title: Zadeva C-430/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 2. septembra 2010 – Hristo Gaydarov proti Direktor na Glavna direktsia „Ohranitelna politsia“ pri Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 2. septembra 2010 – Hristo Gaydarov proti Direktor na Glavna direktsia „Ohranitelna politsia“ pri Ministerstvo na vatreshnite raboti
   (Zadeva C-430/10)
   ()
   2010/C 301/21
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hristo Gaydarov

      Tožena stranka: Direktor na Glavna direktsia „Ohranitelna politsia“ pri Ministerstvo na vatreshnite raboti

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 27(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS (1) in 93/96/EGS v okoliščinah zadeve v postopku v glavni stvari razlagati tako, da se uporablja, če je državljanu države članice prepovedano zapustiti ozemlje lastne države, ker je v tretji državi storil kaznivo dejanje, katerega predmet so prepovedane droge, če so istočasno podane te okoliščine:

                           1.1

                           navedeni določbi Direktive za lastne državljane države članice nista bili izrecno preneseni;

                           1.2

                           razlogi, ki jih je navedel nacionalni zakonodajalec za sprejetje dopustnih ciljev omejitve prostega gibanja bolgarskih državljanov, temeljijo na Uredbi (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (2), in

                           1.3

                           do uporabe upravnih ukrepov je prišlo v povezavi s členom 71 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 in tudi ob upoštevanju uvodnih izjav 5 in 20 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah)?

               2.

               Ali iz omejitev in pogojev, ki so predvideni za izvrševanje prostega gibanja državljanov Unije, ter tudi iz ukrepov, ki so sprejeti za njegovo izvajanje v okviru prava Unije, med katerimi je tudi člen 71(1), (2) in (5) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma v povezavi z uvodnima izjavama 5 in 20 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), izhaja, da je v okoliščinah zadeve v postopku v glavni stvari dopustna nacionalna ureditev, ki predvideva, da država članica zoper svojega državljana zaradi storitve kaznivega dejanja, katerega predmet so prepovedane droge, sprejme prisilni upravni ukrep „ni dovoljeno zapustiti države“, če je tega državljana zaradi tega dejanja obsodilo sodišče tretje države?

               3.

               Ali je treba omejitve in pogoje, ki so predvideni za izvrševanje prostega gibanja državljanov Unije, kot tudi ukrepe, ki so sprejeti za njegovo izvajanje v okviru prava Unije, med katerimi je tudi člen 71(1), (2) in (5) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma v povezavi z uvodnima izjavama 5 in 20 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), v okoliščinah zadeve v postopku v glavni stvari razlagati tako, da je obsodba državljana države članice s strani sodišča tretje države zaradi dejanja v zvezi s prepovedanimi drogami, ki je v skladu s pravom te države članice težje naklepno kaznivo dejanje, zadostna podlaga za to, da se iz razlogov generalne in specialne prevencije, vključno z zagotavljanjem višje ravni varovanja zdravja drugih v skladu z načelom previdnosti, zavzame stališče, da predstavlja osebno obnašanje tega državljana dejansko, resnično in dovolj resno nevarnost, ki ogroža temeljne družbene interese, in sicer za prihodnje, zakonsko natančno določeno obdobje, ki ni povezano s trajanjem prestajanja izrečene kazni, je pa v okviru obdobja, ki je potrebno za rehabilitacijo?

      (1)  UL L 158, str. 77.

      (2)  UL L 105, str. 1.


title: Zadeva C-180/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 7. aprila 2017 – X, Y/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 7. aprila 2017 – X, Y/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-180/17)
   (2017/C 202/18)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: X, Y

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 13 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, v nadaljevanju: direktiva o vračanju) v povezavi s členi 4, 18, 19(2) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da mora imeti pritožba, če jo nacionalno pravo v postopkih zoper odločbe, ki vsebujejo odločbo o vrnitvi v smislu člena 3(4) Direktive 2008/115/ES, predvideva, na podlagi prava Unije samodejno odložilni učinek, če državljan tretje države navede, da bi izvršitev odločbe o vrnitvi pomenila resno tveganje za kršitev načela nevračanja? Povedano drugače: Ali se zadevnega državljana tretje države v takem primeru med pritožbenim rokom ali – če je vložil pritožbo – do odločitve o tej pritožbi ne sme odstraniti, tudi če ne vloži posebnega predloga v ta namen?

               2.

               Ali je treba člen 46 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (prenovitev) (UL 2013, L 180) v povezavi s členi 4, 18, 19(2) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da mora imeti pritožba, če jo nacionalno pravo v postopkih o zavrnitvi prošnje za priznanje mednarodne zaščite predvideva, na podlagi prava Unije samodejno odložilni učinek? Povedano drugače: Ali se prosilca v takem primeru med pritožbenim rokom ali – če je vložil pritožbo – do odločitve o tej pritožbi ne sme odstraniti, tudi če ne vloži posebnega predloga v ta namen?

               3.

               Ali je za obstoj samodejnega odložilnega učinka v zgornjem smislu še pomembno, ali je bila prošnja za priznanje mednarodne zaščite, zaradi katere je bila vložena tožba in nato pritožba, zavrnjena iz enega od razlogov iz člena 46(6) Direktive 2013/32/EU? Ali ta zahteva velja za vse vrste odločb o azilu iz te direktive?


title: Zadeva C-475/09 P: Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco ter drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-227/01 do T-229/01, T-265/01, T-266/01 in T-270/01

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/16

         Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco ter drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-227/01 do T-229/01, T-265/01, T-266/01 in T-270/01
   (Zadeva C-475/09 P)
   2010/C 37/17
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Komisija Evropskih skupnosti in Comunidad Autónoma de la Rioja

      Predlogi pritožnika:

               —

               Ta pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno.

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi.

               —

               Predlogu, vloženem na prvi stopnji, in sicer podrednemu zahtevku, naj se člen 3 sporne odločbe razglasi za ničen, naj se ugodi.

               —

               Podredno, zadeva naj se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje in naj se mu naloži izvedba zavrnjenega dokaza.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka, intervenientki, Comunidad Autónoma de la Rioja, pa plačilo stroškov postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker je presodilo, da v tem primeru niso izpolnjene izjemne okoliščine, ki upravičujejo legitimna pričakovanja glede pravilnosti spornega davčnega ukrepa, na podlagi katerih je prepovedana naložitev vračila pomoči v skladu s členom 14(1) Uredbe št. 659/1999 (1) v povezavi z načelom varstva legitimnih pričakovanj. Izkrivljenje navedb iz razprave na prvi stopnji in kršitev načela kontradiktornosti. Kršitev sodne prakse glede obrazložitve.
               Niti formalna razlika med spornim davčnim ukrepom in ukrepom, ki je predmet Odločbe 93/337 (2), niti dejstvo, da bi Komisija merilo selektivnosti lahko obrazložila s kakšno drugo okoliščino, izrecno navedeno v Odločbi 93/337, niti razglasitev nezdružljivosti iz Odločbe 93/337 niso zadostni pravni razlogi, da Sodišče prve stopnje ne bi presodilo obstoja izjemne okoliščine, ki sama po sebi ali skupaj z drugimi okoliščinami, ki obstajajo v obravnavanem primeru, prepoveduje Komisiji naložitev vračila pomoči, na katere se nanaša sporna odločba.
               Sodišče prve stopnje je, s tem da je navedlo, da sporni ukrepi v združenih zadevah od T-30/01 do T-32/01 in od T-86/02 do T-88/02 zaradi tehnične narave in obsega olajšave niso primerljivi s spornim davčnim ukrepom, izkrivilo navedbe iz razprave med strankami postopka, ni upoštevalo načela kontradiktornosti in je očitno kršilo sodno prakso glede obrazložitve.
               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, s tem da je presodilo, da ravnanje Komisije glede davčne oprostitve iz leta 1993 ter spoštovanje davčne olajšave iz zakona 22/1993 ni izjemna okoliščina, ki bi lahko upravičila legitimna pričakovanja glede pravilnosti spornega davčnega ukrepa, na podlagi katerih bi bila prepovedana naložitev vračila pomoči na podlagi člena 14(1) Uredbe št. 659/1999, ker je v nasprotju z načelom varstva legitimnih pričakovanj.

               2.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker ni spoštovalo postopkovnih pravil na področju izvajanja dokazov in je odločilo, da ne bo izvedlo dokaza, ki ga je predlagala tožeča stranka glede predložitve nekaterih dokumentov Komisije, ki so ob upoštevanju trditev, ki jih je Sodišče prve stopnje uporabilo pri zavrnitvi predlogov tožeče stranke, bistveni za obrambno interesov slednje. Kršitev pravice do poštenega sojenja, načela enakosti orožij in pravice do obrambe.
               Sodišče prve stopnje je s tem, da ni izvedlo predlaganega dokaza, kršilo temeljno pravico do poštenega sojenja, ki jo ima pritožnik, saj je zavrnilo izvedbo dokaza, ki je za pritožnika bistven, in tako kršilo njegovo pravico do obrambe, glede na to, da je bil njegov predlog zavrnjen z utemeljitvijo, da ni dokazal ravno tega, kar je želel potrditi z neizvedenim dokazom: če ni bilo že izrecno dokončno stališče Komisije o pritožbi iz leta 1994 zoper v bistvu enak ukrep iz leta 1993, ki jo je ta zavrnila, izjemna okoliščina, pa je to bilo vsaj ravnanje Komisije, saj je povzročilo nastanek legitimnih pričakovanj o pravilnosti davčnih ukrepov iz leta 1993, kar je privedlo do sprejetja spornega davčnega ukrepa leta 1996.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).

      (2)  Odločba Komisije 93/337/EGS z dne 10. maja 1993 v zvezi z načrtom davčnih pomoči za naložbe v Baskiji (UL L 134, str. 25).


title: Sodba sodišča (veliki senat) z dne  17. januarja 2006  V zadevi C-1/04: (Predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesgerichtshof): Susanne Staubitz-Schreiber (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Postopki v primeru insolventnosti — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Časovno področje uporabe — Pristojno sodišče)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/3

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 17. januarja 2006
   V zadevi C-1/04: (Predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesgerichtshof): Susanne Staubitz-Schreiber (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Postopki v primeru insolventnosti - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Časovno področje uporabe - Pristojno sodišče)
   (2006/C 60/06)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-1/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) z odločbo z dne 27. novembra 2003, ki je prispela na Sodišče 2. januarja 2004, v postopku Susanne Staubitz-Schreiber, je Sodišče (veliki Senat) v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas in J. Malenovský, predsedniki senatov, A. La Pergola, J.-P. Puissochet (poročevalec) in R. Schintgen, sodniki, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr, J. Klučka, U. Lõhmus in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 17. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 3(1) Uredbe (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati v tem smislu, da sodišče države članice, na ozemlju katere je središče glavnih interesov dolžnika takrat, ko ta vloži zahtevek za uvedbo postopka v primeru insolventnosti, ostane pristojno za uvedbo tega postopka, če dolžnik po vložitvi zahtevka za uvedbo postopka, vendar pred izdajo odločbe o uvedbi postopka, prenese središče svojih glavnih interesov na ozemlje druge države članice.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva T-9/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – National Iranian Gas Company/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zoper Iran zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ugovor nezakonitosti — Napačna uporaba prava — Sorazmernost — Lastninska pravica — Pristojnost Sveta — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Ponovna preučitev sprejetih omejevalnih ukrepov — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Napaka pri presoji)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – National Iranian Gas Company/Svet
   (Zadeva T-9/13) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zoper Iran zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ugovor nezakonitosti - Napačna uporaba prava - Sorazmernost - Lastninska pravica - Pristojnost Sveta - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Ponovna preučitev sprejetih omejevalnih ukrepov - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Napaka pri presoji))
   (2015/C 198/41)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: National Iranian Gas Company (Teheran, Iran) (zastopnika: E. Glaser in S. Perrotet, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Vitro in M. Bishop, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev delne ničnosti člena 1(8) Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58), in drugič, predlog za razglasitev Sklepa 2012/635, Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16), in odločbe iz dopisa Sklepa z dne 14. marca 2014, in sicer v delu, v katerem je bila tožeča stranka vpisana v Prilogo II 2010/413/SZVP Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in Prilogo IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               National Iranian Gas Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/2

         Seznam, ki služi razporeditvi v veliki senat
   (2008/C 51/04)
   Sodišče je na seji 15. januarja 2008 oblikovalo seznam iz člena 11b(2) Poslovnika zaradi razporeditve v veliki senat kot sledi:

               A. Tizzano

               J.-J. Kasel

               J. N. Cunha Rodrigues

               C. Toader

               R. Silva de Lapuerta

               A. Arabadjiev

               K.. Schiemann

               T. von Danwitz

               J. Makarczyk

               J.-C. Bonichot

               P. Kūris

               P. Lindh

               E. Juhász

               L. Bay Larsen

               G. Arestis

               A. Ó Caoimh

               A. E. Borg Barthet

               E. Levits

               M. Ilešič

               U. Lõhmus

               J. Malenovský

               J. Klučka

         Sodišče je na seji 15. januarja 2008 oblikovalo seznam iz člena 11c(2), prvi pododstavek, Poslovnika zaradi razporeditve v prvi senat kot sledi:

               A. Tizzano

               J.-J. Kasel

               A. E. Borg Barthet

               E. Levits

               M. Ilešič

         Sodišče je na seji 15. januarja 2008 oblikovalo seznam iz člena 11c(2), drugi pododstavek, Poslovnika zaradi razporeditve v peti senat kot sledi:

               A. E.Borg Barthet

               M. Ilešič

               E. Levits

               J.-J. Kasel


title: Zadeva T-484/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2012 – Skyhawke Technologies proti UUNT – British Sky Broadcasting et Sky IP International (SKYCADDIE)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/38

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2012 – Skyhawke Technologies proti UUNT – British Sky Broadcasting et Sky IP International (SKYCADDIE)
   (Zadeva T-484/11) (1)

   2012/C 355/80
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica četrtega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 319, 29.10.2011.


title: Zadeva T-199/06: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2009 – Akzo Nobel in drugi proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/48

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2009 – Akzo Nobel in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-199/06) (1)

   2010/C 37/72

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


               15.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 467/26

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 26. septembra 2016
   (Zadeva E-13/16)
   (2016/C 467/13)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopajo Carsten Zatschler, Audur Ýr Steinarsdóttir in Øyvind Bø, zastopniki Nadzornega organa Efte, 35 Rue Belliard, B-1040 Bruselj, je 26. septembra 2016 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Islandija – s tem ko ni uvedla cestnih pregledov tehnične brezhibnosti vozil, kot zahteva člen 3(1) akta iz točke 17h poglavja II Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2000/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2000 o cestnem pregledu tehnične brezhibnosti gospodarskih vozil, ki vozijo v Skupnosti) – ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz navedenega akta;

               2.

               Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožba se nanaša na to, da Islandija najpozneje do 16. septembra 2014 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 16. julija 2014 glede neizpolnjevanja obveznosti te države iz akta iz točke 17h poglavja II Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2000/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2000 o cestnem pregledu tehnične brezhibnosti gospodarskih vozil, ki vozijo v Skupnosti), tako da bi uvedla cestne preglede tehnične brezhibnosti vozil, kot zahteva člen 3(1).


title: Zadeva C-170/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – Huawei Technologies Co. Ltd/ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH (Konkurenca — Člen 102 PDEU — Podjetje, ki je imetnik patenta, ki je bistveni del standarda, in glede katerega se je pri organizaciji za standardizacijo zavezalo, da bo tretjim osebam podelilo licenco pod pravičnimi, razumnimi in nediskriminatornimi pogoji, imenovanimi „FRAND“ („fair, reasonable and non-discriminatory“) — Zloraba prevladujočega položaja — Tožbe zaradi kršitve patenta — Opustitveni zahtevek — Zahtevek za odpoklic proizvodov — Zahtevek za predložitev računovodskih podatkov — Odškodninski zahtevek — Obveznosti imetnika patenta, ki je bistveni del standarda)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – Huawei Technologies Co. Ltd/ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH
   (Zadeva C-170/13) (1)

   ((Konkurenca - Člen 102 PDEU - Podjetje, ki je imetnik patenta, ki je bistveni del standarda, in glede katerega se je pri organizaciji za standardizacijo zavezalo, da bo tretjim osebam podelilo licenco pod pravičnimi, razumnimi in nediskriminatornimi pogoji, imenovanimi „FRAND“ („fair, reasonable and non-discriminatory“) - Zloraba prevladujočega položaja - Tožbe zaradi kršitve patenta - Opustitveni zahtevek - Zahtevek za odpoklic proizvodov - Zahtevek za predložitev računovodskih podatkov - Odškodninski zahtevek - Obveznosti imetnika patenta, ki je bistveni del standarda))
   (2015/C 302/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Huawei Technologies Co. Ltd

      Toženi stranki: ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

      Izrek

               1.

               Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da imetnik patenta – ki je bistveni del standarda, ki ga je določila organizacija za standardizacijo – ki se je pri tej organizaciji nepreklicno zavezal, da bo podelil licenco tretjim osebam pod pravičnimi, razumnimi in nediskriminatornimi pogoji, imenovanimi „FRAND“ („fair, reasonable and non-discriminatory“), ne zlorabi prevladujočega položaja v smislu tega člena s tem, da vloži tožbo zaradi kršitve patenta, s katero zahteva prenehanje kršitve njegovega patenta ali odpoklic proizvodov, pri proizvodnji katerih je bil uporabljen ta patent, če:

                           —

                           je pred vložitvijo navedene tožbe po eni strani opozoril domnevnega kršitelja patenta na kršitev patenta, ki se mu očita, in to tako, da je opredelil ta patent in način, na katerega je bil ta patent kršen, in če je po drugi strani po tem, ko je domnevni kršitelj izrazil pripravljenost na sklenitev licenčne pogodbe pod pogoji FRAND, temu kršitelju predložil konkretno in pisno ponudbo za sklenitev licenčne pogodbe pod takimi pogoji in je pri tem med drugim navedel licenčnino in način izračuna te licenčnine, in

                           —

                           navedeni kršitelj, ki nadaljuje z izkoriščanjem zadevnega patenta, na to ponudbo ne odgovori skrbno, v skladu s poslovnimi običaji, ki so priznani na zadevnem področju, in v dobri veri, kar mora biti ugotovljeno na podlagi objektivnih elementov, pri tem pa med drugim ne sme biti prisotno zavlačevanje.

               2.

               Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, podjetju, ki ima prevladujoč položaj in ki je imetnik patenta, ki je bistveni del standarda, ki ga je določila organizacija za standardizacijo, glede katerega se je pri tej organizaciji zavezalo, da bo podelilo licenco pod pogoji FRAND, ni prepovedano vložiti tožbe zaradi kršitve patenta proti domnevnemu kršitelju njegovega patenta, s katero se zahteva pridobitev računovodskih podatkov glede uporabe tega patenta ali dodelitev odškodnine zaradi te uporabe.

      (1)  UL C 215, 27.7.2013.


title: Zadeva T-514/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2013 – i-content proti UUNT – Decathlon (BETWIN) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava znamke Skupnosti BETWIN — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti b’Twin — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/72

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2013 – i-content proti UUNT – Decathlon (BETWIN)
   (Zadeva T-514/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava znamke Skupnosti BETWIN - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti b’Twin - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 225/158
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berlin, Nemčija) (zastopnik: A. Nordemann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Decathlon SA (Villeneuve–d'Ascq, Francija)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. junija 2011 (zadeva R 1816/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Decathlon SA in i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. junija 2011 (zadeva R 1816/2010-1) se razveljavi v delu, ki se nanaša na proizvode iz razreda 28 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, ki ustrezajo temu opisu: „Napihljivi plavalni bazeni za rekreacijsko uporabo; plezalna igrala (igralna oprema); polnjene plišaste igrače; plavalni bazeni (za igranje); zračne pištole (igrače); ročne elektronske video igre; igrače-vozila; igralni modeli; elektronski ročni igralni aparati; žetoni za igralne avtomate; dama (namizna igra); igriščni aparati; mehanične akcijske igrače; igrače, razen igrač za domače živali; elektronske igrice; igralni baloni; kocke (za kockanje); predmeti, ki se uporabljajo na zabavah (piščalke, klobučki, papirnati trakovi); ročne elektronske igre; igralne karte; fliperji; posodice (za kockanje); igrače za tiskanje; kompleti vprašanj za igre na deski; karte za loterijo; modeli letal; keglji; domine; okrasni vetrni lampijoni; fliperji; spretnostne in akcijske igre; družabne igre; avtomati (igralni na kovance) (stroji); fliperji (delujoči na kovance ali brez kovancev); modeli letal (v zmanjšanem merilu); igre s kartami; frizbiji, leteči krožniki; žoge, manjše; igre; posodice za kocke, za kockanje; punčke (igrače); kegljanje; vozila (daljinsko vodena) (igrače); krogi za metanje (gumijasti, kovinski, iz vrvi); pikado; stroj za metanje glinastih golobov; avtomobilski modelčki; drsalnice, tobogani (igralno orodje); avtomati (igralni na kovance) (stroji); šah; pustne maske; miselne igre, sestavljanke, uganke; nagačene igrače; ročne računalniške igre; puščice (za metanje); igrače v obliki letal; diski za metanje; glinasti golobi (tarče); gugalnice; plišasti medvedki; ročne video igre; elektronsko vodena motorna vozila-igrače; igrače na baterije; žetoni za igranje; tarče; polnjeni medvedki-igrače; napihljive igrače; igre na ploščah; gugalnice; papirnati zmaji; avtomobilski modelčki“.

               2.

               Odločba oddelka za ugovore se v zvezi s proizvodi, navedenimi v členu 1, razveljavi, ugovor pa se zavrne.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva C-262/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. junija 2006 vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) — Deutsche Telekom AG proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. junija 2006 vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) — Deutsche Telekom AG proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-262/06)
   (2006/C 212/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutsche Telekom AG

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba prvi stavek člena 27 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES (1) z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) in člen 16(1)(a) Direktive 2002/22/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) razumeti tako, da je treba začasno ohraniti zakonsko zahtevo, ki je bila v prejšnjem notranjem pravu predvidena za odobritev stroškov opravljenih storitev govorne telefonije, ki jih je končnim uporabnikom nudilo podjetje s prevladujočim položajem na zadevnem trgu, in s tem tudi upravni akt, s katerim se ugotovi obveznost odobritve?

         V primeru, da je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

               2)

               Ali evropsko pravo Skupnosti nasprotuje takšni daljnosežni ohranitvi?

      (1)  UL L 108, str. 33.

      (2)  UL L 108, str. 51.


title: Zadeva T-401/12: Tožba, vložena 10. septembra 2012 – Klingel proti UUNT – Develey (JUNGBORN)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/31

      Tožba, vložena 10. septembra 2012 – Klingel proti UUNT – Develey (JUNGBORN)
      (Zadeva T-401/12)
      (2012/C 331/60)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Nemčija) (zastopnik: T. Zeiher, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Nemčija)

         Predlogi

      Tožeča stranka predlaga:

                  —

                  razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. julija 2012 v zadevi R 936/2011-4;

                  —

                  zavrnitev ugovora zoper podelitev varstva za mednarodno registracijo W 1 002 323 – JUNGBORN;

                  —

                  podredno, vrnitev zadeve v nadaljnje odločanje odboru za pritožbe;

                  —

                  naložitev stroškov postopka neuspeli stranki..

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „JUNGBORN“, za proizvode iz razredov 29, 30, 32 in 33 – mednarodna registracija z učinkom v Evropski uniji št. W 1 002 323

         Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG

         Navajana znamka ali znak: nemška besedna znamka „BORN“, za proizvode iz razredov 29, 30 in 32

         Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 41(1)(a) in 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-340/04: Tožba France Télécom S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 11. avgusta 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/53

         Tožba France Télécom S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 11. avgusta 2004
   (Zadeva T-340/04)
   (2004/C 262/98)
   Jezik postopka: francoščina
   Družba France Télécom S.A., s sedežem v Parizu, ki jo zastopata Christophe Clarenc in Javier Ruiz Calzado, avocats, je dne 11. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije št. K(2004)1929 z dne 18. maja 2004, ki je odredila, da se morajo France Télécom S.A. in vsa podjetja, ki jih le-ta neposredno ali posredno nadzira, podrediti pregledu na podlagi člena 20(4) Uredbe št. 1/2003 (zadeva št. COM/C-38.916);

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo vseh stroškov duržbe France Télécom, nastalih v okviru te ničnostne tožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Z zadevno odločbo je bil odrejen pregled, ki se mora opraviti pri tožeči stranki in njeni hčerinski družbi Wanadoo ter pri vseh podjetjih, ki jih tožeča stranka neposredno ali posredno nadzoruje (člen 3), zaradi „domnevno nepravičnih prodajnih cen dostopa do interneta z visokimi prenosnimi hitrostmi, ki veljajo za rezidenčne uporabnike in so v nasprotju s členom 82 Pogodbe ES, ter je njihov namen omejiti in zatreti konkurente“ (člen 1 izpodbijane odločbe). Komisija je menila, da je treba domnevna ravnanja preveriti s pregledom na podlagi člena 20(4) Uredbe (ES) št. 1/2003 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (1). S to tožbo se izpodbija odločba, ki je odredila takšen pregled.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojega zahtevka najprej navaja nespoštovanje obveznosti obrazložitve. V tem oziru določneje navaja, da ne more razumeti dejstva, da je izpodbijana odločba, ki odreja pregled, naslovljena na njo. Poudarja, da skladno z obrazložitvijo svoje odločbe v zadevi „Wanadoo“ z dne 16. julija 2003, ki naj bi priznala neodvisnost Wanadoo v razmerju do tožeče stranke pri vodenju politike določanja cen na francoskem maloprodajnem trgu storitev za dostop do interneta z visokimi prenosnimi hitrostmi, Komisija s to odločbo obtožuje Wanadoo, in ne France Télecom, domnevno nepravičnih prodajnih cen in domnevne strategije zatiranja konkurentov. Razen tega Komisija naj ne bi upravičila, zakaj je menila, da je potrebno odrediti pregled prodajnih cen Wanadoo, ne glede na to, da so te cene že pod njenim nadzorom na podlagi odločbe z dne 16. julija 2003 in da jih je nedavno posebej preveril in potrdil Francoski urad za konkurenco.
   Tožeča stranka še opozarja, da je izpodbijana odločba prezrla zahteve načela lojalnega sodelovanja, osnovanega s členom 10 Pogodbe ES in urejenega z Uredbo ES št. 1/2003, ki ga mora Komisija spoštovati v odnosih z nacionalnimi organi, in sicer najprej s tem, ker ni obvestila nacionalnega sodnika o vseh dejstvih, in da se v okoliščinah iz člena 11(6) te Uredbe ni posvetovala s Francoskim uradom za konkurenco, kljub temu, da je že od januarja 2004 vpleten v primer.
   Nazadnje tožeča stranka uveljavlja kršitev načela sorazmernosti, tako glede navideznega cilja pregleda kot glede vsebine tega cilja in neobstoja nevarnosti za prikrivanje ali uničenje dokaznih elementov.

      (1)  UL L 1, 4.1.2003, str. 1.


title: Zadeva T-365/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2011 – AO proti Komisiji ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Rok za pritožbo — Prepoznost — Podpisan izvirnik pritožbe, ki je bil vložen po izteku roka — Nepredvidene okoliščine — Člen 43(6) Poslovnika Splošnega sodišča — Očitno nedopustna pritožba“ )

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/14

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2011 – AO proti Komisiji
   (Zadeva T-365/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Rok za pritožbo - Prepoznost - Podpisan izvirnik pritožbe, ki je bil vložen po izteku roka - Nepredvidene okoliščine - Člen 43(6) Poslovnika Splošnega sodišča - Očitno nedopustna pritožba)
   2012/C 39/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: AO (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Lewisch, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 4. aprila 2011 v zadevi AO proti Komisiji (F-45/09, še neobjavljen v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               AO nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva T-272/12: Tožba, vložena 12. junija 2012 – Energetický a průmyslový in EP Investment Advisors proti Komisiji

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/17

         Tožba, vložena 12. junija 2012 – Energetický a průmyslový in EP Investment Advisors proti Komisiji
   (Zadeva T-272/12)
   2012/C 250/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Energetický a průmyslový holding a.s. (Brno, Češka republika) in EP Investment Advisors s.r.o. (Praga, Češka republika) (zastopniki: K. Desai, Solicitor, J. Schmidt in M. Peristeraki, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 28. marca 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 23 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (1) (zavrnitev pregledov) v zadevi COMP/39793 – EPH in drugi razglasi za ničen;

               —

               podredno, globo, ki je bila naložena tožečima strankama, v celoti odpravi ali jo zniža na primeren znesek;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, s katerim navajata, da so pri sprejetju izpodbijanega sklepa nastale bistvene kršitve postopka. Natančneje, tožeči stranki trdita, da je bila pri sprejetju izpodbijanega sklepa zaradi nepravilnosti pri izvedbi pregleda kršena njuna pravica do obrambe, zlasti ker se Komisija ni prepričala, da so bile zadevne osebe pravilno seznanjene s svojijmi dolžnostmi med pregledom niti s posledicami njihovega nespoštovanja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, s katerim navajata, da je ugotovitev Komisije, da sta tožeči stranki zavrnili pregled, neutemeljena in nesorazmerna. Tožeči stranki zatrjujeta, da na podlagi dokazov, ki jih predlaga Komisija v zvezi z deblokiranjem e-poštnega računa ali preusmeritvijo elektronske pošte na strežnik tožečih strank, v obravnavani zadevi ni mogoče ugotoviti kršitve člena 23(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003. Tožeči stranki trdita še, da pregleda nista onemogočili namerno ali iz malomarnosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, s katerim navajata, da je bilo ob sprejetju izpodbijanega sklepa kršeno načelo „domneve nedolžnosti“, ker Komisija k primeru ni pristopila z zadostno skrbnostjo in preglednostjo, medtem ko so obstajali kazalniki, da je bila Komisija zaradi nepovezanih dogodkov, ki jih ni mogoče pripisati tožečima strankama, negativno nastrojena proti njima.

               4.

               Četrti (podredni) tožbeni razlog, s katerim v utemeljitev drugega tožbenega predloga – če Splošno sodišče izpodbijanega sklepa ne bi razglasilo za ničnega v celoti – navajata, da je Komisija pri določitvi globe napačno uporabila pravo in kršila načelo sorazmernosti in obveznost obrazložitve.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-350/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je začela Nordea Pankki Suomi Oyj (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Šesta direktiva o DDV — Člen 13(B)(d), točki 3 in 5 — Oprostitve — Transferji in plačila — Transakcije z vrednostnimi papirji — Storitve elektronskih sporočil za finančne družbe)

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je začela Nordea Pankki Suomi Oyj
   (Zadeva C-350/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Šesta direktiva o DDV - Člen 13(B)(d), točki 3 in 5 - Oprostitve - Transferji in plačila - Transakcije z vrednostnimi papirji - Storitve elektronskih sporočil za finančne družbe)
   2011/C 298/16
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Nordea Pankki Suomi Oyj

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Korkein hallinto-oikeus – Razlaga člena 13(B)(d), točki 3 in 5, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Oprostitve za bančne transakcije – Storitve SWIFT za banke

      Izrek

   Člen 13(B)(d), točki 3 in 5, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da v oprostitev plačila davka na dodano vrednost, določeno v tej določbi, niso vključene storitve elektronskih sporočil za finančne družbe, kakršne so storitve, ki so obravnavane v postopku v glavni stvari.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva T-498/04: Tožba Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co., Ltd proti Svetu Evropske Unije, vložena dne 23. decembra 2004

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/35

         Tožba Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co., Ltd proti Svetu Evropske Unije, vložena dne 23. decembra 2004
   (Zadeva T-498/04)
   (2005/C 57/60)
   Jezik postopka: angleščina
   Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co., Ltd, Jiande City (Ljudska republika Kitajska), ki jo zastopa D. Horovitz, lawyer, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 23. decembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Svetu Evropske Unije.
   Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co., Ltd Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razveljavi člen 1 napadene Uredbe, kolikor se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tožeče stranke v obravnavanem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka zahteva razveljavitev Uredbe Sveta (ES) št. 1683/2004 z dne 24. septembra 2004 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz glifosata s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1), kolikor se ta nanaša na tožečo stranko. Navaja, da je institucije Skupnosti niso ustrezno obravnavale po sistemu tržnega gospodarstva.
   V podporo tej tožbi tožeča stranka uveljavlja kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku v okviru uporabe člena 2(7)(c) Uredbe št. 384/96 (2), in kot je bila spremenjena.
   Tožeča stranka trdi, da Svet v napadeni Uredbi ni navedel, da je prišlo do večjega vmešavanja države v poslovne odločitve tožeče stranke. Prav tako Svet, po navedbah tožeče stranke, ni uporabil pravilnega praga za oceno, ali so bila merila iz člena 2(7)(c) izpolnjena. Tožeča stranka ugovarja, da je domnevna pravica države, da se vmešava v poslovne odločitve družbe, brez kakršne koli materializacije ali izvajanja te domnevne pravice, dejavnik, na podlagi katerega je mogoče sklepati, da prvo merilo iz člena 2(7)(c) ni bilo izpolnjeno. Tožeča stranka nadalje navaja, da naveden dokaz jasno kaže, da so odločitve tožeče stranke glede cen, stroškov in vložkov odziv na tržne signale, ki odražajo ponudbo in povpraševanje, in da v zvezi s tem ni bilo nobenega vmešavanja države.
   Drugič se tožeča stranka sklicuje na neusklajenost s členom 6 Dodatka II Protidumpinškega sporazuma STO in s členom 18(4) Uredbe št. 384/96, kot tudi z dolžnostjo zaščite zakonitih pravic tožeče stranke. Tožeča stranka trdi, da so bile njene zakonite in procesne pravice kršene s tem, da ni bila obveščena o razlogih za zavrnitev njenih dokazov, da ji ni bila dana možnost zagotoviti nadaljnje podatke, in da niso bili objavljeni razlogi za zavrnitev stališč, ki jih je podala tožeča stranka.
   Končno se tožeča stranka sklicuje na kršitev načela zaupanja v pravo s tem, da institucije Skupnosti niso uspele hitro in učinkovito odločiti o zahtevi glede statusa tržnega gospodarstva tožeče stranke.

      (1)  UL L 303, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996 L 56, str. 1).


title: Zadeva T-705/15: Tožba, vložena 2. decembra 2015 – Syriatel Mobile Telecom/Svet

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/30

         Tožba, vložena 2. decembra 2015 – Syriatel Mobile Telecom/Svet
   (Zadeva T-705/15)
   (2016/C 059/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo tožeče stranke razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično, Evropski uniji naloži povračilo celotne škode, ki jo je utrpela tožeča stranka v znesku, ki ga pravično določi Splošno sodišče;

               —

               podredno, odredi imenovanje izvedenca, ki bo ugotovil obseg škode, ki jo je utrpela tožeča stranka;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se po eni strani nanaša na nepremoženjsko škodo, povzročeno z napadom na njen ugled, in po drugi strani na premoženjsko škodo, povzročeno s prenehanjem njenih pogodbenih razmerij, s premoženjsko izgubo in z izgubo prihodkov, ki naj bi jih tožeča stranka utrpela neposredno zaradi ukrepov, ki jih je sprejel Svet Evropske unije in za katere je odgovoren.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. januarja 2005 v zadevi T-267/03 Anna Maria Roccato proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Interni natečaj — Nepripustitev k ustnemu izpitu — Pooblastilo komisije za odločanje po prostem preudarku — Domet sodnega nadzora)

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/28

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 26. januarja 2005
   v zadevi T-267/03 Anna Maria Roccato proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Interni natečaj - Nepripustitev k ustnemu izpitu - Pooblastilo komisije za odločanje po prostem preudarku - Domet sodnega nadzora)
   (2005/C 82/55)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-267/03 Anna Maria Roccato, stanujoča v Bruslju (Belgija), ki jo zastopata G. Vandersanden in L. Levi, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in F. Clotuche-Duvieusart, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), katere predmet je po eni strani predlog za razglasitev ničnosti odločbe komisije natečaja COM/PB/99 z dne 24. januarja 2003 in po drugi strani zahteva za plačilo odškodnine, je Sodišče prve stopnje (četrti senat) v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica in V. Vadapalas, sodnik; sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 26. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 239, 4.10.2003.


title: Zadeva C-135/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Republik Griechenland/Grigorios Nikiforidis (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pravo, ki se uporablja za pogodbo o zaposlitvi — Uredba (ES) št. 593/2008 — Člen 28 — Področje uporabe ratione temporis — Člen 9 — Pojem „prevladujoče obvezne določbe“ — Uporaba prevladujočih obveznih določb držav članic, ki niso država članica sodišča, pred katerim poteka postopek — Zakonodaja države članice, ki določa znižanje prejemkov v javnem sektorju zaradi proračunske krize — Dolžnost lojalnega sodelovanja)

text:
               19.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 475/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Republik Griechenland/Grigorios Nikiforidis
   (Zadeva C-135/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pravo, ki se uporablja za pogodbo o zaposlitvi - Uredba (ES) št. 593/2008 - Člen 28 - Področje uporabe ratione temporis - Člen 9 - Pojem „prevladujoče obvezne določbe“ - Uporaba prevladujočih obveznih določb držav članic, ki niso država članica sodišča, pred katerim poteka postopek - Zakonodaja države članice, ki določa znižanje prejemkov v javnem sektorju zaradi proračunske krize - Dolžnost lojalnega sodelovanja))
   (2016/C 475/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka, nasprotna stranka v pritožbenem postopku in revidentka: Republik Griechenland

      Tožeča stranka, pritožnik in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Grigorios Nikiforidis

      Izrek

               1.

               Člen 28 Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I), je treba razlagati tako, da pogodbeno delovno razmerje, nastalo pred 17. decembrom 2009, spada na področje uporabe te uredbe, le če je bilo to razmerje na podlagi soglasne volje pogodbenih strank, izražene po tem datumu, predmet tako velike spremembe, da je treba šteti, da je bila sklenjena nova pogodba o zaposlitvi po navedenem datumu, kar mora ugotoviti predložitveno sodišče.

               2.

               Člen 9(3) Uredbe št. 593/2008 je treba razlagati tako, da izključuje možnost, da bi sodišče, pred katerim poteka postopek, kot pravna pravila upoštevalo prevladujoče obvezne določbe, ki niso prevladujoče obvezne določbe države sodišča, pred katerim poteka postopek, ali države, v kateri morajo biti ali so bile izpolnjene obveznosti, ki izhajajo iz pogodbe, ne nasprotuje pa temu, da zadnjenavedeno sodišče takšne druge prevladujoče obvezne določbe upošteva kot dejanske okoliščine, če to določa nacionalno pravo, ki se na podlagi določb te uredbe uporablja za pogodbo. Na to razlago ne vpliva načelo lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU.

      (1)  UL C 198, 15.6.2015.


title: Zadeva C-526/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės – Litva) – UAB „Fast Bunkering Klaipėda“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člen 148(a) — Dobava blaga — Pojem — Oprostitev — Dobava blaga za oskrbovanje plovil za plovbo na odprtem morju — Dobave posrednikom, ki delujejo v svojem imenu)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės – Litva) – UAB „Fast Bunkering Klaipėda“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Zadeva C-526/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 148(a) - Dobava blaga - Pojem - Oprostitev - Dobava blaga za oskrbovanje plovil za plovbo na odprtem morju - Dobave posrednikom, ki delujejo v svojem imenu))
   (2015/C 354/04)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: UAB „Fast Bunkering Klaipėda“

      Tožena stranka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Izrek

   Člen 148(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da se oprostitve iz te določbe načeloma ne uporablja za dobave blaga za oskrbovanje, opravljene posrednikom, ki delujejo v svojem imenu, četudi je ob dobavi znana in ustrezno dokazana končna uporaba blaga, dokazi o tem pa so v skladu z nacionalno ureditvijo predloženi davčnemu organu. Vendar pa se v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, navedena oprostitev lahko uporabi, če se je prenos lastništva zadevnega blaga na te posrednike v oblikah, predvidenih z upoštevnim nacionalnim pravom, izvršil kvečjemu istočasno ali po tem, ko so bili upravljavci plovil pooblaščeni, da s tem blagom dejansko razpolagajo, kot da bi bili lastniki, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 359, 7.12.2013.


title: Zadeva F-45/11: Tožba, vložena 14. aprila 2011 – ZZ proti EIB

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/35

         Tožba, vložena 14. aprila 2011 – ZZ proti EIB
   (Zadeva F-45/11)
   2011/C 186/66
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za leto 2009 v delu, v katerem ji s tem ni dodeljena ocena A ali B+ in v delu, v katerem se je z njim ne predlaga za napredovanje v funkcijo D.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe, katere kopija je bila posredovana 24. septembra 2010, v delu, v katerem je pritožbeni odbor na podlagi člena 22 kadrovskih predpisov in dopisa z dne 18. marca 201022. septembra 2010 zavrnil pritožbo tožeče stranke zoper ocenjevalno poročilo za leto 2009;

               —

               razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za leto 2009 v delu, ki se nanaša na ocenjevanje ter v delu, v katerem tožeči stranki ni bila dodeljena ocena A ali B+ in ni bila predlagana za napredovanje v funkcijo D;

               —

               razglasitev ničnosti vseh povezanih aktov, predhodnih in naknadnih, med katere gotovo spadajo navodila direkcije za kadrovske zadeve za ocenjevanje z eno izmed prvih črk abecede in napredovanja z dne 25. marca 2010, saj EIB ob upoštevanju presoje nadrejenih, ki se izpodbija, tožeče stranke ni upoštevala v točki „napredovanje iz funkcije E v funkcijo D“;

               —

               razglasitev ničnosti dopisov z dne 17. in 30. novembra 2010, s katerima je predsednik EIB v okviru postopka poravnave na podlagi člena 41 kadrovskih predpisov odločil, da se tožeča stranka ne more sama zagovarjati, ter dopisa z dne 20. januarja 2011, s katerim je generalni direktor kadrovske službe zavrnil povračilo stroškov strokovnjaka, ki je zastopal tožečo stranko;

               —

               EIB naj se naloži povračilo nepremoženjske in premoženjske škode ter povračilo honorarja odvetnika Gabriela Isole, plačilo stroškov postopka, skupaj z obrestmi in revalorizacijo priznanega zneska.


title: Zadeva C-627/11: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 27. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Inalta Curte de Casație și Justiție – Romunija) – SC „AUGUSTUS“ Iași SRL proti Agenția de Plăți pentru Dezvoltare Rurală și Pescuit (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Očitna nedopustnost)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/5

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 27. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Inalta Curte de Casație și Justiție – Romunija) – SC „AUGUSTUS“ Iași SRL proti Agenția de Plăți pentru Dezvoltare Rurală și Pescuit
   (Zadeva C-627/11) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Očitna nedopustnost)
   2013/C 108/09
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Inalta Curte de Casație și Justiție

      Stranki

      Tožeča stranka: SC „AUGUSTUS“ Iași SRL

      Tožena stranka: Agenția de Plăți pentru Dezvoltare Rurală și Pescuit

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Inalta Curte de Casație și Justiție – Razlaga Uredbe Sveta (ES) št. 1268/1999 z dne 21. junija 1999 o podpori Skupnosti za predpristopne ukrepe za kmetijstvo in razvoj podeželja v državah prosilkah Srednje in Vzhodne Evrope v predpristopnem obdobju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 31, str. 268) in Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 31) – Ukinitev in vračilo finančne pomoči Skupnosti, dodeljene v okviru programa SAPARD, v primeru nepravilnosti – Upravičenost izdatkov – Višja sila – Utemeljitev – Pojma „ekonomska učinkovitost“ in „donosnost“

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscal (Romunija) vložilo z odločbo z dne 3. novembra 2011, je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012.


title: Zadeva T-270/08: Tožba, vložena 8. julija 2008 – Nemčija proti Komisiji

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/15

         Tožba, vložena 8. julija 2008 – Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-270/08)
   (2008/C 247/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnik: M. Lumma, skupaj s C. von Donatom, odvetnikom)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbo Komisije C (2008) 1615 konč. z dne 29. aprila 2008 o zmanjšanju zneska Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ki je bil z Odločbo Komisije C (94) 1973 z dne 5. avgusta 1994 odobren za operativni program Berlin (vzhod) Cilj št. 1 (1994-1999) v Zvezni republiki Nemčiji, naj se razglasi za nično,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je z izpodbijano odločbo zmanjšala odobreno finančno pomoč iz ESRR za operativni program Cilj št. 1 za območje dežele Berlin v Zvezni republiki Nemčiji (1994-1999).
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe najprej uveljavlja, da je Komisija napačno ugotovila dejansko stanje. Tožeča stranka zlasti zatrjuje, da je Komisija napačno presodila nekatere rezultate preiskave in tako neupravičeno prevzela sistemske napake pri preverjanju in nadzoru.
   Tožeča stranka dalje navaja, da ni bilo nobene pravne podlage za uporabo pavšalnih in ekstrapoliranih finančnih popravkov za operativni program v programskem obdobju 1994-1999, saj za to programsko obdobje naj ne bi veljala ureditev, ki bi bila primerljiva s členom 39 Uredbe (ES) št. 1260/99 (1). Poleg tega niso niti določbe člena 24 Uredbe (EGS) št. 4253/88 (2) niti notranje smernice Komisije z dne 15. oktobra 1997 za neto finančne popravke v okviru uporabe člena 24 Uredbe št. 4253/88 ali načelo dobrega finančnega poslovodenja v skladu s členom 274 ES dovolj določna pravna podlaga. Po mnenju tožeče stranke tudi ni mogoče ugotoviti ustrezne dolgoletne in splošno uveljavljene upravne prakse.
   Tožeča stranka poleg tega uveljavlja, da je z izpodbijano odločbo kršen člen 24(2) Uredbe št. 4253/88, ker niso bile podane nobene nepravilnosti v smislu tega predpisa. V zvezi s tem dalje uveljavlja, da bi morala Komisija, tudi če bi bili izpolnjeni pogoji za zmanjšanje v skladu s členom 24(2) Uredbe št. 4253/88, uporabiti diskrecijsko pravico in pretehtati, ali je bilo zmanjšanje sorazmerno.
   Tožeča stranka podredno uveljavlja, da so pavšalni popravki nesorazmerni in da je Komisija ekstrapolacijo opravila na podlagi nezadostne dejanske podlage.
   V nadaljevanju tožeča stranka zatrjuje, da je tožena stranka kršila svojo obveznost zadostne obrazložitve izpodbijane odločbe.
   Tožeča stranka nazadnje uveljavlja, da je Komisija kršila načelo partnerstva, ker med programskim obdobjem 1994-1999, kljub večkratnim preverjanjem prek svojih nadzornikov, nikoli ni upoštevala finančnih posledic na podlagi pomanjkljivosti sistema.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL L 161, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede koordinacije dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z Evropsko investicijsko banko ter drugimi finančnimi instrumenti (UL L 374, str. 1).


title: Zadeva C-376/06: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2001/42/ES – Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/6

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-376/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/42/ES - Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 155/10)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Caeiros in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Fernandes in F. Fraústo de Azevedo, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL L 197, str. 30) v prepisanem roku.
   Izrek

               1)

               S tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, Portugalska republika ni izpolnila obveznosti na podlagi te direktive.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva F-83/06: Tožba, vložena 30. julija 2006 — Schell proti Komisiji

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/18

         Tožba, vložena 30. julija 2006 — Schell proti Komisiji
   (Zadeva F-83/06)
   (2006/C 237/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Arno Schell (Bruselj, Belgija) (zastopnik: F. Frabetti, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasiti ničnost seznamov uradnikov, ki so napredovali v napredovlnih obdobjih 2004 in 2005, ker v njih ni navedeno ime tožeče stranke, in slučajno pripravljalnih aktov za te odločitve;

               —

               podredno, razveljaviti dodelitev točk za napredovanje za zgoraj navedeno napredovalno obdobje, kolikor se nanaša na tožečo stranko;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja sedem tožbenih razlogov:

               —

               prvi, kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov;

               —

               drugi, kršitev Splošnih določb za izvajanje navedenega člena;

               —

               tretji, kršitev načela nediskriminacije;

               —

               četrti, kršitev Upravnega navodila „Ocenjevanje in napredovanje uradnikov“ in naslednjih navodil;

               —

               peti, kršitev načel prepovedi samovoljnega odločanja in zlorabe pooblastil ter kršitev obveznosti obrazložitve;

               —

               šesti, kršitev načela varstva zaupanja v pravo in pravila „patere legem quam ipse fecisti“;

               —

               sedmi, kršitev dolžne skrbnosti.


title: Zadeva C-663/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 14. decembra 2015 – Umweltverband WWF Österreich/Landeshauptmann von Tirol

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 14. decembra 2015 – Umweltverband WWF Österreich/Landeshauptmann von Tirol
   (Zadeva C-663/15)
   (2016/C 111/04)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj revizije: Umweltverband WWF Österreich

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Landeshauptmann von Tirol

      Druga stranka: Ötztaler Wasserkraft GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 4 Direktive 2000/60/ES (1) o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (v nadaljevanju: Okvirna direktiva o vodah) ali Okvirna direktiva o vodah kot takšna okoljski organizaciji v postopku, v katerem ni treba opraviti presoje vplivov na okolje v skladu z Direktivo 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (v nadaljevanju: Direktiva PVO), priznavata pravice, za varstvo katerih ima dostop do upravnih ali sodnih postopkov v skladu s členom 9(3) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 odobrena v imenu Evropske skupnosti (v nadaljevanju: Aarhuška konvencija)?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali iz določb Aarhuške konvencije izhaja, da mora biti omogočeno uveljavljanje teh pravic že v postopku pred upravnim organom ali pa zadošča možnost priznanja pravnega varstva proti odločbi upravnega organa v sodnem postopku?

               3.

               Ali je dopustno, da nacionalno procesno pravo (člen 42 Allgemeines Verwaltungsverfahrensgesetz; zakon o splošnem upravnem postopku, v nadaljevanju: AVG) določa, da mora okoljska organizacija – tako kakor tudi druge stranke postopka – svoje ugovore pravočasno uveljavljati že v postopku pred upravnimi organi in ne šele v pritožbi na upravno sodišče, pri čemer v nasprotnem primeru izgubi svoj položaj stranke in tudi ne more več vložiti pritožbe na upravno sodišče?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 275).


title: Zadeva C-464/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Palermo – Sezione Distaccata di Bagheria (Italija) 7. septembra 2011 – Paola Galioto proti Marii Guccione in drugim

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Palermo – Sezione Distaccata di Bagheria (Italija) 7. septembra 2011 – Paola Galioto proti Marii Guccione in drugim
   (Zadeva C-464/11)
   2011/C 340/18
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Palermo – Sezione Distaccata di Bagheria

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Paola Galioto

      Tožene stranke: Maria Guccione, Maria Piera Savona, Fabio Savona

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče člena 3 in 4 Direktive 2008/52/ES (1), ki se nanaša na učinkovitost in strokovnost mediatorja razlagati tako, da se od mediatorja zahtevajo tudi strokovna pravna znanja in da mora odgovorna oseba mediacijskega organa izbrati mediatorja ob upoštevanju posebnih znanj in poklicnih izkušenj, povezanih s področjem, ki je predmet spora?

               2.

               Ali je mogoče člen 1 Direktive 2008/52/ES razlagati tako, da zahteva določitev meril za krajevno pristojnost mediacijskih organov, ki naj olajšajo dostop do alternativnega reševanja sporov in spodbujajo njihovo mirno reševanje?

               3.

               Ali je mogoče člen 1 Direktive 2008/52/ES, ki se nanaša na uravnotežen odnos med mediacijo in sodnimi postopki, člen 3(a) ter uvodni izjavi 10 in 13 Direktive 2008/52/ES glede absolutne osrednje vloge volje strank pri vodenju postopka mediacije in odločitvi o njegovem zaključku, razlagati tako, da mediator lahko – če mirna in spontana rešitev ni dosežena – oblikuje predlog poravnave, razen če stranke soglasno zahtevajo, naj tega ne stori (ker menijo, da je treba postopek mediacije končati)?

      (1)  UL L 136, str. 3.


title: Zadeva C-505/16 P: Pritožba, ki jo je Olga Stanislavivna Janukovič, kot dedinja Viktorja Viktoroviča Janukoviča, vložila 23. septembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. julija 2016 v zadevi T-347/14, Olga Stanislavivna Janukovič/Svet Evropske unije

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/11

      Pritožba, ki jo je Olga Stanislavivna Janukovič, kot dedinja Viktorja Viktoroviča Janukoviča, vložila 23. septembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. julija 2016 v zadevi T-347/14, Olga Stanislavivna Janukovič/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-505/16 P)
      (2016/C 441/15)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Olga Stanislavivna Janukovič, kot dedinja Viktorja Viktoroviča Janukoviča (zastopnik: T. Beazley, QC)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. julija 2016 v zadevi T-347/14 v delu, navedenem v točki 6 in 7 pritožbe, zlasti:

                              —

                              točki 2 in 4 izreka tega sklepa;

                              —

                              točko 3 izreka sklepa Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. julija 2016 v zadevi T-347/14, ker Splošno sodišče meni, da ta točka 3 izreka Svetu Evropske unije nalaga, naj plača le stroške pritožnice, ne pa stroške pokojnika;

                  —

                  zadevo predloži Splošnemu sodišču za namene obravnave in izreka sodbe ali podredno:

                              —

                              ugodi predlogu pritožnice, ki ga je podala v postopku pred Splošnim sodiščem, v delu, navedenem v točkah 6 in 7 pritožbe, zlasti za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2015/143 (1) z dne 29. januarja 2015 o spremembi Sklepa 2014/119, Uredbe Sveta (EU) 2015/138 (2) z dne 29. januarja 2015 o spremembi Uredbe (EU) št. 208/2014, Sklepa Sveta (SZVP) 2015/364 (3) z dne 5. marca 2015 in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/357 (4) z dne 5. marca 2015 o izvajanju Uredbe 208/2014, v delih, v katerih se ti ukrepi nanašajo na Viktorja Viktoroviča Janukoviča in

                              —

                              če Sodišče meni, da Splošno sodišče tega še ni storilo, naloži Svetu Evropske unije, naj plača stroške pritožnice in stroške, ki jih je imel pokojnik v zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti, navedenim v tožbi;

                              —

                              Svetu Evropske unije naloži, naj plača stroške pritožnice, vključno s stroški pokojnika zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti, navedenim v vlogi za prilagoditev predlogov;

                  —

                  vsekakor, Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, s tem da je v točkah 84, 89 in 92 izpodbijanega sklepa odločilo, da je bila vloga za prilagoditev predlogov nedopustna, ker je bila vložena v imenu pokojnika po njegovi smrti. Splošno sodišče je napačno sklepalo, da je treba v okoliščinah tega primera dopustnost vloge za prilagoditev predlogov presojati le glede na stanje v času, ko je bila vložena vloga za prilagoditev predlogov. Dopustnost vloge za prilagoditev predlogov pa bi bilo treba presojati celostno glede na vse okoliščine primera.
      Drugič, tudi če bi Splošno sodišče v sklepu ugotovilo, da je treba dopustnost vloge za prilagoditev predlogov presojati le glede na stanje v času, ko je bila vloga vložena, je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, s tem ko je odločilo, da vloga za prilagoditev predlogov v bistvu ni bila vložena v imenu pritožnice. Iz vloge za prilagoditev predlogov je bilo glede na ostale dokumente, ki so bili predloženi Splošnemu sodišču, jasno razvidno, da je bila vložena v imenu pokojnika s strani/v imenu tožeče stranke kot de facto dediča pokojnika. Zato je bila dopustna glede na dejansko stanje v času vložitve vloge. Splošno sodišče pa je, da je lahko odločilo drugače, napačno uporabilo pravo, ker je izkrivilo dokaz, ki je bil predložen prej.
      Tretjič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker ni razlikovalo med (i) dopustnostjo vloge za prilagoditev predlogov in (ii) dopustnostjo druge vloge za razglasitev ničnosti. Splošno sodišče: (1) napačno ni upoštevalo dejstva, da je odobrilo vlogo za prilagoditev predlogov; (2) je napačno sklenilo, da je o dopustnosti vloge za prilagoditev predlogov treba odločiti le glede na stanje v času vložitve vloge za prilagoditev predlogov; (3) napačno ni upoštevalo dejstva, da ukrajinsko dedno pravo določa naslednika šest mesecev po smrti ampak z učinkom ex tunc, in (4) je kot posledico tega pritožnici nepravilno in neutemeljeno kršilo dostop do sodišča, da bi izpodbijala Akt 2015 kot naslednica in dedinja oziroma na drugačni podlagi.

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2015/143 z dne 29. januarja 2015 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2015, L 24, str. 16)

         (2)  Uredba Sveta (EU) 2015/138 z dne 29. januarja 2015 o spremembi Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2015, L 24, str. 1)

         (3)  Sklep Sveta (SZVP) 2015/364 z dne 5. marca 2015 o spremembi Sklepa 2014/119 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2015, L 62, str. 25)

         (4)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/357 z dne 5. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2015, L 62, str. 1)


title: Zadeva T-729/16: Tožba, vložena 17. oktobra 2016 – PO in drugi/ESZD

text:
               19.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 475/19

         Tožba, vložena 17. oktobra 2016 – PO in drugi/ESZD
   (Zadeva T-729/16)
   (2016/C 475/29)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: PO (Bruselj, Belgija), PP (Peking, Kitajska), PQ (Peking), PR (Peking) (zastopnika: N. de Montigny in J. N. Louis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi in razsodi,

                           —

                           sklepi z dne 17. decembra 2015 o omejitvi šolnin, ki so jih priglasile tožeče stranke, na 10 000,00 EUR;

                           —

                           glede na posebne okoliščine uradnega obvestila o aktu, ki posega v položaj; kolikor je to potrebno, elektronsko sporočilo z dne 21. decembra 2015, ki so ga prejele nekatere od njih; kolikor je to potrebno, ocena dodelitve dodatka; in, nazadnje, kolikor je to potrebno, njihov plačilni list, na katerem je naveden znesek prejetega dodatka;

                           —

                           kolikor je to potrebno, nazadnje, zavrnitev njihovih ugovorov z dne 5. julija 2016; se razglasijo za nične;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, ki se nanaša na ugovor nezakonitosti, ker izpodbijani sklepi temeljijo na Guidelines, ki jih je 31. julija 2014 sprejela Evropska služba za zunanje delovanje (SEAE), in s katerimi naj bi bili kršeni Kadrovski predpisi za uradnike in Priloga X teh kadrovskih predpisov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na ugovor nezakonitosti, ker naj bi z izpodbijanimi sklepi prišlo do kršitve navedenih Guidelines.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, ki se deli na štiri dele, se nanaša na nezakonitost posamičnih sklepov.

                           —

                           Prvi del se nanaša na kršitev pridobljenih pravic, legitimnih pričakovanj, načela pravne varnosti ter načelo dobrega upravljanja, saj se je vsaka od tožečih strank odločila, da bo v predstavništva zadevne države s seboj vzela svojo družino, ob predpostavki, da bo šolnina 100-odstotno povrnjena.

                           —

                           Drugi del se nanaša na kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, saj naj bi bili s sistemom dodatnega povračila stroškov, pavšalno omejenih na 10 000,00 EUR, ki je bil tako uveden ne glede na dejanski položaj posameznega predstavništva, enako obravnavani različni položaji.

                           —

                           Tretji del se nanaša na kršitev otrokovih pravic, pravice do družinskega življenja in pravice do izobraževanja, saj naj bi SEAE težko finančno breme naložilo nekaterim gospodinjstvom ali uslužbencem, tako da so se morale te družine ali odločiti, da to breme prevzamejo, da bi svojim otrokom nudile šolanje enako tistemu, ki so ga deležni otroci njihovih sodelavce, ali pa se ločiti in ponuditi takšno šolanje, po manjših stroških, v eni od držav članic Evropske unije.

                           —

                           Četrti del se nanaša na neobstoj dejanskega tehtanja interesov in spoštovanja načela sorazmernosti vsakega od sprejetih sklepov, zlasti ker naj tožena stranka ne bi dokazala, da naj bi želeni cilj upravičeval kršitev temeljnih pravic tožečih strank.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na napako pri presoji, ki jo navajajo tri tožeče stranke. Dve od njih menita, da na bi bila takšna napaka storjena pri presoji izjemnih okoliščin, ki so bile navedene v njihovi zahtevi za povračilo stroškov, tretja tožeča stranka pa meni, da naj bi do takšne napake prišlo zaradi neupoštevanja dodatnih stroškov za poučevanje materinega jezika.


title: Zadeva C-111/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresní soud v Chebu – Češka republika) – Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group proti Michalu Bilasu (Uredba (ES) št. 44/2001 — Tožba zavarovalnice pred sodiščem kraja njenega sedeža, katere namen je doseči, da zavarovalec s stalnim prebivališčem v drugi državi članici plača zavarovalno premijo — Udeležba tožene stranke v postopku pred sodiščem, ki odloča o sporu — Neizpodbijanje pristojnosti in obramba glede na vsebino — Udeležba v postopku, ki vzpostavi pristojnost)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/11

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresní soud v Chebu – Češka republika) – Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group proti Michalu Bilasu
   (Zadeva C-111/09) (1)

   (Uredba (ES) št. 44/2001 - Tožba zavarovalnice pred sodiščem kraja njenega sedeža, katere namen je doseči, da zavarovalec s stalnim prebivališčem v drugi državi članici plača zavarovalno premijo - Udeležba tožene stranke v postopku pred sodiščem, ki odloča o sporu - Neizpodbijanje pristojnosti in obramba glede na vsebino - Udeležba v postopku, ki vzpostavi pristojnost)
   2010/C 179/17
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Okresní soud v Chebu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group

      Tožena stranka: Michal Bilas

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Okresní soud v Chebu – Razlaga členov 13(1), 24 in 26 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1) – Pristojnost v zavarovalniških zadevah – Tožba zavarovanca, ki ima prebivališče v drugi državi članici kot zavarovatelj, na izplačilo zavarovalnine – Obramba zavarovanca pred sodiščem, kjer ima sedež zavarovalnica

      Izrek

   Člen 24 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se mora sodišče, ki odloča o sporu, ne glede na pravila iz oddelka 3 poglavja II te uredbe izreči za pristojno, kadar se tožena stranka spusti v spor in ne uveljavlja ugovora nepristojnosti, saj taka udeležba tožene stranke v sporu pomeni tihi dogovor o pristojnosti.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva T-581/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. maja 2016 – Syndial/Komisija (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti, ki se nanašajo na postopek zaradi neizpolnitve, uveden zoper Italijo — Morebitno nespoštovanje direktiv 2011/92/EU in 1999/13/ES — Sanacija nekdanjega industrijskega območja (Cengio Saliceto) — Zavrnitev dostopa — Tožba, ki je očitno brez vsakršne pravne podlage)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. maja 2016 – Syndial/Komisija
   (Zadeva T-581/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, ki se nanašajo na postopek zaradi neizpolnitve, uveden zoper Italijo - Morebitno nespoštovanje direktiv 2011/92/EU in 1999/13/ES - Sanacija nekdanjega industrijskega območja (Cengio Saliceto) - Zavrnitev dostopa - Tožba, ki je očitno brez vsakršne pravne podlage))
   (2016/C 260/51)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Syndial SpA – Attività Diversificate (San Donato Milanese, Italija) (zastopnika: L. Acquarone in S. Grassi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in D. Nardi, agenta)

      Predmet

   Predlog, na podlagi člena 263 PDEU, za razglasitve ničnosti sklepa Komisije z dne 3. avgusta 2015, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do dokumentov glede postopka v zvezi z morebitno neizpolnitvijo obveznosti iz Direktive 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL 2012, L 26, str. 1) in Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 228) s strani Italijanske republike.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Syndial SpA – Attività Diversificate nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva T-50/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2012 – Fraas proti UUNT (karirast vzorec temno sive, svetlo sive, črne, bež, temno in svetlo rdeče barve) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja karirast vzorec temno sive, svetlo sive, črne, bež, temno in svetlo rdeče barve — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b), člen 75 in člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2012 – Fraas proti UUNT (karirast vzorec temno sive, svetlo sive, črne, bež, temno in svetlo rdeče barve)
      (Zadeva T-50/11) (1)

      (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja karirast vzorec temno sive, svetlo sive, črne, bež, temno in svetlo rdeče barve - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b), člen 75 in člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009)
      (2012/C 331/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva B. Schmidt nato D. Walicka, zastopnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. novembra 2010 (zadeva R 1316/2010-4), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki predstavlja karirast vzorec temno sive, svetlo sive, črne, bež, temno in svetlo rdeče barve kot znamke Skupnosti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi V. Fraas GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 89, 19.3.2011.


title: Zadeva T-37/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2008 – Região autónoma dos Açores proti Svetu ( Ničnostna tožba – Uredba (ES) št. 1954/2003 – Ribištvo – Upravljanje ribolovnega napora – Ribolovni območja in viri Skupnosti – Tožba, ki jo je vložil regionalni subjekt – Osebe, ki jih akt posamično zadeva – Nedopustnost )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/42

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2008 – Região autónoma dos Açores proti Svetu
   (Zadeva T-37/04) (1)

   („Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 1954/2003 - Ribištvo - Upravljanje ribolovnega napora - Ribolovni območja in viri Skupnosti - Tožba, ki jo je vložil regionalni subjekt - Osebe, ki jih akt posamično zadeva - Nedopustnost“)
   (2008/C 209/71)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Região autónoma dos Açores (Portugalska) (zastopniki: najprej M. Renouf, S. Crosby, C. Bryant, solicitors, in H. Mercer, barrister, nato M. Renouf, C. Bryant in H. Mercer)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J. Monteiro in F. Florindo Gijón, zastopnika)

      Intervenienti v podporo tožeče stranke: Seas at Risk VZW, nekdanja Stichting Seas at Risk Federation (Bruselj, Belgija); WWF – World Wide Fund for Nature (Gland, Švica), in Stichting Greenpeace Council (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: R. Buxton, solicitor, in D. Owen, barrister)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in B. Doherty, zastopnika) in Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
   Predmet
   Delna razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1954/2003 z dne 4. novembra 2003 o upravljanju ribolovnega napora v zvezi z nekaterimi ribolovnimi območji in viri Skupnosti ter o spremembi Uredbe (ES) št. 2847/93 in razveljavitvi uredb (ES) št. 685/95 in (ES) št. 2027/95 (UL L 289, str. 1).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Região autónoma dos Açores nosi svoje stroške in stroške Sveta, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               3)

               Kraljevina Španija in Komisija nosita svoje stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               4)

               Seas at Risk VZW in WWF – World Wide Fund for Nature nosita svoje stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               5)

               Stichting Greenpeace Council nosi svoje stroške tega postopka.

               6)

               Porto de Abrigo – Organização de Produtores da Pesca CRL in GÊ-Questa – Associação de Defesa do Ambiente nosita svoje stroške postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva T-575/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2016 – Larymnis Larko/Komisija (Ničnostna tožba — Državna pomoč — Privatizacija — Podporni ukrepi za dolžnico tožeče stranke — Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom — Neobstoj pravnega interesa — Nedopustnost)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/42

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2016 – Larymnis Larko/Komisija
   (Zadeva T-575/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Državna pomoč - Privatizacija - Podporni ukrepi za dolžnico tožeče stranke - Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost))
   (2016/C 156/56)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE (Kallithea, Grčija) (zastopnik: V. Koulouris, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar, agent, skupaj z V. Chatzopoulosom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2014/539/EU z dne 27. marca 2014 o državni pomoči SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), ki jo je Grčija odobrila družbi Larko General Mining & Metallurgical Company SA (UL L 254, str. 24).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družba Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE nosi poleg svojih stroškov tudi stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 395, 10.11.2014.


title: Zadeva C-405/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Bruchsal – Nemčija) – kazenski postopek zoper QB (*) (Varstvo okolja — Uredbi (ES) št. 1013/2006 in št. 1418/2007 — Kontrola pošiljk odpadkov — Prepoved izvoza izrabljenih katalizatorjev v Libanon)

text:
                  28.1.2012

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  C 25/14

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Bruchsal – Nemčija) – kazenski postopek zoper  QB (*1)

         (Zadeva C-405/10) (1)

         (Varstvo okolja - Uredbi (ES) št. 1013/2006 in št. 1418/2007 - Kontrola pošiljk odpadkov - Prepoved izvoza izrabljenih katalizatorjev v Libanon)
         (2012/C 25/22)
         Jezik postopka: nemščina

            Predložitveno sodišče

         Amtsgericht Bruchsal

            Stranka v postopku v glavni stvari

          QB (*1)

            Predmet

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Amtsgericht Bruchsal – Razlaga člena 37 Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1) in Uredbe Komisije (ES) št. 1418/2007 z dne 29. novembra 2007 glede izvoza nekaterih odpadkov za predelavo iz Priloge III ali IIIA k Uredbi (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta v nekatere države, za katere se Sklep OECD o nadzoru prehoda odpadkov preko meja ne uporablja (UL L 316, str. 6) – Prepoved izvoza odpadkov pod oznako B1120 (katalizatorji) v Libanon

            Izrek

         Povezane določbe členov 36(1)(f) in 37 Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov in Uredbe Komisije (ES) št. 1418/2007 z dne 29. novembra 2007 glede izvoza nekaterih odpadkov za predelavo iz Priloge III ali IIIA k Uredbi (ES) št. 1013/2006 v nekatere države, za katere se Sklep OECD o nadzoru prehoda odpadkov preko meja ne uporablja, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 740/2008 z dne 29. julija 2008, je treba razlagati tako, da je izvoz odpadkov namenjenih za predelavo, ki spadajo pod oznako B1120 iz seznama B, del 1, Priloge V k Uredbi št. 1013/2006, iz Evropske Unije v Libanon prepovedan.

            (*1)  Informacija je bila izbrisana ali nadomeščena v okviru varstva osebnih in/ali zaupnih podatkov.

            (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva C-203/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) z dne 28. aprila 2004 v zadevi Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/5

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) z dne 28. aprila 2004 v zadevi Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH
   (Zadeva C-203/04)
   (2004/C 190/08)
   Landgericht Frankfurt am Main je s sklepom z dne 28. aprila 2004 v zadevi Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 7. maja 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Landgericht Frankfurt am Main predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:
   Ali se mora člen 10(1) Uredbe (EGS) št. 1538/91 z dne 5. junija 1991 (tržni standardi za perutnino) razlagati tako, da je označba „nadzorovana vzreja“ pri označevanju v skladu s členom 1(3a) Direktive 79/112/EGS način reje v smislu člena 10(1) Uredbe (EGS) št. 1538/91?