title: Izbris zadeve C-256/04

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/32

         Izbris zadeve C-256/04 (1)

   (2005/C 217/65)

      (Jezik postopka: grščina)

   S sklepom z dne 16. junija 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-256/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki.

      (1)  UL C 239, 25.9.2004.


title: Zadeva T-317/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014 – Holcim (Romania) proti Komisiji (Nepogodbena odgovornost — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Krivdna odgovornost — Zavrnitev Komisije, da bi razkrila informacije in prepovedala vse transakcije v zvezi s domnevno odvzetimi pravicami do emisije — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice — Objektivna odgovornost)

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014 – Holcim (Romania) proti Komisiji
   (Zadeva T-317/12) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Krivdna odgovornost - Zavrnitev Komisije, da bi razkrila informacije in prepovedala vse transakcije v zvezi s domnevno odvzetimi pravicami do emisije - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice - Objektivna odgovornost))
   2014/C 388/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Holcim (Romania) SA (Bukarešta, Romunija) (zastopnik: L. Arnauts, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Mifsud-Bonnici in E. White, zastopnika)

      Predmet

   Na eni strani, zahtevek, predložen na podlagi krivdne odgovornosti, ki se nanaša na povračilo škode, ki naj bi nastala tožeči stranki zaradi zavrnitve Komisije, da ji razkrije informacije v zvezi s pravicami do emisije toplogrednih plinov, ki naj bi ji bile odvzete, in da prepove vse transakcije v zvezi s temi pravicami, in na drugi strani odškodninski zahtevek, predložen na podlagi objektivne odgovornosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Holcim (Romania) SA poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva T-42/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Williams proti Komisiji ( Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Pripravljalni dokumenti glede sprejetja Direktive 2001/18/ES o GSO – Delna zavrnitev dostopa – Implicitna zavrnitev dostopa – Izjeme glede varstva poslovnih interesov, glede varstva mednarodnih interesov in glede varstva postopka odločanja – Obveznost obrazložitve )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/16

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Williams proti Komisiji
   (Zadeva T-42/05) (1)

   („Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Pripravljalni dokumenti glede sprejetja Direktive 2001/18/ES o GSO - Delna zavrnitev dostopa - Implicitna zavrnitev dostopa - Izjeme glede varstva poslovnih interesov, glede varstva mednarodnih interesov in glede varstva postopka odločanja - Obveznost obrazložitve“)
   (2008/C 272/29)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Rhiannon Williams (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Crosby, C. Bryant, solicitors, in R. Lang, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Docksey in P. Costa de Oliveira, zastopnika)
   Predmet
   Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 19. novembra 2004, s katero je bil tožeči stranki delno zavrnjen dostop do določenih pripravljalnih zakonodajnih dokumentov o gensko spremenjenih organizmih.
   Izrek

               1)

               Ustavi se postopek presojanja zakonitosti odločbe Komisije z dne 19. novembra 2004, s katero je bil tožeči stranki delno zavrnjen dostop do določenih dokumentov glede pripravljalnega dela zakonodaje o gensko spremenjenih organizmih, ker je implicitno vsebovala zavrnitev dostopa do določenih pripravljalnih dokumentov, ki naj bi izhajala iz Komisijinega generalnega direktorata (GD)„Trgovina“, in sicer v zvezi s sprejetjem Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS.

               2)

               Odločba Komisije z dne 19. novembra 2004 se razglasi za nično, ker je implicitno zavrnila dostop do pripravljalnih dokumentov v zvezi s sprejetjem Direktive 2001/18, ki niso izhajali iz Komisijinega generalnega direktorata (GD) „Trgovina“.

               3)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               4)

               Komisija nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila R. Williams.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva T-527/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2012 – Ayadi proti Komisiji ( „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi za osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani — Uredba (ES) št. 881/2002 — Umik zainteresirane stranke s seznama zadevnih oseb in subjektov — Ničnostna tožba — Ustavitev postopka“ )

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2012 – Ayadi proti Komisiji
   (Zadeva T-527/09) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi za osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani - Uredba (ES) št. 881/2002 - Umik zainteresirane stranke s seznama zadevnih oseb in subjektov - Ničnostna tožba - Ustavitev postopka)
   2012/C 89/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Chafiq Ayadi (Dublin, Irska) (zastopniki: sprva B. Emmerson, QC, S. Cox, barrister, in H. Miller, solicitor, nato E. Grieves, barrister, in E. Miller)

      Tožena stranka: Evropska Komisija (zastopniki E. Paasivirta, T. Scharf in M. Konstantinidis, zastopniki)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Finnegan in R. Szostak, zastopnika)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 954/2009 z dne 13. oktobra 2009 o 114. spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani (UL L 269, str. 20), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Chafiq Ayadi, in povrne blagajni Splošnega sodišča zneske, ki so bili izplačani iz naslova pravne pomoči.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva C-524/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 17. oktobra 2011 – Lowlands Design Holding BV, druga stranka v postopku: Minister van Financiën

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 17. oktobra 2011 – Lowlands Design Holding BV, druga stranka v postopku: Minister van Financiën
      (Zadeva C-524/11)
      (2012/C 25/47)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vložnica kasacijske pritožbe: Lowlands Design Holding BV

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Minister van Financiën

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Kako je treba razlagati tarifni podštevilki KN 6209 20 in 6211 42 ter tarifno podštevilko KN 9404 30 ob upoštevanju tarifne uvrstitve blaga za dojenčke in majhne otroke, kot je to, na katero se nanaša obravnavani primer?


title: Zadeva T-23/10: Tožba, vložena 27. januarja 2010 – Arkema France proti Komisiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/37

         Tožba, vložena 27. januarja 2010 – Arkema France proti Komisiji
   (Zadeva T-23/10)
   2010/C 80/61
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Arkema France (Colombes, Francija) (zastopnika: J. Joshua, Barrister, E. Aliende Rodríguez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost člena 1(1) in (2) Odločbe Komisije C(2009) 8682 z dne 11. novembra 2009 v delu, v katerem zadeva tožečo stranko, v vsakem primeru pa naj se razglasi ničnost člena 1(1) v delu, v katerem je ugotovljeno, da je tožeča stranka v obdobju od 16. marca 1994 do 31. marca 1996 sodelovala pri kršitvi v sektorju stabilizatorjev za kositer;

               —

               odpravita naj se globi, naloženi tožeči stranki v členu 2;

               —

               če Splošno sodišče ne bo povsem odpravilo glob, naj ju na podlagi izvajanja polne jurisdikcije znatno zniža;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 11. novembra 2009 v zadevi COMP/38.589 – Toplotni stabilizatorji, s katero je bilo ugotovljeno, da je tožeča stranka sodelovala pri dveh ločenih kršitvah člena 81 ES (zdaj člen 101 PDEU), pri eni v sektorju stabilizatorjev za kositer in pri drugi v sektorju ESBO, in s katero ji je bila za vsako skupino proizvodov naložena globa.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge:

               Prvič, ob pravilni razlagi člena 25 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) postopek v zadevi Akzo (2) ni pretrgal zastaranja in je bila pravica Komisije za naložitev glob glede obeh kršitev zastarana v skladu s pravilom o „dvojnem roku“. Tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija nepravilno uporabila pravo, ko je ugotovila, da je postopek pred Splošnim sodiščem v zadevi Akzo pretrgal tek zastaralnega roka, in da je nepravilno ugotovila, da je v tej zadevi mogoče podaljšati desetletni rok, ki ga določa člen 25(5) navedene uredbe.

               Drugič, tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni izkazala pravnega interesa za ugotavljanje kršitev, pri katerih ni pristojna za izrekanje glob. Tožeča stranka navaja, da člen 7 Uredbe (ES) št. 1/2003 Komisiji dejansko omogoča, da ugotovi, da je bila kršitev storjena, ne da bi izrekla globo, če izkaže, da ima za to pravni interes.

               Tretjič, ne glede na prva dva tožbena razloga tožeča stranka od Splošnega sodišča zahteva, naj razglasi ničnost ugotovitve v členu 1(1) izpodbijane odločbe, da je v obdobju od 16. marca 1994 do 31. marca 1996 sodelovala pri kršitvi v sektorju stabilizatorjev za kositer, ker Komisija ni izkazala pravnega interesa za tako ugotovitev.

               Četrtič, če Splošno sodišče ne bi povsem odpravilo glob, pa tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni dokazala, da se je kršitev nadaljevala tudi po 23. februarju 1999, in da bi bilo zaradi krajšega trajanja kršitev treba globo, naloženo za drugo obdobje usklajenega ravnanja, zmanjšati.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).

      (2)  Sodba Sodišča z dne 17. septembra 2007 v združenih zadevah Akzo Nobel Chemicals in Akcros Chemicals proti Komisiji, T-125/03 in T-253/03, ZOdl., str. II-3523.


title: Zadeva C-80/07: Tožba, vložena 14. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/15

         Tožba, vložena 14. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-80/07)
   (2007/C 69/36)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in B. Stromsky)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/28/ES (1) z dne 8. aprila 2005 o načelih in podrobnih smernicah za dobro klinično prakso v zvezi z zdravili v preskušanju za humano uporabo ter o zahtevah za pridobitev dovoljenja za proizvodnjo ali uvoz takšnih izdelkov, oziroma v vsakem primeru, ker jih ni posredovala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/28/ES v notranji pravni red se je iztekel 29. januarja 2006.

      (1)  UL L 91, 9.4.2005, str. 13.


title: Zadeva F-58/06: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 15. marca 2007 — Simon proti Sodišču in Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/60

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 15. marca 2007 — Simon proti Sodišču in Komisiji
   (Zadeva F-58/06) (1)

   (2007/C 95/119)

      Jezik postopka: madžarščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 190, 12.8.2006., str. 35.


title: Zadeva T-533/15: Tožba, vložena 11. septembra 2015 – Korea National Insurance Corporation Zweigniederlassung Deutschland in drugi/Svet in Komisija

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/49

         Tožba, vložena 11. septembra 2015 – Korea National Insurance Corporation Zweigniederlassung Deutschland in drugi/Svet in Komisija
   (Zadeva T-533/15)
   (2015/C 381/60)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Korea National Insurance Corporation Zweigniederlassung Deutschland (Hamburg, Nemčija), Kim Il Su (Pjongjang, Severna Koreja), Kang Song Sam (Hamburg), Choe Chun Sik (Pjongjang), Sin Kyu Nam (Pjongjang), Pak Chun San (Pjongjang), So Tong Myong (Pjongjang) (zastopniki: M. Lester in S. Midwinter, Barristers, T. Brentnall in A. Stevenson, Solicitors)

      Toženi stranki: Evropska komisija Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2015/1066 z dne 2. julija 2015 o spremembi Sklepa 2013/183/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Demokratični ljudski republiki Koreji (UL L 174, str. 25) in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/1062 z dne 2. julija 2015 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 329/2007 o omejevalnih ukrepih proti Demokratični ljudski republiki Koreji (UL L 174, str. 16) razglasi za nična v delu, v katerem so na podlagi teh ukrepov vključene v Prilogo V;

               —

               toženima strankama naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: toženi stranki nista navedli ustreznih in zadostnih razlogov za vključitev tožečih strank.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: toženi stranki sta storili očitno napako s tem, ko sta menili, da je bilo v primeru tožečih strank izpolnjeno katero koli merilo za vključitev v izpodbijana akta, saj za njihovo vključitev ni nikakršne dejanske podlage.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: toženi stranki sta kršili načela o varstvu podatkov.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: toženi stranki sta neupravičeno in nesorazmerno kršili temeljne pravice tožečih strank, vključno s pravico do varstva lastnine, poslovne dejavnosti in ugleda.


title: Zadeva C-649/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Versailles (Francija) 6. decembra 2013 – Comité d'entreprise de Nortel Networks SA in drugi, g. Rogeau, odvetnik, stečajni upravitelj družbe Nortel Networks SA proti g. Rogeauju, odvetniku, stečajnemu upravitelju družbe Nortel Networks SA, Alanu Robertu Bloomu in drugim

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Versailles (Francija) 6. decembra 2013 – Comité d'entreprise de Nortel Networks SA in drugi, g. Rogeau, odvetnik, stečajni upravitelj družbe Nortel Networks SA proti g. Rogeauju, odvetniku, stečajnemu upravitelju družbe Nortel Networks SA, Alanu Robertu Bloomu in drugim
   (Zadeva C-649/13)
   2014/C 39/23
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de commerce de Versailles (Francija)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Comité d'entreprise de Nortel Networks SA in drugi ter g. Rogeau, odvetnik, stečajni upravitelj družbe Nortel Networks SA

      Tožene stranke: g. Rogeau, odvetnik, stečajni upravitelj družbe Nortel Networks SA ter Alan Robert Bloom in drugi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je sodišče države začetka sekundarnega postopka pristojno – izključno ali alternativno s sodiščem države začetka glavnega postopka – za odločanje o določitvi premoženja dolžnika, za katero veljajo učinki sekundarnega postopka, v skladu s členi 2(g), 3(2) in 27 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (1) ter ali je treba v primeru izključne ali alternativne pristojnosti uporabiti pravo glavnega ali sekundarnega postopka?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191.


title: Zadeva T-524/12: Tožba, vložena 3. decembra 2012 – Recaro proti UUNT – Certino Mode (RECARO)

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/23

         Tožba, vložena 3. decembra 2012 – Recaro proti UUNT – Certino Mode (RECARO)
   (Zadeva T-524/12)
   2013/C 32/37
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Recaro Beteiligungs-GmbH (Kaiserslautern, Nemčija) (agent: J. Weiser, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Certino Mode, SL (Elche, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da zavrne pritožbo, ki jo je vložila intervenientka in da se znamka Skupnosti št. 734343 „RECARO“ v celoti razveljavi;

               —

               podredno, razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. septembra 2012 v zadevi R 1761/2011-1; in

               —

               naloži UUNT in glede na okoliščine intervenientki plačilo stroškov teh postopkov in pritožbenega postopka pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: besedna znamka „RECARO“ za proizvode iz razredov 10 in 25 – registracija znamke Skupnosti št. 734343

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Odločba oddelka za izbris: razveljavitev znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev izpodbijane odločbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 51(1) v povezavi s členom 15 Uredba Sveta št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 76(2) Uredbe Sveta št. 207/2009 v povezavi s pravilom 50(1) Uredbe Komisije št. 2868/95; in

               —

               kršitev člena 75(1) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-112/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. januarja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/34

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. januarja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-112/08) (1)

   2009/C 141/62

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 128, 24.5.2008.


title: Zadeva C-647/11 P: Sklep Sodišča z dne 29. novembra 2012 – Dimos Peramatos proti Evropski komisiji (Pritožba — Finančna pomoč, odobrena za projekt na področju okolja — „LIFE“ — Odločba o delni izterjavi plačanega zneska — Določitev obveznosti prejemnika — Legitimno pričakovanje — Obveznost obrazložitve — Napačna uporaba prava)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/6

         Sklep Sodišča z dne 29. novembra 2012 – Dimos Peramatos proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-647/11 P) (1)

   (Pritožba - Finančna pomoč, odobrena za projekt na področju okolja - „LIFE“ - Odločba o delni izterjavi plačanega zneska - Določitev obveznosti prejemnika - Legitimno pričakovanje - Obveznost obrazložitve - Napačna uporaba prava)
   2013/C 108/10
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Dimos Peramatos (zastopnik: G. Gerapetritis, Δικηγόρος)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: M. Condou-Durande in A.-M. Rouchaud-Joët, agenta, skupaj z A. Somoujem, Δικηγόρος)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 12. oktobra 2011 v zadevi Dimos Peramatos proti Komisiji (T-312/07), s katero je bila zavrnjena tožba za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 7. decembra 2005, ki je bila tožeči stranki vročena 17. maja 2007, o izterjavi zneskov, izplačanih na podlagi odločbe Komisije C71997/29 final z dne 17. julija 1997 o projektu v okviru programa pogozdovanja, ali, podredno, za spremembo izpodbijane odločbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže

               2.

               Dimos Peramatos se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 49, 18.2.2012.


title: Zadeva T-391/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Aldi/EUIPO – Cantina Tollo (ALDIANO) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije ALDIANO — Prejšnja besedna znamka Evropske unije ALDI — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravilo 22(3) Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Aldi/EUIPO – Cantina Tollo (ALDIANO)
   (Zadeva T-391/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije ALDIANO - Prejšnja besedna znamka Evropske unije ALDI - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravilo 22(3) Uredbe (ES) št. 2868/95))
   (2017/C 038/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Rühr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Cantina Tollo SCA (Tollo, Italija) (zastopnika: F. Celluprica in F. Fischetti, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. maja 2015 (zadeva R 1612/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Aldi in Cantina Tollo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Aldi GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 302, 14.9.2015.


title: Zadeva C-212/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'arbitrage  10. maja 2006  — Vlada francoske skupnosti, valonska vlada proti flamski vladi

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'arbitrage 10. maja 2006 — Vlada francoske skupnosti, valonska vlada proti flamski vladi
   (Zadeva C-212/06)
   (2006/C 178/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour d'arbitrage.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vlada francoske skupnosti, Valonska vlada

      Tožena stranka: Flamska vlada
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je sistem zdravstvenega zavarovanja — ki (a) ga je vzpostavila avtonomna skupnost zvezne države članice Evropske skupnosti, (b) velja za osebe, ki imajo stalno prebivališče na delu ozemlja te zvezne države, za katero je pristojna ta avtonomna skupnost, (c) daje pravico do tega, da se iz tega sistema krijejo stroški storitev pomoči in nezdravstvenih storitev za osebe z dolgotrajno in hudo „zmanjšano sposobnostjo skrbeti zase“, ki so zavarovane po tem sistemu, in sicer v obliki pavšalnih plačil za stroške, povezane s tem, in (d) se, po eni strani, financira z letnimi prispevki zavarovancev in, po drugi strani, iz dajatev iz proračuna za stroške zadevne avtonomne skupnost — sistem, ki sodi v okvir stvarne veljavnosti Uredbe Sveta št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je določen v členu 4 te uredbe?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje za predhodno odločanje: ali je navedeno uredbo — predvsem njene člene 2, 3 in 13 ter, če so uporabni, njene člene 18, 19, 20, 25 in 28 — treba razlagati tako, da te določbe nasprotujejo temu, da avtonomna skupnost zvezne države članice Evropske skupnosti sprejme določbe, ki — pri izvrševanju njenih pristojnosti — možnost zavarovanja v sistemu socialne varnosti v smislu te uredbe in prejemanja ugodnosti iz le-tega omejuje na osebe, ki imajo stalno prebivališče na ozemlju, za katero je pristojna ta avtonomna skupnost, in — glede državljanov Evropske unije — na osebe, ki so zaposleni na tem ozemlju in imajo stalno prebivališče v drugi državi članici, z izjemo oseb — ne glede na njihovo državljanstvo — ki imajo stalno prebivališče na delu ozemlja zvezne države, za katerega je pristojna druga avtonomna skupnost?

               3.

               Ali je člene 18, 39 in 43 Pogodbe ES treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da avtonomna skupnost zvezne države članice Evropske skupnosti sprejme določbe, ki — pri izvrševanju njenih pristojnosti — možnost zavarovanja v sistemu socialne varnosti v smislu navedene uredbe in prejemanja ugodnosti iz le-tega omejuje na osebe, ki imajo stalno prebivališče na ozemlju, za katero je pristojna ta avtonomna skupnost, in — glede državljanov Evropske unije — na osebe, ki so zaposlene na tem ozemlju in imajo stalno prebivališče v drugi državi članici, z izjemo oseb — ne glede na njihovo državljanstvo — ki imajo stalno prebivališče na delu ozemlja zvezne države, za katerega je pristojna druga avtonomna skupnost?

               4.

               Ali je člene 18, 39 in 43 Pogodbe ES treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da je okvir veljavnosti takega sistema omejen na osebe, ki imajo stalno prebivališče v enotah zvezne države članice Evropske skupnosti in ki so vključeni v ta sistem?


title: Zadeva T-308/08: Tožba, vložena 5. avgusta 2008 – Parfums Christian Dior proti UUNT – Consolidated Artists (MANGO adorably)

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/15

         Tožba, vložena 5. avgusta 2008 – Parfums Christian Dior proti UUNT – Consolidated Artists (MANGO adorably)
   (Zadeva T-308/08)
   (2008/C 260/28)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Parfums Christian Dior SA (Pariz, Francija) (zastopniki: E. Cornu, D. Moreau in F. de Visscher, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Consolidated Artists B.V. (Rotterdam, Nizozemska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. maja 2008 v zadevi R 1162/2007-2 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „MANGO adorably“ za proizvode iz razreda 3.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Francoska besedna znamka „ADIORABLE“ št. 33 209 849 za proizvode iz razreda 3; francoska besedna znamka „J'ADORE“ št. 94 536 564 za različne proizvode, med katerimi so tudi proizvodi iz razreda 3; mednarodna besedna znamka „ADIORABLE“ št. 811 001 za različne proizvode, med katerimi so tudi proizvodi iz razreda 3; mednarodna besedna znamka „J'ADORE“ št. 687 422 za različne proizvode, med katerimi so tudi proizvodi iz razreda 3.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora v celoti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe Sveta št. 40/94, ker naj bi odbor za pritožbe napačno ugotovil, da med zadevnimi znamkami ni verjetnosti zmede in da uporaba prijavljene znamke ne bi izkoristila ugled prejšnjih znamk, in sicer zaradi napačne ugotovitve, da si po obeh pravnih podlagah zadevne znamke niso zadosti podobne.


title: Zadeva T-287/01: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  20. marca 2006  — Bioelettrica proti Komisiji

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/18

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 20. marca 2006 — Bioelettrica proti Komisiji
   (Zadeva T-287/01) (1)

   (2006/C 121/32)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 31, 2.2.2002.


title: Zadeva T-209/01: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  14. decembra 2005  — Honeywell proti Komisiji ( Ničnostna tožba — Konkurenca — Odločba Komisije, ki koncentracijo razglaša za nezdružljivo s skupnim trgom — Uredba (EGS) št. 4064/89 — Brezpredmetnost delnega izpodbijanja odločbe — Trg letalskih proizvodov — Tožba, ki ne more privesti do razglasitve ničnosti odločbe )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2005 — Honeywell proti Komisiji
   (Zadeva T-209/01) (1)

   („Ničnostna tožba - Konkurenca - Odločba Komisije, ki koncentracijo razglaša za nezdružljivo s skupnim trgom - Uredba (EGS) št. 4064/89 - Brezpredmetnost delnega izpodbijanja odločbe - Trg letalskih proizvodov - Tožba, ki ne more privesti do razglasitve ničnosti odločbe“)
   (2006/C 48/48)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Honeywell International, Inc. (Morristown, New Jersey, Združene države) (zastopnika: K. Lasok, QC, in F. Depoortere, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: R. Lyal, P. Hellström in F. Siredey-Garnier, zastopniki)

      Intervenienta na strani tožene stranke: Rolls-Royce plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: A. Renshaw, solicitor) in Rockwell Collins, Inc. (Cedar Rapids, Iowa, Združene države) (zastopniki: T. Soames, J. Davies, A. Ryan, solicitors, P. Camesasca, avocat)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/134/ES z dne 3. julija 2001, ki koncentracijo razglaša za nezdružljivo s skupnim trgom in s sporazumom EGP (zadeva COMP/M.2220 — General Electric proti Honeywellu) (UL 2004, L 48, str. 1)
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi lastne stroške in stroške, ki so jih priglasili Komisija in intervenienta.

      (1)  UL C 331, 24.11.2001.


title: Zadeva C-231/13 P: Pritožba, ki jo je Hotel Concordia srl, nekdanja Hotel Concordia Snc, vložila 29. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v združenih zadevah od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/17

         Pritožba, ki jo je Hotel Concordia srl, nekdanja Hotel Concordia Snc, vložila 29. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v združenih zadevah od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-231/13 P)
   2013/C 207/29
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnika: Hotel Concordia srl, nekdanja Hotel Concordia Snc (zastopnika: A. Bianchini in F. Busetto, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Predlogi

               —

               Izpodbijani sklep Splošnega sodišča naj se razglasi za ničen;

               —

               predlogom, ki so bili podani na prvi stopnji, naj se ugodi, in naj se zato:

                           —

                           Odločba Evropske komisije št. 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 glede ukrepov pomoči v korist podjetij, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie, določenih v zakonih št. 30/1997 in št. 206/1995, s katerima so uvedena zmanjšanja socialnih prispevkov, naj se razglasi za nično, v delu, v katerem je to potrebno in kolikor je to v interesu tožečih strank;

                           —

                           podredno, zgoraj navedena odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem nalaga obveznost vračila odobrenih zmanjšanj in povečanje zneska zmanjšanj, ki jih je treba vrniti, za obresti za obdobja, navedena v sodbi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov obeh stopenj postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V podporo pritožbi se navaja devet pritožbenih razlogov:

                  Prvi razlog: nepravilnost sklepa, ker ta ne upošteva dejstva, da zadevni ukrepi upravičencem ne podeljujejo nikakršne prednosti, ker imajo naravo odškodnine.

                  Drugi razlog: nepravilnost sklepa, ker ni izključil ali vsaj presodil možnosti, da zadevni ukrepi vplivajo na konkurenco in na trgovino znotraj Skupnosti.

                  Tretji razlog: nepravilnost sklepa, ker je zavrnil uporabo izjem iz člena 87(2)(b) ES (zdaj člen 107(2)(b) PDEU) in iz člena 87(3)(b) ES (zdaj člen 107(3)(b) PDEU).

                  Četrti razlog: nepravilnost sklepa, ker je zavrnil uporabo izjeme iz člena 87(3)(c) ES (zdaj člen 107(3)(c) PDEU).

                  Peti razlog: nepravilnost sklepa, ker je zavrnil uporabo izjem iz člena 87(3)(d) in (e) ES (zdaj člen 107(3)(d) in (e) PDEU).

                  Šesti razlog: nepravilnost sklepa, ker je zavrnil uporabo izjeme iz člena 86(2) ES (zdaj člen 106(2) PDEU).

                  Sedmi razlog: nepravilnost sklepa, ker je izključil obstoj pomoči s posledično kršitvijo člena 88(3) ES (zdaj člen 108(3) PDE) in člena 15 Uredbe št. 659/1999 (1).

                  Osmi razlog: nepravilnost sklepa zaradi izključitve uporabe člena 14(1) Uredbe št. 659/1999 v zvezi z odredbo o vračilu.

                  Deveti razlog: nepravilnost sklepa zaradi izključitve uporabe člena 14(1) Uredbe št. 659/1999 v zvezi z odmero obresti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES; UL L 83, str. 1.


title: Zadeva F-92/14: Tožba, vložena 10. septembra 2014 – ZZ/Evropski parlament

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/40

         Tožba, vložena 10. septembra 2014 – ZZ/Evropski parlament
   (Zadeva F-92/14)
   (2014/C 448/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: Günther Maximini, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Predlog, prvič, za razveljavitev zavrnilne odločbe Parlamenta, s katero je Parlament zavrnil, da bi tožečo stranko zavaroval pred škodo, ki ji je nastala s kršitvijo njenih osebnostnih pravic in določb Uredbe 45/2011 v okviru obravnave prejšnje zadeve, in drugič, za plačilo odškodnine skupaj z zamudnimi obrestmi zaradi nepremoženjske škode, ki ji je domnevno nastala.

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se odločba tožene stranke z dne 5. marca 2014, s katero je bil zavrnjen odškodninski zahtevek tožeče stranke z dne 16. decembra 2013, ter zavrnitev, ki se zaradi molka organa domneva, v zvezi s pritožbo z dne 24. marca 2014 zoper prvo navedeno odločbo ter, podredno, naknadna zavrnilna odločba neznanega avtorja z dne 29. julija 2014 razglasijo za nične;

               —

               naj se toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača 30  000 EUR kot odškodnino za nepremoženjsko škodo skupaj z zamudnimi obrestmi v višini pet odstotnih točk nad temeljno obrestno mero na 25  000 EUR od 1. februarja 2014 in na 5  000 EUR od 1. maja 2014;

               —

               naj se toženi strani naloži plačilo stroškov postopka, vključno s predhodnim postopkom, ter vseh potrebnih izdatkov tožeče stranke.


title: Zadeva C-287/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 3. julija 2006 — Deutsche Post AG proti Zvezni republiki Nemčiji, Intervenient: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 3. julija 2006 — Deutsche Post AG proti Zvezni republiki Nemčiji, Intervenient: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH
   (Zadeva C-287/06)
   (2006/C 261/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Köln
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutsche Post AG

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Intervenient: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 47(2), v povezavi s členom 95 Pogodbe ES in členoma 12, peta alinea in 7(1) direktive 97/67/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 (1) razlagati tako, da je izvajalec univerzalnih storitev, kadar uporablja posebne tarife za poslovne stranke, ki poštne pošiljke oddajajo v poštno omrežje tako, da jih že sortirane dostavljajo poštnim centrom, zavezan iste posebne tarife uporabljati tudi za podjetja, ki pošiljke prevzemajo pri pošiljateljih in jih v poštno omrežje oddajajo že sortirane na istih točkah omrežja in pod istimi pogoji kot poslovne stranke, ne da bi smel izvajalec univerzalnih storitev ob upoštevanju obveznosti izvajanja univerzalnih storitev to zavrniti?

      (1)  UL L 176, str. 21.


title: Zadeva C-477/08: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 24. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/36/ES — Priznavanje poklicnih kvalifikacij — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/13

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 24. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-477/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/36/ES - Priznavanje poklicnih kvalifikacij - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2009/C 282/23
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in M. Adam, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, str. 22), v predpisanem roku.

      Izrek

               1.

               Republika Avstrija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 63 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij s tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos te direktive.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva C-413/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Nemčija) 10. septembra 2007 – Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider proti Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Nemčija) 10. septembra 2007 – Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider proti Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD
   (Zadeva C-413/07)
   (2007/C 283/29)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider

      Tožena stranka: Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 19(2)(a) Uredbe (ES) št. 44/2001 (1) razlagati tako, da je glede delavcev, ki so nameščeni za delo na določeni ladji in so zaposleni izključno na njej, ladjo kot tako treba obravnavati kot kraj, v katerem delavci običajno opravljajo svoje delo?

               2)

               Ali je treba člen 19(2)(a) razlagati tako, da je v vsakem primeru – ko ladja, ki je določena kot kraj dela, ne pluje izključno ali pretežno v teritorialnih vodah ene in iste države, temveč v mednarodnem prometu, kot v obravnavanem primeru, o katerem je treba odločiti, kot trajekt v linijski službi med Nemčijo in Finsko – kot sodišče običajnega kraja opravljanja dela treba obravnavati sodišče, ki je pristojno za domače pristanišče ali za pristanišče registracije, v tisti državi, pod zastavo katere pluje ladja?

               3)

               Ali je glede delavca, ki svoje delo opravlja izključno na določeni ladji, ki pluje v mednarodnem prometu, treba izhajati iz tega, da svojega dela običajno ne opravlja v eni in isti državi in se zato za določitev pristojnega sodišča v državi, ki ni država delavčevega stalnega prebivališča, ne uporabi člen 19(2)(a), ampak člen 19(2)(b)?

               4)

               Ali je treba v zadnjem primeru člen 19(2)(b) razlagati tako, da je kot poslovno enoto, ki je zaposlila delavca, mogoče obravnavati tudi pisarno, ki je v enem od pristanišč postanka ladje sicer ne vodi delodajalec sam, temveč druga družba, ki jo je delodajalec na podlagi pogodbe o upravljanju pooblastil, da kot „Operator“ organizira gospodarsko in tehnično delovanje njegove ladje, in ki zaposluje „Crew Manager-ja“, katerega naloge so, da usklajuje delo osebja, če pogodbe o zaposlitvi sicer niso bile sklenjene v tej pisarni, temveč na ladji z njenim kapitanom, vendar pa so se v pisarni razdeljevali razporedi dela, sprejemala potrdila o nezmožnosti za delo in prek tam dejavnega „Crew Manager-ja“ izrekale odpovedi pogodb o zaposlitvi?

               5)

               V primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje 4:

                           (a)

                           Ali je lahko pridobitelj ladje, katere člani posadke so lahko v skladu s členom 19(2)(b) tožili dotedanjega delodajalca pri sodišču v kraju poslovne enote, ki jih je zaposlila, že zato tožen pri istem sodišču, ker so delavci, ki so jim je bile odpovedane pogodbe o zaposlitvi, zatrjevali, da je bilo njihovo delovno razmerje preneseno na pridobitelja na podlagi določb o prenosu obrata, ki po njihovem mnenju veljajo v nacionalnem pravu, ki ga je treba uporabiti?

                           (b)

                           Ali je lahko „Operator“, ki je odpovedal pogodbe o zaposlitvi in je opisan v vprašanju 4, tožen pri istem sodišču kot dotedanji delodajalec, če se tožba vloži tudi proti njemu?

      (1)  UL L 12, str. 1.


title: Zadeva T-164/06: Tožba, vložena 21. junija 2006 — ColArt/Americas proti UUNT (BASICS)

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/27

         Tožba, vložena 21. junija 2006 — ColArt/Americas proti UUNT (BASICS)
   (Zadeva T-164/06)
   (2006/C 190/49)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: ColArt/Americas, Inc (Piscataway, ZDA) (zastopnik: E. Soler Borda, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi v celoti odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 7. aprila 2006, ki se nanaša na prijavo znamke BASICS št. 002433613 (zadeva R 788/2005-4);

               —

               podredno, naj se razveljavi v kolikor se nanaša na naslednje proizvode: barvila v obliki akrilnih barv, umetniške lake.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „BASICS“ za blago iz razreda 2 — prijava št. 2 433 613

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) in člena 7(3) Uredbe Sveta št. 40/94, kajti beseda „BASICS“ ni pogost izraz v angleščini povezavi s prijavljenimi proizvodi in ni takšne narave, ki bi omogočila potrošniku jasno razumevanje proizvodov na katere se nanaša prijava. V vsakem primeru, prijavljena znamka je pridobila razlikovalni učinek z uporabo.


title: Zadeva C-467/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. oktobra 2007 vložilo Monomeles Protodikeio Livadeias (Grčija) – Koskovolis Panagiotis in Pappa Aikaterini proti Koinotita Kypiakiou – Beozia

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. oktobra 2007 vložilo Monomeles Protodikeio Livadeias (Grčija) – Koskovolis Panagiotis in Pappa Aikaterini proti Koinotita Kypiakiou – Beozia
   (Zadeva C-467/07)
   (2007/C 315/47)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Monomeles Protodikeio Livadeias (Grčija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Koskovolis Panagiotis in Pappa Aikaterini

      Tožena stranka: Koinotita Kypiakiou – Beozia
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba določbi 5 in 8(3) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je sestavni del Direktive Sveta 1999/70 (UL L 175, str. 43), razlagati tako, da pravo Skupnosti prepoveduje (zaradi izvajanja navedenega okvirnega sporazuma), da država članica sprejme ukrepe, če:

                           a)

                           je pred začetkom veljavnosti direktive v notranjem pravnem redu že obstajal ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma?

                           b)

                           sprejeti ukrepi za izvajanje okvirnega sporazuma povzročijo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES obstajal ustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma, in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 8(3) zakona št. 2112/1920, ali pomeni sprejetje pravnega ukrepa zaradi izvajanja okvirnega sporazuma – in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 11 dekreta predsednika št. 164/2004 – v smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega sporazuma nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas, v notranjem pravnem redu:

                           a)

                           če je naveden zakonodajni ukrep za izvajanje okvirnega sporazuma sprejet po izteku roka za prenos Direktive 1999/70/ES, vendar se uporablja rationae temporis samo za pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja za določen čas, ki so veljali pred začetkom veljavnosti ukrepa ali ki so prenehali veljati v določenem obdobju pred začetkom veljavnosti ukrepa, vendar po končnem datumu za prenos direktive, medtem ko uporaba prej obstoječega ustreznega pravnega ukrepa ni časovno omejena in se uporablja za vse pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene, so veljale ali prenehale veljati ob začetku veljavnosti direktive in ob izteku roka za njen prenos?

                           b)

                           če se navedeni zakonodajni ukrep uporablja samo za pogodbe o zaposlitvi ali delovna razmerja za določen čas, ki morajo, da bi se šteli za zaporedne, kumulativno:

                                       i)

                                       ne biti ločeni z vmesnimi obdobji, ki bi presegla tri mesece, in

                                       ii)

                                       v celoti trajati najmanj 24 mesecev pred začetkom veljavnosti navedenega ukrepa, neodvisno od števila podaljšanj, oziroma trajati pred začetkom veljavnosti navedenega ukrepa najmanj 18 mesecev v 24 mesecih pod pogojem, da je prišlo do treh podaljšanj, poleg začetne pogodbe, čeprav prej obstoječi ustrezni pravni ukrep ne postavlja takšnih pogojev, temveč se uporablja za vse pogodbe o zaposlitvi (zaporedne) za določen čas, neodvisno od najkrajšega trajanja zaposlitve in najmanjšega števila podaljšanj?

                           c)

                           če navedeni zakonodajni ukrep za izvajanje okvirnega sporazuma kot pravni učinek, katerega namen je zaščita delavcev, ki so zaposleni za določen čas, in preprečevanje zlorab v smislu okvirnega sporazuma, določa spremembo ex nunc pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, medtem ko prej obstoječi ustrezni pravni ukrep določa, da se ta sprememba naredi retroaktivno (ex tunc)?

               3)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES obstajal ustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma, in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 8(3) zakona št. 2112/1920, ali pomeni sprejetje zakonodajnega ukrepa zaradi izvajanja okvirnega sporazuma, in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 7 dekreta predsednika št. 164/2004 – ki določa kot edino varstvo pred zlorabo delavcev, ki so zaposleni za določen čas, obveznost delodajalca, da v primeru zlorabe pri zaposlitvi zaradi zaporednih pogodb za določen čas izplača plače in nadomestilo za odpustitev – v smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega sporazuma nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas, v notranjem pravnem redu, upoštevajoč:

                           a)

                           da obveznost delodajalca plačati plačo in nadomestilo za odpustitev, ki jo določa nacionalno pravo za vse vrste delovnih razmerij, ne skuša preprečiti samo zlorabe v smislu okvirnega sporazuma; in

                           b)

                           da je pravni učinek izvajanja prej obstoječega ustreznega pravnega ukrepa to, da se zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas štejejo za pogodbo za nedoločen čas?

               4)

               V primeru pozitivnega odgovora na prejšnja vprašanja, ali nacionalno sodišče ne sme, ko razlaga svoje nacionalno pravo v skladu z Direktivo 1999/70/ES, upoštevati določbe, ki z njo niso združljive in ki so bile sprejete zaradi izvajanja okvirnega sporazuma, ampak povzročijo v notranjem pravu zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas – in sicer določbe členov 7 in 11 dekreta predsednika št. 164/2004 – in mora namesto njih uporabiti določbe ustreznega nacionalnega pravnega ukrepa, ki je veljal pred začetkom veljavnosti direktive, in sicer določb člena 8(3) zakona št. 2112/1920?

               5)

               Ko nacionalno sodišče presodi, da se za določen spor glede zaposlitve za določen čas načeloma uporabi določba, ki pomeni ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma in v skladu s katero ugotovitev, da so bile pogodbe sklenjene za določen čas, ne da bi to bilo utemeljeno z objektivnim razlogom v zvezi z naravo ali značilnostmi pogodbe ali dejavnosti, vsebuje spremembo te pogodbe v pogodbo za nedoločen čas:

                           a)

                           ali je razlaga in uporaba nacionalnega prava s strani nacionalnega sodišča, v skladu s katerim je sklenitev delovnih razmerij za določen čas v javnem sektorju pravno temeljila na zakonu o zaposlitvi za določen čas za zadovoljitev posebnih socialnih, dodatnih, nujnih ali začasnih potreb, čeprav so te potrebe dejansko „stalne in trajne“, pomeni v vsakem primeru objektivni razlog, ki utemeljuje sklenitev pogodb za določen čas, skladna s pravom Skupnosti?

                           b)

                           ali pravo Skupnosti nasprotuje razlagi in uporabi nacionalnega prava s strani nacionalnega sodišča, v skladu s katerim je treba določbo, ki prepoveduje spremembo pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene v javnem sektorju, v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, razlagati tako, da je sprememba pogodbe za določen čas v pogodbo za nedoločen čas v javnem sektorju popolnoma prepovedana, čeprav je bila ta pogodba sklenjena za določen čas z zlorabo, medtem ko je mogoča tudi druga razlaga, v skladu s katero se zgoraj navedena prepoved lahko nanaša zgolj na pogodbe za določen čas, ki so bile dejansko sklenjene za zadovoljitev začasnih, nepredvidenih, nujnih, izrednih ali podobnih potreb, in ne tudi za pogodbe, ki so bile sklenjene za zadovoljitev potreb, ki so dejansko stalne in trajne?


title: Zadeva C-358/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue (Okolje — Odpadki — Nevarni odpadki — Direktiva 2008/98/ES — Stari telekomunikacijski drogovi, obdelani z raztopino CCA (baker, krom in arzen) — Registracija, evalvacija in avtorizacija kemikalij — Uredba (ES) št. 1907/2006 (Uredba REACH) — Seznam primerov uporabe obdelanega lesa iz Priloge XVII k Uredbi REACH — Stari telekomunikacijski drogovi, uporabljeni kot podpora za brvi)

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue
   (Zadeva C-358/11) (1)

   (Okolje - Odpadki - Nevarni odpadki - Direktiva 2008/98/ES - Stari telekomunikacijski drogovi, obdelani z raztopino CCA (baker, krom in arzen) - Registracija, evalvacija in avtorizacija kemikalij - Uredba (ES) št. 1907/2006 (Uredba REACH) - Seznam primerov uporabe obdelanega lesa iz Priloge XVII k Uredbi REACH - Stari telekomunikacijski drogovi, uporabljeni kot podpora za brvi)
   2013/C 123/05
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue

      Drugi udeleženci: Lapin luonnonsuojelupiiri ry et Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö ja luonnonvarat -vastuualue

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Korkein hallinto-oikeus – Razlaga Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, str. 3) in Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) ter o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije in o spremembi Direktive 1999/45/ES ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES – Registracija, evalvacija in avtorizacija kemikalij – Snov, ki je predmet omejitve na podlagi Priloge XVII te uredbe – Uporaba starih telekomunikacijskih drogov, obdelanih z raztopino CCA (baker, krom in arzen) kot podporne konstrukcije za poti.

      Izrek

               1.

               Pravo Unije načeloma ne izključuje, da lahko odpadek, ki se šteje za nevaren odpadek, preneha biti odpadek v smislu Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv, če postopek predelave omogoča, da postane uporaben, ne da bi ogrožal zdravje ljudi in škodil okolju, in če poleg tega ni ugotovljeno, da je imetnik zadevnega predmeta tega zavrgel oziroma ga namerava ali mora zavreči v skladu s členom 3, točka 1, iste direktive, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               2.

               Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES v različici na podlagi Uredbe Komisije (ES) št. 552/2009 z dne 22. junija 2009, zlasti njena Priloga XVII v delu, v katerem pod določenimi pogoji dovoljuje uporabo lesa, obdelanega z raztopino „CCA“ (baker, krom in arzen), je v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, pomembna pri odločanju, ali tak les lahko preneha biti odpadek, ker naj ga njegov imetnik pod določenimi pogoji ne bi bil zavezan zavreči v skladu s členom 3, točka 1, Direktive 2008/98.

               3.

               Člena 67 in 128 Uredbe št. 1907/2006 v različici na podlagi Uredbe št. 552/2009 je treba razlagati tako, da pravo Unije določa uskladitev zahtev glede proizvodnje, dajanja v promet in uporabe snovi, kot je ta, ki se nanaša na spojine arzena in za katero Priloga XVII k tej uredbi vsebuje omejitev.

               4.

               Prilogo XVII, točka 19(4)(b), k Uredbi št. 1907/2006 v različici na podlagi Uredbe št. 552/2009, v kateri so našteti primeri, v katerih se lahko z odstopanjem uporablja les, obdelan z raztopino „CCA“ (baker, krom in arzen), je treba razlagati tako, da je seznam iz te določbe izčrpen in da se torej to odstopanje ne sme uporabljati za druge primere kot tiste, ki so našteti v njej. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, uporaba zadevnih telekomunikacijskih drogov kot podporne konstrukcije za brvi spada med primere iz seznama, navedenega v navedeni določbi.

               5.

               Določbe Priloge XVII, točka 19(4)(d), druga alinea, k Uredbi št. 1907/2006 v različici na podlagi Uredbe št. 552/2009, v skladu s katerimi se les, obdelan z raztopino „CCA“ (baker, krom in arzen), ne sme uporabljati v nobenih primerih, v katerih obstaja tveganje za ponavljajoči se stik s kožo, je treba razlagati tako, da mora zadevna prepoved veljati za vse primere, ki glede na verjetnost vključujejo ponavljajoči se stik kože z obdelanim lesom, pri čemer mora biti ta verjetnost razvidna iz konkretnih pogojev, ki veljajo za običajne primere, v katerih je mogoče ta les uporabljati, kar mora presoditi predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva T-351/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  5. aprila 2006  — Deutsche Bahn proti Komisiji (Državne pomoči — Pritožba konkurenta — Direktiva 92/81/EGS — Trošarine za mineralna olja — Mineralna olja, porabljena kot gorivo za zračno plovbo — Oprostitev plačila trošarine — Dopis Komisije pritožniku — Ničnostna tožba — Dopustnost — Izpodbojni akt — Uredba (ES) št. 659/1999 — Pojem pomoči — Pripisovanje državi — Enako obravnavanje)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. aprila 2006 — Deutsche Bahn proti Komisiji
   (Zadeva T-351/02) (1)

   (Državne pomoči - Pritožba konkurenta - Direktiva 92/81/EGS - Trošarine za mineralna olja - Mineralna olja, porabljena kot gorivo za zračno plovbo - Oprostitev plačila trošarine - Dopis Komisije pritožniku - Ničnostna tožba - Dopustnost - Izpodbojni akt - Uredba (ES) št. 659/1999 - Pojem pomoči - Pripisovanje državi - Enako obravnavanje)
   (2006/C 131/69)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Deutsche Bahn (Berlin, Nemčija) (Zastopniki: najprej M. Schütte, M. Reysen in W. Kirchhoff, nato M. Schütte in M. Reysen, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: V. Kreuschitz in J. Flett, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (Zastopniki: A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón in C. Saile, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 12. septembra 2002, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila 5. julija 2002.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Svet nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 31 z dne 8.2.2003


title: Zadeva C-70/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 14. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/34

         Sklep predsednika Sodišča z dne 14. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-70/07) (1)

   (2007/C 297/62)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva C-123/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgerichts (Nemčija) 10. marca 2017 – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart

text:
               25.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 318/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgerichts (Nemčija) 10. marca 2017 – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart
   (Zadeva C-123/17)
   (2017/C 318/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Nefiye Yön

      Tožena stranka in vlagateljica revizije: Landeshauptstadt Stuttgart

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je klavzulo „standstill“ iz člena 7 Sklepa št. 2/76 Pridružitvenega sveta v celoti nadomestila klavzula „standstill“ iz člena 13 Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta, ali pa je treba zakonitost novih omejitev prostega gibanja delavcev, ki so bile sprejete med začetkom veljavnosti Sklepa št. 2/76 in začetkom uporabe člena 13 Sklepa št. 1/80, še naprej presojati na podlagi člena 7 Sklepa št. 2/76?

               2.

               Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da člen 7 Sklepa št. 2/76 ni bil v celoti razveljavljen: ali je treba sodno prakso Sodišča Evropske unije v zvezi s členom 13 Sklepa št. 1/80 v celoti uporabljati tudi za člen 7 Sklepa št. 2/76, kar pomeni, da člen 7 Sklepa št. 2/76 na podlagi tega zajema tudi nacionalno ureditev, ki je bila uvedena s 5. oktobrom 1980 in ki pridružitev zakonca turškemu delavcu pogojuje z izdajo nacionalnega vizuma?

               3.

               Ali je takšna nacionalna ureditev upravičena z nujnim razlogom v splošnem interesu, zlasti s ciljem učinkovitega nadzora priseljevanja in upravljanja migracijskih tokov, če so posebne okoliščine posameznega primera upoštevane v okviru pravičnostne klavzule?


title: Zadeva C-168/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 12. maja 2009 — Flos SpA proti Semeraro Casa e Famiglia SpA

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 12. maja 2009 — Flos SpA proti Semeraro Casa e Famiglia SpA
   (Zadeva C-168/09)
   2009/C 167/08
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Milano

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Flos SpA

      Tožena stranka: Semeraro Casa e Famiglia SpA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člena 17 in 19 Direktive 98/71/ES (1) razlagati tako, da lahko na podlagi zakona države članice, ki je v skladu s to direktivo v svoj pravni red uvedla varstvo avtorske pravice za modele, možnost, ki jo ima ta država članica, da samostojno določi obseg takšnega varstva in pogoje, pod katerimi se zagotavlja, zajema tudi možnost izključitve takega varstva pri modelih, pri katerih — čeprav izpolnjujejo zahteve za varstvo, ki ga določa avtorsko pravo — je bilo treba šteti, da so postali dostopni javnosti pred datumom začetka veljavnosti zakona, ki je v notranji pravni red uvedel avtorskopravno varstvo modelov, ker niso bili nikoli registrirani kot modeli ali ker je zadevna registracija takrat že potekla?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člena 17 in 19 Direktive 98/71/ES razlagati tako, da lahko na podlagi zakona države članice, ki je v skladu s to direktivo v svoj pravni red uvedla varstvo avtorske pravice za modele, možnost, ki jo ima ta država članica, da samostojno določi obseg takšnega varstva in pogoje, pod katerimi se zagotavlja, zajema tudi možnost izključitve takega varstva pri modelih, pri katerih — čeprav izpolnjujejo zahteve za varstvo, ki ga določa avtorsko pravo — je bilo treba šteti, da so postali dostopni javnosti pred datumom začetka veljavnosti zakona, ki je v notranji pravni red uvedel avtorskopravno varstvo modelov, in kadar je tretja oseba — brez dovoljenja imetnika avtorske pravice na teh modelih — v državi že proizvedla in tržila proizvode, izdelane v skladu s temi modeli?

               3)

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen, ali je treba člena 17 in 19 Direktive 98/71/ES razlagati tako, da lahko na podlagi zakona države članice, ki je v skladu s to direktivo v svoj pravni red uvedla varstvo avtorske pravice za modele, možnost, ki jo ima ta država članica, da samostojno določi obseg takšnega varstva in pogoje, pod katerimi se zagotavlja, zajema tudi možnost izključitve takega varstva pri modelih, pri katerih — čeprav izpolnjujejo zahteve za varstvo, ki ga določa avtorsko pravo — je bilo treba šteti, da so postali dostopni javnosti pred datumom začetka veljavnosti zakona, ki je v notranji pravni red uvedel avtorskopravno varstvo modelov, in kadar je tretja oseba — brez dovoljenja imetnika avtorske pravice na teh modelih — v državi že proizvedla in tržila proizvode, izdelane v skladu s temi modeli, če je ta izključitev določena za daljše obdobje (deset let)?

      (1)  UL L 289, str. 28.


title: Zadeva T-192/06: Tožba, vložena 18. julija 2006 — Caffaro proti Komisiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/42

         Tožba, vložena 18. julija 2006 — Caffaro proti Komisiji
   (Zadeva T-192/06)
   (2006/C 212/72)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Caffaro S.r.l. (zastopnika: Alberto Santa Maria in Claudi Biscaretti di Rufia, Avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 3. maja 2006 C(2006)1766 v zadevi COMP/F/38.620 — Vodikov peroksid in natrijev perborat v delu, v katerem nalaga Caffaro S.r.l., solidarno z SNIA S.p.A., globo v višini 1,078 milijonov evrov.

               —

               podredno, zmanjšanje globe, ki jo je Komisija naložila Caffaro S.r.l., na simbolično vrednost.

               —

               podpodredno, znatno zmanjšanje zneska globe, naložene Caffaro S.r.l., ob upoštevanju krajšega trajanja kršitve, ki mu je bila pripisana, in priznanju obstoja olajševalnih okoliščin.

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Odločba, izpodbijana v tej zadevi, je ista kot v zadevi T-185/06 L'air Liquide proti Komisiji.
   V podporo svojim zahtevkom tožeča stranka trdi, da:

               —

               bi bilo treba upoštevati kot „žrtev“ bolj kot udeleženec v kartelu vodikovega peroksida. V tej zvezi je treba poudariti, da tožena stranka pri svoji presoji položaja Caffara v obravnavanem postopku, v celoti ni upoštevala, da je ta družba, daleč od tega, da bi imela korist od obravnavanega kartela, zapustila trg natrijevega perborata (PBS) ravno zaradi nezakonitih dogovorov na trgu vodikovega peroksida (HP). Tožeča stranka je poudarila pred Komisijo, da je proizvajala samo PBS in je bila sama stranka HP, ter zato ni mogla biti član kartela HP, kjer je bila žrtev tega sporazuma.

               —

               Che la tožena stranka naj bi storila še drugo napako, s tem ko je uporabila za vse udeležence kršitve, razen za tožečo stranko, količine na globalnem trgu globalnem trgu v letu 1999, zadnjem letu kršitve, ki se nanaša na oba proizvoda (HP in PBS). Presenetljivo pa je Komisija kar zadeva Caffaro uporabila tržne podatke iz leta 1998, ko pa mora v skladu z ustaljeno sodno prakso Komisija pri presoji posebne teže vsakega podjetja upoštevati realiziran promet vsakega podjetja v zadevnem letu. Treba je opozoriti na to, da je sodna praksa razložila to načelo v tem smislu, da uporaba samo enega zadevnega leta, ki je isto za vsa udeležena podjetja v taki kršitvi, zagotavlja enakost obravnavanja.

         Tožeča stranka tudi trdi, da gre za:

               —

               Kršitev pravice do obrambe, ker v nasprotju s tistim, kar je trdila tožena stranka, na srečanju v Bruslju dne 26. novembra 1998 niso sodelovali predstavniki Caffara.

               —

               Napačno uporabo člena 25 Uredbe (ES) št. 1/2003 in v njej predvidene določbe, po kateri bi Caffaro moral prenehati z udeležbo pri domnevnem sporazumu več kot pet let pred uvedbo preiskave Komisije proti njemu.


title: Zadeva C-307/11 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 26. aprila 2012 – Deichmann SE proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 7(1)(b) — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Figurativni znak v obliki kota s prekinjenima črtama)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/8

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 26. aprila 2012 – Deichmann SE proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-307/11 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1)(b) - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Figurativni znak v obliki kota s prekinjenima črtama)
   2012/C 258/13
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka:Deichmann SE (zastopnik: O. Rauscher, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: K. Klüpfel, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 13. aprila 2011 v zadevi Deichmann SE proti Komisiji (T-202/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. aprila 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, s katero je bila zavrnjena registracija figurativne znamke v obliki kota s prekinjenima črtama kot znamke Skupnosti, za proizvode iz razredov 10 in 25 – Razlikovalni učinek znamke

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Deichmann SE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva C-227/15 P: Pritožba, ki so jo Robert Aubineau in drugi vložili 19. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 18. marca 2015 v združenih zadevah T-195/11, T-458/11, T-448/12 in T-41/13, Cahier in drugi/Svet in Komisija

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/15

         Pritožba, ki so jo Robert Aubineau in drugi vložili 19. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 18. marca 2015 v združenih zadevah T-195/11, T-458/11, T-448/12 in T-41/13, Cahier in drugi/Svet in Komisija
   (Zadeva C-227/15 P)
   (2015/C 311/20)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Robert Aubineau in drugi (zastopnik: Ch.-E. Gudin, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Svet, Komisija, Francija

      Predlogi

               —

               Razveljavi naj se sodba, s katero je bilo zavrnjeno priznanje prepovedi za proizvajalce – destilacijske obrate, da same destilirajo vina, ki so jih proizvedle, v količinah, ki presegajo običajne, pri čemer je bila zavrnitev priznanja utemeljena s tem, da lahko zaprosijo za dovoljenje in s tem predhodno postanejo destilacijski obrati.

               —

               Razveljavi naj se sodba, s katero je bilo zavrnjeno priznanje diskriminatornosti Uredbe (ES) št. 1623/2000 (1), ki proizvajalcem žganja ne daje enakih pravic.

               —

               Razveljavi naj se sodba, s katero je bilo zavrnjeno priznanje krivde in odgovornosti institucij, ki so uvedle pravila, ki – kadar se uporabljajo v okviru skupne ureditve trga, kot v tem primeru – niso v skladu z načelom o prepovedi diskriminacije, ki se kot splošno načelo prava Unije nahaja v sodni praksi Sodišča in v členu 40 PDEU.

               —

               Razveljavi naj se sodba, s katero je zavrnjeno priznanje škode, povzročene pritožnikom zaradi uredbe, ki jo je mogoče razlagati na dva načina, ki je vsa nacionalna sodišča vodila k strogim sankcijam pritožnikov. Ta dvojna razlaga je neposredna posledica besedila, za katerega je odgovoren njegov avtor, v tem primeru Komisija.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožniki v utemeljitev pritožbe navajajo štiri pritožbene razloge.
   Prvič, Sodišču predlagajo, naj razveljavi sodbo Splošnega sodišča, s katero je bilo zavrnjeno priznanje diskriminatornosti Uredbe št. 1623/2000, ki proizvajalcem žganja ne daje enakih pravic.
   Drugič, menijo, da Splošno sodišče ni pravilno uporabilo prava s tem, da je zavrnilo priznanje krivdnega ravnanja in odgovornosti institucij, ki so uvedle in razlagale pravila, ki so – kadar se uporabljajo v okviru skupne ureditve trga, kot v tem primeru – v nasprotju z načelom o prepovedi diskriminacije, ki se kot splošno načelo prava Unije nahaja v sodni praksi Sodišča in v členu 40 PDEU.
   Tretjič, Splošnemu sodišču očitajo, da ni priznalo škode, ki jim je bila povzročena. Dvojna mogoča razlaga Uredbe št. 1623/2000 je nacionalna sodišča vodila k strogemu sankcioniranju pritožnikov in da je zaradi tega ta nezakonitost razlog za povzročeno škodo.
   Nazadnje, Splošnemu sodišču očitajo, da ni upoštevalo smisla in obsega člena 65 Uredbe, ki določa posebne formalnosti za proizvajalce, ki razpolagajo z lastnimi destilacijskimi napravami in ki imajo namen opraviti obvezno destilacijo vina, ki so ga proizvedli, v količinah, ki presegajo običajne.

      (1)  Uredba Komisije (ES) 1623/2000 z dne 25. julija 2000 o določitvi podrobnih izvedbenih pravil za Uredbo (ES) št. 1493/1999 o skupni ureditvi trga za vino ob upoštevanju tržnih mehanizmov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 30, str. 182).


title: Zadeva T -116/05: Tožba Doriana Lacomba proti Svetu Evropske Unije, vložena dne 28. februarja 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/34

         Tožba Doriana Lacomba proti Svetu Evropske Unije, vložena dne 28. februarja 2005
   (Zadeva T -116/05)
   (2005/C 115/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Dorian Lacombe, stanujoč v Evryu (Francija), je dne 28. februarja 2005 vložil tožbo na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske Unije. Zastopniki tožeče stranke so Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               Svetu naloži, da mu plača odškodnino v višini celotnih dodatnih storitev, ki jih je opravil v skladu s seznamom stroškov, ki sta ga podpisala eden od predstojnikov in generalni sekretar Sveta, z odbitkom že plačane odškodnine,

               2.

               Svetu naloži, da v skladu z veljavnimi predpisi v sistem socialnega zavarovanja tožeče stranke vplača predvidene prispevke delodajalca,

               3.

               Svetu naloži, da plača nadomestilo za primer brezposelnosti, do katerega bi bil upravičen, če bi bili prispevki delodajalca pravočasno vplačani v njegov sistem socialnega zavarovanja,

               4.

               toženi stranki naloži plačilo zamudnih obresti v višini za 2 odstotni točki povišane obrestne mere ECB celotne vsote, ki bi mu morala biti izplačana na podlagi za stranke zavezujoče pogodbe za pomožnega uslužbenca.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je bila v času od 1. decembra 2002 do 31. julija 2003 pri Svetu zaposlena kot pomožni uslužbenec. Tožeča stranka trdi, da je Svet nagrado, do katere je bila upravičena na podlagi ur, opravljenih ob sobotah, nedeljah, praznikih in dela prostih dnevih, brez obrazložitve znižal. Tožeča stranka trdi, da je to kršitev člena 57 Pogojev za zaposlovanje drugih uslužbencev Evropskih skupnosti, člena 56 Statuta, sporočila osebju št. 88/93, kot tudi kršitev dolžnosti obrazložitve.
   Tožeča stranka trdi, da je Svet kršil člen 70 Pogojev za zaposlovanje drugih uslužbencev Evropskih skupnosti, s tem, da ni vplačal prispevkov v sistem zavoda socialnega zavarovanja, kateremu je pripadal. Tožeča stranka zato zahteva tudi nadomestilo za škode, ki mu je s tem nastala.


title: Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unijeUL C 155, 25.6.2005

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/36

         (2005/C 171/60)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 155, 25.6.2005

   Prejšnje objave

      UL C 143, 11.6.2005

      UL C 132, 28.5.2005

      UL C 115, 14.5.2005

      UL C 106, 30.4.2005

      UL C 93, 16.4.2005

      UL C 82, 2.4.2005

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva C-271/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 30. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State van België – Belgija) – Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA) proti državi Belgiji (Direktiva 92/100/EGS — Avtorske pravice in sorodne pravice — Javno posojanje — Nadomestilo avtorjem — Primeren dohodek)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 30. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State van België – Belgija) – Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA) proti državi Belgiji
   (Zadeva C-271/10) (1)

   (Direktiva 92/100/EGS - Avtorske pravice in sorodne pravice - Javno posojanje - Nadomestilo avtorjem - Primeren dohodek)
   2011/C 252/07
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA)

      Tožena stranka: država Belgija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State van België – Razlaga člena 5(1) Direktive Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine (UL L 346, str. 61) (postal člen 6(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2006/115/ES z dne 12. decembra 2006) (UL L 376, str. 28) – Nadomestilo avtorjem v primeru javnega posojanja – Ustrezno nadomestilo

      Izrek

   Člen 5(1) Direktive Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine nasprotuje zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, s katero je uveden sistem, v skladu s katerim se nadomestilo, ki se dolguje avtorjem v primeru javnega posojanja, izračuna izključno na podlagi števila izposojevalcev, vpisanih v javne ustanove, ob upoštevanju pavšalnega zneska, določenega glede na izposojevalca in na leto.

      (1)  UL C 234, 28.8.2010.


title: Zadeva T-438/16: Tožba, vložena 5. avgusta 2016 – Altunis/EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/48

         Tožba, vložena 5. avgusta 2016 – Altunis/EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI)
   (Zadeva T-438/16)
   (2016/C 343/66)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda (Funchal, Portugalska) (zastopniki: A. Vanzetti, S. Bergia in G. Sironi, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hotel Cipriani Srl (Benetke, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija besedne znamke „CIPRIANI“, v kateri je imenovana Evropska unija– Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 127 870

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. junija 2016 v zadevi R 1889/2015-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               zavrne ugovor družbe Hotel Cipriani s.r.l. ali

               —

               zadevo vrne v odločanje EUIPO, da ta odloči v skladu s sodbo;

               —

               odloči, da se tožeči stranki povrnejo vsi stroški postopka, vključno s stroški postopka pred EUIPO.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev členov 15, 42(2) in 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 in pravila 22(3) iz Uredbe št. 2868/95 v povezavi z dejansko uporabo znamke Hotel Cipriani;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št 207/2009 v povezavi s presojo podobnosti med proizvodi in storitvami in verjetnostjo zmede, ki iz te izhaja.


title: Zadeva C-191/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 26. aprila 2004

text:
               12.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/8

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 26. aprila 2004
   (Zadeva C-191/04)
   (2004/C 156/16)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata A. Bordes in G. Valero Jordana, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 26. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da:

               1)

               ugotovi, da Francoska republika, s tem da njeni pristojni organi ali ustrezne ustanove niso posredovali podatkov, ki bi morali biti zbrani na dan 31. decembra 1999 v okviru nadzora izpusta in odpadnega blata, ki ga predvideva člen 15 direktive 91/271/EGS (1) glede aglomeracij, za katere izteče rok 31. decembra 1998, in sicer v šestih mesecih po zahtevi Komisije z dne 18. decembra 2000, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 15 (4) te Direktive.

               2)

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Francoska republika ni izpolnila obveznosti sporočiti Komisiji podatke, na dan 31. decembra 1999, glede nadzora voda aglomeracij, za katere je določen najkrajši rok Direktive, in sicer aglomeracij, ki imajo „EH“ (équivalent habitat – populacijski ekvivalent) večji od 10 000 enot, katere izpuščajo svoje vode v vode, v katere se odpadne vode izlivajo, označene kot „občutljiva območja“.

      (1)  Direktiva Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, 30.05.1991, str. 40) ) [neuradni prevod].


title: Zadeva T-411/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Laufen Austria proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP — Dogovarjanje o zviševanju cen in izmenjava občutljivih poslovnih informacij — Odgovornost za kršitev — Globe — Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 — Teža kršitve — Količniki — Olajševalne okoliščine — Gospodarska kriza — Pritisk trgovcev na debelo — Obvestilo o ugodni obravnavi iz leta 2002 — Znižanje zneska globe — Znatna dodana vrednost)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Laufen Austria proti Komisiji
   (Zadeva T-411/10) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP - Dogovarjanje o zviševanju cen in izmenjava občutljivih poslovnih informacij - Odgovornost za kršitev - Globe - Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 - Teža kršitve - Količniki - Olajševalne okoliščine - Gospodarska kriza - Pritisk trgovcev na debelo - Obvestilo o ugodni obravnavi iz leta 2002 - Znižanje zneska globe - Znatna dodana vrednost)
   2013/C 325/49
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Avstrija) (zastopnika: E. Navarro Varona in L. Moscoso del Prado González, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis in F. Castilla Contreras, nato F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis in F. Jimeno Fernández, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Evropske komisije C(2010) 4185 final z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.092 – Kopalniška oprema) ter predlog za znižanje zneska globe, naložene tožeči stranki v tem sklepu.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Laufen Austria AG nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva C-614/11: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer proti Anneliesi Kuso (Socialna politika — Enako obravnavanje moških in žensk — Direktiva 76/207/EGS — Pogodba o zaposlitvi za določen čas, ki je bila sklenjena pred pristopom države članice — Potek časa po pristopu — Sistem zaposlovanja, ki določa, da pogodba poteče na zadnji dan leta, v katerem je dopolnjena upokojitvena starost — Starostna razlika med moškimi in ženskami)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer proti Anneliesi Kuso
   (Zadeva C-614/11) (1)

   (Socialna politika - Enako obravnavanje moških in žensk - Direktiva 76/207/EGS - Pogodba o zaposlitvi za določen čas, ki je bila sklenjena pred pristopom države članice - Potek časa po pristopu - Sistem zaposlovanja, ki določa, da pogodba poteče na zadnji dan leta, v katerem je dopolnjena upokojitvena starost - Starostna razlika med moškimi in ženskami)
   2013/C 325/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer

      Tožena stranka: Anneliese Kuso

      Predmet

   Vprašanje za predhodno odločanje – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 3(1)(a) in (c) Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 187), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 255) – Pogodbe o zaposlitvi za določen čas, sklenjene med organom države članice in njegovimi zaposlenimi pred pristopom navedene države k Evropski uniji, ki določajo, da se iztečejo zadnji dan leta, v katerem zaposleni moški dopolni starost 65 let in zaposlena ženska starost 60 let

      Izrek

   Člen 3(1)(c) Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/73/ES z dne 23. septembra 2002, je treba razlagati tako, da nacionalna ureditev, kakršna je v postopku v glavni stvari, ki jo sestavlja sistem zaposlovanja, ki je sestavni del pogodbe o zaposlitvi, sklenjene pred pristopom zadevne države članice k Evropski uniji, ki določa, da se delovno razmerje konča zaradi dopolnjene upokojitvene starosti, ki je določena različno glede na spol delavca, pomeni neposredno diskriminacijo, ki jo navedena direktiva prepoveduje, če je zadevni delavec to starost dopolnil na dan po navedenem pristopu.

      (1)  UL C 80, 17.3.2012.


title: Zadeva T-396/04: Tožba družbe SOFFASS S.p.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 4. oktobra 2004

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/39

         Tožba družbe SOFFASS S.p.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 4. oktobra 2004
   (Zadeva T-396/04)
   (2005/C 6/77)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: italijanščina
   Družba SOFFASS S.p.A., ki jo zastopata Vincenzo Biliardo in Cristiano Bacchini, avvocati, je dne 4. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.
   Družba SODIPAN (Société en Commandite par Actions) je bila druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. julija 2004 (zadeva R 0699/2003-1);

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Figurativna znamka „NICKY“ – Prijava št. 1.315.985 za proizvode iz razreda 16 (papirnati proizvodi in/ali proizvodi iz celuloze za gospodinjsko in higiensko uporabo).

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku ugovora:

               Francoska družba SODIPAN (Société en Commandite par Actions).

               Znamka ali znak, navajan v postopku ugovora:

               Francoski figurativni znamki „NOKY“ (št. 1.346.586) in „noky“ (št. 1.400.192) za proizvode iz razreda 16.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Razveljavitev odločbe Oddelka za ugovore in vrnitev zadeve Oddelku za ugovore v ponovno odločanje.

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Napačna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (verjetnost zmede).


title: Zadeva T — 112/05: Tožba Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV in Akzo Nobel Functional Chemicals BV proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. marca 2005

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/37

         Tožba Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV in Akzo Nobel Functional Chemicals BV proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. marca 2005
   (Zadeva T — 112/05)
   (2005/C 143/70)
   Jezik postopka: angleščina
   Akzo Nobel NV s sedežem v Arnhemu (Nizozemska), Akzo Nobel Nederland BV s sedežem v Arnhemu (Nizozemska), Akzo Nobel Chemicals International BV s sedežem v Amersfoortu (Nizozemska), Akzo Nobel Chemicals BV s sedežem v Amersfoortu (Nizozemska) in Akzo Nobel Functional Chemicals BV s sedežem v Amersfoortu (Nizozemska), ki jih zastopata C. R. A. Swaak in J. de Gou, lawyers, so dne 2. marca 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložile tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               presodi zakonitost izpodbijane Odločbe na podlagi člena 230 ES;

               —

               izpodbijano Odločbo razglasi za nično na podlagi člena 231 ES;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke izpodbijajo Odločbo Komisije z dne 9. decembra 2004 v postopku na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP (Zadeva COMP/E-2/37.533-Choline Chloride), v kateri je ugotovila, da so bile tožeče stranke vpletene v celoto sporazumov in usklajenih ravnanj, ki obsega določanje cen, razdelitev trga in dogovore o ravnanju nasproti konkurentom v sektorju holin klorida v EGP in, ki tožečim strankam nalaga globo.
   V utemeljitev svoje tožbe, tožeče stranke zatrjujejo kršitev člena 23(2) Uredbe 1/2003 (1), ker je Komisija odgovornost za kršitev prisodila tudi Akzo Nobel NV, holding Akzo Nobel group. Po mnenju tožečih strank, Akzo Nobel NV ni imel odločilnega vpliva na poslovno politiko njegovih hčerinskih družb.
   Tožeče stranke tudi navajajo, da je vsota solidarno naložene globe tožečim strankam pri eni izmed njih presegla omejitev 10 % prometa. Po mnenju tožečih strank, bi Komisija morala omejiti individualno odgovornost vsake družbe.
   Tožeče stranke končno zatrjujejo kršitev obveznosti obrazložitve. Po mnenju tožečih strank, je Komisija svojo ugotovitev solidarne odgovornosti Akzo Nobel NV oprla na napačne argumente in ni navedla, zakaj je ugotovila solidarno odgovornost nad omejitvijo 10 % prometa za eno od tožečih strank.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1)


title: Izbris zadeve T-242/03

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/44

         Izbris zadeve T-242/03 (1)

   (2004/C 228/106)

      (Jezik postopka: nemščina)

   Predsednik drugega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 25. maja 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-242/03, Ulf Jacoby proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke, vzorci in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 200, 23.08.2003.