title: Zadeva T-527/13: Tožba, vložena 30. septembra 2013 – Italija proti Komisiji

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/66

         Tožba, vložena 30. septembra 2013 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-527/13)
   2013/C 344/121
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopniki: S. Fiorentino, P. Grasso, avvocati dello Stato, in G. Palmieri, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije št. C(2013) 4046 final z dne 17. julija 2013, notificiran 18. julija 2013, o državni pomoči SA.33726 (11/C) (ex SA.33726 (11/NN)), ki jo je dodelila Italija (odlog plačila dajatev na mleko v Italiji), razglasi za ničen;

               —

               podredno, zgoraj navedeni sklep razglasi za ničen v delu (člen 2, točke (b), (c) in (d)), v katerem obveznost vračila razširja na pomoči, ki izhajajo iz Odločbe Sveta št. 2003/530/ES;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska republika izpodbija Sklep Evropske komisije št. C(2013) 4046 final z dne 17. julija 2013, notificiran 18. julija 2013, o državni pomoči SA.33726 (11/C) (ex SA.33726 (11/NN)), ki jo je dodelila Italija (odlog plačila dajatev na mleko v Italiji).
   Evropska komisija je s tem sklepom:

               —

               ugotovila, da odlog plačila obroka za plačilo dajatev na mleko z zapadlostjo 31. decembra 2010, ki ga je Italija odobrila prav v decembru 2010, tudi zaradi izvedbenih določb pomeni pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               ugotovila, da nespoštovanje pogojev, določenih z Odločbo Sveta 2003/530/ES, povzročeno z zgoraj navedenim odlogom plačila, pomeni pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               Italiji naložila, naj zagotovi vračilo zgoraj navedenih nezdružljivih pomoči od upravičencev do odloga, vključno z obrestmi.

         Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 3(7) Uredbe Komisije (ES) št. 1535/2007 z dne 20. decembra 2007 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomočeh de minimis v sektorju kmetijske proizvodnje (UL L 337, str. 35).

                           —

                           V zvezi s tem navaja, da se izpodbijani sklep na to določbo opira na podlagi napačne predpostavke, da obstoječa pomoč, ki je bila odobrena z Odločbo Sveta št. 2003/530/ES z dne 16. julija 2003, pomeni največji znesek, ki se ga lahko prizna proizvajalcem mleka, s posledico, da bi vsak morebitni dodaten ukrep pomoči, pa čeprav zanj velja ureditev de minimis (in čeprav je samo postranskega pomena), po samem pravu zaradi seštevanja pomenil pomoč, ki je večja od dovoljene.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 3(2) zgoraj navedene Uredbe Komisije (ES) št. 1535/2007, člena 1(c) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339) in člena 4(1) Uredbe (ES) št. 794/2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 4, str. 3), ter na pomanjkljivost obrazložitve.

                           —

                           V zvezi s tem navaja, da se je v izpodbijanem sklepu navedeni člen 3(2) (ki zadeva kumuliranje pomoči, ki vsaka zase spadajo v ureditev de minimis) uporabil za primer, v katerem se je pomoč de minimis pridružila obstoječi pomoči. Poleg tega je sporni ukrep v sklepu napačno opredeljen kot sprememba obstoječe pomoči v smislu člena 1(c) Uredbe št. 659/1999. Šestmesečni odlog plačila enega od letnih obrokov je namreč pomenil samostojen ukrep, vsekakor pa ni povzročil bistvene spremembe obstoječe pomoči. Poleg tega ni pomenil več kot 20-odstotnega povečanja prvotnega zneska sheme obstoječih pomoči in ni vplival na presojo združljivosti te sheme. Komisija pa vsekakor ni zadostno obrazložila teh točk.


title: Zadeva C-329/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Sezione Terza (Italija) 5. julija 2010 – ENI SpA proti Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas e Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Sezione Terza (Italija) 5. julija 2010 – ENI SpA proti Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas e Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico
   (Zadeva C-329/10)
   ()
   2010/C 346/40
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia - Sezione Terza

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ENI SpA

      Tožena stranka: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas e Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali členi 23 ES, 43 ES, 49 ES in 56 ES ter člena 11(2) in (6) ter 24 Direktive 2003/54/ES (1) nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki – ne da bi bila o njem obveščena Komisija EU – nekaterim proizvajalcem električne energije, ki so v nekaterih okoliščinah bistveni za zadovoljitev povpraševanja po energiji za sistemske storitve, trajno nalaga, da na borzi električne energije predložijo ponudbe v skladu z načrti, ki jih neodvisno od njihove volje določi upravljavec omrežja, in ki proizvajalcem onemogoča, da bi svobodno določili plačilo na podlagi teh ponudb, saj jih veže na druga merila, ki pa niso vnaprej opredeljena„po preglednih, nediskriminatornih in tržno zasnovanih postopkih“?

      (1)  UL L 176, str. 37.


title: Zadeva F-4/08: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. marca 2009 – Hambura proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Zaposlitev — Izbirni postopek — Nepripustitev — Razpis za prosto delovno mesto PE/95/S — Neuporaba obrazca za prijavo iz Uradnega lista Evropske unije — Dopustnost — Predhodni upravni postopek)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/39

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. marca 2009 – Hambura proti Parlamentu
   (Zadeva F-4/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Zaposlitev - Izbirni postopek - Nepripustitev - Razpis za prosto delovno mesto PE/95/S - Neuporaba obrazca za prijavo iz Uradnega lista Evropske unije - Dopustnost - Predhodni upravni postopek)
   2009/C 102/57
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Johannes Hambura (Soultzbach, Francija) (zastopnik: S. Hambura, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in K. Zejdová, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti odločbe Generalnega direktorata za kadre z dne 5. decembra 2007, s katero je bila zavrnjena prijava tožeče stranke, razveljavitev natečajnega postopka PE/95/S, stroka: zdravnik, in ponovna izvedba natečajnega postopka z uporabo spletnih obrazcev za prijavo.

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               J. Hamburi se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008, str. 50.


title: Zadeva T-338/13: Tožba, vložena 21. junija 2013 – Energa Power Trading proti Komisiji

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/37

         Tožba, vložena 21. junija 2013 – Energa Power Trading proti Komisiji
   (Zadeva T-338/13)
   2013/C 252/62
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Energa Power Trading Promitheias kai Emporias Energeias AE (Atene, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Komisija ni izpolnila svojih obveznosti po Pogodbi, saj čeprav je bila k temu formalno pozvana, ni oblikovala svojega stališča glede pritožbe, vložene 9. decembra 2010 v zvezi z državno pomočjo, ki so jo grški organi nezakonito dodelili DEI in

               —

               Komisiji naloži, da nosi stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja en tožbeni razlog, in sicer da Komisija ni ukrepala v zvezi z domnevno državno pomočjo, dodeljeno DEI.
   Komisija kljub predložitvi formalnega poziva po več kot 28 mesecih (v vsakem primeru več kot 26 mesecih) ni oblikovala stališča – pozitivnega ali negativnega – glede trditve tožeče stranke da je bila DEI dodeljena nezakonita državna pomoč, s čimer ni zaključila predhodne preiskave v razumnem času. Ker prej omenjene zamude ni mogoče upravičiti z izjemnimi okoliščinami Komisija ni ukrepala, kljub njeni izključni pristojnosti, in tako kršila povezane določbe Pogodbe (in sicer člene 106, 107 in 265 PDEU) in Uredbo Sveta št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES.


title: Zadeva T-203/13 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne — Začetna vloga, vložena po telefaksu v roku za vložitev tožbe in žigosana z odvetnikovim podpisom — Vložitev izvirnika po roku — Prepozna vložitev tožbe — Očitno neutemeljena pritožba)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/33

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-203/13 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne - Začetna vloga, vložena po telefaksu v roku za vložitev tožbe in žigosana z odvetnikovim podpisom - Vložitev izvirnika po roku - Prepozna vložitev tožbe - Očitno neutemeljena pritožba)
   2014/C 45/55
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Gattinara, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 28. januarja 2013 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-92/12, še neobjavljen v ZOdl.), ki se nanaša na razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije v okviru tega postopka.

      (1)  UL C 156, 1.6.2013.


title: Zadeva T-393/06: Tožba, vložena 18. decembra 2006 — Makhteshim Agan Holding in drugi proti Komisiji

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/36

         Tožba, vložena 18. decembra 2006 — Makhteshim Agan Holding in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-393/06)
   (2007/C 20/56)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Makhteshim Agan Holding BV (Amsterdam, Nizozemska), Makhteshim Agan Italia Srl (Bergamo, Italija) in Magan Italia Srl (Bergamo, Italija) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasiti ničnost Odločbe Komisije D/531125 z dne 12. oktobra 2006;

               —

               toženi stranki naložiti, da izpolni obveznosti, ki ji jih nalaga pravo Skupnosti, in da preveri in uporabi vse razpoložljive podatke, skupaj s podatki o ljudeh, da zagotovi vključitev azinfos-metila v prilogo I k PPPD;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo vseh stroškov v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti Odločbe Komisije D/531125, vsebovane v dopisu z dne 12. oktobra 2006, naslovljene na agencijo v državi članici poročevalki, ki je v okviru Direktive 91/414/EGS o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (v nadaljevanju: PPPD) (1) pristojna za preverjanje aktivne snovi azinfos-metil, v kateri tožena stranka navaja, da ne bo sprejela odločbe glede odobritve in vključitve zadevne aktivne snovi v prilogo I k navedeni direktivi, in nadalje navaja, da ne bi bilo več, če na ravni Skupnosti ne bo odobritve do datuma, določenega v členu 8(2) PPPD, nikakršne pravne podlage, da bi snov ostala na trgu.
   Tožeče stranke trdijo, da izpodbijana odločba pomeni de facto in de iure prepoved azinfos-metila, kolikor je v njej nedvoumno navedeno, da se o vključitvi snovi v prilogo I k DFSP ne bo več odločalo, in s tem, ko skuša z nedejavnostjo tožene stranke do izteka časovne omejitve, določene za odobritev, doseči prepoved trženja azinfos-metila.
   Nadalje tožeče stranke zatrjujejo, da izpodbijana odločba glede na najmodernejše znanstvene študije, ki so jih predložile, ogroža njihovo pravico do poštene presoje zadevne snovi. Poleg tega naj bi tožena stranka s tem, da je tožeče stranke prikrajšala za pravico do ponovne registracije in nadaljevanja prodaje njihovih izdelkov v državah članicah, domnevno kršila načelo sorazmernosti ter njihovo temeljno pravico do izvajanja gospodarske dejavnosti, s tem pa posegala v njihovo lastninsko pravico.
   Tožeče stranke poleg tega zatrjujejo, da je bila izpodbijana odločba sprejeta ob bistvenih kršitvah postopka. Natančneje, pomanjkanje pobude tožene stranke, da bi predlagala vključitev azinfos-metila v prilogo I k PPPD, in prepoved trženja, ki jo skuša doseči z nedejavnostjo, kršita člen 5(2) Odločbe Sveta 1999/468/ES (2) in člen 8(2) PPPD.
   Končno, če bo Sodišče štelo, da izpodbijana odločba ni izpodbojni akt v skladu s členom 230, odstavek 4, ES, tožeče stranke navajajo, da bi morala biti njihova tožba vseeno dopustna v skladu s členom 232 ES, kolikor nedejavnost tožene stranke predstavlja protipravno opustitev ravnanja.

      (1)  UL 1991, L 230, str. 1.

      (2)  Sklep Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL 1999, L 184, str. 23).


title: Zadeva T-188/09: Tožba, vložena 12. maja 2009 — Galileo International Technology proti UUNT — Residencias Universitarias (GALILEO)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/53

         Tožba, vložena 12. maja 2009 — Galileo International Technology proti UUNT — Residencias Universitarias (GALILEO)
   (Zadeva T-188/09)
   2009/C 180/98
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (zastopnika: M. Blair in K. Gilbert, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Residencias Universitarias, SA (Valencija, Španija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. februarja 2009 v zadevi R 471/2005-4 naj se razveljavi; in

               —

               UUNT in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „GALILEO“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 39, 41 in 42

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracije figurativne znamke „GALILEO GALILEI“ v Španiji za storitve iz razredov 39, 41 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009), ker naj bi odbor za pritožbe kršil določbe postopka po členu 63(2) Uredbe Sveta št. 40/94 (postal člen 65(2) Uredbe Sveta št. 207/2009), ker ni zadeve vrnil v odločanje oddelku za ugovore; kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker naj odbor za pritožbe ne bi pravilno presodil verjetnost zmede in naj bi nepravilno sklepal, da tožeča stranka ni izpodbijala utemeljitve oddelka za ugovore v zvezi s tem; odbor za pritožbe naj bi napačno presodil podobnost in verjetnost zmede med zadevnimi znamkami ter naj ne bi dovolj obrazložil svojih ugotovitev.


title: Zadeva C-541/07: Tožba, vložena 30. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/38

         Tožba, vložena 30. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-541/07)
   (2008/C 22/67)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Patakia, zastopnik)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika, s tem da je z odredbo Ministrstva za promet št. 12078/1343 z dne 3. marca 2004 – kot se razlaga na podlagi navodila Direkcije za cestno-prometno varnost in okolje št. 45007/4795 z dne 28. julija 2004 – na splošno prepovedala, da se na okna vozil nameščajo folije za stekla, ki so zakonito proizvedene in/ali se zakonito prodajajo na trgu v drugih državah članicah Evropske unije, ni izpolnila obveznosti iz členov 28 ES in 30 ES.

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Komisija je po prejemu pritožbe preučila grško zakonodajo, ki prepoveduje namestitev folij za stekla na vetrobranska stekla in okna vozil.

               2.

               Komisija meni, da ta prepoved ne spada na področje uporabe Direktive 92/22/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/92/ES, in da jo je zaradi neuskladitve na ravni Skupnosti treba presojati v okviru členov 28 ES in 30 ES.

               3.

               Ta prepoved pomeni ukrep, ki ima enak učinek kot količinske omejitve pri prostem pretoku blaga in krši člen 28 ES, če v Grčiji dejansko pomeni oviro za trgovanje s folijami, ki so zakonito proizvedene in so zakonito dane v promet v drugih državah članicah.

               4.

               Komisija prav tako meni, da grškim organom ni uspelo dokazati, da je ukrep upravičen in da je hkrati spoštovano načelo sorazmernosti.

               5.

               Zlasti ni bilo dokazano, da pri izvajanju nadzora obstajajo merila za ugotovitev, ali te folije izpolnjujejo določene minimalne pogoje, kot trdijo grški organi.

               6.

               Komisija zato meni, da navedena določba pomeni kršitev člena 28 ES, ki je ni mogoče upravičiti niti na podlagi člena 30 ES niti z nujnimi razlogi javnega interesa v smislu sodne prakse Sodišča.


title: Zadeva T-323/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2010 – Komisija proti Irish Electricity Generating (Arbitražna klavzula — Pogodba, sklenjena v okviru posebnega programa za raziskave in tehnološki razvoj, vključno s predstavitvenimi dejavnostmi, na področju nejedrske energije (1994-1998) — Neizpolnjevanje pogodbe — Vračilo predplačil — Zamudne obresti — Postopek izdaje zamudne sodbe)

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2010 – Komisija proti Irish Electricity Generating
   (Zadeva T-323/09) (1)

   (Arbitražna klavzula - Pogodba, sklenjena v okviru posebnega programa za raziskave in tehnološki razvoj, vključno s predstavitvenimi dejavnostmi, na področju nejedrske energije (1994-1998) - Neizpolnjevanje pogodbe - Vračilo predplačil - Zamudne obresti - Postopek izdaje zamudne sodbe)
   2011/C 38/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: A.-M. Rouchaud-Joët in F. Mirza, zastopnika, skupaj z U. O’Dwyerjem in A. Martinom, solicitors)

      Tožena stranka: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Irska)

      Predmet

   Tožba na podlagi arbitražne klavzule, s katero se zahteva, naj se Irish Electricity Generating Co. Ltd naloži vračilo zneska 180 664,70 EUR, ki ustreza delu predplačil, ki jih je opravila Komisija in ki so bila nakazana tej družbi v okviru pogodbe WE/178/97/IE/GB, skupaj z zamudnimi obrestmi.

      Izrek

               1.

               Irish Electricity Generating Co. Ltd naj Evropski komisiji vrne znesek 180 664,70 EUR, skupaj z zamudnimi obrestmi:

                           —

                           od 25. avgusta 2003 do dne te sodbe je letna obrestna mera 5,56 %;

                           —

                           od dne te sodbe do končnega poplačila dolga se do 5,56 % letne obrestne mere uporablja letna obrestna mera na podlagi irskega zakona, to je zdaj člen 26 Debtors (Ireland) Act, 1840 (zakon o dolžnikih), kakor je bil spremenjen.

               2.

               Irish Electricity Generating se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva F-40/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 19. junija 2013 – CF proti EASA (Javni uslužbenci — Nekdanji začasni uslužbenec — Pogodba o zaposlitvi za določen čas — Delodajalčeva odpoved pogodbe o zaposlitvi med bolniškim dopustom — Člen 16 PZDU — Člen 48(b) PZDU — Psihično nadlegovanje)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/46

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 19. junija 2013 – CF proti EASA
   (Zadeva F-40/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Nekdanji začasni uslužbenec - Pogodba o zaposlitvi za določen čas - Delodajalčeva odpoved pogodbe o zaposlitvi med bolniškim dopustom - Člen 16 PZDU - Člen 48(b) PZDU - Psihično nadlegovanje)
   2013/C 252/80
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CF (Bierges, Belgija) (zastopnik: A. Schwend, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost v letalstvu (EASA) (zastopniki: F. Manuhutu, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duronom, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero se tožeči stranki odpove pogodba o zaposlitvi, in zahtevek za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi te odpovedi in zaradi domnevnega nadlegovanja.

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 24. maja 2011, s katero je organ Evropske agencije za varnost v letalstvu, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, odpovedal pogodbo začasnemu uslužbencu CF, se razglasi za nično.

               2.

               Evropski agenciji za varnost v letalstvu se naloži, da CF plača znesek 88 189,76 EUR kot odškodnino za premoženjsko škodo.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Evropska agencija za varnost v letalstvu nosi svoje stroške in tri četrtine stroškov CF.

               5.

               CF nosi četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012, str. 24.


title: Zadeva T-111/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Agrofert Holding proti Komisiji ( „Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s postopkom združitve podjetij — Zavrnitev dostopa“ )

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Agrofert Holding proti Komisiji
   (Zadeva T-111/07) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s postopkom združitve podjetij - Zavrnitev dostopa)
   2010/C 221/54
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Agrofert Holding a.s. (Pyšelská, Češka republika) (zastopnika: R. Pokorný in D. Šalek, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva X. Lewis in P. Costa de Oliveira, nato P. Costa de Oliveira in V. Bottka, zastopniki)

      Intervenientke v podporo tožeči stranki: Kraljevina Švedska (zastopniki: sprva A. Kruse in S. Johannesson, nato S. Johannesson, zastopniki); Republika Finska (zastopniki: J. Himmanen, A. Guimaraes-Purokoski, M. J. Heliskoski in M. Pere, zastopniki); in Kraljevina Danska (zastopnik: B. Weis Fogh, zastopnik)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Poljska) (zastopniki: S. Sołtysiński, K. Michałowska in M. Olechowski, odvetniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti, prvič, Odločbe Komisije z dne 2. avgusta 2006, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do dokumentov v zvezi s postopkom priglasitve in pred priglasitvijo prevzema Unipetrol s strani Polski Koncern Naftowy Orlen SA (COMP/M.3543) in, drugič, Odločbe Komisije D(2007) 1360 z dne 13. februarja 2007 o potrditvi te zavrnitve.

      Izrek

               1.

               Predlog za razglasitev ničnosti odgovora Evropske komisije z dne 2. avgusta 2006 ter predlog, naj Splošno sodišče odredi razkritje zaprošenih dokumentov, sta nedopustna.

               2.

               Odločba Komisije D(2007) 1360 z dne 13. februarja 2007, s katero je bil zavrnjen dostop do dokumentov v zadevi COMP/M.3543, ki se nanaša na združitev družb Polski Koncern Naftowy Orlen SA in Unipetrol, ki so bilo izmenjani med Komisijo in strankami, ki so priglasile združitev, ter med Komisijo in tretjimi osebami, ter dostop do internih dokumentov in pravnih mnenj, izdanih v tej zadevi, se razglasi za nično.

               3.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

               4.

               Kraljevina Švedska, Republika Finska, Kraljevina Danska in družba Polski Koncern Naftowy Orlen nosijo vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva F-47/06: Tožba, vložena  8. maja 2006  — Aimi in drugi proti Komisiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/25

         Tožba, vložena 8. maja 2006 — Aimi in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-47/06)
   (2006/C 154/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Nicola Aimi (Evere, Belgija) in ostali (zastopniki: A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasitev ničnosti posameznih odločb o zavrnitvi zahtev tožečih strank, da naj organ, pristojen za imenovanja (OPI), sprejme začasne ukrepe, da bi v ocenjevalnem obdobju 2005 in naslednjih zagotovil enako obravnavanje in njihove pridobljene pravice.

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V podporo svojih tožb tožeče stranke zatrjujejo, da naj bi tožena stranka z zavrnitvijo njihovih zahtev, da naj sprejme začasne ukrepe, da bi se upošteval njihov poseben položaj, nastal zaradi oblikovanja dodatnih nazivov, kršila njihovo upravičenost do kariere ob enakih pogojih kot njihovi kolegi v istem plačilnem razredu in njihove pridobljene pravice, ker se naj bi njihova predvidena kariera pomembno spremenila.
   Poleg tega tožeče stranke navajajo neobstoj ustrezne obrazložitve, ker naj bi tožena stranka ne odgovorila na tožbene razloge in bistvene trditve, ki so jih podale v svojih zahtevah in pritožbah.


title: Zadeva C-520/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo House of Lords (Združeno kraljestvo) 20. decembra 2006 — Stinger in drugi proti Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo House of Lords (Združeno kraljestvo) 20. decembra 2006 — Stinger in drugi proti Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-520/06)
   (2007/C 56/33)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   House of Lords
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stinger in drugi

      Tožena stranka: Her Majesty's Revenue and Customs
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je v skladu s členom 7(1) Direktive 2003/88/ES (1) delavec, ki je zaradi bolezni odsoten za dalj časa, upravičen, da se mu (i) prihajajoče obdobje šteje za plačani letni dopust in (ii) da vzame plačani letni dopust, in sicer v obeh primerih v obdobju, ki bi se drugače štelo za odsotnost zaradi bolezni?

               2)

               Ali člen 7(2) Direktive 2003/88/ES — če država članica izvaja diskrecijsko pravico nadomestiti minimalni plačani letni dopust z denarnim nadomestilom v primeru prenehanja delovnega razmerja v skladu s členom 7(2), ko je bil delavec celotno ali del leta, v katerem je delovno razmerje prenehalo, odsoten zaradi bolezni — določa kakšne zahteve ali merila, na podlagi katerih bi bilo mogoče določiti, ali je treba plačati nadomestilo, oziroma, kako ga je treba izračunati?

      (1)  UL L 299, str. 9.


title: Zadeva C-606/16 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-80/14, PT Musim Mas/Svet

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/35

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-80/14, PT Musim Mas/Svet
   (Zadeva C-606/16 P)
   (2017/C 030/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Evropska komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016, ki je bila Svetu vročena 16. septembra 2016, v zadevi T-80/14, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Svet Evropske unije;

               —

               zavrne prvostopenjsko tožbo za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe; in

               —

               tožeči stranki naloži plačilo stroškov Sveta v zvezi s postopkom na prvi stopnji in pritožbenim postopkom.

         Podredno:

               —

               zadeve naj vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

               —

               odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka naj se pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                  Prvič, Splošno sodišče naj bi z uporabo napačnega pravnega preizkusa pri presoji, ali je imel Svet na voljo dokaze za svojo določitev, da so bile nacionalne cene surovin, navedene v registrih zadevnih indonezijskih izvoznikov, dovolj izkrivljene, da se upravičeno niso upoštevale in da se je uporabila metodologija iz člena 2(5), drugi pododstavek, osnovne uredbe (1). S tem naj bi Splošno sodišče instituciji naložilo preveliko dokazno breme.

               2.

                  Drugič, ugotovitev Splošnega sodišča, da na podlagi dokazov, ki so jih predložile institucije, ni mogoče ugotoviti, da so bile v Indoneziji cene glavnih surovin znatno izkrivljene zaradi sistema diferenciranih izvoznih davkov, naj ne bi bila primerno obrazložena.

               3.

                  Tretjič, izrek izpodbijane sodbe, s katerim so protidampinške dajatve razglašene za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, naj ne bi bil sorazmeren v primerjavi z edinim razlogom za razglasitev ničnosti, ki ga je sprejelo Splošno sodišče, in naj bi povzročal prekomerne učinke ugotovitve nezakonitosti.

               4.

               Svet bo dokazal, da je bilo v izpodbijani sodbi pravo večkrat napačno uporabljeno, kar naj bi vplivalo na njeno veljavnost. Poleg tega Svet trdi, da so dejstva, na katerih temelji drugi del drugega tožbenega razloga tožeče stranke na prvi stopnji, dovolj dokazana, da lahko Sodišče odloči o tem razlogu in tožbo zavrne.

               5.

               Svet zato spoštljivo predlaga, naj se izpodbijana sodba razveljavi in naj se predlog tožeče stranke na prvi stopnji za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe zavrne.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 343, str. 51, v nadaljevanju: osnovna uredba).


title: Združeni zadevi T-433/11 in T-98/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Makhlouf proti Svetu

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/66

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Makhlouf proti Svetu
   (Združeni zadevi T-433/11 in T-98/12) (1)

   2014/C 253/90
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris združenih zadev.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva T-24/13: Tožba, vložena 21. januarja 2013 – Cactus proti UUNT – Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/20

         Tožba, vložena 21. januarja 2013 – Cactus proti UUNT – Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)
   (Zadeva T-24/13)
   2013/C 101/43
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cactus SA (Bertrange, Luksemburg) (zastopnik: K. Manhaeve, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Isabel Del Rio Rodríguez (Malaga, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 19. oktobra 2012;

               —

               toženi stranki in – če je mogoče – Isabel Del Rio Rodriguez naloži solidarno plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ“ za proizvode in storitve iz razredov 31, 39 in 44 – prijava znamke Skupnosti št. 8 489 643

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: prijava znamke Skupnosti št. 963 694 besedne znamke „CACTUS“ za proizvode in storitve iz razredov 2, 3, od 5 do 9, 11, 16, 18, 20, 21, od 23 do 35, 39, 41 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru in delna zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 76(1) in (2) ter 75 Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-253/09: Tožba, vložena 26. junija 2009 — Wilo proti UUNT (oblika ohišja motorja)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/44

         Tožba, vložena 26. junija 2009 — Wilo proti UUNT (oblika ohišja motorja)
   (Zadeva T-253/09)
   2009/C 205/80
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wilo SE (Dortmund, Nemčija) (zastopnik: G. Braun, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. marca 2009 v zadevi AZ. R 1184/2008-1 naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka, ki upodablja ohišje motorja toplotne črpalke, za proizvode iz razredov 7 in 11(prijava št. 5 805692)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev registracije

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1)), ker naj bi prijavljena znamka imela potrebni minimalni razlikovalni učinek.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva F-19/06: Tožba, vložena  20. februarja 2006  — Semeraro proti Komisiji

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/30

         Tožba, vložena 20. februarja 2006 — Semeraro proti Komisiji
   (Zadeva F-19/06)
   (2006/C 108/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Maria Magdalena Semeraro (Bruselj, Belgija) (Zastopnik: L. Vogel, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se za nično odločba, ki jo je 8. novembra 2005 sprejel organ, pristojen za imenovanja (OPI), s katero je zavrnil pritožbo tožeče stranke z dne 12. avgusta 2005 zoper karierno ocenjevalno poročilo (KOP), ki ji je bilo izdano za leto 2004;

               —

               če je potrebno, naj se razglasi za ničnega tudi navedeno poročilo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki, uradnici Komisije, ki je napredovala v naziv C*6 30. novembra 2004 je bilo v okviru ocenjevalnega leta 2004 podeljeno precej znižano število točk za delovno uspešnost glede na prejšnja leta.
   Ker je bila njena pritožba glede tega zavrnjena, je tožeča stranka vložila to tožbo, v kateri navaja tri tožbene razloge.
   Prvi tožbeni razlog je kršitev člena 25 Kadrovskih predpisov in člena 9(7) splošnih določb o izvrševanju člena 43 Kadrovskih predpisov (SDI). Zlasti drugostopenjski ocenjevalec naj bi KOP ohranil brez sprememb, ne da bi s konkretnimi in posamičnimi dokazi odgovoril na ugovore in opažanja paritetnega ocenjevalnega odbora.
   Drugi tožbeni razlog je kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov, člena 1(2) SDI, načela sorazmernosti in načela prepovedi diskriminacije, kot tudi očitna napaka pri presoji. Po eni strani naj znižanje točk za delovno uspešnost za ocenjevalno leto 2004 ne bi bilo povezano z dejstvom, da opravljene analitične presoje ostajajo enake kot za predhodna ocenjevalna obdobja. Po drugi strani pa naj bi bila brez pomena utemeljitev, ki jo je podal organ, v skladu s katero naj bi se znižanje pojasnjevalo z napredovanjem, ki ga je tožeča stranka dosegla konec leta 2004.
   Tretji tožbeni razlog je kršitev člena 25 Kadrovskih predpisov, člena 10(3) Priloge XIII Kadrovskih predpisov, člena 9(7) SDI kot tudi očitna napaka pri presoji. Zlasti naj ne bi niti ocenjevalec niti potrjevalec niti drugostopenjski ocenjevalec zadostno utemeljili negativnega odgovora na vprašanje ali je bila tožeča stranka sposobna prevzeti funkcijo kategorije B*.


title: Zadeva T-485/08 P: Pritožba, ki jo je 13. novembra 2008 vložil Paul Lafili zoper sodbo, ki jo je 4. septembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-22/07, Lafili proti Komisiji

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/31

         Pritožba, ki jo je 13. novembra 2008 vložil Paul Lafili zoper sodbo, ki jo je 4. septembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-22/07, Lafili proti Komisiji
   (Zadeva T-485/08 P)
   (2009/C 19/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Paul Lafili (Genk, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               razveljavi naj se sodba Sodišča za uslužbence EU z dne 4. septembra 2008 v zadevi F-22/07 v delu, v katerem so bili z njo zavrnjeni razlogi v zvezi s kršitvijo členov 44 in 46 kadrovskih predpisov, člena 7 priloge XIII k kadrovskim predpisom ter kršitvijo načela zaupanja v pravo;

               —

               pritožniku naj se zato ugodi glede zahtevkov, ki jih je uveljavljal na prvi stopnji, in tako:

                           —

                           razglasi za nično odločbo o razporeditvi tožeče stranke v naziv AD 13, plačilni razred 5, kot izhaja iz obvestila GD ADMIN z dne 11. maja 2006 in iz pritožnikovega plačilnega lista za junij 2006 ter njegovih nadaljnjih plačilnih listov;

                           —

                           posledično:

                                       —

                                       naj se pritožnika – z učinkom od 1. maja 2006 – ponovno razporedi v naziv AD 13, plačilni razred 2, in ohrani naj se količnik 1,1172071

                                       —

                                       v celoti naj se obnovi ustrezna kariera pritožnika z retroaktivnim učinkom od 1. maja 2006 – od datuma, na katerega se nanašata ustrezno popravljena naziv in plačilni razred – (vključno z ustreznim ovrednotenjem njegovih izkušenj v ustrezno popravljeni razporeditvi, njegovo pravico do napredovanja in njegovo pravico do pokojnine); plača naj se zamudne obresti za skupni znesek, ki ustreza razliki med obravnavanjem, ki ustreza njegovi razporeditvi iz odločbe o razporeditvi, in tistim, ki ustreza razporeditvi, do katere naj bi bil upravičen do dneva, ko bo izdana odločba o njegovi pravilni razvrstitvi;

                           —

                           Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

               —

               nasprotni stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov, ki so nastali v postopku na prvi stopnji in pritožbenem postopku.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to pritožbo pritožnik zahteva razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 4. septembra 2008 v zadevi Lafili proti Komisiji, F-22/07, s katero je SDU za nično razglasilo odločbo vodje oddelka A 6 „Karierna struktura, ocenjevanje in napredovanje“ generalnega direktorata „Osebje in uprava“ Komisije Evropskih skupnosti z dne 11. maja 2006 v delu, v katerem so z izpodbijano sodbo zavrnjeni razlogi pritožnika v zvezi s kršitvijo členov 44 in 46 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti (v nadaljevanju: kadrovski predpisi), člena 7 priloge XIII k kadrovskim predpisom ter kršitvijo načela zaupanja v pravo.
   V utemeljitev svoje pritožbe pritožnik navaja en razlog v zvezi s kršitvijo – na prvi stopnji – členov 44 in 46 kadrovskih predpisov in člena 7 priloge XIII k kadrovskim predpisom, kršitvijo načel razlage prava Skupnosti, obveznostjo obrazložitve in izkrivljanjem dokazov.


title: Zadeva C-12/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 10. januarja 2017 – Maria Dicu/Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 10. januarja 2017 – Maria Dicu/Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani
   (Zadeva C-12/17)
   (2017/C 104/48)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maria Dicu

      Tožene stranke: Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 7 Direktive št. 2003/88/ES (1) razlagati tako, da nasprotuje določbi nacionalnega prava, ki pri določitvi trajanja letnega dopusta delavca obdobja starševskega dopusta za otroka do drugega leta starosti ne šteje za obdobje opravljanja dela?

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).


title: Združeni zadevi T-427/04 in T-17/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. novembra 2009 – Francija in France Télécom proti Komisiji ( Državne pomoči — Sistem obdavčitve družbe France Télécom z davkom od dohodkov iz dejavnosti za leta od 1994 do 2002 — Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljivo s skupnim trgom in odreditvi njenega vračila — Ugodnost — Zastaranje — Pravno utemeljeno pričakovanje — Pravna varnost — Bistvena kršitev postopka — Kolegialnost — Pravica do obrambe in postopkovne pravice zainteresiranih tretjih oseb )

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/46

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. novembra 2009 – Francija in France Télécom proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-427/04 in T-17/05) (1)

   („Državne pomoči - Sistem obdavčitve družbe France Télécom z davkom od dohodkov iz dejavnosti za leta od 1994 do 2002 - Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljivo s skupnim trgom in odreditvi njenega vračila - Ugodnost - Zastaranje - Pravno utemeljeno pričakovanje - Pravna varnost - Bistvena kršitev postopka - Kolegialnost - Pravica do obrambe in postopkovne pravice zainteresiranih tretjih oseb“)
   2010/C 24/79
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Francoska republika (zastopniki: najprej G. de Bergues, R. Abraham in S. Ramet, nato G. de Bergues, S. Ramet in E. Belliard in na koncu G. de Bergues, E. Belliard in A.-L. Vendrolini, zastopniki) in France Télécom SA (Pariz, Francija) (zastopniki: najprej A. Gosset-Grainville in L. Godfroid, nato L. Godfroid, S. Hautbourg in M. van der Woude, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Giolito in J. Buendía Sierra, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2005/709/ES z dne 2. avgusta 2004 o državni pomoči Francije za France Télécom (UL 2005, L 269, str. 30).

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Francoski republiki in družbi France Télécom SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 22.1.2005.


title: Zadeva C-270/06: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 11. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/22

         Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 11. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-270/06) (1)

   (2008/C 313/34)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik drugega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-457/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 10. oktobra 2012 vložilo Raad van State (Nizozemska) – S in Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, druga stranka v pritožbenem psotopku: G

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 10. oktobra 2012 vložilo Raad van State (Nizozemska) – S in Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, druga stranka v pritožbenem psotopku: G
   (Zadeva C-457/12)
   2013/C 26/34
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: S in Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel
   Druga stranka v pritožbenem postopku: G

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               […]
               Ali lahko državljan tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki ima prebivališče v državi članici, katere državljan je, vendar v drugi državi članici dela za delodajalca s sedežem v tej drugi državi članici, v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, na podlagi prava Unije pridobi pravico do prebivanja?

               2.

               […]
               Ali lahko državljan tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki ima prebivališče v državi članici, katere državljan je, vendar zaradi opravljanja dejavnosti za delodajalca s sedežem v isti državi članici pogosto potuje v drugo državo članico, v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, na podlagi prava Unije pridobi pravico do prebivanja?


title: Zadeva T-249/08: Tožba, vložena 24. junija 2008 – Coin proti UUNT – Dynamiki Zoi (FITCOIN)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/63

         Tožba, vložena 24. junija 2008 – Coin proti UUNT – Dynamiki Zoi (FITCOIN)
   (Zadeva T-249/08)
   (2008/C 209/112)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Coin SpA (Mestre, Benetke, Italija) (zastopnika: P. Perani in P. Pozzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dynamiki Zoi Anonymi Etairia (Peristeri, Grčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Spremeni naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. aprila 2008 v zadevi R 1429/2007 1.

               —

               Zavrne naj se znamka Skupnosti št. 3 725 298 „FITCOIN“.

               —

               Drugima strankama naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka z ugovorom pred UUN in pritožbenega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „FITCOIN“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 28, 35, 36 in 41 – prijava št. 3 725 298.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Italijanska znamka „coin“, prijava št. 160 126 za proizvode iz razreda 25; italijanska znamka „coin“, prijava št. 253 233 za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 28, 35, 36 in 41; italijanska znamka „coin“, prijava št. 240 305 za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 28, 35, 36 in 41; italijanska znamka „coin“, prijava št. 169 548 za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 28, 35, 36 in 41, razširjena na Beneluks, Francijo, Madžarsko, Avstrijo in Portugalsko; italijanska znamka „coin“, prijava št. 240 286 za proizvode in storitve iz razredov 25, razširjena na Beneluks, Francijo, Madžarsko in Avstrijo; znamka skupnosti „coin“, prijava št. 109 827 za proizvode in storitve iz razredov 6, 25, 28, 35; mednarodna znamka „coin“, prijava št. R 381 015 za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 28, 35, 36 in 41, razširjena na Beneluks, Nemčijo, Španijo, Francijo, Madžarsko, Avstrijo, Portugalsko in Slovenijo.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora v celoti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8 Uredbe Sveta št. 40/94, ker so si zadevne znamke vidno in zvočno podobne in ker so zadevni proizvodi in storitve, na katere se znamka nanaša, identični; kršitev člena 8 Uredbe Sveta št. 40/94, ker bi uporaba prijavljenih znamk verjetno povzročila zmedo.


title: Zadeva C-486/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Španija) 12. septembra 2016 – Bankia S.A./Alfredo Sánchez Martínez in Sandra Sánchez Triviño

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Španija) 12. septembra 2016 – Bankia S.A./Alfredo Sánchez Martínez in Sandra Sánchez Triviño
      (Zadeva C-486/16)
      (2016/C 441/12)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia de Alicante

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Bankia S.A.

         Toženi stranki: Alfredo Sánchez Martínez in Sandra Sánchez Triviño

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je v nasprotju s členoma 4(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, da se ob odločanju o nepoštenosti pogoja o predčasni zapadlosti, kot je ta v sporni pogodbi, sklenjeni med podjetnikom in potrošnikom, upoštevajo ne samo okoliščine iz časa sklenitve pogodbe, ampak tudi resnost neizpolnitve potrošnika v času po sklenitvi pogodbe?

                  2.

                  Ali je v nasprotju z načelom učinkovitosti iz člena 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, da se sklep o izvršbi izda na podlagi pogoja o predčasni zapadlosti, ki je bil razglašen za nepoštenega s pravnomočno sodno odločbo, izdano v postopku prejšnje izvršbe na podlagi hipoteke med istima strankama in ki temelji na isti pogodbi o hipotekarnem posojilu, čeprav pozitivni učinki materialne pravnomočnosti niso priznani v notranjem pravnem redu, ampak je v tem notranjem pravu določena možnost, da se začne nov postopek izvršbe na podlagi istega izvršilnega naslova?

                  3.

                  Ali je v okoliščinah postopka izvršbe na podlagi hipoteke, v katerem je prvostopenjsko sodišče zavrnilo sklep o izvršbi, ker je temeljil na pogoju o predčasni zapadlosti, ki je bil razglašen za nepoštenega v prejšnjem postopku izvršbe na podlagi hipoteke med istima strankama in na podlagi istega pravnega naslova, in v katerem je pritožbeno sodišče razveljavilo zavrnitev sklepa o izvršbi in vrnilo zadevo prvostopenjskemu sodišču, da to odredi izvršbo, v nasprotju z načelom učinkovitosti iz člena 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, da se mora prvostopenjsko sodišče držati tega, kar je bilo odločeno v pritožbenem postopku, ali pa je treba notranji pravni red razlagati tako, da prvostopenjsko sodišče ni vezano na to, kar je bilo odločeno na pritožbeni stopnji, kadar že obstaja prejšnja pravnomočna sodna odločba, s katero je bil pogoj o predčasni zapadlosti, na katerem temelji sklep o izvršbi, razglašen za ničen, pri čemer je treba ponovno razglasiti nedopustnost predloga za izvršbo?

         (1)
            UL L 95, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Združeni zadevi C-230/09 in C-231/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt Koblenz proti Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09) proti Theodorju Aissnu, Hermannu Rohaanu (Kmetijstvo — Sektor mleka in mlečnih proizvodov — Uredba (ES) št. 1788/2003 — Dajatev v sektorju mleka in mlečnih proizvodov — Uredba (ES) št. 1782/2003 — Sistemi neposredne podpore v okviru skupne kmetijske politike — Prenos individualnih referenčnih količin — Vpliv na izračun dajatve — Vpliv na izračun mlečne premije)

text:
               2.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt Koblenz proti Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09) proti Theodorju Aissnu, Hermannu Rohaanu
   (Združeni zadevi C-230/09 in C-231/09) (1)

   (Kmetijstvo - Sektor mleka in mlečnih proizvodov - Uredba (ES) št. 1788/2003 - Dajatev v sektorju mleka in mlečnih proizvodov - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Sistemi neposredne podpore v okviru skupne kmetijske politike - Prenos individualnih referenčnih količin - Vpliv na izračun dajatve - Vpliv na izračun mlečne premije)
   2011/C 194/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Hauptzollamt Koblenz (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09)

      Tožene stranke: Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Theodor Aissen, Hermann Rohaan (C-231/09)

      ob udeležbi: Bundesministerium der Finanzen

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Bundesfinanzhof – Razlaga člena 5(k) Uredbe Sveta (ES) št. 1788/2003 z dne 29. septembra 2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 270, str. 123) – Jemanje referenčne količine mleka nazaj v referenčnem obdobju po prenehanju zakupne pogodbe – Upoštevanje količine, ki jo je prejšnji zakupnik že prenesel v referenčnem obdobju, zato da se določi referenčna količina, ki je na voljo zakupodajalcu

      Izrek

               1.

               Člen 10(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1788/2003 z dne 29. septembra 2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2217/2004 z dne 22. decembra 2004, je treba razlagati tako, da je treba porazdelitev neuporabljenega dela nacionalne referenčne količine, dodeljene za oddajo, opraviti v sorazmerju z individualno referenčno količino vsakega proizvajalca, ki je oddal presežne količine, in sicer tisto, ki je določena na dan 1. aprila upoštevnega dvanajstmesečnega obdobja, ali v skladu z objektivnimi merili, ki jih določijo države članice. Pojem individualne referenčne količine, uporabljen v tej določbi, ne omogoča upoštevanja prenosov referenčnih količin, ki so bili izvedeni v tem obdobju.

               2.

               Nacionalni predpis, s katerim je uresničena možnost iz člena 10(3) Uredbe št. 1788/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2217/2004, namreč, da se določijo objektivna merila, v skladu s katerimi se opravi porazdelitev neuporabljenega dela nacionalne referenčne količine, dodeljene za oddajo, mora upoštevati zlasti splošna načela prava Unije in cilje, ki jim sledi skupna kmetijska politika, ter še posebej cilje, ki se nanašajo na skupno ureditev trgov v sektorju mleka.

               3.

               Ti cilji ne nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki je sprejet v okviru uporabe te možnosti in ki proizvajalcem, ki so oddali presežne količine – kadar so v upoštevnem dvanajstmesečnem obdobju v skladu z Uredbo št. 1788/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2217/2004, prevzeli individualno referenčno količino, v okviru katere je proizvajalec, ki jo je imel na voljo pred tem, že proizvedel in oddal mleko v istem obdobju – omogoča da sodelujejo pri tej porazdelitvi, pri čemer je delno ali v celoti vključena ta referenčna količina. Države članice so morale kljub temu zagotoviti, da tak predpis ni omogočal prenosov, katerih edini namen bi bil kljub formalnemu upoštevanju pogojev iz te uredbe omogočiti nekaterim proizvajalcem, ki so oddali presežne količine, da si zagotovijo ugodnejši položaj pri tej porazdelitvi.

               4.

               Pojem „individualna referenčna količina, upravičena do premije in ki je na voljo na kmetijskem gospodarstvu“ iz člena 95(1) Uredbe št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 118/2005 z dne 26. januarja 2005, ki ustreza pojmu „razpoložljiva referenčna količina“, ki je opredeljen v členu 5(k) Uredbe št. 1788/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2217/2004, je treba razlagati tako, da kadar je proizvajalec v upoštevnem dvanajstmesečnem obdobju prevzel referenčno količino, v okviru katere je mleko že oddal prenosnik v istem obdobju, glede prevzemnika ne zajema dela prenesene referenčne količine, v okviru katerega je prenosnik že oddal mleko, za katero se ne plača dajatev.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva T-409/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 20. novembra 2006 — Latino proti Komisiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/44

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 20. novembra 2006 — Latino proti Komisiji
   (Zadeva T-409/04) (1)

   (2006/C 331/98)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva C-293/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) z dne 14. junija 2004 v zadevi Beemsterboer Coldstore Services B.V. proti Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/27

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) z dne 14. junija 2004 v zadevi Beemsterboer Coldstore Services B.V. proti Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem
   (Zadeva C-293/04)
   (2004/C 228/56)
   Gerechtshof te Amsterdam je s sodbo z dne 14. junija 2004 v zadevi Beemsterboer Coldstore Services B.V. proti Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 9. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Gerechtshof te Amsterdam predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali se novo besedilo člena 220(2)(b) CZS (1) lahko uporabi v primeru, da je carinski dolg nastal in je bila naknadna izterjava izvedena preden je ta določba začela veljati?

               2)

               Če je odgovor na vprašanje pod točko I pritrdilen, ali je potrdilo EUR.1, za katero ni mogoče ugotoviti, da je dejansko napačno, ker izvor blaga za katerega je bilo izdano, ni mogel biti potrjen ob naknadni kontroli, zaradi česar in samo iz tega razloga blago izgubi svojo preferencialno obravnavo, „nepravilno potrdilo“ v smislu novega besedila člena 220(2)(b) CZS in, če je temu tako, ali se lahko zainteresirana stranka uspešno sklicuje na to določbo?

               3)

               Če je odgovor na vprašanje pod točko II pritrdilen, kdo mora dokazati, da potrdilo temelji na dejstvih, ki jih je napačno navedel izvoznik, oziroma kdo mora dokazati, da so organi, ki so izdali dovoljenje vedeli ali bi očitno morali vedeti, da blago ne more biti preferencialno obravnavano?

               4)

               Če je odgovor na vprašanje pod točko I negativen, ali se lahko zainteresirana stranka uspešno sklicuje na člen 220(2)(a) in b), CZS, tako kot se je glasil do 19. decembra 2000, v primeru da ni bilo mogoče naknadno ugotoviti, da so carinski organi potrdilo EUR.1 izdali iz utemeljenih razlogov, ki so obstajali ob njegovi izdaji?

      (1)  UL L 311, 12.12.2000, str.17.


title: Zadeva T-288/04: Tožba Kris Van Neyghem proti Odboru regij, vložena dne 15. julija 2004

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/26

         Tožba Kris Van Neyghem proti Odboru regij, vložena dne 15. julija 2004
   (Zadeva T-288/04)
   (2004/C 251/47)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Kris Van Neyghem, stanujoč v Tienen (Belgija), ki ga zastopa Dirk Janssens, je dne 15. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Odbor regij.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo 87/03;

               —

               razglasi za nično vse z njo povezane ali iz nje izhajajoče odločbe;

               —

               tožečo stranko razvrsti v naziv B 1, ali najmanj B 4/4;

               —

               Odboru regij naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je uradnik pri Odboru regij od 1. decembra 2002. Izpodbija odločbo z dne 26. marca 2003, s katero je bila dokončno razvrščena v naziv B 5, plačilni razred 4.
   V utemeljitev svoje tožbe se tožeča stranka sklicuje na pomankljivo obrazložitev sporne odločbe, na kršitev členov 5(3), 31 in 32 Kadrovskih predpisov in kršitev načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva T-418/16: Tožba, vložena 29. julija 2016 – Galletas Gullon/EUIPO – O2 Holdings (oblika zavoja)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/43

         Tožba, vložena 29. julija 2016 – Galletas Gullon/EUIPO – O2 Holdings (oblika zavoja)
   (Zadeva T-418/16)
   (2016/C 343/58)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Galletas Gullon, SA (Aguilar de Campoo, Španija) (zastopnik: M. Escudero Pérez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: O2 Holdings Ltd (Slough, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka (oblika zavoja) – znamka EU št. 3417 847

      Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 19. maja 2016 v zadevi R 1614/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in drugi stranki, če ta intervenira, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-34/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2011 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung proti Komisiji (Finančna pomoč, izplačana v okviru programa Daphné II — Določitev zneska, ki ga je treba izplačati upravičencu — Napaka pri presoji)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2011 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung proti Komisiji
   (Zadeva T-34/08) (1)

   (Finančna pomoč, izplačana v okviru programa Daphné II - Določitev zneska, ki ga je treba izplačati upravičencu - Napaka pri presoji)
   2011/C 319/21
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlin, Nemčija) (zastopniki: sprva B. Henning, nato U. Claus, in nazadnje S. Reichmann in L. J. Schmidt, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva S. Grünheid in B. Simon, nato S. Grünheid in F. Dintilhac)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 16. novembra 2007 o nepriznanju dela stroškov tožeče stranke v okviru sporazuma o finančni pomoči Daphné JAI/DAP/2004-2/052/W.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 16. novembra 2007 o nepriznanju dela stroškov Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV v okviru sporazuma o finančni pomoči Daphné JAI/DAP/2004-2/052/W se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na izdatke za postavke A 6, A 39, A 40, A 41, A 43 in E 41.

               2.

               Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung nosi dve tretjin svojih stroškov in dve tretjini stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija. Komisija nosi tretjino svojih stroškov in tretjino stroškov, ki jih je priglasil Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva C-220/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-220/09) (1)

   2010/C 51/55

      Jezik postopka: malteščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva C-134/04: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 19. aprila 2007 – Kraljevina Španija proti Svetu Evropskih skupnosti (Ribištvo – Uredba (ES) št. 2287/2003, s katero so kvote ulova razdeljene med državami članicami – Akt o pristopu Španije – Konec prehodnega obdobja – Zahteva po relativni stabilnosti – Načelo prepovedi diskriminacije – Nove ribolovne možnosti)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/3

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 19. aprila 2007 – Kraljevina Španija proti Svetu Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-134/04) (1)

   (Ribištvo - Uredba (ES) št. 2287/2003, s katero so kvote ulova razdeljene med državami članicami - Akt o pristopu Španije - Konec prehodnega obdobja - Zahteva po relativni stabilnosti - Načelo prepovedi diskriminacije - Nove ribolovne možnosti)
   (2007/C 96/04)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: M. A. Sampol Pucurull in E. Braquehais Conesa, zastopnika)

      Tožena stranka: Svet Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Florindo Gijón in G. Ramos Ruano, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in S. Pardo Quintillán, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev delne ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 2287/2003 z dne 19. decembra 2003 o določitvi ribolovnih možnosti za leto 2004 in s tem povezanih pogojev za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo v vodah Skupnosti in za plovila Skupnosti v vodah, kjer so potrebne omejitve ulova (UL L 344, str. 1), kolikor ob upoštevanju interesov Španije niso bile dodeljene nove ribolovne možnosti za Severno in Baltsko morje in to kljub zaključenem prehodnem obdobju – Diskriminacija – Izvajanje člena 20(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL L 358, str. 59)
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva T-372/08: Tožba, vložena 10. septembra 2008 – Murnauer Markenvertrieb proti UUNT – Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/34

         Tožba, vložena 10. septembra 2008 – Murnauer Markenvertrieb proti UUNT – Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)
   (Zadeva T-372/08)
   (2008/C 313/62)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Nemčija) (zastopnika: H. Daniel in O. I. Haleen, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               odločba odbora za pritožbe UUNT z dne 10. julija 2008, zadeva R 909/2007-1, naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „Notfall Bonbons“ za proizvode iz razredov 5 in 30 (Znamka Skupnosti št. 3 563 251)

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH.

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev predloga za ugotovitev ničnosti zadevne znamke.

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za izbris in ugoditev predlogu za razglasitev ničnosti zadevne znamke.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 40/94, ker znamka „Notfall Bonbons“ za zaščitene proizvode ni niti opisna niti nima razlikovalnega učinka.


               23.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/13

         Tožbe Nadzornega organa Efte zoper Kneževino Lihtenštajn, vložene dne 21. decembra 2005
   (združene zadeve E-5/05, E-6/05, E-7/05, E-8/05, E-9/05)
   (2006/C 71/08)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Tor Arne Solberg-Johansen in Elisabethann Wright, zastopnika za Nadzorni organ Efte, 35, Rue Belliard, B-1040 Bruselj, je dne 21. decembra 2005 na Sodišče Efte vložil pet tožb proti Kneževini Lihtenštajn.
   Vlagatelj zahteva, da Sodišče:

               1.

               V zadevi E-5/05: ugotovi, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko ni v predpisanem roku sprejela ali obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje Akta, navedenega v točki 5 cm Priloge XI k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah)), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu in sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XI k temu Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom in členom 7 Sporazuma EGP;

               2.

               V zadevi E-6/05: ugotovi, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko ni v predpisanem roku zagotovila izpolnjevanja ali posredovala podatkov Nadzornemu organu, s katerimi bi zagotovila izpolnjevanje določb Akta, navedenega v točki 13 a Priloge XIV in točki 5 cg Priloge XI k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu in s sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XI k temu Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom in členom 7 Sporazuma EGP;

               3.

               V zadevi E-7/05: ugotovi, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko ni v predpisanem roku sprejela ali obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje Akta, navedenega v točki 5 cj priloge XI k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu)), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu in sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XI k temu Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom in členom 7 Sporazuma EGP;

               4.

               V zadevi E-8/05: ugotovi, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko ni v predpisanem roku sprejela ali obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje Akta, navedenega v točki 5 cl priloge XI k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu in v skladu s sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XI k temu Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom in členom 7 Sporazuma EGP;

               5.

               V zadevi E-9/05: ugotovi, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko ni v predpisanem roku sprejela ali obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje Akta, navedenega v točki 5 ck priloge XI k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi)), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom in členom 7 Sporazuma EGP;
               ter

               6.

               Kneževini Lihtenštajn naloži plačilo stroškov postopka.

         Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, navedeni v podporo:

               —

               Zadeva se nanaša na neizvajanje direktiv o telekomunikacijah.

               —

               Lihtenštajn ne ugovarja, da po poteku roka ni sprejel potrebnih ukrepov za zagotovitev izvajanja direktiv.


title: Zadeva C-613/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Köln (Nemčija) 28. novembra 2016 – Juhler Holding A/S/Bundeszentralamt für Steuern

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Köln (Nemčija) 28. novembra 2016 – Juhler Holding A/S/Bundeszentralamt für Steuern
   (Zadeva C-613/16)
   (2017/C 104/37)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Köln

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Juhler Holding A/S

      Tožena stranka: Bundeszentralamt für Steuern

      Vprašanja za predhodno odločanje

               I.

               Ali člen 43, v povezavi s členom 48 ES (sedaj člen 49 v povezavi s členom 54 PDEU) nasprotuje nacionalni davčni zakonodaji, kakšna je v postopku v glavni stvari, po kateri matična družba nerezidentka, ki se v koncernu, ki je dejaven v državi njenega sedeža, trajno izčleni kot holdinška družba, ni upravičena do oprostitve plačila davka na dohodek iz kapitala na razdelitev dobička,
               če so v njej udeležene osebe, ki ne bi bile upravičene do povračila ali oprostitve, če so dohodke dosegle neposredno in

                           (1)

                           za vključitev matične družbe nerezidentke niso podani gospodarski ali drugi upoštevni razlogi ali

                           (2)

                           matična družba nerezidentka ne dosega več kot 10 % skupnih bruto prihodkov zadevnega gospodarskega leta iz naslova opravljanja lastne gospodarske dejavnosti (kar med drugim ni podano, če tuja družba svoje bruto prihodke dosega z upravljanjem premoženja) ali

                           (3)

                           matična družba nerezidentka v gospodarskem prometu ni udeležena s primerno opremljenim podjetjem glede na njen poslovni cilj, medtem ko so holdinške družbe rezidentke oproščene plačila davka na dohodek iz kapitala, ne glede na to, ali so navedeni pogoji izpolnjeni?

               II.

               Ali člen 5(1), v povezavi s členom 1(2) Direktive 90/435/EGS (1), nasprotuje nacionalni davčni zakonodaji, kakšna je v postopku v glavni stvari, po kateri matična družba nerezidentka, ki se v koncernu, ki je dejaven v državi njenega sedeža, trajno izčleni kot holdinška družba, ni upravičena do oprostitve plačila davka na dohodek iz kapitala na razdelitev dobička,
               če so v njej udeležene osebe, ki ne bi bile upravičene do povračila ali oprostitve, če so dohodke dosegle neposredno in

                           (1)

                           za vključitev matične družbe nerezidentke niso podani gospodarski ali drugi upoštevni razlogi ali

                           (2)

                           matična družba nerezidentka ne dosega več kot 10 % skupnih bruto prihodkov zadevnega gospodarskega leta iz naslova opravljanja lastne gospodarske dejavnosti (kar med drugim ni podano, če tuja družba svoje bruto prihodke dosega z upravljanjem premoženja) ali

                           (3)

                           matična družba nerezidentka v gospodarskem prometu ni udeležena s primerno opremljenim podjetjem glede na njen poslovni cilj, medtem ko so holdinške družbe rezidentke oproščene plačila davka na dohodek iz kapitala, ne glede na to, ali so navedeni pogoji izpolnjeni?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic; UL L 225, str. 6.


title: Zadeva C-148/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Zvezna republika Nemčija proti Nordzucker AG (Predhodno odločanje — Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Uniji — Določitev obsega obveznosti predaje pravic — Sankcije — Člen 16(1) in (3))

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Zvezna republika Nemčija proti Nordzucker AG
   (Zadeva C-148/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Uniji - Določitev obsega obveznosti predaje pravic - Sankcije - Člen 16(1) in (3)))
   (2015/C 213/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija

      Tožena stranka: Nordzucker AG

      Izrek

   Člen 16(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. oktobra 2004, je treba razlagati tako, da se ne uporablja za upravljavca, ki preda število pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ustreza emisijam iz preteklega leta, kot je o njih poročal in so bile preverjene v skladu s členom 15 te direktive, če se po dodatnem preverjanju, ki ga pristojni nacionalni organ opravi po poteku roka za predajo, izkaže, da je bilo poročano o prenizkih emisijah, tako da je bilo predano nezadostno število pravic.
   Države članice so pristojne, da v skladu s členom 16(1) Direktive 2003/87, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/101, določijo sankcije, ki jih je mogoče v takem položaju naložiti.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva T-219/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Regione autonoma della Sardegna/Komisija (Državne pomoči — Pomorski promet — Nadomestilo za javne storitve — Povečanje kapitala — Sklep, s katerim so bile pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in s katerim je bilo odrejeno njihovo vračilo — Likvidacija podjetja, ki je dobilo pomoč — Ohranitev pravnega interesa — Nadaljevanje postopka — Pojem pomoči — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Merilo zasebnega vlagatelja — Očitna napaka pri presoji — Napačna uporaba prava — Ugovor nezakonitosti — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Sklep 2011/21/EU — Smernice za reševanje in prestrukturiranje — Okvir Unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javno storitev — Sodba Altmark)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Regione autonoma della Sardegna/Komisija
   (Zadeva T-219/14) (1)

   ((Državne pomoči - Pomorski promet - Nadomestilo za javne storitve - Povečanje kapitala - Sklep, s katerim so bile pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in s katerim je bilo odrejeno njihovo vračilo - Likvidacija podjetja, ki je dobilo pomoč - Ohranitev pravnega interesa - Nadaljevanje postopka - Pojem pomoči - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Merilo zasebnega vlagatelja - Očitna napaka pri presoji - Napačna uporaba prava - Ugovor nezakonitosti - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Sklep 2011/21/EU - Smernice za reševanje in prestrukturiranje - Okvir Unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javno storitev - Sodba Altmark))
   (2017/C 161/27)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Regione autonoma della Sardegna (Italija) (zastopniki: T. Ledda, S. Sau, G. M. Roberti, G. Bellitti in I. Perego, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropske unije (zastopniki: G. Conte, D. Grespan, in A. Bouchagiar, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Compagnia italiana di navigazione SpA (Neapelj, Italija) (zastopniki: najprej F. Sciaudone, R. Sciaudone, D. Fioretti in A. Neri, nato M. Merola, B. Carnevale in M. Toniolo, odvetniki)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa C(2013) 9101 final Evropske komisije z dne 22. januarja 2014 o ukrepih pomoči SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C), ki jih je avtonomna pokrajina Sardinija izvedla v korist družbe Saremar, v delu, v katerem so bile s tem sklepom državne pomoči opredeljene kot ukrep nadomestila za opravljanje javne storitve in povečanje kapitala, ta ukrepa razglašena za nezdružljiva z notranjim trgom in zanj odrejeno vračilo nadomestila.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Regione autonoma della Sardegna (Italija) nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Compagnia Italiana di Navigazione SpA.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014.


title: Zadeva C-359/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Ítélőtábla (Madžarska) 7. septembra 2009 – Donat Cornelius Ebert proti Budapesti Ügyvédi Kamara

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Ítélőtábla (Madžarska) 7. septembra 2009 – Donat Cornelius Ebert proti Budapesti Ügyvédi Kamara
   (Zadeva C-359/09)
   2009/C 312/20
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Donat Cornelius Ebert

      Tožena stranka: Budapesti Ügyvédi Kamara

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče Direktivo Sveta 89/48/EGS (1) in Direktivo 98/5/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da ima tožeča stranka – ki je nemški državljan in ima opravljen pravniški državni izpit v Nemčiji, kjer je član odvetniške zbornice, vendar ima dovoljenje za bivanje na Madžarskem, kjer dela – pravico, da v sodnih in upravnih postopkih poleg nemškega naziva „Rechtsanwalt“ (odvetnik) in madžarskega naziva „európai közösségi jogász“ (pravnik Skupnosti) uporablja naziv „ügyvéd“ (odvetnik), ki je uradni naziv v državi gostiteljici (Madžarska), čeprav se na Madžarskem ni včlanil v odvetniško zbornico in ni pridobil nobenega dovoljenja?

               2.

               Ali Direktiva 98/5/ES dopolnjuje Direktivo 89/4[8]/EGS tako, da je Direktiva 98/5/ES o opravljanju poklica odvetnika lex specialis na področju odvetništva, Direktiva 89/4[8]/EGS pa je omejena na splošno urejanje priznavanja visokošolskih diplom?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL L 19, str. 16).

      (2)  Direktiva 98/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena (UL L 77, str. 36).


title: Zadeva T-68/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2013 – Kastenholz proti UUNT – Qwatchme (urne številčnice) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Model Skupnosti, ki predstavlja urne številčnice — Prejšnji neregistrirani modeli — Razlog za ničnost — Novost — Členi 4, 5 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 — Individualna narava — Drugačen celotni vtis — Členi 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002 — Prej priznana avtorska pravica — Člen 25(1)(f) Uredbe št. 6/2002)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/66

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2013 – Kastenholz proti UUNT – Qwatchme (urne številčnice)
   (Zadeva T-68/11) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Model Skupnosti, ki predstavlja urne številčnice - Prejšnji neregistrirani modeli - Razlog za ničnost - Novost - Členi 4, 5 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 - Individualna narava - Drugačen celotni vtis - Členi 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002 - Prej priznana avtorska pravica - Člen 25(1)(f) Uredbe št. 6/2002)
   2013/C 225/146
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Erich Kastenholz (Troisdorf, Nemčija) (zastopnik: L. Acker, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva S. Hanne, nato D. Walicka, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Qwatchme A/S (Løsning, Danska) (zastopnik: M. Zöbisch, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora UUNT za pritožbe z dne 2. novembra 2010 (zadeva R 1086/2009-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Erichom Kastenholzom in družbo Qwatchme A/S.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Erichu Kastenholzu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva T-220/13: Tožba, vložena 16. aprila 2013 – Scuola Elementare Maria Montessori proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/35

         Tožba, vložena 16. aprila 2013 – Scuola Elementare Maria Montessori proti Komisiji
   (Zadeva T-220/13)
   2013/C 171/66
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Rim, Italija) (zastopnika: A. Nucara in E. Gambaro, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Razlogi in glavne trditve so enaki tistim, ki se navajajo v zadevi Ferracci proti Komisiji, T-219/13.


title: Zadeva C-217/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  2. maja 2006  — Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije (Uredba (ES) št. 460/2004 — Evropska agencija za varnost omrežij in informacij — Izbira pravne podlage)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/8

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. maja 2006 — Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-217/04) (1)

   (Uredba (ES) št. 460/2004 - Evropska agencija za varnost omrežij in informacij - Izbira pravne podlage)
   (2006/C 143/16)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: M. Bethell, zastopnik, skupaj z Lordom Goldsmithom in M. N. Painesom ter T. Wardom, barrister)

      Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: K. Bradley in U. Rösslein, zastopnika); Svet Evropske unije (zastopnika: M. Veiga in A. Lopes Sabino, zastopnika)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Republika Finska (zastopnici: T. Pynnä in A. Guimaraes-Purokoski, zastopnici); Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Benyon in M. Shotter, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Uredbe (ES) št. 460/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o ustanovitvi Evropske agencije za varnost omrežij in informacij (UL L 77, str. 1) — Izbira pravne podlage
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Republika Finska in Komisija Evropskih skupnosti nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva T-462/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Galp Energia España in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Španski trg penetracijskega bitumna — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Letni sporazumi o razdelitvi trga in usklajevanju cen — Dokaz udeležbe pri omejevalnem sporazumu — Izračun zneska globe)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Galp Energia España in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-462/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Španski trg penetracijskega bitumna - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Letni sporazumi o razdelitvi trga in usklajevanju cen - Dokaz udeležbe pri omejevalnem sporazumu - Izračun zneska globe)
   2013/C 336/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Galp Energia España, SA (Alcobendas, Španija), Petróleos de Portugal (Petrogal), SA (Lizbona, Portugalska) in Galp Energia, SGPS, SA (Lizbona) (zastopnika: M. Slotboom in G. Gentil Anastácio, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, agent, sprva skupaj z J. Rivas Andrésem, odvetnikom, in M. Heenan Brónom, solicitor, nato z J. Rivas Andrésem)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti ali delne ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 4441 final z dne 3. oktobra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (zadeva COMP/38.710 – Bitumen Španija) in podredno, predlog za zmanjšanje globe, ki je bila naložena tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Člen 1 Odločbe Komisije C(2007) 4441 final z dne 3. oktobra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (zadeva COMP/38.710 – Bitumen Španija) se razglasi za ničen v delu, v katerem se z njim ugotavlja udeležba Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, in Galp Energia, SGPS, SA pri celoti sporazumov in usklajenih ravnanj na španskem trgu penetracijskega bitumna v obsegu, v katerem ta celota zajema sistem nadzora izvajanja sporazumov o razdelitvi trga in strank ter mehanizem nadomestil za izravnavo razlik, nastalih v zvezi s sporazumi o razdelitvi trga in strank.

               2.

               Člen 3 Odločbe C(2007) 4441 final se razglasi za ničen v delu, v katerem Galp Energía España, Petróleos de Portugal (Petrogal) in Galp Energia, SGPS nalaga, naj prenehajo s kršitvijo, kot je ugotovljena v členu 1 navedene odločbe, in naj ne ponavljajo nobenih dejanj ali ravnanj iz navedenega člena oziroma dejanj ali ravnanj s podobnim namenom ali učinkom v obsegu, v katerem ta kršitev zajema sistem nadzora izvajanja sporazumov o razdelitvi trga in strank ter mehanizem nadomestil za izravnavo razlik, nastalih v zvezi s sporazumi o razdelitvi trga in strank.

               3.

               Znesek globe, naložene Galp Energía España in Petróleos de Portugal (Petrogal) v členu 2 Odločbe C(2007) 4441 final, se določi na 8 277 500 EUR, znesek globe, naložene Galp Energia, SGPS v členu 2 Odločbe C(2007) 4441 final, pa se določi na 6 149 000 EUR.

               4.

               V preostalem se tožba zavrne.

               5.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva T-76/12: Tožba, vložena 15. februarja 2012 – Nu Air Compressors and Tools proti Komisiji

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/29

         Tožba, vložena 15. februarja 2012 – Nu Air Compressors and Tools proti Komisiji
   (Zadeva T-76/12)
   2012/C 118/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nu Air Compressors and Tools SpA (Robassomero, Italija) (zastopnik: R. MacLean, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj za nična razglasita člen 1 Odločbe Komisije C(2011) 8824 konč. in člen 1 Odločbe Komisije C(2011) 8812 konč. z dne 6. decembra 2011 v delu, v katerem so ji v njiju dodeljena le delna povračila protidampinških dajatev, ki jih je plačala ob uvozu nekaterih kompresorjev, narejenih na Kitajskem, in ki so bile določene v Uredbi Sveta (ES) št. 261/2008 z dne 17. marca 2008 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz nekaterih kompresorjev s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1);

               —

               naj ohrani izpodbijani odločbi v veljavi, dokler Evropska komisija ne bo sprejela ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Splošnega sodišča, izdane v tej zadevi; in

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdi,

                           —

                           da je Evropska komisija storila očitno napako pri presoji s tem, da je uporabila primerno in razumno stopnjo dobička neodvisnega EU uvoznika in tako ni določila zanesljive izvozne cene za izračun pravilnega protidampinškega povračila, s čimer je kršila člena 2(9) in 18(3) osnovne protidampinške uredbe. (2)

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom trdi,

                           —

                           da je Evropska komisija storila očitno napako pri presoji s tem, da je protidampinške dajatve odštela kot strošek pri izračunu izvozne cene in tako ni določila zanesljive stopnje dampinga za izračun pravilnih protidampinških povračil, s čimer je kršila člena 2(9) in (11) ter 11(10) osnovne protidampinške uredbe.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom trdi,

                           —

                           da je Evropska komisija ni nemudoma in zadostno obvestila o obveznih zahtevah za izpolnitev člena 11(10) osnovne protidampinške uredbe, s čimer je kršila njene pravice do obrambe in načelo dobrega upravljanja, določeno v pravu EU ter v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom trdi,

                           —

                           da je Evropska komisija tako z zgoraj navedenimi kršitvami prava EU nezakonito obdržala dodatne zneske povračil protidampinških dajatev, ki legitimno pripadajo tožeči stranki.

      (1)  UL L 81, 20.3.2008, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, 22.12.2009, str. 51).