podružnic. V odločbah naj bi bil ustrezno naveden „obdavčljivi dobiček“ podružnic, zato naj se jima z odločbama ne bi dajalo prednosti. Komisija naj bi tudi napačno ugotovila, da se pri pripisanju dobička na podlagi člena 25 uporablja neodvisno tržno načelo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neodvisno tržno načelo naj pri davčnih vprašanjih v okviru člena 107 PDEU ne bi bilo upoštevno kot test za državno pomoč.

                           —

                           Komisija naj bi napačno ugotovila, da bi v skladu s členom 107(1) PDEU Irska morala izračunati obdavčljivi dobiček tožečih strank na podlagi člena 25 v skladu s Komisijinim neodvisnim tržnim načelom.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi storila resne napake v zvezi z dejavnostmi tožečih strank zunaj Irske.

                           —

                           Komisija naj bi storila resne napake s tem, da ni priznala, da se dobičkonosne dejavnosti tožečih strank, zlasti razvoj in trženje intelektualne lastnine („Apple IP“), nadzorujejo in upravljajo v Združenih državah. Dobičke iz teh dejavnosti naj bi bilo treba pripisati Združenim državam, ne Irski. Komisija naj bi napačno upoštevala samo zapisnike sestankov uprave tožečih strank in prezrla vse druge dokaze glede dejavnosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi storila resne napake v zvezi z dejavnostmi tožečih strank na Irskem.

                           —

                           Komisija naj ne bi priznala, da irske podružnice opravljajo le rutinske naloge in niso vključene v razvoj in trženje intelektualne lastnine Apple, ki ustvarjata dobiček.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Domneve Komisije naj bi bile v nasprotju z dokaznim bremenom, smernicami OECD in enotnimi izvedenskimi mnenji; poleg tega naj bi bil zaključek Komisije protisloven.

                           —

                           Komisija naj bi domnevala, da se vse ključne dobičkonosne dejavnosti pripišejo irskim podružnicam, ne da bi ustrezno presodila dokaze, vključno z obširnimi izvedenskimi mnenji, iz katerih je razvidno, da dobičkov ni mogoče pripisati dejavnostim na Irskem.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: tožeče stranke naj bi bile obravnavane enako kot drugi davčni zavezanci nerezidenti na Irskem in naj ne bi bile deležne nobene selektivne prednosti.

                           —

                           Komisija naj ne bi dokazala selektivnosti: Napačno naj bi obravnavala tožeče stranke, kot da so irske družbe rezidentke in kot da bi morale biti obdavčene v zvezi z dobičkom, ki ga ustvarijo na svetovni ravni.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: glavni utemeljitveni razlog naj bi bilo treba zaradi bistvene kršitve postopka razglasiti za ničen.

                           —

                           V sklepu o začetku postopka naj ne bi bil pojasnjen glavni utemeljitveni razlog. Če bi bil, bi Apple lahko predložil dokaze, ki bi lahko in tudi bi spremenili izid.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: Komisija naj bi v okviru podredne utemeljitve pri uporabi metode stopnje čistega dobička za irske podružnice napačno ugotovila dejansko stanje in storila napake pri presoji.

                           —

                           Komisija naj bi v podredni utemeljitvi napačno zavrnila izvedenska mnenja in naj ne bi navedla, kakšna naj bi bila pravilna analiza pripisanja dobičkov.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: Komisija naj bi v alternativni utemeljitvi storila bistvene kršitve postopka in očitne napake pri presoji.

                           —

                           Komisija naj bi napačno primerjala odločbe z drugimi odločbami, ki jih je irska davčna uprava izdala tretjim, saj gre za drugačne dejanske okoliščine.

               10.

               Deseti tožbeni razlog: na podlagi podredne in subsidiarne utemeljitve naj ne bi bilo mogoče izračunati zneska, ki ga je treba vrniti.

                           —

                           V sklepu naj ne bi bilo pojasnjeno, kolikšen znesek je treba na podlagi podredne in alternativne utemeljitve vrniti, kar je v nasprotju s pravili o državnih pomočeh in načelom pravne varnosti.

               11.

               Enajsti tožbeni razlog: Komisija naj bi z naložitvijo izterjave domnevne pomoči kršila načeli pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti.

               12.

               Dvanajsti tožbeni razlog: Komisija naj ne bi opravila skrbne in nepristranske preiskave.

               13.

               Trinajsti tožbeni razlog: kršitev člena 296 PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               14.

               Štirinajsti tožbeni razlog: Komisija naj bi s sklepom prekoračila svoje pristojnosti na podlagi člena 107(1) PDEU.

                           —

                           Komisija naj bi s tem, da je ob nepredvidljivi razlagi prava o državnih pomočeh naložila izterjavo, kršila načelo pravne varnosti; prav tako naj v nasprotju svojo dolžnostjo skrbnosti ne bi presodila vseh upoštevnih dokazov; sklepa naj ne bi ustrezno obrazložila, in s tem, da je poskusila preoblikovati irski sistem davka od dohodkov pravnih oseb, naj bi prekoračila svoje pristojnosti na podlagi člena 107 PDEU.


title: Združeni zadevi C-94/04 in C-202/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma — Italija) — Federico Cipolla proti Rosarii Portolese, poročeni Fazari (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte proti Robertu Meloniju (C-202/04) (Skupnostna pravila na področju konkurence — Nacionalni predpisi o odvetniških tarifah — Določitev odvetniških tarif — Svoboda opravljanja storitev)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma — Italija) — Federico Cipolla proti Rosarii Portolese, poročeni Fazari (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte proti Robertu Meloniju (C-202/04)
   (Združeni zadevi C-94/04 in C-202/04) (1)

   (Skupnostna pravila na področju konkurence - Nacionalni predpisi o odvetniških tarifah - Določitev odvetniških tarif - Svoboda opravljanja storitev)
   (2006/C 331/03)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Federico Cipolla (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte (C-202/04)

      Toženi stranki: Rosaria Portolese, poročena Fazari (C-94/04), Roberto Meloni (C-202/04)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Corte d'appello di Torino — Uporaba skupnostnih pravil na področju konkurence za odvetniške storitve — Nacionalni predpisi o zavezujočih tarifah, zaradi katerih je sporazum med stranko in odvetnikom o odvetniški tarifi ničen.
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale di Roma — Združljivost nacionalnih predpisov, s katerimi je bila potrjena tarifa nagrad za odvetniške storitve, v okviru zastopanja pred sodišči in pravno svetovanje, ki ga lahko opravljajo tudi osebe, ki niso odvetniki, s členoma 10 in 81 ES — Tarifa, ki jo predlaga poklicno združenje odvetnikov.
   Izrek

               1)

               Členi 10 ES, 81 ES in 82 ES, ne nasprotujejo, da država članica sprejme normativni ukrep, s katerim na podlagi predloga, ki ga pripravi poklicno združenje odvetnikov kot je CNF, potrdi tarifo, ki določa minimalno nagrado za člane poklicnega združenja odvetnikov, ki je tarifa od katere načeloma ni mogoče odstopiti tako glede storitev, ki so omejene na te člane kot glede storitev kot so izvensodne storitve, ki jih lahko opravljajo tudi vsi drugi gospodarski subjekti, za katere navedena tarifa ne velja.

               2)

               Ureditev, ki absolutno prepoveduje, da bi se z dogovorom odstopilo od najnižjih nagrad, določenih z odvetniško tarifo, kot je ta v sporu o glavni stvari, za storitve, ki so pravne narave in jih lahko opravljajo le odvetniki, pomeni omejevanje svobode opravljanja storitev iz člena 49 ES. Predložitveno sodišče mora preveriti ali taka ureditev, glede na njeno konkretno uporabo, resnično zagotavlja doseganje ciljev varstva potrošnikov in pravilnega delovanja pravosodja, ki lahko upravičita to ureditev in ali omejitve, ki jih nalaga, glede na ta cilja niso nesorazmerne.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.

      UL C 179, 10.7.2004.


title: Zadeva C-29/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 19. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-29/07) (1)

   (2007/C 315/56)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva T-257/10: Tožba, vložena 4. junija 2010 – Italija proti Komisiji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/50

         Tožba, vložena 4. junija 2010 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-257/10)
   ()
   2010/C 221/81
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2010) 1711 konč. z dne 24. marca 2010 v zvezi z državno pomočjo št. C 4/2003 (prej NN 102/2002) naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska republika pred Splošnim sodiščem Evropske unije izpodbija Odločbo Komisije 2010 C(2010) 1711 konč. z dne 24. marca 2010 v zvezi z državno pomočjo št. C 4/2003 (prej NN 102/2002), ki je vročena z dopisom 2010 SG Greffe (2010) D/4224 z dne 25. marca 2010. S to odločbo – ki je bila sprejeta na podlagi sodbe Sodišča v zadevi C-494/06 P, Komisija proti Italiji in WAM, s katero je Sodišče zavrnilo pritožbo Komisije zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je to ugodilo tožbama, ki sta ju Italija in družba WAM vložili zoper Odločbo Komisije 2006/177/ES v zvezi z državno pomočjo C 4/2003 (prej NN 102/2002), ki jo je Italija dodelila družbi WAM – so bili ukrepi pomoči glede obresti, ki so bili družbi WAM s.p.A. priznani na podlagi zakona 394/81, v zvezi z ukrepi za podporo italijanskega izvoza v letih 1995 in 2000, razglašeni za nezdružljive s skupnim trgom.
   Italijanska republika se pri izpodbijanju sklicuje na:

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 4(5) Uredbe 659/1999 (1) in načela ne bis in idem. V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da sta Splošno sodišče in Sodišče prejšnjo odločbo Komisije iz leta 2004 glede iste pomoči v celoti in retroaktivno razglasili za nično. To je pomeni privolitev v to, da glede pomoči od začetka formalnega postopka preiskave januarja 2003 ni mogoče odločati. Torej velja načelo ne bis in idem.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev člena 108(2) in (3) PDEU in členov 4, 6, 7, 10, 13 in 20 Uredbe ES 659/1999. Italijanska republika meni, da nova odločba vsebuje povsem novo presojo zadevne pomoči. Torej bi morala biti sprejeta po formalnem postopku preiskave, v kateri bi sodelovala država članica in zainteresirane stranke.

               Tretji tožbeni razlog: Kršitev instituta pravnomočnosti. Za tožečo stranko sta sodbi Splošnega sodišča in Sodišča o zgoraj navedeni pomoči pravnomočni glede dejstva, da pomoč ne spodbuja izvoza, temveč olajšuje stroške vstopa na tretje trge, in glede dejstva, da samo splošna sklicevanja na načela na področju državnih pomoči, ki vplivajo neposredno na notranji trg, ne zadoščajo za obrazložitev odločbe glede pomoči, ki vpliva neposredno na tretji trg, katere znesek je poleg tega neznaten. Kljub temu se je Komisija izognila temu, kar je bilo razsojeno in se samo navidez držala teh načel.

               Četrti tožbeni razlog: Kršitev načela kontradiktornosti in člena 20 Uredbe ES 659/1999. Neobstoj preiskave. Tožeča stranka v zvezi s tem pojasnjuje, da je bila za sprejetje nove odločbe kot preiskovalni element uporabljena univerzitetna študija o podjetju prejemniku iz leta 2009, ki ni bila sporočena zainteresiranim strankam in da Komisija s temi pred sprejetjem nove odločbe ni razpravljala.

               Peti tožbeni razlog: Kršitev člena 107(1) PDEU in členov 1(1)(d) ter 2 Uredbe št. 1998/2006. Nespoštovanje sodbe. Protislovnost. Italijanska republika meni, da zadevne pomoči spadajo na področje uporabe Uredbe 1998/2006 o pomočeh „de minimis“, ker je njihov znesek manjši od 200 000 EUR na triletje. Zato ne pomenijo državne pomoči in jih ni bilo treba priglasiti. Ta uredba se uporablja, ker je bilo razsojeno, da ne gre za izvozno pomoč.

               Šesti tožbeni razlog: Kršitev člena 107(3)(c) in (e) PDEU in člena 4(1) in (2) Uredbe ES št. 70/2001. Vsekakor gre za pomoči, ki so združljive s skupnim trgom v smislu člena 107(3)(c) PDEU, ker so namenjene pospeševanju mednarodne dejavnosti podjetij iz Skupnosti. Odločba ne vsebuje preučitve v zvezi s tem.

               Sedmi tožbeni razlog: Kršitev člena 14 Uredbe ES št. 659/1999 in načela sorazmernosti. Vsekakor je bil izračunan previsok znesek pomoči, ki jo je treba vrniti: dejanska pomoč je razlika med referenčno obrestno mero v trenutku posameznega plačila obrokov financiranja in znižano obrestno mero, ne pa razlika med referenčno obrestno mero v (veliko bolj oddaljenem) trenutku, ko je bilo financiranje odobreno in zgoraj navedeno znižano obrestno mero..

         Italijanska republika se sklicuje tudi na kršitev obveznosti obrazložitve in načela zaupanja v pravo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-299/13: Tožba, vložena 31. maja 2013 – El Corte Inglés proti UUNT – Azzedine Alaïa (ALIA)

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/17

         Tožba, vložena 31. maja 2013 – El Corte Inglés proti UUNT – Azzedine Alaïa (ALIA)
   (Zadeva T-299/13)
   2013/C 215/24
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: E. Seijo Veiguela in J. L. Rivas Zurdo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Azzedine Alaïa (Pariz, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. marca 2013 v zadevi R 819/2012-2;

               —

               plačilo stroškov naloži UUNT in Azzedine Alaïa.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ALIA“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 14, 18 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 3 788 999

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Azzedine Alaïa

      Navajana znamka ali znak: mednarodna besedna znamka „ALAÏA“ in figurativna znamka Skupnosti „ALAÏA PARIS“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 16, 18, 20, 25 in 35, ter prej neregistrirana znamka „ALAÏA“

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev členov 20(6) in 50(1) Uredbe št. 2868/95

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-448/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. junija 2015 – Bora Creations/UUNT – Beauté prestige international (essence) („Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti essence — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009“)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. junija 2015 – Bora Creations/UUNT – Beauté prestige international (essence)
   (Zadeva T-448/13) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti essence - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009“))
   (2015/C 236/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bora Creations, SL (Ceuta, Španija) (zastopnika: R. Lange, G. Hild in C. Pape, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Beauté prestige international (Pariz, Francija) (zastopnika: T. de Haan in P. Péters, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. junija 2013 (zadeva R 1085/2012 5) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Beauté prestige international in Bora Creations SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bora Creations SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 304, 19.10.2013.


title: Zadeva C-452/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte di Appello di Firenze – Italija) – Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle proti Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa (Direktiva 82/76/EGS — Svoboda ustanavljanja in svobodno opravljanje storitev — Zdravniki — Pridobitev naslova specialista — Nadomestilo med obdobjem izobraževanja — Petletni zastaralni rok pravice do izplačila periodičnih nadomestil)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte di Appello di Firenze – Italija) – Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle proti Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa
   (Zadeva C-452/09) (1)

   (Direktiva 82/76/EGS - Svoboda ustanavljanja in svobodno opravljanje storitev - Zdravniki - Pridobitev naslova specialista - Nadomestilo med obdobjem izobraževanja - Petletni zastaralni rok pravice do izplačila periodičnih nadomestil)
   2011/C 204/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte di Appello di Firenze

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle

      Tožene stranke: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte di Appello di Firenze – Razlaga Direktive Sveta 82/76/EGS z dne 26. januarja 1982 o spremembi Direktive 75/362/EGS o medsebojnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi v medicini vključno z ukrepi, ki olajšujejo učinkovito uresničevanje pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev in Direktive 75/363/EGS o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o dejavnostih zdravnikov (UL L 43, str. 21) – Izobraževanje zdravnikov specialistov – Pravica do ustreznega nadomestila med izobraževanjem – Neposreden učinek zaradi dejstva, da direktiva ni bila prenešena – Možnost, da država uveljavlja petletni ali desetletni zastaralni rok v zvezi s pravico, ki je nastala na podlagi navedene direktive, za obdobje pred prvim zakonom o prenosu

      Izrek

   Pravo Unije je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica uveljavlja potek razumnega zastaralnega roka zoper tožbo, ki jo pri sodišču vloži posameznik zaradi varstva pravic, ki jih podeljuje direktiva, čeprav te ni pravilno prenesla, če s svojim ravnanjem ni povzročila tega, da je bil zahtevek prepozen. Ugotovitev Sodišča, da je bilo kršeno pravo Unije, ne vpliva na začetek teka zastaralnega roka, če o tej kršitvi ni dvoma.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva T-156/04: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2009 – EDF proti Komisiji ( Državne pomoči — Pomoči, ki so jih EDF dodelili francoski organi — Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in s katero je bilo odrejeno njeno vračilo — Procesne pravice upravičenca do pomoči — Vpliv na trgovino med državami članicami — Merilo zasebnega investitorja )

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2009 – EDF proti Komisiji
   (Zadeva T-156/04) (1)

   („Državne pomoči - Pomoči, ki so jih EDF dodelili francoski organi - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in s katero je bilo odrejeno njeno vračilo - Procesne pravice upravičenca do pomoči - Vpliv na trgovino med državami članicami - Merilo zasebnega investitorja“)
   2010/C 37/41
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Électricité de France (EDF) (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Debroux, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Buendía Sierra in C. Giolito, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A.-L. Vendrolini, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Iberdrola, SA (Bilbao, Španija) (zastopnika: J. Ruiz Calzado in É. Barbier de La Serre, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 3 in 4 odločbe Komisije o državnih pomočeh v korist EDF in sektorju elektroenergetske in plinske industrije (C 68/2002, N 504/2003 in C 25/2003), sprejete 16. decembra 2003.

      Izrek

               1.

               Člena 3 in 4 odločbe Komisije o državnih pomočeh v korist EDF in sektorju elektroenergetske in plinske industrije (C 68/2002, N 504/2003 in C 25/2003), sprejete 16. decembra 2003, se razglasita za nična.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Électricité de France (EDF).

               3.

               Francoska republika nosi svoje stroške.

               4.

               Iberdrola, SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004.


title: Zadeva T-455/11 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2013 – Europol proti Kalmár (Pritožba — Javni uslužbenci — Osebje Europola — Pogodba za določen čas — Odpoved pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Denarno nadomestilo)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2013 – Europol proti Kalmár
   (Zadeva T-455/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Osebje Europola - Pogodba za določen čas - Odpoved pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Denarno nadomestilo)
   2013/C 377/27
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropski policijski urad (Europol) (zastopniki: D. Neumann, D. El Khoury in J. Arnould, zastopniki, skupaj z D. Waelbroeckom in E. Antypasom, odvetnikoma)

      Druga stranka v postopku: Andreas Kalmár (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: D. Coppens, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 26. maja 2011 v zadevi Kalmár proti Europolu (F-83/09, še neobjavljena v ZOdl.), in zahteva za delno razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski policijski urad (Europol) plača svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasil Andreas Kalmár.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva T-96/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2015 – Rot Front/UUNT – Rakhat (Маска) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Маcка — Prejšnja neregistrirana nacionalna figurativna znamka Маcка — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Uporaba nacionalnega prava s strani UUNT)

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2015 – Rot Front/UUNT – Rakhat (Маска)
   (Zadeva T-96/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Маcка - Prejšnja neregistrirana nacionalna figurativna znamka Маcка - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Uporaba nacionalnega prava s strani UUNT))
   (2015/C 429/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rot Front OAO (Moskva, Rusija) (zastopniki: sprva B. Térauda, nato O. Spuhler in M. Geitz, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Rakhat AO (Almaty, Kazakhstan)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. novembra 2012 (zadeva R 893/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Rot Front OAO in Rakhat AO.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 28. novembra 2012 (zadeva R 893/2012-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je predlagala družba Rot Front OAO.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva C-100/16 P: Pritožba, ki jo je Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou vložila 18. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 9. decembra 2015 v združenih zadevah T-233/11 in T-262/11, Grčija in Ellinikos Chrysos/Komisija

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/8

         Pritožba, ki jo je Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou vložila 18. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 9. decembra 2015 v združenih zadevah T-233/11 in T-262/11, Grčija in Ellinikos Chrysos/Komisija
   (Zadeva C-100/16 P)
   (2016/C 175/08)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (zastopnika: V. Christianos, I. Soufleros, dikigoroi)

      Druga stranka v postopku: Helenska republika, Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2015 v združenih zadevah T-233/11 in T-262/11 razveljavi in zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje.

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               V izpodbijani sodbi je bilo odločeno, da so glede dveh ukrepov državnih pomoči vsi pogoji iz člena 107(1) PDEU izpolnjeni. Prvi ukrep državne pomoči se nanaša na prodajo rudnikov Kassandra pod njihovo tržno vrednostjo. Drugi ukrep se nanaša na opustitev obveznosti plačila davka v povezavi z vrednostjo zemljišča, na katerem so rudniki.

               2.

               Pritožnica navaja tri pritožbene razloge, dva se nanašata na prvi ukrep državne pomoči, eden pa na drugi ukrep državne pomoči. Natančneje:

                           —

                              Glede prvega ukrepa državne pomoči: pritožnica trdi, da je bilo v presoji v izpodbijani sodbi napačno uporabljeno pravo v povezavi s pomanjkljivo obrazložitvijo in kršitvijo postopka glede vrednosti rudnikov.

                           —

                              Glede prvega ukrepa državne pomoči: pritožnica trdi, da je bilo glede obstoja prednosti napačno uporabljeno pravo v povezavi s pomanjkljivo obrazložitvijo glede vrednosti zemljišča.

                           —

                              Glede drugega ukrepa državne pomoči: pritožnica trdi, da je bilo v izpodbijani sodbi glede obstoja prednosti napačno uporabljeno pravo.


title: Zadeva T-334/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. oktobra 2015 – Roca Sanitario/UUNT – Villeroy & Boch (Enoročna pipa) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja enoročno pipo — Prejšnji model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Individualnost — Seznanjeni uporabnik — Stopnja svobode oblikovalca — Nasičenost stanja tehnike — Drugačen celotni vtis — Člena 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. oktobra 2015 – Roca Sanitario/UUNT – Villeroy & Boch (Enoročna pipa)
   (Zadeva T-334/14) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja enoročno pipo - Prejšnji model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Individualnost - Seznanjeni uporabnik - Stopnja svobode oblikovalca - Nasičenost stanja tehnike - Drugačen celotni vtis - Člena 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002))
   (2015/C 429/28)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: R. Guerras Mazón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom UUNT za pritožbe: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora UUNT za pritožbe z dne 21. februarja 2014 (zadeva R 812/2012-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Villeroy & Boch AG in Roca Sanitario, SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Roca Sanitario, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva F-15/06: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 23. septembra 2008 – Abba in drugi proti Parlamentu

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/67

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 23. septembra 2008 – Abba in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva F-15/06) (1)

   (2008/C 301/134)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006, str. 37.


title: Zadeva C-89/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe House of Lords — Združeno kraljestvo) — United Utilities plc proti Commissioners of Customs & Excise (Šesta direktiva o DDV — Člen 13(B)(f) — Oprostitev iger na srečo — Področje uporabe — Dejavnost call centra )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe House of Lords — Združeno kraljestvo) — United Utilities plc proti Commissioners of Customs & Excise
   (Zadeva C-89/05) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 13(B)(f) - Oprostitev iger na srečo - Področje uporabe - Dejavnost „call centra“)
   (2006/C 224/20)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   House of Lords
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: United Utilities plc

      Tožena stranka: Commissioners of Customs & Excise
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — House of Lords — Razlaga člena 13(B)(f) Direktive 77/388/EGS: Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str.) — Oprostitev stav, loterij in drugih iger na srečo in iger za denar — Uporabljivost za storitve, ki jih opravlja tretja družba, ki sprejema telefonske stave za račun druge družbe
   Izrek
   Člen 13(B)(f) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da storitve „call centra“, ki se jih opravi za organizatorja telefonskih stav in ki vključujejo sprejemanje stav v imenu organizatorja s strani osebja ponudnika omenjenih storitev, niso stavne transakcije v smislu te določbe in tako ne izpolnjujejo pogojev za oprostitev DDV, ki je predvidena s to določbo.

      (1)  UL C 106 z dne 30.4.2005.


title: Zadeva T-377/13: Tožba, vložena 17. julija 2013 – ultra air proti UUNT – Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/49

         Tožba, vložena 17. julija 2013 – ultra air proti UUNT – Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)
   (Zadeva T-377/13)
   2013/C 260/87
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ultra air GmbH (Hilden, Nemčija) (zastopnik: C. König, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. maja 2013 v zadevi R 1100/2011-4 razveljavi;

               —

               stroške postopka naloži Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in družbi Donaldson Filtration Deutschland GmbH, če bo intervenirala v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „ultra.air ultrafilter“ za proizvode in storitve iz razredov 7, 9, 11, 37 in 42 – znamka Skupnosti št. 7 480 585

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: družba Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: absolutni razlog za ničnost iz člena 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 75, drugi stavek, Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-463/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena  22. decembra 2005

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/19

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena 22. decembra 2005
   (Zadeva C-463/05)
   (2006/C 48/36)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Dominique Maidani in Wouter Wils, zastopnika, je 22. decembra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Nizozemski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               Ugotovi, da Kraljevina Nizozemska, s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/47/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2002 o dogovorih o finančnem zavarovanju oziroma da v vsakem primeru o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz navedene direktive.

               2.

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 11 direktive 2002/47 določa, da države članice sprejmejo predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo najpozneje do 27. decembra 2003 in da o tem nemudoma obvestijo Komisijo.
   Komisija ugotavlja, da Kraljevina Nizozemska še vedno ni sprejela takih predpisov oziroma, da v vsakem primeru, o njihovem sprejetju ni obvestila Komisije.

      (1)  UL L 168, str. 43.


title: Zadeva T-92/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  26. januarja 2006  — Stadtwerke Schwäbisch Hall in drugi proti Komisiji ( Državna pomoč — Sistem davčne oprostitve, ki se uporablja za rezerve, ki so jih oblikovale nuklearne centrale s sedežem v Nemčiji, z namenom odstranitve njihovih radioaktivnih odpadkov in dokončnega zaprtja njihovih objektov — Odločba o ugotovitvi neobstoja državne pomoči na koncu predhodne stopnje preverjanja — Ničnostna tožba )

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/15

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. januarja 2006 — Stadtwerke Schwäbisch Hall in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-92/02) (1)

   („Državna pomoč - Sistem davčne oprostitve, ki se uporablja za rezerve, ki so jih oblikovale nuklearne centrale s sedežem v Nemčiji, z namenom odstranitve njihovih radioaktivnih odpadkov in dokončnega zaprtja njihovih objektov - Odločba o ugotovitvi neobstoja državne pomoči na koncu predhodne stopnje preverjanja - Ničnostna tožba“)
   (2006/C 74/29)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH (Schwabisch Hall, Nemčija), Stadtwerke Tübingen GmbH (Tübingen, Nemčija) in Stadtwerke Uelzen GmbH (Uelzen, Nemčija) (zastopnik: D. Fouquet, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: V. Kreuschitz, avocat)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: E.ON Kernkraft GmbH (Hannover, Nemčija), RWE Power AG (Essen, Nemčija), EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Nemčija) in Hamburgische Electricitäts-Werke AG (Hambourg, Nemčija) (zastopnika: U. Karpenstein in D. Sellner, avocats)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C (2001) 3967 končna z dne 11. decembra 2001 o ugotovitvi, da nemški sistem davčne oprostitve za rezerve, ki so jih oblikovale nuklearne centrale, z namenom odstranitve njihovih radioaktivnih odpadkov in dokončnega zaprtja njihovih objektov, ne pomeni državne pomoči v smislu člena 87(1) ES.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožečim strankam se poleg tega, da nosijo svoje stroške, naloži plačilo stroškov, ki so jih priglasili intervenienti.

      (1)  UL C 144, 15.6.2002.


title: Zadeva C-426/15 P: Pritožba, ki jo je Diputación Foral de Bizkaia vložila 3. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 19. maja 2015 v zadevi T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia/Komisija

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/10

         Pritožba, ki jo je Diputación Foral de Bizkaia vložila 3. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 19. maja 2015 v zadevi T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia/Komisija
   (Zadeva C-426/15 P)
   (2015/C 337/12)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Diputación Foral de Bizkaia (zastopnik: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi,

               —

               predlogu, predstavljenem na prvi stopnji, naj se ugodi,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in na pritožbeni stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Napačna uporaba prava pri razlagi in uporabi člena 108(3), prvi stavek, PDEU (obveznost predhodne priglasitve), konkretno izraza „dodelitev“, ki se v tej določbi pojavlja v povezavi z izrazom „dodeli“ iz člena 107(1) PDEU, ker je Splošno sodišče potrdilo izjavo Komisije (člen 2 izpodbijanega sklepa) (1), da je priglašena pomoč, ki je bila načrtovana v dogovorih, nezakonita, ker je bila podeljena 15. decembra 2006, s čimer je bila kršena obveznost predhodne priglasitve. Napačna uporaba prava, ker se ni uporabilo načelo prava Unije na področju državnih pomoči, v skladu s katerim se mora vsaka presoja za določitev trenutka, ko se šteje, da je bila državna pomoč „dodeljena“, izvesti ob upoštevanju nacionalnega pravnega reda, ki velja za presojani primer. Napačna uporaba prava zaradi nepravilne uporabe pojma „nezakonita pomoč“, določenega v členu 1(f) Uredbe št. 659/1999 (2). Kršitev načela zakonitosti.

      Drugi pritožbeni razlog: Napačna uporaba prava s strani Splošnega sodišča, ki je potrdilo obstoj „nezakonite pomoči“ v dogovorih o spodnji meji na podlagi določb o dvanajstmesečnem roku. Napačna uporaba prava, ker neupravičeno ni bilo uporabljeno načelo prava Unije na področju državnih pomoči, v skladu s katerim se mora vsaka presoja za določitev trenutka, ko se šteje, da je bila državna pomoč „dodeljena“, izvesti ob upoštevanju nacionalnega pravnega reda, ki velja za presojani primer.

      Tretji pritožbeni razlog: Napačna uporaba prava, ker ni bilo presojeno, da je Komisija s sprejetjem izpodbijanega sklepa kršila splošno načelo dobrega upravljanja. Napačna uporaba prava, ker niso bile ugotovljene kršitve pravic in procesnih jamstev, ki jih ima Diputación kot zadevna stranka v postopku iz člena 108(2) PDEU. Napačna uporaba prava, ker je bilo implicitno šteto, da je dopis Komisije z dne 15. aprila 2010 zadosten odgovor na zahteve iz navedenega splošnega načela. Izkrivljanje bistvenih dokaznih elementov. Kršitev temeljne pravice do poštenega postopka. Kršitev obrambe.

      (1)  Sklep Komisije C(2012) 4194 final z dne 27. junija 2012 o državni pomoči št. SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).

      (2)  Sveta z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [108 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339)


title: Zadeva T-754/16: Tožba, vložena 2. novembra 2016 – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Upodobitev silhuete v obliki elipse)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/40

         Tožba, vložena 2. novembra 2016 – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Upodobitev silhuete v obliki elipse)
   (Zadeva T-754/16)
   (2017/C 014/49)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornija, Združene države) (zastopnika: E. Ochoa Santamaría in V. Rodríguez Pombo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Xuebo Ye (Wenzhou, Kitajska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije (Upodobitev silhuete v obliki elipse) – Prijava št. 13 088 191

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. avgusta 2016 v zadevi R 2608/2015-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo dopusti, skupaj z vsemi dokumenti in pripadajočimi kopijami;

               —

               dopusti izvedbo predloženih dokazov;

               —

               tožbi ugodi, tako da izpodbijano odločbo razveljavi in ji odvzame učinke ter na podlagi določb člena 8(1)(b) in (5) Uredbe št. 207/2009 razglasi zavrnitev registracije znamke Evropske unije št. 13 088 191;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-65/10: Tožba, vložena 11. februarja 2010 – Španija proti Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/59

         Tožba, vložena 11. februarja 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-65/10)
   2010/C 100/87
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (Zastopnik: J. Rodríguez Cárcamo)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2009) 9270 konč. z dne 30. novembra 2009, s katero je bila znižana pomoč iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (FEDER) za operativni program Andaluzija cilj 1 (1994-1999) v Španiji, na podlagi Odločbe C(94) 3456 z dne 9. decembra 1994, FEDER št. 94.11.09.001, naj se razglasi za nično in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Kraljevina Španija s to tožbo izpodbija zgoraj navedeno odločbo. V utemeljitev tožbe tožeča država navaja naslednje razloge:

               —

               Kršitev člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 (1) zaradi uporabe metode ekstrapolacije v izpodbijani odločbi, saj ta člen ne predvideva možnosti ekstrapolacije nepravilnosti, potrjenih v konkretnih dejavnostih, na vse dejavnosti, vključene v operativnih programih, ki jih financira FEDER. Popravek, ki ga je uporabila Komisija v izpodbijani odločbi, nima pravne podlage, ker Smernice Komisije z dne 15. oktobra 1997, ki se nanašajo na neto finančne popravke v okviru uporabe člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88, ne morejo imeti pravnih učinkov za države članice v skladu s sodbo Sodišča z dne 6. aprila 2000 v zadevi Kraljevina Španija proti Komisiji, C-443/97, (2) in ker se člen 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 nanaša le na znižanje pomoči, za katere je bil s preučitvijo potrjen obstoj nepravilnosti, kar je načelo, ki je kršeno z uporabo popravkov z ekstrapolacijo.

               —

               Podredno, kršitev člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 v povezavi s sedanjim členom 4(3) PEU (načelo lojalnega sodelovanja) zaradi uporabe popravka z ekstrapolacijo kljub temu, da ni bila izkazana nezadostnost sistema upravljanja, nadzora ali revizije v zvezi s spremenjenimi pogodbami, saj so organi upravljanja uporabili špansko zakonodajo, ki je Sodišče ni razglasilo za nezdružljivo s pravom Evropske unije. Kraljevina Španija meni, da to, da so upravni organi spoštovali nacionalno pravo, celo kadar lahko privede Komisijo do ugotovitve, da obstajajo dejanske nepravilnosti ali kršitve prava Evropske unije, ne more biti podlaga za ekstrapolacijo zaradi neučinkovitosti sistema upravljanja, kadar zakona, ki ga ti organi uporabljajo, Sodišče ni razglasilo za neskladnega s pravom Evropske Unije niti ni Komisija pred Sodiščem vložila tožbe zoper državo članico zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 258 PDEU.

               —

               Podredno, kršitev člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988, ker vzorec, uporabljen za uporabo finančnega popravka z ekstrapolacijo, ni bil reprezentativen. Komisija je v vzorec za uporabo ekstrapolacije vključila zelo omejeno število projektov (37 od 5319), ne da bi zaobsegla vse dele operativnega programa, vključno s stroški, ki so jih predhodno odvzeli španski organi, izhajajoč iz prijavljenih stroškov in ne dodeljene pomoči in s pomočjo uporabe informacijskega programa, ki je zagotavljal raven zaupanja vanj, nižjo od 85 %. Zato Kraljevina Španija meni, da vzorec ne izpolnjuje pogojev za reprezentativnost, ki so potrebni, da lahko služi kot podlaga za ekstrapolacijo.

               —

               Zastaranje ravnanja ob uporabi člena 3 Uredbe Sveta (ES, Euratom) 2988/95, z dne 18. decembra (3). Kraljevina Španija nazadnje meni, da bi moralo obvestilo španskim organom o obstoju nepravilnosti (iz oktobra 2004, večinoma v zvezi s primeri nepravilnosti, storjenimi v letih od 1997 do 1999) pomeniti izhodiščno točko za njihovo zastaranje, na podlagi štiriletnega roka, določenega v členu 3 Uredbe št. 2988/95.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvedbo Uredbe (EGS) št. 2052/88 o usklajevanju nalog različnih strukturnih fondov med sabo ter med njimi in Evropsko investicijsko banko in drugimi obstoječimi finančnimi instrumenti (UL L 74, str. 1).

      (2)  Recueil, str. I-2415.

      (3)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, str. 1).


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne  17. novembra 2005  v zadevi C-476/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva št. 2001/55/ES — Množičen prihoda razseljenih oseb — Začasna zaščita — Najnižji standardi)

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/2

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 17. novembra 2005
   v zadevi C-476/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva št. 2001/55/ES - Množičen prihoda razseljenih oseb - Začasna zaščita - Najnižji standardi)
   (2006/C 22/03)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-476/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnici: M. Kontoy in C. O'Reilly) proti Helenski republiki (zastopnica: N. Dafniou), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 12. novembra 2004, je Sodišče (šesti senat), v sestavi A. Borg Barthet (poročevalec), v funkciji predsednika šestega senata, U. Lõhmus in A. Ó Caoimh, sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, 17. novembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.


title: Zadeva T-412/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2009 – Trubion Pharmaceuticals proti UUNT – Merck (TRUBION) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti TRUBION — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti TriBion Harmonis — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2009 – Trubion Pharmaceuticals proti UUNT – Merck (TRUBION)
   (Zadeva T-412/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti TRUBION - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti TriBion Harmonis - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 37/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Trubion Pharmaceuticals, Inc. (Seattle, Washington, Združene države) (zastopnik: C. Hertz-Eichenrode, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Merck KGaA (Darmstadt, Nemčija) (zastopniki: sprva M. Best in R. Freitag, nato M. Best in U. Pfleghar, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. julija 2008 (zadeva R 1605/2007-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Trubion Pharmaceuticals, Inc. in Merck KGaA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Trubion Pharmaceuticals, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.