title: Zadeva C-354/04 P: Pritožba Association Pro Amnistia, J. M. Olano Olano, J. Zelarain Errasti zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 7. junija 2004 v zadevi Gestoras Pro Amnistia, J. M. Olano Olano, J. Zelarain Errasti proti Svetu Evropske unije, ob intervenciji Kraljevine Španije in Združenega kraljestva, T-333/02, vložena dne 17. avgusta 2004

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/9

         Pritožba Association Pro Amnistia, J. M. Olano Olano, J. Zelarain Errasti zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 7. junija 2004 v zadevi Gestoras Pro Amnistia, J. M. Olano Olano, J. Zelarain Errasti proti Svetu Evropske unije, ob intervenciji Kraljevine Španije in Združenega kraljestva, T-333/02, vložena dne 17. avgusta 2004
   (Zadeva C-354/04 P)
   (2004/C 251/17)
   Association Pro Amnistia, J. M. Olano Olano, J. Zelarain Errasti, ki jih zastopa D. Rouget, avocat, so dne 17. avgusta 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložili pritožbo zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 7. junija 2004 v zadevi Gestoras Pro Amnistia, J. M. Olano Olano, J. Zelarain Errasti proti Svetu Evropske unije, ob intervenciji Kraljevine Španije in Združenega kraljestva, T-333/02.
   Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

               1.

               razglasi zadevno pritožbo za utemeljeno in razveljavi izpodbijani sklep,

               2.

               na podlagi člena 61 Protokola k Statutu Sodišča dokončno odloči o zadevi in na podlagi tožbenega zahtevka pritožnikov na prvi stopnji Svetu naloži plačilo odškodnine v znesku 1.000.000 EUR v korist društva GESTORAS PRO AMNISTIA, in v korist drugima pritožnikoma, Juanu Mariju OLANU OLANU in Julenu ZELARAINU ERRASTU, vsakemu po 100.000 EUR odškodnine. Ti zneski se povečajo za zamudne obresti po letni 4,5 % obrestni meri od izdaje sodbe naslovnega sodišča pa vse do plačila. Svet nosi svoje stroške kot tudi stroške, ki jih priglasijo pritožniki.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Sodišče Skupnosti je pristojno za odločanje o zahtevah za povračilo škode, povzročene z vpisom društva pritožnika na seznam oseb, skupin ali organizacij, ki je bil izdelan na podlagi predpisov, ki zadevajo boj proti terorizmu.
   V tem primeru pravna podlaga za to pristojnost temelji skupno na Deklaraciji Sveta z dne 18. decembra 2001, osmi uvodni navedbi Sklepa Sveta 2003/48/PNZ (1) in členu 6 Pogodbe EU. Svet je dne 18. decembra 2001 ob sprejemu Skupnega stališča 2001/931/SZVP (2) izjavil, da „vsaka zmota o osebah, skupinah ali organizacijah daje oškodovani stranki pravico, da zahteva povračilo škode pred sodiščem“. Sicer pa pravica do učinkovitega pravnega sredstva zoper škodna dejanja institucij predstavlja temeljni del Evropske unije in določbe, ki ustvarjajo to pravico, se morajo razlagati široko glede na namen, da se zadosti zahtevam iz členov 1, 6(1) in 13 EKČP, ki se v tem primeru morajo uveljaviti.
   Kar zadeva obstoj škode, vpis društva pritožnika na sporni seznam povzroča posebno hudo škodo njegovemu ugledu in svobodi izražanja, ker vsebuje očitek, da gre za teroristično organizacijo. Prav tako njegov vpis na seznam škoduje ugledu, svobodi izražanja, svobodi združevanja in zasebnemu življenju drugima dvema pritožnikoma, ki sta predstavnika društva. Glede vzročne zveze med ravnanjem Sveta in utrpelo škodo, učinek na ugled predstavlja neizogibno in takojšnjo posledico vpisa na seznam.
   Končno, Svet je na goljufiv način uresničil delitev na tri stebre delovanja Evropske unije. Pri izbiri pravne podlage je Svet vodila oportunistična presoja z namenom, da se izogne nadzoru Parlamenta, Varuha človekovih pravic in Sodišča ter na ta način zadevnim osebam odvzame pravico do učinkovitega pravnega sredstva in zlasti pravico do tožbe za povrnitev utrpele škode. Takšno vedenje pomeni zlorabo postopka.

      (1)  Sklep Sveta 2003/48/PNZ z dne 19. decembra 2002 o izvajanju posebnih ukrepov za policijsko in pravosodno sodelovanje v boju proti terorizmu v skladu s členom 4 Skupnega stališča 2001/931/SZVP (UL L 16, 22.1.2003, str. 68).

      (2)  Skupno stališče Sveta z dne 27. decembra 2001 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu (UL L 344, 28.12.2001, str. 93).


title: Zadeva C-297/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Regensburg – Nemčija) – Kazenski postopek zoper Klausa Bourquaina (Konvencija o izvajanju schengenskega sporazuma – Člen 54 – Načelo ne bis in idem – Področje uporabe – Obsodba, izrečena v odsotnosti zaradi istih dejanj – Pojem pravnomočno odločeno – Postopkovna pravila nacionalnega prava – Pojem kazni ni več mogoče izvršiti )

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Regensburg – Nemčija) – Kazenski postopek zoper Klausa Bourquaina
   (Zadeva C-297/07) (1)

   (Konvencija o izvajanju schengenskega sporazuma - Člen 54 - Načelo ne bis in idem - Področje uporabe - Obsodba, izrečena v odsotnosti zaradi istih dejanj - Pojem „pravnomočno odločeno“ - Postopkovna pravila nacionalnega prava - Pojem „kazni ni več mogoče izvršiti“)
   (2009/C 32/08)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landgericht Regensburg
   Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari
   Klaus Bourquain
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Regensburg – Razlaga člena 54 Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (UL 2000, L 239, str. 19) – Razlaga načela ne bis in idem – Obsodba v odsotnosti za isto dejanje – Neobstoj izvršitve in obsodba, ki je pozneje pokrita s splošno pomilostitvijo.
   Izrek
   Načelo ne bis in idem, uzakonjeno v členu 54 Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Benelux, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, podpisane v Schengnu (Luksemburg) 19. junija 1990, se uporablja za kazenski postopek, ki se je začel v državi pogodbenici zaradi dejanj, zaradi katerih je bil obtoženi že pravnomočno obsojen v drugi državi pogodbenici, tudi če v skladu s pravom države, v kateri je bil obsojen, kazen, ki mu je bila naložena, zaradi postopkovnih posebnosti kot so te, navedene v postopku v glavni stvari, nikoli ni mogla biti takoj izvršena.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva C-28/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 19. januarja 2017 – NN A/S proti Skatteministeriet

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 19. januarja 2017 – NN A/S proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-28/17)
   (2017/C 121/18)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: NN A/S

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Katere dejavnike je treba upoštevati pri presoji, ali za družbe rezidentke, ki so v položaju, kakršen je obravnavani, v zvezi s pobotom izgub velja „enakovreden pogoj“ v smislu točke 20 sodbe Philips (1), kot se uporablja za podružnice družb nerezidentk?

               2.

               Če se domneva, da danski davčni predpisi ne vsebujejo različnega obravnavanja, kakršno je bilo obravnavano v zadevi Philips, ali prepoved pobota, podobna opisani – če izguba, ki nastane stalni poslovni enoti družbe nerezidentke, spada tudi na področje davčne pristojnosti države gostiteljice – sama po sebi pomeni omejitev pravice do ustanavljanja na podlagi člena 49 PDEU, ki mora biti utemeljena z nujnimi razlogi v splošnem interesu?

               3.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je potemtakem tako omejitev mogoče utemeljiti z interesom za preprečevanje dvojnega upoštevanja izgub, ciljem zagotavljanja uravnotežene porazdelitve davčnih pristojnosti med državami članicami ali kombinacijo obeh?

               4.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je taka omejitev sorazmerna?

      (1)  Sodba Sodišča z dne 6. septembra 2012, C-18/11 (EU:C:2012:532).


title: Zadeva T-451/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Gigabyte Technology proti UUNT – Haskins (Gigabyte) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Gigabyte — Prejšnja besedna znamka Skupnosti GIGABITER — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Gigabyte Technology proti UUNT – Haskins (Gigabyte)
   (Zadeva T-451/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Gigabyte - Prejšnja besedna znamka Skupnosti GIGABITER - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 55/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gigabyte Technology Co., Ltd (Taipei, Tajvan) (zastopnik: F. Schwerbrock, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Robert A. Haskins (Quakertown, Pennsylvania, Združene države)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 20. maja 2011 (zadeva R 2047/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Robertom A. Haskinsom in družbo Gigabyte Technology Co., Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Gigabyte Technology Co., Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva C-70/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 9. februarja 2017 – NCG Banco, S.A. (sedaj Abanca Corporación Bancaria S.A.)/Alberto García Salamanca Santos

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 9. februarja 2017 – NCG Banco, S.A. (sedaj Abanca Corporación Bancaria S.A.)/Alberto García Salamanca Santos
   (Zadeva C-70/17)
   (2017/C 121/24)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: NCG Banco, S.A. (sedaj Abanca Corporación Bancaria S.A.)

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Alberto García Salamanca Santos

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 6(1) Direktive 93/13 (1) razlagati tako, da dopušča možnost, da nacionalno sodišče pri presoji nepoštenosti pogoja o predčasni zapadlosti iz pogodbe o hipotekarnem posojilu, sklenjene s potrošnikom, ki poleg drugih primerov neplačila več obrokov določa predčasno zapadlost zaradi neplačila enega obroka, ugotovi nepoštenost zgolj dela oziroma primera, ki se nanaša na neplačilo enega obroka, ter ohrani veljavnost določila o predčasni zapadlosti zaradi neplačila obrokov, ki je v pogoju prav tako splošno določena, ne glede na to, da se bo morala konkretna presoja veljavnosti ali nepoštenosti opraviti šele v trenutku izvrševanja te pravice?

               2.

               Ali je v skladu z Direktivo 93/13 nacionalno sodišče pristojno, da – potem ko je ugotovljena nepoštenost pogoja o predčasni zapadlosti pogodbe o posojilu ali kreditu s hipotekarnim jamstvom – presodi, da je uporaba dispozitivne določbe nacionalnega prava, čeprav pomeni uvedbo ali nadaljevanje postopka izvršbe proti potrošniku, zanj ugodnejša kot ustavitev navedenega posebnega postopka izvršbe na podlagi hipoteke, in upniku omogoči, da lahko zahteva razdrtje pogodbe o posojilu oziroma kreditu ali izplačilo dolgovanih zneskov in izvršitev obsodilne sodbe, brez prednosti, ki jih posebni postopek izvršbe na podlagi hipoteke priznava potrošniku?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva T-533/93: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. julija 2009 – Bouma in drugi proti Svetu in Komisiji

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/21

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. julija 2009 – Bouma in drugi proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-533/93) (1)

   2009/C 233/39

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 334, 9.12.1993.


title: Zadeva C-331/07: Tožba, vložena 16. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/4

         Tožba, vložena 16. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-331/07)
   (2007/C 247/06)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Tserepa-Lacombe in F. Erlbacher)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za odpravo velikega pomanjkanja osebja v službah, ki v Grčiji izvajajo veterinarske preglede, kar lahko vpliva na pravilno in učinkovito izvajanje veterinarske zakonodaje Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz te zakonodaje;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo Komisija Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela upravnih ukrepov, zakonsko predpisanih, prvič, za prenos obveznosti iz člena 4(2)(c) Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 165, 30.4.2004, str. 1, spremenjena s popravkom iz UL L 191 z dne 28. maja 2004, str. 1, v nadaljevanju: Uredba 882/2004) in obveznosti zagotavljanja zadostnega števila ustrezno usposobljenega in izkušenega osebja, da se omogoči učinkovito izvajanje uradnega nadzora ter, drugič, za prenos obveznosti, ki jo določajo določbe veterinarske zakonodaje Skupnosti glede financiranja osebja, potrebnega za izvajanje predpisanih veterinarskih pregledov, ni izpolnila obveznosti iz te zakonodaje.
   Komisija meni, da veterinarska zakonodaja Skupnosti države članice zavezuje, da zagotovijo mnogo nadzorov in pregledov v zvezi z uporabo pogojev in zahtev, ki jih ta zakonodaja določa. Nekatere določbe, med drugim člen 4(2)(c), Uredbe 882/2004, torej določajo, da morajo imeti države članice zadostno število ustrezno usposobljenega in izkušenega osebja za izvajanje veterinarskih pregledov. Poleg tega mnoge izmed teh določb bodisi izrecno določajo, da je določene veterinarske preglede – katerih načini izvedbe so tudi bolj ali manj natančni – treba izvesti, bodisi opredeljujejo pogoje in zahteve, ki predhodno predvidevajo obstoj veterinarskih pregledov.
   Vendar Komisija, sklicujoč se na številna poročila Urada za prehrano in veterino Komisije (FVO), poudarja, da ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, in celo po tem roku ter kljub trudu grških organov, Helenska republika ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi popravila napake, ki so ji očitane. Od leta 1998 je imel FVO veliko inšpekcijskih pregledov v Grčiji, v okviru katerih je ugotovil veliko pomanjkanje osebja v službah za uradni nadzor, ki ga določa zakonodaja Skupnosti, na vseh upravnih ravneh. Ugotovljeno pomanjkanje je bilo tako, da po mnenju strokovnjakov Komisije, uradnih nadzorov, ki so bili nepogrešljivi za zagotovitev učinkovite uporabe zakonodaje Skupnosti na področju zaščite živali, ni bilo mogoče izvesti, programi za boj in zaustavljanje bolezni živali niso bili končani, pravila za zaščito živali pa se niso spoštovala.
   Priporočila, naslovljena na grške organe, se v večini niso izvedla ali pa so se izvedla pomanjkljivo. Poleg tega poročila izražajo zaskrbljujočo naravo uradnih nadzorov v Grčiji.


title: Zadeva T-155/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2016 – Kaddour/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Razglasitev ničnosti prejšnjih aktov s sodbo Splošnega sodišča — Novi akti, ki vključujejo ime tožeče stranke na seznamih — Ničnostna tožba — Člen 76(d) Poslovnika — Vsebina tožbe — Dopustnost — Obveznost obrazložitve — Dokazno breme — Lastninska pavica — Svoboda gospodarske pobude)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2016 – Kaddour/Svet
   (Zadeva T-155/15) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Razglasitev ničnosti prejšnjih aktov s sodbo Splošnega sodišča - Novi akti, ki vključujejo ime tožeče stranke na seznamih - Ničnostna tožba - Člen 76(d) Poslovnika - Vsebina tožbe - Dopustnost - Obveznost obrazložitve - Dokazno breme - Lastninska pavica - Svoboda gospodarske pobude))
   (2016/C 462/22)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Khaled Kaddour (Damas, Sirija) (zastopniki: sprva A. Boesch, D. Amaudruz, M. Ponsard, odvetniki, V. Davies, solicitor, in T. Eicke, QC, nato V. Davies, T. Eicke in V. Wilkinson, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Étienne in S. Kyriakopoulou, agenta)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Sveta 2015/117/SZVP z dne 26. januarja 2015 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2015, L 20, str. 85) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/108 z dne 26. januarja 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2015, L 20, str. 2) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke vpisano na seznam oseb in subjektov, za katere se uporabijo omejevalni ukrepi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               K. Kaddourju se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Sveta Evropske unije na tej stopnji in v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015.


title: Zadeva T-426/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2011 – Bayerische Asphaltmischwerke proti UUNT – Koninklijke BAM Groep (bam) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti BAM — Prejšnja figurativna nacionalna znamka BAM — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Nepodobnost proizvodov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2011 – Bayerische Asphaltmischwerke proti UUNT – Koninklijke BAM Groep (bam)
   (Zadeva T-426/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti BAM - Prejšnja figurativna nacionalna znamka BAM - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Nepodobnost proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 355/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bayerische Asphaltmischwerke GmbH & Co. KG für Straßenbaustoffe (Hofolding, Nemčija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Koninklijke BAM Groep NV (Bunnik, Nizozemska) (zastopniki: sprva J. van Manen, nato J. van Manen in M. van de Braak, na koncu J. van Manen in R. Sjoerdsma, odvetniki)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. avgusta 2009 (zadeva R 1005/2008-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Bayerische Asphaltmischwerke GmbH & Co. KG für Straßenbaustoffe in Koninklijke BAM Groep NV.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Bayerische Asphaltmischwerke GmbH & Co. KG für Straßenbaustoffe supportera poleg lastnih stroškov nosi stroške, nastale Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in družbi Koninklijke BAM Groep NV, vključno s stroški, ki so bili za zadnjenavedeno družbo v postopku pred odborom za pritožbe nujni.

      (1)  UL C 11, 16.1.2010.


title: Zadeva C-60/07: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 8. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/33/ES – Tehnične zahteve za kri in komponente krvi – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/22

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 8. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-60/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/33/ES - Tehnične zahteve za kri in komponente krvi - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 315/37)
   Jezik postopka: češčina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Šimerdová in L. Pignataro, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka republika (zastopnik: T. Boček, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2004/33/ES z dne 22. marca 2004 o izvajanju Direktive 2002/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede nekaterih tehničnih zahtev za kri in komponente krvi (UL L 91, str. 25).
   Izrek

               1.

               Češka republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2004/33/ES z dne 22. marca 2004 o izvajanju Direktive 2002/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede nekaterih tehničnih zahtev za kri in komponente krvi, v predpisanem roku, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Češki republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva C-4/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poljska) – J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki (Predhodno odločanje — Okolje — Direktiva 2009/28/ES — Člen 2, drugi odstavek, točka (a) — Energija iz obnovljivih virov — Hidroenergija — Pojem — Energija, proizvedena v mali hidroelektrarni, ki stoji na kraju izpusta industrijskih odpadnih voda drugega obrata)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poljska) – J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Zadeva C-4/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2009/28/ES - Člen 2, drugi odstavek, točka (a) - Energija iz obnovljivih virov - Hidroenergija - Pojem - Energija, proizvedena v mali hidroelektrarni, ki stoji na kraju izpusta industrijskih odpadnih voda drugega obrata))
   (2017/C 121/09)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: J. D.

      Tožena stranka: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Izrek

   Pojem „energija iz obnovljivih virov“ iz člena 2, drugi odstavek, točka (a), Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES je treba razlagati tako, da vključuje energijo, ki jo proizvede mala hidroelektrarna, ki ni niti črpalna hidroelektrarna niti pretočna elektrarna s funkcijo črpanja in ki stoji na kraju izpusta industrijskih odpadnih voda drugega obrata, ki je vodo najprej uporabil za svoje potrebe.

      (1)  UL C 111, 29.03.2016.


title: Zadeva T-596/15: Tožba, vložena 19. oktobra 2015 – Batmore Capital/UUNT – Univers Poche (POCKETBOOK)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/37

         Tožba, vložena 19. oktobra 2015 – Batmore Capital/UUNT – Univers Poche (POCKETBOOK)
   (Zadeva T-596/15)
   (2015/C 414/48)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Batmore Capital Ltd (Tortola, Britanski deviški otoki) (zastopnik: D. Masson, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Univers Poche (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: prijava za mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropska unija, za figurativno znamko, ki vsebuje besedni element „POCKETBOOK“ – prijava za registracijo št. 1 034 872

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. julija 2015 v zadevi R 1952/2014-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna;

               —

               izpodbijano odločbo v celoti razveljavi;

               —

               registrira mednarodno znamko št. 1 034 872 v delu, ki se nanaša na Skupnost;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki v postopku.

      Navajana tožbena razloga

               —

               napačna presoja podobnosti proizvodov in storitev;

               —

               napačna presoja verjetnosti zmede med spornimi znaki.


title: Zadeva C-131/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 17. marca 2011 vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) – Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft proti Hauptzollamt Aachen

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 17. marca 2011 vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) – Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft proti Hauptzollamt Aachen
   (Zadeva C-131/11)
   2011/C 179/12
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft

      Tožena stranka: Hauptzollamt Aachen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 3(4) Uredbe Komisije (EGS) št. 1443/82 (1) o določitvi podrobnih pravil za izvajanje sistema kvot v sektorju sladkorja razlagati tako, da so s to določbo zajete tudi presežne količine, ki jih naknadno ugotovi organ pri inšpekcijskem pregledu pri proizvajalcu?

      (1)  UL L 158, str. 17.


title: Zadeva T-520/14: Tožba, vložena 11. julija 2014 – bd breyton-design proti UUNT (RACE GTP)

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/50

         Tožba, vložena 11. julija 2014 – bd breyton-design proti UUNT (RACE GTP)
   (Zadeva T-520/14)
   2014/C 303/59
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: bd breyton-design GmbH (Stockach, Nemčija) (zastopnika: T. Raab in H. Lauf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. marca 2014 v zadevi R 1230/2013-1 v celoti razveljavi;

               —

               toženim strankam naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „RACE GTP“ za proizvode iz razreda 12 – Prijava znamke Skupnosti št. 1 1 0 18  918

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009 in člena 7(2) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-328/08: Tožba, vložena 17. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/12

         Tožba, vložena 17. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-328/08)
   (2008/C 236/20)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in I. Koskinen)

      Tožena stranka: Republika Finska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Finska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (1), oziroma v vsakem primeru, ker jih ni posredovala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Finski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive je potekel 30. aprila 2007.

      (1)  UL L 143, str. 56.


title: Zadeva C-78/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 10. februarja 2016 – Giovanni Pesce in drugi/Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile in drugi

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 10. februarja 2016 – Giovanni Pesce in drugi/Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile in drugi
   (Zadeva C-78/16)
   (2016/C 156/34)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Giovanni Pesce, Cosima Tomaselli, Angela Tomaselli

      Tožene stranke: Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario delegato OCDPC n. 225/2015, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Puglia

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva Sveta 2000/29/ES (1), kakor je bila nadalje dopolnjena in spremenjena, zlasti kot je predvideno v njenem členu 11(3), členu 13c (7) ter v členu 16(1), (2), (3) in (5), ter načela sorazmernosti, logičnosti in razumnosti ovirajo uporabo člena 6(2) in (4) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789 (2), kot se izvajata v italijanskem pravu s členom 8(2) in (4) odloka Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike (Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali), v delu, v katerem je zahtevano, da je treba v polmeru 100 metrov okrog rastlin, ki so bile testirane in pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene z zadevnim organizmom, nemudoma odstraniti gostiteljske rastline, ne glede na njihovo zdravstveno stanje, ter v sobesedilu, v katerem je navedeno, da mora država članica pred odstranitvijo rastlin iz odstavka 2 izvesti ustrezna fitosanitarna tretiranja proti prenašalcem zadevnega organizma in rastlinam, ki bi navedene prenašalce lahko gostile, pri čemer lahko navedena tretiranja po potrebi vključujejo odstranitev rastlin?

               2.

               Ali Direktiva Sveta 2000/29/ES, kakor je bila nadalje dopolnjena in spremenjena, zlasti kot je predvideno v besedilu njenega člena 16(1): „potrebne ukrepe za izkoreninjenje, ali če to ni mogoče, za preprečevanje širjenja […] škodljivih organizmov“, ovira uporabo člena 6(2) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kot se izvaja v italijanskem pravu s členom 8(2) odloka Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike, kjer je navedeno, da je treba v polmeru 100 metrov okrog rastlin, ki so bile testirane in pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene, nemudoma odstraniti gostiteljske rastline, ne glede na njihovo zdravstveno stanje?

               3.

               Ali člen 16(1), (2), (3) in (5) Direktive Sveta 2000/29/ES ter načela sorazmernosti, logičnosti in učinkovitega poteka postopka ovirajo razlago člena 6(2) in (4) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kakor se izvajata v italijanskem členu 8(2) in (4) odloka Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike, saj se ukrep za izkoreninjenje iz odstavka 2 lahko izvede pred preventivno uporabo, predvideno v členu 6(3) in (4), in neodvisno od nje?

               4.

               Ali previdnostno načelo ter načeli ustreznosti in sorazmernosti ovirajo uporabo člena 6(2), (3) in (4) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kakor se izvajajo v italijanskem pravu s členom 8(2) in (4) odloka Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike, v delu, v katerem je zahtevano, da je treba v polmeru 100 metrov okrog rastlin, pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene z organizmom Xylella fastidiosa (Wells et al.), izvesti ukrepe za izkoreninjenje gostiteljskih rastlin brez ustrezne strokovne podlage, ki bi zagotovo dokazala vzročno zvezo med prisotnostjo organizma in izsušitvijo domnevno okuženih rastlin?

               5.

               Ali člen 296(2) PDEU in člen 41 Pogodbe iz Nice ovirata uporabo člena 6(2) in (4) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kjer je navedeno, da je treba v polmeru 100 metrov okrog rastlin, ki so bile testirane in pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene, nemudoma odstraniti gostiteljske rastline, ne glede na njihovo zdravstveno stanje, ker ne vključujeta ustrezne obrazložitve?

               6.

               Ali načeli ustreznosti in sorazmernosti ovirata uporabo Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kakor se izvaja v italijanskem pravu z odlokom Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike, v katerem so predvideni ukrepi za odstranitev gostiteljskih rastlin, ne glede na njihovo zdravstveno stanje, rastlin, za katere je znano, da so okužene z zadevnim organizmom, in rastlin, ki kažejo simptome morebitne okužbe z organizmom Xylella fastidiosa (Wells et al.) ali za katere obstaja sum, da so okužene z navedenim organizmom, ne predvideva pa nikakršne oblike povračila škode lastnikom, ki niso krivi za širjenje zadevnega organizma?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/29/ES z dne 8. maja 2000 o varstvenih ukrepih proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Skupnost in proti njihovemu širjenju v Skupnosti (UL L 169, str. 1).

      (2)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/789 z dne 18. maja 2015 glede ukrepov za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) v Unijo in njegovega širjenja znotraj Unije (UL L 125, str. 36).


title: Zadeva T-71/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Promat proti UUNT — Prosima Comercial (PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A.) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A. — Prejšnja nacionalna besedna znamka PROMINA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Neobstoj podobnosti proizvodov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Promat proti UUNT — Prosima Comercial (PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A.)
   (Zadeva T-71/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A. - Prejšnja nacionalna besedna znamka PROMINA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Neobstoj podobnosti proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 205/62
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Promat GmbH (Ratingen, Nemčija) (zastopnika: sprva S. Beckmann, nato H. Alt, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnika: sprva A. Poch, nato G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Prosima Comercial, SA (Barcelona, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 27. novembra 2007 (zadeva R 574/2007-2) o postopku z ugovorom med družbama Promat GmbH in Prosima Comercial, SA.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Promat GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva T-519/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – myToys.de/EUIPO – Laboratorios Indas (myBaby) (Blagovna znamka EU — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije myBaby — Besedna znamka Evropske unije, figurativne in verbalne nacionalne predhodne znamke MAYBABY, May BaBy in MAY BABY — Dodatna pritožba — Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96 — Povsem potrdilna odločba — Nedopustnost)

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – myToys.de/EUIPO – Laboratorios Indas (myBaby)
   (Zadeva T-519/15) (1)

   ((Blagovna znamka EU - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije myBaby - Besedna znamka Evropske unije, figurativne in verbalne nacionalne predhodne znamke MAYBABY, May BaBy in MAY BABY - Dodatna pritožba - Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96 - Povsem potrdilna odločba - Nedopustnost))
   (2017/C 300/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: myToys.de GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnika: C. Hauss Löhde in M. Mette, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. Kunz, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Laboratorios Indas, SA (Pozuelo de Alarcon, Španija) (zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. junija 2015 (zadeva R 1002/2014 2), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Laboratorios Indas in myToys.de.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba myToys.de GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Laboratorios Indas, SA.

               3.

               Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 363, 3.11.2015.


title: Zadeva T-306/07: Tožba, vložena 9. avgusta 2007 – Offshore Legends proti UUNT – Acteon (OFFSHORE LEGENDS (v modri, črni in zeleni barvi))

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/49

         Tožba, vložena 9. avgusta 2007 – Offshore Legends proti UUNT – Acteon (OFFSHORE LEGENDS (v modri, črni in zeleni barvi))
   (Zadeva T-306/07)
   (2007/C 269/88)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Offshore Legends NV (Nevele, Belgija) (zastopnika: P. Maeyaert in N. Clarembeaux, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Acteon SARL (Saint-Tropez, Francija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe z dne 29. maja 2007 (zadeva R 1038/2006-2) naj se delno razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „Offshore Legends“ v modri, črni in zeleni barvi za proizvode iz razredov 3, 9, 14, 18, 20, 24, 25, 28 in 35 – prijava št. 2997021.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Acteon SARL.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna in mednarodna figurativna znamka „Offshore One“ za proizvode iz razredov 16, 18 in 25.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora za vse izpodbijane proizvode.

      Odločba odbora za pritožbe: Delna razveljavitev odločbe oddelka za ugovore v delu, v katerem je bil ugovor zavrnjen za proizvode iz razredov18 in 25.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj bi odbor za pritožbe napačno presodil verjetnost zmede, zlasti pa podobnost obravnavanih znamk.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1).


title: Zadeva C-18/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Jönköping (Švedska) 22. januarja 2007 — Mattias Jalkhed proti Jordbruksverket

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Jönköping (Švedska) 22. januarja 2007 — Mattias Jalkhed proti Jordbruksverket
   (Zadeva C-18/07)
   (2007/C 56/42)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Kammarrätten i Jönköping
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mattias Jalkhed

      Tožena stranka: Jordbruksverket
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalna določba, ki prepoveduje posest divjih ptic kot domačih živali ali za namene preživljanja prostega časa, količinska omejitev pri uvozu ali ukrep z enakim učinkom v smislu člena 28 Pogodbe ES, če sporna določba pomeni, da takih ptic v zadevno državo članico ni dovoljeno uvažati iz druge države članice?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali je mogoče kljub temu šteti, da je sporna nacionalna določba ob upoštevanju dejstva, da je po mnenju pristojnega nacionalnega organa razlog za sprejetje določbe težavnost prilagajanja naravnega vedenja divjih ptic v ujetništvu (torej socialnega vedenja, plenilskega vedenja in potrebe po svobodnem gibanju ptic) in njihove udomačitve, ki povzroča strah in neželen stres, v skladu s pravom Skupnosti?

                           (a)

                           Kakšen je možen pomen dejstva, da je bila sporna nacionalna določba sporočena Komisiji kot osnutek tehničnega predpisa v skladu z Direktivo 98/43 (1) (spremenjena z Direktivo 98/48/ES) in zoper njo Komisija zoper njo ni vložila nobenega ugovora (v primerjavi predvsem s členom 8(5), drugi pododstavek, te direktive)?

                           (b)

                           Kakšen je možen pomen dejstva, da na ravni Skupnosti uvoz in posest med drugim divjih ptic, kot so te v obravnavani zadevi (v nasprotju s primerom na podlagi predpisov, ki je bil obravnavan v sodbi Sodišča z dne 19. novembra 1998 v zadevi Nilsson, C-162/97), nista usklajena?

      (1)  UL L 204, 21.7.1998, str. 37.


title: Zadeva T-522/15: Tožba, vložena 10. septembra 2015 – CCPL in drugi/Komisija

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/52

         Tožba, vložena 10. septembra 2015 – CCPL in drugi/Komisija
   (Zadeva T-522/15)
   (2015/C 354/63)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC (Reggio Emilia, Italija), Coopbox group SpA (Reggio Emilia, Italija), Poliemme Srl (Reggio Emilia, Italija), Coopbox Hispania, SL (Lorca, Španija), Coopbox Eastern s.r.o. (Nové Mesto nad Váhom, Slovaška) (zastopnika: S. Bariatti, E. Cucchiara, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               globo, naloženo tožečim strankam, razglasi za nično, ali

               —

               podredno, zmanjša globo, v vsakem primeru pa

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba je uperjena zoper sklep Evropske komisije z dne 24. junija 2015 št. C(2015) 4336 final, v zadevi AT.39563 – živilske embalaže za prodajo na drobno, v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prekoračitev pristojnosti zaradi pomanjkljive obravnave in obrazložitve v zvezi z učinki kršitve.

                           —

                           Kot je razvidno iz dokumentacije preiskave, Komisija pa je to v spornem sklepu potrdila, zatrjevana ravnanja dejansko niso bila izvedena. To okoliščino bi bilo treba upoštevati pri splošni presoji teže kršitve in s tem pri višini naloženih glob. V spornem sklepu naj bi bil ta vidik, nasprotno, popolnoma neupoštevan, brez vsakršne obrazložitve.

               2.

               Kršitev načel sorazmernosti in primernosti pri določitvi osnovnega zneska globe.

                           —

                           Za izračun osnovnega zneska globe naj bi se v spornem sklepu upošteval promet v zadnjem poslovnem letu udeležbe pri kršitvi, čeprav slednje ni bilo merodajno za dejansko tržno moč tožečih strank in drugih udeležencev v postopku.

               3.

               Kršitev člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003

                           —

                           Promet, ki ga je Komisija upoštevala pri izračunu 10 % meje, določene v členu 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003, naj bi bil očitno napačen, ker:

                                       —

                                       vključuje celoten promet skupine CCPL, čeprav Komisija ni dokazala tako imenovane parental liability matične družbe skupine;

                                       —

                                       vključuje promet, ki so ga ustvarile družbe, ki ob sprejetju sklepa niso bile več del skupine CCPL;

                                       —

                                       v sklepu sploh ni upoštevala določenih specifičnih okoliščin sestave prometa, pripisanega skupini CCPL.

               4.

               Kršitev načela sorazmernosti in enakega obravnavanja pri določitvi višine globe.

                           —

                           V spornem sklepu na noben način ni bilo upoštevano, da je panoga izdelave embalaže v težkem položaju, globa, naložena tožečim strankam, pa je v primerjavi z drugimi udeleženci očitno nesorazmerna, ne da bi bila podana utemeljitev.

               5.

               Kršitev obveznosti obrazložitve po členu 296 PDEU, s strani Evropske komisije, ker je slednja dokaze, ki jih je predložila skupina CCPL in se nanašajo na nezmožnost plačila, upoštevala le deloma.

                           —

                           V izpodbijanem sklepu naj bi bila težka kriza, v kateri naj bi se nahajale tožeče stranke, sicer priznana, vendar to pri stopnjevanju kazni ni bilo dovolj upoštevano.


title: Zadeva T-208/11: Tožba, vložena 11. aprila 2011 – LTTE proti Svetu

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/17

         Tožba, vložena 11. aprila 2011 – LTTE proti Svetu
   (Zadeva T-208/11)
   2011/C 179/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (Herning, Danska) (zastopnik: V. Koppe, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 83/2011 (1) naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               ugotovi naj se, da se Uredba Sveta (ES) št. 2580/2001 za tožečo stranko ne uporablja;

               —

               tožeči stranki naj se povrnejo vsi stroški skupaj z obrestmi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V obravnavani zadevi tožeča stranka predlaga razglasitev delne ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 83/2011 v delu, v katerem se ime tožeče stranke ohranja na seznamu fizičnih in pravnih oseb, skupin in organizacij, katerih sredstva in gospodarski viri so zamrznjeni v skladu s tem predpisom;
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               V okviru prvega tožbenega razloga navaja, da Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 83/2011 ni veljavna v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, Uredba Sveta (ES) št. 2580/2001 (2) pa se ne uporablja, ker ni upoštevano pravo oboroženih spopadov.

               2.

               V okviru drugega tožbenega razloga navaja, da Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 83/2011 ni veljavna v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, ker te ni mogoče opredeliti kot teroristične organizacije, kakor je opredeljena v členu 1(3) Skupnega stališča Sveta 2001/931/SZVP (3). Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da njenih dejavnosti ni mogoče opredeliti kot kazniva dejanja po mednarodnem humanitarnem in nacionalnem kazenskem pravu, ki se v primeru oboroženega spopada ne uporabljata.

               3.

               V okviru tretjega tožbenega razloga navaja, da Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 83/2011 ni veljavna v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, ker pristojni organ ni sprejel nobene odločitve kot to zahteva člen 1(4) Skupnega stališča Sveta 2001/931/SZVP.

               4.

               V okviru četrtega tožbenega razloga navaja, da Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 82/2011 ni veljavna v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, ker Svet ni opravil nobenega pregleda kot to zahteva člen 1(6) Skupnega stališča Sveta 2001/931 SZVP. Trdi, da bi tak pregled, ker tožeča stranka ne uporablja več vojaških sredstev in ni več neposredno dejavna na Šrilanki, pripeljal do sklepa, da jo je treba izključiti iz seznama.

               5.

               V okviru petega tožbenega razloga navaja, da Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 83/2011 ni veljavna v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, ker v nasprotju s členom 296 PDEU ne izpolnjuje obveznosti obrazložitve.

               6.

               V okviru šestega tožbenega razloga navaja, da Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 83/2011 ni veljavna v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, ker je s kršitvijo pravice tožeče stranke do obrambe kršena njena pravica do učinkovitega sodnega varstva.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 83/2011 z dne 31. januarja 2011 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 610/2010 (UL 2011, L 28, str. 14).

      (2)  Uredba sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 344, str. 70).

      (3)  Skupno stališče Sveta 2001/931/SZVP z dne 27. decembra 2001 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu (UL L 344, str. 93).


title: Izbris zadeve C-307/04 P

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/24

         Izbris zadeve C-307/04 P (1)

   (2005/C 57/41)

      (jezik postopka: angleščina)

   S sklepom z dne 25. novembra 2004 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-307/04 P: SEC Corporation proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 239, 25.9.2004.


title: Zadeva T-438/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2016 – Port autonome du Centre et de l’Ouest in drugi/Komisija (Državna pomoč — Davek od dohodkov pravnih oseb — Pomoč belgijskim pristaniščem, ki jo je odobrila Belgija — Dopis Komisije državi članici o predhodni preučitvi državnih pomoči kot neskladnih z notranjim trgom in o verjetnem sprejetju primernih ukrepov — Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe — Nedopustnost)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/46

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2016 – Port autonome du Centre et de l’Ouest in drugi/Komisija
   (Zadeva T-438/15) (1)

   ((Državna pomoč - Davek od dohodkov pravnih oseb - Pomoč belgijskim pristaniščem, ki jo je odobrila Belgija - Dopis Komisije državi članici o predhodni preučitvi državnih pomoči kot neskladnih z notranjim trgom in o verjetnem sprejetju primernih ukrepov - Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe - Nedopustnost))
   (2016/C 156/62)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgija), Port autonome de Namur (Namur, Belgija), Port autonome de Charleroi (Charleroi, Belgija), in Région wallonne (Belgija) (zastopnik: J. Vanden Eynde, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Noë in B. Stromsky, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, domnevno vsebovanega v dopisu Komisije z dne 1. junija 2015, naj se oprostitev davka od dohodkov pravnih oseb v korist belgijskim pristaniščem šteje za obstoječo državno pomoč, ki ni v skladu z notranjim trgom (državna pomoč SA.38393 (2014/CP)).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL, Port autonome de Namur, Port autonome de Charleroi in Région wallonne nosijo poleg svojih stroškov tudi stroške Evropske komisije.

               3.

               Port autonome de Liège in Société régionale du port de Bruxelles nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva T-36/13: Tožba, vložena 21. januarja 2013 – Erreà Sport proti UUNT – Facchinelli (ANTONIO BACIONE)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/29

         Tožba, vložena 21. januarja 2013 – Erreà Sport proti UUNT – Facchinelli (ANTONIO BACIONE)
   (Zadeva T-36/13)
   2013/C 79/50
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Erreà Sport SpA (Torrile, Italija) (zastopnika: D. Caneva in G. Fucci, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Antonio Facchinelli (Dalang, Kitajska)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. oktobra 2012 v postopku R 1561/2011-1, in, posledično, zavrne zahtevo za registracijo, ki je bila objavljena v Biltenu znamk Skupnosti št. 117/2010 ki jo je za vse izdelke vložil Antonio Facchinelli;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je družba Errèa Sport S.p.A.imela v tem postopku

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Antonio Facchinelli

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „ANTONIO BACIONE“ za proizvode iz razredov 3, 14, 18 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 9 056 037

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „erreà“ in figurativna znamka ki vsebuje dva križajoča se romba za proizvode iz razredov 3, 9, 14, 16, 18, 25, 28, 35 in 41

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajana tožbena razloga:

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009

               —

               kršitev člena 8(5) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva F-29/15: Tožba, vložena 17. februarja 2015 – ZZ/Skupno podjetje ECSEL

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/50

         Tožba, vložena 17. februarja 2015 – ZZ/Skupno podjetje ECSEL
   (Zadeva F-29/15)
   (2015/C 146/69)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: Vasileios A. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Skupno podjetje ECSEL

      Predmet in opis spora

   Odškodnina za nepremoženjsko škodo, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi nezakonitosti ravnanj tožene stranke v okviru izdelave njenega poročila o delu za leto 2012.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Skupnemu podjetju ECSEL naj se naloži odškodnina za nepremoženjsko škodo, povzročeno s sklopom nezakonitih ravnanj, navedenih v tožbi, pri čemer naj tožeči stranki plača znesek štirideset milijonov eurov (40  000 €) z obresti od dneva izreka sodbe do popolnega plačila;

               —

               Skupnemu podjetju ECSEL naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-164/07 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. junija 2008 – Sundholm proti Komisiji ( Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2003 – Pravica do obrambe – Nedopustna Pourvoi irrecevable – Pourvoi non fondé )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. junija 2008 – Sundholm proti Komisiji
   (Zadeva T-164/07 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2003 - Pravica do obrambe - Nedopustna Pourvoi irrecevable - Pourvoi non fondé“)
   (2008/C 197/40)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Asa Sundholm (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: C. Berardis-Kayser in M. D. Martin, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 1. marca 2007 v zadevi Sundholm proti Komisiji (F-30/05, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.
   Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Asa Sundholm nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija v okviru tega postopka.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva C-256/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike, Dragica Stevic proti Bundesministerium für Inneres (Državljanstvo Unije — Pravica do prebivanja državljanov tretjih držav, družinskih članov državljanov Unije — Zavrnitev na podlagi neuresničevanja pravice državljana do prostega gibanja — Morebitno drugačno obravnavanje v primerjavi z državljani Unije, ki so uresničevali pravico do prostega gibanja — Pridružitveni sporazum EGS-Turčija — Člen 13 Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta — Člen 41 Dodatnega protokola — Klavzule „standstill“ )

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/20

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike, Dragica Stevic proti Bundesministerium für Inneres
      (Zadeva C-256/11) (1)

      (Državljanstvo Unije - Pravica do prebivanja državljanov tretjih držav, družinskih članov državljanov Unije - Zavrnitev na podlagi neuresničevanja pravice državljana do prostega gibanja - Morebitno drugačno obravnavanje v primerjavi z državljani Unije, ki so uresničevali pravico do prostega gibanja - Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Člen 13 Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta - Člen 41 Dodatnega protokola - Klavzule „standstill“)
      (2012/C 25/33)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike, Dragica Stevic

         Tožena stranka: Bundesministerium für Inneres

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof – Razlaga člena 20 PDEU, člena 41(1) Dodatnega protokola, podpisanega 23. novembra 1970, ki je sestavni del Sporazuma o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo (UL 1972, L 293, str. 4) in člena 13 Sklepa Pridružitvenega sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve – Državljanstvo Unije – Pravica državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega prebivanja na ozemlju države članice – Primer, ko državljan Unije prebiva v državi članici, katere državljan je – Pogoji za podelitev dovoljenja za prebivanje družinskim članom, ki so državljani tretjih držav

         Izrek

                  1.

                  Pravo Unije, zlasti njegove določbe v zvezi z državljanstvom Unije, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica državljanu tretje države zavrne prebivanje na njenem ozemlju, kadar ta državljan tretje države želi prebivati z družinskim članom, ki je državljan Unije s stalnim prebivališčem v tej državi članici, katere državljan je, in ki ni nikoli uresničeval pravice do prostega gibanja, če taka zavrnitev ne pripelje do preprečitve dejanskega uživanja bistvene vsebine pravic, podeljenih zaradi statusa državljana Unije, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

                  2.

                  Člen 41(1) Dodatnega protokola, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju in je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, je treba razlagati tako, da je treba sprejetje nove ureditve, ki je bolj omejevalna od predhodne, pri čemer je bila s to omiljena prejšnja ureditev v zvezi s pogoji za uresničevanje svobode ustanavljanja turških državljanov, veljavna ob začetku veljavnosti tega protokola na ozemlju zadevne države članice, obravnavati kot „novo omejitev“ v smislu te določbe.

         (1)  UL C 219, 23.7.2011.


title: Zadeva C-584/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Melun – Francija) – Glencore Céréales France/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Predhodno odločanje — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Zaščita finančnih interesov Evropske unije — Člen 3 — Uredba (EGS) št. 3665/87 — Člen 11 — Vračilo neupravičeno dodeljenega izvoznega nadomestila — Uredba (EGS) št. 3002/92 — Člen 5a — Neupravičeno sproščena garancija — Dolgovane obresti — Zastaralni rok — Začetek roka — Pretrganje roka — Zgornja meja — Daljši rok — Uporaba)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Melun – Francija) – Glencore Céréales France/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Zadeva C-584/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 - Zaščita finančnih interesov Evropske unije - Člen 3 - Uredba (EGS) št. 3665/87 - Člen 11 - Vračilo neupravičeno dodeljenega izvoznega nadomestila - Uredba (EGS) št. 3002/92 - Člen 5a - Neupravičeno sproščena garancija - Dolgovane obresti - Zastaralni rok - Začetek roka - Pretrganje roka - Zgornja meja - Daljši rok - Uporaba))
   (2017/C 121/07)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Melun

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Glencore Céréales France

      Tožena stranka: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Izrek

               1.

               Člen 3(1) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti je treba razlagati tako, da se zastaralni rok iz te določbe uporablja za izterjavo terjatev glede obresti, kot so te iz postopka v glavni stvari, ki so dolgovane na podlagi člena 11(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 495/97 z dne 18. marca 1997, in člena 5a Uredbe Komisije (EGS) št. 3002/92 z dne 16. oktobra 1992 o določitvi skupnih podrobnih pravil za preverjanje uporabe in/ali namena intervencijskih proizvodov, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 770/96 z dne 26. aprila 1996.

               2.

               Člen 3(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da dejstvo, da gospodarski subjekt dolguje obresti, kot so te iz postopka v glavni stvari, ne pomeni „nadaljevane ali ponavljajoče se nepravilnosti“ v smislu te določbe. Za te terjatve je treba šteti, da v smislu člena 1(1) Uredbe št. 2988/95 izvirajo iz iste nepravilnosti, kot je tista, ki povzroči izterjavo neupravičeno pridobljenih pomoči ali zneskov, ki sestavljajo glavne terjatve.

               3.

               Člen 3(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da kar zadeva pregon, na podlagi katerega se sprejmejo upravni ukrepi za povrnitev terjatev glede obresti, kot so te iz postopka v glavni stvari, zastaralni rok iz tega člena 3(1), prvi pododstavek, teče od dne storitve nepravilnosti, ki privede do izterjave neupravičenih pomoči ali zneskov, ki so podlaga za izračun teh obresti, torej od dne, ko pride do bistvenega dela te nepravilnosti, to je bodisi dejanja ali opustitve bodisi škode, ki nastopi nazadnje.

               4.

               Člen 3(1), četrti pododstavek, Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da kar zadeva pregon, na podlagi katerega se sprejmejo upravni ukrepi za izterjavo obresti, kot so ti iz postopka v glavni stvari, zastaranje nastopi ob izteku roka iz tega člena 3(1), četrti pododstavek, kadar pristojni organ, čeprav je zahteval vračilo pomoči ali zneskov, ki jih je zadevni gospodarski subjekt pridobil neupravičeno, v tem roku ni sprejel nobene odločbe glede teh obresti.

               5.

               Člen 3(3) Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da se zastaralni rok, določen z nacionalnim pravom, ki je daljši od tistega iz člena 3(1) te uredbe, lahko uporablja v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, za izterjavo terjatev glede obresti, ki so nastale pred dnem začetka veljavnosti tega roka in na podlagi zadnjenavedene določbe še niso zastarale.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-210/07: Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/14

         Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-210/07)
   (2007/C 129/25)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Vidal Puig in P. Dejmek, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2004/49/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici), oziroma da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 33 te direktive.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/49/ES v nacionalni pravni red se je iztekel 30. aprila 2006.

      (1)  UL L 164, str. 44.


title: Zadeva T-696/15: Tožba, vložena 1. decembra 2015 – Bodegas Vega Sicilia/UUNT (TEMPOS VEGA SICILIA)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/71

         Tožba, vložena 1. decembra 2015 – Bodegas Vega Sicilia/UUNT (TEMPOS VEGA SICILIA)
   (Zadeva T-696/15)
   (2016/C 038/95)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bodegas Vega Sicilia, SA (Valbuena de Duero, Španija) (zastopnica: S. Alonso Maruri, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „TEMPOS VEGA SICILIA“ – Prijava št. 13 066 121

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 30. septembra 2015 v zadevi R 285/2015-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 30. septembra 2015 v zadevi R 285/2015-4 razglasi za nično;

               —

               zavrnilno odločbo UUNT z dne 8. decembra 2014 razglasi za nično;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(j) Uredbe št. 207/2009 in člena 118(l) Uredbe št. 491/2009 o skupni ureditvi vinskih trgov.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2005 v zadevi T-260/97, Camar Srl proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti (Skupna ureditev trgov — Banane — Uvozni režim — Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Ocena škode)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/12

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 13. julija 2005
   v zadevi T-260/97, Camar Srl proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Skupna ureditev trgov - Banane - Uvozni režim - Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Ocena škode)
   (2005/C 229/23)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-260/97, Camar Srl, s sedežem v Firencah (Italija), ki ga zastopajo W. Viscardini Donà, M. Paolin in S. Donà, avocats, z naslovom za vročanje Luxembourgu, proti Svetu Evropske unije (zastopniki: najprej J. P. Hix in A. Tanca, nato Hix in F. Ruggeri Laderchi, z naslovom za vročanje v Luxembourgu) in Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej M. H. van Vliet, nato C. Van der Hauwaert in L. Visaggio, ob sodelovanju A. Dal Ferra, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), ob intervenciji Francoske republike (zastopnika: K. Rispal-Bellanger in C. Vasak, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi določitve zneska škode, na katerega je bila Komisija obsojena, da ga plača tožeči stranki, potem ko je bila z začasno sodbo Sodišča prve stopnje z dne 8. junija 2000 v zadevi Camar in Tico proti Komisiji in Svetu (T-79/96, T-260/97 in T-117/98, Recueil, str. II-2193) razglašena za nično Odločba Komisije z dne 17. julija 1997 o zavrnitvi predloga prehodnih ukrepov, ki ga je tožeča stranka vložila na podlagi člena 30 Uredbe Sveta (EGS) št. 404/93 z dne 13. februarja 1993 o skupni ureditvi trgov za banane (UL L 47, str. 1), je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, in P. Mengozzi, sodnika, in I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 13. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Komisiji se naloži, da tožeči stranki plača nadomestilo v znesku 5 024 192 evrov.

               2.

               To nadomestilo bo ponovno ocenjeno v skladu s kriteriji, določenimi v točkah od 139 do 141 in 145 te sodbe.

               3.

               Nadomestilo, kot bo ponovno ocenjeno, bo povišano za zamudne obresti od razglasitve te sodbe do popolnega plačila. Obrestna mera, ki naj se uporabi, se izračuna na podlagi stopnje, ki jo določi Evropska centralna banka za temeljne posle ponovnega financiranja, ki se uporablja v zadevnem času, in se poviša za dve točki.

               4.

               Komisiji se naloži plačilo 90 % stroškov stopnje tega postopka, ki je posledica sodbe Sodišča prve stopnje z dne 8. junija 2000 v zadevi Camar in Tico proti Komisiji in Svetu (T-79/96, T-260/97 in T-117/98, Recueil, str. II-2193).

               5.

               Svetu se naloži plačilo 10 % stroškov stopnje tega postopka, ki je posledica sodbe Sodišča prve stopnje z dne 8. junija 2000 v zadevi Camar in Tico proti Komisiji in Svetu (T-79/96, T-260/97 in T-117/98, Recueil, str. II-2193).

               6.

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 357, 22.11.1997.


title: Zadeva T-328/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2008 – Apple Computer proti UUNT – TKS-Teknosoft (QUARTZ) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti QUARTZ – Prejšnja figurativna znamka Skupnosti QUARTZ – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost proizvodov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/46

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2008 – Apple Computer proti UUNT – TKS-Teknosoft (QUARTZ)
   (Zadeva T-328/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti QUARTZ - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti QUARTZ - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 209/79)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Apple Computer, Inc. (Cupertino, Californie, Združene države) (zastopniki: P. Rawlinson, S. Jones, J. Rutter in T.M. D'Souza Culora, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. García Murillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: TKS-Teknosoft SA (Trélex, Švica) (zastopniki: C. Moreau, T. van Innis in K. Manhaeve, odvetniki)
   Predmet
   Tožba za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. aprila 2005 (zadeva R 416/2004-4) glede postopka z ugovorom med TKS-Teknosoft SA in Apple Computer, Inc.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Apple Computer, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 281, 18.11.2005.


title: Zadeva T-618/11 P: Pritožba, ki jo 6. decembra 2011 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 28. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-13/10, De Nicola proti EIB

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/65

      Pritožba, ki jo 6. decembra 2011 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 28. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-13/10, De Nicola proti EIB
      (Zadeva T-618/11 P)
      (2012/C 25/125)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

         Predlogi

      Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za nične razglasi:

                  —

                  ukrep z dne 23. septembra 2009, s katerim je odbor za pritožbe zavrnil pritožbo pritožnika zoper ocenjevalno poročilo iz leta 2008, in vse povezane akte;

                  —

                  ocenjevalno poročilo iz leta 2008 v celoti;

                  —

                  napredovanja z dne 18. marca 2009;

                  —

                  vse povezane, poznejše in prejšnje akte, med katerimi so smernice direktorata za kadrovske zadeve (pritožnik je na prvi stopnji predlagal, naj se teh aktov ne uporabi).

                  —

                  EIB naloži vračilo nepremoženjske in premoženjske škode, plačilo stroškov postopka skupaj z obrestmi in revalorizacijo priznane terjatve.

                  —

                  EIB naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 28. septembra 2011, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnika, katere predmet je bila, prvič, razglasitev ničnosti odločbe, ki jo je 23. decembra 2009 sprejel odbor za pritožbe EIB, drugič, razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tega odbora iz leta 2008, tretjič, razglasitev ničnosti odločb o napredovanju z dne 18. marca 2009, četrtič, razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi napredovanja, in, petič, naložitev EIB vračila nepremoženjske in premoženjske škode, ki naj bi jo utrpela..
      V utemeljitev pritožbenih razlogov pritožnik trdi:

                  A.

                  Zahteve za razglasitev ničnosti

                              1.

                              pritožnik graja dejstvo, da se Sodišče za uslužbence v bistvu ni izreklo o zahtevi za razglasitev ničnosti odločbe odbora za pritožbe, ki del njegovega osebnega spisa in ki bi lahko negativno vplivala na njegovo kariero;

                              2.

                              pritožnik meni, da zato, ker je izpodbijal dva različna akta iz različnih razlogov, Sodišče za uslužbence ne more zakonito zavrniti sprejetja odločitve, in to še toliko bolj velja če štejemo, da, prvič, je to isto sodišče vedno izključilo izvedeno ničnost (ničnost v zvezi s povezanimi, poznejšimi in prejšnjimi akti, ki pa niso samostojni, temveč so tesno povezani z akti, ki so bili razglašeni za nične in/ali brez učinka) in, drugič, je očitno v interesu C. De Nicole tudi nova odločitev odbora za pritožbe, ki odloča o zadevi, in ki za razliko od Sodišča za uslužbence lahko celo nadomesti svojo presojo s presojo nadrejenih;

                              3.

                              Glede pritožbe zoper ocenjevalno poročilo pritožnik trdi, da je Sodišče za uslužbence po uradni dolžnosti najprej nezakonito zavrnilo upoštevanje številnih dokumentiranih šikaniranj, ki jih je utrpel med letom, in je torej s tem, da je obrnilo dokazno breme, opustilo sprejetje odločbe glede skoraj vseh ugovorov pritožnika: neizvedba presoje nekaterih del za neustrezne namene, neupoštevanje izjemne iniciative, ki dokazuje slabo vero njegovega ocenjevalca, itd.;

                              4.

                              Pritožnik prav tako navaja napačno obrazložitev, ki je pogosto nastala po izkrivljanju vprašanja ter nesprejetje odločitve glede tožbenih razlogov v zvezi z nezakonitostjo „Praktičnih navodil ocenjevalnega poročila“, ki so napisana tako, da omogočajo napredovanje „prijateljev“ in ne „najboljših“, in izogibanje nadzoru Sodišča za uslužbence, s tem da je bila letna presoja spremenjena iz absolutne v relativno, ne da bi bili kadar koli pojasnjeni pogoji za to, da se določen uspeh šteje za izjemnega, izvrstnega, v skladu s pričakovanji, ali nezadosten.

                              5.

                              Pritožnik nazadnje očita nenavedbo meril, ki so bila uporabljena za razlago vprašanja, ki ga predložil odboru za pritožbe, in za izključitev tega, da s tem, ko je izpodbijal nenapredovanje, ni želel izpodbijati zgolj napredovanj, o kateri je odločila EIB in ki so dokumentirana.

                  B.

                  Zahtevki

                              6.

                              C. De Nicola v zvezi s povračilom nepremoženjske in premoženjske škode, nastale zaradi nezakonitega ravnanja EIB ponovno trdi, da je obramba, ki jo je Sodišče za uslužbence uvedlo po uradni dolžnosti ni dopustna, da je Sodišče za uslužbence najprej omejilo vprašanje na podlagi ugovorov, ki jih ni vložila EIB, ter ga nato zavrnilo zaradi litispendence, ki se ji je BEI odrekla in ki ne obstaja, zato ker ni bila dokazana in ker ni določena v poslovniku, in zato ker, v najboljšem primeru, se je domnevno podobno vprašanje obravnavalo na različnih stopnjah.

                              7.

                              C. De Nicola poleg tega trdi, da nesprejetje odločitve v zvezi z zahtevo za uporabo zastaralnih rokov določenih v nacionalnem pravu, in to ali zato, ker je njegova pogodba o zaposlitvi zasebnopravne narave, ali zato, ker ima kot šibkejša pogodbena stranka pravico do uporabe predpisov, ki so zanjo ugodnejši.

                              8.

                              Pritožnik nazadnje trdi, da je predpostavka, ki jo je kot izhodišče uporabilo Sodišče za uslužbence, napačna, saj je pritožnik skušal izpodbijati nezakonito ravnanje svojega delodajalca, medtem ko sodišče vztraja pri iskanju nezakonitega akta, pri čemer skuša za njegovo pogodbo o zaposlitvi uporabiti določbe, ki se izrecno nanašajo zgolj na javne uslužbence.


title: Zadeva C-441/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. oktobra 2012 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Almer Beheer BV in drugi proti Van den Dungen Vastgoed BV in drugim

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. oktobra 2012 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Almer Beheer BV in drugi proti Van den Dungen Vastgoed BV in drugim
   (Zadeva C-441/12)
   2013/C 9/48
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Almer Beheer BV in drugi

      Toženi stranki: Van den Dungen Vastgoed BV in drugi

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(1) Direktive 2003/71 (1) razlagati tako, da obveznost priprave prospekta, določena v tej direktivi, načeloma (torej ne glede na oprostitve in izjeme, ki jih direktiva določa za nekatere primere) velja tudi za prisilne prodaje vrednostnih papirjev na dražbi?

               2.

                           (a)

                           Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je pojem „skupna vrednost ponudbe“ v smislu člena 1(2)(h) Direktive 2003/71 v tem primeru treba razlagati tako, da se pri prisilnih prodajah vrednostnih papirjev na dražbi za osnovo vzame izkupiček, ki ga je treba razumno pričakovati ob upoštevanju posebnih značilnosti prisilne prodaje na dražbi, čeprav je izkupiček, ki ga je treba razumno pričakovati, znatno nižji od vrednosti v gospodarskem prometu?

                           (b)

                           Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, na točko (a) drugega pa nikalen, kako je treba v tem primeru, zlasti pri prisilnih prodajah vrednostnih papirjev na dražbi, razlagati „skupno vrednost ponudbe“ v smislu člena 1(2)(h) Direktive 2003/71?

      (1)  Direktiva 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje in o spremembi Direktive 2001/34/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 6, str. 356).


title: Zadeva C-362/08 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. januarja 2010 – Internationaler Hilfsfonds eV proti Evropski komisiji (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Ničnostna tožba — Pojem izpodbojni akt v smislu člena 230 ES)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. januarja 2010 – Internationaler Hilfsfonds eV proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-362/08 P) (1)

   (Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Ničnostna tožba - Pojem „izpodbojni akt“ v smislu člena 230 ES)
   2010/C 63/14
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Internationaler Hilfsfonds eV (zastopnika: H. Kaltenecker in R. Karpenstein, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: P. Costa de Oliveira, S. Fries in T. Scharf, zastopniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 5. junija 2008 v zadevi T-141/05, Internationaler Hilfsfonds e.V proti Komisiji Evropskih skupnosti, s katero je Sodišče prve stopnje kot nedopustno zavrglo tožbo za razglasitev ničnosti domnevne odločbe Komisije, vsebovane v dopisu z dne 14. februarja 2005, s katero je bil pritožnici zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov iz dokumentacije v zvezi s pogodbo LIEN 97-2011 o sofinanciranju programa medicinske pomoči v Kazahstanu – Nedopustnost ničnostne tožbe zoper akt, ki le potrjuje prejšnjo odločbo, ki ni bila pravočasno izpodbijana – Napačna opredelitev izpodbijanega akta – Nedopustnost ničnostne tožbe zoper akt, ki je začetni odgovor v smislu člena 7(1) Uredbe št. 1049/2001 – Napačna razlaga člena 7(2) Uredbe št. 1049/2001

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 5. junija 2008 v zadevi Internationaler Hilfsfonds proti Komisiji (T-141/05) se razveljavi.

               2.

               Ugovor nedopustnosti, ki ga je vložila Komisija Evropskih skupnosti pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti, se zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne Splošnemu sodišču Evropske unije, da bo odločilo o predlogih družbe Internationaler Hilfsfonds eV za razglasitev ničnosti odločbe Komisije Evropskih skupnosti z dne 14. februarja 2005, s katero ji je bil zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov, ki jih je ta imela.

               4.

               Evropski Komisiji se naloži plačilo stroškov tega postopka in stroškov postopka na prvi stopnji, povezanih z ugovorom nedopustnosti.

               5.

               Odločitev o preostalih stroških se pridrži.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva C-628/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 24. novembra 2015 – The Trustees of the BT Pension Scheme/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/38

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 24. novembra 2015 – The Trustees of the BT Pension Scheme/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-628/15)
   (2016/C 038/52)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: The Trustees of the BT Pension Scheme

      Nasprotna stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ob upoštevanju tega, da je Sodišče v odgovoru na četrto vprašanje v sodbi z dne 12. decembra 2006 v zadevi C 466/04, Test Claimants in the FII Group Litigation v Commissioners of Inland Revenue, ZOdl., str. I 11753, odločilo, da člena 43 Pogodbe ES in 56 Pogodbe ES – zdaj člena 49 in 63 Pogodbe o delovanje Evropske unije – nasprotujeta zakonodaji države članice, ki daje družbam rezidentkam, ki delničarjem razdelijo dividende, ki izhajajo iz prejetih tujih dividend, možnost, da se odločijo za obdavčitev po ureditvi, ki jim omogoča vračilo davka od dohodkov pravnih oseb, plačanega kot akontacija, vendar na eni strani te družbe zavezuje, da plačajo to akontacijo davka in da nato zahtevajo njegovo vračilo, in na drugi strani ne določa davčnega odbitka za njihove delničarje, medtem ko bi ga ti prejeli v primeru izplačila, ki bi ga opravila družba rezidentka na podlagi domačih dividend – ali so tem delničarjem samim dane pravice na podlagi prava Unije na podlagi člena 63 PDEU ali kako drugače v primerih, ko prejmejo dividende, za katere je družba izbrala, da bodo plačane na podlagi te ureditve, predvsem tedaj, če je delničar rezident iste države članice kot družba, ki izplačuje dividende?

               2.

               Če delničar iz prvega vprašanja sam nima pravic na podlagi člena 63 PDEU, ali se je upravičen sklicevati na katero koli kršitev pravic, ki jih ima družba, ki izplačuje dividende, na podlagi členov 49 PDEU ali 63 PDEU?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje, da ima delničar pravice na podlagi prava Unije ali da se lahko sklicuje na pravo Unije, ali so s pravom Unije naložene zahteve glede pravnega sredstva, ki mora biti delničarju zagotovljeno na podlagi notranjega prava?

               4.

               Ali je za odgovor Sodišča na zgornja vprašanja pomembno:

                           a)

                           da delničar v državi članici ni dolžan plačati dohodnine na prejete dividende, kar ima za posledico, da lahko v primeru izplačila družbe rezidentke zunaj zgoraj navedene ureditve davčni odbitek, do katerega je delničar upravičen na podlagi notranjega prava, vodi do izplačila davčnega odbitka delničarju s strani države članice;

                           b)

                           da je nacionalno sodišče razsodilo, da kršitev prava Unije zaradi sporne notranje zakonodaje ni dovolj resna, da bi povzročila odškodninsko odgovornost države članice do družbe, ki izplačuje dividende, na podlagi načel iz združenih zadev C-46/93 in C-48/93, Brasserie du Pêcheur SA/Zvezna republika Nemčija in The Queen/Secretary of State for Transport, ex parte Factortame Limited in drugi, Recueil, str. I 1029, ali da

                           c)

                           je v nekaterih – ne pa v vseh – primerih družba, ki izplačuje dividende na podlagi zgoraj navedene ureditve, morda povečala znesek svojih izplačil delničarjem, da bi zagotovila denarno enakovreden znesek tistemu, ki bi ga prejel izvzeti delničar od izplačila dividend zunaj te ureditve?


title: Zadeva C-495/13 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. januarja 2015 – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Villiger Söhne GmbH (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Barvna figurativna znamka z besednimi elementi ‚LIBERTE american blend‘ na rdeči podlagi — Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti ‚La LIBERTAD‘ — Zavrnitev registracije)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/7

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. januarja 2015 – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Villiger Söhne GmbH
   (Zadeva C-495/13 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Barvna figurativna znamka z besednimi elementi ‚LIBERTE american blend‘ na rdeči podlagi - Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti ‚La LIBERTAD‘ - Zavrnitev registracije))
   (2015/C 146/09)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (zastopnici: I. Memmler in S. Schulz, odvetnici)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, agent), Villiger Söhne GmbH (zastopnica: B. Pikolin, odvetnica)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Družbi GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva C-443/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. novembra 2016 (The Labour Court, Ireland – Irska) – David L. Parris/Trinity College Dublin in drugi (Predhodno odločanje — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Direktiva 2000/78/ES — Člen 2 — Prepoved diskriminacije zaradi spolne usmerjenosti in starosti — Nacionalna pokojninska shema — Izplačilo vdovske pokojnine registriranemu partnerju — Zahteva — Sklenitev partnerstva pred dopolnjenim 60. letom starosti zavarovanca navedene sheme — Partnerska skupnost — Nemožnost v zadevni državi članici pred letom 2010 — Dokazano trajno razmerje — Člen 6(2) — Upravičitev različnega obravnavanja zaradi starosti)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. novembra 2016 (The Labour Court, Ireland – Irska) – David L. Parris/Trinity College Dublin in drugi
   (Zadeva C-443/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Direktiva 2000/78/ES - Člen 2 - Prepoved diskriminacije zaradi spolne usmerjenosti in starosti - Nacionalna pokojninska shema - Izplačilo vdovske pokojnine registriranemu partnerju - Zahteva - Sklenitev partnerstva pred dopolnjenim 60. letom starosti zavarovanca navedene sheme - Partnerska skupnost - Nemožnost v zadevni državi članici pred letom 2010 - Dokazano trajno razmerje - Člen 6(2) - Upravičitev različnega obravnavanja zaradi starosti))
   (2017/C 030/10)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   The Labour Court, Ireland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dr. David L. Parris

      Tožene stranke: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform in Department of Education and Skills

      Izrek

               1.

               Člen 2 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da nacionalna ureditev – ki v okviru poklicne pokojninske sheme pravico preživelih registriranih partnerjev zavarovancev do vdovske pokojnine pogojuje s tem, da je bila registrirana partnerska skupnost sklenjena pred dopolnjenim 60. letom starosti zavarovanca, pri čemer nacionalno pravo zadevnemu zavarovancu ni dopuščalo, da registrirano partnersko skupnost sklene pred dopolnitvijo te starostne meje – ne pomeni diskriminacije zaradi spolne usmerjenosti.

               2.

               Člena 2 in 6(2) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da nacionalna ureditev, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari – ki v okviru poklicne pokojninske sheme pravico preživelih registriranih partnerjev zavarovancev do vdovske pokojnine pogojuje s tem, da je bila registrirana partnerska skupnost sklenjena pred dopolnjenim 60. letom starosti zavarovanca, pri čemer nacionalno pravo zadevnemu zavarovancu ni dopuščalo, da registrirano partnersko skupnost sklene pred dopolnitvijo te starostne meje – ne pomeni diskriminacije zaradi starosti.

               3.

               Člena 2 in 6(2) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da nacionalna ureditev, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ne more vzpostaviti diskriminacije zaradi skupnega učinka razlogov zaradi spolne usmerjenosti in starosti, če navedena ureditev ne vzpostavlja diskriminacije niti zaradi spolne usmerjenosti niti zaradi starosti, ki se presojata ločeno.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Izbris zadeve C-156/02

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/31

         Izbris zadeve C-156/02 (1)

   (2005/C 217/61)

      (Jezik postopka: nemščina)

   S sklepom z dne 6. junija 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-156/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundessozialgericht): Maria Purschke proti Landesversicherungsanstalt Oberbayern.

      (1)  UL C 180, 27.07.2002.


title: Zadeva C-36/10: Tožba, vložena 22. januarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/17

         Tožba, vložena 22. januarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-36/10)
   2010/C 80/32
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Sipos in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh ukrepov za pravilen prenos člena 12(1), drugi pododstavek, Direktive Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (1), kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/105/ES z dne 16. decembra 2003 (2), ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               naj se Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tožbi Komisija trdi, da tožena stranka ni pravilno izvedla določb iz člena 12(1), drugi pododstavek, Direktive 96/82/ES v regiji Bruselj-prestolnica. Za preprečevanje večjih nesreč in omejevanje posledic takšnih nesreč ta določba namreč vzpostavlja za države članice obveznost, da zagotovijo, da politika delitve ali rabe zemljišč upošteva dolgoročne potrebe po ohranjanju ustreznih razdalj med ustanovami, ki jih zajema direktiva, in področji, kot so stanovanjska območja, zgradbe in območja, kjer se pogosto zadržujejo ljudje, ali rekreacijske površine iz člena 12 Direktive. Iz analize določb, ki so jih prenesli bruseljski organi, pa je razvidno, da se te določbe nanašajo samo na postopek za izdajo dovoljenj za gradnjo ali razdelitev, ki nujno sledi fazi izdelave politike dodelitve ali rabe zemljišč. Tako so regionalni ukrepi nepopolni, če ne zajemajo celotnega postopka opredelitve in izvedbe te politike.

      (1)  UL 1997, L 10, str. 13.

      (2)  Direktiva 2003/105/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 96/82/ES o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, (UL L 345, str. 97).