title: Zadeva T-227/19: Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Ronal/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/80

      Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Ronal/Komisija
      (Zadeva T-227/19)
      (2019/C 206/72)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ronal GmbH (Forst, Nemčija) (zastopnika: M. Kachel in D. Fouquet, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166 (UL 2019, L 14, str. 1), razglasi za ničen za leti 2012 in 2013;

                  —

                  podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166, razglasi za ničen za leti 2012 in 2013, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166, razglasi za ničen v delu, v katerem za pasovne odjemalce z vsaj 7000 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 20 %, za pasovne odjemalce z vsaj 7500 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 15 % in za pasovne odjemalce z vsaj 8000 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 10 % objavljene omrežnine;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166 razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko in v katerem za pasovne odjemalce z vsaj 7000 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 20 % objavljene omrežnine, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno z odvetniškimi in potnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na naslednjih tožbenih razlogih.

                  1.

                  Napačna ugotovitev, da gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU
                  V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja očitek, da je tožena stranka pri preizkusu sporne omrežnine napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da so bila uporabljena državna sredstva.
                  Poleg tega naj bi bil pri preizkusu elementa „Selektivnost“ pomanjkljivo in nepopolno določen referenčni sistem.
                  Tožena stranka naj bi zaradi nepopolne določitve referenčnega sistema kršila tudi obveznost obrazložitve, ki jo ima na podlagi člena 296(2) PDEU.

                  2.

                  Kršitev načela enakega obravnavanja
                  V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je bila s sklepom tožene stranke določena le obveznost doplačila za pasovne odjemalce, ki so bili v letih 2012 in 2013 v celoti oproščeni plačila omrežnine. Zato so bili ti pasovni odjemalci v primerjavi s pasovnimi odjemalci, za katere so v istem časovnem obdobju veljala pavšalna znižanja omrežnine in za katere ni bila določena nobena obveznost doplačila, neenako obravnavani in neupravičeno oškodovani.
                  V zvezi s tem tožeča stranka poleg tega navaja očitek, da je tožena stranka v zvezi z neenakim obravnavanjem kršila obveznost obrazložitve iz člena 263(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Z neenakim obravnavanjem naj bi se poleg tega kršilo načelo prepovedi diskriminacije iz člena 32(1) Direktive 2009/72/ES (1).

                  3.

                  Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
                  V tretjem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je imela na podlagi individualnih okoliščin legitimna pričakovanja, da lahko obdrži posebne omrežnine, ki so ji bile dodeljene.

         (1)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL 2009, L 211, str. 55).


title: Zadeva T-228/19: Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Hüttenwerke Krupp Mannesmann/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/82

      Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Hüttenwerke Krupp Mannesmann/Komisija
      (Zadeva T-228/19)
      (2019/C 206/73)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburg, Nemčija) (zastopnika: M. Kachel in D. Fouquet, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166 (UL 2019, L 14, str. 1), razglasi za ničen za leti 2012 in 2013;

                  —

                  podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166, razglasi za ničen za leti 2012 in 2013, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno z odvetniškimi in potnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na naslednjih tožbenih razlogih.

                  1.

                  Napačna ugotovitev, da gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU
                  V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja očitek, da je tožena stranka pri preizkusu sporne omrežnine napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da so bila uporabljena državna sredstva.
                  Poleg tega naj bi bil pri preizkusu elementa „Selektivnost“ pomanjkljivo in nepopolno določen referenčni sistem.
                  Tožena stranka naj bi zaradi nepopolne določitve referenčnega sistema kršila tudi obveznost obrazložitve, ki jo ima na podlagi člena 296(2) PDEU.

                  2.

                  Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
                  V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je imela na podlagi individualnih okoliščin legitimna pričakovanja, da lahko obdrži posebne omrežnine, ki so ji bile dodeljene.


title: Zadeva T-230/19: Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Evonik Functional Solutions/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/85

      Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Evonik Functional Solutions/Komisija
      (Zadeva T-230/19)
      (2019/C 206/75)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evonik Functional Solutions GmbH (Essen, Nemčija) (zastopnici: N. Voß in D. Fouquet, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166 (UL 2019, L 14, str. 1), razglasi za ničen za leti 2012 in 2013;

                  —

                  podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166, razglasi za ničen za leti 2012 in 2013, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166, razglasi za ničen v delu, v katerem za pasovne odjemalce z vsaj 7000 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 20 %, za pasovne odjemalce z vsaj 7500 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 15 % in za pasovne odjemalce z vsaj 8000 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 10 % objavljene omrežnine;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166 razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko in v katerem za pasovne odjemalce z vsaj 7500 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 15 % objavljene omrežnine;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166, razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko in v katerem določa vračilo v višini več kot 20 % objavljene omrežnine, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno z odvetniškimi in potnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na naslednjih tožbenih razlogih.

                  1.

                  Napačna ugotovitev, da gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU
                  V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja očitek, da je tožena stranka pri preizkusu sporne omrežnine napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da so bila uporabljena državna sredstva.
                  Poleg tega naj bi bil pri preizkusu elementa „Selektivnost“ pomanjkljivo in nepopolno določen referenčni sistem.
                  Tožena stranka naj bi zaradi nepopolne določitve referenčnega sistema kršila tudi obveznost obrazložitve, ki jo ima na podlagi člena 296(2) PDEU.

                  2.

                  Kršitev načela enakega obravnavanja
                  V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je bila s sklepom tožene stranke določena le obveznost doplačila za pasovne odjemalce, ki so bili v letih 2012 in 2013 v celoti oproščeni plačila omrežnine. Zato so bili ti pasovni odjemalci v primerjavi s pasovnimi odjemalci, za katere so v istem časovnem obdobju veljala pavšalna znižanja omrežnine in za katere ni bila določena nobena obveznost doplačila, neenako obravnavani in neupravičeno oškodovani.
                  V zvezi s tem tožeča stranka poleg tega navaja očitek, da je tožena stranka v zvezi z neenakim obravnavanjem kršila obveznost obrazložitve iz člena 263(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Z neenakim obravnavanjem naj bi se poleg tega kršilo načelo prepovedi diskriminacije iz člena 32(1) Direktive 2009/72/ES (1).

                  3.

                  Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
                  V tretjem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je imela na podlagi individualnih okoliščin legitimna pričakovanja, da lahko obdrži posebne omrežnine, ki so ji bile dodeljene.

         (1)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL 2009, L 211, str. 55).


title: Zadeva T-235/19: Tožba, vložena 4. aprila 2019 – HIM/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/87

      Tožba, vložena 4. aprila 2019 – HIM/Komisija
      (Zadeva T-235/19)
      (2019/C 206/76)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Health Information Management (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Zeegers, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  zahtevek razglasi za dopusten in utemeljen, ter posledično;

                  —

                  razsodi, da tožeča stranka ni dolžna plačati opominov št. 3241901815 (94.445,00 EUR) in št. 3241901886 (121.517,00 EUR), ki sta bila izdana 4. februarja 2019, in po potrebi ta opomina razglasi za nična v skladu s členoma 263 in 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov, katerih znesek je začasno ocenjen na 8000 EUR.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožeči stranki ni bilo posredovano končno revizijsko poročilo, tako da ni mogla predstaviti svojega stališča ob polnem poznavanju zadeve. Zaradi tega neposredovanja sta opomina, ki ju je izdala Komisija, neutemeljena.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: revizor in Komisija nista spoštovala pravil o določitvi upravičenih stroškov. Tožeča stranka izpodbija stališče Komisije, ki naj bi s svojo odločitvijo dodala pogoj, ki v besedilih, ki se uporabljajo zlasti na področju dela na daljavo, ni določen, tako da je Komisija ravnala nasprotno kot v pri prejšnjih revizijah, ki so se nanašale na tožečo stranko.


title: Zadeva T-242/19: Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/87

      Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija
      (Zadeva T-242/19)
      (2019/C 206/77)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Kitajska) (zastopnik: P. De Baere, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za nično razglasi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2019/73 z dne 17. januarja 2019 (1) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; in

                  —

                  tožeči stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga navaja, da je tožeča stranka storila očitno napako pri presoji, ker je ugotovila, da je bil nakup aluminija s strani tožeče stranke predmet znatnega vmešavanja države in ni odražal tržnih vrednosti na podlagi člena 2(7)(c), prva alinea, Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016. (2)

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga zatrjuje, da je tožeča stranka storila očitno napako pri presoji, ker je ugotovila, da je bila tožeča stranka predmet znatnega izkrivljanja, ki se prenaša še iz prejšnjega sistema netržnega gospodarstva na podlagi člena 2(7)(c), tretja alinea, Uredbe (EU) 2016/1036.

                  3.

                  V okviru tretjega tožbenega razloga navaja, da je tožeča stranka kršila člen 2(10) in člen 2(10)(d)(i) in (ii) Uredbe (EU) 2016/1036, ker ni opravila poštene primerjave in ni prilagodila normalne vrednosti zaradi razlik v ravneh trgovanja med uvozno ceno in normalno vrednostjo in ker tožeči stranki ni posredovala potrebnih informacij, da bi ta količinsko opredelila zahtevek za prilagoditev.

                  4.

                  V okviru četrtega tožbenega razloga zatrjuje, da je tožeča stranka kršila člen 3(2), (3) in (6) Uredbe (EU) 2016/1036, ker za izračun nelojalnega nižanja cen in nelojalnega določanja pod ceno ni primerjala cene uvoza s ceno podobnega proizvoda, ki ga proizvaja industrija Evropske unije, na isti ravni trgovanja in na točki, ko si blago začne konkurirati.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/73 z dne 17. januarja 2019 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz električnih koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 16, 18.1.2019, str. 108).

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL L 176, 30.6.2016, str. 21).


title: Zadeva T-243/19: Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/88

      Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija
      (Zadeva T-243/19)
      (2019/C 206/78)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Kitajska) (zastopnik: P. De Baere, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za nično razglasi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2019/72 z dne 17. januarja 2019 (1) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga navaja, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji, ker je ugotovila, da je bila subvencija dodeljena pri nakupu motorjev in baterij s strani tožeče stranke, in je zato kršila člena 1(1) in 3 Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 (2). Ta tožbeni razlog ima štiri dele:

                              —

                              tožena stranka naj ne bi dokazala, da naj bi kitajska vlada pooblastila ali usmerjala kitajske dobavitelje motorjev in baterij tožeče stranke;

                              —

                              tožeča stranka ni dokazala, da naj bi domnevni finančni prispevek kitajske vlade tožeči stranki prinesel korist;

                              —

                              tožeča stranka naj bi ugotovitve glede tožeče stranke utemeljila na napačni uporabi člena 28 Uredbe (EU) 2016/1037; in

                              —

                              tožeča stranka naj ne bi dokazala povezave med lokalno kupljenimi motorji in baterijami ter električnimi kolesi, izvoženimi v Evropsko unijo.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga navaja, da je tožeča stranka storila očitno napako pri presoji izračuna zneska subvencije, ker je napačno vključila ugodnosti, ki naj ne bi bile povezane z električnimi kolesi, danimi v prosti promet v Evropski uniji.

                  3.

                  V okviru tretjega tožbenega razloga navaja, da je tožeča stranka storila očitno napako pri presoji dejstev, ker je ugotovila, da uporaba bančnih potrdil o prejemu pomeni finančni prispevek v smislu člena 3(1) Uredbe (EU) 2016/1037.

                  4.

                  V okviru četrtega tožbenega razloga zatrjuje, da tožena stranka ni dokazala, da bančna potrdila o prejemu tožeči stranki prinašajo korist.

                  5.

                  V okviru petega tožbenega razloga zatrjuje, da tožena stranka ni dokazala specifičnosti domnevne subvencije, podeljene z bančnimi potrdili o prejemu, in je zato kršila člen 4 Uredbe (EU) 2016/1037.

                  6.

                  V okviru šestega tožbenega razloga zatrjuje, da je tožeča stranka storila očitno napako pri presoji, ker je ugotovila, da je tožeča stranka pridobila ugodnost s pridobitvijo pravic do uporabe zemljišč.

                  7.

                  V okviru sedmega tožbenega razloga navaja, da je tožena stranka kršila člen 8(1), (2) in (5) Uredbe (EU) 2016/1037, ker za izračun nelojalnega nižanja cen in nelojalnega določanja pod ceno ni primerjala cene uvoza s ceno podobnega proizvoda, ki ga proizvaja industrija Evropske unije, na isti ravni trgovanja in na točki, ko si blago začne konkurirati.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/72 z dne 17. januarja 2019 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz električnih koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 16, 18.1.2019, str. 5).

         (2)  Uredba (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL L 176, 30.6.2016, str. 55).


title: Zadeva T-244/19: Tožba, vložena 11. aprila 2019 – Café Camelo/EUIPO – Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/90

      Tožba, vložena 11. aprila 2019 – Café Camelo/EUIPO – Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)
      (Zadeva T-244/19)
      (2019/C 206/79)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Café Camelo, SL (Villanueva del Pardillo, Španija) zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Camel Brand Co. Ltd (Zebbug, Malta)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna znamka: prijava znamke Evropske unije – zahteva za registracijo št. 15 710 692

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. februarja 2019 v zadevi R 1165/2018-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  toženi stranki (in intervenientki, če bo intervenirala v postopku) naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-247/19: Tožba, vložena 12. aprila 2019 – Thunus in drugi/EIB

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/91

      Tožba, vložena 12. aprila 2019 – Thunus in drugi/EIB
      (Zadeva T-247/19)
      (2019/C 206/80)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeče stranke: Vincent Thunus (Contern, Luksemburg) in 7 drugih tožečih strank (zastopnica: L. Levi, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno, vključno z ugovorom nezakonitosti;

                  —

                  posledično

                              —

                              za ničen razglasi sklep v plačilnih listih tožečih strank za februar 2018, s katerim je bila določena letna prilagoditev osnovne plače, ki je bila omejena na 0,7 % za leto 2017, posledično pa naj se za nične razglasijo podobni sklepi, vsebovani v poznejših plačnih listih;

                  —

                  posledično toženi stranki naloži

                              —

                              plačilo premoženjske škode iz naslova (i) zneska plače, ki ustreza uporabi letne prilagoditve za leto 2018, in sicer 1,4 % za obdobje od 1. januarja 2018 do 31. decembra 2018; (ii) zneska plače, ki ustreza posledicam uporabe letne prilagoditve 0,7 % za leto 2018 od zneska plač, ki bodo izplačane od januarja 2018; (iii) zamudnih obresti od zneska plač, ki se dolgujejo vse do popolnega plačila dolgovanih zneskov, pri čemer se mora stopnja zamudnih obresti, ki se uporabi, izračunati na podlagi stopnje, ki jo Evropska centralna banka določi za operacije glavnega refinanciranja, ki se uporabljajo v zadevnem obdobju, ki se povečajo za tri točke;

                  —

                  toženi stranki v okviru ukrepov procesnega vodstva naloži, če tega ne bo storila sama, da predloži te dokumente:

                              —

                              sklep sveta direktorjev EIB z dne 18. julija 2017 (CA/505/17);

                              —

                              sklep upravnega odbora z dne 30. januarja 2018 (MC-021-ADM-15-2018) in

                              —

                              zapis direktorata za kadrovske zadeve z dne 25. januarja 2018 (CS/PERS-QMS/ACB/2018-0011);

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo v zvezi s sklepom sveta direktorjev z dne 18. julija 2017 dva tožbenega razloga, v zvezi s sklepom upravnega odbora z dne 30. januarja 2018 pa tri tožbene razloge.
      V zvezi s sklepom sveta direktorjev z dne 18. julija 2017 se:

                  1.

                  s prvim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev načela pravne varnosti;

                  2.

                  z drugim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev legitimnega pričakovanja in pridobljenih pravic.

            V zvezi s sklepom upravnega odbora z dne 30. januarja 2018 se:

                  1.

                  s prvim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev postopkovnih jamstev iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah;

                  2.

                  z drugim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev pravice do posvetovanja s kolegijem;

                  3.

                  s tretjim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev načela sorazmernosti.

            V zvezi z odškodninskim zahtevkom tožeče stranke zahtevajo plačilo razlike dolgovane plače, torej 1,4 % od 1. januarja 2018 (vključno z vplivom tega povečanja na denarne dajatve), povečane za zamudne obresti.


title: Zadeva T-261/19: Tožba, vložena 18. aprila 2019 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Optima Naturals (OptiMar)

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/93

      Tožba, vložena 18. aprila 2019 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Optima Naturals (OptiMar)
      (Zadeva T-261/19)
      (2019/C 206/81)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Optima Naturals Srl (Gallarate, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava znamke Unije OptiMar – znamka Unije št. 15 176 258

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. januarja 2019 v zadevi R 1348/2018-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-262/19: Tožba, vložena 17. aprila 2019 – Jakober/EUIPO (Oblika skodelice)

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/93

      Tožba, vložena 17. aprila 2019 – Jakober/EUIPO (Oblika skodelice)
      (Zadeva T-262/19)
      (2019/C 206/82)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Philip Jakober (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: J. Klink, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije (Oblika skodelice) – Prijava št. 15 963 994

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. februarja 2019 v zadevi R 1153/2018-4

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni tako, da se pritožba razglasi za utemeljeno in da se zato dopusti vpis prijave znamke Unije št. 15 963 994 v register Urada Evropske unije za intelektualno lastnino;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in/ali člena 7(3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-264/19: Tožba, vložena 18. aprila 2018 – nanoPET Pharma/EUIPO - Miltenyi Biotec (viscover)

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/94

      Tožba, vložena 18. aprila 2018 – nanoPET Pharma/EUIPO - Miltenyi Biotec (viscover)
      (Zadeva T-264/19)
      (2019/C 206/83)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: nanoPET Pharma GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnica: C. Onken, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti viscover – Prijava št. 9 197 732

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17/01/2019 v zadevi R 1288/2017-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka predlaga, naj se

                  —

                  izpodbijana odločba razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 60(2)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-265/19: Tožba, vložena 19. aprila 2019 – Italija/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/95

      Tožba, vložena 19. aprila 2019 – Italija/Komisija
      (Zadeva T-265/19)
      (2019/C 206/84)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopniki: R. Guizzi, A. Giordano in G. Palmieri, avvocati dello stato)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj Izvedbeni sklep Komisije C (2019) 869 z dne 12. februarja 2019 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, ki je bil notificiran 13. februarja 2019, razglasi za ničen v delu, na katerega se nanaša ta tožba.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga se sklicuje na PREISKAVO CEB/2017/067/IT in trdi, da je prišlo do kršitve Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 414), zlasti njenega člena 2(2), Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL 2005, L 209, str. 1), zlasti njenega člena 31(2), in Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549).

                              —

                              V zvezi s tem se tožeča stranka poleg tega sklicuje na kršitev člena 5(4) Pogodbe o Evropski uniji, kakor je bila spremenjena z Lizbonsko pogodbo z dne 12. decembra 2007, ter načel sorazmernosti in zaupanja v pravo.

                              —

                              Tožeča stranka se nazadnje sklicuje na zlorabo pooblastil in na bistveno kršitev postopka z vidika pomanjkljive obrazložitve.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga se tožeča stranka sklicuje na PREISKAVO FA/2008/067/IT in trdi, da je prišlo do kršitve Uredbe (ES) št. 1258/1999 in Uredbe (ES) št. 1290/2005, pa tudi do kršitve člena 5 Pogodbe o Evropski uniji.

                              —

                              Italijanska republika se torej sklicuje na prekoračitev pooblastil, na bistveno kršitev postopka z vidika pomanjkljive obrazložitve in, nazadnje, na kršitev načel sorazmernosti in zaupanja v pravo.


title: Zadeva T-191/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. aprila 2019 – Boehringer Ingelheim International/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/97

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. aprila 2019 – Boehringer Ingelheim International/Komisija
      (Zadeva T-191/17) (1)

      (2019/C 206/86)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 178, 6.6.2017.


title: Zadeva T-202/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2019 – Bruel/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/97

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2019 – Bruel/Komisija
      (Zadeva T-202/18) (1)

      (2019/C 206/87)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 166, 14.5.2018.


title: Zadeva T-4/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2019 – Hankintatukku Arno Latvus/EUIPO – Triaz Group (VIVANIA)

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/97

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2019 – Hankintatukku Arno Latvus/EUIPO – Triaz Group (VIVANIA)
      (Zadeva T-4/19) (1)

      (2019/C 206/88)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 72, 25.2.2019.


title: Zadeva T-353/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2019 – Promeco/EUIPO – Aerts (posode) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Umik zahteve za ugotovitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/35

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2019 – Promeco/EUIPO – Aerts (posode)
      (Zadeva T-353/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Umik zahteve za ugotovitev ničnosti - Ustavitev postopka)
      (2019/C 213/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Promeco NV (Kortrijk, Belgija) (zastopnika: H. Hartwig in A. von Mühlendahl, avocats)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard-Monguiral, in H. O'Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Aerts NV (Geel, Belgija) (zastopnika: G. Glas in T. Carmeliet, avocats)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo velikega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. februarja 2018 (zadeva R 459/2016-G) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Promeco NV in Aerts NV.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Družbi Promeco NV se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

                  3.

                     Družba Aerts NV nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 259, 23.7.2018.


title: Zadeva T-205/19: Tožba, vložena 5. aprila 2019 – BD/Komisija

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/47

      Tožba, vložena 5. aprila 2019 – BD/Komisija
      (Zadeva T-205/19)
      (2019/C 213/47)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BD (zastopnika: F. Wagner in N. Voß, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) (UL 2019, L 14, str. 1), razglasi za ničen za leti 2012 in 2013;

                  —

                  podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) , razglasi za ničen za leti 2012 in 2013, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) , razglasi za ničen v delu, v katerem za pasovne odjemalce z vsaj letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 20 %, za pasovne odjemalce z vsaj letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 15 % in za pasovne odjemalce z vsaj letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 10 % objavljene omrežnine;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko in v katerem za pasovne odjemalce z vsaj letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 20 % objavljene omrežnine, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno z odvetniškimi in potnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na naslednjih tožbenih razlogih.

                  1.

                  Napačna ugotovitev, da gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU
                  V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja očitek, da je tožena stranka pri preizkusu sporne omrežnine napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da so bila uporabljena državna sredstva.
                  Poleg tega naj bi bil pri preizkusu elementa „Selektivnost“ pomanjkljivo in nepopolno določen referenčni sistem.
                  Tožena stranka naj bi zaradi nepopolne določitve referenčnega sistema kršila tudi obveznost obrazložitve, ki jo ima na podlagi člena 296(2) PDEU.

                  2.

                  Kršitev načela enakega obravnavanja
                  V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je bila s sklepom tožene stranke določena le obveznost doplačila za pasovne odjemalce, ki so bili v letih 2012 in 2013 v celoti oproščeni plačila omrežnine. Zato so bili ti pasovni odjemalci v primerjavi s pasovnimi odjemalci, za katere so v istem časovnem obdobju veljala pavšalna znižanja omrežnine in za katere ni bila določena nobena obveznost doplačila, neenako obravnavani in neupravičeno oškodovani.
                  V zvezi s tem tožeča stranka poleg tega navaja očitek, da je tožena stranka v zvezi z neenakim obravnavanjem kršila obveznost obrazložitve iz člena 263(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Z neenakim obravnavanjem naj bi se poleg tega kršilo načelo prepovedi diskriminacije iz člena 32(1) Direktive 2009/72/ES (1).

                  3.

                  Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
                  V tretjem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je imela na podlagi individualnih okoliščin legitimna pričakovanja, da lahko obdrži posebne omrežnine, ki so ji bile dodeljene.

         (1)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL 2009, L 211, str. 55).


title: Zadeva T-234/19: Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Infineon Technologies/Komisija

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/53

      Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Infineon Technologies/Komisija
      (Zadeva T-234/19)
      (2019/C 213/52)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Nemčija) (zastopnika: L. Assmann in M. Peiffer, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep tožeče stranke, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) , z dne 28. maja 2018 o shemi pomoči SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN), ki jo je Nemčija izvedla za pasovne odjemalce na podlagi člena 19 Stromnetzentgeltverordnung (v nadaljevanju: StromNEV) (UL 2019, L 14, str. 1), in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na enem tožbenem razlogu, v katerem tožeča stranka navaja, da oprostitev plačila omrežnine iz člena 19(2), drugi stavek, StromNEV ni državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU in naslednjih.
      Tožeča stranka v zvezi s tem najprej navaja, da oprostitev plačila omrežnine na podlagi člena 19(2) StromNEV ni bila dodeljena iz državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU, temveč je bila financirana s strani operaterjev električnega omrežja, katerih organizacijo ureja zasebno pravo in jih ni mogoče pripisati državi. Sporne dajatve naj po učinkih prav tako ne bi bilo mogoče izenačiti z dajatvijo na porabo električne energije v Nemčiji. Poleg tega naj Zvezna republika Nemčija ne bi imela pravice do razpolaganja z operaterji prenosnega sistema, ki jim je bilo zaupano upravljanje s tem denarjem.
      Tožeča stranka poleg tega navaja, da se oprostitev plačila omrežnine na podlagi člena 19(2) StromNEV bistveno razlikuje od dejanskega stanja v zadevah C-206/06, Essent Netwerk Noord in drugi, in C-262/12, Vent De Colère!. Sporna zadeva pa naj bi bila primerljiva z dajatvijo v zadevi C-405/16 P, Nemčija/Komisija, zaradi česar se ne bi smelo šteti, da gre za pomoč.


title: Zadeva T-237/19: Tožba, vložena 8. aprila 2019 – GTP/Komisija

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/54

      Tožba, vložena 8. aprila 2019 – GTP/Komisija
      (Zadeva T-237/19)
      (2019/C 213/53)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: GTP - Glastechnik Piesau GmbH & Co. KG (Neuhaus am Rennweg, Nemčija) (zastopnika: F. Wagner in N. Voß, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) (UL 2019, L 14, str. 1), razglasi za ničen za leti 2012 in 2013;

                  —

                  podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) , razglasi za ničen za leti 2012 in 2013, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) , razglasi za ničen v delu, v katerem za pasovne odjemalce z vsaj letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 20 %, za pasovne odjemalce z vsaj letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 15 % in za pasovne odjemalce z vsaj letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 10 % objavljene omrežnine;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko in v katerem za pasovne odjemalce z vsaj letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 20 % objavljene omrežnine, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno z odvetniškimi in potnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na naslednjih tožbenih razlogih.

                  1.

                  Napačna ugotovitev, da gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU
                  V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja očitek, da je tožena stranka pri preizkusu sporne omrežnine napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da so bila uporabljena državna sredstva.
                  Poleg tega naj bi bil pri preizkusu elementa „Selektivnost“ pomanjkljivo in nepopolno določen referenčni sistem.
                  Tožena stranka naj bi zaradi nepopolne določitve referenčnega sistema kršila tudi obveznost obrazložitve, ki jo ima na podlagi člena 296(2) PDEU.

                  2.

                  Kršitev načela enakega obravnavanja
                  V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je bila s sklepom tožene stranke določena le obveznost doplačila za pasovne odjemalce, ki so bili v letih 2012 in 2013 v celoti oproščeni plačila omrežnine. Zato so bili ti pasovni odjemalci v primerjavi s pasovnimi odjemalci, za katere so v istem časovnem obdobju veljala pavšalna znižanja omrežnine in za katere ni bila določena nobena obveznost doplačila, neenako obravnavani in neupravičeno oškodovani.
                  V zvezi s tem tožeča stranka poleg tega navaja očitek, da je tožena stranka v zvezi z neenakim obravnavanjem kršila obveznost obrazložitve iz člena 263(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Z neenakim obravnavanjem naj bi se poleg tega kršilo načelo prepovedi diskriminacije iz člena 32(1) Direktive 2009/72/ES (1).

                  3.

                  Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
                  V tretjem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je imela na podlagi individualnih okoliščin legitimna pričakovanja, da lahko obdrži posebne omrežnine, ki so ji bile dodeljene.

         (1)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL 2009, L 211, str. 55).


title: Zadeva T-240/19: Tožba, vložena 9. aprila 2019 – A9.com/EUIPO (Upodobitev ikone z zvoncem)

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/56

      Tožba, vložena 9. aprila 2019 – A9.com/EUIPO (Upodobitev ikone z zvoncem)
      (Zadeva T-240/19)
      (2019/C 213/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: A9.com, Inc. (Palo Alto, Kalifornija, Združene države) (zastopnika: A. Klett in C. Mikyska, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije (Upodobitev ikone z zvoncem – Prijava št. 17 868 712)

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. februarja 2019 v zadevi R 1309/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov iz postopka pred Splošnim sodiščem in postopka pred odborom za pritožbe, vključno z nujnimi stroški, ki jih je imela tožeča stranka v obeh postopkih.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev členov 7(1)(c) in 7(2) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-571/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2019 – YR/Komisija

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/84

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2019 – YR/Komisija
      (Zadeva T-571/18) (1)

      (2019/C 213/83)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 408, 12.11.2018


title: Zadeva C-450/17 P: Sodba Sodišča (prvega senat) z dne 8. maja 2019 – Landeskreditbank Baden-Württemberg - Förderbank/Evropska centralna banka, Evropska komisija (Pritožba — Ekonomska in monetarna politika — Uredba (EU) št. 1024/2013 — Člen 6(4) — Uredba (EU) št. 468/2014 — Člen 70(1) — Bonitetni nadzor kreditnih institucij — Na Evropsko centralno banko (ECB) prenesene naloge — Enotni mehanizem nadzora — Izvajanje teh nalog s strani pristojnih nacionalnih organov — „Manj pomembna“ kreditna institucija — „Posebne okoliščine“, ki upravičujejo, zakaj se lahko neka kreditna institucija šteje za „manj pomembno“)

text:
               8.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 230/5

      Sodba Sodišča (prvega senat) z dne 8. maja 2019 – Landeskreditbank Baden-Württemberg - Förderbank/Evropska centralna banka, Evropska komisija
      (Zadeva C-450/17 P) (1)

      (Pritožba - Ekonomska in monetarna politika - Uredba (EU) št. 1024/2013 - Člen 6(4) - Uredba (EU) št. 468/2014 - Člen 70(1) - Bonitetni nadzor kreditnih institucij - Na Evropsko centralno banko (ECB) prenesene naloge - Enotni mehanizem nadzora - Izvajanje teh nalog s strani pristojnih nacionalnih organov - „Manj pomembna“ kreditna institucija - „Posebne okoliščine“, ki upravičujejo, zakaj se lahko neka kreditna institucija šteje za „manj pomembno“)
      (2019/C 230/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Landeskreditbank Baden-Württemberg - Förderbank (zastopniki: A. Glos, T. Lübbig in M. Benzing, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Evropska centralna banka (zastopniki: E. Koupepidou in M. R. Bax, agenta, skupaj z H.-G. Kamannom, Rechtsanwalt), Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in K.-Ph. Wojcik, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Landeskreditbank Baden Württemberg – Förderbank se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 293, 4.9.2017.


title: Zadeva C-291/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Brașov (Romunija) 9. aprila 2019 – SO/TP in drugi

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Brașov (Romunija) 9. aprila 2019 – SO/TP in drugi
      (Zadeva C-291/19)
      (2019/C 246/09)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Brașov

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: SO

         Nasprotne stranke: TP in drugi

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba mehanizem za sodelovanje in preverjanje, vzpostavljen z Odločbo Komisije 2006/928/ES z dne 13. decembra 2006, šteti za akt, ki ga je sprejela institucija Evropske unije, v smislu člena 267 PDEU, tako da je lahko predmet razlage Sodišča Evropske unije?

                  2.

                  Ali so zahteve iz poročil, pripravljenih v okviru navedenega mehanizma, zlasti (toda ne samo) v zvezi s potrebo po sprejetju zakonodajnih sprememb, ki bodo skladne z ugotovitvami mehanizma za sodelovanje in preverjanje ter s priporočili Beneške komisije in Skupine držav proti korupciji, ki delujeta v okviru Sveta Evrope, za Romunijo zavezujoče?

                  3.

                  Ali je treba člen 2 v povezavi s členom 4(3) Pogodbe o Evropski uniji razlagati tako, da iz obveznosti države članice, da spoštuje načela pravne države, izhaja tudi zahteva, v skladu s katero mora Romunija spoštovati zahteve iz poročil, pripravljenih v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje, vzpostavljenega z Odločbo Komisije 2006/928/ES z dne 13. decembra 2006? (1)

                  4.

                  Ali načelo neodvisnosti sodnikov, določeno v členu 19(1), drugi pododstavek, PEU in členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kot se razlaga s sodno prakso Sodišča Evropske unije (veliki senat, sodba z dne 27. februarja 2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C-64/16, EU:C:2018:117), nasprotuje vzpostavitvi oddelka za preiskave kaznivih dejanjstorjenih v pravosodju, v okviru tožilstva pri Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija), glede na podrobna pravila o imenovanju/razrešitvi s funkcije tožilcev, ki so del navedenega oddelka, podrobna pravila o opravljanju dejavnosti v tem oddelku in način ugotavljanja pristojnosti, v povezavi z majhnim številom delovnih mest v tem oddelku?

                  5.

                  Ali člen 47 [drugi odstavek] Listine Evropske unije o temeljnih pravicah glede pravice do poštenega sojenja z odločanjem o zadevi v razumnem roku, nasprotuje vzpostavitvi oddelka za preiskave kaznivih dejanj, storjenih v pravosodju, v okviru tožilstva pri Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija), glede na podrobna pravila o opravljanju dejavnosti v tem oddelku in način ugotavljanja pristojnosti, v povezavi z majhnim številom delovnih mest v tem oddelku?

         (1)  Odločba Komisije z dne 13. decembra 2006 o vzpostavitvi mehanizma za sodelovanje in preverjanje napredka Romunije pri izpolnjevanju posebej določenih meril na področjih reforme pravosodja in boja proti korupciji (UL 2006, L 354, str. 56).


title: Zadeva C-320/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 19. aprila 2019 – Ingredion Germany GmbH/Zvezna republika Nemčija

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 19. aprila 2019 – Ingredion Germany GmbH/Zvezna republika Nemčija
      (Zadeva C-320/19)
      (2019/C 246/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Berlin

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ingredion Germany GmbH

         Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 18(1)(c) in (2), drugi pododstavek, Sklepa Evropske komisije 2011/278/EU (1) v povezavi s členoma 3(h) in 10a Direktive 2003/87/ES (2) razlagati tako, da je zadevni faktor uporabe zmogljivosti, ki se uporablja za raven dejavnosti glede goriva, za nove udeležence omejen na vrednost, ki je manjša od 100 %?

         (1)  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, UL 2011, L 130, str.1.

         (2)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631.


title: Zadeva C-363/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Patent- and marknadsdomstolen (Švedska) 7. maja 2019 – Konsumentombudsmannen/Mezina AB

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Patent- and marknadsdomstolen (Švedska) 7. maja 2019 – Konsumentombudsmannen/Mezina AB
      (Zadeva C-363/19)
      (2019/C 246/11)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Patent- and marknadsdomstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Konsumentombudsmannen

         Nasprotna stranka: Mezina AB

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člena 5 in 6 v povezavi s členoma 10(1) in 28(5) Uredbe št. 1924/2006 (1) urejata dokazno breme, ko nacionalno sodišče ugotavlja, ali so bile navedene nedovoljene zdravstvene trditve, če gre pri zadevnih zdravstvenih trditvah za trditev, ki je zajeta z vlogo iz člena 13(2) Uredbe št. 1924/2006, vendar pa v zvezi z vlogo še ni bila izdana odločitev o odobritvi ali neodobritvi, ali pa se dokazno breme določa v skladu z nacionalnim pravom?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje, da določbe Uredbe št. 1924/2006 urejajo dokazno breme, ali je dokazno breme na trgovcu, ki navaja zadevno zdravstveno trditev, ali pa je na organu, ki nacionalnemu sodišču predlaga, naj trgovcu prepove nadaljnje navajanje trditve?

                  3.

                  Ali v primeru, kakršen je opisani v prvem vprašanju, člena 5 in 6 v povezavi s členoma 10(1) in 28(5) Uredbe št. 1924/2006 urejata dokazne zahteve, ko nacionalno sodišče ugotavlja, ali so bile navedene nedovoljene zdravstvene trditve, ali pa se dokazne zahteve določajo v skladu z nacionalnim pravom?

                  4.

                  Če je odgovor na tretje vprašanje, da določbe Uredbe št. 1924/2006 urejajo dokazne zahteve, kakšne so te dokazne zahteve?

                  5.

                  Ali na vprašanja od 1 do 4 vpliva dejstvo, da je v postopku pred nacionalnim sodiščem mogoče Uredbo št. 1924/2006 (vključno s členom 3(a) Uredbe) in Direktivo 2005/29 (2) uporabiti skupaj?

         (1)  Uredba (ES) št. 1924/2006 Evropskega Parlementa in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL 2006, L 404, str. 9).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL 2005, L 149, str. 22).


title: Zadeva C-379/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bihor (Romunija) 14. maja 2019 – kazenski postopek zoper IG, JH, KI, LJ

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bihor (Romunija) 14. maja 2019 – kazenski postopek zoper IG, JH, KI, LJ
      (Zadeva C-379/19)
      (2019/C 246/12)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Bihor

         Stranke v postopku v glavni stvari

      IG, JH, KI, LJ

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali so mehanizem za sodelovanje in preverjanje, vzpostavljen z Odločbo Komisije 2006/928/ES z dne 13. decembra 2006 (1), in zahteve iz poročil, pripravljenih v okviru navedenega mehanizma, za Romunijo zavezujoči?

                  2.

                  Ali je treba člen 2 v povezavi s členom 4(3) Pogodbe o Evropski uniji razlagati tako, da obveznost Romunije, da spoštuje zahteve iz poročil, pripravljenih v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje, vzpostavljenega z Odločbo Komisije 2006/928/ES z dne 13. decembra 2006, izhaja iz obveznosti države članice, da spoštuje načela pravne države, tudi glede tega, da se ustavno sodišče, ki je politično-pravosodni organ, vzdrži poseganja z namenom razlaganja zakona in določitve konkretnih in obveznih načinov, kako naj ga sodišča izvajajo, kar je izključna pristojnost pravosodnih organov, in za namen uvedbe novih zakonskih določb, kar je izključna pristojnost zakonodajne oblasti? Ali pravo Unije določa odpravo učinkov take odločbe, ki jo je sprejelo ustavno sodišče? Ali pravo Unije nasprotuje določbi nacionalnega prava, ki ureja disciplinsko odgovornost sodnika, ki zavrne uporabo odločbe Curtea Constituțională (ustavno sodišče) v okviru zastavljenega vprašanja?

                  3.

                  Ali načelo neodvisnosti sodišč, določeno v členu 19(1), drugi pododstavek, PEU, in členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kot ga je razložilo Sodišče Evropske unije (veliki senat, sodba z dne 27. februarja 2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C-64/16, EU:C:2018:117), nasprotuje temu, da bi bile pristojnosti sodišč nadomeščene z odločbami Curtea Constituțională (ustavno sodišče) (odločba št. 51 z dne 16. februarja 2016, odločba št. 302 z dne 4. maja 2017 in odločba št. 26 [z dne 16. januarja 2019]), s čimer bi kazenski postopek postal nepredvidljiv (retroaktivna uporaba) in s čimer bi postalo nemogoče razlagati pravo in ga uporabiti v konkretnem primeru? Ali pravo Unije nasprotuje določbi nacionalnega prava, ki ureja disciplinsko odgovornost sodnika, ki zavrne uporabo odločbe Curtea Constituțională (ustavno sodišče) v okviru zastavljenega vprašanja?

         (1)  Odločba Komisije z dne 13. decembra 2006 o vzpostavitvi mehanizma za sodelovanje in preverjanje napredka Romunije pri izpolnjevanju posebej določenih meril na področjih reforme pravosodja in boja proti korupciji (UL L 354, 2006, str. 56).


title: Zadeva C-389/19 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 20. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 7. marca 2019 v zadevi T-837/16, Kraljevina Švedska/Evropska komisija

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/13

      Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 20. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 7. marca 2019 v zadevi T-837/16, Kraljevina Švedska/Evropska komisija
      (Zadeva C-389/19 P)
      (2019/C 246/13)
      Jezik postopka: švedščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici, G. Tolstoy, agenti)

         Druge stranke v postopku: Kraljevina Švedska,
      Kraljevina Danska,
      Republika Finska,
      Evropski parlament in
      Evropska agencija za kemikalije

         Predlog

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 7. marca 2019 v zadevi T-837/16, Kraljevina Švedska/Evropska komisija, zavrne tožbo na prvi stopnji in naloži Kraljevini Švedski plačilo stroškov ali, podredno,

                  —

                  zadevo predloži Splošnemu sodišču v ponovno odločanje in pridrži stroške postopka na prvi stopnji in pritožbe, ter

                  —

                  odredi, da se učinki izpodbijanega sklepa ohranijo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba se nanaša na sodbo, ki jo je izdalo Splošno sodišče (peti senat) z dne 7. marca 2019 v zadevi T-837/16. Splošno sodišče je s to sodbo razglasilo za ničen Izvedbeni sklep Komisije C(2016) 5644 final z dne 7. septembra 2016 o avtorizaciji nekaterih uporab svinčevega sulfokromata rumenega in svinčevega kromata molibdata sulfata rdečega, in zavrnilo zahtevek Komisije, da se učinki tega sklepa ohranijo, dokler Komisija ne preuči zahteve za avtorizacijo.
      Komisija je v utemeljitev pritožbe navedla štiri pritožbene razloge.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je očitno nepravilno uporabilo pravo glede dokaznega standarda, ki se uporabi na podlagi člena 60(4) v točkah sodbe, ki se nanašajo na dokazni standard, ki ga je treba uporabiti pri presoji alternativ, zlasti v točkah 79, 81, 85, 86, 90 in 101.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je med odločanjem in zlasti v točkah 86, 90 in 96, očitno nepravilno uporabilo pravo, ker sploh ni upoštevalo diskrecijske pravice Komisije, da določi mejno vrednost za tehnično in gospodarsko izvedljivost pri presoji alternativ na podlagi člena 60(4), in je zato uporabilo napačno merilo za sodni nadzor in poseglo v socialne, gospodarske in tehnične preudarke Komisije.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je v točkah 86, 97 in 98 očitno nepravilno uporabilo pravo glede izpodbijanega sklepa, najprej s tem da ni upoštevalo dejstva, da ni bilo izdana avtorizacija za uporabe, v katerih značilnosti svinčevega pigmenta glede tehničnih rezultatov niso nujne, in drugič, s tem, da je opisalo pogoje v izpodbijanem sklepu tako, da so kazali na to, da pogoj glede analize alternativ iz člena 60(4) ni izpolnjen.
      Četrti pritožbeni razlog: drugi odstavek izreka, v katerem je Splošno sodišče odločilo, da se učinki izpodbijanega sklepa ne ohranijo, temelji na očitno nepravilni uporabi prava v točki 112 sodbe.


title: Zadeva T-161/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2019 – Puma/EUIPO – CMS (CMS Italy) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka CMS Italy — Prejšnje mednarodne figurativne znamke, ki upodabljajo mačko v skoku na desno — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugled prejšnjih znamk — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001] — Dokaz ugleda — Prejšnje odločbe EUIPO, v katerih je ugotovljen ugled prejšnjih znamk — Upoštevanje teh odločb — Obveznost obrazložitve — Načelo dobrega upravljanja)

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/21

      Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2019 – Puma/EUIPO – CMS (CMS Italy)
      (Zadeva T-161/16) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka CMS Italy - Prejšnje mednarodne figurativne znamke, ki upodabljajo mačko v skoku na desno - Relativni razlogi za zavrnitev - Ugled prejšnjih znamk - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001] - Dokaz ugleda - Prejšnje odločbe EUIPO, v katerih je ugotovljen ugled prejšnjih znamk - Upoštevanje teh odločb - Obveznost obrazložitve - Načelo dobrega upravljanja)
      (2019/C 246/21)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Puma SE (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) (Alonte, Italija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. januarja 2016 (zadeva R 229/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Puma in Costruzione Macchine Speciali (CMS).

         Izrek

                  1.

                     Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 29. januarja 2016 (zadeva R 229/2015-2) se razveljavi.

                  2.

                     EUIPO se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški družbe Puma SE.

         (1)  UL C 222, 20.6.2016.


title: Zadeva C-628/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Orange Polska S.A. (Predhodno odločanje — Varstvo potrošnikov — Direktiva 2005/29/ES — Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov — Pojem „agresivna poslovna praksa“ — Obveznost potrošnika, da dokončno odločitev o poslu sprejme v navzočnosti kurirja, ki mu dostavi splošne pogoje pogodbe)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/4

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Orange Polska S.A.
      (Zadeva C-628/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov - Pojem „agresivna poslovna praksa“ - Obveznost potrošnika, da dokončno odločitev o poslu sprejme v navzočnosti kurirja, ki mu dostavi splošne pogoje pogodbe)
      (2019/C 263/04)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

         Tožena stranka: Orange Polska S.A.

         Izrek

      Člen 2(j) in člena 8 ter 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da se to, da trgovec uporablja model sklepanja oziroma spreminjanja pogodb o opravljanju telekomunikacijskih storitev, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, pri katerem mora potrošnik dokončno odločitev o poslu sprejeti v navzočnosti kurirja, ki mu dostavi vzorčno pogodbo, ne da bi se lahko med navzočnostjo tega kurirja svobodno seznanil z njeno vsebino,

                  —

                  ne šteje za agresivno poslovno prakso v vseh okoliščinah;

                  —

                  ne šteje za agresivno poslovno prakso z izvajanjem nedopustnega vplivanja zgolj zato, ker potrošnik pred tem ni prejel njemu osebno dostavljenih – predvsem na naslov elektronske pošte ali na domači naslov – celotnih vzorčnih pogodb, če je imel možnost, da se z njihovo vsebino seznani pred obiskom kurirja, in

                  —

                  šteje za agresivno poslovno prakso z izvajanjem nedopustnega vplivanja, zlasti če trgovec ali njegov kurir izvaja nepoštena ravnanja, ki povzročajo takšen pritisk na potrošnika, da bistveno zmanjša njegovo svobodo izbire, kot so ravnanja, ki so za tega potrošnika neprijetna ali otežujejo njegov razmislek glede odločitve o poslu, ki jo mora sprejeti.

         (1)  UL C 104, 19.3.2018.


title: Zadeva C-634/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Oldenburg – Nemčija) – ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen (Predhodno odločanje — Okolje — Pošiljke odpadkov znotraj Evropske unije — Uredba (ES) št. 1013/2006 — Člen 1(3)(d) — Področje uporabe — Uredba (ES) št. 1069/2009 — Pošiljanje živalskih stranskih proizvodov)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/5

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Oldenburg – Nemčija) – ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen
      (Zadeva C-634/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Pošiljke odpadkov znotraj Evropske unije - Uredba (ES) št. 1013/2006 - Člen 1(3)(d) - Področje uporabe - Uredba (ES) št. 1069/2009 - Pošiljanje živalskih stranskih proizvodov)
      (2019/C 263/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Oldenburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: ReFood GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

         Izrek

      Člen 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov je treba razlagati tako, da so pošiljke živalskih stranskih proizvodov, za katere se uporablja Uredba (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih), izvzete s področja uporabe Uredbe št. 1013/2006, razen v primerih, v katerih je z Uredbo št. 1069/2009 izrecno določena uporaba Uredbe št. 1013/2006.

         (1)  UL C 52, 12.2.2018.


title: Zadeva C-646/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Brindisi – Italija) – kazenski postopek zoper Gianluco Mora (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Direktiva 2012/13/EU — Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku — Člen 6(4) — Pravica do obveščenosti o obdolžitvah — Informacija o vseh spremembah podanih informacij, če je to potrebno za zaščito poštenosti postopka — Sprememba pravne opredelitve dejanj, ki so predmet obdolžitve — Nemožnost obdolžene osebe, da med ustnim postopkom predlaga naložitev dogovorjene kazni, določene z nacionalno zakonodajo — Razlika v primeru spremembe dejanj, na katerih temelji obdolžitev)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/6

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Brindisi – Italija) – kazenski postopek zoper Gianluco Mora
      (Zadeva C-646/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2012/13/EU - Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku - Člen 6(4) - Pravica do obveščenosti o obdolžitvah - Informacija o vseh spremembah podanih informacij, če je to potrebno za zaščito poštenosti postopka - Sprememba pravne opredelitve dejanj, ki so predmet obdolžitve - Nemožnost obdolžene osebe, da med ustnim postopkom predlaga naložitev dogovorjene kazni, določene z nacionalno zakonodajo - Razlika v primeru spremembe dejanj, na katerih temelji obdolžitev)
      (2019/C 263/06)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale di Brindisi

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Gianluca Moro

         Izrek

      Člen 6(4) Direktive 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku in člen 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko obdolžena oseba med ustnim postopkom predlaga naložitev dogovorjene kazni v primeru spremembe dejanj, na katerih temelji obdolžitev, ne pa v primeru spremembe pravne opredelitve dejanj, ki so predmet obdolžitve.

         (1)  UL C 52, 12.2.2018.


title: Združene zadeve od C-406/17 do C-408/17 in C-417/17: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 14. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Acea Energia SpA (C 406/17), Green Network SpA (C 407/17), Enel Energia SpA (C 408/17)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l'Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C 406/17, C 407/17 in C 408/17), Hera Comm Srl (C-417/17)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Direktiva 2005/29/ES — Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu — Direktiva 2009/72/ES — Notranji trg z električno energijo — Direktiva 2009/73/ES — Notranji trg z zemeljskim plinom — Direktiva 2011/83/EU — Agresivne poslovne prakse — Sklepanje pogodb o dobavi električne energije in zemeljskega plina, ki jih potrošniki niso zahtevali — Sklepanje pogodb o dobavi na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov s kršitvijo pravic potrošnikov — Organ, pristojen za sankcioniranje teh praks)

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/3

      Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 14. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Acea Energia SpA (C 406/17), Green Network SpA (C 407/17), Enel Energia SpA (C 408/17)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l'Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C 406/17, C 407/17 in C 408/17), Hera Comm Srl (C-417/17)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico
      (Združene zadeve od C-406/17 do C-408/17 in C-417/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu - Direktiva 2009/72/ES - Notranji trg z električno energijo - Direktiva 2009/73/ES - Notranji trg z zemeljskim plinom - Direktiva 2011/83/EU - Agresivne poslovne prakse - Sklepanje pogodb o dobavi električne energije in zemeljskega plina, ki jih potrošniki niso zahtevali - Sklepanje pogodb o dobavi na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov s kršitvijo pravic potrošnikov - Organ, pristojen za sankcioniranje teh praks)
      (2019/C 288/03)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke

         Tožeče stranke: Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17), Hera Comm Srl (C-417/17)

         ob udeležbi: Adiconsum - Associazione Difesa Consumatori e Ambiente, Movimento Consumatori, Federconsumatori, Gianluca Salvati, Associazione Codici - Centro per i Diritti del Cittadino, Coordinamento delle associazioni per la difesa dell’ambiente e la tutela dei diritti di utenti e consumatori (Codacons), Tutela Noi Consumatori, Movimento Difesa del Cittadino (C-406/17 do C-408/17)

         Tožene stranke: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l'Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C-406/17 do C-408/17), Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico (C-417/17)

         ob udeležbi: Federconsumatori (C-417/17)

         Izrek

      Člen 3(4) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta ter člen 3(2) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, na podlagi katere je treba ravnanja, kot so ta iz zadeve v glavni stvari, da se sklepajo pogodbe o dobavi, ki jih potrošniki niso zahtevali, ali da se sklepajo pogodbe na daljavo in zunaj poslovnih prostorov s kršitvijo pravic potrošnikov, presojati glede na ustrezne določbe direktiv 2005/29 in 2011/83, kar ima za posledico, da v skladu s to nacionalno ureditvijo sektorski regulativni organ v smislu Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES in Direktive 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES ni pristojen za sankcioniranje teh ravnanj.

         (1)  UL C 338, 9.10.2017.


title: Zadeva T-108/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. junija 2019 – Bundesverband Glasindustrie in drugi/Komisija (Državne pomoči — Pomoči, ki so bile dodeljene na podlagi nekaterih določb spremenjenega nemškega zakona, ki se nanaša na obnovljive vire energije — Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta s strani Sodišča — Prenehanje predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/31

      Sklep Splošnega sodišča z dne 27. junija 2019 – Bundesverband Glasindustrie in drugi/Komisija
      (Zadeva T-108/15) (1)

      (Državne pomoči - Pomoči, ki so bile dodeljene na podlagi nekaterih določb spremenjenega nemškega zakona, ki se nanaša na obnovljive vire energije - Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta s strani Sodišča - Prenehanje predmeta spora - Ustavitev postopka)
      (2019/C 295/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Bundesverband Glasindustrie (Düsseldorf, Nemčija) in 11 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi sklepa (zastopnika: U. Soltész in C. von Köckritz, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva T. Maxian Rusche in R. Sauer, nato T. Maxian Rusche in K. Herrmann, agenti, skupaj s H. Wollmannom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2015/1585 z dne 25. novembra 2014 o shemi pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (ki jo je Nemčija izvajala za podporo za električno energijo iz obnovljivih virov in energetsko intenzivne uporabnike) (UL 2015, L 250, str. 122).

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Postopek v zvezi s predlogi za intervencijo družbe ArcelorMittal Hochfeld GmbH, pravne naslednice družbe ArcelorMittal Ruhrort GmbH, in družbe P-D Glasseiden GmbH Oschatz se ustavi.

                  3.

                     Evropska komisija nosi svoje stroške, stroške Bundesverband Glasindustrie in stroške drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi.

                  4.

                     Družba ArcelorMittal Hochfeld, pravna naslednica družbe ArcelorMittal Ruhrort, in družba P-D Glasseiden Oschatz nosita svoje stroške v zvezi s predlogoma za intervencijo.

         (1)  UL C 138, 27.4.2015.


title: Zadeva T-451/19: Tožba, vložena 3. julija 2019 – Gemelli/Parlament

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/68

      Tožba, vložena 3. julija 2019 – Gemelli/Parlament
      (Zadeva T-451/19)
      (2019/C 295/89)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Vitaliano Gemelli (Rim, Italija) (zastopnik: M. Merola, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za neobstoječ oziroma v celoti razglasi za ničen ukrep, glede katerega je bila tožeča stranka obveščena z izpodbijanim sporočilom, in s katerim je Evropski parlament preračunal pokojninske pravice ter zahteval vračilo zneskov, nakazanih na podlagi prejšnjih izračunov pokojnine;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži vračilo vseh nezakonito zadržanih zneskov, skupaj z zakonitimi obrestmi od datuma zadržanja do izplačila, in Evropskemu parlamentu naloži izvršitev sodbe, ki bo izdana, ter sprejetje vseh pobud, ravnanj ali ukrepov, ki so nujni za zagotovitev takojšnje in celovite vzpostavitve prvotne pokojninske pravice;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevi T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlament.


title: Zadeva T-512/19: Tožba, vložena 18. julija 2019 – Del Valle Ruiz in drugi/SRB

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/87

      Tožba, vložena 18. julija 2019 – Del Valle Ruiz in drugi/SRB
      (Zadeva T-512/19)
      (2019/C 295/113)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Antonio Del Valle Ruiz (Ciudad de Mexico, Mehika) in 36 drugih tožečih strank (zastopnika: P. Rubio Escobar in B. Fernández García, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi Sklep (SRB/CM01/ARES (2018) 3664981) Enotnega odbora za reševanje z dne 20. maja 2019, s katerim je odločeno, da se v okviru reševanja banke Banco Popular ne sestavi poročilo o dokončnem vrednotenju iz člena 20(11) Uredbe (EU) 806/2014, in se posledično Enotnemu odboru za reševanje naloži, naj v skladu z veljavno zakonodajo odredi sestavo ustreznega poročila o dokončnem vrednotenju;

                  —

                  prav tako na podlagi določb iz členov 133 in 134 Poslovnika Splošnega sodišča toženi stranki in intervenientkam, ki v celoti ali delno podpirajo njene predloge, naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi razlog temelji na neobstoju oziroma nezadostnosti obrazložitve akta, kar pomeni kršitev členov 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).

                  2.

                  Drugi razlog temelji na kršitvi člena 20(11) Uredbe (EU) 806/2014 (1), ker tožena stranka navaja, da poročilo o dokončnem vrednotenju glede banke Banco Popular, ki ga ureja navedena določba, ne bo sestavljeno.

                  3.

                  Tretji razlog temelji na kršitvi načela dobrega upravljanja iz člena 41 Listine, ker je Enotni odbor za reševanje glede potrebe po sestavi poročila o dokončnem vrednotenju odstopil od mnenja neodvisnega strokovnjaka, ne da bi za svojo odločitev podal kakršno koli znanstveno-ekonomsko obrazložitev.

                  4.

                  Četrti razlog temelji na kršitvi pravice do učinkovitega pravnega sredstva in pravice do obrambe, kar pomeni kršitev člena 2 PDEU, člena 47 Listine in člena 24 španske ustave.

                  5.

                  Peti razlog temelji na kršitvi uvodne izjave 24 Uredbe (EU) 806/2014 in sodne prakse „Meroni“, ker, prvič, na toženo stranko ni bilo preneseno pooblastilo za odločanje po lastni presoji glede tega, ali je treba izdati poročilo o dokončnem vrednotenju ali ne, in ker, drugič, bi morala nad sklepom, kot se izpodbija v tej tožbi, vsekakor opraviti nadzor Evropska komisija.

         (1)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).


title: Zadeva T-526/19: Tožba, vložena 25. julija 2019 – Nord Stream 2/Parlament in Svet

text:
               9.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/70

      Tožba, vložena 25. julija 2019 – Nord Stream 2/Parlament in Svet
      (Zadeva T-526/19)
      (2019/C 305/80)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Nord Stream 2 AG (Zug, Švica) (zastopniki: L. Van den Hende, J. Penz, odvetnika and M. Schonberg, Solicitor)

         Tožena stranka: Evropski parlament in Svet Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Direktivo (EU) 2019/692 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 razglasi za nično v celoti;

                  —

                  toženima strankama naloži plačilo stroškov tožeče stranke v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljnega načela prava Unije glede enakega obravnavanja, ker se je z Direktivo o spremembi tožeči stranki odvzela možnost odstopanja od uporabe pravil iz Direktive 2009/73/EC, (1) in sicer brez upoštevanja že zgolj zelo velikih naložb, do katerih je prišlo do sprejetja Direktive o spremembi in celo že preden je bila prvič predlagana, čeprav za vse preostale obstoječe podvodne uvozne plinovode obstaja možnost odstopanja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljnega načela prava Unije glede sorazmernosti, ker z Direktivo o spremembi ni mogoče doseči zastavljenih ciljev oziroma vsekakor ta Direktiva k doseganju teh ciljev ne more prispevati tako znatno, da bi bilo to pomembnejše od bremen, ki se z njo nalagajo.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnega načela prava Unije glede pravne varnosti, ker Direktiva o spremembi ne vsebuje ustreznih prilagoditev glede na poseben položaj tožeče stranke, temveč je, nasprotno, posebej zasnovana tako, da nanjo vpliva negativno.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: zloraba pooblastil, ker je bila Direktiva o spremembi sprejeta z namenom, ki ni zajet z nameni, za katere so bila dodeljena pooblastila, na podlagi katerih je bila sprejeta.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka, ker je bila Direktiva o spremembi sprejeta ob kršitvi zahtev, določenih s Protokolom št. 1 k PEU in PDEU o vlogi nacionalnih parlamentov v Evropski uniji, s Protokolom št. 2 k PEU in PDEU o uporabi načel subsidiarnosti in sorazmernosti in z Medinstitucionalnim sporazumom o boljši pripravi zakonodaje.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve, kot se zahteva s členom 296 PDEU.

         (1)  Direktiva 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (UL 2009, L 211, str. 94).


title: Zadeva C-528/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 10. julija 2019 – F-AG/Finanzamt Y

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 10. julija 2019 – F-AG/Finanzamt Y
      (Zadeva C-528/19)
      (2019/C 328/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vlagateljica revizije: F-AG

         Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Finanzamt Y

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali ima v okoliščinah, kot so okoliščine postopka v glavni stvari, v katerem je davčna zavezanka po naročilu mesta izvedla gradbena dela na občinski cesti, ta davčna zavezanka, ki je prejela storitve za gradnjo ceste, prenesene na občino, od drugih davčnih zavezancev, v skladu s členom 17(2)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1) za to pravico do odbitka?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali gre v okoliščinah, kot so okoliščine postopka v glavni stvari, v katerem je davčna zavezanka po naročilu mesta izvedla gradbena dela na občinski cesti, za dobavo blaga, opravljeno za plačilo, pri kateri je dovoljenje za obratovanje kamnoloma plačilo za dobavo ceste?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali se v okoliščinah, kot so okoliščine postopka v glavni stvari, v katerem je davčna zavezanka po naročilu mesta izvedla gradbena dela na občinski cesti, brezplačni prenos ceste z javno namembnostjo na občino v skladu s členom 5(6) Direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (77/388/EGS), da se prepreči neobdavčena končna potrošnja občine, šteje za brezplačno dobavo blaga, čeprav se prenos opravi za namene dejavnosti?

         (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL 1977, L 145, str. 1).


title: Zadeva T-542/19: Tožba, vložena 5. avgusta 2019 – FV/Svet

text:
               7.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/11

      Tožba, vložena 5. avgusta 2019 – FV/Svet
      (Zadeva T-542/19)
      (2019/C 337/12)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: FV (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno, ter posledično:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa z dne 3. maja 2019, ki ga je tožeči stranki 6. maja istega leta vročil [X] „Senior Legal Counsellor“ pri Svetu in ki ga je sprejel [Y] kot OI, v katerem je določeno, da „1. se za tožečo stranko, rojeno 25. marca 1956 [zaupno] (1) na delovnem mestu uradnika z nazivom AST 7 določi dopust v interesu službe v skladu s členom 42c Kadrovskih predpisov in da je ta upravičena do finančnih prejemkov iz navedenega člena. 2. Datum začetka učinkovanja tega sklepa je 31. december 2015.“;

                  —

                  Svetu naloži, naj tožeči stranki iz naslova premoženjske škode in škodovanja njeni karieri plača 151 101,72 EUR, pri čemer se lahko ta znesek med postopkom poveča ali zmanjša;

                  —

                  Svetu naloži, naj tožeči stranki iz naslova nepremoženjske škode in škodovanja njenemu ugledu plača 70 000 EUR, pri čemer se lahko ta znesek med postopkom poveča ali zmanjša;

                  —

                  Toženi stranki vsekakor naloži plačilo vseh stroškov v skladu s členom 134(1) Poslovnika Splošnega sodišča Evropske unije.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU tre temeljnih in splošnih načel prava Unije, zlasti načel varstva legitimnih pričakovanj, dobrega upravljanja, dobre vere in pravne varnosti ter sorazmernosti.
                  Tožeča stranka glede tega meni, da je organ za imenovanja (v nadaljevanju: OI) očitno napačno uporabil in razlagal zgoraj navedene določbe in načela, ker ni sprejel ukrepov za izvršitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 14. decembra 2018, FV/Svet (T-750/16, EU:T:2018:972), o razglasitvi ničnosti. Meni tudi, da je OI kršil načelo, na podlagi katerega mora uprava izdati odločbo, ki ni nesorazmerna, torej ki je potrebna za uresničitev ciljev, kar pomeni, da morata biti vsebina in oblika odločbe usklajena z želenim ciljem. Nazadnje, tožeča stranka zatrjuje obstoj kršitve legitimnega pričakovanja, da bo OI pravilno in skrbno izvršil zgoraj navedeno sodbo T-750/16, in sicer tako, da bo pravilno uporabil člen 266 PDEU, in brez retroaktivnega učinka.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: na eni strani naj z izpodbijanim sklepom ne bi bili spoštovani pogoji iz člena 42c Kadrovskih predpisov in Sporočila zaposlenim 71/15 z dne 23. oktobra 2015, zaradi česar naj bi bilo kršeno načelo, ki upravi nalaga, da sprejme odločbo samo na podlagi dokazov, ki so dopustni v skladu z zakonom, torej ki so upoštevni in pri katerih ni bila storjena očitna napaka pri presoji, ni bilo napačno ugotovljeno dejansko stanje ali pravo ni bilo napačno uporabljeno, na drugi strani pa naj bi bilo podano izkrivljanje postopka.
                  Tožeča stranka glede tega meni, da je OI s sprejetjem izpodbijanega sklepa v teh okoliščinah očitno napačno uporabil in razlagal zgoraj navedene določbe Kadrovskih predpisov in Sporočila zaposlenim, ker je svojo odločitev utemeljil na razlogih, ki so pravno in dejansko netočni. Meni, da Svet ni upravičil interesa službe, ki naj bi mu sledil z uporabo člena 42c za tožečo stranko, niti ni opredelil dejanskih organizacijskih potreb, ki bi zahtevale zatrjevano pridobitev novih znanj, ki jih tožeča stranka ne more pridobiti, poleg tega pa naj bi OI očitno uporabil člen 42c namesto disciplinskega postopka.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja. Tožeča stranka glede tega meni, da OI s sprejetjem izpodbijanega sklepa v teh okoliščinah ni spoštoval ravnovesja, na podlagi katerega mora institucija upoštevati vse elemente, ki lahko vplivajo na njeno odločitev, in upoštevati tako interes službe kot interes zadevnega uradnika.

         (1)  Prikriti zaupni podatki.