title: Zadeva C-300/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Španija) 12. aprila 2019 – UQ/Marclean Technologies, S.L.U.

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Španija) 12. aprila 2019 – UQ/Marclean Technologies, S.L.U.
      (Zadeva C-300/19)
      (2019/C 295/06)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UQ

         Tožena stranka: Marclean Technologies, S.L.U.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 1(1)(a)(i) in (ii) Direktive Sveta 98/59/ES [z dne 20. julija 1998] o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (1) razlagati tako, da je treba referenčno obdobje 30 oziroma 90 dni, ki je določeno kot pogoj za domnevo, da je podan kolektivni odpust, vselej šteti do datuma, na katerega je prišlo do posamične odpovedi pogodbe o zaposlitvi, ki je predmet presoje?

                  2.

                  Ali se člen 1(1)(a)(i) in (ii) Direktive Sveta 98/59/ES o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti lahko razlaga tako, da se referenčno obdobje 30 oziroma 90 dni, ki je določeno kot pogoj za domnevo, da je podan kolektivni odpust, lahko šteje od datuma, na katerega je prišlo do posamične odpovedi pogodbe o zaposlitvi, ki je predmet presoje, ne da bi bilo treba ugotoviti, da so bila naknadna prenehanja pogodb o zaposlitvi goljufiva?

                  3.

                  Ali je referenčni obdobji iz člena 1(1)(a)(i) in (ii) Direktive Sveta 98/59/ES o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti mogoče razlagati tako, da se lahko upoštevajo odpovedi ali prenehanja pogodb o zaposlitvi, do katerih je prišlo v okviru 30 ali 90 dneh, tako da je datum odpovedi pogodbe o zaposlitvi, ki je predmet presoje, znotraj teh obdobij?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 327.


title: Zadeva C-359/19 P: Pritožba, ki jo je Meblo Trade d.o.o. vložila 5. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 5. marca 2019 v zadevi T-263/18, Meblo Trade/EUIPO – Meblo Int

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/4

      Pritožba, ki jo je Meblo Trade d.o.o. vložila 5. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 5. marca 2019 v zadevi T-263/18, Meblo Trade/EUIPO – Meblo Int
      (Zadeva C-359/19 P)
      (2019/C 295/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Meblo Trade d.o.o. (zastopnik: A. Ivanova, адвокат)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje, d.o.o.
      Sodišče (senat, ki odloča o dopustitvi pritožb) je s sklepom z dne 10. julija 2019 odločilo, da se pritožba ne dopusti in da družba Meblo Trade d.o.o. nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-393/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Apelativen sad – Plovdiv (Bolgarija) 21. maja 2019 – kazenski postopek zoper OM

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Apelativen sad – Plovdiv (Bolgarija) 21. maja 2019 – kazenski postopek zoper OM
      (Zadeva C-393/19)
      (2019/C 295/08)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Apelativen sad – Plovdiv

         Stranka v postopku v glavni stvari

      OM

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da zato, ker ovira uravnoteženo razmerje med splošnim interesom in zahtevo po varstvu lastninske pravice, ni dopustna nacionalna ureditev, kot je ta iz člena 242(8) Nakazatelen kodeks (kazenski zakonik) (NK) Republike Bolgarije, v skladu s katero se v korist države odvzame transportno sredstvo, ki je bilo uporabljeno za storitev velikega tihotapstva in ki je v lasti tretje osebe, ki ni niti vedela niti ji ne bi bilo treba ali ne bi mogla vedeti, da bo njen uslužbenec storil kaznivo dejanje?

                  2.

                  Ali je treba člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da ni dopustna nacionalna ureditev, kot je ta iz člena 242(8) NK, v skladu s katero se lahko odvzame transportno sredstvo, ki je v lasti osebe, ki ni storilka kaznivega dejanja, ne da bi bil lastniku za predstavitev svojega stališča zagotovljen neposredni dostop do sodnega varstva?


title: Zadeva C-414/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Erding (Nemčija) 28. maja 2019 – E. M., M. S./Eurowings GmbH

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Erding (Nemčija) 28. maja 2019 – E. M., M. S./Eurowings GmbH
      (Zadeva C-414/19)
      (2019/C 295/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Erding

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: E. M., M. S.

         Tožena stranka: Eurowings GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba pri povezanem letu, sestavljenem iz več segmentov, pri določitvi oddaljenosti na podlagi člena 7(1) Uredbe (ES) 261/2004 (1) upoštevati tudi predhodne lete, na katere se motnja, ki se je zgodila na povezovalnem letu, ne nanaša?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-480/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 24. junija 2019 – Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 24. junija 2019 – Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
      (Zadeva C-480/19)
      (2019/C 295/10)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: E

         Druga stranka: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 63 in 65 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni razlagi, na podlagi katere dohodki, ki jih fizična oseba, ki prebiva na Finskem, prejme od kolektivnega naložbenega podjema za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje, ki je ustanovljen po statutu in ima sedež v drugi državi članici Unije, v smislu Direktive o investicijskih skladih 2009/65/ES (1) (sklad KNPVP v obliki investicijske družbe), pri obdavčitvi dohodkov niso izenačeni z dohodki, prejetimi od finskega investicijskega sklada, ustanovljenega po pogodbenem pravu, v smislu iste Direktive (sklad KNPVP, ustanovljen po pogodbenem pravu), ker pravna oblika KNPVP, ustanovljenega v drugi državi članici, ne ustreza pravni strukturi domačega investicijskega sklada?

         (1)  Direktiva 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (UL 2009, L 302, str. 32).


title: Zadeva C-484/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 25. junija 2019 – Lexel AB/Skatteverket

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 25. junija 2019 – Lexel AB/Skatteverket
      (Zadeva C-484/19)
      (2019/C 295/11)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Lexel AB

         Tožena stranka: Skatteverket

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je v skladu s členom 49 PDEU, če se švedski družbi ne prizna odbitek za obresti, plačane družbi, ki je v isti skupini povezanih družb in je rezidentka v drugi državi članici, ker se šteje, da je glavni razlog za nastanek dolga, da skupina povezanih družb pridobi precejšnjo davčno ugodnost, pri čemer se ne bi štelo, da gre za tako davčno ugodnost, če bi bili obe družbi švedski, saj bi potem zanju veljale določbe o prenosih znotraj skupine?


title: Zadeva C-486/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 25. junija 2019 – Syyttäjä in Tulli

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 25. junija 2019 – Syyttäjä in Tulli
      (Zadeva C-486/19)
      (2019/C 295/12)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein oikeus

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: A, B

         Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Syyttäjä und Tulli

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pravo Unije razlagati tako, da bi nasprotovalo obsodbi fizične osebe, ki nastopa v imenu podjetja, ki je davčni zavezanec, in ki ni izpolnila obveznosti, povezanih s pobiranjem trošarine na sladoledne izdelke, in izreku kazenskopravne sankcije zaradi te neizpolnitve, če bi bilo treba davčno oprostitev drugih podjetij, ki opravljajo dejavnost, ki zadeva enakovrstne izdelke, šteti za pomoč v smislu člena 107(1) PDEU?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali je nacionalni davčni sistem za trošarino na sladoledne izdelke, kakršen je bil tisti, ki je veljal v času storitve kaznivega dejanja, izpolnjeval merilo selektivnosti kot del pojma „državna pomoč“ v smislu člena 107(1) PDEU?


title: Zadeva C-500/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 1. julija 2019 – Puls 4 TV GmbH & Co. KG/YouTube LLC in Google Austria GmbH

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 1. julija 2019 – Puls 4 TV GmbH & Co. KG/YouTube LLC in Google Austria GmbH
      (Zadeva C-500/19)
      (2019/C 295/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Revidentka: Puls 4 TV GmbH & Co. KG

         Nasprotnici revizije: YouTube LLC, Google Austria GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 14(1) Direktive 2000/31/ES (1) razlagati tako, da upravljavec spletne video platforme kot ponudnik gostovanja prevzema aktivno vlogo, zaradi katere izgubi privilegij oprostitve odgovornosti, če poleg nudenja prostora za shranjevanje tujih vsebin opravlja ali uporabniku nudi naslednje spremljevalne dejavnosti:

                              —

                              predlaganje videov glede na tematska področja,

                              —

                              lajšanje iskanja obiskovalcem po podatkih o naslovu ali vsebini s pomočjo elektronskega kazala, pri čemer lahko podatke o naslovu ali vsebini določi uporabnik,

                              —

                              nudenje spletnih napotkov o uporabi te storitve („pomoč“),

                              —

                              če uporabnik privoli, povezovanje videa, ki ga je uporabnik naložil, z oglasi (ki pa niso lastni oglasi upravljavca platforme) glede na ciljno skupino, ki jo izbere uporabnik?

                  2.

                  Ali je nacionalna pravna ureditev, v skladu s katero za ponudnika gostovanja (posredni ponudnik storitev) v aktivni vlogi pomagača pri kršitvah s strani uporabnikov obstaja dolžnost opustitve samo pod pogojem, da je pomagač uporabniku pri kršitvi zavestno pomagal, skladna s členom 11, prvi odstavek, Direktive 2004/48/ES (2), ali pa je treba to določbo razlagati tako, da države članice pravice imetnikov pravic do vložitve opustitvenega zahtevka zoper pomagače ne smejo pogojevati z zavestno pomočjo uporabniku pri kršitvi?

                  3.

                  Ali je treba določbe členov od 12 do 14 Direktive 2000/31/ES o odgovornosti posrednih ponudnikov storitev šteti za horizontalne omejitve odgovornosti, ki jih je deležen vsak posredni ponudnik storitev v nevtralni vlogi tudi, če je treba njegovo dejavnost avtorskopravno šteti za priobčevanje javnosti, ki ga opravlja sam?

                  4.

                  Ali je treba člen 14(3) (tudi člena 12(3) in 13(2)) Direktive 2000/31/ES, člen 8(3) Direktive 2001/29/ES (3) in člen 11, tretji stavek, Direktive 2004/48/ES razlagati tako, da ima ponudnik gostovanja (posredni ponudnik storitev) v nevtralni vlogi privilegij oprostitve odgovornosti iz člena 14(1) Direktive 2000/31/ES tudi v primeru opustitvenega zahtevka, ki se uveljavlja zoper njega, in ali je zato sodna odredba o opustitvi kršitev, izdana zoper takšnega posrednega ponudnika storitev, dopustna le, kadar dejansko ve za nezakonito dejavnost ali nezakonit podatek, ali pa je takšna sodna odredba o opustitvi kršitev dopustna že, kadar ponudnik gostovanja po konkretnem opominu vsebin, ki naj bi predstavljale kršitev avtorskih pravic, ne izbriše ali onemogoči nemudoma in se v sodnem postopku kršitev potrdi?

         (1)  Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 25, str. 399).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32).

         (3)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).


title: Zadeva C-514/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 8. julija 2019 – Union des industries de la protection des plantes/Premier ministre, Ministre de la transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 8. julija 2019 – Union des industries de la protection des plantes/Premier ministre, Ministre de la transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail
      (Zadeva C-514/19)
      (2019/C 295/14)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Union des industries de la protection des plantes

         Tožene stranke: Premier ministre, Ministre de la transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail

         Intervenienti: Association Générations futures, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Syndicat national de l’apiculture

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali mora Evropska komisija – če je bila na podlagi člena 5 Direktive 2015/1535/EU z dne 9. septembra 2015 (1) uradno obveščena o nacionalnem ukrepu, katerega namen je omejitev uporabe aktivnih snovi, pri čemer so bili predstavljeni razlogi, zaradi katerih država članica meni, da lahko snov verjetno resno ogroža zdravje ljudi ali živali ali okolje in da je to tveganje ob takratnem stanju zakonodaje mogoče zadostno preprečiti le z ukrepi, ki jih sprejme država članica, in sicer tako, daje ta predstavitev dovolj jasna, da Komisija podlage za uradno obvestitev ne bi mogla napačno navezati na Uredbo št. 1107/2009 z dne 21. oktobra 2009 (2) – šteti, da je bila ta uradna obvestitev podana v skladu s postopkom iz členov 69 in 71 te uredbe, in, odvisno od okoliščin primera, sprejeti dodatne preiskovalne ukrepe ali ukrepe, ki odgovarjajo tako na zahteve te ureditve kot na pomisleke te države članice?

                  2.

                  Če bo odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali je treba izvedbene uredbe 2018/783 (3), 2018/784 (4) in 2018/785 (5) z dne 29. maja 2018 o prepovedi uporabe snovi tiametoksam, klotianidin in imidakloprid od 19. decembra 2018, razen za kmetijske rastline v trajnem rastlinjaku, ki ostanejo v takem rastlinjaku skozi celoten življenjski cikel, šteti za ukrepe, sprejete v odgovor na predlog Francije z dne 2. februarja 2017 za splošno prepoved uporabe fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo snov ali snovi iz družine neonikotinoidov, in semen, tretiranih s temi sredstvi?

                  3.

                  Če bo odgovor na to zadnjenavedeno vprašanje pritrdilen, kaj lahko stori država članica, ki je Komisijo na podlagi člena 69 Uredbe št. 1107/2009 zaprosila za sprejetje ukrepov za omejitev ali prepoved uporabe fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo snov ali snovi iz družine neonikotinoidov, in semen, tretiranih s temi sredstvi, če je Komisija njeni prošnji ugodila le delno in je omejila uporabo zgolj treh, ne pa vseh snovi iz družine neonikotinoidov?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe (UL 2015, L 241, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).

         (3)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/783 z dne 29. maja 2018 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 540/2011 glede pogojev za odobritev aktivne snovi imidakloprid (UL 2018, L 132, str. 31).

         (4)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/784 z dne 29. maja 2018 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 540/2011 glede pogojev za odobritev aktivne snovi klotianidin (UL 2018, L 132, str. 35).

         (5)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/785 z dne 29. maja 2018 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 540/2011 glede pogojev za odobritev aktivne snovi tiametoksam (UL 2018, L 132, str. 40).


title: Zadeva C-91/18: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. julija 2019 – Evropska komisija/Helenska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Trošarine za alkohol in alkoholne pijače — Člen 110 PDEU — Direktiva 92/83/EGS — Direktiva 92/84/EGS — Uredba (ES) št. 110/2008 — Uporaba nižje trošarinske stopnje za proizvodnjo domačih izdelkov, imenovanih tsipouro in tsikoudia)

text:
               9.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/14

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. julija 2019 – Evropska komisija/Helenska republika
      (Zadeva C-91/18) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Trošarine za alkohol in alkoholne pijače - Člen 110 PDEU - Direktiva 92/83/EGS - Direktiva 92/84/EGS - Uredba (ES) št. 110/2008 - Uporaba nižje trošarinske stopnje za proizvodnjo domačih izdelkov, imenovanih tsipouro in tsikoudia)
      (2019/C 305/17)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnici: A. Kyratsou in F. Tomat, agentki)

         Tožena stranka: Helenska republika (zastopnici: M. Tassopoulou in D. Tsagkaraki, agentki)

         Izrek

                  1.

                  Helenska republika ni izpolnila obveznosti, ki jih ima:

                              —

                              na podlagi členov 19 in 21 Direktive Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače v povezavi s členom 23(2) te direktive, ker je sprejela in ohranila v veljavi zakonodajo, v skladu s katero se za alkoholni pijači tsipouro in tsikoudia, proizvedeni v podjetjih za destilacijo, tako imenovanih „sistematičnih žganjarnah“, uporablja 50 % nižja trošarinska stopnja od standardne nacionalne stopnje, in

                              —

                              na podlagi členov 19 in 21 Direktive 92/83 v povezavi s členom 22(1) te direktive in členom 3(1) Direktive Sveta 92/84/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače, ker je sprejela in ohranila v veljavi zakonodajo, v skladu s katero se pod v njej določenimi pogoji za alkoholni pijači tsipouro in tsikoudia, proizvedeni v malih, tako imenovanih „priložnostnih“ žganjarnah, uporablja močno znižana trošarinska stopnja.

                  2.

                  Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 142, 23.4.2018.


title: Zadeva T-502/19: Tožba, vložena 12. julija 2019 – Corneli/ECB

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/39

      Tožba, vložena 12. julija 2019 – Corneli/ECB
      (Zadeva T-502/19)
      (2019/C 312/32)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Francesca Corneli (Velletri, Italija) (zastopniki: M. Condinanzi, L. Boggio in F. Ferraro, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  najprej ugotovi, da je izpodbijani sklep nezakonit in naj ga nato razglasi za ničnega;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov; in

                  —

                  kot ukrep procesnega vodstva naloži predložitev celotne izpodbijane odločbe in celotne odločbe o podaljšanju.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba je vložena zoper Sklep Sveta Evropske centralne banke z dne 1. januarja 2019, ECB-SSM-2019-ITCAR-11 o tem, da se razpustijo upravni in nadzorni organi družbe Banca Carige S.p.A., s sedežem v Genovi, ter da se jih nadomesti s tremi izrednimi upravitelji in tričlanskim nadzornim odborom, ki je bil sprejet na podlagi osnutka odločitve Nadzornega sveta v smislu člena 26(8) Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 (1), v smislu členov 69m, 70 in 98 zakonske uredbe št. 385 z dne 1. septembra 1993 (TUB), s katerimi je bil v italijansko pravo prenesen člen 29 Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta, v povezavi s členom 9(2) Uredbe (EU) 1024/2013.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti, kršitev členov 28 in Direktive 2014/59/EU (2) in členov 69m in naslednjih TUB.

                              —

                              V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da ukrepi za zgodnje posredovanje zahtevajo postopnost ukrepanja, ki v obravnavanem primeru ni bilo spoštovano. Zato je odrejeni najbolj invaziven ukrep nezakonit in ničen.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev v zvezi z zahtevama po sorazmernosti in postopnosti, ki sta naloženi s celotnim sistemom ukrepov za zgodnje posredovanje.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 29, zadnji stavek, Direktive 2014/59/EU in kršitev načela dobrega upravljanja.

                              —

                              V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da je z imenovanjem začasnih upraviteljev, ki so bili člani prejšnje uprave, kršena obveznost izogibanja nasprotjem interesov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 70 TUB o zlorabi pooblastil in pomanjkanju obrazložitve.

                              —

                              V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da je zaradi izredne uprave, ki je bila imenovana ob hudih kršitvah in nepravilnostih, ukrep protisloven in nedosleden.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev predpisov o pravicah delničarjev iz Direktive (EU) 1132/2017 (3) in italijanskega civilnega zakonika, ki pomenijo tudi izvajanje temeljnih načel iz Litine Evropske unij o temeljnih pravicah, Evropske konvencije o človekovih pravicah in italijanske ustave s področja varstva lastnine, prihrankov in zasebne gospodarske pobude ter samoodločanja državljanov pri osebnih odločitvah.

         (1)  Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63)

         (2)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij (UL 2014, L 173, str. 190).

         (3)  Direktiva (EU) 2017/1132 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o določenih vidikih prava družb (UL 2017, L 169, str. 46).


title: Zadeva T-513/19: Tožba, vložena 17. julija 2019 – Lux/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/42

      Tožba, vložena 17. julija 2019 – Lux/Komisija
      (Zadeva T-513/19)
      (2019/C 312/34)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Catherine Lux (Strasbourg, Francija) (zastopnik: N. de Montigny, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za nično odločbo PMO.4 z dne 21. septembra 2018, s katero se prenos pogodbe tožeče stranke pri EFSA in EASA šteje kot nova pogodba o zaposlitvi in se zanjo ne uporabijo prehodni ukrepi, določeni v členih 21 in 22 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 21 in 22 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom Evropske unije, ker je Komisija napačno razlagala pojem nastopa dela.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 10 in 12 splošnih izvedbenih določb, ker so bile te določbe sprejete za spodbujanje mobilnosti med agencijami, kar potrjuje možnost evropske poklicne poti v agencijah.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da njena odločitev, da v letu 2017 še naprej opravlja svoje naloge v EASA, temelji na tem, da je služba za človeške vire EASA potrdila, da ji ta neprekinjenost poklicne poti zagotavlja tudi nadaljevanje pogojev za pokojninske pravice, pridobljene v EFSA.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela neprekinjenosti poklicne poti in zaposlitve začasnih uslužbencev. Tožeča stranka trdi, da Komisija ne sme zavrniti uporabe členov 10 in 12 splošnih izvedbenih določb, saj je ona sama določila načelo skupne neprekinjene analize zaposlitve začasnega uslužbenca v agencijah.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da na nobeni podlagi ni mogoče utemeljiti različnega obravnavanja uradnika in uslužbenca glede pokojninskih pravic v Uniji.


title: Zadeva C-494/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 26. junija 2019 – QM

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 26. junija 2019 – QM
      (Zadeva C-494/19)
      (2019/C 328/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: QM

         Toženi organ: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Druga udeležena stranka: Finanzpolizei

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 56 PDEU ter Direktivo Evropskega parlamenta in sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (1) in Direktivo 2014/67/EU (2) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki za kršitve formalnih obveznosti pri čezmejnem zagotavljanju dela delavcev, kot je nepripravljenost plačnih dokumentov ali opustitev prijave osrednji koordinacijski enoti (prijave OKE), določa zelo visoke globe, zlasti visoke minimalne kazni, ki se naložijo kumulativno za vsakega zadevnega delavca?

                  2.

                  V primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje:

                              Ali je treba člen 56 PDEU ter Direktivo 96/71 in Direktivo 2014/67 razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se pri kršitvah formalnih obveznosti pri čezmejnem zagotavljanju dela delavcev naložijo kumulativne globe brez absolutnih zgornjih mej?

                  3.

                  Ali je treba člen 56 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da je treba v primeru predčasnega prenehanja in/ali prekinitve začasne dejavnosti v državi gostiteljici OKE obvezno obvestiti o spremembi?

                  4.

                  Ali je treba člen 56 PDEU razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za obvestilo o spremembi ne določa ustreznega roka?

                  5.

                  Ali je treba člen 56 PDEU in člen 9 Direktive 2014/67 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da z naknadnim posredovanjem ustreznih in upoštevnih dokumentov v ustreznem roku ni izpolnjena zahteva, da se dajo dokumenti na voljo?

                  6.

                  Ali je treba člen 56 PDEU in člen 9 Direktive 2014/67 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da se od tujega ponudnika storitev zahteva predložitev dokumentov, ki presegajo obseg dokumentov, ki so navedeni v členu 9 Direktive 2014/67, in ki niso niti upoštevni niti ustrezni ter ki v nacionalnem pravu niso podrobneje opredeljeni, kot so na primer evidence o izplačanih plačah, liste plačnih kontov, plačne liste, kartice za izračun davka na dohodek, prijava in odjava, zdravstveno zavarovanje, formularji o prijavah in obračunih akontacij za nekatera plačila, dokumenti v zvezi z razvrstitvijo v plačni razred, spričevala?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 431.

         (2)  Direktiva 2014/67/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev in spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (uredba IMI) (UL 2014, L 159, str. 11).


title: Zadeva C-433/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 2. julija 2018 – ML/OÜ Aktiva Finants

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 2. julija 2018 – ML/OÜ Aktiva Finants
      (Zadeva C-433/18)
      (2018/C 352/23)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: ML

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: OÜ Aktiva Finants

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je postopek za dopustitev pravnih sredstev v nadaljnjo presojo, ki je določen z nacionalnim sistemom za vlaganje pravnih sredstev, združljiv z zahtevo po učinkovitih pravnih sredstvih, ki jih obema strankama zagotavlja člen 43(1) Uredbe št. 44/2001 (1), če se pravno sredstvo vloži zoper odločbo prvostopenjskega sodišča, ki se nanaša na priznanje ali izvršitev sodbe v skladu z Uredbo št. 44/2001?

                  2.

                  Ali so v postopku za dopustitev pravnih sredstev v nadaljnjo presojo izpolnjene zahteve v zvezi z obravnavo v kontradiktornem postopku v smislu člena 43(3) Uredbe št. 44/2001, če nasprotna stranka v pritožbenem postopku pred odločitvijo o dopustitvi pravnega sredstva v zvezi z vloženim pravnim sredstvom ni zaslišana? Ali so te zahteve izpolnjene, če je nasprotna stranka v pritožbenem postopku zaslišana pred odločitvijo o dopustitvi pravnega sredstva v nadaljnjo presojo?

                  3.

                  Ali je pri razlagi pomembna okoliščina, da je oseba, ki vloži pravno sredstvo, lahko ne le stranka, ki je izvršitev zahtevala in katere zahtevek je bil zavrnjen, temveč tudi stranka, proti kateri je bila izvršitev zahtevana, če je bilo zahtevku ugodeno?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva T-786/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Bourdouvali in drugi/Svet in drugi (Nepogodbena odgovornost – Ekonomska in monetarna politika – Program pomoči za stabilnost Cipra – Sklep Sveta ECB o zagotovitvi izredne likvidnostne pomoči na prošnjo Ciprske centralne banke – Izjave Evro-skupine z dne 25. marca, 12. aprila, 13. maja in 13. septembra 2013 glede Cipra – Sklep 2013/236/EU – Memorandum o soglasju z dne 26. aprila 2013 o posebnih gospodarskopolitičnih pogojih, sklenjen med Ciprom in Evropskim mehanizmom za stabilnost – Pristojnost Splošnega sodišča – Dopustnost – Obličnostne zahteve – Izčrpanje nacionalnih pravnih sredstev – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice – Lastninska pravica – Upravičeno pričakovanje – Enako obravnavanje)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Bourdouvali in drugi/Svet in drugi
      (Zadeva T-786/14) (1)

      ((Nepogodbena odgovornost - Ekonomska in monetarna politika - Program pomoči za stabilnost Cipra - Sklep Sveta ECB o zagotovitvi izredne likvidnostne pomoči na prošnjo Ciprske centralne banke - Izjave Evro-skupine z dne 25. marca, 12. aprila, 13. maja in 13. septembra 2013 glede Cipra - Sklep 2013/236/EU - Memorandum o soglasju z dne 26. aprila 2013 o posebnih gospodarskopolitičnih pogojih, sklenjen med Ciprom in Evropskim mehanizmom za stabilnost - Pristojnost Splošnega sodišča - Dopustnost - Obličnostne zahteve - Izčrpanje nacionalnih pravnih sredstev - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice - Lastninska pravica - Upravičeno pričakovanje - Enako obravnavanje))
      (2018/C 352/34)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Ciper) in 51 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sodbi (zastopnik: P. Tridimas, barrister)

         Tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: A. de Gregorio Merino, E. Moro in E. Chatziioakeimidou, agenti), Evropska komisija (zastopniki: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis in L. Flynn, agenti), Evropska centralna banka (zastopniki: K. Laurinavičius in M. Szablewska, agenta, skupaj s H.-G. Kamannom, avocat), Eurogroupe, ki jo zastopa Svet Evropske unije (zastopniki: A. de Gregorio Merino, E. Moro in E. Chatziioakeimidou, agenti) in Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija (zastopniki: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis in L. Flynn, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU se nanaša na povrnitev škode, ki naj bi nastala tožečim strankam zaradi sklepa Sveta ECB z dne 21. marca 2013 o zagotovitvi izredne likvidnostne pomoči na prošnjo Ciprske centralne banke, izjav Euroskupine z dne 25. marca, 12. aprila, 13. maja in 13. septembra 2013 glede Cipra, sklepa Sveta 2013/236/EU z dne 25. aprila 2013, naslovljenega na Ciper o posebnih ukrepih za ponovno vzpostavitev finančne stabilnosti in trajnostne rasti (UL 2013, L 141, str. 32), memoranduma k soglasju z dne 26. aprila 2013 o posebnih gospodarskopolitičnih pogojih, sklenjen med Republiko Ciper in Evropskim mehanizmom za stabilnost (EMS) ter zaradi drugi aktov in ravnanj Komisije, Sveta, ECB in Euroskupine, povezanih z dodelitvijo sporazuma o finančni pomoči Republiki Ciper.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Eleni Pavlikka Bourdouvali in drugim tožečim strankam, katerih imena se nahajajo v prilogi, se poleg svojih stroškov naložijo stroški, nastali Svetu Evropske unije, Evropski komisiji in Evropski centralni banki (ECB).

         (1)  UL C 73, 2.3.2015.


title: Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n° 38 de Barcelona, Tribunal Supremo – Španija) – Banco Santander, SA/Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16), Rafael Ramón Escobedo Cortés/Banco de Sabadell SA (C-94/17) (Predhodno odločanje – Direktiva 93/13/EGS – Nepošteni pogoji – Področje uporabe – Odstop terjatve – Potrošniška kreditna pogodba – Merila za presojo nepoštenosti pogodbenega pogoja o določitvi obrestne mere zamudnih obresti – Posledice te nepoštenosti)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/2

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo – Španija) – Banco Santander, SA/Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16), Rafael Ramón Escobedo Cortés/Banco de Sabadell SA (C-94/17)
      (Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji - Področje uporabe - Odstop terjatve - Potrošniška kreditna pogodba - Merila za presojo nepoštenosti pogodbenega pogoja o določitvi obrestne mere zamudnih obresti - Posledice te nepoštenosti))
      (2018/C 352/02)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Banco Santander, SA (C-96/16), Rafael Ramón Escobedo Cortés (C-94/17)

         Tožene stranke: Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16), Banco de Sabadell SA (C-94/17)

         Izrek

                  1.

                  Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da, prvič, se ne uporabi za prakso prodajalca ali ponudnika, na podlagi katere ta odstopi ali kupi terjatev do potrošnika, ne da bi bila možnost tega odstopa določena v kreditni pogodbi, ki je sklenjena s tem potrošnikom, ter ne da bi bil zadnjenavedeni o tem odstopu predhodno obveščen ali ne bi soglašal z njim in ne da bi mu bila dana možnost, da odkupi svoj dolg in ga tako ugasne s tem, da prevzemniku plača ceno, ki jo je ta plačal iz naslova navedenega odstopa, povečano za upoštevne stroške, obresti in izdatke. Drugič, ta direktiva se prav tako ne uporablja za nacionalne določbe, kakršne so tiste iz člena 1535 Código Civil (civilni zakonik) ter členov 17 in 540 Ley 1/2000 de Enjuiciamiento Civil (zakon 1/2000 o zakonu o civilnih postopkih) z dne 7. januarja 2000, ki uokvirjajo to možnost odkupa in urejajo procesno nasleditev odstopnika terjatve s prevzemnikom.

                  2.

                  Direktivo 93/13 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni sodni praksi, kakršna je sodna praksa Tribunal Supremo (vrhovno sodišče, Španija) v glavni stvari, v skladu s katero je pogoj v pogodbi o potrošniškem kreditu, o katerem se stranki nista dogovorili in s katerim je določena obrestna mera zamudnih obresti, nepošten, ker potrošniku, ki zamuja s plačilom, nalaga plačilo nesorazmerno visokega nadomestila, kadar ta obrestna mera za več kot dve odstotni točki presega obrestno mero rednih obresti, ki je določena v tej pogodbi.

                  3.

                  Direktivo 93/13 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni sodni praksi, kakršna je sodna praksa Tribunal Supremo (vrhovno sodišče, Španija) v glavni stvari, v skladu s katero je posledica nepoštenosti pogoja v pogodbi o potrošniškem kreditu, o katerem se stranki nista dogovorili in s katerim je določena obrestna mera zamudnih obresti, to, da se te obresti v celoti odpravijo, redne obresti, ki so določene v tej pogodbi, pa tečejo še naprej.

         (1)  UL C 145, 25.4.2016.

         UL C 151, 15.5.2017.


title: Zadeva T-733/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Banque postale/ECB (Ekonomska in monetarna politika – Bonitetni nadzor kreditnih institucij – Člen 4(1)(d) in (3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 – Izračun količnika finančnega vzvoda – Zavrnitev EBC, da tožeči stranki dovoli, da iz izračuna količnika finančnega vzvoda izključi izpostavljenosti, ki izpolnjujejo nekatere pogoje – Člen 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 – Diskrecijska pravica ECB – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Banque postale/ECB
      (Zadeva T-733/16) (1)

      ((Ekonomska in monetarna politika - Bonitetni nadzor kreditnih institucij - Člen 4(1)(d) in (3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 - Izračun količnika finančnega vzvoda - Zavrnitev EBC, da tožeči stranki dovoli, da iz izračuna količnika finančnega vzvoda izključi izpostavljenosti, ki izpolnjujejo nekatere pogoje - Člen 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 - Diskrecijska pravica ECB - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji))
      (2018/C 352/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: La Banque postale (Pariz, Francija) (zastopnika: E. Guillaume in L. Coudray, avocats)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: K. Lackhoff, R. Bax in G. Bassani, agenti, skupaj s H.-G. Kamannom in F. Louisom, avocats)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Republika Finska (zastopnik: S. Hartikainen, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe ECB/SSM/2016-96950066U5XAAIRCPA 78/16, ki jo je ECB sprejela 24. avgusta 2016 na podlagi člena 4(1)(d) in člena 10 Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na ECB (UL 2013, L 287, str. 63) in člena 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1, popravka v UL 2013, L 208, str. 68, in UL 2013, L 321, str. 6).

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropske centralne banke (ECB) ECB/SSM/2016-96950066U5XAAIRCPA 78/16 z dne 24. avgusta 2016 se razglasi za nično.

                  2.

                  ECB se naloži plačilo stroškov.

                  3.

                  Republika Finska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 454, 5.12.2016.


title: Zadeva C-435/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshof (Avstrija) 29. junija 2018 – Otis Gesellschaft m.b.H. in drugi/Land Oberösterreich in drugi

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshof (Avstrija) 29. junija 2018 – Otis Gesellschaft m.b.H. in drugi/Land Oberösterreich in drugi
      (Zadeva C-435/18)
      (2018/C 352/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Otis Gesellschaft m.b.H., Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone Aktiengesellschaft, ThyssenKrupp Aufzüge Gesellschaft m.b.H.

         Tožene stranke: Land Oberösterreich, Gemeinnützige Wohnungsgenossenschaft „Lebensräume“ eingetragene Gen.m.b.H., EBS Wohnungsgesellschaft mbH, WAG Wohnungsanlagen Gesellschaft m.b.H., WSG Gemeinnützige Wohn- und Siedlergemeinschaft reg.Gen.m.b.H., Neue Heimat Oberösterreich Gemeinnützige Wohnungs- und SiedlungsgesmbH, BRW Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft „Baureform Wohnstätte“ eingetragene Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft „Familie“ eingetragene Gen.m.b.H., VLW Vereinigte Linzer Wohnungsgenossenschaften Gemeinnützige GmbH, Gemeinnützige Steyrer Wohn- und Siedlungs Genossenschaft „Styria“ reg.Gen.m.b.H., Innviertler Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft reg.Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft der Stadt Steyr GmbH, Gemeinnützige Industrie-Wohnungsaktiengesellschaft, Gemeinnützige Siedlungsgesellschaft m.b.H. für den Bezirk Vöcklabruck, GEWOG Neues Heim Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft m.b.H.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 85 PES, člen 81 ES, oziroma člen 101 PDEU razlagati tako, da se za polni učinek teh določb in praktično učinkovitost prepovedi, ki izhaja iz teh določb, zahteva, da lahko povračilo škode od udeležencev kartela zahtevajo tudi tiste osebe, ki ne delujejo kot ponudniki ali povpraševalci na trgu upoštevnih proizvodov in na prostorsko upoštevnem trgu, ki ju obvladuje kartel, ampak v okviru zakonskih predpisov kot dajalci subvencioniranih posojil pod ugodnejšimi pogoji zagotavljajo posojila odjemalcem proizvodov, ki se ponujajo na trgu, ki ga obvladuje kartel, in so utrpele škodo, ker je bil znesek posojila, ki so ga odobrile v določenem odstotku cene proizvoda, višji, kot bi bil, če kartelnega dogovora ne bi bilo, zaradi česar teh sredstev niso mogle naložiti z namenom doseganja dobička.


title: Zadeva C-123/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart (Predhodno odločanje – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Sklep t. 2/76 – Člen 7 – Klavzula „standstill“ – Pravica do prebivanja družinskih članov turškega delavca – Obveznost pridobitve vizuma za vstop na ozemlje države članice)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart
      (Zadeva C-123/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Sklep t. 2/76 - Člen 7 - Klavzula „standstill“ - Pravica do prebivanja družinskih članov turškega delavca - Obveznost pridobitve vizuma za vstop na ozemlje države članice))
      (2018/C 352/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Nefiye Yön

         Tožena stranka: Landeshauptstadt Stuttgart

         ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Izrek

      Člen 7 Sklepa št. 2/76 z dne 20. decembra 1976, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ustanovljen na podlagi Sporazuma o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki so ga 12. septembra 1963 v Ankari podpisale Republika Turčija na eni strani ter države članice EGS in Skupnost na drugi, in ki je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963, je treba razlagati tako, da ukrep nacionalnega prava, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, uveden v obdobju od 20. decembra 1976 do 30. novembra 1980, ki izdajo dovoljenja za prebivanje na podlagi združitve družine za državljane tretjih držav, ki so družinski člani turškega delavca, ki zakonito prebiva v zadevni državi članici, pogojuje s pridobitvijo vizuma za navedeno združitev pred vstopom na nacionalno ozemlje, pomeni „novo omejitev“ v smislu te določbe. Tak ukrep je vseeno mogoče utemeljiti iz razlogov, ki se nanašajo na učinkovit nadzor priseljevanja in upravljanja migracijskih tokov, ampak je dopusten le, če njegovo izvajanje ne presega tistega, kar je nujno za dosego zastavljenega cilja, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 318, 25.9.2017.


title: Zadeva C-454/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Förvaltningsrätten i Linköping (Švedska) 12. julija 2018 – Baltic Cable AB/Energimarknadsinspektionen

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Förvaltningsrätten i Linköping (Švedska) 12. julija 2018 – Baltic Cable AB/Energimarknadsinspektionen
      (Zadeva C-454/18)
      (2018/C 352/25)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Förvaltningsrätten i Linköping

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Baltic Cable AB

         Tožena stranka: Energimarknadsinspektionen

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 16(6) Uredbe o električni energiji (1) uporabljati v vseh primerih, ko oseba pridobi prihodke od dodeljevanja povezave, ne glede na njene okoliščine, ali ga je treba uporabljati samo v primeru, ko je oseba, ki prejme prihodke, operater povezovalnega sistema, kot je določeno v členu 2(4) Direktive o trgu z električno energijo?

                  2.

                  Če se odgovor na prvo vprašanje glasi, da je treba člen 16(6) Uredbe o električni energiji uporabljati le za operaterje prenosnega sistema, ali je podjetje, ki upravlja le povezovalni daljnovod, operater prenosnega sistema?

                  3.

                  Če odgovor na prvo in drugo vprašanje pomeni, da je treba člen 16(6) Uredbe o električni energiji uporabljati za podjetje, ki upravlja le povezovalni daljnovod, ali je mogoče stroške, povezane z upravljanjem in vzdrževanjem povezovalnega daljnovoda, vselej šteti za naložbe v omrežje za vzdrževanje ali povečanje zmogljivosti prenosa, kot je navedeno v točki (b) prvega pododstavka člena 16(6)?

                  4.

                  Če odgovor na prvo in drugo vprašanje pomeni, da je treba člen 16(6) Uredbe o električni energiji uporabljati za podjetje, ki upravlja le povezovalni daljnovod, ali lahko regulativni organ v skladu z drugim pododstavkom člena 16(6) Uredbe o električni energiji odobri, da lahko podjetje, ki upravlja le povezovalni daljnovod, ki ima metodologijo za določanje tarif, vendar pa nima odjemalcev, ki bi izvrševali neposredna plačila z omrežnimi pristojbinami (tarifami), ki jih je mogoče znižati, uporabi prihodke od dodeljevanja povezave za ustvarjanje donosa ali, če je odgovor na tretje vprašanje nikalen, za upravljanje in vzdrževanje?

                  5.

                  Če odgovor na prvo in drugo vprašanje pomeni, da je treba člen 16(6) Uredbe o električni energiji uporabljati za podjetje, ki upravlja le povezovalni daljnovod, ter če odgovor na tretje in četrto vprašanje pomeni, da podjetje ne sme uporabiti prihodkov od dodeljevanja povezave bodisi za upravljanje in vzdrževanje bodisi za ustvarjanje donosa ali da lahko podjetje uporabi prihodke za upravljanje in vzdrževanje, ne pa tudi za ustvarjanje dobička, ali je uporaba člena 16(6) Uredbe o električni energiji za podjetje, ki upravlja le povezovalni daljnovod, v nasprotju z načelom prava Unije o sorazmernosti ali s katerim koli drugim veljavnim načelom?

         (1)  Uredba (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (UL 2009, L 211, str. 15).


title: Zadeva C-472/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španija) – Jorge Luis Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid in drugi (Predhodno odločanje – Direktiva 2001/23/ES – Področje uporabe – Člen 1(1) – Prenos podjetij – Ohranitev pravic delavcev – Javno naročilo storitev za upravljanje občinske glasbene šole – Prenehanje delovanja prvega izbranega ponudnika pred koncem tekočega šolskega leta in izbira novega izvajalca na začetku naslednjega šolskega leta – Člen 4(1) – Prepoved odpuščanja zaradi prenosa – Izjema – Odpuščanje iz ekonomskih, tehničnih ali organizacijskih razlogov, ki vključuje spremembe glede zaposlovanja – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 47)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/3

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španija) – Jorge Luis Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid in drugi
      (Zadeva C-472/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktiva 2001/23/ES - Področje uporabe - Člen 1(1) - Prenos podjetij - Ohranitev pravic delavcev - Javno naročilo storitev za upravljanje občinske glasbene šole - Prenehanje delovanja prvega izbranega ponudnika pred koncem tekočega šolskega leta in izbira novega izvajalca na začetku naslednjega šolskega leta - Člen 4(1) - Prepoved odpuščanja zaradi prenosa - Izjema - Odpuščanje iz ekonomskih, tehničnih ali organizacijskih razlogov, ki vključuje spremembe glede zaposlovanja - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47))
      (2018/C 352/03)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Jorge Luis Colino Sigüenza

         Tožene stranke: Ayuntamiento de Valladolid, In-Pulso Musical SC, Miguel del Real Llorente, Administrador Concursal de Músicos y Escuela SL, Músicos y Escuela SL, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov je treba razlagati tako, da na področje uporabe te direktive lahko spada položaj, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem lahko ponudnik, ki mu je bilo oddano javno naročilo storitev upravljanja občinske glasbene šole in ki je od občinske uprave prejel vsa materialna sredstva, potrebna za opravljanje te dejavnosti, to prekine dva meseca pred koncem tekočega šolskega leta, odpusti zaposlene in ta materialna sredstva vrne občinski upravi, ki nov javni razpis izvede samo za naslednje šolsko leto in novemu izvajalcu zagotovi ista materialna sredstva.

                  2.

                  Člen 4(1) Direktive 2001/23 je treba razlagati tako, da je v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, v katerih ponudnik, ki mu je bilo oddano javno naročilo storitev upravljanja občinske glasbene šole, to dejavnost konča dva meseca pred koncem tekočega šolskega leta in odpusti osebje, pri čemer novi izvajalec dejavnost nadaljuje ob začetku naslednjega šolskega leta, očitno, da je do odpovedi pogodb zaposlenim prišlo iz „ekonomskih, tehničnih ali organizacijskih razlogov, zaradi katerih so potrebne kadrovske spremembe“, v smislu te določbe, če okoliščine, ki so privedle do odpusta vseh delavcev in do zamud pri izbiri novega ponudnika storitev, ne pomenijo namernega ukrepa za odvzem pravic, ki izhajajo iz te direktive, tem delavcem, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 441, 28.11.2016.


title: Zadeva C-467/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rayonen sad Lukovit (Bolgarija) 17. julija 2018 – Strafverfahren/EP

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rayonen sad Lukovit (Bolgarija) 17. julija 2018 – Strafverfahren/EP
      (Zadeva C-467/18)
      (2018/C 352/26)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Rayonen sad Lukovit

         Stranka v postopku v glavni stvari

      EP

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali obravnavani postopek odreditve zdravstvenih prisilnih ukrepov, ki so vrsta državne prisile v razmerju do oseb, ki so po ugotovitvah državnega tožilstva storile družbeno nevarno dejanje, spada na področje uporabe Direktive 2012/13/EU (1) o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku in Direktive 2013/48/EU (2) o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku?

                  2.

                  Ali so bolgarski postopkovni predpisi, ki urejajo posebni postopek odreditve zdravstvenih prisilnih ukrepov v skladu s členom 427 in naslednjimi NPK (Nakazatelno-protsesualen kodeks, bolgarski zakonik o kazenskem postopku) in v skladu s katerimi sodišče nima pravice vrniti zadeve državnemu tožilstvu in mu naložiti, naj odpravi bistvene kršitve postopka, storjene med predkazenskim postopkom, temveč lahko bodisi ugodi predlogu za odreditev zdravstvenih prisilnih ukrepov bodisi ga zavrne, učinkovito pravno sredstvo v smislu člena 12 Direktive 2013/48/EU in člena 8 Direktive 2012/13/EU v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki osebi zagotavlja pravico, da pred sodiščem uveljavlja morebitne kršitve njenih pravic med predkazenskim postopkom?

                  3.

                  Ali je mogoče Direktivo 2012/13/EU in Direktivo 2013/48/EU uporabiti za (pred-)kazenski postopek, če nacionalno pravo, in sicer Nakazatelno-protsesualen kodeks (zakonik o kazenskem postopku), ne pozna pravnega pojma „osumljenec“, državno tožilstvo pa med predkazenskim postopkom osebe uradno ne šteje za obdolženca, saj izhaja iz tega, da je umor, ki je predmet preiskav, storila oseba v stanju neprištevnosti, in zato ustavi kazenski postopek, ne da bi osebo o tem obvestilo, pri sodišču pa predlaga odreditev zdravstvenih prisilnih ukrepov zoper osebo?

                  4.

                  Ali se oseba, v zvezi s katero se predlaga obvezno zdravljenje, šteje za „osumljeno“ v smislu člena 2(1) Direktive 2012/13/EU in člena 2(3) Direktive 2013/48/EU, če je policist ob prvem ogledu kraja kaznivega dejanja in med začetnimi preiskovalnimi ukrepi v stanovanju žrtve in njenega sina, potem ko je ugotovil, da ima sin sledove krvi na svojem telesu, tega vprašal, zakaj je umoril svojo mater in zakaj je truplo odnesel na cesto, ter sinu po tem, ko mu je odgovoril na ti vprašanji, nadel lisice? Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali je treba osebo že v tem trenutku obvestiti v skladu s členom 3(1) v povezavi z odstavkom 2 Direktive 2012/13/EU in kako je treba v takem primeru pri obvestitvi upoštevati posebne potrebe osebe v skladu z odstavkom 2, če je policist vedel, da je oseba duševno motena?

                  5.

                  Ali so nacionalni predpisi, kakršni so obravnavani, ki dovoljujejo dejanski odvzem prostosti s prisilno privedbo v psihiatrično bolnišnico po postopku v skladu z Zakon za zdraveto (zakon o zdravju) (preventivni prisilni ukrep, ki se odredi, če je dokazano, da ima oseba duševno motnjo in obstaja nevarnost, da bo storila kaznivo dejanje, vendar ne zaradi že storjenega dejanja), v skladu s členom 3 Direktive (EU) 2016/343 (3) o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti, če je dejanski razlog za uvedbo postopka dejanje, zaradi katerega je bil uveden kazenski postopek zoper osebo, ki je bila privedena na zdravljenje, in se na ta način pri prijetju zaobide pravica do poštenega sojenja, ki mora izpolnjevati pogoje iz člena 5(4) EKČP, to pomeni, da mora iti za postopek, v katerem ima sodišče pooblastilo, da preveri, ali so se upoštevala postopkovna pravila, da preveri sum, na katerem je temeljilo prijetje, pa tudi zakonitost cilja, ki se uresničuje s temi ukrepi, kar sodišče mora storiti, če je bila oseba prijeta po postopku, določenem v Nakazatelno-protsesualen kodeks (zakonik o kazenskem postopku)?

                  6.

                  Ali pojem domneve nedolžnosti iz člena 3 Direktive (EU) 2016/343 zajema tudi domnevo, da neprištevna oseba ni storila dejanja, ki je družbeno nevarno in ki ji ga očita državno tožilstvo, če se ne dokaže nasprotno v skladu s postopkovnimi pravili (v kazenskem postopku ob zagotavljanju pravice do obrambe)?

                  7.

                  Ali nacionalni predpisi, ki določajo različna pooblastila sodišča, ki zadevo obravnava, v zvezi s presojo zakonitosti predkazenskega postopka po uradni dolžnosti, glede na to, ali:

                              (1)

                              sodišče preizkusi obtožni akt državnega tožilstva, v katerem se domneva, da je določena, duševno zdrava oseba storila kaznivo dejanje umora (člen 249(1) v povezavi z odstavkom 4 NPK), ali

                              (2)

                              sodišče preizkusi predlog državnega tožilstva, v katerem se domneva, da je oseba storila kaznivo dejanje umora, vendar dejanje zaradi duševne motenosti storilca ni kaznivo dejanje, in s katerim se predlaga sodna odredba državne prisile za namene zdravljenja,
                              zagotavljajo ranljivim osebam učinkovito pravno sredstvo, kakor je določeno v členu 13 v povezavi s členom 12 Direktive 2013/48/EU in v členu 8, točka 2, v povezavi s členom 3(2) Direktive 2012/13/EU, in ali so različna pooblastila sodišča, ki so odvisna od vrste postopka, ki pa se določi glede na to, ali je oseba, ki se šteje za storilca, duševno zdrava in torej lahko kazensko odgovarja, v skladu z načelom prepovedi diskriminacije iz člena 21(1) Listine?

         (1)  Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL 2012, L 142, str. 1).

         (2)  Direktiva 2013/48/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti (UL 2013, L 294, str. 1).

         (3)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva T-751/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Confédération nationale du Crédit mutuel/ECB (Ekonomska in monetarna politika – Bonitetni nadzor kreditnih institucij – Člen 4(1)(d) in (3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 – Izračun količnika finančnega vzvoda – Zavrnitev EBC, da tožeči stranki dovoli, da iz izračuna količnika finančnega vzvoda izključi izpostavljenosti, ki izpolnjujejo nekatere pogoje – Člen 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 – Diskrecijska pravica ECB – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Confédération nationale du Crédit mutuel/ECB
      (Zadeva T-751/16) (1)

      ((Ekonomska in monetarna politika - Bonitetni nadzor kreditnih institucij - Člen 4(1)(d) in (3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 - Izračun količnika finančnega vzvoda - Zavrnitev EBC, da tožeči stranki dovoli, da iz izračuna količnika finančnega vzvoda izključi izpostavljenosti, ki izpolnjujejo nekatere pogoje - Člen 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 - Diskrecijska pravica ECB - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji))
      (2018/C 352/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Confédération nationale du Crédit mutuel (Pariz, Francija) (zastopnika: M. Grégoire in C. De Jonghe, avocats)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: K. Lackhoff, R. Bax in G. Bassani, agenti, skupaj s H.-G. Kamannom in F. Louisom, avocats)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Republika Finska (zastopnik: S. Hartikainen, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92, ki jo je ECB sprejela 24. avgusta 2016 na podlagi člena 4(1)(d) in člena 10 Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na ECB (UL 2013, L 287, str. 63) in člena 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1, popravka v UL 2013, L 208, str. 68, in UL 2013, L 321, str. 6).

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropske centralne banke (ECB) ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92 z dne 24. avgusta 2016 se razglasi za nično.

                  2.

                  ECB se naloži plačilo stroškov.

                  3.

                  Republika Finska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 6, 9.1.2017.


title: Zadeva C-476/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Pesti Központi Kerületi Bíróság (Madžarska) 23. julija 2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Pesti Központi Kerületi Bíróság (Madžarska) 23. julija 2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.
      (Zadeva C-476/18)
      (2018/C 352/27)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: PannonHitel Pénzügyi Zrt.

         Tožena stranka: WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člene od 5 do 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (v nadaljevanju: Uredba) (1) razlagati tako, da je za uporabo določb o pravici do odškodnine mogoče potnike, katerih let je predmet spremembe voznega reda, izenačiti s potniki, katerih let je odpovedan, in se tako lahko sklicujejo na pravico do odškodnine iz člena 7 Uredbe, če letalski prevoznik potnike o spremembi voznega reda obvesti dan pred časom odhoda po prvotnem voznem redu in potniki zaradi te spremembe izgubijo tri ure ali več glede na čas prihoda po prvotnem voznem redu, torej prispejo v končni namembni kraj tri ure ali več po uri prihoda, ki jo je prvotno predvidel letalski prevoznik?

                  2.

                  Ali je treba člene od 5 do 7 Uredbe razlagati tako, da je za uporabo določb o pravici do odškodnine mogoče potnike, katerih let je predmet spremembe voznega reda, izenačiti s potniki, katerih let ima zamudo, in da se ti tako lahko sklicujejo na pravico do odškodnine iz člena 7 Uredbe, če zaradi spremembe voznega reda izgubijo tri ure ali več, torej če prispejo v končni namembni kraj tri ure ali več po uri prihoda, ki jo je prvotno predvidel letalski prevoznik?

         (1)  UL 2004, L 46, str. 1.


title: Zadeva T-768/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – BNP Paribas/ECB (Ekonomska in monetarna politika – Bonitetni nadzor kreditnih institucij – Člen 4(1)(d) in (3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 – Izračun količnika finančnega vzvoda – Zavrnitev ECB, da tožeči stranki dovoli, da iz izračuna količnika finančnega vzvoda izključi izpostavljenosti, ki izpolnjujejo nekatere pogoje – Člen 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 – Diskrecijska pravica ECB – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – BNP Paribas/ECB
      (Zadeva T-768/16) (1)

      ((Ekonomska in monetarna politika - Bonitetni nadzor kreditnih institucij - Člen 4(1)(d) in (3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 - Izračun količnika finančnega vzvoda - Zavrnitev ECB, da tožeči stranki dovoli, da iz izračuna količnika finančnega vzvoda izključi izpostavljenosti, ki izpolnjujejo nekatere pogoje - Člen 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 - Diskrecijska pravica ECB - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji))
      (2018/C 352/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: BNP Paribas (Pariz, Francija) (zastopnika: A. Champsaur in A. Delors, avocats)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: K. Lackhoff, R. Bax, G. Bassani in C. Olivier, agenti)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Republika Finska (zastopnik: S. Hartikainen, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136 z dne 24. avgusta 2016, sprejete na podlagi členov 4(1)(d) in 10 Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63), ter člena 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1, popravka v UL 2013, L 208, str. 68 in UL 2013, L 321, str. 6).

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropske centralne banke št. ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136 z dne 24. avgusta 2016 se razglasi za nično.

                  2.

                  ECB se naloži plačilo stroškov.

                  3.

                  Republika Finska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 6, 9.1.2017.


title: Zadeva C-561/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo – Španija) – Saras Energía SA/Administración del Estado (Predhodno odločanje – Direktiva 2012/27/EU – Člen 7(1), (4) in (9) – Člen 20(4) in (6) – Spodbujanje energetske učinkovitosti – Sistem obveznosti energetske učinkovitosti – Drugi ukrepi politike – Nacionalni sklad za energetsko učinkovitost – Vzpostavitev takega sklada kot glavnega ukrepa izpolnitve obveznosti glede energetske učinkovitosti – Obveznost prispevka – Določitev zavezanih strani – Distributerji energije in/ali podjetja za maloprodajo energije)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/4

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo – Španija) – Saras Energía SA/Administración del Estado
      (Zadeva C-561/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktiva 2012/27/EU - Člen 7(1), (4) in (9) - Člen 20(4) in (6) - Spodbujanje energetske učinkovitosti - Sistem obveznosti energetske učinkovitosti - Drugi ukrepi politike - Nacionalni sklad za energetsko učinkovitost - Vzpostavitev takega sklada kot glavnega ukrepa izpolnitve obveznosti glede energetske učinkovitosti - Obveznost prispevka - Določitev zavezanih strani - Distributerji energije in/ali podjetja za maloprodajo energije))
      (2018/C 352/04)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Saras Energía SA

         Tožena stranka: Administración del Estado

         ob udeležbi: Endesa SA, Endesa Energía SA, Endesa Energía XXI SLU, Viesgo Infraestructuras Energéticas SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SAU, Nexus Energía SA, Nexus Renovables SLU, Engie España SL, Villar Mir Energía SL, Energya VM Gestión de Energía SLU, Estaciones de Servicio de Guipúzcoa SA, Acciona Green Energy Developments SLU, Fortia Energía SL

         Izrek

                  1.

                  Člena 7 in 20 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki kot primarni način za izpolnitev obveznosti glede energetske učinkovitosti določa sistem letnega prispevka v nacionalni sklad za energetsko učinkovitost, če ta ureditev zagotavlja doseganje prihranka energije, ki je enakovreden sistemom obveznosti energetske učinkovitosti, ki se lahko vzpostavijo na podlagi člena 7(1) te direktive, in če so spoštovane zahteve iz člena 7(10) in (11) te direktive, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  2.

                  Člen 7 Direktive 2012/27 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki obveznosti glede energetske učinkovitosti nalaga le nekaterim določenim podjetjem iz energetskega sektorja, če določitev teh podjetij za zavezane strani temelji na objektivnih in nediskriminatornih merilih, ki so izrecno navedena, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva C-482/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 24. julija 2018 – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 24. julija 2018 – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága
      (Zadeva C-482/18)
      (2018/C 352/28)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Google Ireland Limited

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 18 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU) ter prepoved diskriminacije razlagati tako, da nasprotujejo davčni zakonodaji države članice, ki v okviru sistema nalaganja glob zaradi opustitve obveznosti registracije v zvezi z davkom na oglaševanje omogoča, da je globa za opustitev, ki se lahko naloži družbam, ki nimajo sedeža na Madžarskem, do 2 000-krat višja od globe za opustitev, ki se lahko naloži družbam s sedežem na Madžarskem?

                  2.

                  Ali lahko neobičajno visoka sankcija kazenske narave iz prejšnjega vprašanja ponudnike, ki nimajo sedeža na Madžarskem, odvrne od opravljanja storitev na Madžarskem?

                  3.

                  Ali je treba člen 56 PDEU in prepoved diskriminacije razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi, v skladu s katero se za podjetja s sedežem na Madžarskem obveznost registracije samodejno, brez posebne zahteve izpolni z izdajo madžarske davčne številke ob vpisu v madžarski sodni register, ne glede na to, ali sploh objavljajo oglase, medtem ko za podjetja, ki na Madžarskem nimajo sedeža, vendar objavljajo oglase na Madžarskem, do tega ne pride samodejno, ampak morajo posebej izpolniti obveznost registracije, ob opustitvi katere se jim lahko izreče posebna sankcija?

                  4.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, torej če se ugotovi, da ta člen nasprotuje taki ureditvi, ali je treba člen 56 PDEU in prepoved diskriminacije razlagati tako, da nasprotujeta sankciji, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki je bila naložena zaradi opustitve obveznosti registracije v zvezi z davkom na oglaševanje?

                  5.

                  Ali je treba člen 56 PDEU in prepoved diskriminacije razlagati tako, da nasprotujeta določbi, po kateri odločba o naložitvi globe podjetjem s sedežem v tujini z vročitvijo postane dokončna in izvršljiva ter se lahko upravni spor zoper njo sproži le v postopku, v katerem mora sodišče odločiti brez obravnave in so dovoljeni izključno listinski dokazi, medtem ko lahko podjetja s sedežem na Madžarskem globo, ki jim je bila naložena, izpodbijajo s pritožbo, poleg tega pa ni omejitev niti v zvezi s sodnim postopkom?

                  6.

                  Ali je treba člen 56 PDEU v povezavi s pravico do dobrega upravljanja iz člena 41(1) Listine o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) razlagati tako, da ta zahteva ni izpolnjena, če se dnevno naloži globa v trikratnem znesku, pri čemer se ponudnik storitev še ni seznanil s prejšnjo odločbo in je zato nemogoče, da do naložitve naslednje globe odpravi to opustitev?

                  7.

                  Ali je treba člen 56 PDEU v povezavi s pravico do dobrega upravljanja iz člena 41(1), pravico do izjave iz člena 41(2)(a) ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča iz člena 47 Listine razlagati tako, da te zahteve niso izpolnjene, če odločbe ni mogoče izpodbijati s pritožbo in so v postopku upravnega spora dovoljeni izključno listinski dokazi, ter mora sodišče v zadevi odločiti brez obravnave?


title: Zadeva C-161/17: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof – Nemčija) – Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff (Predhodno odločanje – Avtorska pravica in sorodne pravice – Direktiva 2001/29/ES – Informacijska družba – Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic – Člen 3(1) – Priobčitev javnosti – Pojem – Spletna objava fotografije, ki je bila predhodno brez omejevalnih ukrepov in z dovoljenjem imetnika avtorske pravice objavljena na neki spletni strani, na drugi spletni strani brez dovoljenja navedenega imetnika – Nova javnost)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/10

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof – Nemčija) – Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff
      (Zadeva C-161/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Avtorska pravica in sorodne pravice - Direktiva 2001/29/ES - Informacijska družba - Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic - Člen 3(1) - Priobčitev javnosti - Pojem - Spletna objava fotografije, ki je bila predhodno brez omejevalnih ukrepov in z dovoljenjem imetnika avtorske pravice objavljena na neki spletni strani, na drugi spletni strani brez dovoljenja navedenega imetnika - Nova javnost))
      (2018/C 352/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revident: Land Nordrhein-Westfalen

         Nasprotna stranka v postopku z revizijo: Dirk Renckhoff

         Izrek

      Pojem „priobčitev javnosti“ v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da zajema spletno objavo fotografije, ki je bila predhodno brez omejevalnih ukrepov za preprečitev njenega prenosa in z dovoljenjem imetnika avtorske pravice objavljena na neki spletni strani, na drugi spletni strani.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-825/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Ciper/EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije Pallas Halloumi – Prejšnja besedna certifikacijska znamka Združenega kraljestva HALLOUMI – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Ciper/EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi)
      (Zadeva T-825/16) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Pallas Halloumi - Prejšnja besedna certifikacijska znamka Združenega kraljestva HALLOUMI - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2018/C 352/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopnika: S. Malynicz, QC, in V. Marsland, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Papouis Dairies Ltd (Nikozija, Ciper) (zastopnik: N. Korogiannakis, avocat)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. septembra 2016 (zadeva R 2065/2014 4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Republiko Ciper in družbo Papouis Dairies.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Republiki Ciper se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva C-300/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria – Madžarska) – Hochtief AG/Budapest Főváros Önkormányzata (Predhodno odločanje – Javna naročila – Revizijski postopki – Direktiva 89/665/ES – Odškodninska tožba – Člen 2(6) – Nacionalna ureditev, ki dopustnost vseh odškodninskih tožb pogojuje s predhodno in dokončno ugotovitvijo nezakonitosti odločitve naročnika, ki je vzrok za zatrjevano škodo – Ničnostna tožba – Predhodni zahtevek za revizijo pred revizijsko komisijo – Sodni nadzor nad sklepi revizijske komisije – Nacionalna ureditev, ki izključuje predložitev tožbenih razlogov, ki niso bili navedeni pred revizijsko komisijo – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 47 – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Načeli učinkovitosti in enakovrednosti)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/11

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria – Madžarska) – Hochtief AG/Budapest Főváros Önkormányzata
      (Zadeva C-300/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Revizijski postopki - Direktiva 89/665/ES - Odškodninska tožba - Člen 2(6) - Nacionalna ureditev, ki dopustnost vseh odškodninskih tožb pogojuje s predhodno in dokončno ugotovitvijo nezakonitosti odločitve naročnika, ki je vzrok za zatrjevano škodo - Ničnostna tožba - Predhodni zahtevek za revizijo pred revizijsko komisijo - Sodni nadzor nad sklepi revizijske komisije - Nacionalna ureditev, ki izključuje predložitev tožbenih razlogov, ki niso bili navedeni pred revizijsko komisijo - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Načeli učinkovitosti in enakovrednosti))
      (2018/C 352/14)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Kúria

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Hochtief AG

         Tožena stranka: Budapest Főváros Önkormányzata

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(6) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni procesni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki možnost uveljavljanja civilnopravnega zahtevka v primeru kršitve pravil o javnih naročilih in oddaji javnih naročil pogojuje s tem, da revizijska komisija za področje javnih naročil ali sodišče v okviru sodnega nadzora sklepa te arbitražne komisije dokončno ugotovi kršitev.

                  2.

                  Pravo Unije, zlasti člen 1(1) in (3) Direktive 89/665, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23, v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da v okviru odškodninske tožbe ne nasprotuje nacionalnemu postopkovnemu pravilu, kakršno je to iz postopka v glavni stvari, ki sodni nadzor sklepov revizijske komisije, ki je na prvi stopnji pristojna za nadzor odločitev javnih naročnikov v okviru postopkov oddaje javnih naročil, omejuje zgolj na preučitev razlogov, navedenih pred to komisijo.

         (1)  UL C 269, 14.8.2017.


title: Zadeva T-847/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Ciper/EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije COWBOYS HALLOUMI – Prejšnja besedna certifikacijska znamka Združenega kraljestva HALLOUMI – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Ciper/EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI)
      (Zadeva T-847/16) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije COWBOYS HALLOUMI - Prejšnja besedna certifikacijska znamka Združenega kraljestva HALLOUMI - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2018/C 352/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopnika: S. Malynicz, QC, in V. Marsland, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Pagkypriosorganismos ageladotrofon (POA) (Latsia, Ciper) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. septembra 2016 (zadeva R 2781/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Republiko Ciper in POA.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Republiki Ciper se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva C-16/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Odbitek vstopnega davka – Nastanek in obseg pravice do odbitka)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/4

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-16/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Odbitek vstopnega davka - Nastanek in obseg pravice do odbitka))
      (2018/C 352/05)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izrek

      Člena 167 in 168 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/45/EU z dne 13. julija 2010, ter načelo nevtralnosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da davčna uprava države članice meni, da sta družba, ki ima svoj sedež v drugi državi članici ter podružnica, ki jo ima v prvi od teh držav, ločena davčna zavezanca, ker imata ta subjekta vsak svojo davčno identifikacijsko številko, in zaradi tega podružnici zavrača pravico do odbitka davka na dodano vrednost (DDV) iz bremepisov, ki jih je izdalo gospodarsko interesno združenje, katerega članica je navedena družba in ne njena podružnica.

         (1)  UL C 104, 3.4.2017.


title: Zadeva C-484/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 20. julija 2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 20. julija 2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel
      (Zadeva C-484/18)
      (2018/C 352/29)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnice v postopku s kasacijsko pritožbo: Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Institut national de l’audiovisuel

         Drugi stranki: Syndicat indépendant des artistes-interprètes (SIA-UNSA), Syndicat français des artistes-interprètes (CGT)

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člene 2(b), 3(2)(a) in 5 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1) razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da je z nacionalnimi predpisi, kot so ti, ki izhajajo iz člena 49(II) zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi komunikacije, kakor je bil spremenjen s členom 44 zakona št. 2006-961 z dne 1. avgusta 2006, v korist nacionalnega avdiovizualnega inštituta, ki ima pravice do izkoriščanja avdiovizualnega arhivskega gradiva nacionalnih radijskih in televizijskih družb, uvedena ureditev odstopanja, s katero je določeno, da so pogoji izkoriščanja izvedb izvajalcev in nadomestila za to izkoriščanje urejeni s pogodbami, sklenjenimi med izvajalci in tem inštitutom ali organizacijami, ki zastopajo izvajalce, in tem inštitutom, pri čemer morajo biti v teh pogodbah med drugim določeni lestvica nadomestil in podrobna pravila za njihovo izplačilo?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.


title: Zadeva T-797/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (STAR) (Znamka Evropske unije – Postopek za razveljavitev – Figurativna znamka Evropske unije STAR – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člene 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001])

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (STAR)
      (Zadeva T-797/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije STAR - Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člene 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001]))
      (2018/C 352/40)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Star Television Productions Ltd (Tortola, Združeno kraljestvo) (zastopnik: D. Farnsworth, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Marc Dorcel SA (Pariz, Francija) (zastopnik: B. Soyer, avocat)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. septembra 2017 (zadeva R 1519/2016-2) o postopku za razveljavitev med družbo Star Television Productions in Marcom Dorcelom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Star Television Productions Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 42, 5.2.2018.


title: Zadeva C-521/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht – Avstrija) – VTB Bank (Austria) AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Direktiva 2013/36/EU – Členi 64, 65 in 67 – Uredba (EU) št. 575/2013 – Člen 395(1) in (5) – Nadzor nad kreditnimi institucijami – Pooblastila za nadzor in za naložitev kazni – Omejitve velikih izpostavljenosti – Ureditev države članice, ki določa naložitev obresti v primeru preseganja teh omejitev – Uredba (EU) št. 468/2014 – Člen 48 – Delitev pristojnosti med Evropsko centralno banko (ECB) in nacionalnimi organi – Formalno uveden nadzorniški postopek)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/5

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht – Avstrija) – VTB Bank (Austria) AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde
      (Zadeva C-521/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Direktiva 2013/36/EU - Členi 64, 65 in 67 - Uredba (EU) št. 575/2013 - Člen 395(1) in (5) - Nadzor nad kreditnimi institucijami - Pooblastila za nadzor in za naložitev kazni - Omejitve velikih izpostavljenosti - Ureditev države članice, ki določa naložitev obresti v primeru preseganja teh omejitev - Uredba (EU) št. 468/2014 - Člen 48 - Delitev pristojnosti med Evropsko centralno banko (ECB) in nacionalnimi organi - Formalno uveden nadzorniški postopek))
      (2018/C 352/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: VTB Bank (Austria) AG

         Nasprotna stranka: Finanzmarktaufsichtsbehörde

         Izrek

                  1.

                  Člen 64 in člen 65(1) Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES ter člen 395(1) in (5) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, v skladu s katero se v primeru preseganja omejitev izpostavljenosti iz člena 395(1) Uredbe št. 575/2013 izravnalne obresti kreditni instituciji naložijo samodejno, tudi če ta izpolnjuje pogoje, določene v členu 395(5) te uredbe, ki kreditni instituciji dovoljuje preseganje navedenih omejitev.

                  2.

                  Člen 48(3) Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) je treba razlagati tako, da ni mogoče šteti, da je nadzorniški postopek formalno uveden v smislu te določbe niti kadar kreditna institucija nacionalni organ za nadzor obvesti o preseganju omejitev iz člena 395(1) Uredbe št. 575/2013 niti kadar je ta organ že sprejel odločbo v vzporednem postopku glede podobnih kršitev.

         (1)  UL C 144, 8.5.2017.