               29.5.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/8

         Tožba Lapin liitto (Regionalni svet regije Laponska) in občin Enontekiö, Inari, Utsjoki ter Unta Autta, rejec jelenov, proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. aprila 2004
   (Zadeva T-141/04)
   (2004/C 146/11)
   Jezik postopka: finščina
   Lapin liitto (Regionalni svet regije Laponska) in občine Enontekiö, Inari, Utsjoki ter Unto Autto, rejec jelenov, ki jih zastopata Kari Marttinen in Pertti Eilavaara, profesor, so dne 9. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, da:

               —

               Razglasi odločbo Komisije za nično in iz nje umakne podatke o finskih regijah, saj je način na katerega so bile predstavljene, nezakonit.

               —

               S seznama umakne zlasti zaščiteno območje nacionalnega parka Pallas-Ounastunturi (F11300101), saj je njegova uvrstitev nanj nezakonita in posega v pravice tožeče stranke, Unto Autto, rejca jelenov.

               —

               Se jim v celoti povrne stroške postopka z obrestmi vred od dneva razglasitve sodbe dalje.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Odločba Komisije 2004/69/ES z dne 22. decembra 2003, ki določa za izvedbo Direktive Sveta 92/43/EGS seznam območij, pomembnih za Skupnost za alpsko biogeografsko regijo, je nezakonita iz naslednjih razlogov:

               —

               Komisija je s sprejemom seznama, ki ga je predložila Republika Finska, prekoračila svoje pristojnosti.

               —

               Komisija ni opravila nadzora zakonitosti nad odločbo Republike Finske v skladu z Rimsko pogodbo ali z določbami direktive. Iz teh razlogov njena pripravljalna dejanja temeljijo na postopku v nasprotju s prilogo III direktive.

               —

               Republika Finska je pripravila svojo odločbo v zvezi z območji na način, ki je v nasprotju s pravom Skupnosti, saj ni uporabila direktive v skladu z njeno prilogo III, kar je obveznost, ki jo je Sodišče potrdilo v več sodbah.

               —

               Tožečim strankam ni bila dana možnost, da podajo svoje mnenje v zvezi z vzpostavitvijo alpskih biogeografskih regij, preostanek pripravljalnega postopka pa Finskem ni temeljil na postopku, ki ga določa direktiva.

               —

               Unto Autto zlasti navaja, da Odločba Komisije 2004/69/ES z dne 22. decembra 2003, ki določa za izvedbo Direktive Sveta 92/43/EGS seznam območij, pomembnih za Skupnost za alpsko biogeografsko regijo, ne varuje njegovih temeljnih pravic iz razloga, ker ima ta odločba pravne posledice zaradi katerih njegove temeljne pravice niso zaščitene. S temeljnimi pravicami razumemo pravice na podlagi Ustave Republike Finske o varovanju lastnine, prostem opravljanju poklicne dejavnosti oziroma pravice v zvezi z zaščito kulture. Odločba Komisije prav tako posega v temeljne pravice, ki jih Unija v praksi vseskozi zagotavlja in uporablja.


title: Zadeva C-580/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. novembra 2013 vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) – Coty Germany GmbH proti Stadtsparkasse Magdeburg

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. novembra 2013 vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) – Coty Germany GmbH proti Stadtsparkasse Magdeburg
   (Zadeva C-580/13)
   2014/C 31/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Coty Germany GmbH

      Tožena stranka: Stadtsparkasse Magdeburg

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 8(3)(e) Direktive 2004/48/ES (1) razlagati tako, da ta določba nasprotuje nacionalnemu predpisu, s katerim je banki v primeru, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, dovoljeno, da razkritje informacije iz člena 8(1)(c) te direktive o imenu in naslovu imetnika računa zavrne s sklicevanjem na bančno tajnost?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32).


title: Zadeva C-387/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski (Neizpolnitev obveznosti države – Sektor telekomunikacij – Člen 8(1), (2)(b) in 3(c) Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva) – Člen 8(1) in (4) Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu) – Elektronska komunikacijska omrežja in storitve – Omrežja fiksne in mobilne telefonije – Zaključevanje klicev ﾀﾓ Dohodni klici – Omejitev pooblastil nacionalnega organa za urejanje komunikacij)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-387/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Sektor telekomunikacij - Člen 8(1), (2)(b) in 3(c) Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva) - Člen 8(1) in (4) Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu) - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Omrežja fiksne in mobilne telefonije - Zaključevanje klicev - Dohodni klici - Omejitev pooblastil nacionalnega organa za urejanje komunikacij)
   (2008/C 64/14)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Huttunen in M. Shotter, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Finska (zastopnik: A. Guimaraes-Purokoski, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Neizpolnitev obveznosti države iz člena 8(1), 8(2)(b) in 8(3)(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (UL L 108, str. 33) in iz člena 8(1) in (4) Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (UL L 108, str. 7).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisija Evropskih skupnosti in Republika Finska nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva C-97/08 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2009 – Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Člen 81(1) ES — Člen 53(1) Sporazuma EGP — Člen 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 — Skupina podjetij — Odgovornost za ugotovljene kršitve — Odgovornost matične družbe za kršitve pravil konkurence, ki so jih storile njene hčerinske družbe — Odločilen vpliv matične družbe — Izpodbojna domneva v primeru 100-odstotnega kapitalskega deleža)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/17

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2009 – Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-97/08 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Člen 81(1) ES - Člen 53(1) Sporazuma EGP - Člen 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 - Skupina podjetij - Odgovornost za ugotovljene kršitve - Odgovornost matične družbe za kršitve pravil konkurence, ki so jih storile njene hčerinske družbe - Odločilen vpliv matične družbe - Izpodbojna domneva v primeru 100-odstotnega kapitalskega deleža)
   2009/C 267/28
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV (zastopniki: C. Swaak, M. van der Woude in M. Mollica, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis in F. Castillo de la Torre, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 12. decembra 2007 v zadevi Akzo Novel NV in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-112/05, s katero je bila zavrnjena ničnostna tožba zoper Odločbo Komisije 2005/566/ES z dne 9. decembra 2004 v zvezi s postopkom iz člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/E-2/37.533 – holin klorid) (UL L 190, str. 22), ki se nanaša na vrsto sporazumov in usklajenih ravnanj, katerih namen je bila določitev cen, razdelitev trgov in usklajena ravnanja zoper konkurente na evropskem trgu holin klorida – Pojem „podjetje“ v smislu člena 81 ES in člena 23(2) Uredbe št. 1/2003

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbam Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV in Akzo Nobel Functional Chemicals BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 128, 24.5.2008.


title: Zadeva C-271/09: Tožba, vložena 16. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/8

         Tožba, vložena 16. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-271/09)
   2009/C 233/12
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Montaguti in K. Hermann, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se,da Republika Poljska s tem, da je ohranila v veljavi člene 143, 136(3) in 136a(2) ustawa o organizacji i funkcjonowaniu funduszy emerytalnych (zakona o organizaciji in delovanju pokojninskih skladov) z dne 28. avgusta 1997, ki določajo omejitve čezmejnih vlaganj poljskih odprtih pokojninskih skladov, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 ES.

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija navaja, da člen 143 zakona o organizaciji in delovanju pokojninskih skladov z dne 28. avgusta 1997 (v nadaljevanju: zakon o OFFE) omejuje vrednost investicij zunaj meja Republike Poljske (v nadaljevanju: čezmejne investicije), ki jih lahko OFE (odprti pokojninski skladi) lahko opravijo na podlagi odstavka 2 te določbe, le do 5 odstotkov vrednosti sredstev OFE. Poleg tega seznam tipov čezmejnih investicij iz člena 143(1) zakona o OFFE ne vsebuje vrste tipov investicij, ki jih sicer določa za investicijsko dejavnost OFE na ozemlju Republike Poljske.
   V skladu s členom 136(3) zakona o OFFE se vrednost investicij iz naslova udeležb pri papirjih, ki jih izdajo subjekti za skupna vlaganja in ki so navedeni v članu 143(1) tega zakona, ne upošteva pri določanju netto vrednosti sredstev OFE. Netto vrednost sredstev OFE pa je osnova za izračun provizije za upravljanje z OFE. To pa po mnenju tožeče stranke pomeni omejitev prostega pretoka kapitala v smislu člena 56 ES, saj OFE odvrača od vlaganja sredstev v tuje pokojninske sklade.
   Člen 136a(2) zakona o OFFE določa, da se stroški transakcij povezane s tujimi klirinškimi institucijami pokrijejo iz sredstev OFE le do višine, ki ustreza stroškom nacionalnih klirinških institucij. Ta določba lahko po mnenju tožeče stranke OFE odvrne od vlaganja v tujini, saj stroškov transakcije ni mogoče v celoti pokriti iz sredstev OFE kot je to v primeru investicij znotraj zadevne države članice.
   Komisija meni, da je člen 56 ES upošteven v zvezi z investicijsko dejavnostjo OFE, ki je del poljskega pokojninskega sistema, oprtega na kapitalizaciji prispevkov strank OFE. Zadevne omejitve pretoka kapitala ni mogoče utemeljiti s previdnostnimi ukrepi v smislu člena 58 ES ali višjimi razlogi v javnem interesu. Količinske in vrstne omejitve namreč niso ustrezen ukrep za zagotovitev finančne stabilnosti prispevkov strank, ki jih zbere OFE. V vsakem primeru pa so sporni ukrepi nesorazmerni.


title: Zadeva T-669/16 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. julija 2017 – De Nicola/EIB (Pritožba — Osebje EIB — Zdravstveno zavarovanje — Zavrnitev povračila zdravstvenih stroškov — Laserska terapija — Tožba za razglasitev ničnosti in plačilo odškodnine)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/50

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. julija 2017 – De Nicola/EIB
   (Zadeva T-669/16 P) (1)

   ((Pritožba - Osebje EIB - Zdravstveno zavarovanje - Zavrnitev povračila zdravstvenih stroškov - Laserska terapija - Tožba za razglasitev ničnosti in plačilo odškodnine))
   (2017/C 283/78)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: T. Gilliams in G. Faedo, agenta, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 21. julija 2016, De Nicola/EIB (F-82/15, EU:F:2016:166), s katero se predlaga razveljavitev dela navedene sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Carlo De Nicola nosi svoje stroške in stroške Evropske investicijske banke (EIB) v pritožbenem postopku.

      (1)  UL C 410, 7.11.2016.


title: Zadeva F-71/09: Tožba, vložena 17. avgusta 2009 – Caminiti proti Komisiji

text:
               10.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 244/17

         Tožba, vložena 17. avgusta 2009 – Caminiti proti Komisiji
   (Zadeva F-71/09)
   2009/C 244/29
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Paolo Caminiti (Tubize, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o razvrstitvi tožeče stranke v naziv AST 9, plačilni razred 4, s količnikom 1, in posledično, ponovna razvrstitev tožeče stranke v naziv AST 9, plačilni razred 2, z ohranitvijo količnika 1,071151.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost odločbe o razvrstitvi tožeče stranke v naziv AST 9, plačilni razred 4, s količnikom 1, kot izhaja iz plačilnega lista tožeče stranke za marec 2009;

               —

               posledično, tožečo stranko naj se ponovno razvrsti – z učinkom od 1. marca 2009 – v naziv AST 9, plačilni razred 2, in naj se ohrani količnik 1,071151;

               —

               v celoti naj se obnovi kariera tožeče stranke z retroaktivnim učinkom od 1. marca 2009 do datuma njene razvrstitve v ustrezno popravljen naziv in plačilni razred (vključno z ustreznim ovrednotenjem njenih izkušenj v ustrezno popravljeni razvrstitvi, pravic do napredovanja in pravic do pokojnine) in plača zamudne obresti po predpisani obrestni meri Evropske Centralne Banke za operacije glavnega refinanciranja, ki je veljala za to obdobje, povišani za dve odstotni točki, za skupni znesek, ki ustreza razliki med zneskoma, ki ustrezata njeni razvrstitvi iz odločbe o razvrstitvi in razvrstitvijo, do katere naj bi bila upravičena do dneva, ko bo izdana odločba o njeni pravilni razvrstitvi; podredno, naj se tožeči stranki dodelijo točke za napredovanje, ki ustrezajo spremembi količnika v dejavniku „čas“;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-112/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Akzo Nobel in drugi proti Komisiji ( Konkurenca – Omejevalni sporazumi v sektorju vitaminskih proizvodov – Holin klorid (vitamin B 4) – Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES in člena 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – Odgovornost za kršitev )

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/41

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Akzo Nobel in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-112/05) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi v sektorju vitaminskih proizvodov - Holin klorid (vitamin B 4) - Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES in člena 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru - Odgovornost za kršitev“)
   (2008/C 22/76)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Akzo Nobel NV (Arnhem, Nizozemska); Akzo Nobel Nederland BV (Arnhem); Akzo Nobel Chemicals International BV (Amersfoort, Nizozemska); Akzo Nobel Chemicals BV (Amersfoort) in Akzo Nobel Functional Chemicals BV (Amersfoort) (zastopniki: sprva C. Swaak in J. de Gou, nato C. Swaak, M. van der Woude in M. Mollica, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Whelan in F. Amato, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2005/566/ES z dne 9. decembra 2004 v zvezi s postopkom iz člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/E-2/37.533 – Holin klorid) (povzetek v UL 2005, L 190, str. 22)
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbam Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV in Akzo Nobel Functional Chemicals BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva T-61/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. novembra 2010 – Victoria Sánchez proti Parlamentu in Komisiji (Tožba zaradi nedelovanja — Nesprejetje ukrepov — Predlog za izdajo odredbe — Predlog za sprejetje varstvenih ukrepov — Delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena tožba)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/25

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. novembra 2010 – Victoria Sánchez proti Parlamentu in Komisiji
   (Zadeva T-61/10) (1)

   (Tožba zaradi nedelovanja - Nesprejetje ukrepov - Predlog za izdajo odredbe - Predlog za sprejetje varstvenih ukrepov - Delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena tožba)
   2011/C 13/50
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (Sevilla, Španija) (zastopnika: najprej N. Domínguez Varela, nato P. Suarez Plácido, odvetnika)

      Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: N. Lorenz, N. Görlitz in P. López-Carceller, zastopniki); in Evropska komisija (zastopnika: L. Lozano Palacios in I. Martínez del Peral, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za ugotovitev nedelovanja Evropskega parlamenta in Evropske komisije, ker ti instituciji nezakonito nista odgovorili na pošto, ki jo je tožeča stranka poslala 6. oktobra 2009 in s katero je predlagala izdajo odredbe in sprejetje varstvenih ukrepov.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Fernandu Marcelinu Victorii Sánchezu se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Postopek glede predloga za intervencijo Ignacia Ruipéreza Aguirreja in združenja ATC Petition se ustavi.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010, str. 58.


title: Zadeva T-642/13: Tožba, vložena 2. decembra 2013 – Wolverine International proti UUNT – BH Stores (cushe)

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/20

         Tožba, vložena 2. decembra 2013 – Wolverine International proti UUNT – BH Stores (cushe)
   (Zadeva T-642/13)
   2014/C 85/34
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wolverine International, LP (Grand Cayman, Kajmanski otoki) (zastopnika: M. Plesser in R. Heine, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: BH Stores BV (Curaçao, Nizozemski Antili)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. septembra 2013 v zadevi R 1269/2012-4;

               —

               zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka z besednim elementom „cushe“ za proizvode iz razreda 25 – mednarodna registracija št. 859 087 s poimenovanjem Evropske unije

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: verjetnosti zmede v skladu s členom 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in ugotovitev ničnosti izpodbijane mednarodne registracije s poimenovanjem Evropske unije

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) ter člena 57(2) in (3) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti


title: Zadeva T-125/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – BASF Grenzach/ECHA (Začasna odredba — REACH — Snov triklozan — Postopek evalvacije — Odločba komisije za pritožbe pri ECHA — Obveznost zagotovitve nekaterih informacij, za katere je potrebno testiranje na živalih — Predlog za izdajo začasnih odredb — Neobstoj nujnosti)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/52

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – BASF Grenzach/ECHA
   (Zadeva T-125/17 R)
   ((Začasna odredba - REACH - Snov triklozan - Postopek evalvacije - Odločba komisije za pritožbe pri ECHA - Obveznost zagotovitve nekaterih informacij, za katere je potrebno testiranje na živalih - Predlog za izdajo začasnih odredb - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 283/81)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BASF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Nemčija) (zastopnika: K. Nordlander in M. Abenhaïm, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: W. Broere, T. Röcke in M. Heikkilä, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za sprejetje začasnih odredb, naj se odloži izvršitev Odločbe A-018-2014 komisije za pritožbe pri ECHA z dne 19. decembra 2016 o evalvaciji snovi triklozan in naj se rok, določen za posredovanje rezultatov testiranj, podaljša za čas trajanja odloga.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasnih odredb se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-246/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Španija) – Josefa Velasco Navarro proti Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Socialna politika – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca – Direktiva 80/987/EGS, spremenjena z Direktivo 2002/74/ES – Neposredni učinek – Odškodnina, določena za protipravno odpoved delovnega razmerja v primeru sodne poravnave – Izplačilo, ki ga zagotovi jamstvena ustanova – Izplačilo, ki je pogojeno s sprejetjem sodne odločbe)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Španija) – Josefa Velasco Navarro proti Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Zadeva C-246/06) (1)

   (Socialna politika - Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Direktiva 80/987/EGS, spremenjena z Direktivo 2002/74/ES - Neposredni učinek - Odškodnina, določena za protipravno odpoved delovnega razmerja v primeru sodne poravnave - Izplačilo, ki ga zagotovi jamstvena ustanova - Izplačilo, ki je pogojeno s sprejetjem sodne odločbe)
   (2008/C 64/09)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Josefa Velasco Navarro

      Tožena stranka: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Razlaga Direktive Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca (UL L 283, str. 23), kot je bila spremenjena z Direktivo 2002/74/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 (UL L 270, str. 10) – Obseg jamstva, ki ga je ponudila jamstvena ustanova – Povrnitev škode v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi – Nacionalna ureditev, ki za to povrnitev škode zahteva sodbo ali upravno odločbo – Neposredni učinek direktive, kot je bila spremenjena, v zvezi s stanjem plačilne nesposobnosti, ki je nastalo med datumom začetka veljavnosti Direktive 2002/74 in potekom roka za njen prenos.
   Izrek

               1)

               V primeru, ko do prenosa Direktive 2002/74/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 80/987/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca v notranje pravo ne pride do 8. oktobra 2005, se v zvezi s stanjem plačilne nesposobnosti, do katerega je prišlo pred tem datumom, v nobenem primeru ni mogoče sklicevati na morebitni neposredni učinek člena 3, prvi odstavek, Direktive Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca.

               2)

               Kadar spada nacionalna ureditev na področje uporabe Direktive 80/987, kot je bila spremenjena z Direktivo 2002/74, mora nacionalno sodišče v zvezi s stanjem plačilne nesposobnosti, do katerega je prišlo med datumom začetka veljavnosti Direktive 2002/74 in datumom izteka roka za njen prenos, zagotoviti uporabo te nacionalne ureditve skladno z načelom nediskriminacije, kot je priznano s pravnim redom Skupnosti.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-137/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 20. marca 2015 – María Pilar Plaza Bravo/Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 20. marca 2015 – María Pilar Plaza Bravo/Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava
   (Zadeva C-137/15)
   (2015/C 178/11)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: María Pilar Plaza Bravo

      Tožena stranka: Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 4(1) Direktive Sveta 79/7/ES (1) z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti v okoliščinah, kot so te iz tega spora, nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero se za izračun zneska nadomestila za popolno brezposelnost, ki se prizna zaradi izgube edine zaposlitve s krajšim delovnim časom, splošno določeni najvišji znesek pomnoži s koeficientom krajšega delovnega časa, ki ustreza odstotnemu deležu, ki ga predstavlja delovni čas delavca s krajšim delovnim časom v razmerju do delovnega časa primerljivega delavca s polnim delovnim časom, če se upošteva to, da so v tej državi članici delavci s krajšim delovnim časom v veliki večini ženske?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 215.


title: Zadeva T-722/14: Tožba, vložena 13. oktobra 2014 – PRIMA/Komisija

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/27

         Tožba, vložena 13. oktobra 2014 – PRIMA/Komisija
   (Zadeva T-722/14)
   (2014/C 462/40)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka:„PRIMA – Produzentska, reklamna, informazionna i mediyna agenziya“ AD (Sofija, Bolgarija) (zastopnik: Yavor Sergeev Ruskov, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razveljavitev Sklepa Evropske komisije z dne 14. avgusta 2014, s katerim je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v povezavi s postopkom oddaje javnega naročila PO/2013-13/SOF, ki se nanaša na podporo zastopništva Evropske komisije v Bolgariji pri organizaciji javnih prireditev;

               —

               razveljavitev Sklepa Evropske komisije z dne 14. avgusta 2014, s katerim je bilo naročilo dodeljeno drugemu udeležencu postopka, kakor tudi vsi kasnejši sklepi v zvezi s sklenitvijo pogodbe o izvajanju naročila, vključno s sklepom Evropske komisije z dne 14. septembra 2014, in

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti sporočanja informacij

                           —

                           Naročitelj naj bi podal informacije, za katere je zaprosila agencija PRIMA, glede značilnosti sprejete ponudbe, vendar ni podal informacij o relativnih prednosti sprejete ponudbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nepravilna uporaba meril oddaje

                           —

                           Naročitelj naj meril za oddajo, ki jih je določila, ne bi uporabil objektivno in pravilno, tako da ocene glede izpolnitve teh meril niso utemeljene, zato nista bila zagotovljena enak dostop in enako obravnavanje vseh ponudnikov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načel o oddaji javnih naročil

                           —

                           Sklep o oddaji naročila naj bi bil izdan potem, ko je bil izdan prvotni sklep o sprejetju ponudbe s strani PRIMA;

                           —

                           Naročitelj naj agencije PRIMA o tem sklepu ne bi obvestil in s tem naj bi bila kršena načela preglednosti in enakosti udeležencev postopka;

                           —

                           Neposredovanje teh informacij o sklepu naj bi agencijo PRIMA omejilo.


title: Zadeva T-20/09 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. junija 2011 – Komisija proti Marcucciu (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Invalidska pokojnina — Tožba, ki je bila na prvi stopnji zaradi pomanjkljive utemeljitve izpodbijane odločbe razglašena kot delno utemeljena — Člen 78 Statuta — Upokojitev zaradi invalidnosti — Invalidska komisija)

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. junija 2011 – Komisija proti Marcucciu
   (Zadeva T-20/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Invalidska pokojnina - Tožba, ki je bila na prvi stopnji zaradi pomanjkljive utemeljitve izpodbijane odločbe razglašena kot delno utemeljena - Člen 78 Statuta - Upokojitev zaradi invalidnosti - Invalidska komisija)
   2011/C 219/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska Komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Druga stranka v postopku: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 4. novembra 2008 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-41/06, še neobjavljeni v ZOdl. JU) zaradi razveljavitve te sodbe

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 4. novembra 2008 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-41/06) se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence za nično razglasilo odločbo Evropske komisije z dne 30. maja 2005, da se L. Marcuccio invalidsko upokoji in da se mu odobri nadomestilo za invalidnost, Komisiji naložilo, da L. Marcucciu plača stroške v višini 3 000 eurov in razdelilo plačilo stroškov glede na razveljavitev in obsodbo (točke 1, 2, 4 in 5 izreka te sodbe).

               2.

               Zadeva se vrne v odločanje Sodišču za uslužbence.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva T-553/11: Tožba, vložena 14. oktobra 2011 – European Dynamics Luxembourg proti ECB

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/20

         Tožba, vložena 14. oktobra 2011 – European Dynamics Luxembourg proti ECB
   (Zadeva T-553/11)
   2012/C 6/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi

               —

               Sklep tožene stranke, s katerim je bila zavrnjena skupna vloga začasne skupine, ki jo vodi in predstavlja tožeča stranka in je bila vložena v odgovor na povabilo k oddaji prijave za sodelovanje v postopku javnega razpisa z referenčno številko 14159/IS/2010 (UL 2011/S 75-121894), zlasti kar zadeva storitve iz prvega dela navedenega razpisa, naj se razglasi za ničen;

               —

               sklep tožene stranke, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, vložena v skladu s pritožbenim postopkom, določenim v oddelku IV.2.1 navedenega povabila k oddaji prijave, in pogoji iz člena 33 Sklepa ECB/2007/5 (1), naj se razglasi za ničen;

               —

               vsi sklepi tožene stranke, povezani s tema sklepoma, naj se razglasijo za nične;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki v skladu s členi 256 PDEU, 268 PDEU in 340 PDEU plača odškodnino v znesku 2 000 000 EUR zaradi izgube priložnosti in oškodovanja njenega ugleda in verodostojnosti, do katerih je prišlo v zadevnem razpisnem postopku;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo sodnih in drugih stroškov ter izdatkov, povezanih s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdi, da je tožena stranka kršila obveznost obrazložitve in da ni razkrila relativnih prednosti uspešnih kandidatov. Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da je tožena stranka uporabila nejasna izbirna merila in določila nova merila med presojo ter ni ravnala v skladu z določbami člena 28(3) Sklepa ECB/2007/5. Tožeča stranka nazadnje trdi, da je tožena stranka kršila pravico do obrambe in načelo preglednosti in dobrega upravljanja.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom trdi, da je tožena stranka storila očitne napake pri presoji s tem, da ni ravnala v skladu s členom 25 Sklepa ECB/2007/5 in z razpisnimi pogoji.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom trdi, da je tožena stranka kršila člen 20 Sklepa ECB/2007/5 in načelo dobrega upravljanja.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom trdi, da je tožena stranka s tem, da je njeno pritožbo zavrgla kot nedopustno, kršila člen 28(3) Sklepa ECB/2007/5.

      (1)  Sklep Evropske centralne banke z dne 3. julija 2007 o določitvi pravil za oddajo naročil (ECB/2007/5) (2007/497/ES) (UL 2007 L 184, str. 34)


title: Zadeva F-120/05: Tožba, vložena  19. decembra 2005  — Kyriazis proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/23

         Tožba, vložena 19. decembra 2005 — Kyriazis proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva F-120/05)
   (2006/C 154/55)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Antonios Kyriazis (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: M. Spanakis, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe ADMIN. B.2 — D (05) 23023/EGL-ade z dne 12. oktobra 2005, s katero je organ, pristojen za imenovanja (OPI), zavrnil pritožbo tožeče stranke R/549/05 zoper odločbo Komisije z dne 25. aprila 2005 o zavrnitvi njene zahteve za odobritev izselitvenega dodatka (16 %);

               —

               naložitev toženi stranki, naj odobri tožeči stranki izselitveni dodatek z retroaktivnim učinkom od 1. marca 2005 dalje, z zamudnimi obrestmi po letni stopnji 10 % do celotnega plačila;

               —

               priznanje pravice do izselitvenega dodatka (16 % osnovne neto plače) tožeči stranki v prihodnje.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, zaposlena v Luxembourgu, izpodbija odločbo, s katero ji je bilo zavrnjeno plačilo izselitvenega dodatka. Nasprotuje trditvi tožene stranke, da naj ne bi izpolnjevala pogojev iz člena 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom, ker naj bi imela v obdobju petih let, ki se je končalo šest mesecev pred njeno zaposlitvijo v institucijah Skupnosti, stalno bivališče v Luxembourgu, kjer je tudi opravljala glavne in običajne poklicne dejavnosti.
   Tožeča stranka še zatrjuje, da bi bilo treba delo, ki ga je opravila v Luxembourgu v stavbi tožene stranke v času, ko je bila zaposlena v družbi zasebnega prava, šteti za izjemo po členu 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII h Kadrovskim predpisom.


title: Zadeva C-445/12 P: Pritožba, ki jo je 3. oktobra 2012 vložila Rivella International AG zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi T-170/11, Rivella International AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/27

         Pritožba, ki jo je 3. oktobra 2012 vložila Rivella International AG zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi T-170/11, Rivella International AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-445/12 P)
   2012/C 366/48
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Rivella International AG (zastopniki: C. Spintig, S. Pietzcker, R. Jacobs, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

      Predloga

   Pritožnica predlaga, naj:

               —

               se izpodbijana sodba razveljavi in zadeva vrne Splošnemu sodišču;

               —

               se toženi stranki naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica s to pritožbo izpodbija sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 na podlagi tožbe zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. januarja 2011 (zadeva R 534/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Rivella International AG in Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas.
   Pritožnica navaja te pritožbene razloge:
   Splošno sodišče je kršilo člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (1) s tem, da:

               —

               je zahtevalo dokaz o resni in dejanski uporabi znamke, navedene v postopku z ugovorom, čeprav ta znamka ni znamka Skupnosti niti „prejšnja nacionalna znamka“, temveč nemški del znamke, ki je bila predmet mednarodne registracije;

               —

               je menilo, da je vprašanje ozemlja uporabe prejšnje (mednarodne) registrirane znamke izčrpno urejeno v Uredbi št. 207/2009 in se tako nacionalno pravo uporablja samo subsidiarno;

               —

               ni upoštevalo dejstva, da taka razlaga vodi do rezultata, ki ni zaželen z Uredbo št. 207/2009 in zlasti njeno uvodno izjavo 3, in sicer do razhajanja med registracijo in možnostjo uporabe znamke Skupnosti, v primerih, ki niso izrecno določeni z Uredbo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-680/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 16. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Condor Flugdienst GmbH proti Andreasu Plakolmu

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 16. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Condor Flugdienst GmbH proti Andreasu Plakolmu
   (Zadeva C-680/13) (1)

   2014/C 261/41
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 85, 22.3.2014.


title: Zadeva T-443/09: Tožba, vložena 4. novembra 2009 – Agriconsulting Europe proti Komisiji

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/33

         Tožba, vložena 4. novembra 2009 – Agriconsulting Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-443/09)
   2010/C 11/62
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Agriconsulting Europe SA (Bruselj, Belgija) (zastopniki: F. Sciaudone, odvetnik, R. Sciaudone, odvetnik, A. Neri, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži povračilo škode;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tej zadevi je vodilna družba na področju svetovanja pri vodenju in strokovnega svetovanja pri projektih za mednarodni razvoj. Tožbo vlaga zoper odločbo Komisije pri dodelitvi sklopa št. 11, ki je predmet obvestila o razpisu EuropeAid/127054/C/SER/multi (UL S 128 z dne 4. julija 2008), da se ponudba konzorcija, katerega vodja je tožeča stranka, ne uvrsti med šest ekonomsko najugodnejših, in da se ta sklop dodeli drugim ponudnikom.
   V utemeljitev predloga za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja te razloge:

               —

               izkrivljanje dokazov in dejanskega stanja. Ponudba tožeče stranke je bila z izpodbijano odločbo zavrnjena na podlagi predpostavke, da so „izjave o izključnosti“ treh strokovnjakov, ki jih je vsebovala njena ponudba, vsebovale tudi druge ponudbe, in da jih je torej treba pri presoji izključiti. Ta sklep je napačen, ker ne upošteva izjav strokovnjakov, ki so zanikali vrednost nekaterih od teh izjav ali celo razkrivali njihovo lažnost;

               —

               napačna razlaga posledic v zvezi z nespoštovanjem „izjave o izključnosti“ in kršitev načela pravne varnosti, ker je tožena stranka uporabila sankcijo, ki je določena za podpisovanje več izjav o izključnosti, za vse ponudbe, ne da bi upoštevala vlogo in odgovornost družbe in samega strokovnjaka;

               —

               kršitev pravnih zahtev, načel dobrega upravljanja in sorazmernosti, ker tožena stranka pred potrditvijo napak, ki lahko vplivajo na veljavnost ponudbe, kljub dvoumnosti glede elementa ponudbe ni izvršila pooblastila za zahtevanje pojasnil, ki ji je priznano;

         Tožeča stranka, ki se sklicuje tudi na kršitev obveznosti obrazložitve, poleg tega predlaga, da se ji prizna nepogodbena škode, ki ji je nastala zaradi nezakonitega ravnanja, oziroma podredno zaradi zakonitega ravnanja.


title: Zadeva C-446/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) 31. oktobra 2006 — A. G. Winkel proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/37

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) 31. oktobra 2006 — A. G. Winkel proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-446/06)
   (2006/C 326/78)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: A. G. Winkel

      Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je ureditev, ki, na podlagi običajne prakse v sektorju vzreje, za pravico do premije za krave dojilje določa pogoj, da je krava telila vsaj enkrat v obdobju, ki začne teči dvajset mesecev pred datumom začetka roka za vložitev zahtevka in se konča štiri dopolnjene mesece po tem datumu, in da njeno tele ni bilo vzeto iz zadevne črede v štirih mesecih po njegovi skotitvi, v skladu s členom 3, initio in f), Uredbe (ES) št. 1254/1999 (1)?

               2)

               Katera merila je treba, v primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje, uporabiti za določitev, ali je čreda namenjena vzreji telet za mesno proizvodnjo in za določitev, katere krave spadajo v to čredo?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso (UL L 160, str. 21).


title: Zadeva T-550/08: Tožba, vložena 15. decembra 2008 – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/32

         Tožba, vložena 15. decembra 2008 – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen proti Komisiji
   (Zadeva T-550/08)
   (2009/C 55/59)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnici: U. Itzen in J. Ziebarth, odvetnici)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba naj se v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično;

               —

               podredno, globa, ki je bila v izpodbijani odločbi naložena tožeči stranki, naj se primerno zniža;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2008)5476 konč. z dne 1. oktobra 2008 v zadevi COMP/39.181 – Vosek za sveče, s katero je tožena stranka ugotovila, da so določena podjetja, med njimi tudi tožeča stranka, zaradi udeležbe pri trajajočem sporazumu in/ali usklajenem ravnanju v sektorju parafinskega voska kršila člen 81(1) ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.
   Tožeča stranka tožbo utemeljuje z dvema tožbenima razlogoma.
   Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga navaja kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 253 ES in pravice do obrambe, ker na podlagi presoje dokazov Komisije v izpodbijani odločbi dejansko ni mogoče ugotoviti, kateri dejanski prispevki h kršitvi naj bi se ji pripisovali. Pavšalna izvedba dokazov s strani Komisije naj bi se poleg tožeče stranke nanašala tudi na druge družbe, katerih ravnanj ni mogoče pripisati tožeči stranki. Zaradi nejasnosti izvedbe dokazov naj bi obstajala kršitev pravice do obrambe, saj bi Komisija morala jasno in razločno navesti, katere prispevke h kršitvi pripisuje kateremu podjetju in kakšne posledice ima to.
   Tožeča stranka dalje navaja, da ni bila udeležena pri nobeni kršitvi člena 81 ES. Ne samo, da Komisija izvedbe dokazov formalno ni pravilno opravila, ampak tudi iz dodatne materialne presoje dokazov izhaja, da ni bila tožeči stranki dokazana nobena kršitev. Na podlagi posameznih navedenih sestankov in dokumentov, ki so bili v tem oziru upoštevani v postopku dokazovanja, naj ne bi bilo mogoče ugotoviti, da je tožeča stranka sodelovala pri omejevalnem sporazumu. To naj bi še posebej veljalo glede na okoliščino, da se je proti tožeči stranki že od vsega začetka uveljavljal samo en omejen očitek. Ta okoliščina pa se naj ne bi upoštevala v postopku dokazovanja, pač pa naj bi se dokazi, ki bi lahko eventualno dokazovali kršitve tretjih, pri katerih tožeča stranka ni bila udeležena, upoštevali tudi v škodo tožeče stranke.
   V okviru drugega tožbenega razloga se tožeča stranka sklicuje na zastaranje. Zadevne dejavnosti prodaje naj bi že v začetku leta 2000 prenesla na drugo družbo, zato naj prvi ukrepi, s katerimi je bil pretrgan zastaralni rok, nasproti tožeči stranki spomladi 2005 ne bi mogli omogočati pregona zaradi stare kršitve.


title: Zadeva T-156/08 P: Pritožba, ki jo je 24. aprila 2008 vložila R zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 19. februarja 2008 v zadevi R proti Komisiji, F-49/07

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/39

         Pritožba, ki jo je 24. aprila 2008 vložila R zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 19. februarja 2008 v zadevi R proti Komisiji, F-49/07
   (Zadeva T-156/08 P)
   (2008/C 171/75)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: R (Bruxelles, Belgija) (zastopnik: Y. Minatchy, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               Sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 19. februarja 2008 v zadevi F-49/07 naj se razveljavi;

               —

               ugodi naj se predlogu za razglasitev ničnosti in odškodninskemu zahtevku, ki ju je vložila pritožnica v postopku na prvi stopnji;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica s pritožbo predlaga razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence, s katerim je bila kot nedopustna zavržena tožba, s katero je predlagala, na eni strani, razglasitev ničnosti vse poskusne dobe in vseh aktov, sprejetih v tem okviru, vključno s poročilom o koncu poskusne dobe in, na drugi strani, plačilo odškodnine za škodo, ki jo je domnevno utrpela.
   Pritožnica se za utemeljitev pritožbe sklicuje na kršitev njene pravice do obrambe, ker naj Sodišče za uslužbence ne bi upoštevalo nekaterih dokazov in nekaterih dokumentov, ki jih je predložila pritožnica, ter na napačno razlago Poslovnika Sodišča ta uslužbence in Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti. Pritožnica se sklicuje tudi na očitne napake pri presoji dejstev.


title: Zadeva C-167/14: Tožba, vložena 7. aprila 2014 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/12

         Tožba, vložena 7. aprila 2014 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-167/14)
   2014/C 261/20
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Zavvos in E. Manhaeve)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika, s tem ko ni sprejela vseh ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča z dne 25. oktobra 2007 v zadevi Komisija/Helenska republika (C-440/06), ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo kazni Komisiji v višini 47  462,40 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe v zadevi C-440/06 od dne, ko bo izdana sodba v tej zadevi, do dne, ko bo izvršena sodba v zadevi C-440/06;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo dnevnega pavšalnega zneska Komisiji v višini 5  191,20 EUR, od dneva, ko je bila izdana sodba C-440/06, do dneva, ko bo izdana sodba v tej zadevi oziroma do dneva, ko bo sodba C-440/06 izvršena, če se bo to zgodilo prej;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Glede načina izračuna kazni, Komisija navaja:

               A –

                  Pomembnost predpisov, ki so bili kršeni, in sicer členov 3 in 4 Direktive Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (1), v zvezi z zbiranjem, čiščenjem in odvajanjem komunalne odpadne vode ter čiščenjem in odvajanjem odpadne vode iz določenih industrijskih sektorjev. Cilj te direktive je varstvo okolja pred škodljivimi vplivi zgoraj navedenega odvajanja odpadne vode.
               Komisija trdi, da odvajanje odpadne neobdelane vode (to je voda, ki ni bila čiščena zaradi neobstoja vgradnih sistemov zbiranja in/ali čistilnih naprav) v površinskih vodah povzroči onesnaženje, ki se izkaže v neravnovesju kisika, medtem ko vnos hranljivih snovi (zlasti dušika in fosforja) znatno škoduje kakovosti voda in pripadajočih ekosistemov (s tem da ogroža, na primer populacije rib).
               Poleg tega v zvezi s komunalnimi odpadnimi vodami, ki niso bile dovolj očiščene (čistilne naprave ne izvajajo sekundarnega čiščenja oziroma izvajajo neustrezno sekundarno čiščenje), samo primarno čiščenje ne zadostuje za preprečitev nevarnosti onesnaževanja in poslabšanja kakovosti voda ter z njimi povezanih ekosistemov. Prekomerno odvajanje hranljivih snovi (spojine dušika in fosforja) v površinskih vodah je namreč bistveni dejavnik povečanja pojava evrofikacije (pospešena rast alg in vodnih rastlin), kar poveča nevarnost neravnovesja kisika v vodi, izumrtje populacij rib in drugih vodnih organizmov, ter škodo, ki je nastala bližnjim kopenskim ekosistemom. Prav zaradi tega člen 4 Direktive 91/271/EGS določa, da mora biti komunalna odpadna voda iz aglomeracije s PE večjim od 15  000 pred izpustom obdelana v sekundarnem postopku čiščenja ali primerljivem postopku.
               Komisija trdi, da je zbiranje in čiščenje vseh komunalnih odpadnih voda iz grških aglomeracij s PE večjim od 15  000 vitalnega pomena za ohranitev in izboljšanje kakovosti površinskih voda, vodnih in kopenskih ekosistemov, ki so neposredno odvisni od zadevnih voda, in tudi za zagotovitev popolnega in pravilnega izvajanja drugih direktiv Evropske unije.
               Vendar je kljub prizadevanjem in ukrepom, ki so jih sprejele grške oblasti v zadnjih letih, jasno, da do danes od skupno 23 aglomeracij s PE več kot 15  000, na katere se nanaša sodba z dne 25. oktobra 2007, šest aglomeracij (od tega jih je pet v vzhodni Atiki, ki je pokrajina z največjo gostoto prebivalstva v Grčiji) ne ustreza členoma 3 in 4 Direktive 91/271/EGS. Populacija prebivalstva v teh šestih aglomeracijah je 1 24  000 (16  000 v Lefkimmiju, 25  000 v Nea Makriju, 17  000 v Markopoulu, 20  000 v Koropiju, 18  000 v Rafini in 28  000 v Artemidi).

               B –

                  Posledice kršitve glede na splošne in posebne interese: nepopolna izvršitev sodbe Sodišča v zadevi C-440/06 predstavlja veliko nevarnost za okoljsko onesnaževanje in ima posledice za zdravje ljudi. Po mnenju Komisije nepopolna izvršitev sodbe Sodišča v zadevi C-440/06 vodi k evtrofikaciji površinskih voda, ki bi lahko ogrozila med drugim dober ekološki in kemični položaj ter ohranitev vodnih in kopenskih ekosistemov. Posledično Komisija meni, da nepopolna izvršitev sodbe lahko vpliva na izvajanje drugih direktiv EU, med drugim Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (2), Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2006/7/ES z dne 15. februarja 2006 o upravljanju kakovosti kopalnih voda (3) in Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (4).
               Poleg tega Komisija trdi, da nepopolna izvršitev sodbe Sodišča ogroža možnost državljanov, da izkoristijo dovolj čiste površinske vode, ki omogočajo dejavnosti v prostem času (ribolov, kopanje, jadranje, izleti…). Verjetno je tudi, da nepopolna izvršitev sodbe vpliva na kakovost vode, ki je namenjena za pitno vodo, in na samo zdravje ljudi.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 275.

      (3)  UL L 64, str. 37.

      (4)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102.


title: Zadeva T-234/13: Tožba, vložena 23. aprila 2013 – Lucart France proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/38

         Tožba, vložena 23. aprila 2013 – Lucart France proti Komisiji
   (Zadeva T-234/13)
   2013/C 171/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Lucart France (Torvilliers, Francija) (zastopnika: J.-M. Leprêtre in N. Chahid-Nouraï, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU za nično s takojšnjim učinkom razglasi Direktivo Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, in sicer ker med primere embalaže uvršča sponke, z izjemo tistih za industrijsko uporabo;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja šest tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v zadevi Group’Hygiène proti Komisiji, T-202/13.


title: Zadeva T-179/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – Anvil Knitwear proti UUNT – Aprile e Aprile (Aprile) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti Aprile – Prejšnja nacionalna besedna znamka ANVIL – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Obveznost obrazložitve – Pravice obrambe – Člen 8(1)(b), člena 73 in 74 Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – Anvil Knitwear proti UUNT – Aprile e Aprile (Aprile)
   (Zadeva T-179/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Aprile - Prejšnja nacionalna besedna znamka ANVIL - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Obveznost obrazložitve - Pravice obrambe - Člen 8(1)(b), člena 73 in 74 Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 285/71)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Anvil Knitwear, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopniki: G. Würtenberger, R. Kunze in T. Wittmann, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnika: S. Laitinen in O. Mondéjar Ortuño, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Aprile e Aprile Srl (Argelato, Italija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. marca 2007 (zadeva R 1076/2006-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Anvil Knitwear, Inc. in Aprile e Aprile Srl.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Anvil Knitwear, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007.


title: Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 7. junija 2005 v zadevi T-316/03, Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) („Znamka Skupnosti — Besedni znak MunichFinancialServices — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisna narava — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/26

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   (peti senat)
   z dne 7. junija 2005
   v zadevi T-316/03, Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   („Znamka Skupnosti - Besedni znak MunichFinancialServices - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisna narava - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2005/C 193/43)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-316/03, Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft AG, s sedežem v Münchnu (Nemčija), ki jo zastopata G. Würtenberger in R. Kunze, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), ki ga zastopata D. Schennen in G. Schneider, zastopnika, zaradi tožbe zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. junija 2003 (zadeva R 337/2002-4), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besednega znaka MunichFinancialServices kot znamke Skupnosti, je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi M. Vilaras, predsednik, M. E. Martins Ribeiro in K. Jürimäe, sodnici, sodni tajnik: C. Kristensen, administratorka, dne 7. junija 2005 razgasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva T-164/09: Tožba, vložena 3. aprila 2009 — Kitou proti Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/44

         Tožba, vložena 3. aprila 2009 — Kitou proti Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov
   (Zadeva T-164/09)
   2009/C 153/88
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Erasmia Kitou (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski nadzornik za varstvo podatkov

      Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da se Uredba (ES) št. 1049/2001 ne uporablja;

               —

               podredno, ugotovi naj se napačna uporaba prava pri skupni uporabi uredb (ES) št. 1049/2001 in 45/2001;

               —

               posledično naj se razveljavi odločba ENVP 2008-0600;

               —

               ugotovi naj se, da zahteva za dostop do dokumenta ne izpolnjuje pogojev, določenih v Uredbi št. 45/2001;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razveljavitev odločbe Evropskega nadzornika za varstvo podatkov s katero je ta ugotovil, da razkritje določenih podatkov, ki se nanašajo na kariero tožeče stranke pri Komisiji Evropskih skupnosti, med nacionalnim sodnim postopkom ne bi bilo v nasprotju z določbami Uredb št. 45/2001 (1) in 1049/2001 (2).
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe trdi, da:

               —

               je izpodbijana odločba neutemeljena, ker naj bi se opirala na Uredbo št. 1049/2001, ki naj se v obravnavani zadevi ne bi uporabljala, saj se zahteva za dostop ne nanaša na dokument v smislu Uredbe št. 1049/2001, temveč izključno na osebni podatek;

               —

               tudi ob predpostavki, da se v obravnavanem primeru uredbi št. 1049/2001 in 45/2001 uporabljata skupaj, je tožena stranka ti uredbi napačno uporabila s tem, da je presodila, da naj bi se pogoji v zvezi z obdelavo osebnih podatkov, določeni v Uredbi št. 45/2001, uporabljali le, če se lahko uporabi izjema v zvezi z dostopom do podatkov, določena v členu 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001;

               —

               je tožena stranka kršila določbe Uredbe št. 45/2001, ker naj se zahteva za dostop ne bi nanašala na dokument in naj se ne bi opirala na nobenega od pogojev za dopustnost obdelave osebnih podatkov, ki so določeni v členu 5 Uredbe št. 45/2001.

      (1)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, 12.1.2001, str. 1).

      (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva T-231/12: Tožba, vložena 30. maja 2012 – Rocket Dog Brands proti UUNT – Julius-K9 (JULIUS K9)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/27

         Tožba, vložena 30. maja 2012 – Rocket Dog Brands proti UUNT – Julius-K9 (JULIUS K9)
   (Zadeva T-231/12)
   2012/C 227/47
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rocket Dog Brands LLC (Heywood, ZDA) (zastopnik: C. Aikens, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Madžarska)

      Predloga

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. marca 2012 v zadevi R 1124/2011-4 naj se razveljavi v delu, v katerem je bil zavrnjen ugovor v zvezi s proizvodi iz razreda 25 in;

               —

               tožeči stranki naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali nasprotni stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „JULIUS K9“ za proizvode iz razredov 18, 25 in 28 – prijava znamke Skupnosti št. 8 542 201

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: figurativni znamki prikazujeta psa, (prektrižani) kost(i) in alfanumerični kombinacijo „K 9“ za proizvode iz razredov 14, 18 in 25.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-23/05: Tožba Erica Gippini Fournier proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. januarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/37

         Tožba Erica Gippini Fournier proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. januarja 2005
   (Zadeva T-23/05)
   (2005/C 82/68)
   Jezik postopka: francoščina
   Eric Gippini Fournier, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopa Anouk Theissen, avocat, je dne 10. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nične odločbe o dodelitvi tožeči stranki nič „prednostnih točk GD“ v okviru napredovalnega obdobja 2003; o zavrnitvi njegove tožbe pri Odboru za napredovanje za dodelitev tožeči stranki „prednostnih točk GD“ (ali pritožbenih točk [points d'appel] ali prednostnih točk, ne glede na to, kako so poimenovane); o zavrnitvi dodelitve prednostnih točk za dela v interesu institucije na podlagi člena 9 Splošnih določb o izvedbi člena 45 Kadrovskih predpisov,

               2.

               Komisiji naloži naj tožeči stranki naloži plačilo zneska 2 500 evrov iz naslova povračila utrpele nepremoženjske škode,

               3.

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, ki je bil od 1. marca 2002 do 6. oktobra 2003 v interesu službe napotena na Sodišče, navaja ugovor nezakonitosti zoper Splošne določbe o izvedbi člena 45 Kadrovskih predpisov iz razloga, da njegovi dosežki niso bili primerjani z dosežki drugih uradnikov drugih generalnih direkcij. Prav tako navaja, da je večina kategorij prednostnih točk nezakonitih, saj so v nasprotju s členom 45 Kadrovskih predpisov in načelom nediskriminacije.
   Tožeča stranka uveljavlja kršitev členov 5, 25, 43 in 45 Kadrovskih predpisov, člena 2(1), prvi pododstavek, Splošnih določb o izvedbi člena 43 Kadrovskih predpisov, kot tudi člena 2(1) in člena 6(3), (4) in (5) Splošnih določb o izvedbi člena 45 Kadrovskih predpisov. Tožeča stranka navaja tudi kršitev načel sorazmernosti, nediskriminacije, enakega obravnavanja in zaupanja v pravo. Tožeča stranka prav tako navaja, da naj bi šlo za napako v postopku, zlorabo pooblastil, odsotnost obrazložitve in vročitve različnih aktov ter odločb, kot tudi kršitve pooblastil za odločanje po prostem preudarku.


title: Zadeva C-411/13 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 8. maja 2014 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) proti Sanco, SA (Pritožba — Znamka Skupnosti — Figurativna znamka, ki upodablja piščanca — Ugovor imetnika nacionalne figurativne znamke, ki upodablja piščanca — Delna zavrnitev ugovora)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/8

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 8. maja 2014 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) proti Sanco, SA
   (Zadeva C-411/13 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Figurativna znamka, ki upodablja piščanca - Ugovor imetnika nacionalne figurativne znamke, ki upodablja piščanca - Delna zavrnitev ugovora))
   2014/C 261/12
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: J. Crespo Carrillo in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka v postopku: Sanco, SA (zastopnik: A. Segura Roda, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva T-73/08: Tožba, vložena 11. februarja 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung proti Komisiji

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/33

         Tožba, vložena 11. februarja 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung proti Komisiji
   (Zadeva T-73/08)
   (2008/C 107/54)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlin, Nemčija) (zastopnica: B. Henning, odvetnica)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba tožene stranke z dne 26. novembra 2007, s katero je bil zavrnjen znesek v višini 23 228,07 eura v okviru „Daphne Grant Agreement JLS/DAP/2004-1/080/YC“, naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka in Komisija sta maja 2005 podpisali pogodbo o spodbujanju projekta v okviru programa DAPHNE II (1). Tožena stranka je z obvestilom o bremepisu z dne 26. novembra 2007 od tožeče stranke zahtevala nazaj del zneska, plačanega v okviru te pogodbe. Tožeča stranka s to tožbo nasprotuje tej odločbi.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe, prvič, zatrjuje, da izpodbijana odločba krši obveznost obrazložitve. Drugič, obstajala naj bi kršitev načela poštenega sojenja, ker naj tožeči stranki ne bi bil zagotovljen primeren rok, v katerem bi lahko podala stališče in naknadno predložila dodatne dokumente. Nazadnje, tožeča stranka očita, da izpodbijana odločba temelji na napačni presoji dejanskega stanja.

      (1)  Sklep št. 803/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o sprejetju akcijskega programa Skupnosti (2004 do 2008) za preprečevanje nasilja nad otroki, mladimi in ženskami in boj proti njemu ter za zaščito žrtev in ogroženih skupin (program Daphne II) (UL L 143, str. 1).


title: Zadeva T-234/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. marca 2015 – Mammoet Salvage/Komisija (Tožba zaradi nedelovanja in odškodninski zahtevek — Pogodbena odgovornost — Nepogodbena odgovornost — Ugovor nedopustnosti — Osmi Evropski razvojni sklad — Dela v zvezi z odstranitvijo 74 ladijskih razbitin v zalivu Nouadhibou — Med tožečo stranko in Mavretanijo sklenjena pogodba, za njeno financiranje s strani Unije pa je jamčila Komisija — Izvršitev pogodbe — Prestavitev datuma, ko je obveznost plačila Unije iz naslova pogodbe prenehala — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. marca 2015 – Mammoet Salvage/Komisija
   (Zadeva T-234/14) (1)

   ((Tožba zaradi nedelovanja in odškodninski zahtevek - Pogodbena odgovornost - Nepogodbena odgovornost - Ugovor nedopustnosti - Osmi Evropski razvojni sklad - Dela v zvezi z odstranitvijo 74 ladijskih razbitin v zalivu Nouadhibou - Med tožečo stranko in Mavretanijo sklenjena pogodba, za njeno financiranje s strani Unije pa je jamčila Komisija - Izvršitev pogodbe - Prestavitev datuma, ko je obveznost plačila Unije iz naslova pogodbe prenehala - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage))
   (2015/C 171/29)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mammoet Salvage BV (Rotterdam, Nizozemska) (zastopnika: P. Kuypers in A. Schadd, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Van Nuffel in S. Bartelt, zastopnika)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 265 PDEU naj se ugotovi, da je Komisija nezakonito opustila odgovor na prošnjo tožeče stranke o podaljšanju trajanja obveznosti plačila Unije iz naslova pogodbe o delih za odstranitev 74 ladijskih razbitin v zalivu Nouadhibou (Mavretanija), sklenjene med tožečo stranko in Islamsko republiko Mavretanijo, za njeno financiranje pa je jamčila Komisija v okviru osmega Evropskega razvojnega sklada, ter, podredno, naj se Komisiji na podlagi pogodbene obveznosti Unije naloži plačilo računov, izstavljenih na podlagi omenjene pogodbe, ter, še bolj podredno, predlog za priznanje nepogodbene odgovornosti Unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Mammoet Salvage se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014.


title: Zadeva F-94/11: Tožba, vložena 28. septembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/30

         Tožba, vložena 28. septembra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-94/11)
   2011/C 355/53
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: H. Mannes, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe EPSO, da ponovno odpre javni natečaj EPSO/AD/26/05 in tožečo stranko povabi k novemu ustnemu preizkusu, ter razglasitev ničnosti odločbe, da se jo izključi iz tega javnega natečaja, ker se ni udeležila tega preizkusa.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga, naj

               —

               se odločbi tožene stranke z dne 11. februarja in 12. avgusta 2011 razglasita za nični,

               —

               se vabilo k ustnemu preizkusu z dne 14. januarja 2011 razglasi za nezakonito,

               —

               se ugotovi, da individualen ponovni preizkus tožeče stranke ni primeren, da bi se odpravila bistvena kršitev postopka, ki je bila ugotovljena v zadevi F-5/08,

               —

               se ugotovi, da lahko tožena stranka vpiše tožečo stranko na rezervni seznam tudi brez ponovnega preizkusa,

               —

               se ugotovi, da mora tožena stranka primerno povrniti škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi poteka časa, in se izogniti kakršni koli diskriminaciji tožeče stranke v primerjavi z uspešnimi kandidati,

               —

               se toženi stranki naložijo stroški postopka,

               —

               se iz previdnosti izda zamudna sodba.


title: Zadeva C-200/13 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. aprila 2016 – Svet Evropske unije/Bank Saderat Iran, Evropska komisija (Pritožba – Skupna zunanja in varnostna politika – Boj proti širjenju jedrskega orožja – Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran – Zamrznitev sredstev iranske banke – Obveznost obrazložitve – Postopek sprejetja akta – Očitna napaka pri presoji)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/2

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. aprila 2016 – Svet Evropske unije/Bank Saderat Iran, Evropska komisija
      (Zadeva C-200/13 P) (1)

      ((Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Boj proti širjenju jedrskega orožja - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Zamrznitev sredstev iranske banke - Obveznost obrazložitve - Postopek sprejetja akta - Očitna napaka pri presoji))
      (2016/C 211/02)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: S. Boelaert in M. Bishop, agenta)

         Drugi stranki v postopku: Bank Saderat Iran (zastopniki: D. Wyatt, QC, R. Blakeley, barrister, S. Jeffrey, S. Ashley in A. Irvine, solicitors), Evropska komisija (zastopnika: D. Gauci in M. Konstantinidis, agenta)

         Intervenientka v podporo pritožniku: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: L. Christie, S. Behzadi-Spencer, agenta, ob sodelovanju S. Lee, barrister)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Nasprotna pritožba se zavrne.

                  3.

                  Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba Bank Saderat Iran na obeh stopnjah, razen stroškov v zvezi z nasprotno pritožbo.

                  4.

                  Družba Bank Saderat Iran poleg svojih stroškov v zvezi z nasprotno pritožbo nosi stroške, ki jih je v zvezi z nasprotno pritožbo priglasil Svet Evropske unije.

                  5.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropska komisija nosita svoje stroške na obeh stopnjah.

         (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva F-28/13: Tožba, vložena 27. marca 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/57

         Tožba, vložena 27. marca 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-28/13)
   2013/C 207/94
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: E. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb o odtegnitvi zneskov od plač tožeče stranke za mesec junij, julij, avgust, september in oktober 2012.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Obvestilo z dne 6. julija 2012, s katerim je PMO tožečo stranko obvestil o odločitvi, da bo upošteval predlog OLAF z dne 30. marca 2012, in pojasnil, (i) da je od plače za mesec junij 2012 odtegnil 5 530 EUR (neupravičeno izplačani dodatki), (ii) da bo od njegove plače za mesec julij 2012 odšteto 3 822,80 EUR (zamudne obresti na neupravičeno izplačane zneske) in (iii) da bo od njegove plače za mesec avgust 2012 odšteto 2 372 EUR (povračilo stroškov zdravljenja) in 699,20 EUR (zamudne obresti), naj se razglasi za nično;

               —

               odtegljaji od plače tožeče stranke, opravljeni v mesecu juniju, avgustu, septembru in oktobru 2012 naj se razglasijo za nične in po potrebi vsi drugi, ki bi bili opravljeni na podlagi izvršitve izpodbijane odločbe;

               —

               obvestilo z dne 10. julija 2012, ki vsebuje poziv k odtegnitvi 3 071,20 EUR od njegove plače za mesec avgust 2012 v obliki enkratnega odtegljaja ali, če bi bil dolg previsok, da bi ga bilo mogoče odtegniti naenkrat, razporeditev vračila na več mesecev, naj se razglasi za nično;

               —

               obvestilo z dne 20. julija 2012, s katerim je bila tožeča stranka obveščena, da njegova enota ni mogla izvesti povračila zneska 3 822,80 EUR, ki ustreza zamudnim obrestim, iz plače za mesec julij in da bo ta znesek v celoti odtegnjen od plače za mesec oktober 2012 po tem, ko bodo opravljena vračila v mesecu avgustu in septembru 2012, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba, sprejeta 17. decembra 2012 in vročena isti dan naj se razglasi za delno nično v delu, v katerem je z njo zavrnjena pritožba tožeče stranke v zvezi s spornimi dnevnicami in odškodnino za zamudo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo zamudnih obresti od meseca junija 2012 na znesek 5 530 EUR, od meseca avgusta 2012 na prvi znesek 1 535,60 EUR, od septembra 2012 na dodatni znesek 1 535,60 EUR in od oktobra 2012 na znesek 3 822,80 EUR in to do dne, ko ji bodo ti zneski vrnjeni, pri čemer do vračila zneska 3 071,20 EUR, opravljenega pri plači za januar 2013, zamudne obresti niso več dolgovane od trenutka izvedbe tega povračila;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-103/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris – Francija) – Philippe Derouin proti Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf) (Socialna varnost delavcev migrantov – Uredba (EGS) št. 1408/71 – Samozaposleni delavci, ki stalno prebivajo in opravljajo dejavnost v Franciji – Splošni socialni prispevek – Prispevek za povračilo socialnega dolga – Upoštevanje dohodkov, prejetih v drugi državi članici in obdavčljivih v tej državi, na podlagi Sporazuma o izogibanju dvojnega obdavčevanja)

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris – Francija) – Philippe Derouin proti Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf)
   (Zadeva C-103/06) (1)

   (Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Samozaposleni delavci, ki stalno prebivajo in opravljajo dejavnost v Franciji - Splošni socialni prispevek - Prispevek za povračilo socialnega dolga - Upoštevanje dohodkov, prejetih v drugi državi članici in obdavčljivih v tej državi, na podlagi Sporazuma o izogibanju dvojnega obdavčevanja)
   (2008/C 128/05)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Philippe Derouin

      Tožena stranka: Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal des affaires de sécurité sociale, Pariz – Razlaga Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2), kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2001/83 (UL L 230, str. 6) – Upoštevanje pri izračunu „splošnih socialnih prispevkov“ in „prispevkov za vračilo socialnega dolga“, ki jih dolguje samozaposlena oseba, za katero velja francoska socialna zakonodaja v zvezi z dohodki, doseženimi v drugi državi članici in obdavčenimi v tej državi članici na podlagi konvencije o dvojnem obdavčevanju dohodkov.
   Izrek
   Uredbo Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 307/1999 z dne 8. februarja 1999, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica, katere zakonodaja na področju socialne varnosti velja za samozaposlenega delavca rezidenta, iz osnove za prispevke, kot sta CSG in CRDS, izvzame dohodke, ki jih navedeni delavec prejema v drugi državi članici, zlasti na podlagi sporazuma o izogibanju dvojnega obdavčevanja na področju davkov na dohodke, kot je Sporazum med Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska ter Francosko republiko o izogibanju dvojnega obdavčevanja in preprečevanju davčnega izogibanja na področju davkov na dohodke, podpisan 22. maja 1968 v Londonu.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-566/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 25. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalska) – Jorge Ítalo Assis dos Santos proti Banco de Portugal

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 25. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalska) – Jorge Ítalo Assis dos Santos proti Banco de Portugal
   (Zadeva C-566/13) (1)

   2014/C 184/42
   Jezik postopka: portugalščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 31, 1.2.2014.


title: Zadeva C-524/10: Tožba, vložena 11. novembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/20

         Tožba, vložena 11. novembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-524/10)
   ()
   2011/C 30/33
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: M. Afonso)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predlog tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Portugalska republika z uvedbo posebne ureditve za kmete, ki ne upošteva ureditve iz Direktive o DDV (1), saj so ti oproščeni DDV, in z uporabo ničelne stopnje pavšalnega nadomestila ob hkratni veliki negativni kompenzaciji v okviru lastnih sredstev za izravnavo pobranega DDV, ni izpolnila obveznosti iz členov od 296 do 298 Direktive o DDV;

               —

               Portugalski republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Portugalska zakonodaja ne določa pavšalnega nadomestila za kmete za plačan vstopni DDV. Po nadzoru lastnih sredstev v zvezi z letoma 2004 in 2005, ki je bil opravljen 13. in 14. novembra 2007 na Portugalskem, so portugalski organi navedli, da se je vstopni DDV, ki ga kmetje, za katere velja posebna ureditev, niso odbili, zvišal leta 2004 na približno 5,3 % prodaje in leta 2005 na 7,9 %. Ker so portugalski organi menili, da je DDV, pobran v kmetijskem sektorju, zaradi tega prevelik, so leta 2004 v svojih izračunih osnove za lastna sredstva opravili negativno kompenzacijo za približno 70 milijonov EUR. Po poglobljeni preučitvi združljivosti posebne ureditve, ki na Portugalskem velja za kmete, z Direktivo o DDV, je Komisija ugotovila, da Portugalska republika ne upošteva obveznosti iz členov od 296 do 298 Direktive o DDV. Skupna pavšalna ureditev iz Direktive o DDV namreč zahteva, da se določi ustrezen odstotek nadomestila vedno, ko je iz upoštevnih makroekonomskih podatkov razvidno, da breme vstopnega DDV, ki ga plačajo kmetje, za katere velja ta posebna ureditev, ni bilo nič ali blizu nič.
   Čeprav države članice ne morejo določiti odstotkov pavšalnega nadomestila, ki bi presegali davčno breme vstopnega DDV, saj bi taka prevelika nadomestila pomenila državno pomoč v zadevnih sektorjih, pa na podlagi tega ni mogoče sklepati, da je portugalska zakonodaja, ki ne določa nobenega nadomestila za kmete, za katere velja posebna ureditev, v skladu z Direktivo o DDV. Države članice ne morejo ignorirati makroekonomskih podatkov in enostavno odločiti, da ne bo izplačano nikakršno nadomestilo za plačan vstopni DDV. V tem primeru država članica uporablja za svoje kmete posebno ureditev, ki je glede na koncept in cilje bistveno drugačna od skupne pavšalne ureditve za kmete, kot je urejena v poglavju 2 naslova XII Direktive o DDV.
   Komisija meni, da posebna ureditev, ki je bila uvedena v portugalski zakonodaji za transakcije kmetov, ne pomeni pravilne in koherentne uporabe te skupne ureditve. Navedena zakonodaja dejansko zgolj določa oprostitev od davka in posledično popolno izključitev kmetov, ki ne izberejo splošnega načina obdavčitve, iz sistema DDV. Glede na to, da kmetje, za katere velja ta ureditev, še vedno predstavljajo velik del portugalskega kmetijskega sektorja, ta izbira nacionalnega zakonodajalca resno posega v načelo splošnosti davkov, v skladu s katerim mora biti DDV pobran na najsplošnejši možen način in obsegati vse faze proizvodnje in distribucije proizvodov ter opravljanje storitev. Poleg tega uvedba oprostitve za transakcije, ki jih opravijo kmetje, ni predvidena v nobeni določbi Direktive o DDV in je v neposrednem nasprotju z določbo iz člena 296(1), ki državam članicam dovoljuje le, da izberejo med tremi natančno določenimi ureditvami obravnave kmetov, in sicer uporaba splošne ureditve, uporaba poenostavljene ureditve iz poglavja 1 naslova XII ali uporaba skupne pavšalne ureditve iz poglavja 2 istega naslova.

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-472/13: Tožba, vložena 30. avgusta 2013 – H. Lundbeck in Lundbeck proti Komisiji

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/47

         Tožba, vložena 30. avgusta 2013 – H. Lundbeck in Lundbeck proti Komisiji
   (Zadeva T-472/13)
   2013/C 325/76
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: H. Lundbeck (Valby, Danska) in Lundbeck Ltd (Milton Keynes, Združeno kraljestvo (zastopnika: R. Subiotto, QC, in T. Kuhn, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2013) 3808 final z dne 19. junija 2013, ki je bil tožečima strankama vročen 21. junija 2013, v zadevi COMP/39.226 – Lundbeck, razglasi za ničen;

               —

               podredno, odpravi globe, ki so bile tožečima strankama naložene na podlagi tega sklepa;

               —

               še bolj podredno, bistveno zniža globe, ki so bile tožečima strankama naložene na podlagi tega sklepa;

               —

               vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov in izdatkov tožečih strank v zvezi s to zadevo, in

               —

               sprejme vse druge ukrepe, za katere meni, da so ustrezni.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata deset tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka naj bi napačno ugotovila, da so bile družba Lundbeck in druge družbe, ki so bile pogodbenice sporazumov, dejanske ali potencialne konkurentke v skladu s členom 101(1) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožena stranka naj bi napačno presodila pomen – na podlagi člena 101(1) PDEU – prenosov vrednosti v okviru patentnih poravnav.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: ugotovitev tožene stranke, da patentne poravnave omejujejo konkurenco po cilju na podlagi člena 101(1) PDEU, naj bi temeljila na napačni uporabi ustaljenih načel glede omejitev po cilju.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Sklep tožene stranke naj bi bil napačen in naj ne bi vseboval obrazložitve glede zavrnitve „preizkusa obsega patenta“ kot upoštevnega standarda za konkurenčnopravno presojo patentnih poravnav po členu 101(1) PDEU.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Sklep tožene stranke naj bi napačno opredeljeval ravnanja družbe Lundbeck in naj ne bi vseboval obrazložitve, v čem so ta enostranska ravnanja upoštevna za ugotovitev kršitve člena 101(1) PDEU.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: tožena stranka naj ne bi upoštevala vseh okoliščin v zvezi s sporazumi in naj bi napačno sklepala, da je njihov nameravani obseg presegal obseg patentnih pravic družbe Lundbeck.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: tožena stranka naj ne bi opravila ustrezne preučitve učinkovitosti, ki izhaja iz sporazumov, na podlagi člena 101(3) PDEU.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: Sklep tožene stranke naj bi kršil pravico tožečih strank do obrambe, ker naj bi tožena stranka med izdajo izjave o možnih kršitvah in izdajo Sklepa spremenila sestavne elemente domnevne kršitve, ne da bi družbi Lundbeck dala možnost, da se izjavi.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: podredno, tožena stranka naj bi družbi Lundbeck napačno naložila globo kljub novim dejanskim in pravnim vprašanjem, ki so se odprla v tej zadevi, s čimer naj bi kršila tudi načelo pravne varnosti.

               10.

               Deseti tožbeni razlog: še bolj podredno, tožena stranka naj bi napačno izračunala globe, naložene družbi Lundbeck.


title: Zadeva T-139/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. maja 2014 – Adler Mode proti UUNT – Cluett, Peabody (Fairfield)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. maja 2014 – Adler Mode proti UUNT – Cluett, Peabody (Fairfield)
   (Zadeva T-139/12) (1)

   2014/C 194/50
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-53/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 43 ES — Svoboda ustanavljanja — Notarji — Pogoj državljanstva — Člen 45 ES — Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti — Direktivi 89/48/EGS in 2005/36/ES)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-53/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 43 ES - Svoboda ustanavljanja - Notarji - Pogoj državljanstva - Člen 45 ES - Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti - Direktivi 89/48/EGS in 2005/36/ES)
   2011/C 204/06
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braun in H. Støvlbæk, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožeči stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: S. Behzadi-Spencer, zastopnik)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopniki: E. Riedl, M. Aufner in G. Holley, zastopniki)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, zastopnik), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in J. Kemper, zastopnika), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in B. Messmer, zastopnika), Republika Latvija (zastopnice: L. Ostrovska, K. Drēviņa in J. Barbale, zastopnice), Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in E. Matulionytė, zastopnika), Republika Madžarska (zastopniki: R. Somssich, K. Veres in M. Fehér, zastopniki), Republika Poljska (zastopniki: M. Dowgielewicz, C. Herma in D. Lutostańska, zastopniki), Republika Slovenija (zastopnici: V. Klemenc in Ž. Cilenšek Bončina, zastopnici), Slovaška republika (zastopnik: J. Čorba, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 43 ES in 45 ES – Neopravljen prenos Direktive 89/48/EGS Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL L 19, str. 16) in Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, str. 22) za notarski poklic – Ureditev države članice, ki opravljanje notarskega poklica pogojuje z državljanstvom – Pojem dejavnosti, ki je povezana z izvajanjem javne oblasti.

      Izrek

               1.

               Republika Avstrija s tem, da dostop do notarskega poklica pogojuje z državljanstvom, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 43 ES.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija, Republika Avstrija, Češka republika, Zvezna republika Nemčija, Francoska republika, Republika Latvija, Republika Litva, Republika Madžarska, Republika Poljska, Republika Slovenija, Slovaška republika in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva C-168/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. avgusta 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Axa Belgium SA proti Belgijski državi, Administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines (Belgijska država), Administration de l'inspection spéciale des impôts, inspection de Mons 3 (Belgijska država)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. avgusta 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Axa Belgium SA proti Belgijski državi, Administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines (Belgijska država), Administration de l'inspection spéciale des impôts, inspection de Mons 3 (Belgijska država)
   (Zadeva C-168/07) (1)

   2010/C 11/31

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.