201806290171986382018/C 249/046712017CJC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL201711273311Zadeva C-671/17 P: Pritožba, ki jo je Anastasia-Soultana Gaki vložila 27. novembra 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2017 v zadevi T-366/16, Gaki/Europol
 ---documentbreak--- C2492018SL310120171127SL00043131Pritožba, ki jo je Anastasia-Soultana Gaki vložila 27. novembra 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2017 v zadevi T-366/16, Gaki/Europol
   (Zadeva C-671/17 P)2018/C 249/04Jezik postopka: nemščina
      Stranki

      Pritožnica: Anastasia-Soultana Gaki (zastopnik: G. Keisers, Rechtsanwalt)

      Druga stranka v postopku: Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju kazenskega pregona (Europol)
   Sodišče Evropske unije (deseti senat) je s sklepom z dne 7. junija 2018 pritožbo zavrnilo kot deloma očitno neutemeljeno in deloma očitno nedopustno ter odločilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


201806290561986672018/C 249/272102016TC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180606222321Zadeva T-210/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2018 – Lukash/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu — Obveznost obrazložitve — Nespoštovanje meril za vpis na seznam — Napačna ugotovitev dejanskega stanja — Napaka pri presoji — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva — Lastninska pravica)
 ---documentbreak--- C2492018SL2210120180606SL0027221232Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2018 – Lukash/Svet
   (Zadeva T-210/16) (
         1
      )
   „(Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu — Obveznost obrazložitve — Nespoštovanje meril za vpis na seznam — Napačna ugotovitev dejanskega stanja — Napaka pri presoji — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva — Lastninska pravica)“2018/C 249/27Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Olena Lukash (Kiev, Ukrajina) (zastopnik: M. Cessieux, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Naert in J.-P. Hix, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2014, L 66, str. 26) in Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2014, L 66, str. 1), drugič, Sklepa Sveta (SZVP) 2015/364 z dne 5. marca 2015 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP (UL 2015, L 62, str. 25) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/357 z dne 5. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 (UL 2015, L 62, str. 1), tretjič, Sklep Sveta (SZVP) 2015/876 z dne 5. junija 2015 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP (UL 2015, L 142, str. 30) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/869 z dne 5. junija 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 (UL 2015, L 142, str. 1), četrtič, Sklepa Sveta (SZVP) 2016/318 z dne 4. marca 2016 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP (UL 2016, L 60, str. 76) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2016/311 z dne 4. marca 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 (UL 2016, L 60, str. 1), in petič, Sklepa Sveta (SZVP) 2017/381 z dne 3. marca 2017 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP (UL 2017, L 58, str. 34) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 (UL 2017, L 58, str. 1) v delu, v katerem je ime tožeče stranke vpisano in ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Oleni Lukash se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 243, 4.7.2016.


201806290271986372018/C 249/142662018CJC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180417101011Zadeva C-266/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Poznaniu (Poljska) 17. aprila 2018 – Aqua med sp. z o.o. s sedežem v Opalenici/Irena Skóra
 ---documentbreak--- C2492018SL1010120180417SL0014101101Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Poznaniu (Poljska) 17. aprila 2018 – Aqua med sp. z o.o. s sedežem v Opalenici/Irena Skóra
   (Zadeva C-266/18)2018/C 249/14Jezik postopka: poljščina
      Predložitveno sodišče

   Sąd Okręgowy w Poznaniu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Aqua med sp. z o.o. s sedežem v Opalenici

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Irena Skóra

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Ali mora preizkus, ki ga nacionalno sodišče po uradni dolžnosti opravi v zvezi z določili pogodbe, sklenjene s potrošnikom, glede vprašanja določitve sodišča, pristojnega za odločanje o sporu, in ki temelji na členu 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (
                  1
               ) in sodni praksi Sodišča Evropske unije (iz zadeve Pannon GSM, C 243/08, EU:C:2009:350), zajemati tudi taka pogodbena določila, s katerimi je vprašanje sodišča, pristojnega za odločanje o sporu med strankama, sicer urejeno, vendar zgolj tako, da se z njimi napotuje na predpise nacionalnega prava?

            2.

            Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali bi morala biti posledica preizkusa, ki ga opravi sodišče, taka uporaba pravil o pristojnosti, da je potrošniku zagotovljeno varstvo, ki izhaja iz vsebine Direktive, in s tem možnost, da o zadevi odloča sodišče, ki je najbliže kraju stalnega prebivališča/običajnega prebivališča potrošnika?

      (
         1
      )	UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


201806290141986762018/C 249/05152018CJC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL201801093312Zadeva C-15/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 9. januarja 2018 – Finnair PLC/Igor Turtschin in drugi
 ---documentbreak--- C2492018SL320120180109SL00053231Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 9. januarja 2018 – Finnair PLC/Igor Turtschin in drugi
   (Zadeva C-15/18)2018/C 249/05Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in vlagateljica revizije: Finnair PLC

      Tožeče stranke in nasprotne stranke v postopku z revizijo: Igor Turtschin, Evgeniya Turtschina, Leon Turtschin
   Zadeva je bila s sklepom Sodišča z dne 6. junija 2018 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201806290621986522018/C 249/543402018TC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180531444411Zadeva T-340/18: Tožba, vložena 31. maja 2018 – Gibson Brands/EUIPO – Wilfer (Oblika kitare)
 ---documentbreak--- C2492018SL4410120180531SL0054441441Tožba, vložena 31. maja 2018 – Gibson Brands/EUIPO – Wilfer
   (Oblika kitare)
   (Zadeva T-340/18)2018/C 249/54Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Gibson Brands, Inc. (Nashville, Tennessee, Združene države) (zastopniki: K. Hughes, Solicitor, A. Renck in C. Stöber, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hans-Peter Wilfer (Markeneukirchen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik zadevne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

      Zadevna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije (oblika kitare) – znamka Evropske unije št. 9 179 953

      Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. marca 2018 v zadevi R 415/2017-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe, če bo intervenirala v postopku, naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009 v povezavi z njenim členom 7(1)(b);

            —

            kršitev člena 52(2) Uredbe št. 207/2009 v povezavi z njenim členom 7(3).


201806290191986782018/C 249/152672018CJC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180417101122Zadeva C-267/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bucureşti (Romunija) 17. aprila 2018 – Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 SA/Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA
 ---documentbreak--- C2492018SL1020120180417SL0015102112Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bucureşti (Romunija) 17. aprila 2018 – Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 SA/Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA
   (Zadeva C-267/18)2018/C 249/15Jezik postopka: romunščina
      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bucureşti

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 SA

      Tožena stranka: Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali lahko člen 57(4)(g) Direktive 2014/24/CE Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (
         1
      ) razlagamo tako, da odpoved pogodbe o izvedbi javnega naročila, ker je bil delež del oddan podizvajalcem brez dovoljenja naročnika, pomeni precejšnjo ali stalno pomanjkljivost pri izpolnjevanju ključne zahteve prejšnje pogodbe o javnem naročilu, ki ima za posledico izključitev gospodarskega subjekta iz sodelovanja v postopku javnega naročanja?
   (
         1
      )	UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132.


201808030712050852018/C 294/653442018TC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180604515111Zadeva T-344/18: Tožba, vložena 4. junija 2018 – Rubycon in Rubycon Holdings/Komisija
 ---documentbreak--- C2942018SL5110120180604SL0065511511Tožba, vložena 4. junija 2018 – Rubycon in Rubycon Holdings/Komisija
   (Zadeva T-344/18)2018/C 294/65Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeči stranki: Rubycon Corp. (Ina, Japonska), Rubycon Holdings Co. Ltd (Ina) (zastopniki: J. Rivas Andrés, A. Federle in M. Relange, lawyers)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            Sklep Komisije C(2018) 1768 final z dne 21. marca 2018 v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP v zadevi AT.40136 – Kondenzatorji – razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na družbo Rubycon, zlasti člen 1(h), člen 2(k), člen 2(l) in člen 4;

            —

            odredi znatno znižanje globe, naložene družbi Rubycon s členom 2 izpodbijanega sklepa, na raven, ki ni diskriminatorna in s katero se nagradi izjemna stopnja sodelovanja družbe Rubycon;

            —

            Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: pri izpodbijanem sklepu je podana napačna uporaba prav, ker je Komisija zavrnila, da bi družbi Rubycon priznala „delno imuniteto“ na podlagi točke 26 Obvestila Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (
                  1
               ) ob upoštevanju velike resnosti kršitve.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: izpodbijani sklep ni dovolj obrazložen pri njem pa je podana napačna uporaba prava glede ugotovitve Komisije, da ne odstopi od Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (
                  2
               ) in da družbi Rubycon ne odobri dodatnega zmanjšanja globe kar je v nasprotju z načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja iz prava EU in z načelom individualizacije kazenskih sankcij.

      (
         1
      )	Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 2006, C 298, str. 17).
   (
         2
      )	Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).


201808030512050312018/C 294/333652018CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180604252511Zadeva C-365/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 4. junija 2018 – Shell Italia E & P SpA/Ministero dello Sviluppo Economico in drugi
 ---documentbreak--- C2942018SL2510120180604SL0033251251Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 4. junija 2018 – Shell Italia E & P SpA/Ministero dello Sviluppo Economico in drugi
   (Zadeva C-365/18)2018/C 294/33Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Shell Italia E & P SpA

      Tožene stranke: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali določbe člena 6(1) in šeste uvodne izjave Direktive 94/22/EGS (
         1
      ) nasprotujejo nacionalni zakonodaji, zlasti členu 19(5a) zakonske uredbe št. 625 iz leta 1996, ki na podlagi razlage, ki jo je podal Consiglio di Stato (državni svet) v sodbi št. 290/2018, omogoča, da se pri plačilu dajatev uporabi parameter QE, ki temelji na cenah nafte in drugih goriv, namesto indeksa Pfor, ki je vezan na ceno plina na kratkoročnem trgu?
   (
         1
      )	Direktiva 94/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o pogojih za izdajo in uporabo dovoljenj za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 2, str. 262).


201808030172050452018/C 294/494012018CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180618353622Zadeva C-401/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Praze (Češka republika) 18. junija 2018 – Herst, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
 ---documentbreak--- C2942018SL3520120180618SL0049352362Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Praze (Češka republika) 18. junija 2018 – Herst, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
   (Zadeva C-401/18)2018/C 294/49Jezik postopka: češčina
      Predložitveno sodišče

   Krajský soud v Praze

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Herst, s.r.o.

      Tožena stranka: Odvolací finanční ředitelství

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba vse davčne zavezance šteti za davčne zavezance v smislu člena 138(2)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES (
                  1
               ) o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: Direktiva o DDV)? Če je odgovor nikalen, za katere davčne zavezance se uporablja ta določba?

            2.

            Ali je treba, če bo Sodišče odgovorilo, da se člen 138(2)(b) Direktive o DDV uporabi v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari (da je torej pridobitelj izdelkov davčni zavezanec, identificiran za namene davka), to določbo razlagati tako, da je treba – kadar se odpošiljanje ali prevoz teh izdelkov opravi v skladu z upoštevnimi določbami Direktive Sveta 2008/118/ES (
                  2
               ) o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (v nadaljevanju: Direktiva o trošarinah) – dobavo, povezano s postopkom na podlagi Direktive o trošarinah, ob upoštevanju dodelitve prevoza blaga drugi transakciji šteti za dobavo, ki je upravičena do oprostitve na podlagi te določbe, čeprav sicer niso izpolnjeni pogoji za oprostitev iz člena 138(1) Direktive o DDV?

            3.

            Ali je, če bo Sodišče odgovorilo, da se člen 138(2)(b) Direktive o DDV v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, ne uporabi, dejstvo, da se blago prevaža pod režimom odloga plačila trošarine, odločilno za odločitev o vprašanju, kateri od več zaporednih dobav je treba pripisati prevoz za namene pravice do oprostitve DDV na podlagi člena 138(1) Direktive o DDV?

            4.

            Ali pridobi „pravico do razpolaganja z blagom kot lastnik“ v smislu Direktive o DDV davčni zavezanec, ki kupi blago neposredno od drugega davčnega zavezanca za določeno stranko, zato da izpolni že obstoječe naročilo (v katerem so opredeljeni vrsta blaga, količina, kraj porekla in čas dobave), če sam fizično ne ravna z blagom, saj se v okviru sklenitve prodajne pogodbe njegov kupec zaveže, da bo sam uredil prevoz blaga iz kraja odpreme, tako da bo omogočil dostop do zahtevanega blaga samo prek svojih dobaviteljev in sporočil informacije, potrebne za sprejem blaga (za svoj račun ali za račun svojih poddobaviteljev v verigi), njegov dobiček iz transakcije pa je razlika med odkupno ceno in prodajno ceno takega blaga, ne da bi se stroški prevoza blaga zaračunali v verigi?

            5.

            Ali Direktiva o trošarinah (na primer člen 4(1), člen 17 ali člen 19) bodisi neposredno bodisi posredno z omejevanjem dejanskega ravnanja s takim blagom določa zadostne pogoje za prenos „pravice do razpolaganja s (trošarinskim) blagom kot lastnik“ v smislu Direktive o DDV, zaradi česar bi bilo treba prevzem blaga pod režimom odloga plačila trošarine s strani imetnika trošarinskega skladišča ali registriranega prejemnika v skladu s pogoji iz Direktive o trošarinah obravnavati kot dobavo blaga za namene DDV?

            6.

            Ali je treba v teh okoliščinah, ko se ugotavlja dobava, ki je povezana s prevozom v verigi dobav blaga pod režimom odloga plačila trošarine z enim samim prevozom, prevoz obravnavati v smislu Direktive o DDV tako, da se začne in konča v skladu s členom 20 Direktive o trošarinah?

            7.

            Ali načelo nevtralnosti DDV ali katero drugo načelo prava Unije preprečuje uporabo ustavnega načela in dubio mitius, ki velja v nacionalnem pravu in ki javnim organom nalaga, da če so pravna pravila dvoumna in jih je objektivno mogoče razlagati na več načinov, izberejo razlago, ki je v korist osebe, za katero velja pravno pravilo (v tem primeru davčnega zavezanca za DDV)? Ali bi bila uporaba tega načela združljiva s pravom Unije vsaj takrat, če bi bila omejena na položaje, kjer so upoštevna dejstva zadeve obstajala, preden je Sodišče Evropske unije podalo zavezujočo razlago spornega pravnega vprašanja in odločilo, da je pravilna druga razlaga, ki je manj ugodna za davčnega zavezanca?
            Če je mogoče uporabiti načelo in dubio mitius:

            8.

            Ali je bilo mogoče v smislu omejitev, ki jih je pravo Unije določalo, ko so se opravljale obdavčljive transakcije v tej zadevi (od novembra 2010 do maja 2013), vprašanje, ali ima pravni pojem dobave blaga ali prevoza blaga enako vsebino (ali ne) tako za namene Direktive o DDV kot tudi za namene Direktive o trošarinah, objektivno obravnavati kot pravno negotovo in kot tako, da omogoča dve razlagi?

      (
         1
      )	UL 2006, L 347, str. 1.
   (
         2
      )	UL 2009, L 9, str. 12.


201808030232050132018/C 294/233482018CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180529171711Zadeva C-348/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 29. maja 2018 – Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
 ---documentbreak--- C2942018SL1710120180529SL0023171171Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 29. maja 2018 – Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
   (Zadeva C-348/18)2018/C 294/23Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice

      Tožena stranka: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 2(1) Uredbe št. 3950/92 (
         1
      ) – tudi ob upoštevanju navedb Sodišča v sodbi z dne 5. maja 2011 v združenih zadevah C-230/09 in C-231/09 v zvezi s členom 10(3) Uredbe št. 1788/2003/ES (
         2
      ) – razlagati tako, da se ponovna dodelitev neuporabljenega dela nacionalne referenčne količine, dodeljene za oddajo, izvede na podlagi objektivnih prednostnih meril, ki jih določijo države članice, ali tako, da mora za to fazo izravnave veljati izključno merilo sorazmernosti?
   (
         1
      )	Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL 1992, L 405, str. 1).
   (
         2
      )	Uredba Sveta (ES) št. 1788/2003 z dne 29. septembra 2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 391).


201808030482050202018/C 294/052192016CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL201806285511Zadeva C-219/16 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 – Lowell Financial Services GmbH, prej GFKL Financial Services AG/Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija (Pritožba – Državne pomoči – Nemška davčna zakonodaja, ki se nanaša na prenos izgub v prihodnja davčna leta (Shema za prenos davčnih izgub) – Sklep o nezdružljivosti sheme pomoči z notranjim trgom – Ničnostna tožba – Dopustnost – Člen 263, četrti odstavek, PDEU – Oseba, na katero se akt posamično nanaša – Člen 107(1) PDEU – Pojem „državna pomoč“ – Pogoj selektivnosti – Določitev referenčnega okvira – Določitev referenčnega okvira)
 ---documentbreak--- C2942018SL510120180628SL00055151Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 – Lowell Financial Services GmbH, prej GFKL Financial Services AG/Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-219/16 P) (
         1
      )
   „(Pritožba — Državne pomoči — Nemška davčna zakonodaja, ki se nanaša na prenos izgub v prihodnja davčna leta (Shema za prenos davčnih izgub) — Sklep o nezdružljivosti sheme pomoči z notranjim trgom — Ničnostna tožba — Dopustnost — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Oseba, na katero se akt posamično nanaša — Člen 107(1) PDEU — Pojem „državna pomoč“ — Pogoj selektivnosti — Določitev referenčnega okvira — Določitev referenčnega okvira)“2018/C 294/05Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Pritožnik: Lowell Financial Services GmbH, prej GFKL Financial Services AG (zastopniki: M Schweda, J. Eggers, M. Knebelsberger in F. Loose, Rechtsanwälte)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, T. Maxian Rusche in K. Blanck-Putz, agenti), Zvezna republika Nemčija

      Izrek

            1.

            Nasprotna pritožba se zavrne.

            2.

            Točki 2 in 3 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 4. februarja 2016, GFKL Financial Services/Komisija (T-620/11, EU:T:2016:59) se razveljavita.

            3.

            Sklep Komisije 2011/527/EU z dne 26. januarja 2011 o državni pomoči C 7/10 (ex CP 250/09 in NN 5/10), ki jo izvaja Nemčija, Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah („Sanierungsklausel“), se razglasi za ničen.

            4.

            Evropski komisiji se poleg plačila lastnih stroškov naloži tudi plačilo stroškov, ki jih je priglasila družba Lowell Financial Services GmbH, ki so nastali v postopku na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

      (
         1
      )	UL C 222, 20.6.2016.


201808030042049972018/C 294/243492018CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180530181811Zadeva C-349/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) 30. maja 2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Mbutuku Kanyeba
 ---documentbreak--- C2942018SL1810120180530SL0024181181Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) 30. maja 2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Mbutuku Kanyeba
   (Zadeva C-349/18)2018/C 294/24Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   Vredegerecht te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

      Tožena stranka: Mbutuku Kanyeba

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba člen 9(4) [Uredbe (ES) št.] 1371/200[7] (
                  1
               ) z dne 23. oktobra 2007 o pravicah in obveznostih potnikov v železniškem prometu v povezavi s členom 2(a) in členom 3 Direktive 93/13 (
                  2
               ) razlagati tako, da vedno nastane pogodbeno pravno razmerje med prevozno družbo in potnikom, celo če ta uporablja storitev prevoznika brez vozovnice?

            2.

            Če je odgovor na zgornje vprašanje nikalen, ali se potem varstvo na podlagi pravil o nedovoljenih pogojih razširi tudi na potnika, ki uporabi javno prevozno sredstvo brez vozovnice in je zaradi tega ravnanja v skladu s splošnimi pogoji poslovanja prevoznika, ki se zaradi njihove normativnosti ali zaradi njihove objave v uradni publikaciji države štejejo za splošno zavezujoče, dolžan plačati doplačilo k ceni vozovnice?

            3.

            Ali člen 6 Direktive 93/13 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah – ki določa: „Države članice določijo, da nedovoljeni pogoji, uporabljeni v pogodbi, ki jo s potrošnikom sklene prodajalec ali ponudnik, kakor je določeno z nacionalnim pravom, niso zavezujoči za potrošnika in da pogodba še naprej zavezuje obe stranki na podlagi teh pogojev, če je nadaljnji obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev“ – vedno nasprotuje temu, da sodišče določilo, opredeljeno kot nedovoljeno, omili ali pa namesto njega uporabi splošna pravila?

            4.

            Če je odgovor na zgornje vprašanje nikalen, pod katerimi pogoji lahko nacionalno sodišče potem omili določilo, opredeljeno kot nedovoljeno, oziroma ga nadomesti s splošnimi pravili[?]

            5.

            Če na zgoraj navedena vprašanja ni mogoče odgovoriti abstraktno, se zastavlja vprašanje, ali v primeru, ko nacionalna železniška družba potnika, ki se pelje brez vozovnice in ki ga pri tem zasači, civilnopravno kaznuje z doplačilom, ki se v nekaterih primerih prišteje k ceni vozovnice, sodišče pa ugotovi, da je izterjano doplačilo nedovoljeno v smislu člena 2(a) v povezavi s členom 3 Direktive 93/13, člen 6 Direktive 93/13 nasprotuje temu, da sodišče določilo razglasi za nično in uporabi splošna pravila o odgovornosti za povračilo škode, ki je nastala nacionalni železniški družbi.

      (
         1
      )	UL 2007, L 315, str. 14.
   (
         2
      )	Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


201808030552050322018/C 294/122302017CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL2018062791022Zadeva C-230/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn/Udlændingestyrelsen (Predhodno odločanje – Državljanstvo Unije – Člen 21(1) PDEU – Direktiva 2004/38/ES – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v državi članici, katere državljanstvo ima ta državljan – Vstop tega družinskega člana na ozemlje zadevne države članice po vrnitvi državljana Unije v to državo članico)
 ---documentbreak--- C2942018SL920120180627SL001292102Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn/Udlændingestyrelsen
   (Zadeva C-230/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Državljanstvo Unije — Člen 21(1) PDEU — Direktiva 2004/38/ES — Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic — Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v državi članici, katere državljanstvo ima ta državljan — Vstop tega družinskega člana na ozemlje zadevne države članice po vrnitvi državljana Unije v to državo članico)“2018/C 294/12Jezik postopka: danščina
      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn

      Nasprotna stranka: Udlændingestyrelsen

      Izrek

   Člen 21(1) PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, v kateri ni določena dodelitev izvedene pravice do prebivanja na podlagi prava Unije državljanu tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki ima državljanstvo te države članice in se je vrnil v to državo, potem ko je na podlagi in ob spoštovanju prava Unije prebival v drugi državi članici, kadar navedeni družinski član zadevnega državljana Unije ni vstopil na ozemlje države članice izvora tega državljana Unije ali v njej ni vložil prošnje za izdajo dovoljenja za prebivanje „kot naravno posledico“ vrnitve zadevnega državljana Unije v to državo članico, če takšna ureditev zahteva, da se v okviru celovite presoje upošteva tudi druge upoštevne elemente, zlasti tiste, ki lahko dokažejo, da se družinsko življenje, ki se je razvilo in utrdilo v državi članici gostiteljici, kljub preteku časa med vrnitvijo državljana Unije v navedeno državo članico in vstopu člana njegove družine, državljana tretje države, v isto državo članico, ni končalo, tako da upravičuje podelitev izvedene pravice do prebivanja zadevnemu družinskemu članu, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.
   (
         1
      )	UL C 213, 3.7.2017.


201808030462050182018/C 294/132462017CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180627101121Zadeva C-246/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État – Belgija) – Ibrahima Diallo/Kraljevina Belgija (Predhodno odločanje – Državljanstvo Evropske unije – Direktiva 2004/38/ES – Člen 10(1) – Prošnja za izdajo dovoljenja za prebivanje družinskega člana državljana Unije – Izdaja – Rok – Sprejetje in vročitev odločbe – Posledice nespoštovanja šestmesečnega roka – Procesna avtonomija držav članic – Načelo učinkovitosti)
 ---documentbreak--- C2942018SL1010120180627SL0013101112Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État – Belgija) – Ibrahima Diallo/Kraljevina Belgija
   (Zadeva C-246/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Državljanstvo Evropske unije — Direktiva 2004/38/ES — Člen 10(1) — Prošnja za izdajo dovoljenja za prebivanje družinskega člana državljana Unije — Izdaja — Rok — Sprejetje in vročitev odločbe — Posledice nespoštovanja šestmesečnega roka — Procesna avtonomija držav članic — Načelo učinkovitosti)“2018/C 294/13Jezik postopka: francoščina
      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Ibrahima Diallo

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Kraljevina Belgija

      Izrek

            1.

            Člen 10(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS je treba razlagati tako, da je treba odločbo o prošnji za izdajo dovoljenja za prebivanje družinskega člana državljana Unije sprejeti in vročiti v šestmesečnem roku iz te določbe.

            2.

            Direktivo 2004/38 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero morajo pristojni nacionalni organi po izteku šestmesečnega roka iz člena 10(1) Direktive 2004/38 zadevni osebi po uradni dolžnosti izdati dovoljenje za prebivanje družinskega člana državljana Unije, ne da bi pred tem ugotovili, da zadevna oseba dejansko izpolnjuje pogoje za prebivanje v državi članici gostiteljici v skladu s pravom Unije.

            3.

            Pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni sodni praksi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero se pristojnemu nacionalnemu organu po sodni odpravi odločbe o zavrnitvi izdaje dovoljenja za prebivanje družinskega člana državljana Unije samodejno še enkrat prizna celoten šestmesečni rok iz člena 10(1) Direktive 2004/38.

      (
         1
      )	UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva C-422/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 28. junija 2018 – FR/Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 28. junija 2018 – FR/Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano
      (Zadeva C-422/18)
      (2018/C 311/10)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale di Milano

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FR

         Tožena stranka: Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba načelo lojalnega sodelovanja ter načeli enakovrednosti in učinkovitosti sodnega varstva iz členov 4(3) in 19(1) PEU, člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, prvi in drugi odstavek, ter Direktive 2013/32/EU (1) (zlasti členov 22 in 46) razlagati tako, da: a) mora imeti pravno sredstvo, če ga nacionalno pravo določa v postopkih v zvezi z zavrnitvijo prošnje za priznanje mednarodne zaščite, na podlagi prava Unije samodejni odložilni učinek; b) nasprotujejo postopku, kot je italijanski (člen 35a(13), zakonske uredbe št. 25/2008, kakor je bila spremenjena z uredbo-zakonom št. 13/17, preoblikovane v zakon št. 46/17), v okviru katerega lahko pravosodni organ, pri katerem je prosilec za azil – čigar prošnjo sta upravni organ, pristojen za obravnavo prošenj za azil, in sodišče prve stopnje zavrnila –, sprožil postopek, zavrne predlog za začasno zadržanje izvršitve zavrnilne odločbe, pri čemer upošteva zgolj utemeljenost razlogov za pritožbo zoper navedeno odločbo, ki jo je izdalo isto sodišče, kot tisto, ki odloča o njenem začasnem zadržanju, ne pa tudi nevarnosti za nastanek resne in nepopravljive škode?

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60).


title: Zadeva C-424/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italija) 27. junija 2018 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“/Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italija) 27. junija 2018 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“/Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto
      (Zadeva C-424/18)
      (2018/C 311/11)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“

         Toženi stranki: Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 10(h) in uvodno izjavo 28 Direktive 2014/24/EU (1) razlagati tako, da

                              a)

                              storitve reševalnega prevoza, za katere je v vozilu določena obvezna prisotnost voznika reševalca in še vsaj enega reševalca z ustrezno usposobljenostjo in kvalifikacijami, pridobljenimi z opravljenim tečajem in izpitom s področij prve pomoči, in

                              b)

                              storitve prevoza, določene v okviru osnovne ravni pomoči (LEA), ki se opravljajo z reševalnimi vozili spadajo v okvir izjeme iz navedenega člena 10(h), ali spadajo med storitve iz členov od 74 do 77 navedene direktive?

                  2.

                  Ali je treba Direktivo 2014/24/EU razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da se tudi ob neobstoju dejanske nujnosti,

                              a)

                              storitve reševalnega prevoza, za katere je v vozilu določena obvezna prisotnost voznika reševalca in še vsaj enega reševalca z ustrezno usposobljenostjo in kvalifikacijami, pridobljenimi z opravljenim tečajem in izpitom s področij prve pomoči, in

                              b)

                              storitve prevoza, določene v okviru osnovne ravni pomoči (LEA), ki se opravljajo z reševalnimi vozili prednostno dodelijo prostovoljskim organizacijam z neposredno sklenitvijo pogodbe.

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva T-377/18: Tožba, vložena 20. junija 2018 – Intercept Pharma in Intercept Pharmaceuticals/EMA

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/13

      Tožba, vložena 20. junija 2018 – Intercept Pharma in Intercept Pharmaceuticals/EMA
      (Zadeva T-377/18)
      (2018/C 311/14)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Intercept Pharma Ltd (Bristol, Združeno kraljestvo) in Intercept Pharmaceuticals, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopniki: L. Tsang, J. Mulryne, E. Amos in H. Kerr-Peterson, Solicitors, in F. Campbell, Barrister)

         Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

         Predloga

                  —

                  Sklep ASK-40399 o razkritju nekaterih dokumentov v skladu z Uredbo št. 1049/2001/ES, ki ga je tožena stranka poslala tožečima strankama 15. maja 2018, naj se razglasi za ničen; in

                  —

                  toženi stranki naj se naloži plačilo pravnih in drugih stroškov, povezanih s to zadevo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga se zatrjuje, da je tožena stranka napačno uporabila pravo pri ugotovitvi, da „sodni postopek“ iz člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001/ES v obravnavani zadevi ni bil začet, ker dokumenti niso bili dokumenti, „pripravljeni za namene sodnega postopka“. S pravnega vidika bi tožena stranka morala ugotoviti, da je treba uporabiti izjemo.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga se poleg tega oziroma podredno zatrjuje, da bi edini pravno dopustni izid primernega tehtanja na podlagi „poslovnih interesov“ iz člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001 bilo sprejetje odločbe o nerazkritju dokumentov ob upoštevanju: (i) močnega zasebnega interesa tožečih strank za izognitev razkritju in (ii) povsem nejasnega in splošnega javnega interesa za razkritje.


title: Zadeva T-444/18: Tožba, vložena 16. julija 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/17

      Tožba, vložena 16. julija 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
      (Zadeva T-444/18)
      (2018/C 311/18)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: P. Lange, Rechtsanwalt)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Peek & Cloppenburg – znamka Evropske unije št. 270 439

         Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. aprila 2018 v zadevi R 522/2006-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, v povezavi s členom 15(2) MarkenG;

                  —

                  kršitev člena 8(4)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, v povezavi s členom 15(3) MarkenG;

                  —

                  kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 63 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, v povezavi s pravilom 20(7)(c) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95.


title: Zadeva C-276/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 24. aprila 2018 – KrakVet Marek Batko sp. K./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 24. aprila 2018 – KrakVet Marek Batko sp. K./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-276/18)
      (2018/C 311/03)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: KrakVet Marek Batko sp. K.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba cilje Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost ([Direktiva o DDV]) (1), zlasti zahteve po preprečevanju sporov med državami članicami glede pristojnosti in dvojnega obdavčenja, ki se omenjajo v uvodnih izjavah 17 in 62, in Uredbe Sveta (EU) št. 904/2010 (2), zlasti uvodne izjave 5, 7 in 8 ter člene od 28 do 30, razlagati tako, da nasprotujejo praksi davčne uprave države članice, ki s tem, da transakcijo opredeli tako, da se tako razlikuje od pravne razlage iste transakcije in istih dejstev, ki jo je podala davčna uprava druge države članice, in tudi od zavezujoče informacije, ki jo je dala ta davčna uprava na podlagi te razlage, ter od ugotovitve, do katere je prišla navedena uprava pri opravljenem davčnem inšpekcijskem nadzoru in ki je potrdila tako pravno razlago kot tudi zavezujočo informacijo, povzroči dvojno obdavčitev davčnega zavezanca?

                  2.

                  Če iz odgovora na prvo vprašanje izhaja, da taka praksa ni v nasprotju z zakonodajo Skupnosti, ali lahko davčna uprava države članice ob upoštevanju Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in prava Unije enostransko določi davčno obveznost, ne da bi upoštevala, da je davčna uprava druge države članice večkrat potrdila – najprej na prošnjo davčnega zavezanca in nato v svojih odločbah na podlagi inšpekcijskega nadzora – da je ta davčni zavezanec ravnal zakonito?
                  Ali pa morata davčni upravi obeh držav članic sodelovati in doseči sporazum zaradi načela davčne nevtralnosti in preprečevanja dvojnega obdavčenja, zato da mora davčni zavezanec plačati [DDV] samo v eni od teh držav?

                  3.

                  Če iz odgovora na drugo vprašanje izhaja, da lahko davčna uprava države članice enostransko spremeni davčno opredelitev, ali je treba določbe [Direktive o DDV] razlagati tako, da je davčna uprava druge države članice zavezana davčnemu zavezancu, ki je moral plačati DDV, vrniti davek, ki ga je ta določila v zavezujoči informaciji in ki je bil plačan v zvezi z obdobjem, končanim z inšpekcijskim nadzorom, zato da se zagotovita tako preprečevanje dvojnega obdavčenja kot tudi načelo davčne nevtralnosti?

                  4.

                  Kako je treba razlagati izraz iz prvega stavka odstavka 1 člena 33 usklajene Direktive o DDV, v skladu s katerim prevoz izvede „dobavitelj ali druga oseba za njegov račun“? Ali ta izraz zajema primer, v katerem davčni zavezanec kot prodajalec v okviru spletne prodaje ponuja možnost, da kupec sklene pogodbo z logističnim podjetjem, s katerim navedeni prodajalec sodeluje v zvezi z različnimi prodajnimi posli, če lahko kupec prav tako svobodno izbere drugega prevoznika, ki ni predlagani, prevozno pogodbo pa skleneta kupec in prevoznik brez posredovanja prodajalca?
                  Ali je za razlago pomembno – če se upošteva predvsem načelo pravne varnosti – da morajo leta 2021 države članice spremeniti zakonodajo, s katero se prenaša omenjena določba [Direktive o DDV], tako da bo treba člen 33(1) navedene direktive prav tako uporabiti v primeru posrednega sodelovanja pri izbiri prevoznika?

                  5.

                  Ali je treba pravo Unije, in sicer [Direktivo o DDV], razlagati tako, da so dejstva, omenjena v nadaljevanju, kot celota ali vsako posebej pomembna za preučitev, ali je davčni zavezanec z namenom izogniti se členu 33 [Direktive o DDV] in s tem zlorabiti pravo med neodvisnimi podjetji, ki opravljajo dobavo, špedicijo ali prevoz blaga, oblikoval pravna razmerja, s katerimi se skuša izkoristiti okoliščino, da je obdavčitev z DDV nižja v drugi državi članici:

                              5.1

                              logistično podjetje, ki izvaja prevoz, je povezano z davčnim zavezancem in opravlja druge storitve, neodvisne od prevoza,

                              5.2

                              hkrati lahko stranka kadar koli odstopi od izbire, ki jo ponuja davčni zavezanec, in sicer naročiti prevoz pri logističnem podjetju, s katerim ima pogodbeno razmerje, in lahko zaupa prevoz drugemu prevozniku oziroma blago prevzame sama?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.

         (2)  Uredba Sveta (EU) št. 904/2010 z dne 7. oktobra 2010 o upravnem sodelovanju in boju proti goljufijam na področju davka na dodano vrednost (UL 2010, L 268, str. 1).


title: Zadeva T-356/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Avstrija/Komisija (Državne pomoči – Načrtovana pomoč Združenega kraljestva v korist enote c jedrske elektrarne Hinkley Point – Pogodba za razliko, dogovor z ministrstvom in kreditno jamstvo – Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom – Člen 107(3)(c) PDEU – Cilj v javnem interesu – Spodbujanje jedrske energije – Potreba po posredovanju države – Obvestilo o poroštvih – Opredelitev elementa pomoči – Sorazmernost – Pomoč za naložbe – Pomoč za tekoče poslovanje – Pravica do predložitve pripomb – Postopek oddaje javnih naročil – Obveznost obrazložitve)

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/12

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Avstrija/Komisija
      (Zadeva T-356/15) (1)

      ((Državne pomoči - Načrtovana pomoč Združenega kraljestva v korist enote c jedrske elektrarne Hinkley Point - Pogodba za razliko, dogovor z ministrstvom in kreditno jamstvo - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Člen 107(3)(c) PDEU - Cilj v javnem interesu - Spodbujanje jedrske energije - Potreba po posredovanju države - Obvestilo o poroštvih - Opredelitev elementa pomoči - Sorazmernost - Pomoč za naložbe - Pomoč za tekoče poslovanje - Pravica do predložitve pripomb - Postopek oddaje javnih naročil - Obveznost obrazložitve))
      (2018/C 311/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Avstrija (zastopniki: sprva C. Pesendorfer in M. Klamert, nato G. Hesse in M. Fruhmann, agenti, skupaj s H. Kristoferitschem, odvetnikom)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, R. Sauer, T. Maxian Rusche in P. Němečková, agenti)

         Intervenientka v podporo tožeče stranke: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnika: D. Holderer, agentka, skupaj s P. Kinschem, odvetnikom)

         Intervenientke v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, T. Müller in J. Vláčil, agenti), Francoska republika (zastopniki: sprva G. de Bergues, D. Colas in J. Bousin, nato D. Colas in J. Bousin, agenti), Madžarska (zastopniki: sprva M. Fehér in M. Bóra, nato B. Sonkodi, nato A. Steiner, agenti, skupaj s P. Nagyjem, odvetnikom, in nazadnje A. Steiner), Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent), Romunija (zastopniki: sprva R. Radu in M. Bejenar, nato M. Bejenar in C.-R. Canţăr, agenti), Slovaška republika (zastopnica: B. Ricziová, agentka) in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva C. Brodie in S. Brandon, nato C. Brodie, S. Simmons in M. Holt, nato C. Brodie, S. Simmons in D. Robertson, nato C. Brodie in D. Robertson, nato C. Brodie in nazadnje C. Brodie in Z. Lavery, agenti, skupaj s T. Johnstonom, barrister, in A. Robertsonom, QC)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2015/658 z dne 8. oktobra 2014 o državni pomoči SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), ki jo namerava Združeno kraljestvo odobriti kot podporo za jedrsko elektrarno Hinkley Point C (UL 2015, L 109, str. 44), v katerem je Komisija ugotovila, da je ta ukrep pomoči združljiv z notranjim trgom v smislu člena 107(3)(c) PDEU, in je odobrila njeno izvajanje.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Republika Avstrija nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

                  3.

                  Češka republika, Francoska republika, Veliko vojvodstvo Luksemburg, Madžarska, Republika Poljska, Romunija, Slovaška republika in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva C-323/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 16. maja 2018 – Tesco-Global Áruházak Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 16. maja 2018 – Tesco-Global Áruházak Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-323/18)
      (2018/C 311/04)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Tesco-Global Áruházak Zrt..

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je z določbami Pogodbe DEU – v katerih so urejena načelo prepovedi diskriminacije (člena 18 in 26 PDEU), pravica do ustanavljanja (člen 49 PDEU), načelo enakega obravnavanja (člen 54 PDEU), enako obravnavanje glede udeležbe v kapitalu družb ali podjetij iz člena 54 PDEU (člen 55 PDEU), svoboda opravljanja storitev (člen 56 PDEU), načelo prostega pretoka kapitala (člena 63 in 65 PDEU) in načelo enake obdavčitve podjetij (člen 110 PDEU) – združljivo dejstvo, da morajo davčni zavezanci v tuji lasti, ki upravljajo več prodajaln prek ene same gospodarske družbe in ki opravljajo dejavnost trgovine na drobno v prodajalnah, dejansko plačati posebni davek po davčni stopnji višjega razreda, ki je izrazito progresivna, medtem ko davčni zavezanci, ki so v lasti domačih podjetij in ki so neposredni konkurenti prej omenjenih davčnih zavezancev ter poslujejo v okviru franšize pod enim samim imenom – prek prodajaln, ki so na splošno neodvisne gospodarske družbe –, dejansko spadajo v oproščeni razred oziroma zanje velja ena od nižjih davčnih stopenj, ki sledijo oproščenemu razredu, tako da je razmerje med davkom, ki ga plačajo družbe v tuji lasti, in skupnimi davčnimi prihodki iz posebnega davka bistveno višje kot v primeru davčnih zavezancev v lasti domačih podjetij?

                  2.

                  Ali je z določbami Pogodbe DEU, v katerih je urejeno načelo prepovedi državnih pomoči (člen 107(1) PDEU), združljivo dejstvo, da morajo davčni zavezanci, ki upravljajo več prodajaln prek ene same gospodarske družbe in ki opravljajo dejavnost trgovine na drobno v prodajalnah, dejansko plačati posebni davek po davčni stopnji višjega razreda, ki je izrazito progresivna, medtem ko davčni zavezanci, ki so v lasti domačih podjetij in ki so neposredni konkurenti prej omenjenih davčnih zavezancev ter poslujejo v okviru franšize pod enim samim imenom – prek prodajaln, ki so na splošno neodvisne gospodarske družbe –, dejansko spadajo v oproščeni razred ali pa zanje velja ena od nižjih davčnih stopenj, ki sledijo oproščenemu razredu, tako da je razmerje med davkom, ki ga plačajo družbe v tuji lasti, in skupnimi davčnimi prihodki iz posebnega davka bistveno višje kot v primeru davčnih zavezancev v lasti domačih podjetij?

                  3.

                  Ali je treba člena 107 in 108(3) PDEU razlagati tako, da se njuni učinki razširijo na davčni ukrep, ki je sistemsko povezan z davčno oprostitvijo (ki pomeni državno pomoč), financirano z davčnimi prihodki, ustvarjenimi z davčnim ukrepom, ker je zakonodajalec skušal doseči predvidene proračunske prihodke, ki so bili določeni pred uvedbo posebnega davka na trgovino na drobno (glede na promet gospodarskih subjektov na trgu), z uporabo davčne stopnje, ki progresivno narašča glede na promet, in ne z uvedbo splošne davčne stopnje, tako da skuša zakonodaja namenoma podeliti davčno oprostitev enemu delu gospodarskih subjektov na trgu?

                  4.

                  Ali je z načelom enakovrednosti postopkov in z načeloma učinkovitosti in primarnosti prava Unije združljiva praksa organov države članice, ki so odgovorni za uporaba prava, v skladu s katero v postopku davčnega nadzora, ki se začne po uradni dolžnosti, ali v sodnih postopkih, ki temu sledijo, kljub načelu učinkovitosti in obveznosti, da se ne uporabi nezdružljive določbe nacionalnega prava, ni mogoče predložiti zahtevka za vračilo davka, obračunanega v skladu z nacionalnim predpisom z davčnega področja, ki je v nasprotju s pravom Unije, ker davčni organ ali sodišče preuči nezdružljivost s pravom Unije samo v posebnih postopkih, ki se začnejo na predlog stranke, ki se lahko začnejo pred postopkom, začetim po uradni dolžnosti, medtem ko v primeru davka, ki je bil obračunan v nasprotju z nacionalnim pravom, ni ovire za predložitev zahtevka za vračilo v postopku pri davčni upravi ali sodišču?


title: Zadeva T-445/18: Tožba, vložena 16. julija 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/18

      Tožba, vložena 16. julija 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
      (Zadeva T-445/18)
      (2018/C 311/19)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: P. Lange, Rechtsanwalt)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Peek & Cloppenburg – prijava št. 2 791 416

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. januarja 2018 v zadevi R 1270/2007-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, v povezavi s členom 15(2) MarkenG;

                  —

                  kršitev člena 8(4)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, v povezavi s členom 15(3) MarkenG;

                  —

                  kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 63 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, v povezavi s pravilom 20(7)(c) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95.


title: Zadeva T-442/18: Tožba, vložena 18. julija 2018 – Aeris Invest/ECB

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/15

      Tožba, vložena 18. julija 2018 – Aeris Invest/ECB
      (Zadeva T-442/18)
      (2018/C 311/16)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: S. Chimenos Minguella in G. Ferrer Gonzálvez, abogados)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepov Evropske centralne banke LS/MD/18/141 in LS/PT/2018/9 z dne 8. maja oziroma 9. februarja 2018, ter

                  —

                  Evropski centralni banki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Predmet te tožbe je razglasitev ničnosti Sklepa Evropske centralne banke (v nadaljevanju: ECB) LS/MD/18/141 z dne 8. maja 2018 v zvezi s potrdilno prošnjo za dostop do dokumentov ECB ter predhodnega sklepa Evropske centralne banke LS/PT/2018/9 z dne 9. februarja 2018 v zvezi s prošnjo za dostop do dokumentov ECB.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na trditev, da sklepa ECB, s katerima je bil zavrnjen dostop do zadevne dokumentacije, nista dovolj utemeljena, ker ne upoštevata ustrezno ciljev, ki jih je uresničeval zakonodajalec Skupnosti z določitvijo pravice fizičnih in pravnih oseb do dostopa do dokumentov evropskih institucij, v okviru preglednega postopka in ob upoštevanju načel dobrega upravljanja in udeležbe državljanov. Poleg tega so argumenti ECB splošni. Prav tako ECB ne upošteva, da razkritje zahtevanih dokumentov nikakor ne more vplivati na nemoten potek postopka odločanja na področju reševanja kreditnih institucij. Kajti ne le, da je konkretni postopek reševanja že končan, temveč je predmet sodnega nadzora, tako da zavrnitev dostopa otežuje ta sodni nadzor samemu Splošnemu sodišču. Nazadnje, sklepa ne upoštevata, da se dostop do zahtevane dokumentacije izvaja z edinim namenom izvrševanja pravice do učinkovitega pravnega sredstva, določene v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da izpodbijana sklepa kršita člen 4(1)(c) Sklepa ECB/2004/3 o dostopu do dokumentov, ker je tej stranki zavrnjen dostop do zahtevanih informacij z utemeljitvijo, da bi bili dokumenti v celoti ali delno zajeti s splošno domnevo o nedostopnosti, ker gre za zaupne dokumente, zajete z obveznostjo varovanja poklicne skrivnosti, ki velja za institucije. Ta splošna domneva o nedostopnosti ni izrecno določena v veljavni sektorski zakonodaji in se, če bi obstajala, ne bi uporabila, saj ni mogoče uporabiti široke razlage in po analogiji izjem od pravice do dostopa.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da izpodbijana sklepa kršita člen 4(1)(c) Sklepa ECB/2004/3, ker je tožeči stranki zavrnjen dostop do zahtevanih informacij z utemeljitvijo, da so dokumenti v celoti ali delno zajeti z obveznostjo varovanja poklicne skrivnosti, ki velja za institucije, čeprav so nujni za sodne postopke, zavrnitev tega dostopa pa ovira oziroma otežuje javno sodno funkcijo.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da izpodbijana sklepa kršita člen 4(1)(a), druga in šesta alinea, Sklepa ECB/2004/3, v delih, v katerih je navedeno, da bi razkritje informacij lahko na splošno škodovalo bančnemu sistemu.

                  5.

                  S petim tožbenim razlogom se zatrjuje, da izpodbijana sklepa kršita člen 4(2), prva alinea, Sklepa BCE/2004/3, ker se z njima zatrjuje, da bi razkritje zahtevanih dokumentov in informacij lahko škodovalo poslovnim interesom banke Banco Santander in bi lahko vplivalo na prihodnje preglede.


title: Zadeva C-406/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 20. junija 2018 – PG/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 20. junija 2018 – PG/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Zadeva C-406/18)
      (2018/C 311/08)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: PG

         Tožena stranka: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/3[2]/EU Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana Direktiva o postopkih) (1) ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin razlagati tako, da je mogoče, da država članica zagotavlja učinkovito pravno varstvo, čeprav njena sodišča ne morejo spremeniti odločb, izdanih v azilnem postopku, temveč jih lahko zgolj odpravijo in upravnemu organu naložijo izvedbo novega postopka[?]

                  2.

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/3[2]/EU Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana Direktiva o postopkih) – znova ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin – razlagati tako, da je zakonodaja države članice, ki za sodne postopke na področju azila določa enoten zavezujoč rok skupno največ 60 dni, ne glede na kakršne koli posamične okoliščine in brez upoštevanja posebnosti zadeve ter morebitnih težav z dokazovanjem, v skladu [s temi določbami] [?]

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60).


title: Zadeva T-446/18: Tožba, vložena 16. julija 2018 –Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/19

      Tožba, vložena 16. julija 2018 –Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
      (Zadeva T-446/18)
      (2018/C 311/20)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: P. Lange, Rechtsanwalt)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Peek & Cloppenburg – prijava št. 4 295 069

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. aprila 2018 v zadevi R 1589/2007-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 15(2) MarkenG (nemški zakon o varstvu znamk in drugih označb);

                  —

                  kršitev člena 8(4)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 15(3) MarkenG;

                  —

                  kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 63 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 v povezavi s pravilom 20(7)(c) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95.


title: Zadeva T-449/18: Tožba, vložena 19. julija 2018 – Ortlieb Sportartikel/EUIPO (Osmerokotna ploskev)

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/20

      Tožba, vložena 19. julija 2018 – Ortlieb Sportartikel/EUIPO (Osmerokotna ploskev)
      (Zadeva T-449/18)
      (2018/C 311/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ortlieb Sportartikel GmbH (Heilsbronn, Nemčija) (zastopnika: A. Wulf, Rechtsanwältin, in K. Schmidt-Hern, Rechtsanwalt)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije (Predstavitev osmerokotne ploskve) – prijava št. 16047 466

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. aprila 2018 v zadevi R 1634/2017-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-564/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. julija 2018 – So/Svet in Komisija

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/20

      Sklep Splošnega sodišča z dne 3. julija 2018 – So/Svet in Komisija
      (Zadeva T-564/17) (1)

      (2018/C 311/22)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 338, 9.10.2017.


title: Zadeva T-783/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 – GE Healthcare/Komisija (Začasna odredba – Zdravila za uporabo v humani medicini – Direktiva 2001/83/ES – Začasen umik dovoljenja za promet s kontrastnimi sredstvi za uporabo v humani medicini, ki vsebujejo gadolinij – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/50

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 – GE Healthcare/Komisija
      (Zadeva T-783/17 R)
      ((Začasna odredba - Zdravila za uporabo v humani medicini - Direktiva 2001/83/ES - Začasen umik dovoljenja za promet s kontrastnimi sredstvi za uporabo v humani medicini, ki vsebujejo gadolinij - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
      (2018/C 328/68)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: GE Healthcare A/S (Oslo, Norveška) (zastopniki: D. Scannell, barrister, G. Castle in S. Oryszczuk, solicitors)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Mifsud-Bonnici in A. Sipos, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Izvedbenega sklepa Komisije C(2017) 7941 final z dne 23. novembra 2017 o dovoljenjih za promet s kontrastnimi sredstvi za uporabo pri ljudeh, ki vsebujejo gadolinium in eno ali več izmed zdravilnih učinkovin „gadobenska kislina, gadobutrol, gadodiamid, gadopentetna kislina, gadoterna kislina, gadoteridol, gadoversetamid in gadoksetna kislina“, v skladu s členom 31 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-438/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Silec Cable in General Cable/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Evropski trg z električnimi kabli – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Pojem podjetja – Gospodarsko nasledstvo – Enotna in trajajoča kršitev – Dokaz o kršitvi – Javno distanciranje – Trajanje sodelovanja – Enako obravnavanje – Resnost kršitve – Neomejena sodna pristojnost)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Silec Cable in General Cable/Komisija
      (Zadeva T-438/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg z električnimi kabli - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Pojem podjetja - Gospodarsko nasledstvo - Enotna in trajajoča kršitev - Dokaz o kršitvi - Javno distanciranje - Trajanje sodelovanja - Enako obravnavanje - Resnost kršitve - Neomejena sodna pristojnost))
      (2018/C 328/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Silec Cable SAS (Montereau-Fault-Yonne, Francija) in General Cable Corp. (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopnika: I. Sinan, barrister in I. De Beni, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Giolito in H. van Vliet, agenta, skupaj z D. Baileyjem, barrister)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za, primarno, razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 2139 final z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39610 – Električni kabli) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, in podredno, zmanjšanje glob, ki sta jima bili naloženi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbama Silec Cable SAS in General Cable Corp. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Zadeva C-96/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social n° 2 de Terrassa – Španija) – Gardenia Vernaza Ayovi/Consorci Sanitari de Terrassa (Predhodno odločanje – Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP – Posledice nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi na podlagi disciplinskega ukrepa – Pojem „pogoji zaposlitve“ – Delavec, zaposlen za nedoločen čas, a ne za stalno – Različno obravnavanje med stalno zaposlenim delavcem in delavcem, zaposlenim za določen ali nedoločen čas, a ne za stalno – Vrnitev delavca na delo ali izplačilo odškodnine)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/11

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa – Španija) – Gardenia Vernaza Ayovi/Consorci Sanitari de Terrassa
      (Zadeva C-96/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Posledice nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi na podlagi disciplinskega ukrepa - Pojem „pogoji zaposlitve“ - Delavec, zaposlen za nedoločen čas, a ne za stalno - Različno obravnavanje med stalno zaposlenim delavcem in delavcem, zaposlenim za določen ali nedoločen čas, a ne za stalno - Vrnitev delavca na delo ali izplačilo odškodnine))
      (2018/C 328/12)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Gardenia Vernaza Ayovi

         Tožena stranka: Consorci Sanitari de Terrassa

         Izrek

      Določbo 4(1) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je v Prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da je treba, če se odpoved pogodbe o zaposlitvi na podlagi disciplinskega ukrepa stalno zaposlenemu delavcu v organu javne uprave razglasi za nezakonito, zadevnemu delavcu omogočiti vrnitev na delo, medtem ko v istih okoliščinah začasnemu delavcu ali delavcu, zaposlenemu za nedoločen čas, a ne za stalno, ki opravlja enake naloge kot ta stalno zaposleni delavec, ni treba omogočiti vrnitve na delo in se mu v zameno izplača odškodnina.

         (1)  UL C 151, 15.5.2017.


title: Zadeva T-224/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – PV/Komisija (Začasna odredba – Javni uslužbenci – Psihično nadlegovanje – Sklepi, ki ji sprejme Komisija po razrešitvi – Disciplinski postopek – Premestitev – Določitev zneska plače na nulo – Predlog za izdajo začasne odredbe – Očitna nedopustnost tožbe o glavni stvari – Delna nedopustnost – Neobstoj fumus boni juris – Neobstoj nujnosti)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/51

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – PV/Komisija
      (Zadeva T-224/18 R)
      ((Začasna odredba - Javni uslužbenci - Psihično nadlegovanje - Sklepi, ki ji sprejme Komisija po razrešitvi - Disciplinski postopek - Premestitev - Določitev zneska plače na nulo - Predlog za izdajo začasne odredbe - Očitna nedopustnost tožbe o glavni stvari - Delna nedopustnost - Neobstoj fumus boni juris - Neobstoj nujnosti))
      (2018/C 328/69)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: PV (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Berscheid, B. Mongin, in R. Striani, agenti)

         Predmet

      Predlog temelji na členih 278 in 279 PDEU in se nanaša na, po eni strani, odlog izvršitve, prvič, disciplinskega postopka CMS 13/087, drugič, disciplinskega postopka CMS 17/025, tretjič, sklepa o vrnitvi tožeče stranke na delovno mesto in četrtič, sklepa o določitvi zneska plače tožeče stranke na nulo, ter po drugi strani, sprejetje začasne odredbe o premestitvi tožeče stranke v združenje zaposlenih „Génération 2004“ ali v druge generalni direktorat Komisije.

         Izrek

                  1.

                  Ni treba odločati o predlogu za odlog izvršitve disciplinskega postopka CMS 13/087.

                  2.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-475/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Prysmian in Prysmian cavi e sistemi/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Evropski trg električnih kablov – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Enotna in trajajoča kršitev – Nezakonitost sklepa o preiskavi – Razumen rok – Načelo dobrega upravljanja – Načelo osebne odgovornosti – Solidarna odgovornost za plačilo globe – Zadosten dokaz o kršitvi – Trajanje kršitve – Globe – Sorazmernost – Enako obravnavanje – Neomejena sodna pristojnost)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Prysmian in Prysmian cavi e sistemi/Komisija
      (Zadeva T-475/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg električnih kablov - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Enotna in trajajoča kršitev - Nezakonitost sklepa o preiskavi - Razumen rok - Načelo dobrega upravljanja - Načelo osebne odgovornosti - Solidarna odgovornost za plačilo globe - Zadosten dokaz o kršitvi - Trajanje kršitve - Globe - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Neomejena sodna pristojnost))
      (2018/C 328/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Prysmian SpA (Milano, Italija) in Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Milano) (zastopniki: C. Tesauro, F. Russo, L. Armati in M. C. Toniolo, avocats)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Giolito, L. Malferrari, P. Rossi in H. van Vliet, nato C. Giolito, P. Rossi in H. van Vliet, agenti, skupaj s S. Kingston, barrister)

         Intervenientka v podporo tožečih strank: The Goldman Sachs Group, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopniki: W. Deselaers, J. Koponen in A. Mangiaracina, avocats)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Pirelli & C. SpA (Milano) (zastopniki: M. Siragusa, G. Rizza, P. Ferrari, F. Moretti in A. Fava, avocats)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2014) 2139 final z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39610 – Električni kabli), v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, in za znižanje globe, ki jima je bila naložena.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Prysmian SpA in Prysmian Cavi e Sistemi Srl nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Družbi The Goldman Sachs Group, Inc. in Pirelli & C. SpA nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 315, 15.9.2014.


title: Zadeva C-103/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État – Francija) – Messer France SAS, nekdanja Praxair/Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'Économie et des Finances, Ministre de l’Environnement, de l’Énergie et de la Mer (Predhodno odločanje – Usklajevanje davčne zakonodaje – Direktiva 92/12/EGS – Člen 3(2) – Direktiva 2003/96/ES – Člena 3 in 18 – Obdavčitev energentov in električne energije – Trošarine – Obstoj drugega posrednega davka – Pogoji – Nacionalna ureditev, ki določa prispevek javni službi za električno energijo – Pojem „posebni nameni“ – Upoštevanje minimalne ravni obdavčitve)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/12

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État – Francija) – Messer France SAS, nekdanja Praxair/Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'Économie et des Finances, Ministre de l’Environnement, de l’Énergie et de la Mer
      (Zadeva C-103/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Usklajevanje davčne zakonodaje - Direktiva 92/12/EGS - Člen 3(2) - Direktiva 2003/96/ES - Člena 3 in 18 - Obdavčitev energentov in električne energije - Trošarine - Obstoj drugega posrednega davka - Pogoji - Nacionalna ureditev, ki določa prispevek javni službi za električno energijo - Pojem „posebni nameni“ - Upoštevanje minimalne ravni obdavčitve))
      (2018/C 328/13)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Messer France SAS, nekdanja Praxair

         Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'Économie et des Finances, Ministre de l’Environnement, de l’Énergie et de la Mer

         Izrek

                  1.

                  Člen 18(10), drugi pododstavek, Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, da je bilo do 1. januarja 2009 med pravili obdavčitve električne energije, ki jih določa pravo Unije, spoštovanje najnižjih ravni obdavčitve, določenih s to direktivo, edina obveznost, ki jo je imela Francoska republika.

                  2.

                  Člen 3(2) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov je treba razlagati tako, da uvedba drugega posrednega davka na električno energijo ni pogojena z uvedbo usklajene trošarine in da je treba, ker davek, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ni taka trošarina, njegovo skladnost z direktivama 92/12 in 2003/96 presojati glede na pogoje iz člena 3(2) Direktive 92/12 za obstoj drugih posrednih davkov za posebne namene.

                  3.

                  Člen 3(2) Direktive 92/12 je treba razlagati tako, da je davek, kot je ta iz postopka v glavni stvari, mogoče opredeliti kot „drug posredni davek“ glede na njegov okoljski namen, ki je financiranje dodatnih stroškov, povezanih z obveznostjo nakupa zelene energije, to pa ne velja za njegove namene ozemeljske in socialne kohezije, kot sta geografska tarifna izravnava in znižanje cene električne energije za gospodinjstva v negotovih razmerah, in njegove čisto upravne namene, zlasti, financiranje stroškov, ki so neločljivo povezani z upravnim delovanjem javnih organov in institucij, kot sta nacionalni mediator za energijo in Caisse des Dépôts et consignations, s pridržkom, da predložitveno sodišče preveri spoštovanje davčnih pravil, ki veljajo za trošarine.

                  4.

                  Pravo Unije je treba razlagati tako, da lahko zadevni davkoplačevalci zahtevajo delno vračilo davka, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v sorazmerju deleža prihodkov od tega davka, ki je bil namenjen za neposebne namene, pod pogojem, da ti davkoplačevalci tega davka niso prevalili na svoje stranke, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 161, 22.5.2017.


title: Zadeva T-73/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2018 – RS/Komisija (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Zaposlovanje – Notranji natečaj – Oblikovanje rezervnega seznama za zaposlovanje asistentov – Pogoj za pripustitev k natečaju, ki zahteva neprekinjeno aktivnost v dvanajstih mesecih pred rokom za vložitev prijav – Dopust iz osebnih razlogov – Nepripustitev k sodelovanju na preizkusih natečaja)

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2018 – RS/Komisija
      (Zadeva T-73/17) (1)

      ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Zaposlovanje - Notranji natečaj - Oblikovanje rezervnega seznama za zaposlovanje asistentov - Pogoj za pripustitev k natečaju, ki zahteva neprekinjeno aktivnost v dvanajstih mesecih pred rokom za vložitev prijav - Dopust iz osebnih razlogov - Nepripustitev k sodelovanju na preizkusih natečaja))
      (2018/C 392/28)
      Jezik postopka: francoščina

         Strank

         Tožeča stranka: RS (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in L. Radu Bouyon, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU, prvič, za razglasitev ničnosti odločbe komisije za notranji natečaj COM/02/AST/16 (AST 2), s katero je bila zavrnjena prijava tožeče stranke, in drugič, za povrnitev škode, ki naj bi ji nastala.

         Izrek

                  1.

                  Odločba komisije notranjega natečaja COM/02/AST/16 (AST 2), s katero je bila zavrnjena prijava osebe RS, se razglasi za nično.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva C-511/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 3. avgusta 2018 – La Quadrature du Net, French Data Network, Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs, Igwan.net/Premier ministre, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l'Intérieur, Ministre des Armées

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 3. avgusta 2018 – La Quadrature du Net, French Data Network, Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs, Igwan.net/Premier ministre, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l'Intérieur, Ministre des Armées
      (Zadeva C-511/18)
      (2018/C 392/10)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: La Quadrature du Net, French Data Network, Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs, Igwan.net

         Tožene stranke: Premier ministre, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l'Intérieur, Ministre des Armées

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba obveznost splošne in neselektivne hrambe, ki je dobaviteljem naložena ob upoštevanju določb člena 15(1) Direktive z dne 12. julija 2002 (1), v okoliščinah hudega in trajnega ogrožanja nacionalne varnosti ter zlasti teroristične groženje razlagati kot poseg, ki je upravičen na podlagi pravice do varnosti, določene v členu 6 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in zahtev nacionalne varnosti, za katere v skladu s členom 4 Pogodbe o Evropski uniji ostajajo odgovorne izključno države članice?

                  2.

                  Ali je treba Direktivo z dne 12. julija 2002 ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da omogoča zakonodajne ukrepe, kot so ukrepi zbiranja podatkov o prometu in lokaciji zadevnih posameznikov v realnem času, ki sicer vplivajo na pravice in obveznosti ponudnikov storitev elektronskih komunikacij, vendar jim ne nalagajo posebne obveznosti hrambe njihovih podatkov?

                  3.

                  Ali je treba Direktivo z dne 12. julija 2002 ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da zakonitost postopkov zbiranja podatkov o povezavi vedno pogojuje z zahtevo informiranja zadevnih oseb, kadar tako informiranje ne more več ogroziti preiskav, ki jih izvajajo pristojni organi, ali pa je mogoče šteti, da so taki postopki zakoniti ob upoštevanju vseh drugih obstoječih procesnih jamstev, ker ta procesna jamstva zagotavljajo učinkovitost pravice do pravnega sredstva?

         (1)  Direktiva 2002/58/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 514).


title: Zadeva T-739/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2018 – PSC Prominvestbank/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini – Vpis imena subjekta, ki obvladuje tožečo stranko, na seznam subjektov, za katere se uporabljajo omejevalni ukrepi – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Zloraba pooblastil – Lastninska pravica – Svoboda gospodarske pobude – Enako obravnavanje)

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2018 – PSC Prominvestbank/Svet
      (Zadeva T-739/14) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini - Vpis imena subjekta, ki obvladuje tožečo stranko, na seznam subjektov, za katere se uporabljajo omejevalni ukrepi - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Zloraba pooblastil - Lastninska pravica - Svoboda gospodarske pobude - Enako obravnavanje))
      (2018/C 392/21)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: PSC Prominvestbank, Joint-Stock Commercial Industrial & Investment Bank (Kijev, Ukrajina) (zastopniki: J. M. Viñals Camallonga, J. L. Iriarte Ángel in L. Barriola Urruticoechea, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva A. de Elera-San Miguel Hurtado in F. Florindo Gijón, nato F. Florindo Gijón, P. Mahnič Bruni in H. Marcos Fraile, agenti)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, D. Gauci in S. Pardo Quintillán, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2014/512/SZVP z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 229, str. 13) v različici po spremembi s Sklepom Sveta 2014/659/SZVP z dne 8. septembra 2014 o spremembi Sklepa 2014/512/SZVP (UL 2014, L 271, str. 54) in Uredbe Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 229, str. 1) v različici po spremembi z Uredbo Sveta (EU) št. 960/2014 z dne 8. septembra 2014 o spremembi Uredbe (EU) št. 833/2014 (UL 2014, L 271, str. 3) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba PSC Prominvestbank, Joint-Stock Commercial Industrial & Investment Bank nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 7, 12.1.2015.


title: Zadeva T-401/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. julija 2018 – SFIE-PE/Parlament (Začasna odredba – Pravo institucij – Stavka tolmačev – Ukrepi o minimumu delovnega procesa tolmačev, ki jih je sprejel Evropski parlament – Predlog za odlog izvršitve – Predlog za izdajo začasnih odredb – Delna nedopustnost – Tehtanje interesov)

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/31

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. julija 2018 – SFIE-PE/Parlament
      (Zadeva T-401/18 R)
      ((Začasna odredba - Pravo institucij - Stavka tolmačev - Ukrepi o minimumu delovnega procesa tolmačev, ki jih je sprejel Evropski parlament - Predlog za odlog izvršitve - Predlog za izdajo začasnih odredb - Delna nedopustnost - Tehtanje interesov))
      (2018/C 392/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens – Section du Parlement européen (SFIE-PE) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU, s katerim se predlaga, prvič, odlog izvršitve odločb Evropskega parlamenta z dne 2. in 3. julija 2018 o minimumu delovnega procesa tolmačev ter bodočih odločb o minimumu delovnega procesa za tolmače za 5., 10. in 11. julij 2018, ter drugič, naj se Parlamentu naloži, da v prihodnje omeji zahteve minimuma delovnega procesa za tolmače.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-104/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2018 – Apple/EUIPO – Apo International (apo) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije apo – Prejšnja figurativna znamka Evropske unije, ki predstavlja jabolko in prejšnji besedni znamki Evropske unije APPLE – Relativni razlogi za zavrnitev – Podobnost znakov – Člen 8(1), točka b, in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1), točka b, in (5) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2018 – Apple/EUIPO – Apo International (apo)
      (Zadeva T-104/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije apo - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije, ki predstavlja jabolko in prejšnji besedni znamki Evropske unije APPLE - Relativni razlogi za zavrnitev - Podobnost znakov - Člen 8(1), točka b, in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1), točka b, in (5) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2018/C 392/32)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Združene države) (zastopniki: J. Olsen, P. Andreottola, solicitors, in G. Tritton, barrister)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in D. Walicka, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Apo International Co. Ltd (Taipei, Tajvan)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. decembra 2016 (zadeva R 698/2016-4) v zvezi s postopkom med družbama Apple in Apo International.

         Izrek

                  1.

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 1. decembra 2016 (zadeva R 698/2016-4) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 129, 24.4.2017.


title: Zadeva C-151/18 P: Pritožba, ki jo je El Corte Inglés SA vložila 21. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. decembra 2017 v zadevi T-213/16, El Corte Inglés/EUIPO

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/2

      Pritožba, ki jo je El Corte Inglés SA vložila 21. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. decembra 2017 v zadevi T-213/16, El Corte Inglés/EUIPO
      (Zadeva C-151/18 P)
      (2018/C 392/03)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: El Corte Inglés SA (zastopnik: J.L. Rivas Zurdo, abogado)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino in Elho Business & Sport Vertriebs GmbH
      Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 6. septembra 2018 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-402/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. julija 2018 – Aquino in drugi/Parlament (Začasna odredba – Pravo institucij – Stavka tolmačev – Ukrepi o zagotovitvi minimuma delovnega procesa tolmačev, ki jih je sprejel Evropski parlament – Predlog za odlog izvršbe – Predlog za izdajo začasne odredbe – Delna nedopustnost – Tehtanje interesov)

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/31

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. julija 2018 – Aquino in drugi/Parlament
      (Zadeva T-402/18 R)
      ((Začasna odredba - Pravo institucij - Stavka tolmačev - Ukrepi o zagotovitvi minimuma delovnega procesa tolmačev, ki jih je sprejel Evropski parlament - Predlog za odlog izvršbe - Predlog za izdajo začasne odredbe - Delna nedopustnost - Tehtanje interesov))
      (2018/C 392/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Roberto Aquino (Bruselj, Belgija) in 30 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sklepu (zastopnica: L. Levi, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU, prvič, za odlog izvršbe sklepov Evropskega parlamenta z dne 2. in 3. julija 2018 o zagotovitvi minimuma delovnega procesa tolmačev in prihodnje sklepe o zagotovitvi minimuma delovnega procesa tolmačev za 5., 10. in 11. julij 2018, in drugič, da se Parlamentu odredi, da v prihodnosti omeji izdajo sklepov o zagotovitvi minimuma delovnega procesa tolmačev.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.