title: Zadeva T-645/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – IMG/Komisija (Ničnostna tožba – Mednarodno sodelovanje – Izvrševanje proračuna Unije v okviru posrednega upravljanja – Izvršitev sodbe Sodišča – Dopis Komisije, s katerim se zahteva predložitev določenih dokumentov – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Pripravljalni akt – Nedopustnost – Ničnostna tožba – Tesna zveza s predlogi za razglasitev ničnosti – Litispendenca – Nedopustnost – Neupoštevanje obličnostnih zahtev – Člen 76(d) Poslovnika – Očitna nedopustnost)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/35

      Sklep Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – IMG/Komisija
      (Zadeva T-645/19) (1)

      (Ničnostna tožba - Mednarodno sodelovanje - Izvrševanje proračuna Unije v okviru posrednega upravljanja - Izvršitev sodbe Sodišča - Dopis Komisije, s katerim se zahteva predložitev določenih dokumentov - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Pripravljalni akt - Nedopustnost - Ničnostna tožba - Tesna zveza s predlogi za razglasitev ničnosti - Litispendenca - Nedopustnost - Neupoštevanje obličnostnih zahtev - Člen 76(d) Poslovnika - Očitna nedopustnost)
      (2020/C 378/44)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: International Management Group (IMG) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: L. Levi in J.-Y. de Cara, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in J. Norris, agenta)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 18. julija 2019 s katerim je slednja v okviru izvršitve sodbe z dne 31. januarja 2019, International Management Group/Komisija (C-183/17 P in C-184/17 P, EU:C:2019:78) tožečo stranko pozvala k temu, da predloži določene dokumente in, drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi tega dopisa in ker so bile s to sodbo za nične razglašene odločbe Komisije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi International Management Group (IMG) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 399, 25.11.2019.


title: Zadeva T-512/20: Tožba, vložena 14. avgusta 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ovitki za računalniško strojno opremo)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/36

      Tožba, vložena 14. avgusta 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ovitki za računalniško strojno opremo)
      (Zadeva T-512/20)
      (2020/C 378/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: TrekStor GmbH (Lorsch, Nemčija) (zastopniki: O. Spieker, A. Schönfleisch in N. Willich, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Zagg Inc. (Salt Lake City, Utah, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Sporni model: model Evropske unije št. 1 253 876-0001

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. junija 2020 v zadevi R 294/2019-3

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži, naj izpodbijani model v skladu s členom 25(1)(f) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 razglasi za ničnega.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 25(1)(f) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002.


title: Zadeva T-522/20: Tožba, vložena 11. avgusta 2020 – Carpatair/Komisija

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/37

      Tožba, vložena 11. avgusta 2020 – Carpatair/Komisija
      (Zadeva T-522/20)
      (2020/C 378/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

      Tožeča stranka: Carpatair SA (Timiş, Romunija) (zastopnika: J. Rivas Andrés in A. Manzaneque Valverde, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Komisije o državni pomoči SA.31662 – C/2011 (ex NN/2011) – ki jo je Romunija izvedla za Timisoara International Airport – Wizz Air, razglasi za ničen;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napačna uporaba prava v izpodbijanem sklepu glede selektivnosti zbornika letalskih informacij (AIP) iz leta 2010.

                              —

                              Kot so priznala romunska sodišča, je bila s popusti, vključenimi v AIP 2010, družbi Wizz Air na letališču Timisoara dodeljena državna pomoč.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji dejstev in napačna uporaba prava v zvezi z ugotovitvijo, da s sporazumi med upravljavcem letališča in družbo Wizz Air temu ni bila dana neupravičena prednost.

                              —

                              Prvič, ravnanje upravljavca letališča ni bilo primerljivo z ravnanjem zasebnega udeleženca v tržnem gospodarstvu. Drugič, Komisija naj bi napačno presodila dogovore kot osamljena dejstva in prezrla ključne elemente za preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu (test MEO). Predvidljiv razvoj v času sklenitve sporazumov naj bi povzročil, da za upravljavca letališča niso bili srednjeročno donosnia.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo v zvezi z dolžnostjo skrbnega ravnanja glede trditve tožeče stranke o cenovni diskriminaciji na letališču Timisoara.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: v izpodbijani odločbi je bilo napačno uporabljeno pravo, ker se v njej ne upošteva državna pomoč, ki je je bila družbi Wizz Air dodeljena z zmanjšano pristojbino za varnost.


title: Zadeva T-540/20: Tožba, vložena 27. avgusta 2020 – Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Komisija

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/38

      Tožba, vložena 27. avgusta 2020 – Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Komisija
      (Zadeva T-540/20)
      (2020/C 378/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jushi Egypt for Fiberglass Industry SAE (Ain Sukhna, Egipt) (zastopnika: B. Servais in V. Crochet, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2020/870 z dne 24. junija 2020 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve in dokončnem pobiranju začasne izravnalne dajatve, uvedene na uvoz izdelkov iz neskončnih steklenih vlaken s poreklom iz Egipta, ter uvedbi dokončne izravnalne dajatve na registrirani uvoz izdelkov iz neskončnih steklenih vlaken s poreklom iz Egipta razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  tožeči stranki in morebitni intervenientki, ki bi ji bila dovoljena intervencija v podporo predlogom tožeče stranke, naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: odločitev Komisije, da bo izravnala finančni prispevek, ki so ga tožeči stranki dali kitajski javni organi, pomeni kršitev členov 2(a), 2(b), 3(1)(a), 4(2), 4(3) in 28 osnovne uredbe in ter pravice vlade Egipta do obrambe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: odločitev Komisije v zvezi z zagotovitvijo zemljišča tožeči stranki pomeni kršitev pravice tožeče stranke do obrambe in kršitev člena 30 osnovne uredbe ter členov 3(2), 5 in 6(d) osnovne uredbe.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: odločitev Komisije, da bo izravnala shemo znižanih uvoznih tarif za uvožene materiale, ki jih družba Jushi uporablja za prodajo steklenih vlaken domačim povezanim strankam, pomeni kršitev členov 3(1)(a)(ii), 3(2) in 5 osnovne uredbe.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: odločitev Komisije, da bo izravnala davčno obravnavo negativnih tečajnih razlik pomeni kršitev členov 3(2) in 4(2)(c) osnovne uredbe.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: metodologija Komisije za določitev stopnje nelojalnega znižanja v zvezi s tožečo stranko pomeni kršitev členov 1(1), 2(d), 8(1), 8(2) in 8(5) osnovne uredbe.


title: Zadeva T-565/20: Tožba, vložena 10. septembra 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ovitki za računalniško strojno opremo)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/39

      Tožba, vložena 10. septembra 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ovitki za računalniško strojno opremo)
      (Zadeva T-565/20)
      (2020/C 378/50)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: TrekStor GmbH (Bensheim, Nemčija) (zastopniki: O. Spieker, A. Schönfleisch in N. Willich, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Zagg Inc. (Salt Lake City, Utah, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Sporni model: model Evropske unije št. 1 253 876-0003

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. junija 2020 v zadevi R 297/2020-3

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži, naj izpodbijani model v skladu s členom 25(1)(f) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 razglasi za ničnega.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 25(1)(f) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002.


title: Zadeva T-569/20: Tožba, vložena 7. septembra 2020 – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Komisija

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/40

      Tožba, vložena 7. septembra 2020 – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Komisija
      (Zadeva T-569/20)
      (2020/C 378/51)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Helvoirt, Nizozemska) (zastopnika: T. Malfait in A. Croes, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Komisije z dne 6. julija 2020, s katerim je bila zahteva tožeče stranke za notranjo revizijo sklepa o zaključku zadeve CHAP (2019) 2512 na podlagi člena 2(2) Uredbe (EU) št. 1367/2006 razglašena za nedopustno;

                  —

                  zadevo vrne v odločanje Komisiji, da bo zahtevo razglasila za dopustno in odločila po vsebini;

                  —

                  Komisijo naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na teh tožbenih razlogih:

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 1 ter člena 9(2) in (3) Aarhuške konvencije, člena 216 PDEU, člena 1(1)(d), člena 2(1)(g) in (2) ter člena 10 Uredbe (EU) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (v nadaljevanju: Aarhuška uredba).

                              —

                              Komisija naj bi v izpodbijanem sklepu odločila, da je zahteva tožeče stranke za pregled nedopustna, ker se ta zahteva nanaša na upravni akt, ki ga je Komisija sprejela kot organ upravne revizije. Taki upravni akti naj bi bili v členu 2(1)(g) Aarhuške uredbe izključeni s področja uporabe revizijskega postopka v skladu s členom 10 Aarhuške uredbe. Ta sklep naj bi bil nezakonit, ker se nanaša na zahtevo za revizijo sklepa Komisije, ki je bil sprejet v okviru pritožbenega postopka, v katerem je zavzela povsem razlagalno stališče in torej ni delovala kot organ upravne revizije (kot na primer v postopku za ugotavljanje kršitev). Sklep naj bi torej vsekakor spadal na stvarno področje uporabe revizijskega postopka v skladu s členom 10 Aarhuške uredbe.

                              —

                              Komisija naj bi s sklepom o nedopustnosti kršila cilje Aarhuške uredbe in Aarhuške konvencije, zlasti cilj zagotavljanja učinkovitega dostopa do pravnega varstva v okoljskih zadevah.

                              —

                              Podredno: če bi bilo treba vseeno izhajati iz tega, da na podlagi člena 2(1)(g) Aarhuške uredbe sklep Komisije po vložitvi pritožbe ne spada na področje uporabe revizijskega postopka v skladu s členom 10 Aarhuške uredbe (kar naj ne bi držalo), bi bilo nato treba izhajati iz tega, da člen 10 v povezavi s členom 2(1)(g) Aarhuške uredbe krši Aarhuško konvencijo in se ga zaradi nezakonitosti izjemoma ne bi smelo uporabiti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 5 Aarhuške konvencije, členov 2 in 8 EKČP, členov 2 in 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 3(3), člena 9, člena 168(1) ter člena 191(1) in (2) PDEU, členov 6, 7 in 23 Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (v nadaljevanju: Direktiva o kakovosti zraka) ter prilog III in IV, oddelek B, k tej direktivi.

                              —

                              Komisija naj v izpodbijanem sklepu ne bi podala nobene vsebinske presoje in naj s tem ne bi upošteva tega, da nizozemski organi kakovost zraka vzdolž prometno močno obremenjenih cest, ki prečkajo naseljena območja (kot na primer v kraju Helvoirt), vedno merijo več kot deset metrov od cestišča, zaradi česar naj preseganja mejnih vrednosti onesnaževanja zraka na teh mestih ne bi bila zabeležena, posledica česar naj bi bila znana tveganja za javno zdravje. S to prakso nizozemskih organov naj bi se kršila Priloga III, oddelek C, Direktive o kakovosti zraka, v kateri sta opisana ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka in namestitev vzorčevalnih mest ter v kateri je zlasti določeno, da je treba to ocenjevanje izvesti največ deset metrov od cestišča, kadar je to izvedljivo.

                              —

                              Komisija naj tudi ne bi upoštevala, da nizozemski organi zadevno okolico kraja Helvoirt uvrščajo pod podeželsko območje, čeprav gre za mestno območje, in da se zato uporabljajo napačna modeliranja. Posledica tega je tudi, da preseganja mejnih vrednosti onesnaževanja zraka niso ugotovljena.

                              —

                              Dalje, Komisija naj tudi ne bi upoštevala, da ne samo, da s to nezakonito prakso ni bilo zabeleženo nobeno preseganje, ampak da posledično v okolici kraja Helvoirt tudi ni oblikovan noben načrt za kakovost zraka, čeprav so nizozemski organi na podlagi člena 23(1) Direktive o kakovosti zraka k temu zavezani.

                              —

                              Nazadnje, Komisija naj ne bi upoštevala, da ne samo, da nizozemski organi s to nezakonito prakso kršijo pravico vsakega državljana Unije do dostopa do pravilnih informacij o okolju, ampak tudi pravico vsakega državljana Unije do življenja in zdravja.


title: Zadeva T-583/20: Tožba, vložena 23. septembra 2020 – Italia Wanbao-ACC/Komisija

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/41

      Tožba, vložena 23. septembra 2020 – Italia Wanbao-ACC/Komisija
      (Zadeva T-583/20)
      (2020/C 378/52)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Italia Wanbao-ACC Srl (Borgo Valbelluna, Italija) (zastopnika: P. Ferrari in F. Filì, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                     primarno

                  —

                  sklep Evropske komisije z dne 15. maja 2020, zadeva M.8947, Nidec/Whirlpool (Embraco Business), C(2020) 3118 final, objavljen 14. julija 2020 (sklep 2), v celoti razglasi za ničen.

                  —

                     Podredno

                  —

                  sklep 2 v delu, v katerem je določena opustitev (waiver) prepovedi ponovne pridobitve iz točke 5 zavez, ki se nanašajo na sredstva, patente, pravice intelektualne lastnine in know-how, tehnološke pravice, razvojne projekte, pogodbe in odnose s strankami in dobavitelji, sezname strank, druge podatke in informacije ter osebje, povezano z različico VSD serije Delta, razglasi za ničen.

                  —

                     Vsekakor

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka;

                  —

                  sprejme kateri koli drug ukrep, ki ga šteje za ustrezen.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper sklep Komisije z dne 15. maja 2019, s katerim je bil opuščen pogoj „prepovedi ponovne pridobitve“, ki se nanaša na pridobitev nadzora nad sektorjem kompresorjev za hladilne naprave, ki pripada družbi Whirlpool Corporation (zadeva M.8947 – Nidec/Whirlpool (EMBRACO BUSINESS)), s strani družbe Nidec Corporation, in sicer gre za pogoj, ki je bil določen v sklepu z dne 12. aprila 2019, s katerim je bila operacija razglašena za združljivo z notranjim trgom, vendar je bila ta razglasitev predmet nekaterih pogojev.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi in drugi tožbeni razlog: napačna uporaba in razlaga pravnih norm ter izkrivljanje dokazov

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da Komisija lahko spremembo strukturnih zavez, kakršne so zadevne, dopusti izključno v izjemnih situacijah, in sicer kadar pride do sprememb v tržnih razmerah, ki so (i) velikega obsega, (ii) trajne in (iii) nepredvidljive. Poleg tega (iv) težave s konkurenco, ki je pripeljala do sprejetja zavez, ne sme biti več. Pogoji iz točk od (i) do (iv) se uporabljajo kumulativno. V tem primeru pa ni izpolnjen niti en pogoj.

                              —

                              Glede pogojev velikega obsega pod točko (i) in neobstoja težav s konkurenco, povezanih z zavezami pod točko (iv), je analiza dokazov, ki jo je opravila Komisija, po mnenju tožeče stranke popolnoma izkrivljena, razlaga in ocena teh dokazov pa sta očitno nerazumni.

                  2.

                  Tretji in četrti tožbeni razlog: nezadostna preiskava in nezadostna obrazložitev ter protislovnost s predhodnimi sklepi

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da se analiza tržnih deležev, vsebovana v sklepu, osredotoča le na podatke o obsegu, ne pa na podatke o vrednosti. Tak pristop ne vodi le do delne analize, pač pa je protisloven s sklepom Komisije z dne 12. aprila 2019, zadeva M.8947, C(2019) 2734 final.

                              —

                              V zvezi s podatki, ki se nanašajo na tržne deleže, tožeča stranka poleg tega meni, da sklep temelji izključno na ocenah družbe Nidec, tj. enega samega gospodarskega subjekta, ki je poleg tega neposredno udeležena stranka. Komisija bi morala vsaj zbrati podatke tudi pri drugih subjektih (preko zahtev za informacije, t. i. market test).


title: Zadeva T-589/20: Tožba, vložena 24. septembra 2020 – Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO – Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/43

      Tožba, vložena 24. septembra 2020 – Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO – Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY)
      (Zadeva T-589/20)
      (2020/C 378/53)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Calzaturificio Emmegiemme Shoes Srl (Surano, Italija) (zastopnik: R. Fragalà, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Inticom SpA (Gallarate, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije MAIMAI MADE IN ITALY – zahteva za registracijo št. 11 266 624

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. julija 2020 v postopku R 1874/2018-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  podredno in predhodno v smislu člena 256(3), člena 263(1) in člena 267(1)(b) PDEU odloči o zakonitosti določbe iz člena 18(1) Odločbe 2018-9 z dne 12. novembra 2018 predsedstva odborov za pritožbe, v kateri ni določena obveznost spremembe sestave članov senata odbora za pritožbe v primerih pritožbe zoper odločbo o ugovoru, ki je predmet vrnitve v ponovno razsojanje, zaradi napačne uporabe Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ali katerega koli pravnega pravila v zvezi z njihovo uporabo, ker je v nasprotju z zavezujočimi določbami načel „dobrega upravljanja“ in „učinkovitega pravnega sredstva/poštenega sojenja“, določenih v členih 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah;

                  —

                  primarno in po vsebini v smislu člena 72 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z napotitvijo drugemu odboru za pritožbe ali velikemu odboru v smislu člena 165(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta spremeni in/ali razveljavi izpodbijano odločbo, ker je sprejeta ob kršitvi določb postopka, v nasprotju s PDEU, v nasprotju z Uredbo (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta in Delegirano uredbo Komisije 2018/625 in/ali v okviru napačne uporabe teh uredb;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Nezakonitost člena 18(1) Odločbe 2018-9 z dne 12. novembra 2018 predsedstva odborov za pritožbe v zvezi z organizacijo odborov v nasprotju s členoma 41 in 47 Listine o temeljnih pravicah;

                  —

                  postopkovne in formalne nepravilnosti izpodbijane odločbe:
                  kršitev člena 24(1) Delegirane uredbe Komisije 2018/625 in člena 3(4) in (5) Odločbe 2020-1 z dne 27. februarja 2020 predsedstva odborov za pritožbe ter kršitev načel pravičnega in kontradiktornega postopka iz člena 47 Listine o temeljnih pravicah;
                  kršitev člena 55(2), (3) in (4) Delegirane uredbe Komisije 2018/625 ter kršitev načel pravičnega in kontradiktornega postopka iz člena 47 Listine o temeljnih pravicah;
                  kršitev člena 54(1)(a), (b), (c) in (d) Odločbe 2020-1 z dne 27. februarja 2020 predsedstva odborov za pritožbe in člena 27(4) Delegirane uredbe Komisije 2018/625 ter kršitev načel pravičnega in kontradiktornega postopka iz člena 47 Listine o temeljnih pravicah;
                  kršitev in/ali napačna uporaba člena 18(1), drugi pododstavek, točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev in/ali napačna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta in člena 10(2) in (3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625.


title: Zadeva T-593/20: Tožba vložena 28. septembra 2020 – Tirrenia di navigazione/Komisija

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/44

      Tožba vložena 28. septembra 2020 – Tirrenia di navigazione/Komisija
      (Zadeva T-593/20)
      (2020/C 378/54)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Tirrenia di navigazione SpA (Rim, Italija) (zastopnika: B. Nascimbene in F. Rossi Dal Pozzo, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep razglasi za ničen v delih, na katere se nanaša tožba, zlasti ob upoštevanju členov 2, 3 in 4;

                  —

                  podredno, člena 6 in 7 sklepa, ki nalagata vračilo domnevnih pomoči, razglasi za nična z naložitvijo takojšnjega in učinkovitega vračila;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper člene 2, 3 in 4 Sklepa C (2020) 1110 z dne 2. marca 2020. Komisija je s tem sklepom ugotovila, da je nadomestilo za opravljanje javnih storitev, ki je bilo družbi Tirrenia AS dodeljeno od leta 2009, in nato njenemu pridobitelju Compagnia Italiana di Navigazione, za opravljanje trajektnih storitev v Italiji, v skladu s pravili Evropske unije o državnih pomočeh.
      Poleg tega je ugotovila, da so drugi ukrepi, ki so bili odobreni družbi Tirrenia AS, nezdružljivi s pravili EU na področju državnih pomoči. Komisija je poleg tega ugotovila, da so nadomestila za opravljanje javnih storitev, odobrena med letoma 1992 in 2008 družbam nekdanje skupine Tirrenia (Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar in Toremar), skladna s pravili EU o državnih pomočeh, razen pomoči za posebno traso, ki so bile nezdružljive.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 107(1) in 108(2) PDEU ter Smernic za reševanje in prestrukturiranje iz leta 2004.

                              —

                              V zvezi s tem navaja, da je bilo v izpodbijanem sklepu napačno uporabljeno pravo pri uporabi člena 107(3)(b) PDEU, vključno s smernicami iz leta 2004, ker je bilo ugotovljeno, da je bila pomoč za reševanje družbi Tirrenia AS nezakonito podaljšana in nezdružljiva z notranjim trgom.

                              —

                              V zvezi s tem je pojasnjeno, da:

                                             I –

                                          je bil načrt prestrukturiranja vzpostavljen pred iztekom zadevnega šestmesečnega roka; bil je „izvedljiv, skladen in daljnosežen“, da bi se po njeni likvidaciji ponovno vzpostavilo sposobnost preživetja poslovne veje družbe Tirrenia; zaradi privatizacije poslovne veje družbe Tirrenia je bil v celoti izveden;

                                             II –

                                          z vračilom celotnega zneska pomoči za reševanje v celoti in v enkratnem znesku je bila zaveza o vračilu posojila, zavarovanega za izvedbo postopkov privatizacije, z uporabo zneskov, pridobljenih iz naslova cene za prenos premoženja podjetja, v celoti izpolnjena;

                                             III –

                                          je bilo spoštovano temeljno načelo, na katerem je temeljila odločba o sanaciji: dovoliti poslovni veji družbe Tirrenia, da zagotovi kontinuiteto storitev pomorskega prometa z začasnim in povratnim ukrepom podpore, ne da bi se prekinila pomembna, bistvena storitev javne službe v zadevnem obdobju, do konca postopka privatizacije.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU in člena 108(2) PDEU, kar zadeva oprostitve plačila nekaterih dajatev.

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da je pravica do sporne davčne oprostitve odvisna od pogojev, ki so na splošno določeni za natečajne postopke, in da – kot se priznava v izpodbijani odločbi – še danes ni mogoče predvideti, ali bo lahko izpolnjen pogoj v zvezi z obstojem pozitivne razlike med premoženjem podjetja na začetku izrednega upravnega postopka na eni strani in preostalim premoženjem v postopku izrednega upravnega postopka na drugi strani.

                              —

                              Tako je oprostitev plačila davka od dohodka pravnih oseb strogo pogojena z uresničevanjem prihodnjih in negotovih dogodkov, ki so doslej preprečili konsolidacijo vseh ugodnosti za družbo Tirrenia AS, in da je povsem mogoče, kot je priznano v sklepu, da do take ugodnosti lahko pride v prihodnosti. Zato ob upoštevanju vseh pogojev, ki jih nacionalno pravo določa za pridobitev zadevne ugodnosti, ni mogoče šteti, da je družba Tirrenia AS pridobila hipotetično prednost, ki izhaja iz oprostitve davka. Zato navedena oprostitev ne spada pod pojem državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU in zato ni državna pomoč.

                              —

                              Poleg tega, še vedno ob predpostavki, da bi se lahko pogoji, določeni za zadevno davčno oprostitev, v prihodnosti uresničili, je vprašljivo, ali bi bilo tako ob popolni likvidaciji družbe Tirrenia.

                              —

                              Pojasnjeno je, da tudi če bi zadevni ukrep privedel do konkretne prednosti, družba Tirrenia AS ne sodeluje v trgovini znotraj Unije niti nima nobenega položaja na nacionalnem trgu, ki bi ga bilo mogoče ohraniti ali povečati, kar bi povzročilo zmanjšanje možnosti podjetij s sedežem v drugih državah članicah, da vstopijo na italijanski trg.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti in dobrega upravljanja glede trajanja postopka.

                              —

                              Tožeča stranka meni, da je postopek preiskave, ki se izpodbija v obravnavani zadevi, v nasprotju z načeloma pravne varnosti in dobrega upravljanja trajal predolgo.


title: Zadeva T-596/20: Tožba, vložena 29. septembra 2020 – Roller/EUIPO – Flex Equipos de Descanso (DORMILLO)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/46

      Tožba, vložena 29. septembra 2020 – Roller/EUIPO – Flex Equipos de Descanso (DORMILLO)
      (Zadeva T-596/20)
      (2020/C 378/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Roller GmbH & Co. KG (Gelsenkirchen, Nemčija) (zastopnik: W. Zürbig, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom EUIPO za pritožbe: Flex Equipos de Descanso, SA (Getafe, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativne znamke DORMILLO – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 410 451

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 26. junija 2020 v zadevi R 2846/2019-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  zavrne ugovor nasprotne stranke v delu, v katerem je varstvo mednarodne registracije št. 1 410 451 za Evropsko unijo zavrnjeno za vse sporno blago in storitve iz razredov 20, 24 in 35;

                  —

                  zagotovi varstvo sporne mednarodne registracije znamke Dormillo št. 1 410 451 za vse z njo zajeto sporno blago in storitve za območje Evropske unije

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 72(2) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) 2017/1001


title: Zadeva T-601/20: Tožba, vložena 29. septembra 2020 – Tirrenia di navigazione/Komisija

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/46

      Tožba, vložena 29. septembra 2020 – Tirrenia di navigazione/Komisija
      (Zadeva T-601/20)
      (2020/C 378/56)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Tirrenia di navigazione SpA (Rim, Italija) (zastopnika: B. Nascimbene in F. Rossi Dal Pozzo, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu v katerem se nanaša na člen 1(3);

                  —

                  podredno, člen 2 Sklepa, ki nalaga vračilo domnevnih pomoči, razglasi za ničen z naložitvijo takojšnjega in učinkovitega vračila;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2020) 1108 z dne 2. marca 2020 o državni pomoči št. C 64/99 (ex NN 68/99), ki jo je Italija izvedla za pomorske družbe Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar in Toremar (skupina Tirrenia) v delu, v katerem so v njegovem členu 1(3) pomoči, dodeljene družbi Adriatica za obdobje od januarja 1992 do julija 1994, kar zadeva povezavo Brindisi/Corfù/Igoumenitsa/Patrasso, razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in nezakonite, in, v členu 2, je Italiji naložena izterjava teh pomoči od prejemnika.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitve postopka v zvezi z zastaralnim rokom za vračilo pomoči, za katere je bilo ugotovljeno, da so nezakonite in nezdružljive.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da je tožena stranka s sklepom kršila člen 17 poslovnika (Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije), v skladu s katerim za pooblastila Komisije v zvezi z izterjavo pomoči velja 10-letni zastaralni rok. Tožeča stranka trdi, da je bil ta zastaralni rok prekoračen.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba pravil o državnih pomočeh, napačna opredelitev pomoči kot nove, nezakonitost sklepa o razglasitvi pomoči kot nove in nezdružljive ter kršitev obveznosti obrazložitve in načela sorazmernosti.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je tožena stranka subvencije za obveznosti opravljanja javnih storitev (OSP), dodeljene družbi Adriatica, napačno opredelila kot nove pomoči. Po mnenju tožeče stranke financiranje stroškov opravljanja javnih storitev, ki jih je prevzela družba Adriatica, spada v shemo pomoči, ki je bila uvedena leta 1936, poznejše spremembe tega sistema pomoči pa niso spremenile njene dejanske narave, saj so jo spremenile v nov sistem pomoči.

                              —

                              Tožena stranka naj bi poleg tega subvencije OSP, dodeljene družbi Adriatica za obdobje od januarja 1992 do julija 1994 v zvezi s povezavo Brindisi/Corfou/Igoumenitsa/Patras, napačno opredelila kot nezdružljive z notranjim trgom. Tožena stranka trdi, da je nezdružljivost pomoči, dodeljene družbi Adriatica, posledica njenega sodelovanja v tistem obdobju pri sporazumu o določitvi cen, ki veljajo za gospodarska vozila na liniji Brindisi/Corfù/Igoumenitsa/Patrasso.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi z drugim tožbenim razlogom meni, da tožena stranka ni ustrezno izpolnila obveznosti obrazložitve, ki jo ima v skladu z zahtevami iz člena 296(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Po mnenju tožeče stranke je izpodbijani sklep torej pomanjkljivo obrazložen, tako da Splošnemu sodišču ne omogoča izvajanja nadzora zakonitosti.

                              —

                              Poleg tega tožeča stranka zatrjuje kršitev načela sorazmernosti:

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti in dobrega upravljanja glede trajanja postopka ter upoštevnost načela zaupanja v pravo v obravnavanem primeru.

                              —

                              V zvezi s tem je treba navesti, da je postopek, ki je pripeljal do sprejetja izpodbijanega sklepa, v celoti trajal predolgo ter da sta bili zato kršeni načeli pravne varnosti in dobrega upravljanja. Poleg tega naj bi zaradi trajanja postopka tožeča stranka zaupala, da ukrepov, na katere se nanašajo, ni mogoče opredeliti kot nove in nezdružljive državne pomoči. Tožeča stranka zato trdi, da tožena stranka ne bi mogla naložiti vračila pomoči, ker naj bi bila v nasprotju s splošnim načelom prava Unije.


title: Zadeva T-53/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2020 – Skupno podjetje IMI 2/CHS

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/48

      Sklep Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2020 – Skupno podjetje IMI 2/CHS
      (Zadeva T-53/20) (1)

      (2020/C 378/57)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica devetega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 114, 6.4.2020.


title: Zadeva T-334/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2020 – KH/ESZD

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/48

      Sklep Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2020 – KH/ESZD
      (Zadeva T-334/20) (1)

      (2020/C 378/59)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 247, 27.7.2020.


title: Zadeva C-595/18 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 27. januarja 2021 – The Goldman Sachs Group Inc./Evropska komisija, Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Evropski trg električnih kablov – Razdelitev trga v okviru projektov – Uredba (ES) št. 1/2003 – Člen 23(2) – Pripis kršitvenega ravnanja neke družbe drugi družbi – Domneva dejanskega odločilnega vplivanja – Subjekt, ki 100 odstotno nadzira glasovalne pravice, vezane na delnice druge družbe)

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/5

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 27. januarja 2021 – The Goldman Sachs Group Inc./Evropska komisija, Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl
      (Zadeva C-595/18 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg električnih kablov - Razdelitev trga v okviru projektov - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 23(2) - Pripis kršitvenega ravnanja neke družbe drugi družbi - Domneva dejanskega odločilnega vplivanja - Subjekt, ki 100 odstotno nadzira glasovalne pravice, vezane na delnice druge družbe)
      (2021/C 88/04)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: The Goldman Sachs Group Inc. (zastopnika: A. Mangiaracina, avvocatessa, J. Koponen, advokat)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: P. Rossi, C. Sjödin, T. Vecchi in J. Norris, agenti), Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (zastopnika: C. Tesauro in L. Armati, avvocati)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  The Goldman Sachs Group Inc. nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Prysmian SpA in Prysmian Cavi e Sistemi Srl nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 445, 10.12.2018.


title: Zadeva C-764/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Ayuntamiento de Pamplona/Orange España SAU (Predhodno odločanje – Odobritev elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev – Občinska pristojbina za zasedanje ali uporabo javnega dobra – Direktiva 2002/20/ES – Uporaba za podjetja, ki opravljajo storitve fiksne telefonije in dostopa do interneta – Pojma „elektronska komunikacijska omrežja“ in „elektronske komunikacijske storitve“ – Člen 12 – Upravne pristojbine – Člen 13 – Dajatve za pravice uporabe in za pravice do vgradnje naprav – Področje uporabe – Omejitve izvajanja pravice držav članic do obdavčitve)

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/6

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Ayuntamiento de Pamplona/Orange España SAU
      (Zadeva C-764/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Odobritev elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev - Občinska pristojbina za zasedanje ali uporabo javnega dobra - Direktiva 2002/20/ES - Uporaba za podjetja, ki opravljajo storitve fiksne telefonije in dostopa do interneta - Pojma „elektronska komunikacijska omrežja“ in „elektronske komunikacijske storitve“ - Člen 12 - Upravne pristojbine - Člen 13 - Dajatve za pravice uporabe in za pravice do vgradnje naprav - Področje uporabe - Omejitve izvajanja pravice držav članic do obdavčitve)
      (2021/C 88/05)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ayuntamiento de Pamplona

         Tožena stranka: Orange España SAU

         Izrek

                  1.

                  Direktivo 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, je treba razlagati tako, da se uporablja tudi za podjetja, ki zagotavljajo storitve fiksne telefonije in dostopa do interneta.

                  2.

                  Člena 12 in 13 Direktive 2002/20, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki podjetjem, ki so lastniki infrastrukture ali omrežij, potrebnih za elektronske komunikacije, in ki to infrastrukturo ali omrežja uporabljajo za zagotavljanje storitev fiksne telefonije in dostopa do interneta, nalaga pristojbino, katere znesek se določi izključno na podlagi letnih bruto prihodkov, ki jih ta podjetja ustvarijo na ozemlju zadevne države članice.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Združeni zadevi C-229/19 in C-289/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. januarja 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam, Gerechtshof Den Haag – Nizozemska) – Dexia Nederland BV/XXX (C-229/19), Z (C-289/19), (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Člen 3(1), člen 4(1) in člen 6(1) – Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev – Pogoj, s katerim je vnaprej določena možna korist upnika v primeru prenehanja pogodbe – Znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank – Datum, na katerega je treba presojati neravnotežje – Ugotovitev nepoštenosti pogoja – Posledice – Nadomestitev nepoštenega pogoja z dispozitivno določbo nacionalnega prava)

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/7

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. januarja 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam, Gerechtshof Den Haag – Nizozemska) – Dexia Nederland BV/XXX (C-229/19), Z (C-289/19),
      (Združeni zadevi C-229/19 in C-289/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Člen 3(1), člen 4(1) in člen 6(1) - Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev - Pogoj, s katerim je vnaprej določena možna korist upnika v primeru prenehanja pogodbe - Znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank - Datum, na katerega je treba presojati neravnotežje - Ugotovitev nepoštenosti pogoja - Posledice - Nadomestitev nepoštenega pogoja z dispozitivno določbo nacionalnega prava)
      (2021/C 88/07)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveni sodišči

      Gerechtshof te Amsterdam, Gerechtshof Den Haag

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Dexia Nederland BV

         Toženi stranki: XXX (C-229/19), Z (C-289/19),

         Izrek

                  1.

                  Določbe Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da je treba pogoj v aleatorni pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, kakršne so pogodbe o lizingu z nakupom delnic, šteti za nepošten, ker lahko ta pogoj glede na okoliščine, ki obstajajo ob sklenitvi zadevne pogodbe, in izhajajoč iz datuma njene sklenitve, povzroči znatno neravnotežje med pravicami in obveznostmi strank med izpolnjevanjem te pogodbe, tudi če bi do tega neravnotežja lahko prišlo le, če bi nastopile nekatere okoliščine, ali če bi v drugih okoliščinah navedeni pogoj potrošniku celo koristil. V teh okoliščinah mora predložitveno sodišče preveriti, ali lahko pogoj, ki vnaprej določa korist, ki jo ima prodajalec ali ponudnik v primeru predčasnega prenehanja pogodbe, glede na okoliščine, ki obstajajo ob sklepanju te pogodbe, ob sklenitvi navedene pogodbe povzroči tako neravnotežje.

                  2.

                  Določbe Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da prodajalec ali ponudnik, ki kot prodajalec potrošniku določi pogoj, ki ga je nacionalno sodišče razglasilo za nepoštenega in zato ničnega, ne more zahtevati zakonsko določene odškodnine iz dispozitivne določbe nacionalnega prava, ki bi se uporabila ob neobstoju navedenega pogoja.

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.

         UL C 280, 19.08.2019.


title: Zadeva C-361/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Predhodno odločanje – Skupna kmetijska politika – Sheme podpore za kmete – Uredba (EU) št. 1306/2013 – Člen 97(1) in člen 99(1) – Neposredna plačila – Znižanja in izključitve zaradi neupoštevanja pravil navzkrižne skladnosti – Določitev leta, ki se upošteva za določitev odstotka znižanja – Sorazmerne, učinkovite in odvračilne kazni – Izvedbena uredba (EU) št. 809/2014 – Člen 73(4), prvi pododstavek, točka (a))

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/8

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Zadeva C-361/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupna kmetijska politika - Sheme podpore za kmete - Uredba (EU) št. 1306/2013 - Člen 97(1) in člen 99(1) - Neposredna plačila - Znižanja in izključitve zaradi neupoštevanja pravil navzkrižne skladnosti - Določitev leta, ki se upošteva za določitev odstotka znižanja - Sorazmerne, učinkovite in odvračilne kazni - Izvedbena uredba (EU) št. 809/2014 - Člen 73(4), prvi pododstavek, točka (a))
      (2021/C 88/08)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: De Ruiter vof

         Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Izrek

      Člen 97(1), prvi pododstavek, in člen 99(1), prvi pododstavek, Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 ter člen 73(4), prvi pododstavek, točka (a), Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 809/2014 z dne 17. julija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe št. 1306/2013 v zvezi z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom, ukrepi za razvoj podeželja in navzkrižno skladnostjo je treba razlagati tako, da je treba znižanja neposrednih plačil zaradi neupoštevanja pravil o navzkrižni skladnosti izračunati na podlagi plačil, ki so bila ali bodo odobrena v letu, v katerem je do takega neupoštevanja prišlo.

         (1)  UL C 270, 12.8.2019.


title: Zadeva C-466/19 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 28. januarja 2021 – Qualcomm, Inc., Qualcomm Europe, Inc./Evropska komisija (Pritožba – Konkurenca – Zloraba prevladujočega položaja – Trg čipovij za osnovni pas UMTS – Uredba (ES) št. 1/2003 – Člen 18(3) – Sklep o zahtevi po informacijah – Potrebnost zahtevanih informacij – Sorazmernost – Dokazno breme – Samoobtožba)

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/10

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 28. januarja 2021 – Qualcomm, Inc., Qualcomm Europe, Inc./Evropska komisija
      (Zadeva C-466/19 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Trg čipovij za osnovni pas UMTS - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 18(3) - Sklep o zahtevi po informacijah - Potrebnost zahtevanih informacij - Sorazmernost - Dokazno breme - Samoobtožba)
      (2021/C 88/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Qualcomm, Inc., Qualcomm Europe, Inc. (zastopnika: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, avocat, M. Davilla, dikigoros)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: H. van Vliet, G. Conte, M. Farley in C. Urraca Caviedes, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Qualcomm Inc. in Qualcomm Europe Inc. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Zadeva C-649/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper IR (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Direktiva 2012/13/EU – Členi od 4 do 7 – Obvestilo o pravicah iz prilog I in II – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku – Obvestilo o pravicah ob prijetju – Pravica do obveščenosti o obdolžitvah – Pravica dostopa do gradiva zadeve – Oseba, ki je na podlagi evropskega naloga za prijetje prijeta v izvršitveni državi članici)

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/10

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper IR
      (Zadeva C-649/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2012/13/EU - Členi od 4 do 7 - Obvestilo o pravicah iz prilog I in II - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku - Obvestilo o pravicah ob prijetju - Pravica do obveščenosti o obdolžitvah - Pravica dostopa do gradiva zadeve - Oseba, ki je na podlagi evropskega naloga za prijetje prijeta v izvršitveni državi članici)
      (2021/C 88/11)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

      IR

         Ob udeležbi: Spetsializirana prokuratura

         Izrek

                  1.

                  Člen 4, zlasti odstavek 3 tega člena, člen 6(2) in člen 7(1) Direktive 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku je treba razlagati tako, da se pravice iz teh členov ne uporabljajo za osebe, prijete zaradi izvršitve evropskega naloga za prijetje.

                  2.

                  Pri preučitvi tretjega in četrtega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, glede na člena 6 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

         (1)  UL C 413, 9.12.2019.


title: Zadeva C-787/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. januarja 2021 – Evropska komisija/Republika Avstrija (Neizpolnitev obveznosti države – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Členi od 306 do 310 – Posebna ureditev za potovalne agencije – Uporaba za vse vrste strank – Nacionalna zakonodaja, ki izključuje storitve potovalnih agencij, ki se opravijo za davčne zavezance, ki te storitve uporabljajo za svoje podjetje – Člen 73 – Davčna osnova – Določitev pavšalne davčne osnove za skupine storitev ali za vse storitve, opravljene v nekem davčnem obdobju – Nezdružljivost)

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/11

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. januarja 2021 – Evropska komisija/Republika Avstrija
      (Zadeva C-787/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Členi od 306 do 310 - Posebna ureditev za potovalne agencije - Uporaba za vse vrste strank - Nacionalna zakonodaja, ki izključuje storitve potovalnih agencij, ki se opravijo za davčne zavezance, ki te storitve uporabljajo za svoje podjetje - Člen 73 - Davčna osnova - Določitev pavšalne davčne osnove za skupine storitev ali za vse storitve, opravljene v nekem davčnem obdobju - Nezdružljivost)
      (2021/C 88/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Wasmeier in J. Jokubauskaitė, agenta)

         Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnika: F. Koppensteiner in A. Posch, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Republika Avstrija s tem, da je iz posebne ureditve davka na dodano vrednost (DDV) za potovalne agencije izključila potovalne storitve, ki se opravijo za davčne zavezance, ki te storitve uporabljajo za svoje podjetje, in s tem da je potovalnim agencijam, v delu v katerem se ta posebna ureditev uporablja zanje, dovolila, da davčno osnovo za DDV določijo pavšalno za skupine storitev ali za vse v nekem davčnem obdobju opravljene storitve, ni izpolnila obveznosti iz člena 73 in členov od 306 do 310 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.

                  2.

                  Republika Avstrija nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 413, 9.12.2019.


title: Zadeva C-266/20 P: Pritožba, ki jo je 15. junija 2020 vložil ZU zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 31. marca 2020 v zadevi T-499/19, ZU/ESZD

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/11

      Pritožba, ki jo je 15. junija 2020 vložil ZU zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 31. marca 2020 v zadevi T-499/19, ZU/ESZD
      (Zadeva C-266/20 P)
      (2021/C 88/13)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: ZU (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska služba za zunanje delovanje
      Sodišče Evropske unije (sedmi senat) je s sklepom z dne 20. januarja 2021 odločilo, da se pritožba zavrže kot deloma nedopustna in zavrne kot deloma neutemeljena ter da se pritožniku naloži plačilo njegovih stroškov.


title: Zadeva C-390/20 P: Pritožba, ki jo je 17. avgusta 2020 vložil HZ kot stečajni upravitelj družbe etc-gaming GmbH in OX kot stečajni upravitelj družbe Casino-Equipment Vermietungs GmbH zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. junija 2020 v zadevi T-803/19, etc-gaming GmbH in Casino-Equipment Vermietungs GmbH/Evropska komisija

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/12

      Pritožba, ki jo je 17. avgusta 2020 vložil HZ kot stečajni upravitelj družbe etc-gaming GmbH in OX kot stečajni upravitelj družbe Casino-Equipment Vermietungs GmbH zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. junija 2020 v zadevi T-803/19, etc-gaming GmbH in Casino-Equipment Vermietungs GmbH/Evropska komisija
      (Zadeva C-390/20 P)
      (2021/C 88/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnika: HZ kot stečajni upravitelj družbe etc-gaming GmbH, OX kot stečajni upravitelj družbe Casino-Equipment Vermietungs GmbH (zastopnik: A. Schuster, Rechtsanwalt)

         Druga stranka: Evropska komisija
      Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 28. januarja 2021 pritožbo zavrnilo kot očitno neutemeljeno in pritožnikoma naložilo plačilo lastnih stroškov.


title: Zadeva C-404/20 P: Pritožba, ki jo je 25. avgusta 2020 vložila Brands Up OÜ zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 25. junija 2020 v zadevi T-651/19, Brands Up OÜ/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/12

      Pritožba, ki jo je 25. avgusta 2020 vložila Brands Up OÜ zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 25. junija 2020 v zadevi T-651/19, Brands Up OÜ/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-404/20 P)
      (2021/C 88/15)
      Jezik postopka: finščina

         Stranki

         Pritožnica: Brands Up OÜ (zastopnika: M. Welin, asianajaja, in J. Kaulo, luvan saanut oikeudenkäyntiavustaja)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 17. decembra 2020 odločilo, da pritožba ni dopustna in da družba Brands Up OÜ nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-652/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bucureşti (Romunija) 2. decembra 2020 – HW, ZF, MZ/Allianz Elementar Versicherungs AG

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bucureşti (Romunija) 2. decembra 2020 – HW, ZF, MZ/Allianz Elementar Versicherungs AG
      (Zadeva C-652/20)
      (2021/C 88/16)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Bucureşti

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: HW, ZF, MZ

         Tožena stranka: Allianz Elementar Versicherungs AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba določbe člena 11(1)(b) Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1) razlagati tako, da se nanašajo le na mednarodno pristojnost držav članic [Evropske unije] ali tudi kot določitev nacionalne (krajevne) pristojnosti sodišča v kraju stalnega prebivališča upravičenca?

         (1)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).


title: Zadeva C-657/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n.° 1 de Cazalla de la Sierra (Španija) 4. decembra 2020 – Caixabank SA/ZN, SD, AH

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n.o 1 de Cazalla de la Sierra (Španija) 4. decembra 2020 – Caixabank SA/ZN, SD, AH
      (Zadeva C-657/20)
      (2021/C 88/17)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia n.o 1 de Cazalla de la Sierra

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Caixabank SA

         Tožene stranke: ZN, SD, AH

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Glede na pravice, določene v Direktivi 93/13 (1), in merila, ki jih je določilo Sodišče Evropske unije 14. marca 2013 in 26. marca 2019 v zvezi s tem, da mora biti neizpolnitev obveznosti plačila dovolj resna z vidika obdobja odplačevanja in višine kredita, da se določilo o predčasni zapadlosti lahko uporabi, obstaja naslednji dvom:
      Ali mora biti neizpolnitev plačila hkrati resna tako z vidika višine kredita kot tudi z vidika obdobja odplačevanja kredita, ali pa zadostuje, da je dovolj resna samo v zvezi z enim od navedenih meril?
      Če je treba upoštevati obe merili (obdobje odplačevanja in višina kredita) in šteti, da morata biti podana hkrati in ju je treba presojati skupaj, se pojavijo dvomi, ali nacionalna zakonodaja (člen 24 zakona 5/19) in nacionalna sodna praksa (sodba Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) št. 463/19) zahtevata, da se pretehtata obe merili.
      Če morata biti podani obe merili (obdobje odplačevanja in višina kredita) in ju je treba presojati skupaj, se pojavijo dvomi o tem, kako je treba razrešiti tiste primere, v katerih pride v skladu s členom 24 zakona 5/19 do resne neizpolnitve samo v zvezi z višino kredita zaradi neplačila 3 % glavnice, vendar pa ni resne neizpolnitve v zvezi s obdobjem odplačevanja kredita v skladu z edinimi časovnimi referencami iz člena 24 zakona 5/19, saj ni bilo plačanih manj kot 12 obrokov.

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL 1993, L 95, str. 29)


title: Zadeva C-669/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 8. decembra 2020 – Veridos GmbH/ Minister za notranje zadeve Republike Bolgarije, Mühlbauer ID Services GmbH – S&T

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 8. decembra 2020 – Veridos GmbH/ Minister za notranje zadeve Republike Bolgarije, Mühlbauer ID Services GmbH – S&T
      (Zadeva C-669/20)
      (2021/C 88/18)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven administrativen sad

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: Veridos GmbH

         Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Minister za notranje zadeve Republike Bolgarije, Mühlbauer ID Services GmbH – S&T

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 56 Direktive 2014/24 (1) v povezavi s členom 69 te direktive oziroma člen 38 Direktive 2009/81 (2) v povezavi s členom 49 te direktive razlagati tako, da javni naročnik, kadar se iz objektivnih razlogov ne uporabi merila za ocenjevanje neobičajno nizke ponudbe, ki je določeno v nacionalnem zakonu in zaradi neobstoja drugega merila, ki bi ga javni naročnik izbral in vnaprej objavil, ni dolžan preverjati, ali gre za neobičajno nizko ponudbo?

                  2.

                  Ali je treba člen 56 Direktive 2014/24 v povezavi s členom 69 te direktive oziroma člen 38 Direktive 2009/81 v povezavi s členom 49 te direktive razlagati tako, da je javni naročnik dolžan preverjati, ali gre za neobičajno nizke ponudbe le tedaj, kadar glede neke ponudbe obstoji sum, ali pa je javni naročnik dolžan, da vedno preveri resnost prejetih ponudb, pri čemer to ustrezno utemelji?

                  3.

                  Ali velja taka zahteva za javnega naročnika, če sta bili v okviru postopka za oddajo naročil prejeti le dve ponudbi?

                  4.

                  Ali je treba člen 47 Listine razlagati tako, da je ocena javnega naročnika o tem, ali ni nobenega suma glede obstoja neobičajno nizke ponudbe, oziroma njegovo prepričanje, da glede udeleženca javnega razpisa, ki je bil uvrščen na prvo mesto, obstoji resna ponudba, predmet sodnega nadzora?

                  5.

                  Če je odgovor na predhodno vprašanje pritrdilen: ali je treba člen 47 Listine razlagati tako, da je javni naročnik v postopku za oddajo naročil, ki ni preveril, ali gre za neobičajno nizko ponudbo, dolžan pojasniti in utemeljiti, zakaj glede na obstoj neobičajno nizke ponudbe, to je glede resnosti ponudbe, ki je bila uvrščena na prvo mesto, ni nobenega suma?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).

         (2)  Direktiva 2009/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju postopkov za oddajo nekaterih naročil gradenj, blaga in storitev, ki jih oddajo naročniki na področju obrambe in varnosti, ter spremembi direktiv 2004/17/ES in 2004/18/ES (UL 2009, L 216, str. 76).


title: Zadeva C-689/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 18. decembra 2020 – „Banka DSK“ EAD/RP

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 18. decembra 2020 – „Banka DSK“ EAD/RP
      (Zadeva C-689/20)
      (2021/C 88/19)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski rayonen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„Banka DSK“ EAD

         Tožena stranka: RP

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(1) Direktive 93/13/EGS (1) v povezavi s točko 1(e) in (f) iz Priloge k tej direktivi ter člen 15(2) in (3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da pogoji, v nasprotju z zahtevo dobre vere, povzročijo nastanek dolžnosti, ki so v škodo potrošnika, če potrošnikove stroške po kreditni pogodbi bistveno zvišajo, če potrošnik svoje plače mesečno ne nakazuje [na bančni račun] pri banki, ki daje kredit, če upoštevamo, da je v skladu s pogodbenimi pogoji dolžan dovoliti zastavno pravico na svoji terjatvi iz naslova plače, neodvisno od tega, kako in v kateri državi prejema svojo plačo?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 3(1) Direktive 93/13/EGS v povezavi s točko 1(e) in (f) v Prilogi k tej direktivi razlagati tako, da pogoji, v nasprotju z zahtevo dobre vere, povzročijo dolžnosti v škodo potrošnika, če potrošnika zavezujejo, da svoje plače ne le nakaže [na bančni račun] pri ponudniku, ki daje kredit, temveč dejansko koristi tudi druge storitve ponudnika, ki daje kredit?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, po katerih merilih se mora nacionalno sodišče načeloma ravnati pri presoji nepoštenosti? Ali je treba upoštevati zlasti moč vezanosti predmeta kreditne pogodbe na pomožne storitve, ki jih mora potrošnik koristiti, število pomožnih storitev in nacionalno zakonodajo o omejitvah vezane prodaje?

                  4.

                  Ali načelo s pravom Unije skladne razlage nacionalnega prava, kot je bilo določeno v točki 26 sodbe 14/83, von Colson, velja tudi za razlago nacionalnih predpisov, ki urejajo druga pravna področja (konkretno določbe o nelojalni konkurenci), ki pa so sorodna s pravno materijo pravnega akta Evropske unije, ki ga nacionalno sodišče uporablja v postopku, ki teče pred njim (v obravnavanem primeru Direktiva 93/13/EGS o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah)?

                  5.

                  Ali je treba člen 7(2) v povezavi s členom 6(1)(d) Direktive 2005/29/ES (2) in člen 10(2)(f) Direktive 2008/48/ES (3) razlagati tako, da je navedba nižje posojilne obrestne mere v glavni pogodbi o potrošniškem kreditu prepovedana, če je odobritev kredita po tej posojilni obrestni meri odvisna od pogojev, ki so določeni v prilogi k pogodbi? Ali je treba pri tem preizkusu presojati način formulacije pogojev za znižanje posojilne obrestne mere, odpravo takega znižanja ter sredstva, ki privedejo do ponovnega znižanja?

                  6.

                  Ali treba člen 5(2)(b) Direktive 2005/29/ES razlagati tako, da je treba pri presojanju možnosti bistvenega vpliva ekonomskega obnašanja potrošnikov upoštevati tržni delež banke, ki daje potrošniške kredite, glede na potrebe potrošnikov, ki koristijo takšne izdelke?

                  7.

                  Ali je treba člen 3(g) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da pomenijo stroški po pogodbah v povezavi s potrošniško kreditno pogodbo, pri katerih se ob njihovi izpolnitvi v skladu s potrošniško kreditno pogodbo zagotovi znižana obrestna mera, del efektivne letne obrestne mere za kredit in jih je treba zajeti v izračun kredita?

                  8.

                  Ali je treba člen 3(g) Direktive 2008/48/ES v povezavi s členom 5 Direktive 93/13/EGS razlagati tako, da je treba pri neizpolnitvi dolžnosti iz pogodb v povezavi s kreditno pogodbo, ki ima za posledico zvišanje posojilne obrestne mere za kredit, tudi efektivno letno obrestno mero izračunati v skladu z višjo posojilno obrestno mero zaradi neizpolnitve?

                  9.

                  Ali je treba člen 10(2)(g) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da se nepravilno navedbo efektivne letne obrestne mere v kreditni pogodbi med ponudnikom in potrošnikom kot kreditojemalcem šteje za manjkajoči podatek o efektivni letni obrestni meri v kreditni pogodbi in mora nacionalno sodišče uporabiti pravne posledice, ki so določene v nacionalnem pravu za manjkajoči podatek o efektivni letni obrestni meri v potrošniški kreditni pogodbi?

                  10.

                  Ali je treba člen 22(4) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je sankcija ničnosti potrošniške kreditne pogodbe, ki jo določi nacionalni zakonodajalec, v skladu s katero je treba vrniti le odobreno glavnico, sorazmerna, če potrošniška kreditna pogodba ne vsebuje točnega podatka o efektivni letni obrestni meri?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, 2005, str. 22).

         (3)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, 2008, str. 66).


title: Zadeva C-710/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresný súd Bratislava I (Slovaška) 29. decembra 2020 – kazenski postopek zoper AM

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresný súd Bratislava I (Slovaška) 29. decembra 2020 – kazenski postopek zoper AM
      (Zadeva C-710/20)
      (2021/C 88/20)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Okresný súd Bratislava I

         Stranki v postopku v glavni stvari

      Krajská prokuratúra v Bratislave, AM

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je določba nacionalne zakonodaje, s katero se neposredno in brez odločitve nacionalnega sodišča neposredno razveljavi odločitev nacionalnega sodišča o ustavitvi kazenskega postopka, ki ima v skladu z nacionalno zakonodajo naravo pravnomočne sodbe, katere posledica je oprostitev in na podlagi katere je bil kazenski postopek zaradi amnestije, izdane v skladu z nacionalno zakonodajo, dokončno ustavljen, v skladu s pravico do nepristranskega sojenja, zagotovljeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in s prepovedjo ponovnega kazenskega pregona ali kaznovanja v kazenskem postopku za isto kaznivo dejanje z zagroženo kaznijo, zagotovljeno v členu 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členu 82 Pogodbe o delovanju Evropske unije?
                        Če je odgovor na to vprašanje nikalen: ali nacionalno sodišče zavezuje takšna določba nacionalne zakonodaje?

                  2.

                  Ali je določba nacionalne zakonodaje, ki ustavno sodišče glede revizije, sprejete v skladu s členom 86(i) ustave Slovaške republike, sklepa Národná rada Slovenskej republiky (parlament Slovaške republike) o razveljavitvi amnestije ali posamične pomilostitve omejuje samo na oceno njene skladnosti z ustavo Slovaške republike, ne da bi se upoštevali zavezujoči pravni akti, ki jih je sprejela Evropska unija, zlasti Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, Pogodba o delovanju Evropske unije in Pogodba o Evropski uniji, v skladu z načelom lojalnosti v smislu člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji ter členov 82 in 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije s pravico do nepristranskega sojenja, zagotovljeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in s prepovedjo ponovnega kazenskega pregona ali kaznovanja v kazenskem postopku za isto kaznivo dejanje, zagotovljeno v členu 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?
                        Če je odgovor na to vprašanje nikalen: ali nacionalno sodišče zavezuje takšna sodba nacionalnega ustavnega sodišča?


title: Zadeva C-720/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Cottbus (Nemčija) 24. decembra 2020 – RO, ki jo zastopa zakoniti zastopnik/Zvezna republika Nemčija

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Cottbus (Nemčija) 24. decembra 2020 – RO, ki jo zastopa zakoniti zastopnik/Zvezna republika Nemčija
      (Zadeva C-720/20)
      (2021/C 88/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Cottbus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: RO, ki jo zastopa zakoniti zastopnik

         Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija, ki jo zastopa Bundesministerium des Innern, to pa zastopa Präsident des Bundesamtes für Migration und Flüchtlinge

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je ob upoštevanju prizadevanj v okviru prava Unije glede izogibanja sekundarnemu gibanju ter splošnega načela enotnosti družine, ki izhaja iz Uredbe (EU) št. 604/2013 (1), treba člen 20(3) te uredbe uporabiti po analogiji v položaju, v katerem mladoletni otrok in njegovi starši zaprosijo za mednarodno zaščito v isti državi članici, pri čemer pa je bila staršem mednarodna zaščita že priznana v drugi državi članici, otrok pa je bil rojen šele v državi članici, v kateri je zaprosil za mednarodno zaščito?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen, ali se prošnje za azil mladoletnega otroka v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 ne obravnava in se v skladu s členom 26 te uredbe sprejme odločitev o predaji, pri čemer se izhaja iz tega, da je za obravnavanje prošnje mladoletnega otroka za mednarodno zaščito pristojna tista država članica, v kateri je mednarodna zaščita priznana njegovim staršem?

                  3.

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je člen 20(3) Uredbe (EU) št. 604/2013 po analogiji uporabljiv tudi v delu, v katerem je v njegovem drugem stavku določeno, da izvedba lastnega postopka za sprejem ni potrebna v primeru kasneje rojenega otroka, čeprav tedaj obstaja tveganje, da država članica gostiteljica ni seznanjena z možnim položajem sprejema za mladoletnega otroka oziroma da v skladu s svojo upravno prakso zavrača uporabo člena 20(3) Uredbe (EU) št. 604/2013 po analogiji in zato za mladoletnega otroka obstaja tveganje, da bo postal „refugee in orbit“ […] (ni prevedeno)?

                  4.

                  Ali se lahko, če je treba na vprašanji 2 in 3 odgovoriti nikalno, kar zadeva mladoletnega otroka, ki je v državi članici zaprosil za mednarodno zaščito, sprejme odločitev o nedopustnosti z uporabo člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU (2) po analogiji tudi tedaj, če samemu otroku v drugi državi članici sicer ni priznana mednarodna zaščita, je pa priznana njegovim staršem?

         (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (prenovitev) (UL 2013, L 180, str. 31).

         (2)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (prenovitev) (UL 2013, L 180, str. 60).


title: Zadeva C-721/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammergericht Berlin (Nemčija) 30. decembra 2020 – DB Station & Service AG/ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammergericht Berlin (Nemčija) 30. decembra 2020 – DB Station & Service AG/ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH
      (Zadeva C-721/20)
      (2021/C 88/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Kammergericht Berlin

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in pritožnica: DB Station & Service AG

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

         Vprašanji za predhodno odločanje:

                  1.

                  Ali je združljivo z Direktivo 2001/14/ES (1), zlasti njenimi določbami o neodvisnosti upravljanja upravljavca infrastrukture (člen 4), načelih za določanje uporabnin (členi od 7 do 12) in nalogah regulatornega organa (člen 30), če nacionalna civilna sodišča za vsak primer posebej in neodvisno od nadzora regulatornega organa preverjajo višino zaračunanih uporabnin na podlagi meril člena 102 PDEU in/ali nacionalne konkurenčne zakonodaje?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je preverjanje zlorabe, ki ga opravljajo nacionalna civilna sodišča na podlagi meril člena 102 PDEU in/ali nacionalne konkurenčne zakonodaje, dopustno in potrebno tudi, če lahko prevozniki v železniškem prometu preverjanje primernosti plačanih uporabnin zahtevajo od pristojnega regulatornega organa? Ali morajo nacionalna civilna sodišča počakati na ustrezno odločitev regulatornega organa in, če se ta izpodbija pred sodiščem, po potrebi na njeno dokončnost?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 404)


title: Zadeva C-1/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bolgarija) 4. januarja 2021 – MC/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bolgarija) 4. januarja 2021 – MC/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (Zadeva C-1/21)
      (2021/C 88/24)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: MC

         Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

         Vorlagefragen

                  1.

                  Ali je treba člen 9 Konvencije, pripravljene na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti v povezavi s členom 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu pravnemu instrumentu, kot je določen v členu 19(2) DOPK, na usklajenem področju davka na dodano vrednost, zaradi uporabe katerega postane naknadno solidarno odgovorna fizična oseba, ki ni davčni zavezanec in ne dolguje davka na dodano vrednost, ki pa je z nepoštenim ravnanjem povzročila, da pravna oseba, ki je davčni zavezanec in davčni dolžnik, ni plačala davka na dodano vrednost?

                  2.

                  Ali razlaga teh določb in uporaba načela sorazmernosti ne nasprotujeta nacionalnemu pravnemu instrumentu, določenemu v členu 19(2) DOPK, niti v zvezi z obrestmi na davek na dodano vrednost, ki ga davčni zavezanec ni pravočasno plačal?

                  3.

                  Ali je nacionalni pravni instrument, določen v členu 19(2) DOPK, v primeru, v katerem nepravočasnega plačila davka na dodano vrednost, ki je povzročilo obrestovanje dolga iz naslova davka na dodano vrednost, ni mogoče pripisati ravnanju fizične osebe, ki ni davčna zavezanka, temveč ravnanju druge osebe ali nastanku objektivnih okoliščin, v nasprotju z načelom sorazmernosti?

         (1)  UL 2006, L 347. str. 1.


title: Zadeva C-7/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Bleiburg (Avstrija) 8. januarja 2021 – LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG/CB in drugi

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Bleiburg (Avstrija) 8. januarja 2021 – LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG/CB in drugi
      (Zadeva C-7/21)
      (2021/C 88/25)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bezirksgericht Bleiburg

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG

         Tožene stranke: CB, DF, GH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 36 in 39 Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 (1) o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načeloma učinkovitosti in enakovrednosti (načelo lojalnega sodelovanja v skladu s členom 4(3) PEU) razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, ki zoper sklep o izvršbi, ki ga sodišče izda brez predhodnega kontradiktornega postopka in brez izvršilnega naslova, zgolj na podlagi trditev stranke, ki zahteva izvršbo, kot edino pravno sredstvo določa ugovor, ki ga je treba vložiti v osmih dneh v jeziku te države članice, tudi če se sklep o izvršbi v drugi državi članici vroči v jeziku, ki ga naslovnik ne razume, pri čemer se ugovor, če je vložen v dvanajstih dneh, že zavrže kot prepozen?

                  2.

                  Ali je treba člen 8 Uredbe (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 (2) o vročanju pisanj v povezavi z načeloma učinkovitosti in enakovrednosti razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu ukrepu, v skladu s katerim z vročitvijo obrazca iz Priloge II o obvestilu naslovnika glede pravice do zavrnitve sprejema pisanja v roku enega tedna hkrati začne teči tudi rok za vložitev pravnega sredstva, določenega zoper hkrati vročen sklep o izvršbi, za katero je določen osemdnevni rok?

                  3.

                  Ali je treba člen 18, prvi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki zoper sklep o izvršbi določa pravno sredstvo ugovora, ki ga je treba v obrazloženi obliki vložiti v osmih dneh, pri čemer ta rok velja tudi, če ima naslovnik sklepa o izvršbi sedež v drugi državi članici in sklep o izvršbi ni sestavljen niti v uradnem jeziku države članice, v kateri se sklep o izvršbi vroči, niti v jeziku, ki ga naslovnik sklepa razume?

         (1)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah („vročanje pisanj“) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 (UL 2007, L 324, str. 79).


title: Zadeva C-8/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – Germanwings GmbH/KV

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – Germanwings GmbH/KV
      (Zadeva C-8/21)
      (2021/C 88/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Germanwings GmbH

         Tožena stranka: KV

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1.)


title: Zadeva C-9/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – AX/Deutsche Lufthansa AG

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – AX/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-9/21)
      (2021/C 88/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AX

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1.)


title: Zadeva C-10/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – Deutsche Lufthansa AG/TZ

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – Deutsche Lufthansa AG/TZ
      (Zadeva C-10/21)
      (2021/C 88/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Tožena stranka: TZ

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-11/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – Deutsche Lufthansa AG/IY in TP

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – Deutsche Lufthansa AG/IY in TP
      (Zadeva C-11/21)
      (2021/C 88/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Toženi stranki: IY, TP

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1.)


title: Zadeva C-12/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – Deutsche Lufthansa AG/FL

text:
               15.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 8. januarja 2021 – Deutsche Lufthansa AG/FL
      (Zadeva C-12/21)
      (2021/C 88/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in pritožnica: Deutsche Lufthansa AG

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: FL

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).