title: Zadeva T-58/09: Tožba, vložena 11. februarja 2009 – Schemaventotto proti Komisiji

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/34

         Tožba, vložena 11. februarja 2009 – Schemaventotto proti Komisiji
   (Zadeva T-58/09)
   (2009/C 82/59)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Schemaventotto SpA (Milano, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. C. Rizza, M. Piergiovanni, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe/odločb iz dopisa s prot. št. C(2008) 4494 z dne 13. avgusta 2008, ki ga je komisarka Kroes v imenu in za račun Evropske komisije poslala italijanskim organom, in ki se nanaša na postopek na podlagi člena 21 Uredbe o nadzoru koncentracij podjetij (zadeva COMP/M.4388 – Abertis/Autostrade), in

               —

               Naložitev plačila stroškov tega postopka Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je bila vložena zoper odločbo, ki naj bi jo vseboval dopis komisarke Kroes z dne 13. avgusta 2008, s katerim naj bi po mnenju tožeče stranke tožena stranka italijanskim organom sporočila, da v zadevi COMP/M.4388 Abertis/Autostrade ne želi nadaljevati s postopkom iz člena 21 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba). Komisija se namreč strinja z zakonodajnimi ukrepi glede postopkov za odobritev „prenosa“ koncesij za avtoceste, ki so določeni v Uredbi (Direktiva iz leta 2007 in Uredba [Decreto] iz leta 2008). Vendar pa se tožena stranka v navedenem dopisu ne izreče o skladnosti italijanskih predpisov glede postopka za odobritev prenosa koncesij za avtoceste s pravili notranjega trga.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja kršitev člena 21 Uredbe o koncentraciji, pri čemer se opira na naslednje ugotovitve:

               —

               Komisija se nikakor ne more sklicevati na spremembe upoštevnega zakonodajnega okvira, ki so nastale po 31. januarju 2007, datumu predhodne presoje. Ker so pristojnosti Komisije na področju preverjanja na podlagi člena 21(4) Uredbe tesno povezane z okvirom presoje posebnega postopka koncentracije na ravni Skupnosti, na katero se nanašajo sporni nacionalni ukrepi, poznejše spremembe predpisov ne morejo vplivati na pretekla ravnanja italijanskih organov, katerih rezultat je bil, da so stranke decembra 2006, tri mesece po odobritvi koncentracije iz člena 6(1)(b) Uredbe, ta postopek opustile.

               —

               Tožeča stranka trdi, da je Komisija presegla/zlorabila svoja pooblastila s tem, da je izbrala neustrezno pravno podlago, glede na izrecno vsebino Odločbe, da s postopkom zoper sporne italijanske ukrepe „ne bo nadaljevala“. V zvezi s tem trdi, da je Komisija z odločitvijo, da v tem času sprejete spremembe zakonodajnega okvira zagotavljajo, da se pomisleki, izraženi v predhodni oceni z dne 31. januarja 2007 ne bodo ponovili v bodoče, na podlagi člena 21 Uredbe sprejela tako odločitev, ki v tej določbi ni predvidena. Komisija je namreč pooblastila, ki jih ima na podlagi člena 21 uporabila zato, da je razglasila združljivost ukrepov splošne narave, ki jih sprejme država članica, s pravom Skupnosti, pri čemer v ničemer ni upoštevala posebnosti postopka koncentracije, za preprečitev katerega je Italija obravnavane nacionalne ukrepe sprejela.

               —

               Ker je Komisija štela, da je spremenjena italijanska zakonodaja združljiva s pravom Skupnosti, ni upoštevala dodatnih nejasnosti v italijanski ureditvi, ki so nastale zaradi navedenih nacionalnih ukrepov, ki vsekakor niso pripomogle k vzpostavitvi okolja, ki bi vzpodbujalo morebitne poznejše združitve na italijanskem trgu koncesij za avtoceste. Poleg tega bi se moralo za ureditev, ki so jo sprejeli italijanski upravni organi v letu 2007 in 2008 vseeno ugotoviti, da nasprotuje tudi členu 21, v delu kjer nalaga, v odvisnosti od „prenosa“ koncesije za avtoceste, večje obveznosti od tistih, ki bi bile sicer naložene zainteresiranim subjektom.


title: Zadeva C-53/11 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. januarja 2012 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti Nike International Ltd, Aurelio Muñoz Molina (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 58 — Uredba (ES) št. 2868/95 — Pravili 49 in 50 — Besedna znamka R10 — Ugovor — Prenos — Dopustnost tožbe — Pojem „oseba s pravico do pritožbe“ — Uporaba smernic UUNT)

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. januarja 2012 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti Nike International Ltd, Aurelio Muñoz Molina
   (Zadeva C-53/11 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 58 - Uredba (ES) št. 2868/95 - Pravili 49 in 50 - Besedna znamka R10 - Ugovor - Prenos - Dopustnost tožbe - Pojem „oseba s pravico do pritožbe“ - Uporaba smernic UUNT)
   2012/C 73/08
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Drugi stranki v postopku: Nike International Ltd (zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik), Aurelio Muñoz Molina

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 24. novembra 2010 v zadevi Nike International Ltd proti UUNT – Aurelio Muñoz Molina (T-137/09), s katero je Splošno sodišče razveljavilo odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 21. januarja 2009 (zadeva R 551/2008-1).

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske Unije z dne 24. novembra 2010 v zadevi Nike International proti UUNT – Muñoz Molina (R10) (T-137/09) se razveljavi, ker je navedeno sodišče kršilo člen 58 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1891/2006 z dne 18. decembra 2006, in pravilo 49 Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe št. 40/94, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1041/2005 z dne 29. junija 2005, ter razsodilo, da je prvi odbor za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) s tem, da je pritožbo družbe Nike International Ltd v odločbi z dne 21. januarja 2009 (zadeva R 551/2008-1) razglasil za nedopustno, kršil pravili 31(6) in 50(1) Uredbe št. 2868/95, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1041/2005.

               2.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva C-566/12 P: Pritožba, ki jo je Erusalim Baleanu vložil 29. novembra 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 25. septembra 2012 v zadevi T-311/12, Baleanu proti Komisiji

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/53

         Pritožba, ki jo je Erusalim Baleanu vložil 29. novembra 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 25. septembra 2012 v zadevi T-311/12, Baleanu proti Komisiji
   (Zadeva C-566/12 P)
   2013/C 225/94
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Erusalim Baleanu (zastopnik: R. Neagu, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija
   Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 27. junija 2013 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-539/10 P: Pritožba, ki jo je Stichting Al-Aqsa vložila 22. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-348/07, Al Aqsa proti Svetu Evropske unije

text:
               12.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/2

         Pritožba, ki jo je Stichting Al-Aqsa vložila 22. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-348/07, Al Aqsa proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-539/10 P)
   2011/C 46/03
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnica: Stichting Al-Aqsa (zastopnika: A.M. van Eik in M.J.G. Uiterwaal, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Kraljevina Nizozemska, Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-348/07 razveljavi v delu, v katerem so proti pravnim razlogom te sodbe usmerjeni pritožbeni razlogi in argumenti pritožnice, in naj o sporu ponovno odloči tako, da predlogom, ki so se uveljavljali na prvi stopnji, ugodi tako, da bolje utemelji razloge, na katerih temelji izpodbijana sodba;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je v sodbi z dne 9. septembra 2010 (zadeva T-348/07) odločilo, da zaradi razveljavitve Sanctieregeling [Sanctieregeling terrorisme 2003; odlok o sankcijah na področju terorizma iz leta 2003], ki je bil podlaga za uvrstitev pritožnice na seznam, tudi sodba, ki je bila izdana v postopku začasnega pravnega varstva, ni bila zadostna podlaga za ohranitev pritožnice na seznamu. Pritožnica (v nadaljevanju: Al-Aqsa) se strinja s to ugotovitvijo Splošnega sodišča.

               2.

               Splošno sodišče je sodbo oprlo na pravno presojo, da tožbeni razlogi organizacije Al-Aqsa niso utemeljeni. Tako je sodišče ugotovilo, da je Sanctieregeling v povezavi s sodbo, ki je bila izdana v postopku začasnega pravnega varstva, mogoče obravnavati kot odločitev pristojnega nacionalnega organa, ki izpolnjuje pogoje iz člena 1(4) SS [Skupno stališče 2001/931]. Dalje je Splošno sodišče menilo, da je glede organizacije Al-Aqsa mogoče ugotoviti „vednost“ v smislu člena 1(3)(k) SS, kot jo zahteva člen 1(4) Uredbe št. 2580/2001 (1).

               3.

               Pritožnica se s to presojo ne strinja in to uveljavlja kot pritožbeni razlog. Pred navedbo pritožbenih razlogov se posveti dopustnosti pritožbe.

               4.

               Razloge, ki jih navaja pritožnica, je možno povzeti tako. Najprej naj bi Splošno sodišče prekoračilo svojo pristojnost preizkusa, ker je samo določilo, katere dokazne elemente je treba obravnavati kot odločitev v smislu člena 1(4) SS (očitek 1).

               5.

               Dalje naj bi Splošno sodišče nepravilno odločilo, da je Sanctieregeling –bodisi s sodbo, ki je bila izdana v postopku začasnega pravnega varstva, bodisi brez nje – mogoče obravnavati kot odločitev v smislu člena 1(4) SS (očitek 2).

               6.

               Splošno sodišče naj bi nazadnje prekoračilo svojo pristojnost, ker je samo razlagalo sodbo, pri čemer je sodbo očitno razlagalo nepravilno (očitek 3).

               7.

               Zato bi bilo treba ugoditi tožbi organizacije Al-Aqsa in razveljaviti izpodbijane odločitve tako, da se izboljšajo razlogi, na katerih temelji izpodbijana sodba.

      (1)  Uredba sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 344, str. 70).


title: Zadeva C-318/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires (Belgija) 28. junija 2012 – Disciplinski postopek zoper Jeana Devillersa

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires (Belgija) 28. junija 2012 – Disciplinski postopek zoper Jeana Devillersa
   (Zadeva C-318/12)
   2013/C 108/28
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Jean Devillers
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires (Belgija) vložilo z odločbo z dne 12. maja 2012 (zadeva C-318/12), je očitno nedopusten.


title: Zadeva T-883/16: Tožba, vložena 16. decembra 2016 – Republika Poljska/Komisija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/52

         Tožba, vložena 16. decembra 2016 – Republika Poljska/Komisija
   (Zadeva T-883/16)
   (2017/C 038/68)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 28. oktobra 2016 o spremembo pogojev za oprostitev plinovoda Opal obveznosti za uporabo pravil o dostopu tretjih oseb in tarifnih pravil, odobrenih na podlagi Direktive 2003/55/ES,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitvi tožbe tožeča stranka uveljavlja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Kršitev člena 36(1)(a) Direktive 2009/73/ES v povezavi s členom 194(1)(b) PDEU in načela solidarnosti s priznanjem nove regulativne izjeme za plinovod Opal, čeprav ta izjema ogroža varnost dobave plina.

               2.

               Neobstoj pristojnosti Komisije in kršitev člena 36(1) v povezavi s členom 2, točka 17, Direktive 2009/73/ES s priznanjem nove regulativne izjeme za plinovod Opal, čeprav ta plinovod ni „povezovalni plinovod“.

               3.

               Kršitev člena 36(1)(b) Direktive 2009/73/ES s priznanjem nove regulativne izjeme za plinovod Opal, čeprav ni nevarnosti, da se ta investicija ne bi izvedla brez odobritve te izjeme.

               4.

               Kršitev člena 36(1)(a) in (e) Direktive 2009/73/ES s priznanjem nove regulativne izjeme za plinovod Opal, čeprav ta izjema negativno vpliva na konkurenco.

               —

               Kršitev mednarodnih pogodb, ki zavezujet Evropsko unijo, in sicer Pogodbe o energetski listini in Pridružitvenega sporazuma z Ukrajino.


title: Zadeva T-55/17: Tožba, vložena 30. januarja 2017 – Healy/Komisija

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/39

         Tožba, vložena 30. januarja 2017 – Healy/Komisija
   (Zadeva T-55/17)
   (2017/C 112/54)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: John Morrison Healy (Celbridge, Irska) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
   razsodi,

               —

               da se odločba z dne 11. aprila 2016, s katero komisija tožeče stranke ni pripustila k natečaju COM/02/AST/16 (AST2), razglasi za nično;

               —

               da se Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 27, prvi odstavek, Kadrovskih predpisov.
   Tožeča stranka namreč meni, da sporni pogoj za pripustitev, in sicer da je treba dokazati 42 mesecev delovne dobe na Komisiji, ni upravičen glede na zahteve razpisanih delovnih mest.
   Poleg tega naj člen 82(7) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU) ne bi bil v skladu s členom 27 Kadrovskih predpisov v delu, v katerem pristop k notranjim natečajem v vseh primerih izključuje za pogodbene uslužbence, katerih delovna doba je krajša od 36 mesecev. V obravnavanem primeru je Komisija menila, da teh 36 mesecev pomeni minimum, ki se uporablja za osnovo in ki vpliva na pravilnost presoje spornega pogoja za pristop s strani organa za imenovanja.


title: Zadeva C-119/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Darmstadt (Nemčija) 27. februarja 2007 – Container Service Thorsten Sperzel GmbH proti zvezni deželi Hessen

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Darmstadt (Nemčija) 27. februarja 2007 – Container Service Thorsten Sperzel GmbH proti zvezni deželi Hessen
   (Zadeva C-119/07)
   (2007/C 117/09)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Darmstadt (Nemčija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Container Service Thorsten Sperzel GmbH

      Tožena stranka: zvezna dežela Hessen
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 33(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje (1) razlagati tako, da se lahko pri izračunu upravnih stroškov izvajanja postopka obveščanja s prijavo in nadzorovanja, poleg stroškov za dejansko nastale upravne izdatke za uradno storitev, upošteva tudi pomen upravne storitve za prejemnika upravne storitve?
               V primeru, če Sodišče Evropskih skupnosti prvemu vprašanju pritrdi:

               2)

               Ali je treba člen 33(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 razlagati tako, da je mogoče o primernih upravnih stroških izvajanja postopka obveščanja s prijavo in nadzorovanja govoriti tudi še takrat, kadar pri izračunu upravnih stroškov postavka izračuna „vrednost pomena upravne storitve za prejemnika “za večkrat (v tem primeru za dvajsetkrat) prekorači stroške za dejansko nastale upravne izdatke?

      (1)  UL L 30, str. 1.


title: Zadeva T-462/05: Tožba, vložena  30. decembra 2005  — Toyoda Koki Kabushiki Kaisha proti UUNT

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/27

         Tožba, vložena 30. decembra 2005 — Toyoda Koki Kabushiki Kaisha proti UUNT
   (Zadeva T-462/05)
   (2006/C 74/51)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Toyoda Koki Kabushiki Kaisha (Aichi-Ken, Japonska) (Zastopnik: J. F. Wachinger, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 14. septembra 2005 v zadevi R 1157/2004-1 in dovolitev registracije prijave besedne znamke št. 003157492 „IFS“ za proizvode „krmilje in servo krmilje, oboje za vozila in dele, brez samostojnega prednjega vzmetenja“ iz razreda 12 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk,

               —

               ali podredno razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 14. septembra 2005 v zadevi R 1157/2004-1 in vrnitev zadeve odboru za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu v ponovno odločanje in izdajo nove odločbe,

               —

               naložitev plačila stroškov postopka toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „IFS“ za proizvode iz razreda 12 — prijava št. 3 157 492

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave v korist vseh označenih proizvodov

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 40/94 med drugim zaradi napačne razlage upoštevne javnosti in napačne domneve opisne narave.


title: Zadeva F-115/13: Tožba, vložena 29. novembra 2013 – ZZ proti Evropski agenciji za okolje (EEA)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/22

         Tožba, vložena 29. novembra 2013 – ZZ proti Evropski agenciji za okolje (EEA)
   (Zadeva F-115/13)
   2014/C 31/40
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: A. Bertolini, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za okolje (EEA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke in torej vrnitev tožeče stranke na delovno mesto, ki ga je imela, ali na drugo primerno delovno mesto ali, če to ni mogoče, naložitev tožeči stranki, naj toženi stranki plača odškodnino za utrpljeno premoženjsko škodo in vsekakor za utrpljeno nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Evropske agencije za okolje z dne 29. maja 2013, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila 1. maja 2013, naj se razglasi za nično;

               —

               posledično:

                           —

                           tožeča stranka naj se vrne na delovno mesto, ki ga je imela, ali na drugo delovno mesto znotraj EEA, primerno njeni usposobljenosti, pri čemer naj se njena pogodba podaljša v skladu z zahtevami predpisov;

                           —

                           podredno, in če ne bi bilo ugodeno navedenemu zahtevku za vrnitev na delo, naj se toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za utrpljeno premoženjsko škodo, ki se začasno ex aequo et bono oceni na plačilo, ki bi ga prejela kot pogodbena delavka EEA za obdobje, enako obdobju njene prve pogodbe (tri leta);

               —

               vsekakor naj se toženi stranki naloži plačilo nepremoženjske škode, ki je začasno in ex aequo et bono določena na 5 000 EUR, skupaj z zamudnimi obrestmi po zakoniti obrestni meri od sodbe v tej zadevi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-236/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – Airbus proti UUNT (NEO) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti NEO — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obseg preizkusa, ki ga mora opraviti odor za pritožbe — Preizkus utemeljenosti, pogojen z dopustnostjo tožbe — Člena 59 in 64(1) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 — Preizkus dejstev po uradni dolžnosti — Člen 76 Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – Airbus proti UUNT (NEO)
   (Zadeva T-236/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti NEO - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obseg preizkusa, ki ga mora opraviti odor za pritožbe - Preizkus utemeljenosti, pogojen z dopustnostjo tožbe - Člena 59 in 64(1) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 - Preizkus dejstev po uradni dolžnosti - Člen 76 Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 233/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Airbus SAS (Francija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. februarja 2012 (zadeva R 1387/2011-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka NEO kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 23. februarja 2012 (zadeva R 1387/2011-1) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na storitve iz razreda 39 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva F-62/08: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 8. julija 2009 – Sevenier proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Prenehanje delovnega razmerja — Odstop — Zahteva za umik)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/65

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 8. julija 2009 – Sevenier proti Komisiji
   (Zadeva F-62/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Prenehanje delovnega razmerja - Odstop - Zahteva za umik)
   2009/C 282/124
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Roberto Sevenier (Pariz, Francija) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za umik njene ponudbe za odstop ter za predložitev njene zadeve zdravstveni komisiji, in s tem zahteva za ponovno zaposlitev tožeče stranke v Evropski komisiji s ponovno vzpostavitvijo kariere od datuma njenega odstopa.

      Izrek sklepa

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               R. Sevenier nosi stroške.

               3.

               O predlogu za intervencijo ni treba odločiti.

               4.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške, ki so nastali zaradi predloga za intervencijo.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008, str. 25.


title: Zadeva C-413/05: Sklep predsednika Sodišča z dne  16. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/14

         Sklep predsednika Sodišča z dne 16. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-413/05) (1)

   (2006/C 154/39)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006.


title: Zadeva C-538/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 3. decembra 2007 – Assitur Srl proti Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 3. decembra 2007 – Assitur Srl proti Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano
   (Zadeva C-538/07)
   (2008/C 37/22)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Assitur Srl

      Tožena stranka: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali člen 29 Direktive 92/50/ES (1), s tem da našteva sedem primerov izključitve sodelovanja pri javnem naročilu storitev, vsebuje „numerus clausus“ primerov izključitev in je s tem v nasprotju s prepovedjo iz člena 10 (1a) Zakona št. 109/94 (ki je bil nadomeščen s členom 34, zadnji odstavek, Zaknske uredbe št. 136/06) o hkratnem sodelovanju med seboj odvisnih podjetij pri javnih naročilih.

      (1)  UL L 209, str. 1.


title: Zadeva T-176/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 2. decembra 2011 – Carbunión proti Svetu (Začasna odredba — Državne pomoči — Sklep o pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj pravnega interesa — Neujemanje s tožbo v glavni stvari — Neločljivost — Nedopustnost — Uravnoteženje interesov)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/52

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 2. decembra 2011 – Carbunión proti Svetu
      (Zadeva T-176/11 R)
      (Začasna odredba - Državne pomoči - Sklep o pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj pravnega interesa - Neujemanje s tožbo v glavni stvari - Neločljivost - Nedopustnost - Uravnoteženje interesov)
      (2012/C 25/101)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Madrid, Španija) (zastopniki: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte in M. Peristeraki, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva F. Florindo Gijón in A. Lo Monaco, nato F. Florindo Gijón in K. Michoel, zastopniki)

         Predmet

      Primarno, predlog za delni odlog izvršitve Sklepa Sveta 2010/787/EU z dne 10. decembra 2010 o državnih pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov (UL L 336, str. 24), in podredno, predlog za popolni odlog izvršitve tega sklepa.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-102/15: Tožba, vložena 26. februarja 2015 – Red Bull/UUNT – Optimum Mark (prikaz modre in srebrne barve)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/61

         Tožba, vložena 26. februarja 2015 – Red Bull/UUNT – Optimum Mark (prikaz modre in srebrne barve)
   (Zadeva T-102/15)
   (2015/C 138/80)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Avstrija) (zastopnik: A. Renck, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Optimum Mark (Varšava, Poljska)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: prikaz modrein srebrne barve – registracija znamke Skupnosti št. 9 4 17  668

      Postopek pred UUNT: postopek za razglasitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. decembra 2014 v zadevi R 2036/2013-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, če je intervenirala, naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev členov 4, 7(1)(a) in 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev načela zaupanja v pravo, kot ga je vzpostavilo Sodišče Unije na podlagi prava Skupnosti.


title: Zadeva C-262/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d ’État (Francija) 29. maja 2012 – Association Vent De Colère ! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier proti Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l’Économie, des Finances et de l'Industrie

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d ’État (Francija) 29. maja 2012 – Association Vent De Colère ! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier proti Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l’Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Zadeva C-262/12)
   2012/C 243/14
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d ’État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Association Vent De Colère ! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier

      Tožene stranke: Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l’Économie, des Finances et de l'Industrie

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba ob upoštevanju spremembe načina financiranja celotnega nadomestila za dodatne stroške, naložene družbi Électricité de France in distributerjem, ki niso bili nacionalizirani in so navedeni v členu 23 zakona št. 46-628 z dne 8. aprila 1946 o nacionalizaciji elektroenergetskega sektorja in plinarn, zaradi obveznosti odkupa električne energije, proizvedene z napravami, ki izkoriščajo mehansko energijo vetra, po ceni, ki je višja od tržne cene te električne energije, ki izhaja iz zakona št. 2003-8 z dne 3. januarja 2003, ta mehanizem odslej šteti za pomoč države ali pomoč iz državnih sredstev v smislu in za uporabo določb člena 87 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti?


title: Zadeva C-217/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2012 vložilo Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Caisse nationale des prestations familiales proti Pierre-Louisu Bornandu

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2012 vložilo Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Caisse nationale des prestations familiales proti Pierre-Louisu Bornandu
   (Zadeva C-217/12)
   2012/C 235/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Caisse nationale des prestations familiales

      Tožena stranka: Pierre-Louis Bornand

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je dajatev, kot je nadomestilo za starševski dopust, določeno v členih od 306 do 308 zakonika o socialni varnosti, družinska dajatev v smislu členov 1(u)(i) in 4(1)(h) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe[, za samozaposlene osebe] in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1), v spremenjeni in posodobljeni različici, ki velja v skladu s Prilogo II, oddelek A(1), k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb in Sklepno listino, oba podpisana v Luxembourgu 21. junija 1999 (2)?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35.

      (2)  UL 2002, L 114, str. 6.


title: Zadeva T-329/17: Tožba, vložena 24. maja 2017 – Hautala in drugi/EFSA

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/34

         Tožba, vložena 24. maja 2017 – Hautala in drugi/EFSA
   (Zadeva T-329/17)
   (2017/C 249/50)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Heidi Hautala (Helsinki, Finska), Benedek Jávor (Budimpešta, Madžarska), Michèle Rivasi (Valence, Francija) in Bart Staes (Antwerpen, Belgija) (zastopnik: B. Kloostra, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               Potrditveno odločbo, ki jo je izdala EFSA 14. marca 2017 pod referenčno številko PAD 2017/005 CA, s katero je bila potrjena njena odločba z dne 9. decembra 2016 in 7. oktobra 2016 pod referenčno številko PAD 2016/034 glede zavrnitve dostopa do večine dokumentov, za katere so zaprosile tožeče stranke, razglasi za nično, in

               —

               EFSA naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: EFSA naj bi kršila člen 6(1) Uredbe št. 1367/2006 (1) s tem, da je ni uporabila za zahtevane informacije. EFSA naj bi na podlagi člena 6(1) Uredbe št. 1367/2006 morala zavrniti uporabo izjeme od razkritja, ki se nanaša na varstvo „poslovnih interesov fizičnih in pravnih oseb, vključno z intelektualno lastnino“, iz člena 4(2), prva alinea, Uredbe št. 1049/2001 za zahtevane informacije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: EFSA naj bi kršila člen 2(4) in člen 4(2), prva alinea, Uredbe št. 1049/2001 (2) ter člen 41 Uredbe št. 178/2002 (3) s tem, da ni razkrila zahtevanih informacij zaradi varstva poslovnih interesov lastnikov študij, pri čemer pa ni obrazložila konkretne škode in/ali dejanske nevarnosti za konkretno škodo, s čimer je kršila tudi člen 4(4)(d) Aarhuške konvencije, v katerem je določeno, da se izjema od razkritja lahko odobri zgolj zaradi varstva „zaupnost[i] poslovnih in industrijskih informacij, če tako zaupnost varuje zakon zaradi zaščite legitimnih gospodarskih interesov“, saj v izpodbijanem aktu ni bil opredeljen in/ali obrazložen noben legitimen gospodarski interes.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: EFSA naj bi napačno uporabila člen 63(2) Uredbe št. 1107/2009 (4), ker se naj ta določba ne bi uporabila za zahtevane informacije in/ali naj bi bilo razkritje informacij v prevladujočem javnem interesu v smislu člena 63(2) in/ali člena 16 Uredbe št. 1107/2009.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: EFSA naj bi kršila člen 4(2) Uredbe št. 1049/2001, ker ni priznala, da obstaja prevladujoč javni interes za razkritje študij, in ker je ugotovila, da tožeče stranke niso dokazale obstoja prevladujočega javnega interesa za razkritje študij.

               5.

               Peti tožbeni razlog: EFSA naj bi kršila člen 4(2), prva alinea, Uredbe št. 1049/2001, ker ni tehtala interesa javnosti za dostop do okoljskih informacij v študijah in zasebnega interesa družb za varstvo njihovih poslovnih interesov in/ali ker je dala prednost interesom družb.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: ker na podlagi razpoložljivih podatkov ni mogoč neodvisen in celovit nadzor nad tem, kako je EFSA strokovno ocenila glifosat, imajo tožeče stranke interes za razkritje študij. EFSA naj bi s tem, da ni priznala splošnega interesa in interesa tožečih strank za razkritje zahtevanih informacij, kršila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 2 in 4 Uredbe št. 1049/2001 ter člena 41 Uredbe št. 178/2002.

      (1)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).

      (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (3)  Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).

      (4)  Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).


title: Zadeva C-269/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Hamburg (Nemčija) 18. maja 2017 – Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV

text:
               25.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 318/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Hamburg (Nemčija) 18. maja 2017 – Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV
   (Zadeva C-269/17)
   (2017/C 318/04)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Andreas Niemeyer

      Tožena stranka: Brussels Airlines SA/NV

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 7(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) (v nadaljevanju: Uredba) razlagati tako, da pojem „oddaljenost“ obsega le neposredno oddaljenost med krajem odhoda in končnim namembnim krajem, ki se ugotovi z metodo najkrajše poti (letenja) med dvema točkama na zemlji, in sicer ne glede na dejansko prepotovano zračno razdaljo?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-514/06 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. septembra 2008 – Armacell Enterprise GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), nmc SA (Pritožba – Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti ARMAFOAM – Prejšnja znamka Skupnosti NOMAFOAM – Relativni razlog za zavrnitev – Podobnost znakov – Obstoj relativnega razloga za zavrnitev na delu ozemlja Evropske skupnosti)

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. septembra 2008 – Armacell Enterprise GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), nmc SA
   (Zadeva C-514/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti ARMAFOAM - Prejšnja znamka Skupnosti NOMAFOAM - Relativni razlog za zavrnitev - Podobnost znakov - Obstoj relativnega razloga za zavrnitev na delu ozemlja Evropske skupnosti)
   (2008/C 301/12)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Armacell Enterprise GmbH (zastopnik: O. Spuhler, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik), nmc SA (zastopnik: P. Péters in T. de Haan, odvetnika)
   Predmet
   Pritožba, vložena proti sodbi Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 10. oktobra 2006 v zadevi Armacell proti UUNT (T-172/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razveljavitev, ki jo je vložil prijavitelj besedne znamke „ARMAFOAM“ za proizvode iz razreda 20 proti odločbi R 552/2004-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 23. februarja 2005, s katero je ta razveljavil odločbo oddelka za ugovore, s katero je ta zavrnil ugovor, ki ga je vložil imetnik besedne znamke Skupnosti „NOMAFOAM“ za proizvode iz razredov 11, 19, 20, 27 in 28.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Družbi Armacell Enterprise GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva C-21/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-21/07) (1)

   (2007/C 315/55)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva C-459/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšši súd Slovenskej republiky (Slovaška) 19. avgusta 2013 – Milica Široká proti Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/44

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšši súd Slovenskej republiky (Slovaška) 19. avgusta 2013 – Milica Široká proti Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky
   (Zadeva C-459/13)
   2013/C 344/75
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšši súd Slovenskej republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Milica Široká

      Tožena stranka: Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 35 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v duhu evropske pravne tradicije razlagati tako, da ima vsak imetnik te pravice možnost izbire, ali bo dostopal do preventivnega zdravstvenega varstva in do zdravstvene oskrbe ali ju bo odklonil, ne glede na zavezujoče pogoje iz nacionalne zakonodaje in prakse, ali pa splošni interes zagotavljanja visoke stopnje varovanja zdravja evropskih državljanov posamezniku te izbire ne dopušča?

               2.

               Ali je treba člen 168 Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti njegova odstavka 1 in 4(c), razlagati tako, da zaradi cilja Unije, natančneje preprečevanja telesnih in duševnih obolenj in bolezni ter odpravljanja vzrokov, ki ogrožajo zdravje ljudi, evropski državljan ne more odkloniti tako imenovanih obveznih cepljenj, ker tako ravnanje pomeni grožnjo za javno zdravje?

               3.

               Ali je roditeljska pravica v smislu člena 33 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 6(3) Pogodbe o Evropski uniji, ki se nanaša predvsem na načelo, ki združuje skupno ustavno izročilo, nadrejena splošnemu interesu varovanja zdravja v prid skrbi staršev za mladoletnike?


title: Zadeva C-209/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/33

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-209/08) (1)

   (2009/C 69/75)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva T-591/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2013 – Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz proti UUNT – Henkel (SUPER GLUE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti SUPER GLUE — Prejšnja besedna znamka Beneluksa SUPERGLUE — Relativni razloga za zavrnitev — Verjetnost zmede — Razlikovalni učinek prejšnje znamke — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2013 – Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz proti UUNT – Henkel (SUPER GLUE)
   (Zadeva T-591/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti SUPER GLUE - Prejšnja besedna znamka Beneluksa SUPERGLUE - Relativni razloga za zavrnitev - Verjetnost zmede - Razlikovalni učinek prejšnje znamke - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2014/C 31/14
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (Jaworzno, Poljska) (zastopnika: M. Konieczyński in I. Kubiec, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Henkel Corp. (Gulph Mills, Pensilvanija, Združene države) (zastopnika: C. Rohnke in M. Jacob, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. septembra 2011 (zadeva R 1147/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Henkel Corp. in Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp.j.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp.j. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva C-490/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 29. novembra 2004

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/13

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 29. novembra 2004
   (Zadeva C-490/04)
   (2005/C 45/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Enrico Traversa in Horstpeter Kreppel, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 29. novembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da odloči:

               1.

               Zvezna Republika Nemčija ni izpolnila obveznosti po členu 49 ES s tem, da določa, da so

                           a)

                           tuja podjetja dolžna odvajati prispevke za svoje napotene delavce v nemško Urlaubskasse tudi tedaj, če ti po zakonodaji države, v kateri ima njihov delodajalec sedež, uživajo v bistvu primerljivo varstvo (člen 1(3) AEntG);

                           b)

                           tuja podjetja dolžna v nemščino prevesti pogodbo o zaposlitvi (ali dokumente, zahtevane po pravu države stalnega prebivališča delavca v okviru Direktive 91/533/EGS), obračune plač, dokazila o delovnem času, dokazila o izplačanih plačah kot tudi vse druge dokumente, ki jih zahtevajo nemški organi (člen 2 AEntG);

                           c)

                           tuja podjetja za začasno zaposlovanje dolžna opraviti prijavo ne samo pred vsakim posredovanjem delavca podjetju uporabniku v Nemčiji, ampak tudi pred vsako zaposlitvijo na gradbišču s strani podjetja uporabnika (člen 3(2) AEntG).

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Komisija navaja, da naj posamezne določbe Arbeitnehmerentsendegesetz, s katero je bila Direktiva 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev prenesena v nacionalno pravo, še vedno ne bi bile v skladu s posameznimi določbami te direktive.
   Določbe, ki se nanašajo na obveznost delodajalcev s sedežem v drugi državi članici kot Nemčiji, da plačujejo prispevke v nemško Urlaubskasse
   Obveznost plačevanja prispevkov v nemško Urlaubskasse naj bi po mnenju Komisije pomenila nedopustno omejitev svobode opravljanja storitev v smislu člena 49 ES takrat, če je zagotovljeno, da delodajalci, ki napotijo delavce, svojim delavcem priznavajo isto število plačanih dni dopusta, kot je to predvideno v nemških določbah tarifnih pogodb, in napoteni delavci glede nadomestila za dopust na podlagi pravnega sistema države, ki delavce napoti, uživajo enako ali primerljivo varstvo, kot je zagotovljeno v Nemčiji.
   Določbe, ki se nanašajo na obveznost delodajalcev s sedežem v drugi državi članici kot Nemčiji, da prevedejo dokumente
   Po mnenju Komisije naj bi bila zahteva, da se prevedejo dokumenti, sicer primerna, da se zagotovi nadzor v Nemčiji. Glede na v členu 4 Direktive o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev opredeljeno sodelovanje pri obveščanju, pa naj ne bi bila več potrebna obveznost, da se prevedejo vsi dokumenti, in naj bi ta zato bila pretirana.
   Določbe, ki se nanašajo na obveznost podjetij za začasno zaposlovanje s sedežem v drugi državi članici kot Nemčiji, da morajo pred vsako menjavo napotenega delavca z enega gradbišča na drugo to spremembo prijaviti pristojnemu organu
   Tudi če je bila obveznost podjetij za začasno zaposlovanje s sedežem zunaj Nemčije, da morajo sporočiti spremembe, nekoliko spremenjena, naj bi po mnenju Komisije še vedno obstajalo neenako obravnavanje, saj naj bi bilo v primeru podjetij za začasno zaposlovanje s sedežem v Nemčiji podjetje uporabnik dolžno sporočiti spremembe, medtem ko naj bi bilo v primeru podjetij za začasno zaposlovanje s sedežem zunaj Nemčije te načelno dolžno sporočiti podjetje za začasno zaposlovanje in naj bi se to dolžnost lahko preneslo na podjetje uporabnika le na podlagi pogodbenega sporazuma. To neenako obravnavanje naj bi pomenilo nedopustno omejevanje svobode opravljanja storitev v smislu člena 49 ES.


title: Zadeva F-131/07: Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Baniel-Kubinova in drugi proti Parlamentu

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/32

         Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Baniel-Kubinova in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva F-131/07)
   (2008/C 183/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Barbora Baniel-Kubinova (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg) in drugi (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožečih stranke

               —

               Za nične naj se razglasijo odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), Evropskega parlamenta o tem, da se tožeči stranki ne dodeli dnevnega nadomestila iz člena 10 Priloge VII h Kadrovskim predpisom;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke v podporo svojim tožbam zatrjujejo kršitev člena 71 Kadrovskih predpisov in člena 10 Priloge VII h Kadrovskim predpisom.


title: Zadeva T-471/12: Tožba, vložena 29. oktobra 2012 – Meta Group proti Komisiji

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/39

         Tožba, vložena 29. oktobra 2012 – Meta Group proti Komisiji
   (Zadeva T-471/12)
   2013/C 9/71
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Meta Group Srl (Rim, Italija) (zastopniki: A. Bartolini, V. Coltelli in A. Formica, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Razglasitev ničnosti obvestila D.G. Entreprise and Industry Evropske komisije št. 939970 z dne 2. avgusta 2012, ki ga je tožeča stranka prejela dne 20. avgusta 2012 in ki ga je podpisal direktor oddelka „Industrial Innovation and Mobility Industries“ ter katerega predmet je „launch recovery procedure to FP5-FP6 payment contracts no. 517557 IRE6 INNOVATION COACH, 517539 IRE6 MARIS, 517548 IRE6 RIS MAZOVIA, 030583 CONNECT-2-IDEAS, 039982 EASY, 014660 RIS MALOPOLSKA, 517529 IINNSOM, 014637 RIS TRNAVA and 014668 RIS WS“, ki ga je podpisal direktor dr. Carlo Pettinelli in v katerem je bila sporočena odločitev Komisije, da „to recover the amount of 345 451,03 EUR under the above agreement“.

         In po potrebi:

               —

               Razglasitev ničnosti obvestila D.G. Entreprise and Industry Evropske komisije št. 660283 z dne 1. junija 2012, ki ga je v isti zadevi podpisal direktor oddelka „Industrial Innovation and Mobility Industries“ in ki se izpodbija tudi kot notranji akt postopka izterjave, v katerem je bil sprejet ukrep iz prejšnje točke.

               —

               Razglasitev ničnosti obvestila z dne 27. septembra 2012, katerega predmet je pobot dolgovanega zneska v postopku izterjave s pripadajočimi še neizplačanimi zneski v okviru teh subvencioniranih projektov.

               —

               Razglasitev ničnosti obvestila z dne 27. septembra 2012, katerega predmet je pobot dolgovanega zneska v postopku izterjave s pripadajočimi še neizplačanimi zneski.

               —

               Razglasitev ničnosti obvestila Evropske komisije, Budget Execution (general budget and EDF) z dne 10. oktobra 2012, v katerem je bila tožeča stranka obveščena o pobotu z drugimi zneski v končni vsoti, ki znaša 294 290,59 EUR.

               —

               Razglasitev ničnosti vseh drugih predhodnih, posledičnih in/ali s tem povezanih aktov.

         In zato:

               —

               Naložitev plačila v višini 294 290,59 EUR poleg 54 705,97 EUR in povrnitev škode, ki je s tem nastala.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na sporazume o subvencijah, ki sta jih sklenili tožeča stranka in Komisija v okviru „petega in šestega okvirnega programa na področju raziskav in tehnološkega razvoja Evropske unije“.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 1.1. sporazumov o subvenciji, kršitev načela razumnosti in ugotovitev očitne napake pri presoji dejstev.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka zatrjuje, da je predložila dokaz o tem, da so plačila njenih družbenikov delojemalcev popolnoma skladna s tržnimi vrednostmi in plačili lažno samozaposlenih in odvisnih delavcev, ki opravljajo podobne dejavnosti. Poleg tega je razporeditev mednarodnih strokovnjakov, ki se ukvarjajo z dejavnostmi v zvezi z upoštevanimi projekti in ki so zaposleni na podlagi pogodbe „usklajenega in kontinuiranega sodelovanja“, popolnoma zakonita.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti upravnega ukrepa in kršitev načela dobrega upravljanja, preglednosti in predhodne določitve meril.

                           —

                           V zvezi s tem zatrjuje, da bi moral obstoj več meril, ki se uporabljajo za določitev načina izračuna plačil, upravo pripeljati do sprejetja tistega, ki je za posameznika najugodnejše. Ob seznanitvi s prisotnostjo medsebojno precej različnih tarif za istovrstne storitve na italijanskem in evropskem trgu bi bilo treba izbrati rešitev, s katero bi bila škoda najmanjša.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela razumnosti upravnega ukrepa zaradi očitnega protislovja in neenakega obravnavanja.

                           —

                           V zvezi s tem zatrjuje, da izpodbijani ukrep s tem, ko utemeljuje nezakonitost uporabljene metodologije postopka izterjave za namene izračuna stroškov in primernih plačil, razkriva očitno protislovje v predhodno sprejetih opredelitvah Komisije, s katerimi je štela, da si ta hudo grajana metodologija zasluži njeno pozitivno oceno.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela legitimnega pričakovanja, načela dobre vere in načel varstva pridobljenih pravic, pravne varnosti in skrbnosti.

                           —

                           V zvezi s to točko zatrjuje, da je ravnanje Komisije pri tožeči stranki vzbudilo legitimno pričakovanje, ker sta odločitev uprave, da sklenitev sporazuma o subvenciji glede projekta ECOLINK + pogojuje z „in accordance with the solution elaborated to the noteworthy findings af a recent audi report“ in odločitev, da se v naslednjem amandmaju te določi, da se mora za delničarje uporabljati „the methodology annexed to the contract and the relative costs are reported in the company’s books“ pokazali, da je Komisija že dejansko tiho privolila v načine izračuna stroškov, ki jih je predlagala družba META.

               5.

               Peti tožbeni razlog: nezadostna utemeljitev, kršitev načela kontradiktornosti, načela dobrega upravljanja, postopkov, določenih v sporazumu o subvenciji in kodeksa dobrega upravnega ravnanja.


title: Zadeva C-18/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – CO Sociedad de Gestión y Participación SA in drugi/De Nederlandsche Bank NV in De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestión y Participación S in drugi (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Neposredno zavarovanje razen življenjskega zavarovanja — Direktiva 92/49/EGS — Členi 15, 15a in 15b — Skrbna ocena pridobitev in zvišanj kvalificiranega deleža — Možnost, da se odobritvi predlagane pridobitve doda omejitev ali zahteva)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/11

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – CO Sociedad de Gestión y Participación SA in drugi/De Nederlandsche Bank NV in De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestión y Participación S in drugi
   (Zadeva C-18/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Neposredno zavarovanje razen življenjskega zavarovanja - Direktiva 92/49/EGS - Členi 15, 15a in 15b - Skrbna ocena pridobitev in zvišanj kvalificiranega deleža - Možnost, da se odobritvi predlagane pridobitve doda omejitev ali zahteva))
   (2015/C 279/13)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré, J. Serra Farré, De Nederlandsche Bank NV

      Nasprotne stranke: De Nederlandsche Bank NV, CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré, J. Serra Farré

      Izrek

               1.

               Direktivo Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007, je treba razlagati tako, da navedena direktiva ne nasprotuje temu, da država članica v skladu z nacionalno zakonodajo v položaju, v katerem bi lahko pristojni nacionalni organ predlagani pridobitvi veljavno nasprotoval na podlagi člena 15b(2) te direktive, temu organu dovoli, da bodisi na svojo pobudo bodisi s formalizacijo zavez, ki jih je ponudil predlagani pridobitelj, odobritvi predlaganih pridobitev doda omejitve ali zahteve, če to ne vpliva na pravice tega predlaganega pridobitelja po navedeni direktivi.

               2.

               Direktivo 92/49, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/44, je treba razlagati tako, da pristojnemu nacionalnemu organu ni treba predlaganemu pridobitelju naložiti omejitev ali zahtev, preden lahko nasprotuje predlagani pridobitvi. Kadar se ta organ odloči odobritvi predlagane pridobitve dodati omejitve ali zahteve, te ne smejo temeljiti na merilu, ki ni navedeno med tistimi, ki so našteta v členu 15b(1) navedene direktive, niti ne smejo prekoračiti tega, kar je potrebno za to, da bi predlagana pridobitev izpolnjevala ta merila.

               3.

               Člen 15b(1) Direktive 92/49, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/44, je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje temu, da pristojni nacionalni organ naloži zahtevo glede upravljanja podjetja, ki se – kot v zadevi v glavni stvari – nanaša na sestavo nadzornih svetov zavarovalnic, na kateri se predlagana pridobitev nanaša.
               Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju vseh okoliščin zadeve v glavni stvari presoditi, ali je ta zahteva potrebna za to, da bi lahko pridobitvi iz postopka v glavni stvari izpolnjevali merila iz te določbe.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva C-105/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/9

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-105/06) (1)

   (2006/C 249/23)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva T-516/10: Tožba, vložena 3. novembra 2010 – Francija proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/30

         Tožba, vložena 3. novembra 2010 – Francija proti Komisiji
   (Zadeva T-516/10)
   ()
   2011/C 13/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in B. Cabouat, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Sklep Komisije C(2010) 5724 konč. z dne 23. avgusta 2010 o uporabi finančnih popravkov za pomoč usmerjevalnega oddelka EKUJS, dodeljeno programu pobude Skupnosti CCI 2000.FR.060.PC.001 (France – LEADER+);

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 5724 konč. z dne 23. avgusta 2010 o uporabi finančnih popravkov za pomoč usmerjevalnega oddelka EKUJS, dodeljeno programu pobude Skupnosti CCI 2000.FR.060.PC.001 (Francija – LEADER+). V tem sklepu je določeno, da je pomoč usmerjevalnega oddelka EKUJS, ki je bila dodeljena na podlagi Odločbe Komisije C(2001) 2094 z dne 7. avgusta 2001 za izdatke v okviru programa pobude Skupnosti Leader+ v Franciji zmanjšana za 7 437 217,61 EUR.
   Tožeča stranka meni, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničnega, ker je Komisija napačno razlagala in uporabila člen 9(l) in člen 32(1), tretji pododstavek, Uredbe št. 1260/1999 (1). Komisija naj bi namreč menila, da so lokalne akcijske skupine (LAS) končni upravičenci programa pobude Skupnosti Leader+. Končni upravičenci tega programa pa naj ne bi bili LAS, temveč nosilci projektov. Zato naj Komisija v nasprotju s svojimi trditvami ne bi vnaprej financirala izdatkov, ki bodo nastali končnim upravičencem programa Leader+.
   Podredno, tožeča stranka navaja, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničnega, ker je Komisija kršila načelo varstva legitimnih pričakovanj. Komisija naj bi namreč s tem, ko ni sprejela sklepov po reviziji, opravljeni aprila 2005, in ko nato ni odložila plačila v zvezi z zadevnimi izdatki, francoskim organom dala vtis, da Komisija ne izpodbija njihove razlage o vlogi LAS in da vsekakor ne obstajajo hujše pomanjkljivosti v upravljalnem sistemu na področju izjav o izdatkih, ki bi zahtevale finančni popravek.
   Še podredneje, tožeča stranka meni, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničnega, ker bi moral biti finančni popravek Komisije manjši. Prvič, Komisija naj bi storila napako glede osnove, ki jo je treba upoštevati pri izračunu 5-odstotnega finančnega popravka. Drugič, Komisija naj bi kršila člen 39(3) Uredbe št. 1260/1999, ker ni uporabila finančnega popravka, ki bi bil sorazmeren s finančnimi posledicami ugotovljenih pomanjkljivosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih
   (UL L 161, str. 1).


title: Zadeva T-622/11 P: Pritožba, ki jo je 2. decembra 2011 vložila Francesca Cervelli zoper sklep, ki ga je 12. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-98/10, Cervelli proti Komisiji

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/37

         Pritožba, ki jo je 2. decembra 2011 vložila Francesca Cervelli zoper sklep, ki ga je 12. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-98/10, Cervelli proti Komisiji
   (Zadeva T-622/11 P)
   2012/C 32/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Francesca Cervelli (Bruselj, Belgija) (zastopnik: J. García Gallardo Gil-Fournier, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               potrdi prejem pritožbe in ugotovi, da je dopustna;

               —

               obravnava pritožbo tako, kot da so jo v imenu in za račun Francesce Cervelli vložili njeni pravni zastopniki;

               —

               sklep, ki ga je 12. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence, razglasi za ničen v celoti;

               —

               odloči, da se zadeva vrne v vsebinski preizkus Sodišču za uslužbence.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja ta pritožbena razloga:

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: očitna napaka pri presoji dejanskega stanja, saj naj bi Sodišče za uslužbence menilo, da se pritožnica ne more sklicevati na nastanek novega dejstva zaradi sodbe Splošnega sodišče z dne 19. junija 2007 v zadevi Asturias Cuerno proti Komisiji (T-473/04, neobjavljena v ZOdl.). Pritožnica trdi, da ta tožba pomeni novo dejstvo, ker naj bi se nanašala na položaj, enak tistemu, v katerem je pritožnica, in ker naj bi se bistveni del analize v tej sodbi nanašal na objektivno vprašanje in ne na posamezna dejstva v zadevi.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: očitno napačna uporaba prava, ker naj bi Sodišče za uslužbence dalo absolutno prednost diskreciji na podlagi avtonomije OPI pred načelom enotnosti javne uprave.


title: Zadeva T-580/12: Tožba, vložena 27. decembra 2012 – Yaqub proti UUNT – Turkey (ATATURK)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/21

         Tožba, vložena 27. decembra 2012 – Yaqub proti UUNT – Turkey (ATATURK)
   (Zadeva T-580/12)
   2013/C 79/37
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: J. Yaqub (Nottingham, Združeno kraljestvo) (zastopnik: J. Jenkins, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Republika Turčija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 17. septembra 2012 razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „ATATURK“ za proizvode iz razredov 3, 5, 25, 29, 30 in 32 (Blagovna znamka Skupnosti 4 633 434)

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Republika Turčija

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: zahteva za ugotovitev ničnosti je temeljila na razlogih za zavrnitev na podlagi člena 52(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(b) in (f) Uredbe Sveta št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-343/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Nizozemska proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja — Sadje in zelenjava — Izključitev izdatkov za tiskanje na embalažo iz financiranja — Nespoštovanje meril za priznanje organizaciji proizvajalcev — Izključitev izdatkov vseh članov zadevnih organizaciji proizvajalcev — Sorazmernost)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Nizozemska proti Komisiji
   (Zadeva T-343/11) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja - Sadje in zelenjava - Izključitev izdatkov za tiskanje na embalažo iz financiranja - Nespoštovanje meril za priznanje organizaciji proizvajalcev - Izključitev izdatkov vseh članov zadevnih organizaciji proizvajalcev - Sorazmernost)
   2013/C 325/53
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: sprva C. Wissels, M. de Ree, B. Koopman in C. Schillemans, nato C. Wissels, M. de Ree in C. Schillemans, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in P. Rossi, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije z dne 15. aprila 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (2011/244/EU) (UL L 102, str. 33) v delu, v katerem se nanaša na odhodke Kraljevine Nizozemske.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-147/09: Tožba, vložena 9. aprila 2009 — Trelleborg Industrie proti Komisiji

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/41

         Tožba, vložena 9. aprila 2009 — Trelleborg Industrie proti Komisiji
   (Zadeva T-147/09)
   2009/C 153/81
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Trelleborg Industrie SAS (Clermont-Ferrand, Francija) (zastopnika: J. Joshua, Barrister, in E. Aliende Rodríguez, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 1 izpodbijane odločbe naj se v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, in v vsakem primeru vsaj v delu, v katerem je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka storila kršitev pred 21. junijem 1999, razglasi za ničnega;

               —

               zniža naj se globa, ki je v členu 2 naložena tožeči stranki, in s tem odpravi očitne napake v odločbi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 428 konč. z dne 28. januarja 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGS v zadevi COMP/39406 — Cevi za prečrpavanje surove nafte na morju, in sicer v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da je tožeča stranka v EGS odgovorna za sodelovanje pri enotni in nadaljevani kršitvi v sektorju cevi za prečrpavanje surove nafte na morju, v okviru katere se je dodeljevalo razpise, določalo cene, kvote, prodajne pogoje, delilo geografski trg ter izmenjavalo občutljive informacije glede cen, obsegov prodaje ter javnih razpisov. Poleg tega predlaga znižanje globe, ki ji je bila naložena.
   Tožeča stranka v podporo trditvam navaja tri tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da Komisija zaradi zastaranja na podlagi člena 25(2) Uredbe 1/2003 ne more naložiti globe za obdobje pred 21. junijem 1999; tožeča stranka trdi, da je Komisija očitno napačno ugotovila dejansko stanje in očitno napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da je tožeča stranka storila enotno in nadaljevano kršitev.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da Komisija nima legitimnega interesa, da bi za prvo obdobje, ki se je zaključilo maja 1997, deklaratorno zatrjevala kršitev.
   Tretjič, podredno, tožeča stranka trdi, da jo je Komisija diskriminirala in glede odgovornosti za družbo predhodnico z njo ravnala drugače kot z drugimi naslovniki odločbe ter da je Komisija kršila pravico do izjave ter obveznost obrazložitve.


title: Zadeva T-367/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2015 – Poljska/Komisija (EKUJS — Jamstveni oddelek — EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Razvoj podeželja — Odhodki Poljske — Člen 33b Uredbe (ES) št. 1257/1999 — Člen 7 Uredbe (ES) št. 1258/1999 — Člen 31 Uredbe (ES) št. 1290/2005 — Mešani finančni popravek — Obveznost obrazložitve)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2015 – Poljska/Komisija
   (Zadeva T-367/13) (1)

   ((EKUJS - Jamstveni oddelek - EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Razvoj podeželja - Odhodki Poljske - Člen 33b Uredbe (ES) št. 1257/1999 - Člen 7 Uredbe (ES) št. 1258/1999 - Člen 31 Uredbe (ES) št. 1290/2005 - Mešani finančni popravek - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 027/38)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnika: B. Majczyna in K. Straś, agenta)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Rossi in A. Szmytkowska, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije 2013/214/EU z dne 2. maja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 123, str. 11) v delu, v katerem je Komisija v njem za odhodke Republike Poljske iz naslova podpore za delno samooskrbne kmetije uporabila popravka v višini 8 292 783,94 EUR in 71 610 559,39 EUR.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva C-96/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Nanterre – Francija) – Saint Louis Sucre, nekdanja Saint Louis Sucre SA/Directeur général des douanes et droits indirects (Predhodno odločanje — Kmetijstvo — Sladkor — Proizvodne dajatve — Pravica do vračila — Neizvožen skladiščen sladkor — Neupravičena pridobitev — Svoboda gospodarske pobude — Metoda za izračun)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Nanterre – Francija) – Saint Louis Sucre, nekdanja Saint Louis Sucre SA/Directeur général des douanes et droits indirects
   (Zadeva C-96/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Sladkor - Proizvodne dajatve - Pravica do vračila - Neizvožen skladiščen sladkor - Neupravičena pridobitev - Svoboda gospodarske pobude - Metoda za izračun))
   (2016/C 305/11)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Stranki*e v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Saint Louis Sucre, nekdanja Saint Louis Sucre SA

      Tožena stranka: Directeur général des douanes et droits indirects

      Izrek

               1.

               Člen 15(2) in (8) Uredbe Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor je treba razlagati tako, da proizvajalcu sladkorja ne daje pravice, da zahteva povračilo proizvodnih dajatev, ki jih je plačal za količine kvotnega sladkorja A in B, ki so bile 30. junija 2006 še skladiščene, ker sistem proizvodnih dajatev po tem datumu ni bil obnovljen z Uredbo Sveta (ES) št. 318/2006 z dne 20. februarja 2006 o skupni ureditvi trgov v sektorju sladkorja.

               2.

               Ugotovljen ni bil noben element, ki bi vplival na veljavnost Uredbe Sveta (EU) št. 1360/2013 z dne 2. decembra 2013 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 in 2005/2006, koeficienta za izračun dodatne dajatve za tržni leti 2001/2002 in 2004/2005 ter zneskov, ki jih morajo proizvajalci sladkorja plačati prodajalcem sladkorne pese zaradi razlike med najvišjo dajatvijo in dajatvijo, ki se zaračuna za tržna leta 2002/2003, 2003/2004 in 2005/2006.

      (1)  UL C 146, 4.5.2015.


title: Zadeva C-511/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale civile di Bologna (Italija) 14. novembra 2014 – Pebros Servizi srl/Aston Martin Lagonda Limited

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale civile di Bologna (Italija) 14. novembra 2014 – Pebros Servizi srl/Aston Martin Lagonda Limited
   (Zadeva C-511/14)
   (2015/C 034/10)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale civile di Bologna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pebros Servizi srl

      Tožena stranka: Aston Martin Lagonda Limited

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se v primeru zamudne sodbe (izdane v nenavzočnosti), pri kateri je bilo razsojeno v škodo osebe, ki se ni spustila v postopek/nenavzoče osebe, in ni izrecnega pravnega priznanja osebe, ki se ni spustila v postopek/nenavzoče osebe;
   o vprašanju, ali je tako ravnanje v postopku enakovredno neizpodbijanju v skladu z Uredbo (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 (1) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 38), odloči na podlagi nacionalnega prava?
   ali
   zamudna sodba/sodba v nenavzočnosti po svoji naravi na podlagi evropskega prava vsebuje neizpodbijanje, zaradi česar bi se uporabila Uredba (ES) št. 805/2004, ne glede na presojo nacionalnega sodišča?

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 38).


title: Zadeva T-433/10 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2011 – Allen in drugi proti Komisiji (Pritožba — Osebje, zaposleno v skupnem podjetju JET — Uporaba drugačnega pravnega statusa, kot ga ima začasno osebje — Odškodnina za nastalo premoženjsko škodo — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Razumni rok)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2011 – Allen in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-433/10 P) (1)

   (Pritožba - Osebje, zaposleno v skupnem podjetju JET - Uporaba drugačnega pravnega statusa, kot ga ima začasno osebje - Odškodnina za nastalo premoženjsko škodo - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Razumni rok)
   2012/C 32/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožniki: John Allen (Horspath, Združeno kraljestvo) in 109 drugih tožečih strank, imenovanih v prilogi k sodbi (zastopnika: K. Lasok, QC, in B. Lask, barrister)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. julija 2010 v zadevi Allen in drugi proti Komisiji (F-103/09, še neobjavljen v ZOdl. JU), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               John Allen in 109 drugih tožečih strank, imenovanih v prilogi, nosijo lastne stroške in stroške Komisije v pritožbenem postopku.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva T-26/14 P: Pritožba, ki jo je 8. januarja 2014 vložil Peter Schönberger zoper sodbo, ki jo je 5. novembra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-14/12, Schönberger proti Računskemu sodišču

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/26

         Pritožba, ki jo je 8. januarja 2014 vložil Peter Schönberger zoper sodbo, ki jo je 5. novembra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-14/12, Schönberger proti Računskemu sodišču
   (Zadeva T-26/14 P)
   2014/C 93/45
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Računsko sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 5. novembra 2013 v zadevi F-14/12 (Schönberger proti Računskemu sodišču);

               —

               ugodi predlogom tožeče stranke na prvi stopnji;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja sedem pritožbenih razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence po mnenju pritožnika ni odločilo o prvem tožbenem razlogu, v skladu s katerim je bilo v napredovalnem obdobju 2011 število delovnih mest, v zvezi s katerimi je mogoče napredovanje, z zgolj tremi takimi delovnimi mesti za deset delovnih mest nižje od v Kadrovskih predpisih določenega petletnega povprečja za leta od 2007 do 2011.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: pritožnik trdi, da je z izpodbijano sodbo napačno ugotovljen položaj strank, ker je ugotovljeno, da napredovalna obdobja od 2010 do 2014 pomenijo zadevno petletno obdobje.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: pritožnik s tem pritožbenim razlogom trdi, da je bila kršena njegova pravica do obrambe, ker naj mu ne bi bilo omogočeno, da poda stališče v zvezi s petletnim obdobjem, ki ga je Sodišče za uslužbence štelo za upoštevno.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: pritožnik se sklicuje na pomanjkljivo obrazložitev, ker naj v izpodbijani sodbi ne bi bilo obrazloženo, zakaj je treba šteti, da je petletno obdobje od 2010 do 2014 referenčno obdobje.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: pritožnik trdi, da je razlaga Kadrovskih predpisov, ki jo je podalo Sodišče za uslužbence, v nasprotju z jasno izraženo voljo zakonodajalca, da leta 2014 začne novo petletno obdobje.

               6.

               Šesti pritožbeni razlog: pritožnik s tem pritožbenim razlogom trdi, da je Sodišče za uslužbence kršilo načelo zaupanja v pravo, ker naj bi sodbo oprlo na razlago Kadrovskih predpisov, ki jo je tožena stranka izrecno zavrnila.

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog: pritožnik trdi, da načelo enakega obravnavanja ni bilo uporabljeno pravilno in v skladu z ustaljeno sodno prakso.


title: Zadeva T-400/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – GretagMacbeth proti UUNT (Kombinacija 24 barvnih kvadratov) ( Znamka Skupnosti – Prijava barvne znamke Skupnosti – Kombinacija 24 barvnih kvadratov – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/29

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – GretagMacbeth proti UUNT (Kombinacija 24 barvnih kvadratov)
   (Zadeva T-400/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava barvne znamke Skupnosti - Kombinacija 24 barvnih kvadratov - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 6/59)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: GretagMacbeth LLC (New Windsor, New York, Združene države) (zastopnik: J. Weiser, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. avgusta 2007 (zadeva R 30/2007-4) glede zahteve za registracijo barvnega znaka, sestavljenega iz 24 barvnih kvadratov, kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               GretagMacbeth LLC se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007.


title: Zadeva C-649/15 P: Pritožba, ki jo je TV2/Danmark A/S vložila 3. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. septembra 2015 v zadevi T-674/11, TV2/Danmark A/S/Evropska komisija

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/23

         Pritožba, ki jo je TV2/Danmark A/S vložila 3. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. septembra 2015 v zadevi T-674/11, TV2/Danmark A/S/Evropska komisija
   (Zadeva C-649/15 P)
   (2016/C 048/29)
   Jezik postopka: danščina

      Stranke

      Pritožnica: TV2/Danmark A/S (zastopnik: O. Koktvedgaard, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Danska, Viasat Broadcasting UK Ltd

      Predlogi

               1.

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi v delu, v katerem je z njo odločeno v korist Komisije glede glavnega zahtevka družbe TV2, odloči naj se v zadevi in razglasi izpodbijani sklep za ničen v delu, v katerem je z njim ugotovljeno, da sprejeti ukrepi pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Podredno naj se zadeva vrne v odločanje Splošnemu sodišču.

               2.

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi v delu, v katerem je z njo odločeno v korist Komisije glede podrednega zahtevka družbe TV2, odloči naj se v zadevi in razglasi izpodbijani sklep za ničen v delu, v katerem je z njim ugotovljeno, da prihodki iz naročnin, ki so bili od leta 1997 do leta 2002 preneseni na družbo TV2 ter nato preneseni na regionalne postaje družbe TV2, pomenijo državno pomoč v korist družbe TV2. Podredno naj se ta del zadeve vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču.

               3.

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi v delu, v katerem je z njo družbi TV2 naloženo plačilo njenih stroškov in dveh tretjin stroškov Komisije; Komisiji naj se naloži plačilo stroškov družbe TV2, povezanih s postopkoma pred Splošnim sodiščem in Sodiščem. Če se zadeva vrne v odločanje Splošnemu sodišču, naj se sprejme ustrezna odločitev o stroških za del zadeve, ki se vrne v odločanje Splošnemu sodišču.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Družba TV2 trdi, da je del izpodbijane sodbe, v katerem je zavrnjen prvi tožbeni razlog družbe TV2 in s tem glavni zahtevek družbe TV2, v nasprotju s pojmovanjem državne pomoči, kot je določeno v členu 107(1) PDEU in zato naj bi bilo v tej sodbi napačno uporabljeno pravo. V utemeljitev tega družba TV2 navaja te trditve:

                           —

                           To, da v izpodbijani sodbi ni potrjeno, da so preverjanja, ki jih je opravilo Rigsrevisionen (nacionalno računsko sodišče), zadostovala za izpolnitev četrtega pogoja Altmark, naj bi temeljilo na strogi, dobesedni uporabi zahteve iz tega pogoja po primerjavi stroškov. To naj bi bilo pravno napačno.

                           —

                           V nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča v izpodbijani sodbi naj bi posebnost obveznosti opravljanja javne službe družbe TV2 in retroaktivna uporaba pogojev Altmark ustvarila položaj, v katerem naj bi bila potrebna smotrna uporaba tega pogoja: glej načelo v sodbi Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2008, BUPA, T-289/03, ECLI:EU:T:2008:29 itn.

                           —

                           Redna preverjanja Rigsrevisionen za zagotovitev, da je družba TV2 dobro vodena, naj bi zagotavljala izpolnitev namena četrtega pogoja Altmark in naj bi zato v posebnih okoliščinah zadeve v zvezi z družbo TV2 in ob upoštevanju smotrne uporabe pogoja zadostovala za ugotovitev, da je bil četrti pogoj Altmark izpolnjen.

               2.

               Družba TV2 dalje trdi, da je v delu izpodbijane sodbe, ki se nanaša na vsebinsko presojo in v katerem je zavrnjen drugi del podrednega zahtevka družbe TV2, pravo napačno uporabljeno, ker naj bi bil ta del v nasprotju s temeljnimi postopkovnimi načeli. V utemeljitev tega družba TV2 navaja te trditve:

                           —

                           Komisija je v odgovoru na tožbo navedla, da je soglašala z družbo TV2 glede tega, da prihodki iz naročnin, ki so bili od leta 1997 do leta 2002 z družbe TV2 preneseni na regionalne postaje, niso pomenili državne pomoči v korist družbe TV2. Splošno sodišče naj bi torej odločilo ultra petita, ker je obravnavalo in zavrnilo drugi del podrednega zahtevka družbe TV2. V izpodbijani sodbi naj bi bilo zato pravo napačno uporabljeno.

                           —

                           Dalje naj bi Splošno sodišče vsebinsko presojalo zadevo na podlagi svojih trditev. O preudarkih Splošnega sodišča iz točk od 165 do 174 izpodbijane sodbe naj ne bi nikoli razpravljali niti družba TV2 niti Komisija; niti naj ne bi bili razvidni iz izpodbijanega sklepa. Splošno sodišče naj bi torej preseglo meje svojega sodnega nadzora.

                           —

                           Hkrati naj bi Splošno sodišče kršilo pravico do poštenega sojenja (glej člen 47 Listine Evropske unije o človekovih pravicah) s tem, da je svojo odločitev sprejelo na podlagi razlogov in trditev, o katerih stranke v postopku niso razpravljale.

               3.

               Nazadnje družba TV2 trdi, da je v delu sodbe, ki vsebuje vsebinsko presojo in v katerem je zavrnjen drugi del podrednega zahtevka družbe TV2 (točke od 165 do 174), pravo napačno uporabljeno, ker temelji na očitno napačni uporabi danskega prava in je v nasprotju s pojmovanjem državne pomoči, kot je določeno v členu 107(1) PDEU. V utemeljitev tega družba TV2 navaja ti trditvi:

                           —

                           Splošno sodišče naj bi upoštevalo in veliko težo pripisovalo temu, da naj bi družba TV2 v okviru izpolnjevanja svojih obveznosti distribucije regionalnih programov prejemala regionalne programe od regij, za kar jim je v zameno nakazovala prihodke iz naročnin kot plačilo za te programe. To naj ne bi bilo razvidno iz spisa zadeve pred Splošnim sodiščem in je v nasprotju z Danskim pravom. Pravni preizkus, ki ga je mogoče izpeljati iz točk 166, 167 in 171 izpodbijane sodbe je torej dejansko izpolnjen.

                           —

                           V točkah 166, 167 in v prvem stavku točke 173 izpodbijane sodbe naj bi se Splošno sodišče sklicevalo na hipotetičen primer v okviru svoje presoje državne pomoči. Ta primer naj v praksi ne bi bil verjeten in naj ne bi bil upošteven pri presoji državne pomoči. Odločilni dejavnih v primeru družbe TV2 naj bi bilo namreč dejstvo, da družba TV2 ni pridobila nobene gospodarske koristi od prenesenih prihodkov od naročnin. V skladu z javnim pravom je morala družba TV2 prihodke od naročnin prenesti na regionalne programe in v praksi naj bi to obveznost izpolnila. Odločitev Splošnega sodišča naj bi bila torej v nasprotju s pojmovanjem državne pomoči, kot je določeno v členu 107(1) PDEU.


title: Zadeva T-652/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2014 – AF Steelcase/UUNT (Začasna odredba — Javna naročila — Dobava in montaža pohištva — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj fumus boni juris)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/24

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2014 – AF Steelcase/UUNT
   (Zadeva T-652/14 R)
   ((Začasna odredba - Javna naročila - Dobava in montaža pohištva - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj fumus boni juris))
   (2015/C 056/34)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AF Steelcase, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: S. Rodríguez Bajón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) UUNT (zastopnika: N. Bambara in M. Paolacci, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za izdajo začasne odredbe, ki se v bistvu nanaša na prekinitev izvajanja odločbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 8. julija 2014 o zavrnitvi ponudbe, ki jo je tožeča stranka predložila v okviru postopka javnega razpisa v zvezi z dobavo in montažo pohištva in dodatkov v zgradbah UUNT.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-6/11 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2011 – Komisija proti Vicente Carbajosa in drugi (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zaposlovanje — Obvestilo o natečaju — Javni natečaj — Nepripustitev k pisnim preizkusom na podlagi rezultata, ki je bil dosežen na pristopnih testih — Delitev pristojnosti med EPSO in natečajno komisijo — Načelo kontradiktornosti)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2011 – Komisija proti Vicente Carbajosa in drugi
   (Zadeva T-6/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlovanje - Obvestilo o natečaju - Javni natečaj - Nepripustitev k pisnim preizkusom na podlagi rezultata, ki je bil dosežen na pristopnih testih - Delitev pristojnosti med EPSO in natečajno komisijo - Načelo kontradiktornosti)
   2012/C 32/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Druge stranke v postopku: Isabel Vicente Carbajosa (Bruselj, Belgija), Niina Lehtinen (Bruselj) in Myriam Menchén (Bruselj) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis, E. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 28. oktobra 2010 v zadevi Vicente Carbajosa in drugi proti Komisiji (F-9/09, še neobjavljen v ZOdl. JU), s katero se predlaga delna razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 28. oktobra 2010 v zadevi Vicente Carbajosa in drugi proti Komisiji (F-9/09) se razveljavi v delu, v katerem so bile razglašene za nične odločbe Evropskega urada za izbor osebja (EPSO), da se Isabel Vicente Carbajosa (za natečaj EPSO/AD/117/08) ter Niini Lehtinen in Myriam Menchén (za natečaj EPSO/AD/116/08) ne vpiše na seznam kandidatov, ki se pozovejo k vložitvi popolne prijave.

               2.

               Odločbe EPSO da se Isabel Vicente Carbajosa (za natečaj EPSO/AD/117/08) ter Niine Lehtinen in Myriam Menchén (za natečaj EPSO/AD/116/08) ne vpiše na seznam kandidatov, ki se pozovejo k vložitvi popolne prijave, se razglasijo za nične.

               3.

               Isabel Vicente Carbajosa, Niina Lehtinen, Myriam Menchén in Evropska komisija nosijo vsaka svoje stroške glede postopka na tej stopnji.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011.