title: Zadeva C-347/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Balgarska energiyna borsa AD (BEB)/Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR) (Predhodno odločanje — Člena 101 in 102 PDEU — Direktiva 2009/72/ES — Členi 9, 10, 13 in 14 — Uredba (ES) št. 714/2009 — Člen 3 — Uredba (EU) št. 1227/2011 — Člen 2, točka 3 — Uredba (EU) 2015/1222 — Člen 1(3) — Certificiranje in imenovanje neodvisnega operaterja prenosnega sistema — Omejitev števila imetnikov licenc za prenos električne energije na nacionalnem ozemlju)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Balgarska energiyna borsa AD (BEB)/Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
   (Zadeva C-347/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člena 101 in 102 PDEU - Direktiva 2009/72/ES - Členi 9, 10, 13 in 14 - Uredba (ES) št. 714/2009 - Člen 3 - Uredba (EU) št. 1227/2011 - Člen 2, točka 3 - Uredba (EU) 2015/1222 - Člen 1(3) - Certificiranje in imenovanje neodvisnega operaterja prenosnega sistema - Omejitev števila imetnikov licenc za prenos električne energije na nacionalnem ozemlju))
   (2017/C 437/13)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Balgarska energiyna borsa AD (BEB)

      Tožena stranka: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

      Izrek

   Člene 9, 10, 13 in 14 Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES, člen 3 Uredbe (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003, člen 2, točka 3, Uredbe (EU) št. 1227/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o celovitosti in preglednosti veleprodajnega energetskega trga v povezavi z njeno uvodno izjavo 3 in člen 1(3) Uredbe Komisije (EU) 2015/1222 z dne 24. julija 2015 o določitvi smernic za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti je treba v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki omejuje število imetnikov licenc za prenos električne energije na danem ozemlju.

      (1)  UL C 326, 5.9.2016.


title: Zadeva T-712/17: Tožba, vložena 9. oktobra 2017 – Ntolas/EUIPO – General Nutrition Investment (GN Laboratories)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/40

         Tožba, vložena 9. oktobra 2017 – Ntolas/EUIPO – General Nutrition Investment (GN Laboratories)
   (Zadeva T-712/17)
   (2017/C 437/47)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Christos Ntolas (Wuppertal, Nemčija) (zastopnik: C. Renger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: General Nutrition Investment Co. (Delaware, Arizona, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „GN Laboratories“ – prijava št. 11 223 559

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. julija 2017 v zadevi R 2358/2016-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               zavrne ugovor zoper prijavo znamke Evropske unije št. 011223559;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-599/15 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. oktobra 2017 – Romunija/Evropska komisija („Pritožba — Lastna sredstva Evropske unije — Sklep 2007/436/ES — Finančna odgovornost držav članic — Izguba nekaterih uvoznih dajatev — Obveznost plačila zneska, ki ustreza izgubi, Evropski komisiji — Ničnostna tožba — Dopustnost — Dopis Evropske komisije — Pojem „izpodbojni akt“)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. oktobra 2017 – Romunija/Evropska komisija
   (Zadeva C-599/15 P) (1)

   ((„Pritožba - Lastna sredstva Evropske unije - Sklep 2007/436/ES - Finančna odgovornost držav članic - Izguba nekaterih uvoznih dajatev - Obveznost plačila zneska, ki ustreza izgubi, Evropski komisiji - Ničnostna tožba - Dopustnost - Dopis Evropske komisije - Pojem „izpodbojni akt“))
   (2017/C 437/05)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranke

      Pritožnica: Romunija (zastopniki: R. H. Radu, M. Chicu in A. Wellman, agenti)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: G.-D. Balan, A. Caeiros, A. Tokár in Z. Malůšková, agenti)

      Intervenientke v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in T. Müller, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in K. Stranz, agents), Slovaška republika (zastopnica: B. Ricziová, agentka)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Romunija nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

               3.

               Češka republika, Zvezna republika Nemčija in Slovaška republika nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-603/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 20. oktobra 2017 – Peter Bosworth, Colin Hurley/Arcadia Petroleum Limited in drugi

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 20. oktobra 2017 – Peter Bosworth, Colin Hurley/Arcadia Petroleum Limited in drugi
   (Zadeva C-603/17)
   (2017/C 437/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Peter Bosworth, Colin Hurley

      Tožena stranka: Arcadia Petroleum Limited in drugi

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Katero je pravilno merilo za opredelitev, ali zahtevek, ki ga zoper delavca ali delavca (v nadaljevanju: delavec) vloži delodajalec, pomeni „zadevo v zvezi z“ nekdanjega individualno pogodbo o zaposlitvi v smislu oddelka 5 naslova D (členi od 18 do 21) Nove luganske konvencije?

                           (1)

                           Ali za to, da zahtevek, ki ga zoper delavca vloži delodajalec, spada na področje uporabe členov od 18 do 21, zadostuje, da bi se delodajalec na očitano ravnanje lahko skliceval kot na kršitev individualne pogodbe o zaposlitvi delavca, čeprav delodajalec zahtevek, ki ga dejansko vloži, ne opira na kršitev navedene pogodbe in te kršitve ne očita oziroma se nanjo ne sklicuje, temveč je zahtevek (na primer) vložen na eni ali več različnih podlagah, navedenih v točkah 26 in 27 povzetka dejanskega stanja?

                           (2)

                           Podredno, ali je pravilno merilo, da zahtevek, ki ga zoper delavca vloži delodajalec, spada na področje uporabe členov od 18 do 21 le, če je obveznost, na kateri zahtevek dejansko temelji, obveznost iz pogodbe o zaposlitvi? Če je to pravilno merilo, ali iz tega izhaja, da zahtevek, ki temelji le na kršitvi obveznosti, ki je nastala neodvisno od pogodbe o zaposlitvi (in če je ustrezno, ni obveznost, s katero je delavec „prostovoljno soglašal“), ne spada na področje uporabe oddelka 5?

                           (3)

                           Če nobeno od zgornjih meril ni pravilno, katero pa je pravilno merilo?

               2.

               Če družba in posameznik skleneta „pogodbo“ (v smislu člena 5(1) Konvencije), v kakšnem obsegu mora med družbo in posameznikom obstajati razmerje podrejenosti, da navedena pogodba pomeni „individualno pogodbo o zaposlitvi“ za namene oddelka 5? Ali lahko tako razmerje obstaja, če posameznik lahko določi (in to tudi stori) pogoje svoje pogodbe z družbo ter ima nadzor nad tekočim poslovanjem družbe ter avtonomijo pri opravljanju svojih dolžnosti, pri čemer lahko družbeniki družbe dosežejo odpoved tega razmerja?

               3.

               Če se oddelek 5 naslova II Nove luganske konvencije uporablja le za zahtevke, ki bi – če ne bi bilo oddelka 5 – spadali na področje uporabe člena 5(1) Nove luganske konvencije, katero je pravilno merilo za opredelitev, ali zahtevek spada na področje uporabe člena 5(1)?

                           (1)

                           Ali je pravilno merilo, da zahtevek spada na področje uporabe člena 5(1), če bi se bilo na očitano ravnanje mogoče sklicevati kot na kršitev pogodbe o zaposlitvi, čeprav delodajalec zahtevek, ki ga dejansko vloži, ne opira na kršitev navedene pogodbe in te kršitve ne očita oziroma se nanjo ne sklicuje?

                           (2)

                           Podredno, ali je pravilno merilo, da zahtevek spada na področje uporabe člena 5(1) le, če je obveznost, na kateri dejansko temelji, pogodbena obveznost? Če je to pravilno merilo, ali iz tega izhaja, da zahtevek, ki temelji le na kršitvi obveznosti, nastali neodvisno od pogodbe (in če je ustrezno, ni obveznost, s katero je tožena stranka „prostovoljno soglašala“), ne spada na področje uporabe člena 5(1)?

                           (3)

                           Če nobeno od zgornjih meril ni pravilno, katero pa je pravilno merilo?

               4.

               Kaj je v okoliščinah, v katerih:

                           (1)

                           sta družbi A in B del skupine družb;

                           (2)

                           tožena stranka X opravlja vlogo dejanskega izvršnega direktorja navedene skupine družb (kot P. Bosworth za skupino družb Arcadia: povzetek dejanskega stanja, točka 14); je tožena stranka X zaposlena v eni družbi v skupini, in sicer družbi A (in je tako delavec družbe A) (kot je bil v določenem obdobju P. Bosworth v okoliščinah, navedenih v povzetku dejanskega stanja, točka 15), in po nacionalnem pravu ni zaposlena v družbi B;

                           (3)

                           družba A vloži zahtevke zoper toženo stranko X, pri čemer ti spadajo na področje uporabe členov od 18 do 21, in

                           (4)

                           druga družba v skupini, družba B, prav tako vloži zahtevke zoper toženo stranko X v zvezi z ravnanjem, podobnim tistemu, ki je podlaga zahtevkov družbe A zoper toženo stranko X,

                     pravilno merilo za opredelitev, ali zahtevek družbe B spada na področje uporabe oddelka 5? Zlasti:

                           (1)

                           Ali je odgovor odvisen od tega, ali je bila med toženo stranko X in družbo B sklenjena „individualna pogodba o zaposlitvi“ v smislu oddelka 5, in če je odvisen od tega, katero je pravilno merilo za opredelitev, ali je taka pogodba obstajala?

                           (2)

                           Ali je treba družbo B šteti za „delodajalca“ tožene stranke X za namene oddelka 5 naslova II Konvencije in/ali zahtevki družbe B zoper toženo stranko X (v točki 4(4) zgoraj) spadajo na področje uporabe členov od 18 do 21 enako, kot zahtevki družbe A zoper toženo stranko X spadajo na področje uporabe zadevnih členov? Zlasti:

                                       (a)

                                       Ali zahtevek družbe B spada na področje uporabe člena 18 le, če je obveznost, na kateri zahtevek dejansko temelji, obveznost iz pogodbe o zaposlitvi, sklenjene med družbo B in toženo stranko X?

                                       (b)

                                       Podredno, ali zahtevek spada na področje uporabe člena 18 le, če bi očitano ravnanje iz zahtevka pomenilo kršitev obveznosti iz pogodbe o zaposlitvi, sklenjene med družbo A in toženo stranko X?

                           (3)

                           Če nobeno od zgornjih meril ni pravilno, katero pa je pravilno merilo?


title: Zadeva C-650/15 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. oktobra 2017 – Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS/Evropska komisija za kemikalije (ECHA), Kraljevina Nizozemska, Evropska komisija (Pritožba — Uredba (ES) št. 1907/2006 (REACH) — Člen 57 — Snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost — Identifikacija — Člen 2(8)(b) — Izvzetje — Člen 3, točka 15 — Pojem „intermediat“ — Akrilamid)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. oktobra 2017 – Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS/Evropska komisija za kemikalije (ECHA), Kraljevina Nizozemska, Evropska komisija
   (Zadeva C-650/15 P) (1)

   ((Pritožba - Uredba (ES) št. 1907/2006 (REACH) - Člen 57 - Snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost - Identifikacija - Člen 2(8)(b) - Izvzetje - Člen 3, točka 15 - Pojem „intermediat“ - Akrilamid))
   (2017/C 437/06)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnika: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS (zastopniki: E. Mullier in R. Cana, odvetnika, D. Abrahams, Barrister)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä in M. W. Broere, agenta, skupaj z J. Stuyckom in S. Raesom, odvetnikoma), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. Bulterman in B. Koopman, agenta), Evropska komisija (zastopniki: K. Talabér-Ritz, E. Manhaeve, K. Mifsud-Bonnici in D. Kukovec, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Združenje Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) in družba SNF SAS nosita svoje stroške in plačata stroške, ki jih je priglasila Evropska agencija za kemikalije (ECHA).

               3.

               Kraljevina Nizozemska in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 48, 8.2.2016.


title: Zadeva C-407/16: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – „Aqua Pro“ SIA/ Valsts ieņēmumu dienests (Predhodno odločanje — Carinska unija — Carinski zakonik Skupnosti — Člen 220(1) in (2)(b) — Naknadna izterjava uvoznih ali izvoznih dajatev — Pojem „vknjižba uvoznih dajatev“ — Odločba pristojnega carinskega organa — Rok za vložitev zahtevka za povračilo ali odpust — Obveznost predložitve zadeve Evropski komisiji — Dokazi v primeru pravnega sredstva zoper odločbo pristojnega organa države članice uvoza)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/11

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – „Aqua Pro“ SIA/ Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-407/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinska unija - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 220(1) in (2)(b) - Naknadna izterjava uvoznih ali izvoznih dajatev - Pojem „vknjižba uvoznih dajatev“ - Odločba pristojnega carinskega organa - Rok za vložitev zahtevka za povračilo ali odpust - Obveznost predložitve zadeve Evropski komisiji - Dokazi v primeru pravnega sredstva zoper odločbo pristojnega organa države članice uvoza))
   (2017/C 437/14)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka:„Aqua Pro“ SIA

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Izrek

               1.

               Člena 217(1) in 220(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, je treba razlagati tako, da se znesek dolgovanih dajatev, ki jih ugotovijo organi, v primeru naknadne izterjave šteje za vknjiženega, ko carinski organi ta znesek vnesejo v računovodske evidence ali kakšne druge ustrezne nosilce podatkov, ne glede na dejstvo, da je odločba organov glede vknjižbe ali določitve obveznosti plačila dajatev predmet pravnega sredstva v upravnem ali sodnem postopku.

               2.

               Člen 220(2)(b) in člene 236, 239 ter 243 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, je treba razlagati tako, da se lahko uvoznik v okviru pravnega sredstva v upravnem ali sodnem postopku v smislu člena 243 te uredbe, kakor je bila spremenjena, zoper odločbo pristojne davčne uprave o naknadni vknjižbi zneska uvoznih dajatev in naložitvi njihovega plačila uvozniku sklicuje na legitimna pričakovanja na podlagi člena 220(2)(b) navedene uredbe, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, da bi nasprotoval tej vknjižbi, ne glede na vprašanje, ali je uvoznik vložil zahtevek za odpust ali povračilo teh dajatev v skladu s postopkom iz členov 236 in 239 te uredbe, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000.

               3.

               Člen 869(b) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1335/2003 z dne 25. julija 2003, je treba razlagati tako, da ob neobstoju sklepa ali postopka Evropske komisije v smislu člena 871(2) te uredbe, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1335/2003, v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, carinski organi ne smejo sami odločiti, da ne bodo naknadno vknjižili nepobranih dajatev, če menijo, da so izpolnjeni pogoji za sklicevanje na legitimna pričakovanja na podlagi člena 220(2)(b) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, in so ti organi zadevo dolžni predložiti Komisiji, če menijo, da je Komisija storila napako v smislu navedene določbe Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, če so okoliščine postopka v glavni stvari povezane z ugotovitvami preiskave Unije v smislu člena 871(1), druga alinea, Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1335/2003, ali če je znesek zadevnih dajatev v postopku v glavni stvari višji ali enak 500 000 EUR.

               4.

               Člen 220(2)(b) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, je treba razlagati tako, da informacije v poročilu Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) v zvezi z ravnanjem carinskih organov države izvoza in izvoznika štejejo med dokaze, ki jih je treba upoštevati za ugotovitev, ali so pogoji, pod katerimi se uvoznik lahko sklicuje na legitimna pričakovanja na podlagi te določbe, izpolnjeni. Če pa se tako poročilo glede informacij, ki jih vsebuje, izkaže za nezadostno, da bi se z njim pravno zadostno dokazalo, ali so ti pogoji dejansko izpolnjeni z vseh vidikov, kar mora preveriti nacionalno sodišče, so lahko carinski organi v ta namen zavezani predložiti dodatne dokaze, zlasti z izvedbo naknadnih preverjanj.

               5.

               Člen 220(2)(b) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, je treba razlagati tako, da mora predložitveno sodišče glede na vse konkretne elemente spora o glavni stvari in zlasti dokaze, ki sta jih v zvezi s tem predložili stranki v postopku v glavni stvari, presoditi, ali so pogoji, pod katerimi se lahko uvoznik na podlagi te določbe sklicuje na legitimna pričakovanja, izpolnjeni. Za to presojo informacije, pridobljene med naknadnim preverjanjem, nimajo prednosti pred informacijami iz poročila Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF).

               6.

               Člen 875 Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1335/2003, je treba razlagati tako, da je država članica pod pogoji, ki jih določi Evropska komisija v skladu s tem členom, vezana na njene presoje v sklepu, sprejetem na podlagi člena 873 te uredbe, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1335/2003, v zvezi z drugo državo članico v primerih, ko gre za primerljive dejanske in pravne elemente, kar morajo preveriti njeni organi in njena sodišča ob upoštevanju zlasti informacij, ki se nanašajo na ravnanje izvoznika ali carinskih organov države izvoza, kakor izhajajo iz poročila Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF), na katerem temelji navedeni sklep.

               7.

               Člen 220(2)(b) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, in člen 875 Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1335/2003, je treba razlagati tako, da carinski organi lahko opravijo vsa naknadna preverjanja, za katera menijo, da so potrebna, in uporabijo vse informacije, pridobljene med temi preverjanji, tako za preizkus, ali so pogoji, pod katerimi se lahko uvoznik sklicuje na legitimna pričakovanja na podlagi člena 220(2)(b) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, izpolnjeni, kot tudi za odločitev, ali ima primer, ki ga obravnavajo, primerljive – v smislu člena 875 Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1335/2003 – dejanske in pravne elemente kot primer, ki je predmet sklepa o nevknjižbi dajatev, ki ga je Evropska komisija sprejela v skladu s členom 873 Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1335/2003.

               8.

               Člen 220(2)(b) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, je treba razlagati tako, da dejstvo, da je uvoznik uvozil blago na podlagi distribucijske pogodbe, ne vpliva na njegovo možnost sklicevanja na legitimna pričakovanja in to pod enakimi pogoji kot uvoznik, ki je blago uvozil tako, da ga je kupil neposredno pri izvozniku, in sicer če so kumulativno izpolnjeni trije pogoji. Najprej mora biti to, da dajatve niso bile pobrane, posledica napake pristojnih organov samih, dalje, ta napaka mora biti taka, da od zavezanca za plačilo, ki ravna v dobri veri, ni razumno pričakovati, da jo bo odkril, in nazadnje, ta zavezanec je upošteval vse določbe, ki jih veljavni predpisi določajo za njegovo carinsko deklaracijo. V zvezi s tem se mora tak uvoznik zaščititi pred tveganjem naknadne izterjave, predvsem tako, da skuša od sopogodbenika navedene distribucijske pogodbe, ob ali po njeni sklenitvi, prejeti vse dokaze, ki potrjujejo pravilnost izdaje potrdila o poreklu „obrazec A“ za to blago. Taka legitimna pričakovanja v smislu navedene določbe zlasti niso podana, če ta uvoznik, kljub očitnim razlogom za dvom o pravilnosti potrdila o poreklu „obrazec A“, ni po svojih najboljših močeh pri navedenem sopogodbeniku preveril okoliščin, v katerih je bilo to potrdilo izdano, da bi ugotovil, ali so ti dvomi utemeljeni.

      (1)  UL C 343, 19.9.2016.


title: Zadeva T-627/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. novembra 2017 – Frame/EUIPO – Bianca-Moden (BIANCALUNA) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije BIANCALUNA — Prejšnja nacionalna figurativna znamka bianca — Ekonomičnost postopka — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Enakost proizvodov — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 881)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. novembra 2017 – Frame/EUIPO – Bianca-Moden (BIANCALUNA)
   (Zadeva T-627/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije BIANCALUNA - Prejšnja nacionalna figurativna znamka bianca - Ekonomičnost postopka - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Enakost proizvodov - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 881)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2017/C 437/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Italija) (zastopniki: E. Montelione, M. Borghese in R. Giordano, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Nemčija) (Zastopnik: P. Lange, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. avgusta 2015 (zadeva R 2952/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Bianca-Moden in Frame.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Frame Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 68, 22.2.2016.


title: Zadeva T-776/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2017 – Isocell/EUIPO – iCell (iCell.) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije iCell. — Prejšnja besedna znamka Evropske unije Isocell, prejšnja mednarodna besedna znamka Isocell ter prejšnji mednarodna in nacionalna besedna znamka ISOCELL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2017 – Isocell/EUIPO – iCell (iCell.)
   (Zadeva T-776/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije iCell. - Prejšnja besedna znamka Evropske unije Isocell, prejšnja mednarodna besedna znamka Isocell ter prejšnji mednarodna in nacionalna besedna znamka ISOCELL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2017/C 437/36)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Isocell GmbH (Neumarkt am Wallersee, Avstrija) (zastopnik: C. Thiele, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: iCell AB (Älvdalen, Švedska) (zastopnik: J. Kroher, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 15. septembra 2016 (zadeva R 2496/2015-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Isocell in iCell.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Isocell GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Zadeva T-713/17: Tožba, vložena 14. oktobra 2017 – Motex/Komisija

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/40

         Tožba, vložena 14. oktobra 2017 – Motex/Komisija
   (Zadeva T-713/17)
   (2017/C 437/48)
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: MOTEX Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Esztergom-Kertváros, Madžarska) (zastopnik: L. Szabó, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               primarno ugotovi, da v Sklepu Komisije SA.29432 – CP 290/2009 – Madžarska – „Zaradi diskriminatorne ureditve domnevno nezakonita pomoč za zaposlovanje invalidov“ z dne 20. julija 2011 in Sklepu Komisije SA.45498 (FC/2016) – „Ugovor družbe OPS Újpest-lift Kft. v zvezi z državnimi pomočmi, med letoma 2006 in 2012 dodeljenimi družbam, ki zaposlujejo invalidne delavce“, z dne 25. januarja 2017 (v nadaljevanju: izpodbijana sklepa) združljivost državne pomoči ni ugotovljena na podlagi člena 107(1) PDEU;

               —

               podredno ugotovi, da se izpodbijana sklepa v postopku z odškodninsko tožbo, ki ga je tožeča stranka sprožila proti Emberi Erőforrások Minisztériuma (ministrstvo za človeške vire, Madžarska) in se pri Fővárosi Törvényszék (sodišče glavnega mesta, Madžarska) vodi pod opr. št. 18. G. 40.399/2017, ne štejeta za pravno zavezujoča akta za tožečo stranko, zaradi česar tožeča stranka ni stranka, na katero se predpis neposredno in posamično nanaša, saj odškodninski zahtevek utemeljuje na kršitvi člena 107(1) PDEU in ne člena 107(3) PDEU;

               —

               če se izpodbijana sklepa v postopku z odškodninsko tožbo, ki temelji na kršitvi člena 107(1) PDEU, štejeta za pravno zavezujoča akta za tožečo stranko, ugotovi, da sta izpodbijana sklepa nična, ker državna pomoč, ki so jo dodelili madžarski organi, krši člen 107(1) PDEU.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja po en tožbeni razlog za vsak tožbeni zahtevek.

               1.

               Tožbeni razlog za prvi tožbeni zahtevek

                           —

                           v izpodbijanih sklepih združljivost državne pomoči ni ugotovljena na podlagi člena 107(1) PDEU; navedena sklepa se zato v okviru postopka z odškodninsko tožbo, ki ga je tožeča stranka proti Emberi Erőforrások Minisztériuma (ministrstvo za človeške vire, Madžarska) sprožila pri Fővárosi Törvényszék (sodišče glavnega mesta, Madžarska), ne štejeta za pravno zavezujoča akta.

               2.

               Tožbeni razlog za drugi tožbeni zahtevek

                           —

                           Komisija je v izpodbijanih sklepih združljivost državne pomoči ugotovila na podlagi člena 107(3) PDEU in ne člena 107(1) PDEU, na katerega se je sklicevala tožeča stranka. Zato ta sklepa nista upoštevna glede pravne podlage zahtevka, ki se uveljavlja v postopku z odškodninsko tožbo pri Fővárosi Törvényszék (sodišče glavnega mesta, Madžarska), in se ne štejeta za pravno zavezujoča akta za tožečo stranko.

               3.

               Tožbeni razlog za tretji tožbeni zahtevek

                           —

                           Po mnenju tožeče stranke sta izpodbijana sklepa nična, ker so madžarski organi dodelili nezakonito državno pomoč, ki krši člen 107(1) PDEU in o kateri bi bilo treba v skladu s členom 108(3) PDEU obvestiti Komisijo. Tožeča stranka se v utemeljitev nezakonitosti pomoči sklicuje na Obvestilo Komisije o pojmu državne pomoči po členu 107(1) [PDEU] (1) in Uredbo Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov [107 in 108 PDEU] (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) (2).

      (1)  UL 2016, C 262, str. 1.

      (2)  UL 2008, L 214, str. 3.


title: Združene zadeve od C-454/16 P do C-456/16 P in C-458/16 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2017 – Global Steel Wire, SA (C-454/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-455/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-456/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-458/16 P)/Evropska komisija (Pritožba — Uredba (ES) št.°1/2003 — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Kršitev člena 101 PDEU — Globe — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Točka 35 — Zmožnost prispevanja — Nov predlog za zmanjšanje zneska globe zaradi nezmožnosti prispevanja — Dopis o zavrnitvi — Pritožba zoper ta dopis — Dopustnost)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/13

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2017 – Global Steel Wire, SA (C-454/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-455/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-456/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-458/16 P)/Evropska komisija
   (Združene zadeve od C-454/16 P do C-456/16 P in C-458/16 P) (1)

   ((Pritožba - Uredba (ES) št.o1/2003 - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Kršitev člena 101 PDEU - Globe - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Točka 35 - Zmožnost prispevanja - Nov predlog za zmanjšanje zneska globe zaradi nezmožnosti prispevanja - Dopis o zavrnitvi - Pritožba zoper ta dopis - Dopustnost))
   (2017/C 437/15)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnice: Global Steel Wire, SA (C-454/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-455/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-456/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-458/16 P) (zastopniki: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco in V. Romero Algarra, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in C. Urraca Caviedes, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožbe se zavrnejo.

               2.

               Družbam Global Steel Wire SA, Moreda-Riviere Trefilerías SA, Trefilerías Quijano SA in Trenzas y Cables de Acero PSC SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 392, 24.10.2016.


title: Zadeva C-687/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. oktobra 2017 – Evropska komisija/Svet Evropske unije (Ničnostna tožba — Sklepi Sveta Evropske unije o Svetovni konferenci o radiokomunikacijah leta 2015 Mednarodne telekomunikacijske zveze — Člen 218(9) PDEU — Odstopanje od določene pravne oblike — Nenavedba pravne podlage)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. oktobra 2017 – Evropska komisija/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-687/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Sklepi Sveta Evropske unije o Svetovni konferenci o radiokomunikacijah leta 2015 Mednarodne telekomunikacijske zveze - Člen 218(9) PDEU - Odstopanje od določene pravne oblike - Nenavedba pravne podlage))
   (2017/C 437/07)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Nicolae in F. Erlbacher, agenta)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: I. Šulce, J.-P. Hix in O. Segnana, agenti)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in M. Hedvábná, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in K. Stranz, agenta), Francoska republika (zastopniki: F. Fize, G. de Bergues, B. Fodda in D. Colas, agenti), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: C. Brodie, M. Holt in D. Robertson, agenti, skupaj z J. Holmesom, barrister)

      Izrek

               1.

               Sklepi Sveta Evropske unije o Svetovni konferenci o radiokomunikacijah leta 2015 (WRC-15) Mednarodne telekomunikacijske zveze, sprejeti 26. oktobra 2015 na 3419. seji Sveta v Luxembourgu, se razglasijo za nične.

               2.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Češka republika, Zvezna republika Nemčija, Francoska republika ter Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 68, 22.2.2016.


title: Zadeva T-714/17: Tožba, vložena 10. oktobra 2017 – Aeris Invest/SRB

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/42

         Tožba, vložena 10. oktobra 2017 – Aeris Invest/SRB
   (Zadeva T-714/17)
   (2017/C 437/49)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: M. Roca Junyent, J. Calvo Costa, R. Vallina Hoset in A. Sellés Marco, odvetniki)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost Enotnega odbora za reševanje in mu naloži popravilo škode, ki je nastala tožeči stranki in ki je posledica vseh njegovih ravnanj in opustitev, zaradi katerih je navedena stranka ostala brez obveznic in delnic družbe BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A., katerih lastnica je bila;

               —

               Enotnemu odboru za reševanje naloži, da tožeči stranki kot odškodnino za nastalo škodo (zahtevani znesek) izplača;

                           —

                           primarno, nadomestilo za vložke v višini 113 022 558,44 EUR v delnice družbe Banco Popular;

                           —

                           podredno glede na navedeno, plačilo 93,74 milijona EUR ali, alternativno,

                           —

                           povsem podredno, plačilo 54,29 milijona EUR.

               —

               odobri povečanje zahtevanega zneska za kompenzacijske obresti od 7. junija 2017 do izreka sodbe, s katero bo odločeno o tej tožbi;

               —

               odobri povečanje zahtevanega zneska za pripadajoče zamudne obresti od izreka sodbe do celotnega plačila zahtevanega zneska po obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka za operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki.

               —

               Enotnemu odboru za pritožbe naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevi Vallina Fonseca/SRB (T-659/17).


title: Zadeva T-777/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2017 – Isocell/EUIPO – iCell (iCell. Insulation Technology Made in Sweden) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije iCell. Insulation Technology Made in Sweden — Prejšnja besedna znamka Evropske unije Isocell, prejšnja mednarodna besedna znamka Isocell ter prejšnji mednarodna in nacionalna besedna znamka ISOCELL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2017 – Isocell/EUIPO – iCell (iCell. Insulation Technology Made in Sweden)
   (Zadeva T-777/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije iCell. Insulation Technology Made in Sweden - Prejšnja besedna znamka Evropske unije Isocell, prejšnja mednarodna besedna znamka Isocell ter prejšnji mednarodna in nacionalna besedna znamka ISOCELL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2017/C 437/37)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Isocell GmbH (Neumarkt am Wallersee, Avstrija) (zastopnik: C. Thiele, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: iCell AB (Älvdalen, Švedska) (zastopnik: J. Kroher, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 28. julija 2016 (zadeva R 181/2016-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Isocell in iCell.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Isocell GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Združene zadeve C-457/16 P in od C-459/16 P do C-461/16 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2017 – Global Steel Wire, SA (C-457/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-459/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-460/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-461/16 P)/Evropska komisija (Pritožba — Uredba (ES) št.°1/2003 — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Kršitev člena 101 PDEU — Odgovornost matičnih družb za kršitveno ravnanje njihovih hčerinskih družb — Pojem „podjetje“ — Indic o obstoju gospodarske enote — Domneva dejanskega izvajanja odločilnega vpliva — Nasledstvo podjetij — Znesek globe — Davčna sposobnost — Pogoji — Spoštovanje pravic obrambe)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/13

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2017 – Global Steel Wire, SA (C-457/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-459/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-460/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-461/16 P)/Evropska komisija
   (Združene zadeve C-457/16 P in od C-459/16 P do C-461/16 P) (1)

   ((Pritožba - Uredba (ES) št.o1/2003 - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Kršitev člena 101 PDEU - Odgovornost matičnih družb za kršitveno ravnanje njihovih hčerinskih družb - Pojem „podjetje“ - Indic o obstoju gospodarske enote - Domneva dejanskega izvajanja odločilnega vpliva - Nasledstvo podjetij - Znesek globe - Davčna sposobnost - Pogoji - Spoštovanje pravic obrambe))
   (2017/C 437/16)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnice: Global Steel Wire, SA (C-457/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-459/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-460/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-461/16 P) (zastopniki: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco in V. Romero Algarra, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre in C. Urraca Caviedes, agenta, skupaj z L. Ortiz Blanco in A. Lamadrid de Pablo, odvetnikoma)

      Izrek

               1.

               Pritožbe se zavrnejo.

               2.

               Družbam Global Steel Wire SA, Trenzas y Cables de Acero PSC SL, Trefilerías Quijano SA in Moreda-Riviere Trefilerías SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 392, 24.10.2016.


title: Zadeva C-39/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – Argenta Spaarbank NV/Belgische staat (Predhodno odločanje — Davek od dohodkov pravnih oseb — Direktiva 90/435/EGS — Člen 1(2) in člen 4(2) — Matične in odvisne družbe iz različnih držav članic — Skupni sistem obdavčitve — Odbitnost obdavčljivega dobička matične družbe — Nacionalna ureditev, katere cilj je odprava dvojnega obdavčenja dobičkov, ki jih razdelijo odvisne družbe — Neupoštevanje obstoja povezave med obrestmi na posojila in financiranjem kapitalske udeležbe, na podlagi katere je prišlo do izplačila dividend)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – Argenta Spaarbank NV/Belgische staat
   (Zadeva C-39/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek od dohodkov pravnih oseb - Direktiva 90/435/EGS - Člen 1(2) in člen 4(2) - Matične in odvisne družbe iz različnih držav članic - Skupni sistem obdavčitve - Odbitnost obdavčljivega dobička matične družbe - Nacionalna ureditev, katere cilj je odprava dvojnega obdavčenja dobičkov, ki jih razdelijo odvisne družbe - Neupoštevanje obstoja povezave med obrestmi na posojila in financiranjem kapitalske udeležbe, na podlagi katere je prišlo do izplačila dividend))
   (2017/C 437/08)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Argenta Spaarbank NV

      Tožena stranka: Belgische staat

      Izrek

               1.

               Člen 4(2) Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 198, točka 10, zakonika o davkih na dohodke iz leta 1992, ki je bil konsolidiran s kraljevim odlokom z dne 10. aprila 1992 in potrjen z zakonom z dne 12. junija 1992, v skladu s katero se obresti, ki jih matična družba plača iz naslova posojila, ne smejo odbiti od obdavčljivega dobička te matične družbe do določenega zneska, ki ustreza znesku dividend, za katere že velja davčna olajšava in ki se prejmejo na podlagi deležev v kapitalu odvisnih družb, ki jih ima navedena matična družba v obdobju, krajšem od enega leta, tudi če se te obresti ne nanašajo na financiranje teh deležev.

               2.

               Člen 1(2) Direktive 90/435 je treba razlagati tako, da državam članicam ne dovoljuje uporabe nacionalne določbe, kot je člen 198, točka 10, zakonika o davkih na dohodke iz leta 1992, konsolidiranega s kraljevim odlokom z dne 10. aprila 1992 in potrjenega z zakonom z dne 12. junija 1992, če to presega to, kar je nujno potrebno za preprečevanje goljufij in zlorab.

      (1)  UL C 136, 18.4.2016.


title: Zadeva T-97/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2017 – Franmax/EUIPO – R. Seelig & Hille (her-bea)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/42

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2017 – Franmax/EUIPO – R. Seelig & Hille (her-bea)
   (Zadeva T-97/17) (1)

   (2017/C 437/50)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva T-80/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2017 – Steiniger/EUIPO – ista Deutschland (IST) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije IST — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ISTA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Upoštevna javnost — Podobnost proizvodov in storitev — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2017 – Steiniger/EUIPO – ista Deutschland (IST)
   (Zadeva T-80/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije IST - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ISTA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Upoštevna javnost - Podobnost proizvodov in storitev - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2017/C 437/38)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ingo Steiniger (Nümbrecht, Nemčija) (zastopnik: K. Schulze Horn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: V. Mensing in A. Schifko, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: ista Deutschland GmbH (Essen, Nemčija) (zastopnik: F. Lindenberg, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. decembra 2016 (zadeva R 2242/2015-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo ista Deutschland in I. Steinigerjem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Ingu Steinigerju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva C-90/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo, Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – The English Bridge Union Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Oprostitev storitev, ki so tesno povezane s športom — Pojem „šport“ — Dejavnost s fizično prvino — Bridge s podvojenimi kartami)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo, Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – The English Bridge Union Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-90/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitev storitev, ki so tesno povezane s športom - Pojem „šport“ - Dejavnost s fizično prvino - Bridge s podvojenimi kartami))
   (2017/C 437/09)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: The English Bridge Union Limited

      Nasprotna stranka v postopku: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Izrek

   Člen 132(1)(m) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da dejavnost, kot je bridge s podvojenimi kartami, pri kateri je fizična prvina zanemarljiva, ne spada pod pojem „šport“ v smislu te določbe.

      (1)  UL C 145, 25.4.2016.


title: Zadeva C-534/16: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Finančné riaditel'stvo Slovenskej republiky/BB construct s. r. o. (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Vpis v register zavezancev za DDV — Nacionalna zakonodaja, s katero se zahteva predložitev zavarovanja — Boj proti utaji — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Svoboda gospodarske pobude — Načelo prepovedi diskriminacije — Načelo ne bis in idem — Načelo prepovedi retroaktivnosti)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/14

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 26. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Finančné riaditel'stvo Slovenskej republiky/BB construct s. r. o.
   (Zadeva C-534/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Vpis v register zavezancev za DDV - Nacionalna zakonodaja, s katero se zahteva predložitev zavarovanja - Boj proti utaji - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Svoboda gospodarske pobude - Načelo prepovedi diskriminacije - Načelo ne bis in idem - Načelo prepovedi retroaktivnosti))
   (2017/C 437/17)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finančné riaditel'stvo Slovenskej republiky

      Tožena stranka: BB construct s. r. o.

      Izrek

               1.

               Člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in člen 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da davčna uprava ob registraciji davčnega zavezanca – katerega poslovodja je bil prej poslovodja ali družbenik v drugi pravni osebi, ki ni spoštovala svojih davčnih obveznosti – za namene davka na dodano vrednost od tega davčnega zavezanca zahteva predložitev zavarovanja v višini do 500 000 EUR, če zavarovanje, ki se zahteva od navedenega davčnega zavezanca, ne presega tistega, kar je nujno za uresničitev ciljev iz tega člena 273, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               2.

               Načelo enakega obravnavanja je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da davčna uprava od novega davčnega zavezanca ob njegovi registraciji za namene davka na dodano vrednost zahteva, da zaradi njegovih povezav z drugo pravno osebo, ki ima davčne dolgove, predloži tako zavarovanje.

      (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva C-106/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – postopek, ki ga je sprožila družba POLBUD – WYKONAWSTWO sp. z o.o., v likvidaciji (Predhodno odločanje — Svoboda ustanavljanja — Čezmejno preoblikovanje družbe — Prenos statutarnega sedeža brez prenosa dejanskega sedeža — Zavrnitev izbrisa iz poslovnega registra — Nacionalna ureditev, ki izbris iz poslovnega registra pogojuje s prenehanjem družbe po koncu postopka likvidacije — Področje uporabe svobode ustanavljanja — Omejitev svobode ustanavljanja — Varstvo interesov upnikov, manjšinskih družbenikov in delavcev — Preprečevanje zlorab)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – postopek, ki ga je sprožila družba POLBUD – WYKONAWSTWO sp. z o.o., v likvidaciji
   (Zadeva C-106/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Svoboda ustanavljanja - Čezmejno preoblikovanje družbe - Prenos statutarnega sedeža brez prenosa dejanskega sedeža - Zavrnitev izbrisa iz poslovnega registra - Nacionalna ureditev, ki izbris iz poslovnega registra pogojuje s prenehanjem družbe po koncu postopka likvidacije - Področje uporabe svobode ustanavljanja - Omejitev svobode ustanavljanja - Varstvo interesov upnikov, manjšinskih družbenikov in delavcev - Preprečevanje zlorab))
   (2017/C 437/10)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranka v postopku v glavni stvari

   POLBUD – WYKONAWSTWO sp. z o.o., v likvidaciji

      Izrek

               1.

               Člena 49 in 54 PDEU je treba razlagati tako, da se svoboda ustanavljanja uporablja za prenos statutarnega sedeža družbe, ki je bila ustanovljena na podlagi prava ene države članice, na ozemlje druge države članice z namenom preoblikovanja te družbe v skladu s pogoji, ki jih določa zakonodaja druge države članice, v družbo po pravu te druge države članice, pri katerem ne pride do prenosa dejanskega sedeža.

               2.

               Člena 49 in 54 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, ki prenos statutarnega sedeža družbe, ki je bila ustanovljena na podlagi prava ene države članice, na ozemlje druge države članice z namenom preoblikovanja te družbe v družbo po pravu te druge države članice v skladu s pogoji, ki jih določa zakonodaja te druge države članice, pogojuje z likvidacijo prve družbe.

      (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva C-505/17 P: Pritožba, ki jo je Groupe Léa Nature vložila 18. avgusta 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 8. junija 2017 v zadevi T-341/13 RENV, Groupe Léa Nature/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/15

         Pritožba, ki jo je Groupe Léa Nature vložila 18. avgusta 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 8. junija 2017 v zadevi T-341/13 RENV, Groupe Léa Nature/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-505/17 P)
   (2017/C 437/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Groupe Léa Nature (zastopnik: E. Baud, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Debonair Trading Internacional Lda

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 8. junija 2017;

               —

               vrne zadevo v razsojanje Splošnemu sodišču, in

               —

               družbi Debonair naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.
   Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki EU zaradi kršitve ustaljene sodne prakse v zvezi s presojo verjetnosti zmede med znamkami.
   V podporo temu pritožbenemu razlogu pritožnica navaja, da Splošno sodišče ni:

               —

               uporabilo upoštevnih meril za določitev upoštevne javnosti;

               —

               pravilno ocenilo podobnosti med znaki;

               —

               pravilno uporabilo meril za presojo pridobitve razlikovalnega učinka z uporabo in

               —

               pravilno opravilo analize celovite presoje verjetnosti zmede.

         Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 8(5) Uredbe o blagovni znamki EU, na podlagi kršitve ustaljene sodne prakse v zvezi z uporabo, ki škodi ugledu prejšnje znamke.
   Pritožnica v utemeljitev tega pritožbenega razloga trdi, da Splošno sodišče ni:

               —

               uporabilo vseh meril za dokazovanje ugleda prejšnje znamke;

               —

               pravilno presodilo podobnosti znakov;

               —

               opravilo pravilne analize obstoja povezave, ki se v upoštevni javnosti lahko vzpostavi med znamkami, in

               —

               pravilno ocenilo škode, ki jo lahko uporaba znamke povzroči ugledu prejšnje znamke.


title: Zadeva T-623/17: Tožba, vložena 11. septembra 2017 – Previsión Sanitaria Nacional, PSN, Mutua de Seguros y Reaseguros a Prima Fija/SRB

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/32

         Tožba, vložena 11. septembra 2017 – Previsión Sanitaria Nacional, PSN, Mutua de Seguros y Reaseguros a Prima Fija/SRB
   (Zadeva T-623/17)
   (2017/C 437/39)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Previsión Sanitaria Nacional, PSN, Mutua de Seguros y Reaseguros a Prima Fija (Madrid, Španija) (zastopnik: R. Ariño Sánchez, odvetnik)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani akt razglasi za ničen;

               —

               vsekakor odredi, da je treba pogodbo o storitvah dokončnega ovrednotenja in ovrednotenja, na katero se nanaša člen 20, od (16) do (19), Uredbe št. 806/2014, oddati na podlagi konkurenčnega izbirnega postopka, v katerem ne more sodelovati strokovnjak, ki je začasno ovrednotil družbo Banco Popular Español, pri čemer naj se tistim, ki so oškodovani zaradi izvirnega akta, prizna pravica do zaslišanja v postopku naknadnega vrednotenja, po tem ko jim bo dan dostop do celotnega spisa iz upravnega postopka, in pravica do povečanja plačila, ki bi lahko bila posledica naknadnega vrednotenja, ki jim ga mora plačati prevzemnica družbe Banco Popular Español, in sicer družba Banco Santander, ali, podredno, Enotni odbor za reševanje;

               —

               Enotnemu odboru za reševanje ne glede na drugi predlog in dodatno glede na prvi predlog naloži, da tožeči stranki plača 276 201,42 EUR s pripadajočimi zakonskimi obrestmi od dneva vložitve te tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevah Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/ Enotni odbor za reševanje (T-478/17), Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje (T-481/17), Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-482/17), García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-483/17), Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje (T-484/17), Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-497/17) ter Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisión y Junta Única de Resolución (T-498/17).


title: Zadeva C-548/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhofs (Nemčija) 21. septembra 2017 – Finanzamt Goslar/baumgarten sports & more GmbH

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhofs (Nemčija) 21. septembra 2017 – Finanzamt Goslar/baumgarten sports & more GmbH
   (Zadeva C-548/17)
   (2017/C 437/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica revizije: Finanzamt Goslar

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: baumgarten sports & more GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 63 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) ob upoštevanju naloge davčnega zavezanca kot pobiralca davka za državo razlagati tako, da mora biti plačilo, ki se bo prejelo za opravljeno storitev

                           a)

                           že zapadlo ali

                           b)

                           vsaj brezpogojno?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali je davčni zavezanec dolžan davek za opravljeno storitev plačati več kot dve leti vnaprej, če lahko plačilo za svojo storitev (delno) prejme šele več kot dve leti po nastanku obdavčljivega dogodka?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali lahko države članice ob upoštevanju pooblastila na podlagi člena 90(2) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost zahtevajo popravek v skladu s členom 90(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost že za davčno obdobje nastanka obveznosti plačila davka, če lahko davčni zavezanec plačilo za opravljeno storitev zaradi nezapadlosti prejme šele dve leti po nastopu obdavčljivega dogodka?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-657/17: Tožba, vložena 27. septembra 2017 – Anabi Blanga/EUIPO – Polo/Lauren (HPC POLO)

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/33

         Tožba, vložena 27. septembra 2017 – Anabi Blanga/EUIPO – Polo/Lauren (HPC POLO)
   (Zadeva T-657/17)
   (2017/C 437/40)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gidon Anabi Blanga (Mexico, Mehika) (zastopnik: M. Sanmartín Sanmartín, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „HPC POLO – Prijava št. 13 531 462

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14/06/2017 v zadevi R 2368/2016-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-552/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 21. septembra 2017 – Alpenchalets Resorts GmbH/Finanzamt München Abteilung Körperschaften

text:
               18.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 21. septembra 2017 – Alpenchalets Resorts GmbH/Finanzamt München Abteilung Körperschaften
   (Zadeva C-552/17)
   (2017/C 437/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in vlagateljica revizije: Alpenchalets Resorts GmbH

      Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Finanzamt München Abteilung Körperschaften

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se za storitev, ki se pretežno nanaša na dajanje počitniških objektov v najem, pri kateri se dodatno opravljene storitve štejejo zgolj za pomožno storitev glavne storitve, v skladu s sodbo Sodišča Evropske unije z dne 12. novembra 1992 v zadevi Van Ginkel, C-163/91 (EU:C:1992:435) uporablja posebna ureditev za potovalne agencije na podlagi člena 306 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali se lahko za to storitev poleg posebne ureditve za potovalne agencije na podlagi člena 306 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost dodatno uporablja tudi nižja davčna stopnja za počitniške nastanitve v smislu člena 98(2) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, v povezavi s Prilogo III, točka 12?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-194/13 OST: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2017 – United Parcel Service/Komisija (Člen 165 Poslovnika — Neodločitev — Intervencija v podporo neuspele stranke — Stroški v povezavi z intervencijo — Sprememba predlogov med postopkom)

text:
               8.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 5/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2017 – United Parcel Service/Komisija
   (Zadeva T-194/13 OST) (1)

   ((Člen 165 Poslovnika - Neodločitev - Intervencija v podporo neuspele stranke - Stroški v povezavi z intervencijo - Sprememba predlogov med postopkom))
   (2018/C 005/55)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Georgia, Združene države) (zastopniki: sprva A. Ryan, B. Graham, solicitors, W. Knibbeler in P. Stamou, odvetnika, nato A. Ryan, W. Knibbeler, P. Stamou, A. Pliego Selie, F. Hoseinian in P. van den Berg, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva T. Christoforou, N. Khan, A. Biolan, N. von Lingen in H. Leupold, nato T. Christoforou, N. Khan, A. Biolan, in H. Leupold, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: FedEx Corp. (Memphis, Tennessee, Združene države) (zastopniki: sprva F. Carlin, barrister, G. Bushell, solicitor, in Q. Azau, odvetnik, nato F. Carlin, G. Bushell in N. Niejahr, odvetnika)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 165 Poslovnika Splošnega sodišča.

      Izrek

               1.

               Točka 223 sodbe Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017, United Parcel Service/Komisija, T-194/13, EU:T:2017:144, se spremeni in se glasi: „V skladu s členom 134(1) Poslovnika se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Poleg tega člen 134(2) Poslovnika določa, da če je neuspelih strank več, Splošno sodišče odloči o porazdelitvi stroškov. Komisija in intervenientka nista uspeli, zato je treba, prvič, naložiti Komisiji, naj nosi svoje stroške in plača stroške tožeče stranke, razen stroškov v povezavi z intervencijo. Drugič, intervenientki se naloži, naj nosi svoje stroške in plača stroške tožeče stranke v zvezi s svojo intervencijo“.

               2.

               Točka 2 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017, United Parcel Service/Komisija, T-194/13, EU:T:2017:144, se spremeni in se glasi: „Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške družbe United Parcel Service, Inc., razen stroškov v povezavi z intervencijo“.

               3.

               Točka 3 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017, United Parcel Service/Komisija, T-194/13, EU:T:2017:144, se spremeni in se glasi: „Družba FedEx Corp. poleg svojih stroškov nosi stroške družbe United Parcel Service, Inc. v povezavi s svojo intervencijo“.

               4.

               Družba United Parcel Service, Inc., Komisija in družba FedEx nosijo vsaka svoje stroške v povezavi s to zadevo.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-600/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. decembra 2017 – Zvezna republika Nemčija/Svet Evropske unije (Ničnostna tožba — Zunanje delovanje Evropske unije — Člen 216(1) PDEU — Člen 218(9) PDEU — Določitev stališča, ki naj se v imenu Unije zastopa v organu, ustanovljenem z mednarodnim sporazumom — Revizijski odbor Medvladne organizacije za mednarodni železniški promet (OTIF) — Sprememba Konvencije o mednarodnem železniškem prometu (COTIF) in dodatkov k navedeni konvenciji — Deljena pristojnost Unije in držav članic — Zunanja pristojnost Unije na področju, na katerem Unija doslej še ni sprejela skupnih pravil — Veljavnost Sklepa 2014/699/EU — Obveznost obrazložitve — Načelo lojalnega sodelovanja)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. decembra 2017 – Zvezna republika Nemčija/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-600/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Zunanje delovanje Evropske unije - Člen 216(1) PDEU - Člen 218(9) PDEU - Določitev stališča, ki naj se v imenu Unije zastopa v organu, ustanovljenem z mednarodnim sporazumom - Revizijski odbor Medvladne organizacije za mednarodni železniški promet (OTIF) - Sprememba Konvencije o mednarodnem železniškem prometu (COTIF) in dodatkov k navedeni konvenciji - Deljena pristojnost Unije in držav članic - Zunanja pristojnost Unije na področju, na katerem Unija doslej še ni sprejela skupnih pravil - Veljavnost Sklepa 2014/699/EU - Obveznost obrazložitve - Načelo lojalnega sodelovanja))
   (2018/C 052/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in J. Möller, agenta)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: E. Finnegan, Z. Kupčová in J.-P. Hix, agenta)

      Intervenienta v podporo tožeče stranke: Francoska republika (zastopniki: sprva D. Colas, G. de Bergues in M. Hours, agenti, nato D. Colas in M.-L. Kitamura, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: C. Brodie, M. Holt in D. Robertson, agenti, skupaj z J. Holmesom, QC)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: F. Erlbacher, W. Mölls in J. Hottiaux, agenti)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Francoska republika, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 73, 2.3.2015.


title: Zadeva C-598/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera – Španija) – Banco Santander, SA/Cristobalina Sánchez López (Predhodno odločanje — Direktiva 93/13/EGS — Potrošniške pogodbe — Nepošteni pogoji — Pristojnosti nacionalnega sodišča — Učinkovitost varstva, priznanega potrošnikom — Pogodba o hipotekarnem kreditu — Zunajsodni postopek izvršbe na podlagi hipotekarnega zavarovanja — Poenostavljen sodni postopek priznanja stvarnih pravic izbranega ponudnika)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera – Španija) – Banco Santander, SA/Cristobalina Sánchez López
   (Zadeva C-598/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 93/13/EGS - Potrošniške pogodbe - Nepošteni pogoji - Pristojnosti nacionalnega sodišča - Učinkovitost varstva, priznanega potrošnikom - Pogodba o hipotekarnem kreditu - Zunajsodni postopek izvršbe na podlagi hipotekarnega zavarovanja - Poenostavljen sodni postopek priznanja stvarnih pravic izbranega ponudnika))
   (2018/C 052/03)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Banco Santander, SA

      Tožena stranka: Cristobalina Sánchez López

      Izrek

   Členov 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah ni mogoče uporabiti za postopek, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki ga je začel pridobitelj nepremičnine po zunajsodni izvršbi na podlagi hipotekarnega zavarovanja, v katero je potrošnik privolil v korist upnika, ki je prodajalec ali ponudnik, in katerega cilj je varstvo stvarnih pravic, ki jih je ta pridobitelj zakonito pridobil, ker je, prvič, ta postopek neodvisen od pravnega razmerja, ki veže upnika, ki je prodajalec ali ponudnik, s potrošnikom, in drugič, ker je bila izvršba na podlagi hipotekarnega zavarovanja opravljena, nepremičnina je bila prodana in z njo povezane stvarne pravice so bile prenesene, ne da bi potrošnik uporabil pravna sredstva, določena v tem kontekstu.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-61/16 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. decembra 2017 – European Bicycle Manufacturers Association (EBMA)/Giant (China) Co. Ltd, Svet Evropske unije, Evropska komisija (Pritožba — Damping — Uredba (EU) št. 502/2013 — Uvoz koles s poreklom iz Kitajske — Uredba (ES) št. 1225/2009 — Člen 18(1) — Sodelovanje — Pojem „potrebne informacije“ — Člen 9(5) — Zahtevek za individualno obravnavo — Tveganje izogibanja)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. decembra 2017 – European Bicycle Manufacturers Association (EBMA)/Giant (China) Co. Ltd, Svet Evropske unije, Evropska komisija
   (Zadeva C-61/16 P) (1)

   ((Pritožba - Damping - Uredba (EU) št. 502/2013 - Uvoz koles s poreklom iz Kitajske - Uredba (ES) št. 1225/2009 - Člen 18(1) - Sodelovanje - Pojem „potrebne informacije“ - Člen 9(5) - Zahtevek za individualno obravnavo - Tveganje izogibanja))
   (2018/C 052/04)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, J. Beck, solicitor)

      Druge stranke v postopku: Giant (China) Co. Ltd (zastopnik: P. De Baere, odvetnik), Svet Evropske unije (zastopniki: H. Marcos Fraile, agent, skupaj B. O’Connor, solicitor, in S. Gubel, odvetnikom), Evropska komisija (zastopniki: J.-F. Brakeland, M. França in A. Demeneix, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Združenje European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) poleg svojih stroškov nosi stroške družbe Giant (China) Co. Ltd.

               3.

               Svet Evropske unije in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva C-189/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten (Predhodno odločanje — Socialna varnost delavcev migrantov — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Člen 46(2) — Člen 47(1)(d) — Člen 50 — Zajamčena pokojnina — Minimalna dajatev — Izračun pokojnine)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten
   (Zadeva C-189/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 46(2) - Člen 47(1)(d) - Člen 50 - Zajamčena pokojnina - Minimalna dajatev - Izračun pokojnine))
   (2018/C 052/05)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Boguslawa Zaniewicz-Dybeck

      Tožena stranka: Pensionsmyndigheten

      Izrek

               1.

               Uredbo Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998, je treba razlagati tako, da pristojni nosilec države članice pri izračunu minimalne dajatve, kot je zajamčena pokojnina v postopku v glavni stvari, ne sme uporabiti členov 46(2) in 47(1)(d) te uredbe. Tako dajatev je treba izračunati na podlagi določb člena 50 navedene uredbe v povezavi z nacionalno zakonodajo, pri tem pa se ne sme uporabiti nacionalnih določb, kot so te v postopku v glavni stvari, v zvezi s sorazmernim izračunom.

               2.

               Uredbo št. 1408/71 v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1606/98, in natančneje njen člen 50 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta zakonodaji države članice, ki določa, da mora pristojni nosilec pri izračunu minimalne dajatve, kot je zajamčena pokojnina iz postopka v glavni stvari, upoštevati vse starostne pokojnine, ki jih zadevna oseba dejansko prejema v eni ali več drugih državah članicah.

      (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva C-230/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Coty Germany GmbH/Parfümerie Akzente GmbH (Predhodno odločanje — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Člen 101(1) PDEU — Selektivna distribucija izdelkov luksuzne kozmetike — Klavzula, ki distributerjem prepoveduje vključevanje nepooblaščene tretje osebe v okviru spletne prodaje — Uredba (EU) št. 330/2010 — Člen 4(b) in (c))

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Coty Germany GmbH/Parfümerie Akzente GmbH
   (Zadeva C-230/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Člen 101(1) PDEU - Selektivna distribucija izdelkov luksuzne kozmetike - Klavzula, ki distributerjem prepoveduje vključevanje nepooblaščene tretje osebe v okviru spletne prodaje - Uredba (EU) št. 330/2010 - Člen 4(b) in (c)))
   (2018/C 052/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Frankfurt am Main

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Coty Germany GmbH

      Tožena stranka: Parfümerie Akzente GmbH

      Izrek

               1.

               Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da je sistem selektivne distribucije luksuznih izdelkov, s katerim se primarno ohranja luksuzna podoba teh izdelkov, skladen s to določbo, če so prodajalci na drobno izbrani na podlagi objektivnih meril v zvezi s kakovostjo, ki so določena enotno za vse potencialne prodajalce na drobno in se uporabljajo nediskriminatorno, ter določena merila ne presegajo tega, kar je nujno potrebno.

               2.

               Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje pogodbeni klavzuli, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki pooblaščenim distributerjem sistema selektivne distribucije luksuznih izdelkov, s katerim se primarno ohranja luksuzna podoba teh izdelkov, prepoveduje, da za spletno prodajo pogodbenih izdelkov na prepoznaven način uporabljajo platforme tretjih oseb, če je namen zadevne klavzule ohraniti luksuzno podobo teh izdelkov, je določena enotno in se uporablja nediskriminatorno ter je sorazmerna glede na zastavljeni cilj, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               3.

               Člen 4 Uredbe Komisije (EU) št. 330/2010 z dne 20. aprila 2010 o uporabi člena 101(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, prepoved, ki je naložena članom sistema selektivne distribucije luksuznih izdelkov, ki delujejo kot distributerji na trgu, da za spletno prodajo na prepoznaven način vključujejo tretja podjetja, ne pomeni omejitve odjemalcev v smislu člena 4(b) navedene uredbe niti omejitve pasivne prodaje končnim uporabnikom v smislu člena 4(c) navedene uredbe.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


title: Zadeva C-243/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n° 30 de Barcelona – Španija) – Antonio Miravitlles Ciurana in drugi/Contimark SA, Jordi Socias Gispert (Predhodno odločanje — Pravo družb — Direktiva 2009/101/ES — Členi 2 in od 6 do 8 — Direktiva 2012/30/EU — Člena 19 in 36 — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Členi 20, 21 in 51 — Zahtevanje plačila terjatev, ki izhajajo iz pogodbe o zaposlitvi — Pravica, da se pri istem sodišču vloži tožba proti družbi ter njenemu direktorju kot odgovorni osebi in solidarnemu dolžniku za obveznosti družbe)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona – Španija) – Antonio Miravitlles Ciurana in drugi/Contimark SA, Jordi Socias Gispert
   (Zadeva C-243/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravo družb - Direktiva 2009/101/ES - Členi 2 in od 6 do 8 - Direktiva 2012/30/EU - Člena 19 in 36 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Členi 20, 21 in 51 - Zahtevanje plačila terjatev, ki izhajajo iz pogodbe o zaposlitvi - Pravica, da se pri istem sodišču vloži tožba proti družbi ter njenemu direktorju kot odgovorni osebi in solidarnemu dolžniku za obveznosti družbe))
   (2018/C 052/07)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García, Juan Gregorio Benito García

      Toženi stranki: Contimark SA, Jordi Socias Gispert

      Izrek

   Direktivo 2009/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim pododstavkom člena 48 [ES], zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti, zlasti njene člene 2 in od 6 do 8, in Direktivo 2012/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu s členom 54, drugi odstavek, [PDEU], glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti, zlasti njena člena 19 in 36, je treba razlagati tako, da zaposlenim, ki so upniki delniške družbe iz naslova prenehanja njihove pogodbe o zaposlitvi, ne podeljujeta pravice, da pred istim socialnim sodiščem kot tistim, ki je pristojno za odločanje o njihovi tožbi za priznanje terjatve iz naslova plač, vložijo tožbo za ugotovitev odgovornosti direktorja te družbe iz razloga, da ni sklical generalne skupščine delničarjev te družbe kljub resnim izgubam, ki jih je ta utrpela, zato da bi bil ta direktor opredeljen kot solidarni dolžnik za navedeno terjatev iz naslova plač.

      (1)  UL C 279, 1.8.2016.


title: Zadeva C-305/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Avon Cosmetics Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Šesta direktiva 77/388/EGS — Člen 11(A)(1)(a) — Davčna osnova — Člen 17 — Pravica do odbitka — Člen 27 — Posebni ukrepi za odstopanje — Sklep 89/534/EGS — Trženjska struktura, ki temelji na dobavi blaga prek oseb, ki niso davčni zavezanci — Obdavčitev tržne vrednosti blaga, določene v zadnji fazi trženja — Vključitev stroškov, ki jih imajo navedene osebe)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Avon Cosmetics Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-305/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člen 11(A)(1)(a) - Davčna osnova - Člen 17 - Pravica do odbitka - Člen 27 - Posebni ukrepi za odstopanje - Sklep 89/534/EGS - Trženjska struktura, ki temelji na dobavi blaga prek oseb, ki niso davčni zavezanci - Obdavčitev tržne vrednosti blaga, določene v zadnji fazi trženja - Vključitev stroškov, ki jih imajo navedene osebe))
   (2018/C 052/08)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Avon Cosmetics Ltd

      Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Izrek

               1.

               Člena 17 in 27 Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/7/ES z dne 20. januarja 2004, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ukrepu, ki kot ta iz postopka v glavni stvari, dovoljen s Sklepom Sveta 89/534/EGS z dne 24. maja 1989, s katerim je Združenemu kraljestvu dovoljeno, da za nekatere dobave preprodajalcem, ki niso davčni zavezanci, uporabi ukrep, ki odstopa od člena 11[(A), točka (1)(a),] Šeste direktive, na podlagi člena 27 te direktive odstopa od člena 11(A), točka (1)(a), navedene direktive, v skladu s katerim je davčna osnova za davek na dodano vrednost (DDV) družbe, ki se ukvarja z neposredno prodajo, tržna vrednost blaga, prodanega v fazi končne potrošnje, kadar se navedeno blago trži s posredovanjem preprodajalcev, ki niso zavezani za plačilo DDV, tudi če ta ukrep, ki odstopa, nikakor ne upošteva vstopnega DDV na predstavitvene izdelke, ki so jih ti preprodajalci kupili od navedene družbe.

               2.

               Na podlagi preučitve prvega vprašanja ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Sklepa 89/534.

               3.

               Člen 27 Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/7, je treba razlagati tako, da od države članice, ki zaprosi za odstopanje od člena 11(A), točka (1)(a), te direktive, ne zahteva, da Evropsko komisijo obvesti, da preprodajalci, ki niso davčni zavezanci, plačajo DDV na nakup predstavitvenih izdelkov, kupljenih pri družbi, ki se ukvarja z neposredno prodajo, in ki jih uporabljajo za svojo gospodarsko dejavnost, da bi se ta vstopni davek kakor koli upošteval v pravilih ukrepa, ki odstopa.

      (1)  UL C 270, 25.7.2016.


title: Zadeva C-329/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Syndicat national de l'industrie des technologies médicales (Snitem), Philips France/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé (Predhodno odločanje — Medicinski pripomočki — Direktiva 93/42/EGS — Področje uporabe — Pojem „medicinski pripomoček“ — Oznaka CE — Nacionalna ureditev, s katero je za programsko opremo za pomoč pri izdaji zdravniških receptov določen postopek certifikacije, ki ga izvaja nacionalni organ)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Syndicat national de l'industrie des technologies médicales (Snitem), Philips France/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé
   (Zadeva C-329/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Medicinski pripomočki - Direktiva 93/42/EGS - Področje uporabe - Pojem „medicinski pripomoček“ - Oznaka CE - Nacionalna ureditev, s katero je za programsko opremo za pomoč pri izdaji zdravniških receptov določen postopek certifikacije, ki ga izvaja nacionalni organ))
   (2018/C 052/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Syndicat national de l'industrie des technologies médicales (Snitem), Philips France

      Toženi stranki: Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Izrek

   Člen 1(1) in (2)(a) Direktive Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007, je treba razlagati tako, da je programska oprema, katere ena od funkcij omogoča uporabo podatkov o določenem bolniku, da bi se med drugim ugotovile kontraindikacije, medsebojno delovanje zdravil in previsoki odmerki, kar zadeva to funkcijo, medicinski pripomoček v smislu teh določb, čeprav ta programska oprema ne deluje neposredno v človeškem telesu ali nanj.

      (1)  UL C 296, 16.8.2016.


title: Zadeva C-403/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Soufiane El Hassani/Minister Spraw Zagranicznych (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Območje svobode, varnosti in pravice — Uredba (ES) št. 810/2009 — Člen 32(3) — Vizumski zakonik Skupnosti — Odločba o zavrnitvi izdaje vizuma — Pravica prosilca do pravnega sredstva zoper to odločbo — Obveznost države članice, da zagotavlja pravico do pravnega sredstva)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Soufiane El Hassani/Minister Spraw Zagranicznych
   (Zadeva C-403/16) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Območje svobode, varnosti in pravice - Uredba (ES) št. 810/2009 - Člen 32(3) - Vizumski zakonik Skupnosti - Odločba o zavrnitvi izdaje vizuma - Pravica prosilca do pravnega sredstva zoper to odločbo - Obveznost države članice, da zagotavlja pravico do pravnega sredstva))
   (2018/C 052/10)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Soufiane El Hassani

      Tožena stranka: Minister Spraw Zagranicznych

      Izrek

   Člen 32(3) Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013, v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da državam članicam nalaga obveznost, da zagotovijo postopek s pravnim sredstvom zoper odločbe o zavrnitvi izdaje vizuma, katerega podrobna pravila ureja pravni red vsake države članice ob upoštevanju načel enakovrednosti in učinkovitosti. Ta postopek mora zagotavljati, da v neki fazi postopka obstaja možnost pravnega sredstva pred sodiščem.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva C-408/16: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 6. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA, prej Compania Naţională de Autostrăzi şi Drumuri Naţionale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene – Direcţia Generală Managementul Fondurilor Externe (Predhodno odločanje — Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Področje uporabe — Uredba (ES) št. 1083/2006 — Evropski sklad za regionalni razvoj, Evropski socialni sklad, Kohezijski sklad — Pogodba o financiranju gradnje avtoceste, ki je bila sklenjena z Evropsko investicijsko banko pred pristopom države članice k Evropski uniji — Pojem „nepravilnost“ v smislu Uredbe št. 1083/2006)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/9

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 6. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA, prej Compania Naţională de Autostrăzi şi Drumuri Naţionale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene – Direcţia Generală Managementul Fondurilor Externe
   (Zadeva C-408/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Področje uporabe - Uredba (ES) št. 1083/2006 - Evropski sklad za regionalni razvoj, Evropski socialni sklad, Kohezijski sklad - Pogodba o financiranju gradnje avtoceste, ki je bila sklenjena z Evropsko investicijsko banko pred pristopom države članice k Evropski uniji - Pojem „nepravilnost“ v smislu Uredbe št. 1083/2006))
   (2018/C 052/11)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bucureşti

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA, prej Compania Naţională de Autostrăzi şi Drumuri Naţionale din România SA

      Tožena stranka: Ministerul Fondurilor Europene – Direcţia Generală Managementul Fondurilor Externe

      Izrek

               1.

               Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev in zlasti njen člen 15(c) je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se z zakonodajo države članice za postopek oddaje javnega naročila, ki se je začel po njenemu pristopu k Evropski uniji – za uresničitev projekta, ki se je začel na podlagi pogodbe o financiranju, sklenjene z Evropsko investicijsko banko pred navedenim pristopom – določi uporaba posebnih meril iz določb navodil Evropske investicijske banke za oddajo javnih naročil, ki niso v skladu z določbami te direktive.

               2.

               Člen 9(5) in člen 60(a) Uredbe (ES) št. 1083/2006 Sveta z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 je treba razlagati tako, da ni mogoče šteti, da se je postopek oddaje javnega naročila, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem so bila uporabljena strožja merila od tistih, ki so določena v Direktivi 2004/18, izvajal ob polni skladnosti s pravom Unije, in zanj ni mogoče za nazaj dodeliti nepovratnega evropskega financiranja.
               Člen 2, točka 7, Uredbe št. 1083/2006 je treba razlagati tako, da uporaba strožjih meril predizbora ponudnikov od tistih, ki so določena v Direktivi 2004/18, pomeni „nepravilnost“ v smislu te določbe, ki upravičuje uporabo finančnega popravka na podlagi člena 98 te uredbe, če ni mogoče izključiti, da je ta uporaba vplivala na proračun zadevnega sklada, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva C-487/16 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. decembra 2017 – Telefónica SA/Evropska komisija („Pritožba — Omejevalni sporazumi — Portugalski in španski trg telekomunikacij — Klavzula o nekonkuriranju, ki jo vsebuje sporazum, ki sta ga sklenili družbi — Omejevanje zaradi cilja — Pravica do obrambe — Zavrnitev zaslišanja prič — Globe — Presoja teže kršitve — Olajševalne okoliščine)

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. decembra 2017 – Telefónica SA/Evropska komisija
   (Zadeva C-487/16 P) (1)

   ((„Pritožba - Omejevalni sporazumi - Portugalski in španski trg telekomunikacij - Klavzula o nekonkuriranju, ki jo vsebuje sporazum, ki sta ga sklenili družbi - Omejevanje zaradi cilja - Pravica do obrambe - Zavrnitev zaslišanja prič - Globe - Presoja teže kršitve - Olajševalne okoliščine))
   (2018/C 052/12)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Telefónica SA (zastopnika: J. Folguera Crespo in P. Vidal Martínez, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: C. Giolito in C. Urraca Caviedes, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Telefónica SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 427, 21.11.2016.


title: Zadeva T-812/17: Tožba, vložena 15. decembra 2017 – Seco Belgium in Vinçotte/Parlament

text:
               12.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/39

         Tožba, vložena 15. decembra 2017 – Seco Belgium in Vinçotte/Parlament
   (Zadeva T-812/17)
   (2018/C 052/51)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Seco Belgium (Bruselj, Belgija) in Vinçotte (Vilvoorde, Belgija) (zastopnika: A. Delvaux in R. Simar, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               tožbo za razglasitev ničnosti razglasi za dopustno;

               —

               za nično razglasi odločbo neznanega datuma, s katero je Evropski parlament odločil, da se javno naročilo [06D20/2017/M005 – Naloge nadzora in tehničnega svetovanja v okviru pridobivanja, projektiranja in gradbenih del v Evropskem parlamentu v Bruslju (UL 2017/S 118-236114)] dodeli [drugemu ponudniku];

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki se v utemeljitev tožbe sklicujeta na en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev členov 1.1, 1.2 in 1.3 priloge „Tehnične specifikacije“ specifikacij v zvezi z obvestilom o javnem naročilu 06D20/2017/M005 – Naloge nadzora in tehničnega svetovanja v okviru pridobivanja, projektiranja in gradbenih del v Evropskem parlamentu v Bruslju (UL 2017/S 118-236114), na očitno napako pri presoji, kršitev splošnih načel prava Evropske unije, kršitev dolžnosti skrbnosti in natančnosti, kršitev načela preglednosti, obveznosti obrazložitve, ki med drugih izhaja iz člena 113 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1), člena 161 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL 2012, L 362, str. 1), kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva, ter kršitev nekaterih določb, ki urejajo oddajo zadevnega javnega naročila.