title: Zadeva C-547/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (England and Wales) (Združeno kraljestvo) 1. decembra 2014 – Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Limited, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (England and Wales) (Združeno kraljestvo) 1. decembra 2014 – Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Limited, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health
   (Zadeva C-547/14)
   (2015/C 056/09)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (England and Wales)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Limited, British American Tobacco UK Limited

      Tožena stranka: Secretary of State for Health

      Druge stranke: Imperial Tobacco Limited, British American Tobacco UK Limited, JT International SA, Gallaher Limited, Tann UK Limited and Tannpapier GmbH, V. Mane Fils, Deutsche Benkert GmbH & Co. KG and Benkert UK Limited, Joh. Wilh. Von Eicken GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Sodišču Evropske unije (v nadaljevanju: SEU ali Sodišče) se na podlagi člena 267 PDEU v zvezi z Direktivo 2014/40/EU (1) (v nadaljevanju: Direktiva ali TPD2) predložijo ta vprašanja za predhodno odločanje:

      Pravna podlaga

               1.

               Ali je Direktiva v celoti ali v delu neveljavna, ker člen 114 PDEU ni ustrezna pravna podlaga? Zlasti:

                           (a)

                           V zvezi s členom 24(2) Direktive:

                                       (i)

                                       če se ga razlaga pravilno, v kolikšnem obsegu je z njim državam članicam dovoljeno, da sprejmejo strožja pravila na področju „standardizacije“ embalaže tobačnih izdelkov, in,

                                       (ii)

                                       glede na to razlago, ali je člen 24(2) neveljaven, ker člen 114 PDEU ni ustrezna pravna podlaga?

                           (b)

                           Ali je člen 24(3) TPD2, ki državam članicam v določenih okoliščinah omogoča prepoved kategorije tobačnih ali povezanih izdelkov, neveljaven, ker člen 114 PDEU ni ustrezna pravna podlaga?

                           (c)

                           Ali so neveljavne te določbe, ker člen 114 PDEU ni ustrezna pravna podlaga:

                                       (i)

                                       določbe poglavja II naslova II TPD2, ki se nanašajo na embalažo in označevanje,

                                       (ii)

                                       člen 7 TPD2 v delu, v katerem so z njim prepovedane mentolove cigarete in tobačni izdelki z značilno aromo,

                                       (iii)

                                       člen 18 TPD2, s katerim je državam članicam dovoljeno prepovedati čezmejno prodajo tobačnih izdelkov na daljavo, in

                                       (iv)

                                       člena 3(4) in 4(5) TPD2, s katerima so na Komisijo prenesena pooblastila glede vrednosti emisij?

      Sorazmernost in temeljne pravice

               2.

               V zvezi s členom 13 TPD2:

                           (a)

                           če se ga razlaga pravilno, ali so z njim prepovedane resnične in nezavajajoče izjave o tobačnih izdelkih na embalaži izdelka, in

                           (b)

                           če je tako, ali je neveljaven, ker je z njim kršeno načelo sorazmernosti in/ali člen 11 Listine o temeljnih pravicah?

               3.

               Ali so te določbe TPD2, delno ali v celoti, neveljavne, ker je z njimi kršeno načelo sorazmernosti:

                           (a)

                           člen 7(1) in (7), ker je z njim prepovedano dajanje na trg tobačnih izdelkov z mentolom kot značilno aromo in dajanje na trg tobačnih izdelkov, ki vsebujejo aromatične snovi v kateri koli od njihovih komponent,

                           (b)

                           členi 8(3), 9(3), 10(1)(g) in 14, ker so v njih naložene različne zahteve za standardizacijo zavojčka, in

                           (c)

                           člen 10(1)(a) in (c), ker je z njim zahtevano, da zdravstvena opozorila pokrivajo 65 % zunanje sprednje in zadnje površine zavojčka in kakršne koli zunanje embalaže?

      Prenos pooblastil/Izvajanje

               4.

               Ali so te določbe TPD2, delno ali v celoti, neveljavne, ker je z njimi kršen člen 290 PDEU:

                           (a)

                           člen 3(2) in (4) v zvezi z najvišjimi vrednostmi emisij,

                           (b)

                           člen 4(5) v zvezi z merilnimi metodami za emisije,

                           (c)

                           člen 7(5), (11) in (12) v zvezi s predpisi o sestavinah,

                           (d)

                           členi 9(5), 10(1)(f) in (3), 11(6), 12(3) in 20(12) v zvezi z zdravstvenimi opozorili,

                           (e)

                           člen 20(11) v zvezi s prepovedjo elektronskih cigaret in/ali posodic za ponovno polnjenje, in/ali

                           (f)

                           člen 15(12) v zvezi s pogodbami o hrambi podatkov?

               5.

               Ali sta člena 3(4) in 4(5) TPD2 neveljavna, ker je z njima kršeno načelo pravne varnosti in/ali ker nedopustno prenašata pooblastila na zunanje organe, za katere ne veljajo postopkovna jamstva, zahtevana s pravom Evropske unije?

               6.

               Ali so te določbe TPD2, delno ali v celoti, neveljavne, ker je z njimi kršen člen 291 PDEU:

                           (a)

                           člen 6(1) v zvezi z obveznostmi poročanja,

                           (b)

                           člen 7, od (2) do (4) in (10), v zvezi z izvedbenimi akti o prepovedi tobačnih izdelkov v nekaterih okoliščinah, in/ali

                           (c)

                           člena 9(6) in 10(4) v zvezi z zdravstvenimi opozorili?

      Subsidiarnost

               7.

               Ali so TPD2, zlasti pa členi 7, 8(3), 9(3), 10(1)(g), 13 in 14, neveljavni, ker ni upoštevano načelo subsidiarnosti?

      (1)  Direktiva 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (UL L 127, str. 1).


title: Sodba Sodišča z dne 11. decembra 2012 v zadevi E-2/12 – HOB-vín ehf. proti islandski državni družbi za alkohol in tobak (ÁTVR) (Prosti pretok blaga – Direktiva 2000/13/ES – obseg izdelkov – označevanje živil – zavajajoče označevanje – nepriglasitev nacionalnega ukrepa ESR – utemeljitev – državna odgovornost)

text:
               25.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/33

         SODBA SODIŠČA
   z dne 11. decembra 2012
   v zadevi E-2/12
   HOB-vín ehf. proti islandski državni družbi za alkohol in tobak (ÁTVR)
   (Prosti pretok blaga – Direktiva 2000/13/ES – obseg izdelkov – označevanje živil – zavajajoče označevanje – nepriglasitev nacionalnega ukrepa ESR – utemeljitev – državna odgovornost)
   2013/C 118/09
   V zadevi E-2/12 HOB-vín ehf. proti islandski državni družbi za alkohol in tobak (ÁTVR) – ZAHTEVEK Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča, ki ga vlaga okrožno sodišče v Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) v zvezi z združljivostjo Sporazuma EGP z nacionalnimi pravili, po katerih lahko državni monopol nad maloprodajo alkohola pod določenimi pogoji zavrne prodajo alkoholnih pijač, ki so bile zakonito poizvedene in tržene v drugi državi EGP, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, sodniki, dne 11. decembra 2012 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 18 Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil izključuje pravila, kot je člen 5.10 pravil o izbiri proizvodov, po katerih ÁTVR zavrača prodajo alkoholnih pijač, ki so bile zakonito proizvedene in tržene v drugi državi EGP, zato ker oznake proizvoda vključujejo sugestivne ali za izdelek nerelevantne informacije.
               Ni pomembno, ali se pravila o izbiri proizvodov uporabljajo tako za domače, kot za tuje proizvode.

               2.

               Nacionalno pravilo, kot je člen 8 islandske uredbe št. 828/2005 o komercialni proizvodnji, uvozu in veleprodaji alkohola, ki zahteva, da embalaža pijač, ki vsebujejo več kot 1,2 volumenskega odstotka alkohola, poleg navedbe dejanskega volumenskega deleža alkohola navaja dejstvo, da vsebuje alkohol, se ne more šteti za učinkovito ter ne sme obremenjevati posameznikov in gospodarskih subjektov, če je bilo to pravilo sprejeto brez upoštevanja postopka, določenega v členu 19 Direktive 2000/13/ES.

               3.

               Posamezniki in gospodarski subjekti, ki so bili oškodovani zaradi nepravilne uporabe Direktive 2000/13/ES, se lahko zanesejo na prosti pretok blaga, da bi lahko utemeljili odgovornost države zaradi kršitve prava EGP.
               Za škodo, nastalo zaradi nacionalnega ukrepa, kot je opisan v prvem vprašanju, je odgovorna država, če nacionalno sodišče ugotovi, da uporaba nacionalne zakonodaje ali upravne uredbe pomeni dovolj resno kršitev prava EGP in da obstaja neposredna vzročna zveza med kršitvijo obveznosti države in škodo, ki so jo utrpeli oškodovanci.
               Kršitev prava EGP je dovolj resna, kadar škodo povzroči nacionalni ukrep, kot je opisan v drugem vprašanju, če se nacionalna zakonodaja ali upravna uredba ne more šteti za učinkovito zaradi njene nepriglasitve na podlagi člena 19 Direktive 2000/13/ES. Takšna kršitev pomeni državno odgovornost, če nacionalno sodišče ugotovi neposredno vzročno zvezo med kršitvijo obveznosti države in škodo, ki so jo utrpeli oškodovanci.


title: Zadeva F-22/12: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 – Hall proti Komisiji in CEPOL (Javni uslužbenci — Plačilo — Družinski dodatek — Otroški dodatek — Dodatek za šolanje — Otroci žene tožeče stranke, ki ne prebivajo na naslovu stalnega prebivališča para — Pogoji za dodelitev)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/28

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 – Hall proti Komisiji in CEPOL
   (Zadeva F-22/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Plačilo - Družinski dodatek - Otroški dodatek - Dodatek za šolanje - Otroci žene tožeče stranke, ki ne prebivajo na naslovu stalnega prebivališča para - Pogoji za dodelitev)
   2014/C 39/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mark Hall (Petersfield, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika) in Evropska policijska akademija (CEPOL) (zastopnik: F. Bánfi, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb, s katerimi je bil zavrnjen predlog tožeče stranke za dodelitev otroškega dodatka in dodatka za šolanje za tri otroke njegove žene za obdobje, ko so ti še prebivali na Filipinih.

      Izrek

               1.

               Tožba se v delu, v katerem je vložena zoper Evropsko policijsko akademijo, zavrže kot nedopustna.

               2.

               Implicitna odločba Komisije z dne 25. marca 2011 in izrecna odločba Komisije z dne 11. julija 2011 o zavrnitvi predloga za dodelitev otroškega dodatka in dodatka za šolanje za tri otroke žene M. Halla za obdobje, ko so ti še prebivali na Filipinih, se razglasita za nični.

               3.

               Tožba proti Evropski komisiji se v preostanku zavrne.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil M. Hall.

               5.

               M. Hallu se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska policijska akademija.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012, str. 35.


title: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 16. decembra 2004 v zadevi C-222/03 P: Associazione Produttori Olivicoli Laziali (APOL), Associazione Italiana Produttori Olivicoli (AIPO) proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — EKUJS — Izboljšanje pogojev za predelavo in trženje kmetijskih izdelkov — Projekt izgradnje naprav za shranjevanje, predelavo in trženje oljčnega olja — Načelo sorazmernosti — Višja sila — Pravice obrambe)

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/4

      SKLEP SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 16. decembra 2004
   v zadevi C-222/03 P: Associazione Produttori Olivicoli Laziali (APOL), Associazione Italiana Produttori Olivicoli (AIPO) proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - EKUJS - Izboljšanje pogojev za predelavo in trženje kmetijskih izdelkov - Projekt izgradnje naprav za shranjevanje, predelavo in trženje oljčnega olja - Načelo sorazmernosti - Višja sila - Pravice obrambe)
   (2005/C 93/07)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-222/03 P, zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, ki jo je dne 21. maja 2003 vložila Associazione Produttori Olivicoli Laziali (APOL), Associazione Italiana Produttori Olivicoli (AIPO) (zastopniki: E. Cappelli, P. De Caterini in A. Bandini), druga stranka v postopku je bila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Visaggio in C. Cattabriga, skupaj z M. Moretto), je Sodišče (peti senat) v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, C. Gulmann in J. Klučka (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 16. decembra 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Associazione Produttori Olivicoli Laziali (APOL), Associazione Italiana Produttori Olivicoli (AIPO) se naloži plačilo stroškov te pritožbe.

      (1)  UL C 171, 19.7.2003.


title: Zadeva T-290/06: Tožba, vložena 9. oktobra 2006 — Italija proti Komisiji

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/21

         Tožba, vložena 9. oktobra 2006 — Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-290/06)
   (2006/C 310/42)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti dopisa Evropske komisije, Generalnega direktorata za regionalno politiko z dne 27. julija 2006, št. 06863 — Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem — katerega predmet je izplačilo zneska Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. Program DOP za Apulijo (št. CCI 1999 IT 161 PO 009);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa Evropske komisije, Generalnega direktorata za regionalno politiko z dne 3. avgusta 2006, št. 07231 — Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem — katerega predmet je izplačilo zneska Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. EDP za Toskano cilj 2 (št. CCI 2000 IT 162 DO 001);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa Evropske komisije, Generalnega direktorata za regionalno politiko z dne 3. avgusta 2006, št. 07248 — Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem — katerega predmet je potrdilo in izjava o vmesnih stroških in zahtevek za izplačilo. Ref. EDP Veneto cilj 2 2000-2006 (št. CCI 2000 IT 162 DO 005);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa Evropske komisije, Generalnega direktorata za regionalno politiko z dne 10. avgusta 2006, št. 07473 — Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem — katerega predmet je PON Razvoj lokalnega podjetništva 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 161 PO 002) — Izplačilo zneska Evropske komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska;

               —

               razglasitev ničnosti dopisa Evropske komisije, Generalnega direktorata za regionalno politiko z dne 22. avgusta 2006, št. 07755 — Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem — katerega predmet je izplačilo zneska Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. DOP za Kampanijo 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 161 PO 007);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa Evropske komisije, Generalnega direktorata za regionalno politiko z dne 23. avgusta 2006, št. 07768 — Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem — katerega predmet je izplačilo zneska Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. DOP za Kampanijo 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 161 PO 007);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa Evropske komisije, Generalnega direktorata za regionalno politiko z dne 20. septembra 2006, št. 08861 — Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem — katerega predmet je izplačilo zneska Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. Program DOP za Sardinijo 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 161 PO 010);

               —

               razglasitev ničnosti vseh povezanih in izhodiščnih aktov ter posledična naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevi Italijanska republika proti Komisiji, T-345/04 (1).

      (1)  UL C 262, 23.10.2004, str. 55.


title: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 21. junija 2005 v združenih zadevah C-162/03, C-185/03, C-44/04, C-45/04, C-223/04, C-224/04, C-271/04 in C-272/04 (predlogi za sprejem predhodne odločbe Tribunale di Milano): Azienda Agricola Balconi (ex Guido) proti Regione Lombardia in drugi ter Azienda Agricola Schnabl Rosa in drugi proti Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura in drugi (Mleko in mlečni izdelki — Dodatna dajatev za mleko — Uredbi (EGS) št. 856/84 in 3950/92 — Referenčna količina — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Upravne kazni — Pogoji)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/22

      SKLEP SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 21. junija 2005
   v združenih zadevah C-162/03, C-185/03, C-44/04, C-45/04, C-223/04, C-224/04, C-271/04 in C-272/04 (predlogi za sprejem predhodne odločbe Tribunale di Milano): Azienda Agricola Balconi (ex Guido) proti Regione Lombardia in drugi ter Azienda Agricola Schnabl Rosa in drugi proti Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura in drugi (1)

   (Mleko in mlečni izdelki - Dodatna dajatev za mleko - Uredbi (EGS) št. 856/84 in 3950/92 - Referenčna količina - Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 - Upravne kazni - Pogoji)
   (2005/C 217/43)
   Jezik postopka: italijanščina
   V združenih zadevah C-162/03, C-185/03, C-44/04, C-45/04, C-223/04, C-224/04, C-271/04 in C-272/04, Azienda Agricola Balconi Andrea (ex Guido) (C-162/03) proti Regione Lombardia, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) in Azienda Agricola Schnabl Rosa (C-185/03), Azienda Agricola Bogar Roberto e Andrea (C-44/04 in C-224/04), Azienda Agricola Bressan Aldo (C-45/04 in C-223/04), Azienda Agricola Di Doi Elena (C-271/04), Azienda Agricola Piemonte Franco (C-272/04) proti Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Cospalat FVG, katerih predmet so predlogi za sprejem predhodnih odločb na podlagi člena 234 ES, ki so jih vložili Tribunale di Milano (Italija) (C-162/03) z odločbo z dne 21. februarja 2003, ki je prispela na Sodišče dne 7. aprila 2003, Tribunale di Tolmezzo (Italija) (C-185/03, C-271/04 in C-272/04) z odločbami z dne 16. aprila 2003 in 16. junija 2004, ki so prispele na Sodišče dne 5. maja 2003 in 25. junija 2004, in Tribunale di Gorizia (Italija) (C-44/04, C-45/04, C-223/04 in C-224/04), z odločbami z dne 18. decembra 2003 in 7. aprila 2004, ki so prispele na Sodišče dne 4. februarja 2004 in 28. maja 2004, je Sodišče (četrti senat), v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, N. Colneric (poročevalka), sodnica, in M. Ilešič, sodnik, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 21. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:
   Dodatna dajatev, ki jo za področje mleka in mlečnih izdelkov določa člen 5c Uredbe Sveta (EGS) št. 804/68 z dne 27. junija 1968 o skupni organizaciji trga za mleko in mlečne proizvode, v inačici, ki izhaja iz člena 1 Uredbe Sveta (EGS) št. 856/84 z dne 31. marca 1984 in členov 1 do 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih izdelkov, nima narave upravne kazni v smislu člena 5 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 135, 7.6.2003.

      UL C 146, 21.6.2003.

      UL C 85, 3.4.2004.

      UL C 228, 11.9.2004.

      UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva C-296/16 P: Pritožba, ki jo je Dextro Energy GmbH & Co. KG vložila 25. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. marca 2016 v zadevi T-100/15, Dextro Energy GmbH & Co. KG/Evropska komisija

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/14

         Pritožba, ki jo je Dextro Energy GmbH & Co. KG vložila 25. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. marca 2016 v zadevi T-100/15, Dextro Energy GmbH & Co. KG/Evropska komisija
   (Zadeva C-296/16 P)
   (2016/C 287/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Dextro Energy GmbH & Co. KG (zastopnika: M. Hagenmeyer in T. Teufer, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti zavrne sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 16. marca 2016 v zadevi T-100/15.
               Če bi ugotovila utemeljenost pritožbe, pritožnica predlaga, naj se v celoti ugodi predlogom na prvi stopnji, in sicer naj se:

                           1.

                           Uredba (EU) št. 2015/8 (1) z dne 6. januarja 2015 o zavrnitvi odobritve nekaterih zdravstvenih trditev na živilih, razen tistih, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni ter na razvoj in zdravje otrok naj razglasi za nično;

                           2.

                           tožeči stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Najprej pritožnica Splošnemu sodišču očita, da ni uporabilo ustreznega merila za presojo:
   Splošno sodišče naj bi se s presojo, da je pri „zelo zapletenih znanstvenih in tehničnih dejanskih okoliščinah“ uporaba diskrecijske pravice tožene stranke zgolj predmet nadzora zlorab, že od vsega začetka odreklo velikemu delu nadzora, ki naj bi ga sicer dejansko morala opravljati Splošno sodišče in Sodišče. Splošno sodišče in Sodišče naj ne bi bila omejena le na nadzor nad zlorabami, ki jih morda stori tožena stranka pri izvajanju svoje diskrecijske pravice. Nasprotno, sodišče Unije lahko in mora preverjati, ali tožena stranka pravilno razlaga naloge evropskega zakonodajalca iz člena 18(4) Uredbe (ES) št. 924/2006 in ali je pri tem pravilno izvajalo diskrecijsko pravico. Sodni nadzor mora vključevati tudi vsakršno obliko zlorabe položaja. Ta nadzor naj se ne bi opravil zaradi napačnega tehtanja in vrednotenja „drugih zakonitih dejavnikov, pomembnih za obravnavano zadevo“.
   Dalje pritožnica zatrjuje kršitev člena 18(4) Uredbe (ES) št. 1924/2006 in se pri tem opira na tri pritožbene razloge:
   Prvič, prepoved spornih zdravstvenih trditev naj bi temeljila na napakah tožene stranke pri presoji. To naj bi najprej izhajalo iz hierarhije zakonitih in pomembnih dejavnikov iz člena 18(4) Uredbe (ES) št. 1924/2006. Vsakršno upoštevanje zakonitega in pomembnega dejavnika naj ne bi upravičevalo prepovedi objektivno pravilne in znanstveno dovolj utemeljene zdravstvene trditve. Pritožnica meni, da iz uvodne izjave 17 izhaja, da ti dejavniki ne morejo pomeniti „glavnega vidika“ za odločitev o dovoljenosti. „Znanstvena utemeljitev bi morala biti“ pri zdravstvenih trditvah upoštevana kot „glavni vidik“. To hierarhično vrednotenje naj bi izhajalo tudi iz člena 18(4) Uredbe (ES) št. 1924/2006. Mnenje agencije je v tem členu določeno na prvem mestu.
   Drugič, tožena stranka naj ne bi pravilno uporabila svoje diskrecijske pravice iz člena 18(4) Uredbe (ES) št. 1924/2006, ker naj bi napačno izhajala iz predpostavke, da lahko trditve tožeče stranke pošiljajo „protisloven in dvoumen signal potrošnikom“. Sklicevanje na dokazane učinke glukoze naj ne bi pomenilo niti da je treba zaužiti ali celo zaužiti več sladkorja niti da obstaja kakršno koli priporočilo tretjih oseb glede zmanjšanja uživanja sladkorja. Ni torej mogoče govoriti o protislovnosti – zlasti ne, ker gre pri trditvah za konkretno navedene zdrave, aktivne in vzdržljivostno izurjene moške in ženske.
   Tretjič, pritožnica meni, da je tožena stranka storila nadaljnjo napako pri presoji v okviru člena 18(4) Uredbe (ES) št. 1924/2006, ker naj bi napačno izhajala iz predpostavke, da so trditve tožeče stranke dvoumne in zavajajoče. Da bi razumno pozornega povprečnega potrošnika zavedle v zmoto, bi morale biti zdravstvene trditve tožeče stranke lažnive. Vendar naj ne bi bilo tako.
   Poleg tega pritožnica zatrjuje kršitev načela sorazmernosti:
   Tožena stranka naj bi s prepovedjo zdravstvenih trditve tožeče stranke kršila načelo sorazmernosti. Toženo stranko naj bi kot agencijo Unije pri izvajanju diskrecijske pravice zavezovalo načelo sorazmernosti iz člena 5(4), prvi pododstavek, PEU. Če bi se kot edini razlog za prepoved zdravstvenih trditev tožeče stranke, ne da bi se ustrezno upoštevale konkretne okoliščine posameznega primera, naj bi to pomenilo kršitev načela sorazmernosti. Splošna načela naj namreč v konkretnem primeru ne bi zahtevala zavrnitve vloge tožeče stranke, temveč naj bi kvečjemu priporočala posebne pogoje uporabe in pravila označevanja kot manj omejevalen ukrep. Pritožnica meni, da je treba upoštevati tudi to, da tudi z vidika zdravja in prehrane popolna in brezpogojna prepoved – zaradi zavrnitve izdaje dovoljenja – objektivno pravilnih in znanstveno dovolj utemeljenih zdravstvenih trditev ni primeren ukrep za doseganje višje ravni varstva potrošnikov.
   Nazadnje se pritožnica sklicuje na kršitev načela enakega obravnavanja:
   Pritožnica meni, da je z zavrnitvijo izdaje dovoljenja za vložene zdravstvene trditve prav tako očitno kršeno načelo enakega obravnavanja. Meni, da tožena stranka različno obravnava dovoljenja v primerljivih položajih, čeprav naj ne bi bilo nobenega objektivnega razloga za neenako obravnavanje.

      (1)  UL L 3, str. 6.


title: Zadeva C-300/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Düsseldorf-Mitte proti Ibero Tours GmbH (Davek na dodano vrednost — Delovanje potovalnih agencij — Odobritev popusta potnikom — Določitev davčne osnove za opravljanje storitev v okviru posredovanja)

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Düsseldorf-Mitte proti Ibero Tours GmbH
   (Zadeva C-300/12) (1)

   (Davek na dodano vrednost - Delovanje potovalnih agencij - Odobritev popusta potnikom - Določitev davčne osnove za opravljanje storitev v okviru posredovanja)
   2014/C 85/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Düsseldorf-Mitte

      Tožena stranka: Ibero Tours GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 11(C)(1) in 26 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9 zvezek 1 str. 23) – Storitve potovalne agencije – Odobritev popusta potnikom, zaradi česar se zmanjša provizija potovalne agencije – Določitev davčne osnove za storitve posredovanja

      Izrek

   Določbe Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da se načela, ki jih je Sodišče Evropske unije opredelilo v sodbi z dne 24. oktobra 1996 v zadevi Elida Gibbs (C-317/94) in ki se nanašajo na določitev davčne osnove za davek na dodano vrednost, ne uporabijo, če potovalna agencija, ki deluje kot posrednik, končnemu potrošniku na lastno pobudo in na lastne stroške ponudi popust na glavno storitev, ki jo opravlja organizator turističnih potovanj.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva T-292/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2011 – Mugraby proti Svetu in Komisiji (Tožba zaradi nedelovanja — Svet in Komisija ne sprejmeta ukrepov zoper Republiko Libanon — Domnevna kršitev temeljnih pravic tožeče stranke in Pridružitvenega sporazuma med Skupnostjo in Republiko Libanon — Očitna nedopustnost — Odškodninska tožba — Tožba, ki je očitno povsem pravno neutemeljena)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2011 – Mugraby proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-292/09) (1)

   (Tožba zaradi nedelovanja - Svet in Komisija ne sprejmeta ukrepov zoper Republiko Libanon - Domnevna kršitev temeljnih pravic tožeče stranke in Pridružitvenega sporazuma med Skupnostjo in Republiko Libanon - Očitna nedopustnost - Odškodninska tožba - Tožba, ki je očitno povsem pravno neutemeljena)
   2011/C 319/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Muhamad Mugraby (Bejrut, Libanon) (zastopnika: J. Regouw in L. Spigt, odvetnika)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopniki: A. Vitro, B. Driessen in E. Finnegan, zastopniki), in Evropska komisija (zastopnika: C. Tufvesson in S. Boelaert, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, tožba zaradi nedelovanja, da bi se ugotovilo, da sta Svet in Komisija ravnala nezakonito, s tem ko nista sprejela stališča glede zahteve tožeče stranke za sprejetje ukrepov zoper Republiko Libanon, ker je ta domnevno kršila njene temeljne človekove pravice in Pridružitveni sporazum med Skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Republiko Libanon na drugi strani ter, drugič, odškodninska tožba za povrnitev škode, ki jo je zaradi nedelovanja teh institucij domnevno utrpela tožeča stranka.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Muhamadu Mugrabyju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 244, 10.10.2009.


title: Združene zadeve od C-181/04 do C-183/04 : Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias — Grčija) — Elmeka NE/Ypourgos Oikonomikon (Šesta direktiva o DDV — Oprostitve — Člen 15, točke 4(a), 5 in 8 — Oprostitve najema pomorskih plovil — Obseg)

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias — Grčija) — Elmeka NE/Ypourgos Oikonomikon
   (Združene zadeve od C-181/04 do C-183/04 ) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Člen 15, točke 4(a), 5 in 8 - Oprostitve najema pomorskih plovil - Obseg)
   (2006/C 281/07)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Symvoulio tis Epikrateias
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Elmeka NE

      Tožena stranka: Ypourgos Oikonomikon
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Symvoulio tis Epikrateias — Razlaga člena 15, točke (4), (5) in (8), Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Oprostitve — Oprostitve najema pomorskih plovil — Obseg
   Izrek

               1)

               Člen 15, točka 4(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, na katerega napotuje točka 5 istega člena, kot je bil spremenjen z Direktivo Sveta 92/111/EGS z dne 14. decembra 1992, se ne nanaša samo na plovila za plovbo na odprtem morju, ki opravljajo prevoz potnikov za plačilo, ampak tudi na plovila za plovbo na odprtem morju, namenjena opravljanju komercialne, industrijske in ribiške dejavnosti.

               2)

               Člen 15, točka 8, Šeste direktive 77/388 se razlaga v smislu, da oprostitev, predvidena v tem členu, zajema storitve, ki so opravljene neposredno ladjarju za neposredne potrebe plovil na morju.

               3)

               Nacionalne davčne oblasti morajo v okviru skupnega sistema DDV spoštovati načelo varstva legitimnega pričakovanja. Predložitveno sodišče mora presoditi, ali lahko davčni zavezanec v okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, razumno sklepa, da je sporno odločitev sprejel pristojni organ.

      (1)  UL C 168, 26.6.2004

      UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva T-165/04: Tožba Hippocrata Vounakisa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. maja 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/13

         Tožba Hippocrata Vounakisa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. maja 2004
   (Zadeva T-165/04)
   (2004/C 179/26)
   Jezik postopka: francoščina
   Hippocrate Vounakis, stanujoč v Wezembeek-Oppem (Belgija), ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 3. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo o sestavi ocenjevalnega lista za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka tako iz formalnih, kot tudi vsebinskih razlogov izpodbija svoj ocenjevalni list za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002.
   V utemeljitev svojega zahtevka opozarja na sledeče:

               —

               kršitev člena 2 Splošnih navodil za izvedbo ter člena 43 Kadrovskih predpisov. Tožeča stranka s tem v zvezi pojasnjuje, da naj bi ocenjevalni list sestavila oseba, ki za to ni pristojna;

               —

               kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku v tej zadevi kot tudi neskladje med obrazložitvijo ter dodeljenimi ocenami v ocenjevalnem listu;

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve. Tožeča stranka s tem v zvezi navaja, da je zaradi splošne ocene, ki ji je bila dodeljena, postavljena pod povprečje, čeprav je bila na podlagi prejšnjih ocenjevalnih listov dobro ocenjena, ne da bi bilo to nazadovanje obrazloženo.


title: Prisega novega člana Sodišča

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/1

         Prisega novega člana Sodišča
   (2006/C 143/01)
   G. Paolo Mengozzi, ki je bil s sklepom predstavnikov vlad držav članic Evropskih skupnosti z dne 6. aprila 2006 (1) imenovan za generalnega pravobranilca na Sodišču Evropskih skupnosti, je 3. maja 2006 prisegel pred Sodiščem.

      (1)  UL L 104, 13. 04. 2006, str. 36.


title: Zadeva T-434/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Tono proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Razdelitev geografskega trga — Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami — Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj — Dokaz — Domneva nedolžnosti)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Tono proti Komisiji
   (Zadeva T-434/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razdelitev geografskega trga - Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami - Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj - Dokaz - Domneva nedolžnosti)
   2013/C 156/63
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tono (Oslo, Norveška) (zastopnika: S. Teigum in A. Ringnes, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in J. Bourke, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC).

      Izrek

               1.

               Člen 3 Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na Tono.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov v zvezi z glavnim postopkom.

               4.

               Tono in Komisija nosita vsaka svoje stroške v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva C-391/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 4. oktobra 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/53/ES — Člen 2, točka 3 — Varstvo okolja — Izrabljena vozila — Pojem proizvajalca)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/14

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 4. oktobra 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-391/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/53/ES - Člen 2, točka 3 - Varstvo okolja - Izrabljena vozila - Pojem proizvajalca)
   2012/C 366/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Marghelis in M. Patakia, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnika: C. Pochet in T. Materne, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členoma 2, točki 1 in 3, in 5(1), (2) in (4) Direktive 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. septembra 2000 o izrabljenih vozilih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 224), v določenem roku – Pojma „vozilo“ in „proizvajalec“ – Brezplačnost dostave izrabljenih vozil, odvisna od pogojev, ki niso določeni z Direktivo

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropska komisija in Kraljevina Belgija nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 305, 15.10.2011.


title: Zadeva T-68/06: Tožba, vložena  23. februarja 2006  — Stempher in Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher proti Komisiji

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/28

         Tožba, vložena 23. februarja 2006 — Stempher in Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher proti Komisiji
   (Zadeva T-68/06)
   (2006/C 96/46)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Stempher B.V. (Rijssen, Nizozemska) in Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher C.V. (zastopnik: J. K. de Pree, Rechtsanwalt)
   Tožena stranka: Komisija
   Tožeči stranki predlagata Sodišču, naj:

               —

               za ničnega razglasi členov 1(2), 3 in 4 Odločbe Komisije C(2005)4634 z dne 30. novembra 2005 v postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva COMP/F/38.354 — Industrijske vreče) v besedilu, spremenjenem z Odločbo Komisije z dne 7. decembra 2005, oziroma vsaj v delu, ki se nanaša na družbo Stempher in kjer je ugotovila, da je družba Stempher kršila člen 81 ES, ji zato naložila globo in od nje zahtevala, naj odpravi kršitev ter v bodoče opusti vsako dejanje ali ravnanje, navedeno v členu 1, kot tudi vsako dejanje ali ravnanje, ki zasleduje isti ali podoben cilj oziroma ima isto ali podobno posledico.

               —

               Komisiji naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki izpodbijata Odločbo Komisije C(2005) 4634 z dne 30. novembra 2005 v postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva COMP/F/38.354 — Industrijske vreče).
   V obrazložitvi tožbe uveljavljata, da Odločba krši člen 81 ES, kot tudi člena 7 in 23 Uredbe št. 1/2003 (1), ker ni zadostnega dokaza za ugotovitev, da sta tožeči stranki kršili člen 81 ES.
   Poleg tega Odločba krši člen 25 Uredbe št. 1/2003 in pred tem veljavno Uredbo št. 2988/74 (2), ker je pooblastilo za pregon očitanih kršitev zastaralo.
   Tožeči stranki podredno uveljavljata, da je člen 2 izpodbijane odločbe v nasprotju s členom 23(3) Uredbe št. 1/2003 in Smernicami o načinu določanja glob (3). Teža kršitve, ki bremeni tožeči stranki, je bila napačno presojena in napačno kvalificirana za zelo hudo. Poleg tega so bili pri določitvi globe upoštevani napačni dejavniki in napačni podatki. To je privedlo do nesorazmerno visoke globe.
   Tožeči stranki sklepno navajata, da so bili pri izdaji izpodbijane Odločbe kršeni bistveni predpisi glede obličnosti in dolžnost obrazložitve, saj skrben preizkus ni bil opravljen, pravilno pa nista bila predstavljena niti kršitev, pri kateri naj bi bili stranki udeleženi, niti trg, na katerem naj bi ta nastala. Prav tako manjka predstavitev meril, s pomočjo katerih se je presojala teža očitane kršitve.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2988/74 z dne 26. novembra 1974 o rokih zastaranja v postopkih in izvajanju sankcij v transportnem pravu in pravu konkurence Evropske gospodarske skupnosti (UL L 319, str. 1).

      (3)  Obvestilo Komisije — Smernice o postopku določanja glob, ki so bile določene v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člena 65(5) Pogodbe ESPJ (UL 1998, C 9, str. 3).


title: Zadeva T-66/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. julija 2014 – Langguth Erben proti UUNT (Oblika steklenice za alkoholne pijače) (Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Oblika steklenice za alkoholne pijače — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (2), člen 75, člen 76(1) in člen 77 Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. julija 2014 – Langguth Erben proti UUNT (Oblika steklenice za alkoholne pijače)
   (Zadeva T-66/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Oblika steklenice za alkoholne pijače - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (2), člen 75, člen 76(1) in člen 77 Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 292/50
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Traben-Trarbach, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: G. Marten, G. Schneider in D. Walicka, zastopniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 22. novembra 2012 (zadeva R 129/2012-1) glede zahteve za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki steklenice za alkoholne pijače kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 108, 13.4.2013.


title: Zadeva T-128/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien/UUNT – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti RED RIDING HOOD — Prejšnja nacionalna in mednarodna besedni znamki ROTKÄPPCHEN — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/50

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien/UUNT – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)
   (Zadeva T-128/15) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti RED RIDING HOOD - Prejšnja nacionalna in mednarodna besedni znamki ROTKÄPPCHEN - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 048/57)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien GmbH (Freyburg, Nemčija) (zastopnik: W. Berlit, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. Lewis in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Alberto Ruiz Moncayo (Entrena, Španija) (zastopnik: E. Valentín Prades, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 28. januarja 2015 (zadeva R 1012/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien GmbH in Albertom Ruizom Moncayom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 26.5.2015.


title: Zadeva C-509/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco, Sala de lo Social (Španija) 13. novembra 2014 – Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)/ Luis Aira Pascual in drugi

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco, Sala de lo Social (Španija) 13. novembra 2014 – Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)/ Luis Aira Pascual in drugi
   (Zadeva C-509/14)
   (2015/C 026/18)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)

      Nasprotne stranke v postopku s pritožbo: Luis Aira Pascual, Algeposa Terminales Ferroviarios S.L. in FOGASA.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 1[(1)](b) Direktive Sveta 2001/23/ES (1) z dne 12. marca 2001 v povezavi s členom 4(1) te direktive razlagati tako, da nasprotuje razlagi španske zakonodaje, sprejete za njegovo uveljavitev, v skladu katero je obveznost subrogacije izključena zaradi dejstva, da se je javno podjetje, ki je odgovorno za zagotavljanje storitve, ki je neločljivo povezana z njegovo lastno dejavnostjo in za katere izvajanje so nujna pomembna materialna sredstva ter ki jo je zagotavljalo prek koncesije, v okviru katere je pogodbenega izvajalca obvezalo k uporabi teh sredstev, katerih lastnik je, odločilo, da koncesije ne bo podaljšalo in bo sámo prevzelo opravljanje koncesirane storitve ter za to uporabilo lastno osebje ne pa osebja, ki ga je zaposloval pogodbeni izvajalec, tako da se storitev izvaja enako kot prej s to razliko, da dejavnost izvajajo drugi delavci, ki so zaposleni pri drugem delodajalcu?

      (1)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98).


title: Zadeva T-228/06: Tožba, vložena 28. avgusta 2006 — Giorgio Beverly Hills proti UUNT — WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft (GIORGIO BEVERLY HILLS)

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/16

         Tožba, vložena 28. avgusta 2006 — Giorgio Beverly Hills proti UUNT — WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft (GIORGIO BEVERLY HILLS)
   (Zadeva T-228/06)
   (2006/C 249/38)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Giorgio Beverly Hills Inc. (Cincinnati, ZDA) (zastopnik: M. Schaeffer, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft mbH (Hagen, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 21. junija 2006 v združenih zadevah R 107/2005-2 in R 187/2005-2 v delu, v katerem je bila zavrnjena pritožba št. R 187/2005-2;

               —

               Zavrniti ugovor B 57259 z dne 6. julija 1998 v delu, v katerem ga je potrdila odločba Oddelka za ugovore št. 4157/2005 z dne 10. decembra 2004;

               —

               Toženi stranki naložiti plačilo stroškov postopka;

               —

               Intervenientu naložiti plačilo stroškov postopka pred Uradom za usklajevanje.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „GIORGIO BEVERLY HILLS“ za proizvode iz razredov 3, 14, 18 in 25 — prijava št. 417 709

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft mbH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna besedna znamka in figurativna znamka Skupnosti „GIORGIO“ za proizvode iz razredov 18, 24 in 25.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi za del izpodbijanih proizvodov

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: V zvezi z nasprotujočima si blagovnima znamkama ni zadostne verjetnosti zmede, ker med znamkama ne obstaja upoštevna podobnost.


title: Zadeva T-62/11: Tožba, vložena 25. januarja 2011 – Air France – KLM proti Komisiji

text:
               26.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/8

         Tožba, vložena 25. januarja 2011 – Air France – KLM proti Komisiji
   (Zadeva T-62/11)
   2011/C 95/13
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Air France-KLM (Pariz, Francija) (zastopnika: A. Wachsmann in S. Thibault-Liger, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU v celoti razglasi za ničen Sklep Evropske komisije C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske Unije, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu, v zadevi COMP/39.258 – Zračni prevoz, v delu, ki se nanaša na družbo Air France-KLM, in razloge, na katerih temelji izrek tega sklepa;

               —

               razglasi za ničen vsaj člen 5(b) in (d) Sklepa C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010, v katerem sta bili družbi Air France-KLM izrečeni globi, in razloge, na katerih ta člen temelji, ali na podlagi člena 261 PDEU zmanjša ti globi na primeren znesek;

               —

               v vsakem primeru Evropski komisiji naloži plačilo celotnih stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dvanajst tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša to, da je bila tožeči stranki napačno pripisana odgovornost za ravnanja družb Société Air France in KLM, pri čemer so bili kršeni obveznost obrazložitve, pravila pripisovanja ravnanj hčerinskih družb njihovim matičnim družbam, pravila o pravnem nasledstvu družb znotraj skupin in načeli osebne odgovornosti in individualizacije kazni.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do neodvisnega in nepristranskega sodišča, saj je izpodbijani sklep izdal organ, ki je pristojen hkrati za preiskovanje in za izrekanje sankcij, kar pomeni kršitev členov 47(2) Listine o temeljnih pravicah Evropske unije in 6(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev Obvestila Komisije o prizanesljivosti iz leta 2002 (1) in načel enakega obravnavanja in varstva legitimnih pričakovanj, saj se je to obvestilo uporabilo v korist družbe Lufthansa/Swiss, ki naj ne bi izpolnjevala pogojev iz obvestila o prizanesljivosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, saj si izrek in razlogi izpodbijanega sklepa nasprotujejo glede opredelitve kršitve, pripisane tožeči stranki.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na to, da ni obrazložitve, in na kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, saj se je opustilo pregon proti enajstim letalskim družbam.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel prepovedi retroaktivnosti najtežjih kazni in varstva legitimnih pričakovanj, saj so se za izračun glob, izrečenih tožeči stranki, uporabile Smernice Komisije o načinu določanja glob iz leta 2006 (2), čeprav so bile sprejete pred začetkom preiskave; ta retroaktivna uporaba smernic iz leta 2006 naj bi povzročila znatno povečanje zneska glob, ki naj ga ne bi bilo mogoče predvideti v času dejanskega stanja.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice tožeče stranke do izjave in načela enakosti orožij, saj glede izračuna glob, izrečenih tožeči stranki, ni bilo nobene kontradiktorne razprave o bistvenih elementih izračuna glob.

               8.

               Osmi tožbeni razlog se nanaša na napake pri izračunu glob, izrečenih tožeči stranki, ker naj bi bili ti globi izračunani na podlagi napačnih vrednosti prodaje (i) ki naj bi smele vključevati samo zadevna doplačila, ne pa tarif in (ii) ki naj ne bi smele vključevati zneskov, ki ustrezajo 50 % dohodka, ki ga imata družbi Société Air France in KLM od dohodnih letov v Evropskem gospodarskem prostoru.

               9.

               Deveti tožbeni razlog se nanaša na napačno presojo teže ravnanj družb Société Air France in KLM, saj so bile storjene očitne napake pri presoji in kršitev načela enakega obravnavanja, s tem, prvič, da niso bili upoštevani najmanjša teža kršitev glede doplačil, majhen skupni tržni delež strank, majhen dobiček družb Société Air France in KLM in poslabšanje njunega finančnega položaja zaradi gospodarske krize v sektorju letalskega prevoza ter, drugič, da so bila v okvir kršitve vključene pogodbe o ravnanjih, izvršenih zunaj Evropskega gospodarskega prostora.

               10.

               Deseti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti kazni, na očitno napako pri presoji, saj je bil globama, izrečenima tožeči stranki, dodan znesek 16 %, in na to, da ta stopnja 16 % ni obrazložena.

               11.

               Enajsti tožbeni razlog se nanaša na napačen izračun trajanja kršitve, ki je bila ugotovljena glede družbe Société Air France, kar je povzročilo neupravičeno povečanje globe, izrečene tožeči stranki zaradi te kršitve.

               12.

               Dvanajsti tožbeni razlog se nanaša na to, da je bilo zmanjšanje glob, izrečenih tožeči stranki iz naslova regulatorne ureditve, ki ureja letalski prevoz tovora med državami članicami in tretjimi državami, za 15 % očitno nezadostno.

      (1)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 2002, C 210, str. 2).

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).


title: Zadeva T-334/07: Tožba, vložena 31. avgust 2007 – Denka International proti Komisiji

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/55

         Tožba, vložena 31. avgust 2007 – Denka International proti Komisiji
   (Zadeva T-334/07)
   (2007/C 269/98)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Denka International BV (Barneveld, Nizozemska) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost Odločbe 2007/387/ES z dne 6. junija 2007 o nevključitvi diklorvosa v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka, skupaj z 8- % zamudnimi obrestmi.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so isti ali podobni tistim v Zadevi T-326/07, Cheminova in drugi proti Komisiji.


title: Združene zadeve od C-177/09 do C-179/09: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 17. novembra 2011 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Alix Walsh (C-177/09 in C-179/09), Jean-Marie Solvay de la Hulpe (C-177/09), Action et défense de l’environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne (C-178/09), Les amis de la Forêt de Soignes ASBL (C-179/09) proti Région wallonne (Presoja vplivov projektov na okolje — Direktiva 85/337/EGS — Področje uporabe — Pojem „poseben nacionalni zakonodajni akt“ — Aarhuška konvencija — Dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah — Razširitev pravice do tožbe zoper zakonodajni akt)

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/7

         Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 17. novembra 2011 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Alix Walsh (C-177/09 in C-179/09), Jean-Marie Solvay de la Hulpe (C-177/09), Action et défense de l’environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne (C-178/09), Les amis de la Forêt de Soignes ASBL (C-179/09) proti Région wallonne
   (Združene zadeve od C-177/09 do C-179/09) (1)

   (Presoja vplivov projektov na okolje - Direktiva 85/337/EGS - Področje uporabe - Pojem „poseben nacionalni zakonodajni akt“ - Aarhuška konvencija - Dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah - Razširitev pravice do tožbe zoper zakonodajni akt)
   2012/C 73/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke

      Tožeče stranke: Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Alix Walsh (C-177/09 in C-179/09), Jean-Marie Solvay de la Hulpe (C-177/09), Action et défense de l’environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne (C-178/09), Les amis de la Forêt de Soignes ASBL (C-179/09)

      Tožena stranka: Région wallonne

      ob udeležbi: Codic Belgique SA, Federal Express European Services Inc. (FEDEX) (C-177/09 in C-179/09), Intercommunale du Brabant wallon (IBW) (C-178/09)

      Predmet

   Predlogi za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Belgija) – Razlaga členov 1, 5, 6, 7, 8 in 10a Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 (UL L 73, str. 5) in Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi Direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES (UL L 156, str. 17) – Razlaga členov 6 in 9 Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (UL L 124, str. 1) – Priznanje nekaterih dovoljenj, ki so bila „potrjena“ z dekretom in za katera obstajajo nujni razlogi v splošnem interesu, kot posebnih nacionalnih zakonodajnih aktov? – Neobstoj pravice do učinkovitega pravnega sredstva zoper odločbo o odobritvi projektov, ki bi lahko imeli pomemben vpliv na okolje – Poljubnost ali obveznost obstoja take pravice – Okoljsko dovoljenje, dodeljeno za izkoriščanje upravnega in izobraževalnega središča v Hulpi

      Izrek

               1.

               Člen 1(5) Direktive Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (85/337/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003, je treba razlagati tako, da so s področja uporabe te direktive izključeni zgolj projekti, katerih podrobnosti so bile sprejete s posebnim zakonskim aktom, tako da so bili cilji te direktive doseženi z zakonodajnim postopkom. Nacionalno sodišče preveri, ali sta bila ta pogoja izpolnjena, ob upoštevanju tako vsebine sprejetega zakonskega akta kot celotnega zakonodajnega postopka, po katerem je bil sprejet, ter zlasti pripravljalnih aktov in parlamentarnih razprav. V zvezi s tem se zakonodajni ukrep, s katerim je tako že obstoječ upravni akt zgolj „potrjen“, tako da so samo ugotovljeni nujni razlogi v splošnem interesu, ne da bi se prej začel materialni zakonodajni postopek, ki bi omogočal izpolnjevanje navedenih pogojev, ne more šteti za posebni zakonski akt v smislu te določbe in torej ne zadostuje za izključitev projekta s področja uporabe Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35.

               2.

               Člen 9(2) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in v imenu Evropske skupnosti potrjena s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, in člen 10a Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, je treba razlagati tako, da:

                           —

                           če je projekt, ki spada na področje uporabe teh določb, sprejet z zakonskim aktom, mora biti mogoče vprašanje, ali ta zakonski akt izpolnjuje pogoja, določena s členom 1(5) navedene direktive, v skladu z nacionalnimi postopkovnimi pravili predložiti sodišču ali neodvisnemu in nepristranskemu organu, določenemu z zakonom;

                           —

                           če zoper tak akt ni mogoče nobeno pravno sredstvo take vrste in obsega, kot sta navedena zgoraj, je katero koli nacionalno sodišče, ki odloča v okviru svoje pristojnosti, pristojno za opravljanje preizkusa, opisanega v prejšnji alinei, in za to, da po potrebi iz tega izpelje posledice s tem, da tega zakonskega akta ne uporabi.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva C-104/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 4. marca 2013 – AS „Olainfarm“ proti Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 4. marca 2013 – AS „Olainfarm“ proti Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra
   (Zadeva C-104/13)
   2013/C 123/20
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: AS „Olainfarm“

      Druga stranka: Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra

      Intervinientka: AS „Grindeks“

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 10 ali katero koli drugo določbo Direktive 2001/83/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini razlagati tako, da ima proizvajalec referenčnega zdravila subjektivno pravico izpodbijati odločbo pristojnega organa, s katero je bilo registrirano generično zdravilo drugega proizvajalca zdravil, pri čemer je bilo kot referenčno zdravilo uporabljeno zdravilo, ki ga je registriral proizvajalec referenčnega zdravila? Z drugimi besedami, ali iz navedene direktive izhaja pravica proizvajalca referenčnega zdravila do pravnega sredstva pred sodiščem, zato da preveri, ali se je proizvajalec generičnega zdravila zakonito in utemeljeno skliceval na zdravilo, ki ga je registriral proizvajalec referenčnega zdravila, in se pri tem sklicuje na navedene določbe člena 10 te direktive?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba določbe členov 10 in 10a Direktive razlagati tako, da se zdravilo, ki je bilo v skladu s členom 10a te direktive registrirano kot zdravilo, ki ima dobro uveljavljeno medicinsko uporabo, lahko uporabi kot referenčno zdravilo v smislu člena 10(2)(a)?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69.


title: Zadeva C-456/13 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. aprila 2015 – T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda/Evropska komisija, Francoska republika, Svet Evropske unije (Pritožba — Ničnostna tožba — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Pravica do pravnega sredstva — Procesno upravičenje — Fizične ali pravne osebe — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Akt, ki se na pritožnici nanaša posamično — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Posebni ukrepi glede dajanja izvenkvotnega sladkorja in izoglukoze na trg Unije — Tržno leto 2010/2011)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. aprila 2015 – T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda/Evropska komisija, Francoska republika, Svet Evropske unije
   (Zadeva C-456/13 P) (1)

   ((Pritožba - Ničnostna tožba - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Pravica do pravnega sredstva - Procesno upravičenje - Fizične ali pravne osebe - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Akt, ki se na pritožnici nanaša posamično - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Posebni ukrepi glede dajanja izvenkvotnega sladkorja in izoglukoze na trg Unije - Tržno leto 2010/2011))
   (2015/C 213/09)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (zastopniki: D. Waelbroeck, odvetnik, D. Slater, Solicitor)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: P. Ondrůšek in P. Rossi, agenta), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in C. Candat, agenti), Svet Evropske unije (zastopniki: É. Sitbon in A. Westerhof Löfflerová, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbama T & L Sugars Ltd in Sidul Açúcares Unipessoal Lda se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva C-8/16: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Frosinone – Italija) – kazenski postopek zoper Paolo Tonachella (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Enaka vprašanja za predhodno odločanje — Člena 49 PDEU in 56 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Sodba sodišča, s katero je bila nacionalna zakonodaja o koncesijah za dejavnost pobiranja stav razglašena za nezdružljivo s pravom Unije — Preureditev sistema z novim javnim razpisom — Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav — Omejitev — Nujni razlogi v splošnem interesu — Sorazmernost)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/13

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Frosinone – Italija) – kazenski postopek zoper Paolo Tonachella
   (Zadeva C-8/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Enaka vprašanja za predhodno odločanje - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Sodba sodišča, s katero je bila nacionalna zakonodaja o koncesijah za dejavnost pobiranja stav razglašena za nezdružljivo s pravom Unije - Preureditev sistema z novim javnim razpisom - Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav - Omejitev - Nujni razlogi v splošnem interesu - Sorazmernost))
   (2016/C 270/16)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Frosinone

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Paola Tonachella

      Izrek

   Člena 49 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni omejevalni določbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki koncesionarja za igre na srečo zavezuje, da ob prenehanju dejavnosti zaradi poteka koncesijskega obdobja neodplačno prenese uporabo materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav, ker ta omejitev presega to, kar je nujno za uresničitev cilja, ki se s to določbo dejansko uresničuje, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 90, 7. 3. 2016.


title: Zadeva C-477/10 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. junija 2012 – Evropska komisija proti Agrofert Holding a.s., Polski Koncern Naftowy Orlen SA, Kraljevini Danski, Republiki Finski, Kraljevini Švedski (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s postopkom nadzora koncentracije podjetij — Uredba (ES) št. 139/2004 — Zavrnitev dostopa — Izjeme v zvezi z varstvom namena preiskav, poslovnih interesov, pravnih mnenj in postopka odločanja institucij)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. junija 2012 – Evropska komisija proti Agrofert Holding a.s., Polski Koncern Naftowy Orlen SA, Kraljevini Danski, Republiki Finski, Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-477/10 P) (1)

   (Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s postopkom nadzora koncentracije podjetij - Uredba (ES) št. 139/2004 - Zavrnitev dostopa - Izjeme v zvezi z varstvom namena preiskav, poslovnih interesov, pravnih mnenj in postopka odločanja institucij)
   2012/C 258/05
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: B. Smulders, P. Costa de Oliveira in V. Bottka, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: Agrofert Holding a.s. (zastopnika: R. Pokorný in D. Šalek, odvetnika), Polski Koncern Naftowy Orlen SA (zastopniki: S. Sołtysiński, K. Michałowska in A. Krasowska-Skowrońska, odvetniki), Kraljevina Danska (zastopnik: S. Juul Jørgensen, zastopnik), Republika Finska, Kraljevina Švedska (zastopnika: K. Petkovska in S. Johannesson, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 7. julija 2010 v zadevi Agrofert Holding proti Komisiji (T-111/07), s katero je Splošno sodišče za nično razglasilo Odločbo Komisije D(2007) 1360 z dne 13. februarja 2007, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do nekaterih neobjavljenih dokumentov v zvezi s postopkom koncentracije podjetij (zadeva COMP/M.3543 – PKN Orlen/Unipetrol).

      Izrek

               1.

               Točka 2 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 7. julija 2010 v zadevi Agrofert Holding proti Komisiji (T-111/07) se razveljavi v delu, v katerem je za nično razglašena Odločba Komisije D(2007) 1360 z dne 13. februarja 2007 o zavrnitvi dostopa do dokumentov zadeve COMP/M.3543 v zvezi s koncentracijo družb Polski Koncern Naftowy Orlen SA in Unipetrol, ki so bili izmenjani med Komisijo in priglasiteljicama ter med Komisijo in tretjimi strankami.

               2.

               Točka 3 izreka navedene sodbe se razveljavi.

               3.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               4.

               Tožba, ki jo je družba Agrofert Holding a.s. vložila pri Splošnem sodišču Evropske unije zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije D(2007) 1360 z dne 13. februarja 2007 o zavrnitvi dostopa do dokumentov zadeve COMP/M.3543 v zvezi s koncentracijo družb Polski Koncern Naftowy Orlen SA in Unipetrol, ki so bili izmenjani med Komisijo in priglasiteljicama ter med Komisijo in tretjimi strankami, se zavrne.

               5.

               Evropska komisija in družba Agrofert Holding a.s. nosita svoje stroške, priglašene tako na prvi stopnji kot v okviru te pritožbe.

               6.

               Družba Polski Koncern Naftowy Orlen SA in Kraljevina Švedska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva T-80/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. septembra 2006 — Bavendam in drugi proti Komisiji (Ničnostna tožba — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst — Odločbi 2004/798/ES in 2004/813/ES — Seznam območij, pomembnih za Skupnost, za celinsko in atlantsko biogeografsko regijo — Osebe, ki jih akt neposredno in posamično zadeva — Nedopustnost)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/48

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. septembra 2006 — Bavendam in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-80/05) (1)

   (Ničnostna tožba - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Odločbi 2004/798/ES in 2004/813/ES - Seznam območij, pomembnih za Skupnost, za celinsko in atlantsko biogeografsko regijo - Osebe, ki jih akt neposredno in posamično zadeva - Nedopustnost)
   (2006/C 294/101)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Hinrich Bavendam, (Bremen, Nemčija); Günther Früchtnicht; (Bremen); Hinrich Geerken, (Bremen); Hans-Jürgen Weyhausen-Brinkmann, (Bremen); Curt-Hildebrand von Einsiedel, (Leipzig, Nemčija); Christina Gräfin von Schall-Riaucour, (Ahlen-Vorhelm, Nemčija); Franz-Albrecht Metternich-Sandor, Prinz von Ratibor und Corvey, (Höxter, Nemčija); Christoph Prinz zu Schleswig-Holstein, (Thumby, Nemčija) in Stadt Schloß Holte-Stukenbrock (Nemčija) (zastopnik: T. Giesen, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. van Beek in B. Schima, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/798/ES z dne 7. decembra 2004, o sprejetju, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS, seznama območij, pomembnih za Skupnost, za celinsko biogeografsko regijo (UL L 382, str. 1), kot tudi Odločbe Komisije z dne 7. decembra 2004 o sprejetju, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS, seznama območij, pomembnih za Skupnost, za atlantsko biogeografsko regijo (UL L 387, str. 1).
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               Tožečim strankam se poleg lastnih, naloži tudi plačilo stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 143, 11. 6. 2005.


title: Zadeva T-361/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  30. novembra 2005  — Vanlangendonck proti Komisiji (Uradniki — Splošni javni natečaj — Nevpis na čakalni seznam — Kršitev splošnih razpisnih pogojev — Enako obravnavanje)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. novembra 2005 — Vanlangendonck proti Komisiji
   (Zadeva T-361/03) (1)

   (Uradniki - Splošni javni natečaj - Nevpis na čakalni seznam - Kršitev splošnih razpisnih pogojev - Enako obravnavanje)
   (2006/C 36/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Philippe Vanlangendonck (Overijse, Belgija) (zastopnik: B. Laurent, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Curral, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti odločitve komisije natečaja COM/A/10/01, da se tožeča stranka ne vpiše na čakalni seznam tega natečaja, in na drugi strani odškodninska tožba.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 7, 10.1.2004.


title: Zadeva C-188/07: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Commune de Mesquer proti Total France SA, Total International Ltd (Direktiva 75/442/EGS – Ravnanje z odpadki – Pojem odpadkov – Načelo plača povzročitelj obremenitve – Imetnik – Prejšnji imetniki – Proizvajalec izdelka, iz katerega so nastali odpadki – Ogljikovodiki in težko kurilno olje – Pomorska nesreča – Mednarodna konvencija o civilni odgovornosti za škodo, ki jo povzroči onesnaženje z nafto – FIPOL)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/10

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Commune de Mesquer proti Total France SA, Total International Ltd
   (Zadeva C-188/07) (1)

   (Direktiva 75/442/EGS - Ravnanje z odpadki - Pojem odpadkov - Načelo plača povzročitelj obremenitve - Imetnik - Prejšnji imetniki - Proizvajalec izdelka, iz katerega so nastali odpadki - Ogljikovodiki in težko kurilno olje - Pomorska nesreča - Mednarodna konvencija o civilni odgovornosti za škodo, ki jo povzroči onesnaženje z nafto - FIPOL)
   (2008/C 209/14)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Commune de Mesquer

      Toženi stranki: Total France SA, Total International Ltd
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation – Razlaga člena 1 Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39), kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (UL L 78, str. 32), in skupine Q 4 iz Priloge I ter členov 1(b) in (c) ter 15 Direktive 2006/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o odpadkih (UL L 114, str. 9) – Pojem odpadka – Vključitev ogljikovodikov in težkega kurilnega olja, samih ali pomešanih z vodo in peskom – Odgovornost proizvajalca in/ali imetnika odpadkov v primeru prevoza, ki ga je izvedla tretja oseba.
   Izrek

               1.

               Taka snov, kot se obravnava v postopku v glavni stvari, in sicer težko kurilno olje, ki se prodaja kot gorivo, ni odpadek v smislu Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Odločbo Komisije 96/350/ES z dne 24. maja 1996, če se jo izkorišča ali trži pod ugodnimi gospodarskimi pogoji in če se jo lahko dejansko uporabi kot gorivo brez predhodnega procesa preoblikovanja.

               2.

               Ogljikovodiki, ki se nenamerno razlijejo v morje, pomešajo z vodo in usedlinami ter se pomikajo vzdolž obale države članice, dokler je ne dosežejo, so odpadki v smislu člena 1(a) Direktive 75/442, kot je bila spremenjena z Odločbo 96/350, če jih ni mogoče izkoriščati ali tržiti brez predhodnega preoblikovanja.

               3.

               Za namen uporabe člena 15 Direktive 75/442, kot je bila spremenjena z Odločbo 96/350, za nenamerna razlitja ogljikovodikov v morje, zaradi katerih pride do onesnaženja obal države članice, velja da:

                           —

                           lahko nacionalno sodišče prodajalca teh ogljikovodikov in zakupnika ladje, ki jih prevaža, obravnava kot povzročitelja navedenih odpadkov v smislu člena 1(b) Direktive 75/442, kot je bila spremenjena z Odločbo 96/350, in s tem za namen uporabe člena 15, točka (b), prvi del, te direktive kot „prejšnjega imetnika“, če to sodišče dejavniki, o katerih mora presoditi samo, privedejo do sklepa, da je ta prodajalec-zakupnik prispeval k tveganju za nastanek onesnaženja, ki ga je povzročila nesreča, zlasti če ni sprejel ukrepov za preprečitev takega dogodka, na primer ukrepov v zvezi z izbiro ladje;

                           —

                           če se izkaže, da Mednarodni sklad za povrnitev škode, nastale zaradi onesnaženja z nafto, ne prevzame stroškov za odstranjevanje odpadkov, nastalih zaradi nenamernega razlitja ogljikovodikov v morje, oziroma jih ne more prevzeti zaradi izčrpanja razpoložljivih sredstev za to nesrečo, in če na podlagi nacionalnega prava, vključno s pravom, ki izhaja iz mednarodnih konvencij, teh stroškov zaradi določenih omejitev in/ali oprostitev odgovornosti ni mogoče naložiti lastniku ladje in/ali zakupniku ladje, čeprav ju je treba obravnavati kot „imetnika“ v smislu člena 1(c) Direktive 75/442, kot je bila spremenjena z Odločbo 96/350, mora to nacionalno pravo za zagotovitev skladnega prenosa člena 15 te direktive omogočati, da se navedeni stroški naložijo proizvajalcu izdelka, iz katerega so nastali razliti odpadki. Vendar pa se lahko v skladu z načelom „plača povzročitelj obremenitve“ takemu proizvajalcu ti stroški naložijo le, če je s svojim ravnanjem prispeval k tveganju za nastanek onesnaženja, povzročenega zaradi nesreče ladje.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva F-2/06: Tožba, vložena  5. januarja 2006  — Marcuccio proti Komisiji

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/48

         Tožba, vložena 5. januarja 2006 — Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-2/06)
   (2006/C 86/87)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (Zastopnik: I. Cazzato, avvocato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe o ustavitvi postopka, da se tožeči stranki priznajo zakonite pravice, zlasti iz člena 73 Kadrovskih predpisov, zaradi nesreče, v kateri se je poškodovala 10. septembra 2003;

               —

               naložitev stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka predvsem navaja, da je izpodbijana odločba očitno nelogična in povsem neobrazložena. Čeprav je tožeča stranka večkrat sporočila, da ima, na eni strani, absolutni interes za nadaljevanje postopka za priznanje nadomestil iz člena 73 Kadrovskih predpisov, in, na drugi strani, da jo lahko pregleda zdravnik, ki ga je imenovala tožena stranka, je tožena stranka kljub temu ugotovila, da tožeča stranka nima interesa za nadaljevanje zadevnega postopka in ga je zato ustavila.
   Tožeča stranka toženi stranki očita tudi kršitev prava, saj ponesrečenemu uradniku noben predpis ne nalaga, da sam in neposredno stopi v stik z zdravnikom, ki ga je imenovala institucija, in se dogovori za pregled.
   Na koncu tožeča stranka toženi stranki očita, da je kršila dolžno skrbnost iz člena 24 Kadrovskih predpisov, ker ni upoštevala interesov stranke in ni ravnala v skladu z nalogami, ki jih je dolžna opravljati po uradni dolžnosti.


title: Zadeva T-273/16: Tožba, vložena 30. maja 2016 – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (METAPORN)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/55

         Tožba, vložena 30. maja 2016 – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (METAPORN)
   (Zadeva T-273/16)
   (2016/C 270/62)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sun Media Ltd (Hong Kong Central, Posebno upravno območje Kitajske Hongkong) (zastopnik: A. Schnider, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „METAPORN“ – Prijava št. 11 819 281

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. marca 2016 v združenih zadevah R 653/2015-2 in R 674/2015-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               naloži EUIPO in drugi stranki v postopku pred EUIPO, če predloži pisna stališča, naj nosita svoje stroške in stroške tožeče stranke v postopku pred Splošnim sodiščem in v pritožbenem postopku pri EUIPO.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 75 in naslednjih Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev obveznosti EUIPO, da svoja pooblastila izvaja v skladu s splošnimi načeli prava Unije.


title: Zadeva C-449/11 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. decembra 2013 – Solvay Solexis SpA proti Evropski komisiji (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Evropski trg vodikovega peroksida in natrijevega perborata — Odločba o kršitvi člena 81 ES — Pojma „sporazum“ in „usklajeno ravnanje“ — Pojem „enotna in trajajoča kršitev“ — Izračun globe)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. decembra 2013 – Solvay Solexis SpA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-449/11 P) (1)

   (Pritožba - Omejevalni sporazumi - Evropski trg vodikovega peroksida in natrijevega perborata - Odločba o kršitvi člena 81 ES - Pojma „sporazum“ in „usklajeno ravnanje“ - Pojem „enotna in trajajoča kršitev“ - Izračun globe)
   2014/C 45/09
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Solvay Solexis SpA (zastopniki: T. Salonico, G.L. Zampa in G. Barone, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, L Malferrari in B. Gencarelli, agenti)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. junija 2011 v zadevi Solvay Solexis proti Komisiji (T-195/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 1766 konč. z dne 3. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F/38.620 – vodikov peroksid in perborat) v delu, v katerem se nanaša na družbo Solvay Solexis – Trajanje kršitve – Pojma „sporazum“ in „usklajeno ravnanje“ – Enako obravnavanje – Obveznost obrazložitve

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Solvay Solexis SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 311, 22.10.2011.


title: Zadeva T-520/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2016 – ED/EUIPO (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Delo na daljavo — Prošnja za podaljšanje — Zavrnitev — Tožba — Naknadna odobritev invalidnosti — Ustavitev postopka)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2016 – ED/EUIPO
   (Zadeva T-520/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Delo na daljavo - Prošnja za podaljšanje - Zavrnitev - Tožba - Naknadna odobritev invalidnosti - Ustavitev postopka))
   (2017/C 022/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ED (Barcelona, Španija) (zastponik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: A. Lukošiūtė, agent)

      Predmet

   Predlog, vložen na podlagi člena 270 PDEU, za razglasitev ničnosti odločbe EUIPO z dne 15. januarja 2014 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke z dne 26. septembra 2013, da se ji v bistvu še naprej dovoli delo na daljavo iz Barcelone (Španija) do izboljšanja zdravstvenega stanja, in odločbe predsednika EUIPO z dne 3. junija 2014 o zavrnitvi njene pritožbe z dne 7. februarja 2014.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               ED nosi tretjino lastnih stroškov.

               3.

               Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosi lastne stroške in dve tretjini stroškov, ki so nastali ED.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-93/14 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-274/16: Tožba, vložena 27. maja 2016 – Saleh Thabet/Svet

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/56

         Tožba, vložena 27. maja 2016 – Saleh Thabet/Svet
   (Zadeva T-274/16)
   (2016/C 270/63)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Suzanne Saleh Thabet (Kairo, Egipt) (zastopniki: B. Kennelly in J. Pobjoy, Barristers, ter G. Martin in M. Rushton, Solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2016/411 z dne 18. marca 2016 o spremembi Sklepa 2011/172/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (UL L 74, str. 40) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               ugotovi, da se člen 1(1) Sklepa Sveta 2011/172/SZVP z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (UL L 76, str. 63) in člen 2(1) Uredbe Sveta (EU) št. 270/2011 z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Egiptu (UL L 76, str. 4) ne uporabljata v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko, in naj zato Sklep (SZVP) 2016/411 razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko,

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet ni opredelil ustrezne pravne podlage člena 1(1) Sklepa 2011/172/SZVP (v nadaljevanju: Sklep) in člena 2(1) Uredbe (EU) št. 270/2011 (v nadaljevanju: Uredba). Ni dokazano, da bi Svet preučil pravno podlago člena 1(1) Sklepa pri sprejetju Sklepa (SZVP) 2016/411 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), čeprav je v členu 5 Sklepa izrecno navedeno, da mora to storiti. To, da je člen 1(1) lahko imel veljavno pravno podlago, ko je bil prvič sprejet 21. marca 2011, ne pomeni, da pravna podlaga te določbe traja do leta 2016 ali pozneje.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je kršil pravice, ki jih ima tožeča stranka na podlagi člena 6 v povezavi s členoma 2 in 3 PEU in členoma 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker je predpostavljal, da so v sodnih postopkih v Egiptu spoštovane temeljne človekove pravice.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet je storil očitne napake pri presoji s tem, da je štel, da je merilo, ki velja za vpis tožeče stranke na seznam iz člena 1(1) Sklepa in člena 2(1) Uredbe, izpolnjeno.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Svet ni podal zadostne obrazložitve za ponovno uvrstitev tožeče stranke.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Svet je kršil pravico tožeče stranke do obrambe ter pravico do dobrega upravljanja in učinkovitega sodnega nadzora. Predvsem ni skrbno in nepristransko preučil, ali so domnevni razlogi, ki naj bi upravičevali ponovno uvrstitev, dovolj utemeljeni ob upoštevanju navedb tožeče stranke pred ponovno uvrstitvijo.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: Svet je neutemeljeno in nesorazmerno kršil temeljne pravice tožeče stranke, vključno z njeno pravico do varstva lastninske pravice in ugleda. Vpliv Sklepa Sveta (SZVP) 2016/411 na tožečo stranko je obsežen tako z vidika njene lastnine kot svetovnega ugleda. Svet ni dokazal, da je zamrznitev premoženja in ekonomskih sredstev tožeče stranke povezana ali upravičena s kakršnimkoli legitimnim ciljem, še manj pa, da je s tem ciljem sorazmerna.


title: Zadeva C-528/06: Tožba, vložena 22. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/18

         Tožba, vložena 22. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-528/06)
   (2007/C 42/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: E. Montaguti, zastopnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/98/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o ponovni uporabi informacij javnega sektorja in, v vsakem primeru, ker jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Naj se Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 1. julija 2005.

      (1)  UL L 345, str. 90.


title: Zadeva C-237/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 14. maja 2007 – Dieter Janecek proti Freistaat Bayern

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 14. maja 2007 – Dieter Janecek proti Freistaat Bayern
   (Zadeva C-237/07)
   (2007/C 183/29)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dieter Janecek

      Tožena stranka: Freistaat Bayern
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7(3) Direktive Sveta 96/62/ES z dne 27. septembra 1996 o ocenjevanju in upravljanju kakovosti zunanjega zraka (1) razlagati tako, da zdravstveno ogroženemu tretjemu priznava pravico do priprave načrta ukrepanja celo takrat, kadar lahko ta neodvisno od načrta ukrepanja pravico do varstva pred zdravstvenimi tveganji, do katerih pride zaradi prekoračitve mejne imisijske vrednosti za trdne delce PM10, uveljavlja na podlagi tožbe, s katero zahteva posredovanje oblasti?

               2.

               Ima tretji, ki je ogrožen zaradi zdravju škodljivega onesnaženja s trdnimi delci PM10 – če je na prvo vprašanje treba odgovoriti pritrdilno – zahtevek za pripravo takega načrta ukrepanja, ki kratkoročno določa ukrepe, ki jih je treba izvesti, s katerimi se zagotovi strogo upoštevanje mejne imisijske vrednost za trdne delce PM10?

               3.

               V kolikšnem obsegu mora biti – če je odgovor na drugo vprašanje nikalen – z ukrepi, ki so določeni v načrtu ukrepanja, nevarnost prekoračenja mejnih vrednosti zmanjšana in njeno trajanje omejeno? Ali se lahko načrt postopno omeji na ukrepe, ki sicer ne zagotavljajo ohranjanja mejne vrednosti, kljub vsemu pa kratkoročno prispevajo k izboljšanju kakovosti zraka?

      (1)  UL L 296, str. 55.


title: Zadeva C-63/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil n o 4 de Barcelona (Španija) 13. februarja 2009 – Axel Walz proti Clickair S.A.

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 4 de Barcelona (Španija) 13. februarja 2009 – Axel Walz proti Clickair S.A.
   (Zadeva C-63/09)
   2009/C 102/16
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil 4 de Barcelona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Axel Walz

      Tožena stranka: Clickair S.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali omejitev odgovornosti iz člena 22(2) Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, ki je bila podpisana v Montrealu 28. maja 1999, vključuje tako premoženjsko kot nepremoženjsko škodo, ki sta nastali zaradi izgube prtljage?