title: Zadeva C-47/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji, vložena dne 7. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/15

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji, vložena dne 7. februarja 2005
   (Zadeva C-47/05)
   (2005/C 82/32)
   Jezik postopka: španščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Richard Lyal, pravni svetovalec, in Luis Escobar Guerrero, uslužbenec njene pravne službe, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 7. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Španiji.
   Tožeče stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da je sprejela in ohranjala v veljavi ureditev na področju življenjskih in pokojninskih zavarovanj, v skladu s katero se odbitek davka (člen 48 zakona 40/1998) uporablja samo za prispevke, plačane v okviru pogodb, sklenjenih z organizacijami, ki imajo sedež v Španiji, in ne za tiste, ki so plačani v okviru pogodb, sklenjenih z organizacijami, ki imajo sedež v drugih državah članicah, ni izpolnila obveznosti iz členov 39, 43, 49 in 56 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in členov 28, 31, 36 in 40 Sporazuma EGP,

               2.

               Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve:
   Davčna obravnava, ki se razlikuje glede na to, ali se pokojninsko zavarovanje sklene z organizacijami, ki imajo sedež v Španiji ali organizacijami, ki imajo sedež v drugih državah članicah, omejuje temeljne svoboščine, ki jih zagotavlja Pogodba ES (členi 39, 43, 49 in 56 Pogodbe o ustanovitvi Evropske Skupnosti in členi 28, 31, 36 in 40 Sporazuma EGP).
   V skladu z nacionalnim pravom zahteva po ustanovitvi, ki jo španska davčna zakonodaja nalaga pokojninskim blagajnam, ne pomeni samo diskriminacije, ki organizacijam s sedežem v Evropski Uniji in EGP omejuje pravico prostega opravljanja storitev osebam, ki prebivajo v Španiji, ampak tudi očitno oviro za prosto gibanje delavcev in prost pretok kapitala kot tudi za pravico do ustanavljanja.


title: Zadeva T-657/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Boros/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/70

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Boros/Parlament
   (Zadeva T-657/15)
   (2016/C 048/78)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Crina Boros (London, Združeno kraljestvo) (zastopnica: N. Pirc Musar, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo A(2015)8553 C Evropskega parlamenta z dne 16. septembra 2015, s katero je bila zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov v zvezi s podatki o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih splošnih stroškov in kadrovskih stroških poslancev Evropskega parlamenta;

               —

               Parlamentu v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov tožeče stranke, vključno s stroški morebitnih intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, (2) ker zahtevani osebni podatki niso zavarovani z zakonodajo Skupnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, ker je bil dostop do zahtevanih podatkov zavrnjen, čeprav so bili pogoji za razkritje izpolnjeni.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošne obveznosti na podlagi členov 2 in 4 Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe št. 1049/2001, da se opravi obravnava vsakega posameznega dokumenta.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni bila utemeljena.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, določene s členoma 7(1) in 8(1) Uredbe št. 1049/2001, ker Parlament ni obravnaval vseh argumentov tožeče stranke.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva C-107/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 3. marca 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/22

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 3. marca 2005
   (Zadeva C-107/05)
   (2005/C 93/42)
   Jezik postopka: finščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata U. Wölker in P. Aalto, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 3. marca 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Finski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Republika Finska s tem, da Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (1) glede province Åland ni prenesla v nacionalno pravo, oziroma s tem, da o tem vsaj ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2.

               Republiki Finski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos direktive, se je iztekel dne 31. decembra 2003.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES z dne 13. oktobra 2003, UL L 275, 25.10.2003, str. 32.


title: Zadeva T-872/16: Tožba, vložena 9. decembra 2016 – repowermap/EUIPO – Repower (REPOWER)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/58

         Tožba, vložena 9. decembra 2016 – repowermap/EUIPO – Repower (REPOWER)
   (Zadeva T-872/16)
   (2017/C 030/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: repowermap.org (Bern, Švica) (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Repower AG (Brusio, Švica)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana besedna znamka Evropske unije „REPOWER“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 020 351

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: druga odločba (po preklicu) petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. septembra 2016 v zadevi R 2311/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da razglasi ničnost izpodbijane znamke za vse storitve in proizvode, ki niso bili razveljavljeni z izpodbijano odločbo, razen pakiranje in skladiščenje blaga (razred 39), organizacija potovanj (razred 39) in gasilni aparati (razred 9);

               —

               EUIPO in družbi Repower AG naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 296 PDEU.


title: Zadeva T-452/07: Tožba, vložena 7. decembra 2007 – Ecolean Research & Development proti UUNT

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/45

         Tožba, vložena 7. decembra 2007 – Ecolean Research & Development proti UUNT
   (Zadeva T-452/07)
   (2008/C 51/84)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ecolean Research & Development A/S (Kopenhagen, Danska) (zastopnik: L.-E. Ström, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Zadeva naj se vrne odboru za pritožbe v ponovno preučitev.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka CAPS za proizvode iz razredov 7, 16 in 17 – prijava št. 4 957 131

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Odbor za pritožbe je bistveno kršil postopek in Uredbo št. 40/94, deloma ker ni naložil, naj se pritožba prevede v prvi jezik tožeče stranke, švedščino, in deloma ker je pritožbi ugodil in nadaljeval s korespondenco v angleščini. Obor za pritožne je s tem kršil načeli zaupanja v pravo in pravice do enakega obravnavanja.


title: Zadeva T-522/12: Tožba, vložena 30. novembra 2012 – Alfa-Beta Vassilopoulos proti UUNT – Henkel (AB terra Leaf)

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/22

         Tožba, vložena 30. novembra 2012 – Alfa-Beta Vassilopoulos proti UUNT – Henkel (AB terra Leaf)
   (Zadeva T-522/12)
   2013/C 32/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alfa-Beta Vassilopoulos SA (Gerakas Attikis, Grčija) (zastopnik: N. Lymperis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. oktobra 2012 v zadevi R 2122/2011-4 razveljavi in pritožbi ugodi, tako da se prijava št. 8573651 CTM AB TERRA LEAF (& device) nadaljuje v registracijo za vse prijavljene proizvode; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov teh postopkov, vključno s stroški, nastalimi v postopku z ugovorom in postopku s pritožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „AB terra Leaf“ v črni in beli barvi za blago iz razredov 3, 5 in 16 – prijava znamke Skupnosti št. 8573651

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 33472909 besedne znamke „TERRA“ za proizvode iz razredov 3 in 21

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za vse zadevne proizvode

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 75 Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-51/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Rotterdam (Nizozemska) 31. januarja 2013 – Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV proti Hubertusu Wilhelmusu van Leeuwenu

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Rotterdam (Nizozemska) 31. januarja 2013 – Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV proti Hubertusu Wilhelmusu van Leeuwenu
   (Zadeva C-51/13)
   2013/C 141/17
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Rotterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV

      Tožena stranka: Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravo Evropske unije in zlasti člen 31(3) tretje direktive o življenjskem zavarovanju (1) nasprotuje temu, da mora ponudnik življenjskega zavarovanja na podlagi odprtih in/ali nezapisanih pravil nizozemskega prava, kot je zahteva po razumnosti in pravičnosti, ki veljajo za (pred-) pogodbena razmerja med ponudnikom življenjskega zavarovanja in potencialnim zavarovalcem[,] in/ali splošne in/ali posebne dolžnosti skrbnega ravnanja zavarovalcem sporočiti več informacij o stroških in zavarovalnih premijah za tveganje, kot je bilo leta 1999 predpisano z določbami nizozemskega prava o izvajanju tretje direktive o življenjskem zavarovanju (zlasti s členom 2(2)(q) in (r) RIAV 1998)?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje upoštevno, kakšni so po nizozemskem pravu učinki nesporočitve teh informacij oziroma kakšni so lahko ti učinki?

      (1)  Direktiva Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju in o spremembi direktiv 79/267/EGS in 90/619/EGS (tretja Direktiva o življenjskem zavarovanju) (UL L 360, str. 1).


title: Zadeva F-19/07: Tožba, vložena 5. marca 2007 — Kerelov proti Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/58

         Tožba, vložena 5. marca 2007 — Kerelov proti Komisiji
   (Zadeva F-19/07)
   (2007/C 95/117)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bolgarija) (zastopnik: Angel Kerelov, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije EPSO/AD/43/06-CJ z dne 6. decembra 2006, da tožeče stranke ne vpiše na čakalni seznam navedenega natečaja;

               —

               razglasitev ničnosti in neveljavnost odločbe natečajne komisije EPSO/AD/43/06-CJ z dne 2. februarja 2007 o izključitvi tožeče stranke s tega natečaja;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača pavšalno odškodnino, ocenjeno ex aequo et bono na 120.491,28 evrov (plače za 2 leti) z zakonitimi zamudnimi obrestmi od uvedbe postopka za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki zaradi nezakonitih odločb natečajne komisije.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka glede prve izpodbijane odločbe navaja 10 tožbenih razlogov:

               1)

               redni člani komisije naj ne bi mogli prosto oceniti kandidatov, ker sta bila predsednik in nadomestni predsednik njihova nadrejena;

               2)

               člani komisije naj ne bi znali glavnega jezika natečaja (bolgarsko), kar je v nasprotju z zahtevami, ki naj bi izhajale iz dobro ustaljene sodne prakse;

               3)

               kandidati naj bi morali prevesti besedila, katerih dolžina in težavnost ni primerljiva glede izbranih izvirnih jezikov;

               4)

               ocenjevanje pisnih preizkusov naj bi bilo arbitrarno, ker komisija ni znala bolgarskega jezika;

               5)

               trajanje ustnih preizkusov naj bi bilo zelo različno glede na kandidate;

               6), 7) et 8)

               na eni strani kriteriji, ki jih je uporabila komisija za ocenjevanje ustnih preizkusov, naj ne bi ustrezali ciljem teh preizkusov in na drugi strani naj bi bile ocene, dodeljene večim kandidatom, arbitrarne;

               9)

               kandidatom naj bi bila odvzeta pravica do ponovnega poglobljenega pregleda njihovih izdelkov, ker naj bi bil čakalni seznam dokončno določen in objavljen pred iztekom 20 dnevnega roka, ki je v objavi natečaja določen za izvajanje te pravice;

               10)

               komisija naj bi preizkuse tožeče stranke, še zlasti njen ustni preizkus, ocenila nepravilno, ker je ocene utemeljevala z nedoslednimi, nepovezanimi in neustreznimi obrazložitvami.

         Tožeča stranka glede druge izpodbijane odločbe navaja 3 tožbene razloge:

               1)

               izpodbija resničnost dejstev, na katere se je oprla komisija pri sprejetju te odločbe, namreč dejstvo, da naj bi poskušala vzpostaviti stik s člani komisije;

               2)

               izpodbija pristojnost komisije, da zaradi takih razlogov izključi kandidata iz natečaja, ker meni, da je za to pristojen le EPSO;

               3)

               zatrjuje, da tudi če bi komisija imela tako pristojnost, te ne more izvajati pri določitvi čakalnega seznama.


title: Zadeva C-315/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Breda (Nizozemska) 27. junija 2011 – A.T.G.M. van de Ven & M.A.H.T. van de Ven-Janssen proti Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Breda (Nizozemska) 27. junija 2011 – A.T.G.M. van de Ven & M.A.H.T. van de Ven-Janssen proti Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Zadeva C-315/11)
   2011/C 269/51
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Breda

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Tožeči stranki:

               A.T.G.M. van de Ven,

               M.A.H.T. van de Ven-Janssen

         Tožena stranka: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je pravica do odškodnine v smislu člena 7 Uredbe št. 261/2004 (1) zaradi zamude leta združljiva s členom 29, zadnji stavek, Montrealske konvencije (2), glede na to, da se lahko odškodninski zahtevki na podlagi pogodbe, nedopustnega ravnanja ali drugega pravnega temelja v skladu s členom 29, stavek 1, te konvencije uveljavljajo le pod pogoji in z omejitvami, ki so določene v tej konvenciji?

               2.

               Če pravica do odškodnine v smislu člena 7 Uredbe št. 261/2004 zaradi zamude leta ni združljiva s členom 29 Montrealske konvencije, ali veljajo kakršnekoli omejitve glede trenutka začetka učinkovanja odločbe Sodišča v zvezi z obravnavano zadevo in/ali splošno?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1).

      (2)  Glej Sklep Sveta 2001/539/ES z dne 5. aprila 2001 o sklenitvi Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (Montrealska konvencija) s strani Evropske skupnosti (UL L 194, str. 38).


title: Zadeva C-228/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. maja 2014 vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) – DHL Hub Leipzig GmbH proti Hauptzollamt Braunschweig

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. maja 2014 vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) – DHL Hub Leipzig GmbH proti Hauptzollamt Braunschweig
   (Zadeva C-228/14)
   2014/C 303/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: DHL Hub Leipzig GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Braunschweig

      Vprašanje za predhodno odločanje

               —

               Ali davek na dodano vrednost pri uvozu velja za predmete, ki so bili ponovno izvoženi kot neskupnostno blago pod carinskim nadzorom, za katere pa je zaradi kršitve dolžnosti v skladu s členom 204 Carinskega zakonika (1) – tukaj: opustitev pravočasnega opravljanja zunanjega skupnostnega tranzitnega postopka z deklaracijo pri pristojnem carinskem uradu pred prenosom v tretjo državo – nastal carinski dolg, saj ni zakonsko dolgovan v smislu člena 236(1) Carinskega zakonika v povezavi z določbami Direktive 2006/112/ES (2), vsekakor pa takrat, ko je kot dolžnik terjan tisti, ki je bil odgovoren za kršeno dolžnost, vendar ni bil upravičen do razpolaganja s temi predmeti?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).

      (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-237/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2012 – Région wallonne proti Komisiji (Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije za Belgijo za obdobje od leta 2008 do leta 2012 — Člen 44 Uredbe (ES) št. 2216/2004 — Naknadni popravek — Novi upravljavec — Odločba, s katero je osrednjemu upravitelju neodvisnega dnevnika transakcij Skupnosti naloženo, naj v tabelo nacionalnega načrta razdelitve vnese popravek)

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2012 – Région wallonne proti Komisiji
   (Zadeva T-237/09) (1)

   (Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije za Belgijo za obdobje od leta 2008 do leta 2012 - Člen 44 Uredbe (ES) št. 2216/2004 - Naknadni popravek - Novi upravljavec - Odločba, s katero je osrednjemu upravitelju neodvisnega dnevnika transakcij Skupnosti naloženo, naj v tabelo nacionalnega načrta razdelitve vnese popravek)
   2012/C 73/50
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Région wallonne (Belgija) (zastopniki: J.-M. De Backer, A. Lepièce, I. S. Brouhns in S. Engelen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. White in O. Beynet, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti odločbe Komisije z dne 27. marca 2009 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Kraljevina Belgija predložila za obdobje od leta 2008 do leta 2012, s katero se osrednjemu upravitelju nalaga, naj v neodvisni dnevnik transakcij Skupnosti vnese popravek v tabelo belgijskega nacionalnega načrta razdelitve.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 27. marca 2009, s katero je osrednjemu upravitelju naloženo, naj popravek v tabeli belgijskega nacionalnega načrta razdelitve vnese v neodvisni dnevnik transakcij Skupnosti, se razglasi za nično v delu, v katerem je zavrnjen predlog, naj se temu upravitelju naloži vnos popravka razdelitve pravic za napravo št. 116, imenovano „Arcelor-Cockerill Sambre_HF6_Seraing“, ki ga je v dopisu z dne 18. februarja 2009 podala Kraljevina Belgija.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva C-418/16 P: Pritožba, ki jo je mobile.de GmbH, nekdanja mobile.international GmbH, vložila 28. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. maja 2016 v združenih zadevah T-322/14 in T-325/14, mobile.international/EUIPO – Rezon

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/28

         Pritožba, ki jo je mobile.de GmbH, nekdanja mobile.international GmbH, vložila 28. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. maja 2016 v združenih zadevah T-322/14 in T-325/14, mobile.international/EUIPO – Rezon
   (Zadeva C-418/16 P)
   (2016/C 419/37)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: mobile.de GmbH, nekdanja mobile.international GmbH (zastopnik: T. Lührig, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Rezon OOD

      Predlogi

   Pritožnica predlaga Sodišču, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. maja 2016 v združenih zadevah T-322/14 in T-325/14 in

               —

               Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino naloži stroške postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Z izpodbijano odločbo naj bi bil kršen člen 57(2) Uredbe št. 207/2009 (1) v povezavi s praviloma 22(2) in 40(6) Uredbe št. 2868/95 (2), ker se v nasprotju s splošno priznanimi načeli razlage pravne metodologije ustaljen izraz, dokaz glede uporabe‛ drugače razlaga v členu 57(2) Uredbe št. 207/2009 kot v pravilih 22(2) in 40(6) Uredbe št. 2868/95. Različna razlaga istega pojma v Uredbi št. 207/2009 in v Uredbi št. 2868/95 ni v skladu z načeloma pravne varnosti in pravne jasnosti. Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo, da pravili 40(6) in 22(2) Uredbe št. 2868/95 izključujeta prepozno predložitev dokaza glede uporabe v postopku izbrisa in da EUIPO nima diskrecijske pravice. Člena 57(1) Uredbe št. 207/2009 ni mogoče uporabiti, prav tako pa tudi EUIPO ni uporabil tega člena, tako ne more biti podlaga niti odločbe odbora za pritožbe niti odločbe Splošnega sodišča.
   Z izpodbijano odločbo naj bi bil kršen tudi člen 76(2) Uredbe št. 207/2009, ker je Splošno sodišče pravno napačno izhajalo iz uporabe člena 76(2) Uredbe št. 207/2009, čeprav pravili 40(6) in 22(2) Uredbe št. 2868/95 izključujeta uporabo te določbe v postopku za ugotovitev ničnosti zaradi sistematične razlage pravila 50(1), tretji pododstavek, Uredbe št. 2868/95. Poleg tega tudi niso izpolnjeni pogoji iz člena 76(2) Uredbe št. 207/2009, ker intervenientka v celotnem postopku ni navedla utemeljenega razloga za prepozno predložitev računov, ki so že od začetka bili pri v njeni posesti. Splošno sodišče naj bi tako napačno uporabilo člen 76(2) Uredbe št. 207/2009, saj faza postopka in okoliščine neposredno izključujejo upoštevanje prepozno predloženih dokazov. Dalje naj bi Splošno sodišče izkrivilo dejstva s tem, da je dejansko stanje napačno predstavilo tako, da računi, ki so bili predhodno predloženi pri odboru za pritožbe, niso „dopolnjujoči“ ali „pojasnjevalni“ dokazi.
   Splošno sodišče naj ne bi preučilo niti fonetičnih niti konceptualnih odstopanj med dejansko uporabljenimi znaki in se ni oprlo na celosten vtis temveč le na posamezne elemente, zaradi česar je napačno uporabilo pravo pri uporabi člena 15(1)(A) Uredbe št. 207/2009.
   Splošno sodišče naj bi upoštevalo očitne nepomembne dokaze, čeprav naj ne bi bili datirani ali naj bi se nanašali na neupoštevno obdobje. S tem naj bi napačno uporabilo pravo pri uporabi člena 57(2) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 22(3) in (4) Uredbe št. 2868/95.
   Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo z oceno, da ni treba preučiti ugovor o zlorabi prava. Splošno sodišče naj sploh ne bi preučilo ugovora o prekluziji.
   Nazadnje, z izpodbijano odločbo naj bi bil kršen člen 64(1) Uredbe št. 207/2009, ker naj bi Splošno sodišče spregledalo dejstvo, da je odbor za pritožbe, kot posledico odločbe oddelka za izbris, razglasilo ničnost te odločbe le v delu, ki se nanaša na storitve „oglaševanje v povezavi z avtomobili“. Zadevo bi moralo vrniti v odločanje oddelku za izbris in glede preostalih nepreučenih storitev, katerih uporaba ni bila dokazana, dokončno odločiti o njihovi uporabi. Prav tako bi moralo ugotoviti neobstoj dokaza o uporabi tako, da bi lahko delna zavrnitev zahteve za izbris postala pravnomočna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189).


title: Zadeva C-320/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 2. julija 2012 – Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd proti Ankenævnet for Patenter og Varemærker

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 2. julija 2012 – Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd proti Ankenævnet for Patenter og Varemærker
   (Zadeva C-320/12)
   2012/C 258/22
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd

      Tožena stranka: Ankenævnet for Patenter og Varemærker

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre pri pojmu slabe vere v členu 4(4)(g) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (1) za izraz pravnega standarda, ki ga je mogoče izpolniti v skladu z nacionalnim pravom, ali pa za pojem prava Evropske unije, ki ga je treba razlagati enotno v vsej Evropski uniji?

               2.

               Če je pojem slabe vere v členu 4(4)(g) Direktive 2008/95/ES pojem prava Evropske unije, ali ga je treba razumeti tako, da lahko za zavrnitev registracije zadošča okoliščina, da je bil prijavitelj ob vložitvi zahteve za registracijo seznanjen s tujo znamko ali bi moral biti seznanjen z njo, ali pa obstaja za to zavrnitev kakšna dodatna zahteva v zvezi s subjektivnim stališčem prijavitelja?

               3.

               Ali se lahko država članica odloči uvesti posebno varstvo tujih znamk, ki se v zvezi z zahtevo glede slabe vere razlikuje od člena 4(4)(g) Direktive 2008/95/ES, na primer z določitvijo posebne zahteve, da je prijavitelj moral biti ali bi moral biti seznanjen s tujo znamko?

      (1)  UL L 299, str. 25.


title: Zadeva T-471/ 04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  23. februarja 2006  — Karatzoglou proti AER ( Začasni uslužbenec — Odpoved pogodbe — Člen 47(2)(a) Pogojev za zaposlovanje drugih uslužbencev Evropskih skupnosti — Spoštovanje določil pogodbe — Zaupanje v pravo )

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/13

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. februarja 2006 — Karatzoglou proti AER
   (Zadeva T-471/ 04) (1)

   („Začasni uslužbenec - Odpoved pogodbe - Člen 47(2)(a) Pogojev za zaposlovanje drugih uslužbencev Evropskih skupnosti - Spoštovanje določil pogodbe - Zaupanje v pravo“)
   (2006/C 96/24)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Georgios Karatzoglou (Ioannina, Grčija) (Zastopnik: S. Pappas, avocat)

      Tožena stranka: Evropska agencija za obnovo (EAO) (Zastopniki: J.-N. Louis, S. Orlandi, X. Martin in C. Manolopoulos, avocats)
   Predmet zadeve
   Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za obnovo z dne 26. februarja 2004, s katero je bila tožeči stranki odpovedana pogodba o zaposlitvi.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Evropske agencije za obnovo (EAO) z dne 26. februarja 2004, s katero je bila tožeči stranki odpovedana pogodba o zaposlitvi, se razglasi za nično.

               2)

               Evropska agencija za obnovo nosi stroške tega postopka.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


               5.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/4

         Tožba podjetja Kimek Offshore AS proti Nadzornemu organu Efte, vložena 1. decembra 2014
   (Zadeva E-23/14)
   (2015/C 39/04)
   Podjetje Kimek Offshore AS, ki ga zastopata odvetnika Bjørnar Alterskjær in Robert Lund, ALT Law Firm, Fridtjof Nansens plass 6, N-0160 Oslo, Norveška, je 1. decembra 2014 pri Sodišču Efte vložilo tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               odpravi odločbo Nadzornega organa Efte št. 225/14/COL z dne 18. junija 2014 o regionalno diferenciranih prispevkih za socialno varnost za obdobje 2014–2020;

               2.

               Nadzornemu organu Efte naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeča stranka Kimek Offshore je del skupine Kimek. Kimek Offshore je storitveno podjetje na področju naftne in plinske dejavnosti. Pri njem se lahko najamejo predvsem varilci, varilci cevi, mehaniki in inženirji. Sedež uprave je v Kirkenesu na Norveškem.

               —

               Zadeva se nanaša na zahtevo za odpravo odločbe Nadzornega organa Efte o odobritvi regionalne pomoči na Norveškem za obdobje 2014–2020.

         Tožeča stranka zatrjuje, da je Nadzorni organ Efte:

               —

               prekršil obveznost začeti formalni postopek preiskave iz člena 1(2) dela I Protokola 3 in člena 6(1) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču (člen 4(4) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču);

               —

               prekršil obveznost obrazložitve odločbe iz člena 16 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču v zvezi s pravili o prispevkih za socialno varnost, ki se nanašajo na zaposlovanje delavcev.


title: Zadeva T-462/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 21. aprila 2009 — Winzer Pharma proti UUNT — Alcon (OFTAL CUSI) ( Znamka Skupnosti — Razveljavitev odločbe odbora za pritožbe — Ustavitev potopka )

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/11

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 21. aprila 2009 — Winzer Pharma proti UUNT — Alcon (OFTAL CUSI)
   (Zadeva T-462/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Razveljavitev odločbe odbora za pritožbe - Ustavitev potopka“)
   2009/C 167/24
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: S. Schneller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Alcon Inc. (Hünenberg, Švica) (zastopnika: J. Isern Jara in M. Vidal-Quadras Trias de Bes, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. julija 2008 (zadeva R 1471/2007-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Dr. Robert Winzer Pharma GmbH in Alcon Inc.

      Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Tožena stranka nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

               3)

               Intervenientka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008.


title: Zadeva C-125/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundespatentgericht (Nemčija) 9. marca 2010 – Merck & Co Inc proti Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundespatentgericht (Nemčija) 9. marca 2010 – Merck & Co Inc proti Deutsches Patent- und Markenamt
      (Zadeva C-125/10)
      (2010/C 161/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundespatentgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Merck & Co Inc

         Tožena stranka: Deutsches Patent- und Markenamt

         Vprašanje za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se lahko podeli dodatni varstveni certifikat za zdravilo (1), če je obdobje med vložitvijo prijave za osnovni patent in prvo odobritvijo, da se izdelek da na trg v Skupnosti, krajše od pet let?

         (1)  Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (Kodificirana različica); UL L 152, str. 1.


title: Zadeva F-67/08: Tožba, vložena 6. avgusta 2008 – Visser-Fornt Raya proti Europolu

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/55

         Tožba, vložena 6. avgusta 2008 – Visser-Fornt Raya proti Europolu
   (Zadeva F-67/08)
   (2008/C 285/99)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Maria Teresa Visser-Fornt Raya (Den Haag, Nizozemska) (zastopnik: P. de Casparis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol)
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti sklepa z dne 4. oktobra 2007, s katerim je Europol obvestil tožečo stranko, da ji ne more ponuditi stalnega delovnega mesta.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep z dne 4. oktobra 2007, s katerim je tožena stranka obvestila tožečo stranko, da ji ne more ponuditi stalnega delovnega mesta, ter Sklep z dne 29. aprila 2008, s katerim ji je bila zavrnjena pritožba zoper prvi sklep in sklep z dne 12. junija 2008, ki izhaja iz sklepa z dne 4. oktobra 2007, naj se razglasita za nična;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-90/13: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. marca 2015 – Marcuccio/Komisija (Izključitev zastopnika stranke iz postopka — Neobstoj določitve novega zastopnika — Tožeča stranka prenehala odgovarjati na pozive Sodišča za uslužbence — Ustavitev postopka)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/49

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. marca 2015 – Marcuccio/Komisija
   (Zadeva F-90/13) (1)

   ((Izključitev zastopnika stranke iz postopka - Neobstoj določitve novega zastopnika - Tožeča stranka prenehala odgovarjati na pozive Sodišča za uslužbence - Ustavitev postopka))
   (2015/C 146/67)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: A., odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb o zavrnitvi zahtev tožeče stranke za povrnitev škode, ker naj bi tožena stranka odvetniku, ki tožeče stranke ni zastopal, poslala dopis, ki se je nanašal nanjo, s čimer naj bi kršila njeno pravico do spoštovanja zasebnosti.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi Marcuccio/Komisija, F-90/13, se ustavi.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in se mu naložijo stroški, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014, str. 40.


title: Zadeva F-81/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. aprila 2014 – Nieminen proti Svetu (Javni uslužbenci — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2010 — Napredovalno obdobje 2011 — Odločba, da tožeča stranka ne napreduje — Obveznost obrazložitve — Primerjalna ocena uspešnosti — Upravni uslužbenci, ki imajo jezikovne naloge, in upravni uslužbenci, ki imajo naloge, ki niso jezikovne — Časovno stalna uspešnost)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/38

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. aprila 2014 – Nieminen proti Svetu
   (Zadeva F-81/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2010 - Napredovalno obdobje 2011 - Odločba, da tožeča stranka ne napreduje - Obveznost obrazložitve - Primerjalna ocena uspešnosti - Upravni uslužbenci, ki imajo jezikovne naloge, in upravni uslužbenci, ki imajo naloge, ki niso jezikovne - Časovno stalna uspešnost))
   2014/C 159/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Risto Nieminen (Kraainem, Belgija) (zastopniki: sprva C. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki, nato C. Abreu Caldas, S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J. Herrmann in M. Bauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 12 v napredovalnih obdobjih 2010 in 2011.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               R. Nieminen nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012, str. 34.


title: Zadeva T-410/09: Tožba, vložena 7. oktobra 2009 – Almamet proti Komisiji

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/34

         Tožba, vložena 7. oktobra 2009 – Almamet proti Komisiji
   (Zadeva T-410/09)
   2009/C 312/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall (Ainring, Nemčija) (zastopnika: S. Hautbourg in C. Renner, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasiti ničnost odločbe Komisije z dne 22. julija 2009 (zadeva COMP/39.396) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, znižati globo, naloženo na podlagi člena 2 te odločbe,

               —

               naložiti Komisiji plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti dela odločbe Komisije C(2009) 5791 konč. z dne 22 julija 2009 (v nadaljevanju: izpodbijana določba) (zadeva COMP/39.396 – Reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija za uporabo v jeklarski in plinski industriji) v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 in člena 53 Sporazuma EGP, s katero je Komisija ugotovila, da so bili številni dobavitelji kalcijevega karbida in magnezijevih granulatov udeleženi pri razdelitvi trga, kvotah in razdelitvi strank, določanju cen in izmenjavi občutljivih tržnih informacij na pretežnem delu tržišča EGS, s čimer so kršili prej navedeni določbi pogodb, v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, in, posredno, znižanje globe, ki ji je naložena na podlagi člena 2 izpodbijane odločbe.
   V utemeljitev ničnostnega zahtevka tožeča stranka navaja tri tožbene razloge:

               V prvem zahtevku tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila pravico do obrambe, ker je proti njej uporabila dokumente, ki jih odločba Komisije o preiskavi ni zajemala.

               V drugem zahtevku tožeča stranka navaja, da Komisija ni uspela pravno zadostno dokazati obstoja kršitve, ki jo je opredelila v členu 1 izpodbijane odločbe in se nanaša na magnezij. Tožeča stranka meni, da so dokumenti, ki so bili zaseženi nezakonito – tudi če bi jih bilo dopustno vložiti v spis Komisije – po samem bistvu netočni in neskladni. Tožeča stranka meni, da preostale dokaze tvori ustna izjava o ugodni obravnavi, ki je ne le nenatančna, temveč pomeni tudi napačno razlago nekaterih dejstev in jo druge stranke izpodbijajo. Na podlagi tega tožeča stranka meni, da je dokazno breme glede domnevne kršitve še vedno na Komisiji.

               V tretjem zahtevku tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija naredila očitno napako v presoji, ko je menila, da gre za eno samo in nadaljevanjo kršitev. Namreč, ni resnične substitutivnosti med kalcijevim karbidom in magnezijevimi granulami. Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da ni bilo skupnega splošnega načrta za oba izdelka, kar dokazujejo ločena srečanja za oba do njiju.
               Podredno tožeča stranka navaja štiri tožbene zahtevke v utemeljitev zahteve za znižanje globe, ki ji je bila naložena na podlagi člena 2 izpodbijane odločbe.

               V četrtem zahtevku tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila točki 23 in 26 Obvestila o ugodni obravnavi (1), ker je zavrnila zahtevo tožeče stranke po znižanju globe na podlagi tega obvestila. Tožeča stranka meni, da elementi, vsebovani v prošnji za ugodno obravnavo, pomenijo informacije s pomembno dodano vrednostjo. Še zlasti tožeča stranka meni, da Komisija ni smela zavrniti zahteve za znižanje globe samo zato, ker prošnja ni vsebovala informacije o domnevni kršitvi glede magnezija, saj se ta kršitev v postopku ne obravnava.

               V petem zahtevku tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila člen 81 ES in člen 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (2) ter točko 32 Smernic o načinu določanja glob (3), ker je končni znesek globe določila na ravni, ki presega 10 % zadnjega revidiranega prometa. Tožeča stranka navaja, da se je Komisija za izračun zneska globe oprla na njene pro forma podatke o prometu iz leta 2008 namesto na zadnje revidiran promet iz leta 2007. Poleg tega tožeča stranka meni, da bi Komisija po izračunu 10 % zakonskega maksimuma morala uporabiti 20-odstotno znižanje na podlagi točke 37 Smernic o načinu določanja glob.

               V šestem zahtevku tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila načelo sorazmernosti, ker je zanjo določila prekomeren znesek globe. Tožeča stranka navaja, da je naložitev globe v znesku, katere posledica so negativni računovodski izkazi ali znižanje računovodske vrednosti podjetja na nič, očitno nesorazmerna. Poleg tega naložena globa presega finančno sposobnost dobavitelja, kakršen je tožeča stranka, katere dejavnost se nanaša na proizvode z zelo visoko vrednostjo in zelo nizkimi stopnjami dobička. Nazadnje tožeča stranka meni, da 20-odstotno znižanje, ki ga je uporabila Komisija, ni zadostno za upoštevanje posebnega položaja tožeče stranke, ki ga je izrecno priznala Komisija, zaradi česar je globa nesorazmerna.

               V sedmem zahtevku tožeča stranka navaja, da je Komisija storila očitno napako v presoji, ko je menila, da prva ne izpolnjuje zahtev iz točke 35 Smernic o načinu določanja glob. Tožeča stranka meni, da je Komisija globo določila v višini, ki nepopravljivo ogroža njeno sposobnost ekonomskega preživetja, in da bo zaradi nje vrednost izgubila celotna aktiva. Poleg tega tožeča stranka navaja, da je Komisija storila napako v presoji, ko je menila, da ni bilo posebnega socialnega in ekonomskega okvira, ki bi ga bilo treba upoštevati v zvezi s tožečo stranko.

      (1)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (Besedilo velja za EGP) (UL 2006, C 298, str. 17).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003, L 1, str. 1).

      (3)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).


title: Zadeva C-35/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. januarja 2009 – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti Paolu Speranzi

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. januarja 2009 – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti Paolu Speranzi
   (Zadeva C-35/09)
   (2009/C 82/29)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Tožena stranka: Paolo Speranza
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je člen 4(1)(c) Direktive 69/335/EGS (1), v katerem je določeno, da je dajatvi na kapital zavezano povečanje kapitala kapitalske družbe z vložkom sredstev katere koli vrste, treba razlagati tako, da je treba obdavčiti le dejansko povečanje in ne golega sklepa o povečanju kapitala, ki je v bistvu ostal neizvršen?

               2)

               Ali je člen 4(1)(c) Direktive 69/335/EGS treba razlagati tako, da je davek v izključno breme družbe vpisnice povečanja in ne tudi v breme javnega uslužbenca, ki je akt sestavil ali prejel?

               3)

               Ali so v vsakem primeru obrambna sredstva, ki jih italijanski predpisi omogočajo javnemu uslužbencu, v skladu z načelom sorazmernosti, ob upoštevanju dejstva, da po členu 38 U.P.R. št. 131 iz leta 1986 ni pomembna ničnost ali možnost razveljavitve sklepa o povečanju kapitala in da se lahko vračilo plačanega davka zahteva le na podlagi pravnomočne civilne sodbe o razglasitvi ničnosti ali o razveljavitvi?

      (1)  UL L 249, str. 25.


title: Zadeva C-172/17 P: Pritožba, ki jo je ANKO A. E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias vložila 5. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 25. januarja 2017 v zadevi T-768/14, ANKO/Evropska komisija

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/27

         Pritožba, ki jo je ANKO A. E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias vložila 5. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 25. januarja 2017 v zadevi T-768/14, ANKO/Evropska komisija
   (Zadeva C-172/17 P)
   (2017/C 168/36)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: ANKO A. E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastopnik: Stauroula Paliou, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Protožnica Sodišču Evropske unije predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 v zadevi T-768/14 in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da bi to o njej vsebinsko odločilo;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da sodba Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 v zadevi T-768/14 vsebuje pravne presoje, ki pomenijo kršitev predpisov prava Unije, in jih izpodbija s to pritožbo.
   Pritožnica trdi, da bi bilo treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz naslednjih razlogov:

               i.

                  Prvi pritožbeni razlog: izkrivljanje dejstev v zvezi z zanesljivostjo sistema izmere delovnega časa.

               ii.

                  Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v zvezi s tožbo, kar zadeva pravila v zvezi s predmetom in dokaznim bremenom.

               iii.

                  Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, v zvezi s pritožbo, glede pravil v zvezi z dokaznim bremenom.

               iv.

                  Četrti pritožbeni razlog: bistvena kršitev postopka in zlasti neobstoj obrazložitve v zvezi s tem, da je dolg Komisije nedvoumen, v fiksnem znesku in zapadel.


title: Zadeva C-623/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 5. decembra 2011 – Société Geodis Calberson GE proti FranceAgriMer

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 5. decembra 2011 – Société Geodis Calberson GE proti FranceAgriMer
   (Zadeva C-623/11)
   2012/C 39/21
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Société Geodis Calberson GE

      Druga stranka: FranceAgriMer

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Conseil d'État predlaga Sodišču, da odgovori na vprašanje, ali je treba določbe člena 16 Uredbe Komisije (ES) št. 111/1999 z dne 18. januarja 1999 (1) razlagati tako, da je Sodišču Evropske unije dodeljena pristojnost za odločanje o sporih glede pogojev, pod katerimi intervencijski organ, določen za sprejemanje ponudb v okviru razpisa za brezplačno dobavo kmetijskih proizvodov v Rusijo, izbranemu ponudniku plača dolgovani znesek in sprosti varščino za dobavo, ki jo je v korist tega organa položil izbrani ponudnik, zlasti o odškodninskih tožbah za povrnitev škode, nastale zaradi napak intervencijskega organa pri izvajanju teh postopkov.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 111/1999 z dne 18. januarja 1999 o določitvi splošnih pravili za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2802/98 o programu za dobavo kmetijskih proizvodov Ruski federacij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 24, str. 296)


title: Zadeva C-696/15 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. julija 2017 – Češka republika/Evropska komisija (Pritožba — Promet — Direktiva 2010/40/EU — Uvajanje inteligentnih prometnih sistemov v cestnem prometu — Člen 7 — Prenos pristojnosti na Evropsko komisijo — Omejitve — Delegirana uredba (EU) št. 885/2013 — Zagotavljanje storitev obveščanja glede varnih in varovanih parkirišč za tovornjake in komercialna vozila — Delegirana uredba (EU) št. 886/2013 — Podatki in postopki za brezplačno zagotavljanje osnovnih splošnih informacij uporabnikom v zvezi z varnostjo v cestnem prometu — Člen 290 PDEU — Izrecna opredelitev ciljev, vsebine, področja uporabe in trajanja prenosa pristojnosti — Bistveni element zadevnega področja — Ustanovitev nadzorne službe)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. julija 2017 – Češka republika/Evropska komisija
   (Zadeva C-696/15 P) (1)

   ((Pritožba - Promet - Direktiva 2010/40/EU - Uvajanje inteligentnih prometnih sistemov v cestnem prometu - Člen 7 - Prenos pristojnosti na Evropsko komisijo - Omejitve - Delegirana uredba (EU) št. 885/2013 - Zagotavljanje storitev obveščanja glede varnih in varovanih parkirišč za tovornjake in komercialna vozila - Delegirana uredba (EU) št. 886/2013 - Podatki in postopki za brezplačno zagotavljanje osnovnih splošnih informacij uporabnikom v zvezi z varnostjo v cestnem prometu - Člen 290 PDEU - Izrecna opredelitev ciljev, vsebine, področja uporabe in trajanja prenosa pristojnosti - Bistveni element zadevnega področja - Ustanovitev nadzorne službe))
   (2017/C 309/08)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Pritožnica: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller in J. Pavliš, agenti)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Buchet, P.J.O. Van Nuffel, J. Hottiaux in Z. Malůšková, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Češki republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 78, 29.2.2016.


title: Zadeva T-98/13: Tožba, vložena 20. februarja 2013 – CMT proti UUNT – Camomilla (Camomilla)

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/19

         Tožba, vložena 20. februarja 2013 – CMT proti UUNT – Camomilla (Camomilla)
   (Zadeva T-98/13)
   2013/C 141/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Neapelj, Italija) (zastopnika: G. Floridia in R. Floridia, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Camomilla SpA (Buccinasco, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. novembra 2012 v zadevi R 1615/2011-1 razveljavi in ugotovi, da so izpolnjeni pogoji za absolutni razlog za ničnost iz člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ki temelji na slabi veri imetnika znamke Skupnosti ob vložitvi prijave, in za relativni razlog za ničnost iz člena 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) in (5) Uredbe št. 207/2009;

               —

               podredno in samo za primer, da bi Splošno sodišče štelo, da dokumenti, vloženi s pritožbo pred odborom za pritožbe, niso dopustni, in da so ti dokumenti bistvenega pomena za ugoditev pritožbi, to sodišče izpodbijano odločbo razveljavi zaradi kršitve načela kontradiktornosti in pravice do obrambe ter zadevo vrne oddelku za izbris v meritorno odločanje;

               —

               vsekakor Uradu naloži sprejetje potrebnih ukrepov za uskladitev s sodbo Splošnega sodišča;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov tega postopka, imetniku znamke pa stroške postopka pred oddelkom za izbris in pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Camomilla“, za proizvode iz razredov 16, 18 in 24 – znamka Skupnosti št. 269 241

      Imetnik znamke Skupnosti: Camomilla SpA

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „CAMOMILLA“, za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 52(1)(b) in 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-33/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — Bastos Viegas proti UUNT — Fabre médicament (OPDREX) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti OPDREX — Prejšnja nacionalna besedna znamka OPTREX — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/47

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — Bastos Viegas proti UUNT — Fabre médicament (OPDREX)
   (Zadeva T-33/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti OPDREX - Prejšnja nacionalna besedna znamka OPTREX - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 180/87
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bastos Viegas, SA (Penafiel, Portugalska) (zastopnika: G. Marín Raigal in P. López Ronda, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: Ó. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Pierre Fabre médicament (Boulogne Billancourt, Francija) (zastopniki: J. Grau Mora, A. Angulo Lafora in M. Ferrándiz Avendaño, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. novembra 2007 (zadeva R 1238/2006-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Pierre Fabre Médicament SA in Bastos Viegas, SA.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Bastos Viegas, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva T-170/08: Tožba, vložena 13. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Evropskemu gospodarskemu interesnemu združenju I.D. FOS Research

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/42

         Tožba, vložena 13. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Evropskemu gospodarskemu interesnemu združenju I.D. FOS Research
   (Zadeva T-170/08)
   (2008/C 171/81)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in W. Roels, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropsko gospodarsko interesno združenje I.D. FOS Research (s sedežem v Molu, Belgija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo zneska Komisiji v višini 21 599,26 eura, skupaj z zamudnimi obrestmi v višini 6 375,94 eura;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo zamudnih obresti v višini 3,99 eura na dan od 8. januarja 2007 do celotnega plačila dolga;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropska skupnost, ki jo zastopa Komisija, je 12. decembra 1995 s toženo stranko sklenila pogodbo BRPR-CT95-0099. Pogodba se je nanašala na projekt izboljšanja nadzora nad kakovostjo ovijanja naknadno napetih kablov. Do te pogodbe in tega projekta je prišlo v okviru posebnega programa za raziskovanje in tehnološki razvoj, vključno s predstavitvijo, na področju industrijskih tehnologij in tehnologij materialov (1).
   Po izvršitvi pogodbe je bil opravljen pregled storitve tožene stranke. Komisija se je na podlagi ugotovitev tega pregleda odločila, da bo v skladu s splošnimi pogoji pogodbe zahtevala vračilo dela plačanega zneska.

      (1)  Odločba Sveta 94/571/ES z dne 27. julija 1994 o sprejetju posebnega programa za raziskovanje in tehnološki razvoj, vključno s predstavitvijo, na področju industrijskih tehnologij in tehnologij materialov (1994-1998).


title: Zadeva T-182/14: Tožba, vložena 19. marca 2014 – Marzocchi Pompe/UUNT – Settima Flow Mechanisms (ELIKA)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/34

         Tožba, vložena 19. marca 2014 – Marzocchi Pompe/UUNT – Settima Flow Mechanisms (ELIKA)
   (Zadeva T-182/14)
   2014/C 159/47
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Marzocchi Pompe SpA (Casalecchio di Reno, Italija) (zastopnik: M. Bovesi, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Settima Flow Mechanisms (Grossolengo, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. decembra 2013 (zadeva R 428/2013-2) in razglasi veljavnost znamke ELIKA za vse proizvode, za katere je bila registrirana;

               —

               sprejme kakršenkoli drug ukrep, za katerega Splošno sodišče meni, da je nujen;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred odborom za pritožbe, vključno s stroški družbe Marzocchi Pompe SpA v smislu člena 87(2) v povezavi z določbami členov 91(b) in 132(2) poslovnika Splošnega sodišča

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: mednarodna registracija z učinkom v Evropski uniji figurativne znamke z besednim elementom „ELIKA“ za proizvode iz razreda 7 – znamka Skupnosti št. 1 051 270

      Imetnik znamke Skupnosti: Marzocchi Pompe SpA

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Settima Flow Mechanisms

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: člen 52(1)(a) ter 7(1)(b), (c) in (g) Uredbe št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: ugotovitev ničnosti znamke

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-202/09: Tožba, vložena 5. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/7

         Tožba, vložena 5. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-202/09)
   2009/C 167/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnici: L. Balta, A.-A. Gilly, zastopnici)

      Tožena stranka: Irska

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Irska, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/24/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (2), oziroma ker v vsakem primeru navedenih predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz direktive;

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive se je iztekel 15. septembra 2007.

      (1)  UL L 105, str. 54.

      (2)  UL L 201, str. 37.


title: Zadeva T-154/09: Tožba, vložena 10. aprila 2009 — MRI proti Komisiji

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/55

         Tožba, vložena 10. aprila 2009 — MRI proti Komisiji
   (Zadeva T-154/09)
   2009/C 141/111
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Manuli Rubber Indusries SpA (MRI) (Milano, Italija) (zastopniki: L. Radicati di Brozolo, M. Pappalardo in E. Marasà, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

   Primarno:

               —

               Člen 1 odločbe naj se razglasi za ničen v delu, v katerem ugotavlja, da je tožeča stranka sodelovala pri enotni in nadaljevani kršitvi na trgu morskih cevi od 1. aprila 1986 do 1. avgusta 1992 in od 3. septembra 1996 do 2. maja 2007, zlasti pa v obdobju od 3. septembra 1996 do 9. maja 2000;

               —

               člen 2 odločbe naj se razglasi za ničen v delu, v katerem je zaradi napak, predstavljenih v tej tožbi, tožeči stranki naložena globa 4 900 000 EUR;

               —

               vsi nasprotni ugovori naj se zavrnejo.

         Podredno:

               —

               Globa 4 900 000 EUR, določena v breme tožeče stranke v členu 2 odločbe, naj se zmanjša v skladu s členom 229 ES.

         V vsakem primeru:

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Odločba, ki se izpodbija v tej zadevi, je ista kot v zadevi T-146/09 Parker ITR in Parker Hannifin proti Komisiji.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka najprej zatrjuje, da je zgoraj navedena odločba napačna glede opredelitve kršitve, ki ji jo pripisuje, kot enotnega in kompleksnega kartelnega sporazuma, ki je trajal od leta 1986 do 2007, in zlasti glede pripisovanja kršitve v obdobju od leta 1996 do leta 2000 ter torej vključevanja obdobja med septembrom 1996 in majem 1997 v obdobje, za katero je bila izrečena sankcija.
   V zvezi s tem se zatrjuje, da neka kršitev ne more biti ne nadaljevana ne ponavljajoča se, če posamezne dogodke kršitve, kot v obravnavanem primeru, ločujejo daljša časovna obdobja, predvsem pa pozitivni dogodki, ki niso združljivi z voljo do nadaljevanja ali ponavljanja kršitve, kot na primer javna in izrecna prekinitev odnosov tožeče stranke s kartelom, ki naj bi jo priznala tudi Komisija.
   Tožeča stranka zatrjuje tudi nepravilnost pri določanju zneska globe ob upoštevanju zlasti trajanja, teže in zmanjšanja zaradi sodelovanja v programu ugodne obravnave.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. novembra 2004 v zadevi C-249/02: Portugalska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Financiranje s strani EKUJS — Nižji dejanski izdatki države članice od napovedanih izdatkov, sporočenih Komisiji — Pristojnost Komisije, da zniža zneske predplačil — Pismo generalnega direktorja Komisije, ki državo članico obvešča o tem znižanju — Akt z obveznimi pravnimi učinki)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/6

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 11. novembra 2004
   v zadevi C-249/02: Portugalska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Financiranje s strani EKUJS - Nižji dejanski izdatki države članice od napovedanih izdatkov, sporočenih Komisiji - Pristojnost Komisije, da zniža zneske predplačil - Pismo generalnega direktorja Komisije, ki državo članico obvešča o tem znižanju - Akt z obveznimi pravnimi učinki)
   (2005/C 6/09)
   Jezik postopka: portugalščina
   V zadevi C-249/02, zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, ki jo je dne 1. julija 2002 vložila Portugalska republika (zastopnik: L. Fernandes, skupaj s C. Botelho Moniz in E. Maia Cadete) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: L.Visaggio, skupaj z N. Castrom Marquesom), je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet (poročevalec), R. Schintgen in J. N. Cunha Rodrigues, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 11. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Odločba, ki izhaja iz pisma generalnega direktorja Generalnega direktorata za kmetijstvo Komisije Evropskih skupnosti z dne 18. aprila 2002 o znižanju denarnih predplačil, odobrenih za finančno leto 2002, na podlagi člena 39(3) Uredbe Komisije (ES) št. 1750/1999 z dne 23. julija 1999 o načinih uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), kot je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1763/2001 z dne 6. septembra 2001, se razveljavi.

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 219, 14.9.2002.


title: Zadeva T-97/05: Tožba družbe Sergio Rossi S.p.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 22. februarja 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/27

         Tožba družbe Sergio Rossi S.p.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 22. februarja 2005
   (Zadeva T-97/05)
   (2005/C 115/50)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina
   Družba Sergio Rossi S.p.A., ki jo zastopa in brani Alessandro Ruo, avvocato, je dne 22. februarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.
   Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe je bila družba Marcorossi S.r.l.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razveljavi izpodbijano sporno odločbo;

               2.

               toženi stranki kot neuspeli stranki v postopku naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Marcorossi S.r.l.

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „MARCOROSSI“ — Prijava za registracijo št. 1.405.869 za proizvode razreda 18 (torbe, kovčki, majhni izdelki iz usnja, denarnice, večnamenske torbe in dežniki) in 25 (čevlji, pasovi in oblačila)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku ugovora:

               Tožeča stranka

               Znamka ali znak, navajan v postopku ugovora:

               Italijanska in registrirana mednarodna znamka „MISS ROSSI“ za izdelke razreda 25, italijanska znamka „SERGIO ROSSI“ za obuvala razreda 25, ter znamka Skupnosti „SERGIO ROSSI“ za proizvode razredov 3, 18 in 25

               Odločba oddelka za ugovore:

               Ugoditev ugovoru

               Odločba odbora za pritožbe:

               Ugoditev pritožbi in zavrnitev ugovora

               Tožbeni razlogi:

               Kršitev člena 8 Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, kolikor bi bilo treba znamke, ki so predmet izpodbijane odločbe, šteti za nedopustne v smislu te določbe.


title: Zadeva F-149/15: Tožba, vložena 21. decembra 2015 – ZZ/Komisija

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/46

         Tožba, vložena 21. decembra 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-149/15)
   (2016/C 068/60)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeči stranki naložena sankcija odloga povišanja v stopnji in obveznost povračila škode, ki naj bi nastala Evropski uniji, ter odškodninski zahtevek za povračilo nepremoženjske škode in škode zaradi okrnitve ugleda, ki naj bi nastala.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe tripartitnega organa za imenovanja CMS 13-005 v delu, v katerem določa odlog povišanja v stopnji za obdobje 18-ih mesecev in povračilo škode, ki je v odločbi določena na 108 596,35 EUR;

               —

               po potrebi naj se razglasi ničnosti odločbe o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

               —

               podredno naj se zniža denarna kazen iz odločbe CMS 13-005;

               —

               toženi stranki naj se naloži povračilo nepremoženjske škode in škode zaradi okrnitve ugleda tožeče stranke v višini 20 000 EUR;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-209/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – MB System proti Komisiji (Državne pomoči — Pomoč, ki jo je Nemčija dodelila skupini Biria, v obliki tihe udeležbe javnega podjetja — Odloča, s katero je bilo ugotovljeno, da pomoč ni v skladu z notranjim trgom — Odločba, izdano po tem, ko je Splošno sodišče razglasilo za nično prejšnjo odločbo, ki se je nanašala na isti postopek — Prednost — Merilo zasebnega vlagatelja — Pojem podjetja v težavah — Izračun elementa pomoči — Očitna napaka pri presoji)

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/6

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – MB System proti Komisiji
   (Zadeva T-209/11) (1)

   (Državne pomoči - Pomoč, ki jo je Nemčija dodelila skupini Biria, v obliki tihe udeležbe javnega podjetja - Odloča, s katero je bilo ugotovljeno, da pomoč ni v skladu z notranjim trgom - Odločba, izdano po tem, ko je Splošno sodišče razglasilo za nično prejšnjo odločbo, ki se je nanašala na isti postopek - Prednost - Merilo zasebnega vlagatelja - Pojem podjetja v težavah - Izračun elementa pomoči - Očitna napaka pri presoji)
   2013/C 233/09
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Nemčija) (zastopnika: G. Brüggen in C. Geiert, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Erlbacher in T. Maxian Rusche, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 14. decembra 2010 o državni pomoči C-38/05 (ex NN 52/04) Nemčije v korist skupine Biria (JO 2011, L 195, str. 55)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi MB System GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov, skupaj s stroški, nastalimi v okviru postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011.


title: Zadeva C-378/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale di Roma (Italija) 16. julija 2015 – Mercedes Benz Italia SpA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale di Roma (Italija) 16. julija 2015 – Mercedes Benz Italia SpA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
   (Zadeva C-378/15)
   (2015/C 337/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Regionale di Roma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Mercedes Benz Italia SpA

      Nasprotna stranka: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Sodišče naj odloči, ali sta nacionalna zakonodaja (zlasti člena 19(5) in 19a uredbe predsednika republike št. 633 iz leta 1972) in praksa nacionalnega davčnega organa, v skladu s katerima je treba upoštevati strukturo prometa gospodarskega subjekta tudi za ugotavljanje tako imenovanih pomožnih transakcij brez določitve metode izračuna, ki temelji na strukturi in dejanskem namenu nabav, in ki objektivno odraža dejanski delež stroškov, nastalih pri posameznih obdavčenih in neobdavčenih transakcijah davčnega zavezanca, za namene izvajanja pravice do odbitka v nasprotju z razlago členov 168, 173, 174 in 175 Direktive 2006/112/ES (1), ki temelji na načelih sorazmernosti, učinkovitosti in nevtralnosti, kot so določena v pravu Skupnosti.

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-271/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Mons – Belgija) – Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens proti État belge (Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Šesta direktiva 77/388/EGS — Pravica do odbitka vstopnega davka — Obveznosti davčnega zavezanca — Imetništvo nepravilnih ali nenatančnih računov — Izpustitev obveznih podatkov — Nepriznanje pravice do odbitka — Naknadni dokazi o dejanskem obstoju zaračunanih transakcij — Popravljanje računov — Pravica do vračila DDV — Načelo nevtralnosti)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/35

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Mons – Belgija) – Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens proti État belge
   (Zadeva C-271/12) (1)

   (Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Šesta direktiva 77/388/EGS - Pravica do odbitka vstopnega davka - Obveznosti davčnega zavezanca - Imetništvo nepravilnih ali nenatančnih računov - Izpustitev obveznih podatkov - Nepriznanje pravice do odbitka - Naknadni dokazi o dejanskem obstoju zaračunanih transakcij - Popravljanje računov - Pravica do vračila DDV - Načelo nevtralnosti)
   2013/C 225/60
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Mons

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens, Petroma Transports SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens

      Tožena stranka: État belge

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel de Mons – Belgija – Razlaga pravil o davku na dodano vrednost – Odbitek vstopnega davka – Obveznost davčnega zavezanca – Pogojenost pravice do odbitka DDV z imetjem računa, ki obvezno vsebuje nekatere podatke – Pojem bistvenega podatka – Zavrnitev pravice do odbitka – Naknadna predložitev informacij, s katerimi se dokazujejo resničnost, narava in znesek opravljenih storitev – Skladnost s pravom Unije nacionalne sodne prakse, v kateri je pravica do odbitka zavrnjena, če na računu niso navedeni obvezni podatki – Razlaga načela nevtralnosti – Vpliv nejasnosti računov na obveznost države za vračilo prejetega DDV

      Izrek

               1.

               Določbe Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 94/5/ES z dne 14. februarja 1994, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot je obravnavana v postopku v glavni stvari, na podlagi katere je lahko davčnim zavezancem, prejemnikom storitev, ki imajo nepopolne račune, zavrnjena pravica do odbitka DDV, čeprav so ti računi po sprejetju take zavrnilne odločbe dopolnjeni s predložitvijo podatkov za dokaz dejanskega obstoja, narave in zneska zaračunanih transakcij.

               2.

               Načelo davčne nevtralnosti ne nasprotuje temu, da davčna uprava zavrne vračilo DDV, ki ga je odvedla družba, izvajalka storitev, kadar je bilo uresničevanje pravice do odbitka DDV, ki je bil odveden v zvezi s temi storitvami, družbam, ki so prejele te storitve, zavrnjeno zaradi nepravilnosti na računih, ki jih je izdala zadevna družba, izvajalka storitev.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva F-132/11: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. novembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Člen 34(1) in (6) Poslovnika — Tožba, ki je bila pravočasno vložena po telefaksu — Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na izvirniku tožbe, ki je bil poslan po pošti — Prepozna vložitev tožbe — Očitna nedopustnost — Neobstoj)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/22

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. novembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-132/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Člen 34(1) in (6) Poslovnika - Tožba, ki je bila pravočasno vložena po telefaksu - Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na izvirniku tožbe, ki je bil poslan po pošti - Prepozna vložitev tožbe - Očitna nedopustnost - Neobstoj)
   2013/C 377/51
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser in J. Baquero Cruz, zastopnika, A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Komisije, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke, prvič, da ji Komisija pisno sporoči število delovnih dni letnega dopusta, pridobljenih pred letom 2005 in med leti od 2005 do 2010, do katerih je imela pravico v času vložitve prošnje, ter število dni dopusta, do katerih bi imela tožeča stranka pravico do konca leta 2010, drugič, da ji omogoči izrabiti vse te dni dopusta, in, tretjič, da ji navede morebitne razloge, iz katerih bi lahko bila te prošnja zavrnjena.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 65. 3.3.2012, str. 23.


title: Zadeva T-495/12: Tožba, vložena 16. novembra 2012 – European Drinks proti UUNT – Alexandrion Grup Romania (Dracula Bite)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/57

         Tožba, vložena 16. novembra 2012 – European Drinks proti UUNT – Alexandrion Grup Romania (Dracula Bite)
   (Zadeva T-495/12)
   2013/C 26/115
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: European Drinks SA (Ștei, Romunija) (zastopnik: V. von Bomhard, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: SC Alexandrion Grup Romania Srl (Pleasa, Romunija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. septembra 2012 v zadevi R 680/2011-4 razveljavi; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna barvna znamka „Dracula Bite“ za proizvode in storitve iz razredov 33, 35 in 39 – prijava znamke Skupnosti št. 7588247

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: prijava romunske znamke št. 34847 figurativne znamke „Dracula“ za blago in storitve iz razredov 33 in 35

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 42(2) in 42(3) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-272/10: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 18. januarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Efeteio Thessalonikis – Grčija) – Souzana Berkizi-Nikolakaki proti Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.), Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Člen 104(3) Poslovnika — Socialna politika — Člen 155(2) PDEU — Direktiva 1999/70/ES — Določba 8 okvirnega sporazuma o delu za določen čas — Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju — Veriženje pogodb — Zloraba — Sankcije — Sprememba v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas — Podrobna postopkovna pravila — Prekluzivni rok — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti — Znižanje splošne ravni varstva delavcev)

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/3

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 18. januarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Efeteio Thessalonikis – Grčija) – Souzana Berkizi-Nikolakaki proti Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.), Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis
   (Zadeva C-272/10) (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Socialna politika - Člen 155(2) PDEU - Direktiva 1999/70/ES - Določba 8 okvirnega sporazuma o delu za določen čas - Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju - Veriženje pogodb - Zloraba - Sankcije - Sprememba v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas - Podrobna postopkovna pravila - Prekluzivni rok - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti - Znižanje splošne ravni varstva delavcev)
   2011/C 120/05
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis

      Stranke

      Tožeča stranka: Souzana Berkizi-Nikolakaki

      Toženi stranki: Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.), Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Dioikitiko Efeteio Thessalonikis – Razlaga določbe 8(3) priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) – Nacionalni predpis, ki določa prekluziven rok za spremembo pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas

      Izrek

               1.

               Člen 155(2) PDEU in okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalnemu predpisu, kot je člen 11(2) predsedniškega dekreta št. 164/2004, ki vsebuje določbe o delavcih, zaposlenih na podlagi pogodb za določen čas v javnem sektorju, in ki določa, da mora delavec zahtevo za spremembo verižnih pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki bi lahko pomenile zlorabo, v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, pri pristojnem organu vložiti v prekluzivnem roku dveh mesecev od začetka veljavnosti navedenega dekreta, pod pogojem, da ta rok ni manj ugoden od tistega, ki se nanaša na podobne tožbe po notranjem pravu s področja delovnega prava, in da ne onemogoča ali pretirano otežuje izvajanje pravic, priznanih s pravom Unije, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

               2.

               Določbo 8(3) okvirnega sporazuma o delu za določen čas je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu predpisu, kot je člen 11(2) predsedniškega dekreta št. 164/2004, ki določa, da mora delavec zahtevo za spremembo verižnih pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki bi lahko pomenile zlorabo, v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, pri pristojnem organu vložiti v prekluzivnem roku dveh mesecev od začetka veljavnosti navedenega dekreta, čeprav so podobni predpisi, ki so veljali pred tem, omogočali podaljšanje ustreznih rokov, če ta predpis ne vpliva na splošno raven varstva delavcev, zaposlenih za določen čas.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva C-570/10: Tožba, vložena 6. decembra 2010 – Evropska komisija proti Irski

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/22

         Tožba, vložena 6. decembra 2010 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-570/10)
   2011/C 63/40
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Yerrell in M. Mac Aodha, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Irska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2008/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o notranjem prevozu nevarnega blaga, (1) oziroma vsekakor s tem, da o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 10 te Direktive;

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive se je iztekel 30. junija 2009.

      (1)  UL L 260, str. 13.


title: Zadeva T-663/13 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2014 – Računsko sodišče proti BF (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Imenovanje na položaj direktorja za kadrovske zadeve — Zavrnitev prijave — Obveznost obrazložitve poročila, ki ga predloži predizbirna komisija)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2014 – Računsko sodišče proti BF
   (Zadeva T-663/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Imenovanje na položaj direktorja za kadrovske zadeve - Zavrnitev prijave - Obveznost obrazložitve poročila, ki ga predloži predizbirna komisija))
   2014/C 421/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Računsko sodišče Evropske unije (zastopnika: T. Kennedy in J. Vermer, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: BF (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 17. oktobra 2013, BF/Računsko sodišče (F-69/11), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Računsko sodišče Evropske unije nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov BF v okviru tega postopka.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva F-46/14: Sklep Sodišča za uslužbence z dne (tretji senat) 20. julija 2016 – Hoeve/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Pokojninske pravice, pridobljene pred nastopom službe pri Uniji, v okviru nacionalnega pokojninskega sistema – Prenos v pokojninski sistem Unije – Predlog za priznanje pokojninske dobe – Ugovor nedopustnosti – Pojem akt, ki posega v položaj – Člen 83 Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/50

      Sklep Sodišča za uslužbence z dne (tretji senat) 20. julija 2016 – Hoeve/Komisija
      (Zadeva F-46/14) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Pokojninske pravice, pridobljene pred nastopom službe pri Uniji, v okviru nacionalnega pokojninskega sistema - Prenos v pokojninski sistem Unije - Predlog za priznanje pokojninske dobe - Ugovor nedopustnosti - Pojem akt, ki posega v položaj - Člen 83 Poslovnika))
      (2016/C 364/64)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Roelof-Jan Wino Hoeve (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas in J.-N. Louis, odvetniki, nato J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G Gattinara, agent, nazadnje G Gattinara in F. Simonetti, agenta)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  Roelof-Jan Wino Hoeve nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 212, 7.7.2014, str. 47.


title: Zadeva C-442/11: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 9. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Novartis AG proti Actavis UK Ltd (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Zdravila — Dodatni varstveni certifikat — Uredba (ES) št. 469/2009 — Člena 4 in 5 — Ena učinkovina za katero je bil podeljen ta certifikat — Obseg varstva — Zdravilo, ki vsebuje več učinkovin med katerimi je tudi tista, za katero je bil podeljen certifikat)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/12

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 9. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Novartis AG proti Actavis UK Ltd
   (Zadeva C-442/11) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Zdravila - Dodatni varstveni certifikat - Uredba (ES) št. 469/2009 - Člena 4 in 5 - Ena učinkovina za katero je bil podeljen ta certifikat - Obseg varstva - Zdravilo, ki vsebuje več učinkovin med katerimi je tudi tista, za katero je bil podeljen certifikat)
   2012/C 133/22
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki

      Tožeča stranka: Novartis AG

      Tožena stranka: Actavis UK Ltd

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Chancery Division) – Razlaga členov 4 in 5 Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1) – Obseg certifikata – Zgolj varstvo zdravil, ki vsebujejo le varovano učinkovino ali tudi varstvo zdravil, ki vsebujejo varovano učinkovino v kombinaciji z drugo učinkovino.

      Izrek

   Člena 4 in 5 Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila je treba razlagati tako da lahko, kadar je bil „izdelek“, ki ga predstavlja učinkovina zavarovan z osnovnim patentom in se je njegov imetnik lahko oprl na varstvo, ki ga glede tega „izdelka“ daje patent da je nasprotoval trženju zdravila, ki vsebuje to učinkovino v kombinaciji z drugo ali drugimi učinkovinami, dodatni varstveni certifikat, ki je bil podeljen za isti „izdelek“ po poteku veljavnosti osnovnega patenta njegovemu imetniku omogoči, da nasprotuje temu, da bi tretji tržil zdravilo, ki vsebuje ta izdelek kar zadeva uporabo „izdelka“ kot zdravila, ki je bilo dovoljeno pred potekom veljavnosti tega certifikata.

      (1)  UL C 311, 22.10.2011.


title: Zadeva C-99/17 P: Pritožba, ki jo je Infineon Technologies AG vložila 24. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-758/14, Infineon Technologies AG/Evropska komisija

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/20

         Pritožba, ki jo je Infineon Technologies AG vložila 24. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-758/14, Infineon Technologies AG/Evropska komisija
   (Zadeva C-99/17 P)
   (2017/C 168/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Infineon Technologies AG (zastopnika: M. Klusmann, T. Lübbig, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. oktobra 2016, v zadevi T-758/14;

               —

               za ničnega razglasi sklep Evropske komisije št. C(2014) 6250 final z dne 3. septembra 2014 (zadeva AT.39574 – Smart Card Chips) v delu, v katerem se nanaša na Infineon Technologies AG;

               —

               alternativno, zmanjša znesek globe v višini 82 874 000 EUR, naložene pritožnici v skladu s členom 457 (a) sklepa Komisije z dne 3. septembra 2014, na primeren znesek;

               —

               alternativno, zadevo v ponovno odločanje vrne Splošnemu sodišču;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo svoji pritožbi v bistvu navaja:

               —

               Splošno sodišče je kršilo svojo obveznost izvedbe zadostnega nadzora izpodbijanega sklepa, kot je določeno v členu 263 PDEU, zlasti zato, ker je Splošno sodišče v tem primeru imelo napačen pristop s spornim kontaktom, ko je izvedlo nepopoln selektiven sodni nadzor. Kljub temu, da je pritožnica izpodbijala vse zadevne kontakte v sklepu, je Splošno sodišče preverilo samo polovico teh kontaktov, ne da bi ustrezno utemeljilo izbiro konkretnih kontaktov, ki jih je treba oziroma jih ni treba preveriti in brez vsakršne pravne podlage za to.

               —

               Komisija in Splošno sodišče sta napačno uporabila pravo v zvezi z uporabo člena 101 PDEU, zlasti zaradi ugotovitve glede „celovite“ omejitve konkurence z razlogom na strani pritožnice, predvsem z izmenjavo splošnih tržnih trendov in napovedjo razvoja cen. Še več, Splošno sodišče in Komisija nista upoštevala pogojev za vzpostavitev enotne in nadaljevane kršitve, kot jo je Splošno sodišče zahtevalo v svoji sodni praksi.

               —

               Komisija in Splošno sodišče sta napačno uporabila pravo v zvezi z izračunom zneska globe, naložene pritožnici. Splošno sodišče zlasti ni upoštevalo učinkov, ki izhajajo iz njegovega nepopolnega sodnega nadzora (pri čemer je preverilo samo nekatere od izpodbijanih kontaktov), posledično pa ni upoštevalo obveznosti izvedbe neomejenega nadzora glede na naloženo globo. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo – ne da bi navedlo razloge – tudi v zvezi s tem, da ni v zadostni meri podalo utemeljitve glede prihodkov pritožnice, ki ne izhajajo iz SIM, kar je imelo za posledico prekomerno in nesorazmerno globo.
               Nadaljnji argumenti se nanašajo na različna izkrivljanja dokazov s strani Splošnega sodišča, napačno porazdelitev dokaznega bremena v zvezi z dokazi, ki so potencialno nezanesljivi in napačno uporabo prava v zvezi z dokazi, ki jih je uporabila Komisija zoper pritožnico, kar ni bilo razkrito tekom postopkov Komisije.

               —

               Alternativno, v sodbi je bilo napačno uporabljeno načelo sorazmernosti, zlasti v obsegu, v katerem Splošno sodišče pritožnici ni odobrilo zadostnega znižanja globe, zaradi njene omejene udeležbe v zadevni kršitvi, in ni zadostno upoštevalo olajševalnih okoliščin in okoliščine, da je absolutni znesek globe, naložene pritožnici, nesorazmeren.