title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. septembra 2012.#Lowlands Design Holding BV proti Minister van Financiën.#Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden.#Skupna carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – Tarifna uvrstitev – Spalne vreče za dojenčke in majhne otroke – Tarifni podštevilki 6209 20 00 ali 6211 42 90.#Zadeva C‑524/11.

text:
         SODBA SODIŠČA (šesti senat)
      z dne 6. septembra 2012 (
            *1
         )
      „Skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Tarifna uvrstitev — Spalne vreče za dojenčke in majhne otroke — Tarifni podštevilki 6209 20 00 ali 6211 42 90“
      V zadevi C-524/11,
      katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) z odločbo z dne 23. septembra 2011, ki je prispela na Sodišče 17. oktobra 2011, v postopku

         Lowlands Design Holding BV

      proti

         Minister van Financiën,

      SODIŠČE (šesti senat),
      v sestavi U. Lõhmus, predsednik senata, A. Rosas in C. G. Fernlund (poročevalec), sodniki,
      generalni pravobranilec: J. Mazák,
      sodni tajnik: A. Calot Escobar,
      na podlagi pisnega postopka,
      ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:

               —

               za Lowlands Design Holding BV G. van Slooten, belastingadviseur,

               —

               za nizozemsko vlado C. M. Wissels in M. A. M. de Ree, zastopnici,

               —

               za Evropsko komisijo L. Bouyon in F. Wilman, zastopnika,

         na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
      izreka naslednjo

         Sodbo

               1

               Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1719/2005 z dne 27. oktobra 2005 (UL L 286, str. 1, v nadaljevanju: KN), zlasti tarifnih podštevilk 6209 20 00 in 6211 42 90.

               2

               Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Lowlands Design Holding BV (v nadaljevanju: Lowlands Design) in Minister van Financiën (minister za finance) v zvezi s tarifno uvrstitvijo otroških spalnih vreč („trappelzakken“).

         Pravni okvir

         Mednarodna tarifna uvrstitev

               3

               Mednarodna konvencija o harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga (v nadaljevanju: HS), sklenjena v Bruslju 14. junija 1983, in Protokol o spremembah Konvencije z dne 24. junija 1986 (v nadaljevanju: Konvencija o HS) sta bila v imenu Evropske gospodarske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 87/369/EGS z dne 7. aprila 1987 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 288).

               4

               Svet za carinsko sodelovanje, ki je postal Svetovna carinska organizacija (WCO) in je bil ustanovljen s konvencijo o ustanovitvi tega sveta, sklenjeno v Bruslju 15. decembra 1950, pod pogoji, določenimi v členu 8 Konvencije o HS, odobri pojasnjevalne opombe in mnenja o uvrstitvi, ki jih je sprejel odbor za HS, katerega organizacijo ureja člen 6 te konvencije. V skladu s členom 7(1) Konvencije o HS je naloga tega odbora zlasti predlaganje sprememb navedene konvencije in priprava pojasnjevalnih opomb, mnenj o uvrstitvi in drugih mnenj o razlagi HS.

               5

               V različici iz leta 2005, ki se uporablja za dejansko stanje v zadevi v glavni stvari, je v opombi 6(a) k poglavju 61 nomenklature HS, naslovljenemu „Oblačilni izdelki in oblačilni dodatki, pleteni ali kvačkani“, navedeno zlasti, da so pri tarifni številki 61.11 „z izrazom ‚oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke‘ mišljeni oblačilni predmeti za majhne otroke, katerih telesna višina ne presega 86 cm; pod to tarifno številko se uvrščajo tudi otroške plenice“.

               6

               V opombi 4 k poglavju 62 HS, naslovljenemu „Oblačilni izdelki in oblačilni dodatki, nepleteni ali nekvačkani“, je navedeno:
               „Pri tarifni številki 62.09:

                        (a)

                        so z izrazom oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke mišljeni oblačilni predmeti za majhne otroke, katerih telesna višina ne presega 86 cm; pod to tarifno številko se uvrščajo tudi otroške plenice;

                        (b)

                        izdelki, ki bi se lahko hkrati uvrščali pod tarifno številko 62.09 in pod druge tarifne številke tega poglavja, se uvrščajo pod tarifno številko 62.09.“

               7

               V pojasnjevalni opombi k HS v zvezi s tarifno številko 62.09 je navedeno:
               „62.09 – Oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke.
               6209.10 – iz volne ali fine živalske dlake
               6209.20 – iz bombaža
               6209.30 – iz sintetičnih vlaken
               6209.90 – iz drugih tekstilnih materialov
               V skladu z opombo 4(a) tega poglavja so z izrazom oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke mišljeni oblačilni predmeti za majhne otroke, katerih telesna višina ne presega 86 cm. Pod to tarifno številko se uvrščajo tudi otroške plenice.
               Med izdelke, ki se uvrščajo pod to tarifno številko, spadajo: oblačila za krst, škratova oblačila, kratki pajaci, slinčki, rokavice, palčniki in rokavice brez prstov ter obutev, nepletena ali nekvačkana, brez prilepljenih, prišitih, ali drugače pritrjenih ali nameščenih zunanjih podplatov, za otroke.
               Navesti je treba, da se izdelki, ki bi se lahko hkrati uvrščali pod to tarifno številko in pod druge tarifne številke tega poglavja, uvrščajo pod tarifno številko 62.09 (glej opombo 4(b)) tega poglavja.
               Pod to tarifno številko ne spadajo otroške plenice in plenične predloge iz papirja, celulozne vate ali iz koprene iz celuloznih vlaken (tarifna številka 48.18) ali iz vate iz tekstilnih materialov (tarifna številka 56.01), niti otroške kapice (tarifna številka 65.05), niti dodatki, ki jih natančneje pokrivajo druga poglavja nomenklature.“

         Kombinirana nomenklatura

               8

               Splošna pravila za razlago KN, ki so navedena v prvem oddelku, naslov I, A, Priloge I k Uredbi št. 2658/87, določajo:
               „Blago se v [KN] uvršča po naslednjih načelih:

                        1.

                        Naslovi oddelkov, poglavij in podpoglavij so podani zato, da se je laže znajti pri uvrščanju; zaradi pravnih razlogov uvrščanje poteka po poimenovanjih tarifnih številk in opombah k ustreznim oddelkom ali poglavjem in po nadalje opisanih pravilih, če niso v nasprotju z vsebino teh tarifnih številk ali opomb.

                  […]

                        3.

                        Proizvodi, ki bi jih bilo mogoče po pravilu pod točko 2(b) ali iz drugih razlogov na prvi pogled uvrstiti pod dve ali več tarifnih številk, se uvrščajo takole:

                                 (a)

                                 tarifna številka, v kateri je najbolj konkretno ali najbolj natančno poimenovanje za proizvod, ima prednost pred tarifnimi številkami, v katerih je poimenovanje splošnejše. Kadar pa se poimenovanja dveh ali več tarifnih številk nanašajo samo na del materiala ali snovi, vsebovanih v mešanih ali sestavljenih proizvodih, ali samo na del komponent, pripravljenih kot komplet za prodajo na drobno, poimenovanja teh tarifnih številk štejejo za enako konkretna, celo če ima katero izmed njih bolj kompleten in bolj natančen opis proizvoda;

                                 (b)

                                 mešanice, sestavljeni proizvodi, ki sestoje iz različnih materialov ali so izdelani iz različnih komponent oziroma sestavin, ter proizvodi, pripravljeni v kompletih za prodajo na drobno, ki se ne morejo uvrstiti po pravilu pod 3(a), se uvrstijo, kot da so iz materiala ali sestavine, ki jim daje bistven značaj, če je to merilo uporabno;

                                 (c)

                                 če blaga ni mogoče uvrstiti po pravilu pod 3(a) ali (b), se uvrsti pod tisto tarifno številko, ki je po zaporedju zadnja med tistimi, ki jih je treba enako upoštevati.

                  […]

                        6.

                        Iz pravnih razlogov se proizvodi uvrščajo pod tarifne podštevilke v okviru ene tarifne številke po poimenovanjih teh tarifnih podštevilk in morebitnih opombah k tem tarifnim podštevilkam ter, smiselno, po teh pravilih, pri čemer velja, da se tarifne podštevilke lahko primerjajo samo na isti ravni razčlenitve. To pravilo velja tudi za opombe k oddelkom in poglavjem, če ni določeno drugače.“

               9

               Drugi del KN vsebuje oddelek XI, ki zadeva tekstil in tekstilne izdelke. Ta oddelek vsebuje poglavji 61 in 62, ki sta naslovljeni „Oblačilni izdelki in oblačilni dodatki, pleteni ali kvačkani“ in „Oblačilni izdelki in oblačilni dodatki, nepleteni ali nekvačkani“. Poglavje 62 KN vsebuje te tarifne številke in podštevilke:
               „6209 Oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke
               […]
               6209 20 00 ‐ iz bombaža
               […]
               6211
               Trenirke, smučarske obleke in kopalke; druga oblačila
               […]

                        —

                        Druga oblačila za ženske ali deklice

                  […]
               6211 42 – – iz bombaža
               […]
               6211 42 90 – – – drugo
               […]“

               10

               V opombi 1 k oddelku XI KN je navedeno:
               „V ta oddelek ne spadajo:
               […]

                        (s)

                        izdelki iz Poglavja 94 (npr.: pohištvo, posteljnina, svetilke in pribor zanje)“.

               11

               Poleg tega navedeno poglavje 62 vsebuje te opombe:

                        „1.

                        To poglavje obsega samo gotove izdelke iz katerega koli tekstilnega materiala razen vate, izvzeti pa so izdelki iz pletenih ali kvačkanih materialov (razen izdelkov iz tar. št. 6212).

                  […]

                        4.

                        Pri tar. št. 6209:

                                 (a)

                                 so z izrazom ‚oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke‘ mišljeni oblačilni predmeti za majhne otroke, katerih telesna višina ne presega 86 cm; pod to tarifno številko se uvrščajo tudi otroške plenice;

                  […]

                        8.

                        […]
                        Oblačila iz tega poglavja, za katera se ne more ugotoviti, ali so oblačila za moške ali dečke oziroma oblačila za ženske ali deklice, se uvrščajo pod tarifne številke, ki obsegajo oblačila za ženske ali deklice.“

               12

               Poglavje 94 spada pod oddelek XX KN. Ta oddelek ima naslov „Razni izdelki“. Poglavje 94, naslovljeno „Pohištvo, posteljnina, žimnice, nosilci za žimnice, blazine in podobni polnjeni izdelki; svetilke in pribor zanje, ki niso navedeni ali zajeti na drugem mestu; osvetljeni znaki, osvetljeni znaki z imeni in podobno; montažne zgradbe“, vsebuje tarifno številko 9404, v kateri je navedeno:
               „9404 Nosilci za žimnice; posteljnina in podobno blago (npr. žimnice, prešite odeje, pernice, blazine, blazinice), ki imajo vzmeti ali so napolnjeni s kakršnim koli materialom ali iz penaste gume ali plastične mase, vključno prevlečene:
               9404 10 00 – Nosilci za žimnice

                        —

                        Žimnice:

                  9404 21 – – iz penaste gume ali plastične mase, prevlečene ali neprevlečene
               […]
               9404 29 – – iz drugih materialov:
               […]
               9404 30 00 – Spalne vreče“

               13

               V Pojasnjevalnih opombah kombinirane nomenklature Evropskih skupnosti (UL 2006, C 50, str. 1), sprejetih v skladu s členom 10(1) Uredbe št. 2658/87, je navedeno:
               «6111 Oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke, pleteni ali kvačkani
               Glej opombo 6(a) k temu poglavju.
               Ta tarifna številka zajema celo vrsto oblačil, ki so namenjena pretežno otrokom starim manj kot 18 mesecev. Med ta oblačila spadajo plaščki, ogrinjalca, prešita ogrinjala, škratova oblačila, jutranje halje, dvodelni kompleti, hlače, nadhlače, pumparice, igralne hlače, telovniki, vetrovke, obleke, krila, boleri, jakne, anoraki, pelerine, tunike, bluze, srajčne bluze, kratke hlače, itd.
               Nekatera izmed teh oblačil so nedvoumno oprema za novorojenčke in se v to tarifno številko uvrščajo ne glede na njihovo velikost.
               Ta tarifna številka zato zajema:
               […]
               3.   škratova oblačila: oblačila z rokavi in kapucami, ki tvorijo hkrati plašč in vrečo (spodaj so popolnoma zaprta);
               4   spalne vreče z rokavi ali rokavnimi odprtinami.
               Druga oblačila se uvrščajo v to tarifno številko samo, kadar je njihova velikost primerna za otroke velikosti do vključno 86 cm (trgovska velikost 86).
               […]
               6209
               Oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke
               Pojasnjevalne opombe k tarifni številki 6111 se uporabljajo mutatis mutandis tudi za to tarifno številko.“

         Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje

               14

               Družba Lowlands Design je 3. oktobra 2006 pri nizozemski carinski upravi vložila štiri zahteve za izdajo zavezujoče tarifne informacije za izdelke, opisane kot „spalne vreče za otroke“.

               15

               Ti izdelki so narejeni po istem vzorcu in imajo enake značilnosti. Gre za dve vreči (zunanjo in notranjo) iz bombaža, ki se uporabljata kot celota in imata tesno prilegajoč vratni izrez ter rokave. Zgornji del je krojen v obliki životca in ima v pasu elastiko. Na sprednji strani je velika odprtina, ki se zapira z zadrgo. Na sredini hrbtne strani je odprtina, skozi katero se lahko vstavi varnostni pas. Ti izdelki se razlikujejo zgolj po velikosti, in sicer 86 cm za dojenčke in 110 cm za majhne otroke.

               16

               Družba Lowlands Design je menila, da vsi ti izdelki spadajo pod tarifno podštevilko 9404 30 00 KN, ki zadeva „spalne vreče“, in da se zato za njih plačuje carina po stopnji 3,7 %.

               17

               Nizozemska carinska uprava je v odločbah z dne 20. in 28. novembra 2006 ugotovila, da izdelka, namenjena majhnim otrokom, spadata pod tarifno podštevilko 6211 42 („Trenirke, smučarske obleke in kopalke[…] druga oblačila […] iz bombaža“) in se zanju plača carina po stopnji 12 %, izdelka za dojenčke pa spadata pod tarifno podštevilko 6209 20 00 („Oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke[…] iz bombaža“) in se zanju plača carina po stopnji 10,5 %.

               18

               Potem ko sta bili zavrnjeni njena tožba na prvi stopnji in njena pritožba, je družba Lowlands Design vložila kasacijsko pritožbo pri Hoge Raad der Nederlanden. Trdi, da bi bilo te izdelke treba uvrstiti pod tarifno podštevilko 9404 30 00 zaradi besedila te podštevilke in zaradi opombe 1(s) k oddelku XI KN.

               19

               Predložitveno sodišče poudarja, da je zgornji del zadevnih izdelkov videti kot oblačilo, spodnji del pa kot spalna vreča. Ob upoštevanju teh značilnosti naj uvrstitve teh izdelkov pod tarifno podštevilko 9404 30 00 ne bi bilo mogoče izključiti. Sprašuje se, ali bi bilo treba zadevne izdelke uvrstiti pod tarifni podštevilki 6209 20 00 in 6211 42 90 ali pa pod podštevilko 9404 30 00.

               20

               V teh okoliščinah je Hoge Raad der Nederlanden prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
               „Kako je treba razlagati tarifni podštevilki KN 6209 20 00 in 6211 42 ter tarifno podštevilko KN 9404 30 00 ob upoštevanju tarifne uvrstitve blaga za dojenčke in majhne otroke, kot je to, na katero se nanaša obravnavani primer?“

         Vprašanje za predhodno odločanje

               21

               Predložitveno sodišče Sodišče v bistvu sprašuje, ali je KN treba razlagati tako, da je treba otroške spalne vreče, dolge 86 cm in namenjene dojenčkom, in otroške spalne vreče, dolge 110 cm in namenjene majhnim otrokom, uvrščati pod tarifni podštevilki 6209 20 00 in 6211 42 90 ali pa jih je treba uvrščati pod tarifno podštevilko 9404 30 00.

               22

               V splošnih pravilih za razlago KN je določeno, da se blago najprej uvršča po besedilu tarifnih številk in opomb k oddelkom ali poglavjem, za naslove oddelkov ali poglavij pa se šteje, da imajo le pojasnjevalno vlogo.

               23

               Glede tega je treba opozoriti na ustaljeno sodno prakso, iz katere izhaja, da se mora zaradi pravne varnosti in lažjega nadzora odločilno merilo za tarifno uvrstitev blaga na splošno poiskati v njegovih značilnostih in objektivnih lastnostih, kot so opredeljene z besedilom tarifne številke KN in opombami k oddelku ali poglavju (glej zlasti sodbi z dne 19. oktobra 2000 v zadevi Peacock, C-339/98, Recueil, str. I-8947, točka 9, in z dne 14. julija 2011 v zadevi Paderborner Brauerei Haus Cramer, C-196/10, ZOdl., str. I-6201, točka 31).

               24

               Družba Lowlands Design trdi, da je bistvena značilnost zadevnih izdelkov, da uporabniku omogočajo, da v njih varno in na toplem spi, in da so namenjeni temu, da se uporabljajo kot spalne vreče. Zato naj bi šlo za spalne vreče v smislu tarifne podštevilke 9404 30 00 KN. Nizozemska vlada in Evropska komisija pa, nasprotno, menita, da bi bilo te izdelke treba uvrstiti pod tarifni podštevilki 6209 20 00 in 6211 42 90.

               25

               Navesti je treba, da so, kot je pojasnilo predložitveno sodišče, zadevni izdelki ob upoštevanju njihove velikosti in narave izključno namenjeni temu, da jih uporabljajo dojenčki in majhni otroci. Imajo več značilnosti, ki so lastne oblačilom. Kroj zgornjega dela teh izdelkov je tako prilagojen obliki telesa. Imajo vratni izrez, rokave, odprtino na sprednjem delu, ki se zapira z zadrgo, in elastiko v pasu. Spodnji del teh izdelkov je v celoti zaprt, kakor spalna vreča.

               26

               Kar zadeva zadnjenavedeno značilnost, je treba navesti, da tarifna številka 9404 spada v poglavje 94 KN, naslovljeno „Pohištvo, posteljnina, žimnice, nosilci za žimnice, blazine in podobni polnjeni izdelki; svetilke in pribor zanje, ki niso navedeni ali zajeti na drugem mestu; osvetljeni znaki, osvetljeni znaki z imeni in podobno; montažne zgradbe“. Njeno besedilo se nanaša na „nosilce za žimnice; posteljnino in podobno blago […], ki imajo vzmeti ali so napolnjeni s kakršnim koli materialom […]“. Tarifna podštevilka 9404 30 00 pa na splošno zadeva „spalne vreče“, ne da bi bili za to kategorijo navedeni drugi podizdelki na podlagi njihovih značilnosti.

               27

               Nasprotno pa so v poglavju 62 KN, ki se nanaša na „oblačilne izdelke in oblačilne dodatke, nepletene ali nekvačkane“, pod tarifno številko 6209 navedena „oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke“, pri čemer tarifna podštevilka 6209 20 00 natančneje zadeva tiste iz bombaža. Zaradi značilnosti njihovega zgornjega dela pa je izdelke iz postopka v glavni stvari treba šteti za oblačila iz oddelka XI KN, in ne za posteljnino iz poglavja 94 oddelka XX KN.

               28

               Poleg tega je iz pojasnjevalne opombe k tarifni številki 6209 KN, podobno kot iz pojasnjevalne opombe k tarifni številki 6209 HS, razvidno, da ta številka zadeva nekatere izdelke, namenjene majhnim otrokom, med drugim škratova oblačila in kratke pajace. Ti izdelki imajo značilnosti, ki niso enake značilnostim izdelkov v postopku v glavni stvari, so jim pa podobne. Med izdelki, na katere se nanaša pojasnjevalna opomba k tarifni številki 6209 KN, so izrecno navedeni nekateri modeli spalnih vreč z rokavi in rokavnimi odprtinami, v splošnem namenjeni otrokom, starim manj kot 18 mesecev.

               29

               Družba Lowlands Design v zvezi s tem trdi, da je pojasnjevalna opomba k tarifni številki 6209 KN v nasprotju z opombo 1(s) k oddelku XI KN, saj so v tej iz področja uporabe tega oddelka izrecno izključeni izdelki iz poglavja 94 oddelka XX KN, med katerimi so, pod tarifno podštevilko 9404 30 00, spalne vreče. Vendar je treba navesti, da je to opombo k oddelku treba razumeti tako, da določa zgolj to, da izdelki iz tega poglavja 94 ne spadajo v navedeni oddelek XI.

               30

               Vendar pa glede na splošno pravilo 3(a) za razlago KN, ki določa, da ima tarifna številka, v kateri je najbolj konkretno ali najbolj natančno poimenovanje za proizvod, prednost pred tarifnimi številkami, v katerih je poimenovanje splošnejše, izdelki iz postopka v glavni stvari ne spadajo pod tarifno podštevilko 9404 30, temveč jih je načeloma treba uvrstiti pod tarifno podštevilko 6209 20 00.

               31

               V zvezi s tem je v opombi 4 k poglavju 62 KN tako kot v opombi 4 k poglavju 62 HS navedeno, da so z izrazom „oblačila in oblačilni dodatki za dojenčke“ v tarifni številki 6209 mišljeni oblačilni predmeti za majhne otroke, katerih telesna višina ne presega 86 cm.

               32

               V pojasnjevalni opombi k tarifni številki 6209 KN je navedeno, da ta tarifna številka zajema vrsto oblačil, ki so namenjena pretežno otrokom, starim manj kot 18 mesecev, in da so nekatera izmed teh oblačil nedvoumno oprema za novorojenčke in se pod to tarifno številko uvrščajo ne glede na njihovo velikost. To glede na navedeno pojasnjevalno opombo velja za škratova oblačila in za spalne vreče z rokavi ali rokavnimi odprtinami, medtem ko se druga oblačila uvrščajo pod tarifno številko 6209 „samo, kadar je njihova velikost primerna za otroke velikosti do vključno 86 cm (trgovska velikost 86)“.

               33

               Navesti je treba, da mora biti vsebina pojasnjevalnih opomb h KN, ki ne nadomeščajo pojasnjevalnih opomb k HS, ampak jih dopolnjujejo in jih je treba razumeti v povezavi z njimi, v skladu z določbami KN in ne sme spreminjati njene vsebine (sodba z dne 14. aprila 2011 v združenih zadevah British Sky Broadcasting Group in Pace, C-288/09 in C-289/09, ZOdl., str. I-2851, točka 64).

               34

               Glede na ta načela razlage je treba ugotoviti, da je izdelke iz bombaža, kot so ti iz postopka v glavni stvari, treba uvrstiti pod tarifno podštevilko 6209 20 00, kadar so zaradi svoje velikosti primerni za otroke, katerih telesna višina ne presega 86 cm, kar mora preveriti predložitveno sodišče. Če ni tako, je v skladu z besedilom opombe 4 k poglavju 62 KN uvrstitev teh izdelkov pod tarifno številko 6209 izključena. Ker v tem primeru ni specifične tarifne številke za tovrstne izdelke, je treba v skladu s splošnim pravilom 3(c) za razlago KN ugotoviti, da ti izdelki spadajo pod tarifno podštevilko 6211 42 90, ki zadeva kategorijo „drugo“ med „drugimi oblačili za ženske ali deklice iz bombaža“.

               35

               Zato je na predloženo vprašanje treba odgovoriti, da je KN treba razlagati tako, da je treba otroške spalne vreče, kakršne so te v postopku v glavni stvari, uvrstiti pod tarifno podštevilko 6209 20 00 kot „oblačila in oblačilne dodatke za dojenčke iz bombaža“, kadar so zaradi svoje velikosti primerne za otroke, katerih telesna višina ne presega 86 cm. V nasprotnem primeru je treba te izdelke uvrstiti pod tarifno podštevilko 6211 42 90 kot „druga oblačila za ženske ali deklice iz bombaža“.

         Stroški

               36

               Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

               Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:

                     Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1719/2005 z dne 27. oktobra 2005, je treba razlagati tako, da je treba otroške spalne vreče, kakršne so te v postopku v glavni stvari, uvrstiti pod tarifno podštevilko 6209 20 00 kot „oblačila in oblačilne dodatke za dojenčke iz bombaža“, kadar so zaradi svoje velikosti primerne za otroke, katerih telesna višina ne presega 86 cm. V nasprotnem primeru je treba te izdelke uvrstiti pod tarifno podštevilko 6211 42 90 kot „druga oblačila za ženske ali deklice iz bombaža“.

                     Podpisi

            (
            *1
         )	Jezik postopka: nizozemščina.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. septembra 2013.#IVD GmbH & Co. KG proti Ärztekammer Westfalen-Lippe.#Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf.#Javna naročila – Direktiva 2004/18/ES – Člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c) – Pojem ‚oseba javnega prava‘ – Pogoj glede ali financiranja dejavnosti, ali upravljavskega nadzora, ali nadzora nad dejavnostjo s strani države, regionalnih ali lokalnih organov ali drugih oseb javnega prava – Zdravniška zbornica – Zakonsko predvideno financiranje s prispevki članov te zbornice – Višina prispevkov, ki jo določi skupščina navedene zbornice – Neodvisnost te zbornice glede določanja obsega in podrobnih pravil za izvrševanje njenih zakonskih nalog.#Zadeva C‑526/11.

text:
         SODBA SODIŠČA (peti senat)
      z dne 12. septembra 2013 (
            *1
         )
      „Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c) — Pojem ‚oseba javnega prava‘ — Pogoj glede ali financiranja dejavnosti, ali upravljavskega nadzora, ali nadzora nad dejavnostjo s strani države, regionalnih ali lokalnih organov ali drugih oseb javnega prava — Zdravniška zbornica — Zakonsko predvideno financiranje s prispevki članov te zbornice — Višina prispevkov, ki jo določi skupščina navedene zbornice — Neodvisnost te zbornice glede določanja obsega in podrobnih pravil za izvrševanje njenih zakonskih nalog“
      V zadevi C‑526/11,
      katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) z odločbo z dne 5. oktobra 2011, ki je prispela na Sodišče 18. oktobra 2011, v postopku

         IVD GmbH & Co. KG

      proti

         Ärztekammer Westfalen-Lippe,

      ob udeležbi

         WWF Druck + Medien GmbH,

      SODIŠČE (peti senat),
      v sestavi T. von Danwitz, predsednik senata, A. Rosas, E. Juhász, D. Šváby (poročevalec) in C. Vajda, sodniki,
      generalni pravobranilec: P. Mengozzi,
      sodna tajnica: A. Impellizzeri, administratorka,
      na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 8. novembra 2012,
      ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:

               —

               za IVD GmbH & Co. KG J. Eggers, odvetnik,

               —

               za Ärztekammer Westfalen-Lippe S. Gesterkamp in T. Schneider‑Lasogga, odvetnika,

               —

               za češko vlado M. Smolek in T. Müller, agenta,

               —

               za Evropsko komisijo M. Noll‑Ehlers, A. Tokár in C. Zadra, agenti,

         po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 30. januarja 2013
      izreka naslednjo

         Sodbo

               1

               Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).

               2

               Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo IVD GmbH & Co. KG (v nadaljevanju: IVD) in Ärztekammer Wesfalen-Lippe (zdravniška zbornica v Vestfaliji-Lippi, v nadaljevanju: Ärztekammer) zaradi odločitve zadnje, da na podlagi javnega razpisa odda naročilo drugemu podjetju.

         Pravni okvir

         Pravo Unije

               3

               Člen 1(9), drugi in tretji pododstavek, Direktive 2004/18 določa:
               „‚Oseba javnega prava‘ pomeni vsak subjekt:

                        (a)

                        ki je ustanovljen s posebnim namenom zadovoljevanja potreb javnega interesa, in ki nima pridobitnega značaja;

                        (b)

                        ki ima pravno osebnost; in

                        (c)

                        ga pretežno financirajo država, regionalni ali lokalni organi ali druge osebe javnega prava; ali za katerega velja upravljavski nadzor s strani teh oseb; ali ki ima upravljavski ali nadzorni odbor, katerega več kakor polovico članov imenuje država, regionalni ali lokalni organi ali druge osebe javnega prava.

                  Informativni seznami subjektov in kategorij oseb javnega prava, ki izpolnjujejo merila iz (a), (b) in (c) drugega pododstavka, so navedeni v Prilogi III. […]“

               4

               V zvezi z Zvezno republiko Nemčijo so v navedeni prilogi poklicna združenja, med drugim tudi zdravniške zbornice, navedena med uradi, ki so jih ustanovili zvezni, državni ali lokalni organi (del III, 1.1, druga alinea).

         Nemško pravo

               5

               V skladu s členom 6(1), točke od 1 do 5, zakona o zdravstvenih poklicih dežele Severno Porenje-Vestfalija (Heilberufsgesetz des Landes Nordrhein-Westfalen, v nadaljevanju: HeilBerG NRW) so naloge Ärztekammer zlasti:

                        „1.

                        zagotavljati podporo javni zdravstveni službi in javni veterinarski službi pri opravljanju njihovih nalog, zlasti pa oblikovati predloge v zvezi z vsemi vprašanji glede zdravstvenih poklicev in zdravstva;

                        2.

                        na zahtevo nadzornega organa izdajati mnenja in na zahtevo pristojnih organov izdelovati izvedenska mnenja ter imenovati izvedence;

                        3.

                        zunaj uradnih ur zagotavljati dežurno zdravniško in zobozdravstveno službo, zagotavljati obveščanje javnosti o tem in izdati pravilnik o dežurni službi;

                        4.

                        zagotavljati in spodbujati stalno poklicno izpopolnjevanje članov zbornice ter tako prispevati k temu, da znanje, veščine in sposobnosti, potrebni za opravljanje njihovega poklica, dokler tega opravljajo, stalno ustrezajo najnovejši praksi in znanstvenim dognanjem, urejati stalno izobraževanje v skladu s [tem] zakonom ter izdajati potrdila o strokovnih kvalifikacijah; […]

                        5.

                        zagotavljati in spodbujati kakovost zdravstvenih in veterinarskih storitev, zlasti opravljati certifikacije, po uskladitvi z zainteresiranimi stranmi.“

               6

               Iz predložitvene odločbe in spisa, s katerim razpolaga Sodišče, je razvidno, da ta zakon:

                        —

                        Ärztekammer med drugim nalaga tudi, da si mora prizadevati za ohranjanje visoke ravni poklica, da mora ščititi poklicne interese svojih članov, ohranjati dobre odnose med njimi, ustanavljati skrbstvene ustanove za svoje člane in njihove družine ter obveščati javnost o svojem delu in temah, povezanih s poklicem (člen 6(1), točke od 6 do 8, 10 in 12);

                        —

                        podeljuje članstvo v Ärztekammer vsem zdravnikom, ki opravljajo poklic v deželi Severno Porenje-Vestfalija ali imajo tam stalno prebivališče (člen 2);

                        —

                        načeloma podeljuje glasovalno pravico na skupščini Ärztekammer vsem njenim članom (člen 12(1));

                        —

                        Ärztekammer daje pravico, da za izpolnjevanje njenih nalog od svojih članov pobira prispevke (člen 6(4), prvi stavek);

                        —

                        določa, da se višina prispevkov določi s pravilnikom, ki ga sprejme skupščina Ärztekammer (člen 23(1));

                        —

                        določa, da ta pravilnik potrdi nadzorni organ (člen 23(2)), pri čemer se ta potrditev nanaša izključno na zagotavljanje uravnoteženosti proračuna Ärztekammer, in

                        —

                        določa, da nadzorni organ naknadno izvaja splošni nadzor nad Ärztekammer glede skladnosti opravljanja njenih nalog z zakonodajo (člen 28(1)).

         Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje

               7

               Ärztekammer je objavila javni razpis za tiskanje in razpošiljanje, oglaševanje in naročanje svojega biltena, pri čemer je bilo obvestilo o javnem naročilu objavljeno v Uradnem listu Evropske unije5. novembra 2010. Potem ko sta bila dva druga ponudnika izločena, je izbira potekala med družbama IVD in WWF Druck + Medien GmbH, pri čemer je bila nazadnje izbrana ponudba zadnjenavedene družbe.

               8

               Družba IVD je to oddajo izpodbijala v okviru ugovora, nato v okviru revizijskega postopka pred Vergabekammer, upravnim organom, pristojnim za odločanje o zahtevkih za revizijo javnih naročil, pri čemer je trdila, da izbrani ponudnik ni predložil nekaterih referenc, ki jih je zahtevala Ärztekammer. Ta organ je njen zahtevek za revizijo zaradi neutemeljenosti zavrnil.

               9

               Oberlandesgericht Düsseldorf (višje deželno sodišče v Düsseldorfu), pri katerem je bila vložena tožba zoper odločbo navedenega organa, je odločilo, da po uradni dolžnosti preveri vprašanje, ali je Ärztekammer naročnik, od česar je odvisna dopustnost tožbe družbe IVD.

               10

               Predložitveno sodišče meni, da so naloge, ki jih ima Ärztekammer na podlagi člena 6(1), točke od 1 do 5, HeilBerG NRW, naloge javnega interesa, ki nimajo pridobitnega značaja. Poleg tega je iz spisa, s katerim razpolaga Sodišče, razvidno, da ima Ärztekammer pravno osebnost. Zato naj bi izpolnjevala pogoje iz člena 1(9), drugi pododstavek, točki (a) in (b), Direktive 2004/18.

               11

               Se pa to sodišče sprašuje, ali pravica Ärztekammer, da od svojih članov pobira prispevke, pomeni posredno državno financiranje, ki izpolnjuje prvi pogoj iz člena 1(9), drugi pododstavek, točka (c), te direktive.

               12

               Po mnenju predložitvenega sodišča je iz sodb z dne 13. decembra 2007 v zadevi Bayerischer Rundfunk in drugi (C-337/06, ZOdl., str. I-11173) in z dne 11. junija 2009 v zadevi Hans & Christophorus Oymanns (C-300/07, ZOdl., str. I-4779) razvidno, da gre za tako posredno državno financiranje takrat, ko država določi podlago za prispevke in njihovo višino ali z določbami, ki natančno opredeljujejo storitve, ki jih mora opravljati zadevna pravna oseba, in urejajo določanje višine prispevkov, vpliva do te mere, da ima ta pravna oseba zgolj ozko polje proste presoje glede določanja višine prispevkov.

               13

               To sodišče navaja, da upoštevna zakonodaja ne določa višine prispevkov, ki jih pobira Ärztekammer, niti obsega in podrobnih pravil za izvrševanje njenih nalog, tako da bi ta lahko določila višino prispevkov v zgolj ozkem okviru. Nasprotno, ker ima široko polje proste presoje glede opravljanja svojih nalog, ima Ärztekammer tudi podobno polje proste presoje glede določanja svojih potreb po financiranju in torej glede določanja višine prispevkov, ki jih pobira od svojih članov. Navedeno sodišče prav tako poudarja, da čeprav obstaja sistem potrjevanja pravilnika o določitvi višine prispevkov s strani nadzornega organa, pa se ta potrditev nanaša zgolj na zagotavljanje uravnoteženosti proračuna Ärztekammer.

               14

               Glede na te specifične elemente predložitveno sodišče meni, da Ärztekammer nima lastnosti, ki jih je navedlo Sodišče v sodbah, navedenih v točki 12 te sodbe, in se sprašuje, ali morajo biti te lastnosti vedno podane za izpolnitev pogoja državnega financiranja.

               15

               V teh okoliščinah je Oberlandesgericht Düsseldorf prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
               „Ali [subjekt] (v obravnavanem primeru: poklicna zbornica) […] ‚pretežno financira […] država‘ ali zanj ‚velja upravlja[v]ski nadzor‘ s strani države [v smislu člena 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18], če

                        —

                        ima ta [subjekt] na podlagi zakona pooblastilo za pobiranje prispevkov od svojih članov, pri čemer zakon ne določa niti višine prispevkov niti obsega storitev, ki se financirajo iz tega prispevka,

                        —

                        je za ureditev tarif vendarle potrebno soglasje države?“

         Vprašanje za predhodno odločanje

               16

               Predložitveno sodišče z vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18 razlagati tako, da subjekt, kot je poklicna zbornica javnega prava, izpolnjuje bodisi merilo glede pretežnega financiranja s strani javnih organov, kadar je ta subjekt pretežno financiran s prispevki, ki jih plačajo njegovi člani in katerih višino lahko določa in pobira na podlagi zakona, ki se uporabi, če ta zakon ne določa obsega in podrobnih pravil v zvezi z ukrepi, ki jih ta subjekt izvaja v okviru opravljanja svojih zakonskih nalog, katerih financiranju so namenjeni ti prispevki, bodisi merilo glede upravljavskega nadzora s strani javnih organov, kadar mora odločitev, s katero ta subjekt določi višino navedenih prispevkov, potrditi nadzorni organ.

               17

               Najprej je treba poudariti, kot je to storilo predložitveno sodišče, da je Ärztekammer navedena v Prilogi III k Direktivi 2004/18, v kateri so za vsako državo članico opredeljene osebe javnega prava in kategorije oseb javnega prava iz navedenega člena 1(9), prvi pododstavek. V delu III te priloge, ki obravnava Zvezno republiko Nemčijo, so namreč pod kategorijo 1.1, ki se nanaša na „organizacije, za katere velja javno pravo in so jih ustanovili zvezni, državni ali lokalni organi“, v drugi alinei, ki zadeva podkategorijo „poklicna združenja“, med drugim navedena „poklicna združenja, ki predstavljajo […] zdravnike“.

               18

               Vendar, kot je v točkah 20 in 21 poudaril generalni pravobranilec, se z vključitvijo subjekta v to prilogo zgolj izvaja materialnopravna določba iz člena 1(9), drugi pododstavek, Direktive 2004/18, ne da bi iz tega izhajala neizpodbojna domneva, da je ta subjekt „oseba javnega prava“ v smislu te določbe. Zato se mora sodišče Unije, kadar mu nacionalno sodišče predloži utemeljen predlog v tem smislu, prepričati o notranji skladnosti te direktive, tako da preveri, ali vključitev subjekta v navedeno prilogo pomeni pravilno uporabo te materialnopravne določbe (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Hans & Christophorus Oymanns, točke 42, 43 in 45).

               19

               Glede tega je v skladu s členom 1(9), drugi pododstavek, Direktive 2004/18 subjekt „oseba javnega prava“ v smislu te določbe in na tej podlagi zanj veljajo določbe te direktive, kadar so izpolnjeni trije kumulativni pogoji, in sicer, da je ta subjekt ustanovljen s posebnim namenom zadovoljevanja potreb javnega interesa in nima pridobitnega značaja (točka (a)), da ima pravno osebnost (točka (b)) in da ali ga pretežno financirajo javni organi, ali zanj velja upravljavski nadzor s strani javnih organov, ali pa ima upravljavski ali nadzorni odbor, katerega več kakor polovico članov imenujejo javni organi (točka (c)).

               20

               Vsa tri alternativna merila iz člena 1(9), drugi pododstavek, točka (c), navedene direktive izražajo tesno povezanost z javnimi organi. Taka povezanost torej slednjim omogoča vplivanje na odločitve zadevnega subjekta v zvezi z javnimi naročili, kar lahko privede do njegovega odločanja na podlagi meril, ki niso gospodarska, in povzroči zlasti tveganje za dajanje prednosti nacionalnim ponudnikom in kandidatom, zaradi česar bi nastale ovire za prosti pretok storitev in blaga, ki naj bi se z uporabo direktiv o javnih naročilih preprečevale (glej v zvezi z ustreznimi določbami pred Direktivo 2004/18 sodbo z dne 1. februarja 2001 v zadevi Komisija proti Franciji, C-237/99, Recueil, str. I-939, točke 39, 41, 42, 44 in 48 ter navedena sodna praksa).

               21

               Ob upoštevanju teh ciljev je treba vsako izmed teh meril razlagati namensko (glej v zvezi z ustreznimi določbami pred Direktivo 2004/18 zgoraj navedeni sodbi Komisija proti Franciji, točka 43 in navedena sodna praksa, in Bayerischer Rundfunk in drugi, točka 40), torej neodvisno od formalnih podrobnih pravil njihovega izvajanja (glej po analogiji sodbo z dne 10. novembra 1998 v zadevi BFI Holding, C-360/96, Recueil, str. I-6821, točki 62 in 63), in jih je treba razumeti tako, da ustvarjajo ozko povezanost z javnimi organi.

               22

               Najprej, v zvezi s prvim merilom iz člena 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18 glede pretežnega financiranja s strani javnih organov je treba navesti, da se pojem financiranja nanaša na prenos finančnih sredstev brez posebej določene protidajatve z namenom podpiranja dejavnosti zadevnega subjekta (glej v zvezi z ustreznimi določbami pred Direktivo 2004/18 sodbo z dne 3. oktobra 2000 v zadevi University of Cambridge, C-380/98, Recueil, str. I-8035, točka 21).

               23

               Ker je treba ta pojem razlagati namensko, je Sodišče razsodilo, da merilo glede pretežnega financiranja s strani javnih organov zajema tudi posredno financiranje.

               24

               Tako financiranje se lahko izvaja z dajatvijo, ki je tako glede podlage kot višine opredeljena in naložena z zakonom, ki ne pomeni protidajatve za dejansko uporabo storitev zadevnega subjekta s strani oseb, ki so zavezane k njenemu plačilu, in katere postopek pobiranja izhaja iz prerogativ javne oblasti (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Bayerischer Rundfunk in drugi, točke 41, 42, 44, 45, in od 47 do 49).

               25

               Okoliščina, da subjekt formalno sam določa višino prispevkov, s katerimi se pretežno financira, ne izključuje možnosti obstoja posrednega financiranja, ki ustreza navedenemu merilu. To velja, kadar se subjekti, kot so javne blagajne socialnih zavarovanj, financirajo s prispevki, ki jih plačujejo njihovi zavarovanci ali se plačujejo za njih, brez posebej določenih protidajatev, kadar zakon določa obvezno vključitev v tako zavarovanje in plačilo prispevkov, pri čemer je višina teh prispevkov, čeprav jo formalno določajo te blagajne same, po eni strani pravno določena, saj zakon določa dajatve navedenih blagajn in ustrezne izdatke za njih ter tem blagajnam prepoveduje izvajanje nalog v pridobitne namene, po drugi pa jo mora potrditi nadzorni organ, in kadar se prispevki prisilno pobirajo na podlagi določb javnega prava (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Hans & Christophorus Oymanns, točke od 53 do 56).

               26

               Vendar je treba ugotoviti, da položaja subjekta, kot je Ärztekammer, ni mogoče enačiti s položajem, opisanim v prejšnji točki te sodbe.

               27

               Čeprav HeilBerG NRW našteva naloge tega subjekta, pa je iz predložitvene odločbe razvidno, da je za njegov položaj značilna široka neodvisnost, ki mu jo dopušča ta zakon, glede določanja narave, obsega in načina izvajanja ukrepov, ki jih sprejme za izvrševanje svojih nalog, torej glede določanja za ta namen potrebnega proračuna in posledično višine prispevkov, ki jih bo terjal od svojih članov. To, da mora pravilnik, ki določa to višino, potrditi javni nadzorni organ, ni odločilno, ker ta organ preverja zgolj uravnoteženost proračuna zadevnega subjekta, torej ali si je slednji iz prispevkov svojih članov in drugih virov zagotovil prihodke, ki zadoščajo za kritje vseh stroškov, povezanih z njegovim delovanjem, v skladu s podrobnimi pravili, ki jih je sam določil.

               28

               Poleg tega, kot je navedel generalni pravobranilec v točkah 65 in 66 sklepnih predlogov, je v obravnavani zadevi ta neodvisnost od javnih organov okrepljena tudi s tem, da navedeni pravilnik sprejema skupščina, ki jo sestavljajo sami plačniki prispevkov.

               29

               Dalje, v zvezi z drugim merilom iz člena 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18 glede upravljavskega nadzora s strani javnih organov je treba poudariti, da naknaden nadzor načeloma ne ustreza temu merilu, ker tak nadzor javnim organom ne omogoča vplivanja na odločitve zadevnega subjekta v zvezi z javnimi naročili (glej v tem smislu sodbo z dne 27. februarja 2003 v zadevi Adolf Truley, C-373/00, Recueil, str. I-1931, točka 70). To torej načeloma velja za splošni nadzor nad zakonitostjo, ki ga naknadno izvaja nadzorni organ, in še toliko bolj za posredovanje tega organa v obliki potrditve odločitve tega subjekta o določitvi višine prispevkov, s katerimi se zagotavlja bistveni del njegovega financiranja, ki je omejena na preverjanje uravnoteženosti proračuna navedenega subjekta.

               30

               Zato je subjekt, kot je Ärztekammer, čeprav zakon po eni strani določa njegove naloge in način ureditve njegovega pretežnega financiranja ter po drugi, da mora odločitev, s katero ta določi višino prispevkov svojih članov, potrditi nadzorni organ, dejansko organizacijsko in proračunsko neodvisen, zaradi česar ni mogoče šteti, da je v tesni povezanosti z javnimi organi. Zato način financiranja takega subjekta ne pomeni pretežnega financiranja s strani javnih organov in ne omogoča njihovega upravljavskega nadzora nad njim.

               31

               Ob upoštevanju vseh zgornjih ugotovitev je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18 razlagati tako, da subjekt, kot je poklicna zbornica javnega prava, ne izpolnjuje niti merila glede pretežnega financiranja s strani javnih organov, kadar je ta subjekt pretežno financiran s prispevki, ki jih plačajo njegovi člani in katerih višino lahko določa in pobira na podlagi zakona, ki se uporabi, če ta zakon ne določa obsega in podrobnih pravil v zvezi z ukrepi, ki jih ta subjekt izvaja v okviru opravljanja svojih zakonskih nalog, katerih financiranju so namenjeni ti prispevki, niti merila glede upravljavskega nadzora s strani javnih organov zgolj zaradi tega, ker mora odločitev, s katero ta subjekt določi višino navedenih prispevkov, potrditi nadzorni organ.

         Stroški

               32

               Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

               Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo:

                     Člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da subjekt, kot je poklicna zbornica javnega prava, ne izpolnjuje niti merila glede pretežnega financiranja s strani javnih organov, kadar je ta subjekt pretežno financiran s prispevki, ki jih plačajo njegovi člani in katerih višino lahko določa in pobira na podlagi zakona, če ta zakon ne določa obsega in podrobnih pravil v zvezi z ukrepi, ki jih ta subjekt izvaja v okviru opravljanja svojih zakonskih nalog, katerih financiranju so namenjeni ti prispevki, niti merila glede upravljavskega nadzora s strani javnih organov zgolj zaradi tega, ker mora odločitev, s katero ta subjekt določi višino navedenih prispevkov, potrditi nadzorni organ.

                     Podpisi

            (
            *1
         )	Jezik postopka: nemščina.