title: Zadeva C-21/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 15. januarja 2016 – Euro Tyre BC/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 15. januarja 2016 – Euro Tyre BC/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-21/16)
   (2016/C 118/13)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Euro Tyre BC

      Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 131 in 138(1) Direktive 2006/112 (1) razlagati tako, da nasprotujeta temu, da davčna uprava države članice prodajalcu s sedežem v tej državi članici zavrne odobritev oprostitve DDV pri dobavi znotraj Skupnosti, ker kupec s sedežem v drugi državi članici ni registriran v VIES (2), niti ni v tej državi vključen v sistem obdavčitve pridobitve blaga znotraj Skupnosti, čeprav ima v času transakcije v tej drugi državi članici veljavno identifikacijsko številko za DDV, ki se je uporabljala na računih transakcij, če so kumulativno izpolnjeni materialni pogoji za dobavo znotraj Skupnosti, to pomeni, če je bila pravica razpolagati z blagom kot lastnik prenesena na kupca in če dobavitelj dokaže, da je bilo to blago odposlano ali odpeljano v drugo državo članico, in je po tem odpošiljanju ali prevozu to blago fizično zapustilo ozemlje države članice [iz katere je bilo odposlano ali odpeljano] in prispelo do kupca, ki je davčni zavezanec ali pravna oseba, ki deluje kot tak v drugi državi članici, ki ni tista, iz katere je bilo blago odposlano ali odpeljano?

               2.

               Ali načelo sorazmernosti nasprotuje razlagi člena 138(1) Direktive 2006/112/ES, v skladu s katero se oprostitev zavrne, kadar je prodajalec s sedežem v državi članici vedel, da kupec s sedežem v drugi državi članici, ki je sicer imetnik veljavne identifikacijske številke za DDV v tej drugi državi članici, ni registriran v VIES, niti ni v tej državi vključen v sistem obdavčitve pridobitve blaga znotraj Skupnosti, vendar je pričakoval, da bo retroaktivno registriran kot gospodarski subjekt znotraj Skupnosti?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

      (2)  Izmenjava podatkov o DDV.


title: Zadeva C-29/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Stralsund (Nemčija) 18. januarja 2016 – HanseYachts AG/Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Stralsund (Nemčija) 18. januarja 2016 – HanseYachts AG/Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA
   (Zadeva C-29/16)
   (2016/C 136/15)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Stralsund

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: HanseYachts AG

      Tožene stranke: Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Če procesno pravo države članice predvideva samostojni dokazni postopek, v katerem se na zahtevo sodišča izdela izvedensko mnenje (tukaj: expertise judiciaire na podlagi francoskega prava) ter če se v tej državi članici izvede takšen samostojni dokazni postopek in nato v tej isti državi članici na podlagi ugotovitev samostojnega dokaznega postopka uvede postopek s tožbo med istimi udeleženci:
   Ali je v tem primeru že pisanje, s katerim je bil uveden samostojni dokazni postopek, „pisanje o začetku postopka ali enakovredno pisanje“ v smislu člena 30, točka 1, Uredbe (ES) št. 44/2001 (1)? Ali se šele pisanje, s katerim se je začel postopek s tožbo, šteje za „pisanje o začetku postopka ali enakovredno pisanje“?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva T-36/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. marca 2009 – Furukawa Electric North America proti UUNT (SLIM LINE)

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/39

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. marca 2009 – Furukawa Electric North America proti UUNT (SLIM LINE)
   (Zadeva T-36/08) (1)

   2009/C 90/62

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva C-132/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 10 ES – Šesta direktiva o DDV – Obveznosti po nacionalni ureditvi – Nadzor obdavčljivih transakcij – Amnestija)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-132/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 10 ES - Šesta direktiva o DDV - Obveznosti po nacionalni ureditvi - Nadzor obdavčljivih transakcij - Amnestija)
   (2008/C 223/05)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in M. Afonso, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik, in G. De Bellis, avvocato dello Stato)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Obveznosti v notranji ureditvi – Nacionalni zakon, ki opušča nadzor nad obdavčljivimi transakcijami, ki so bile opravljene v več davčnih obdobjih.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, s tem da je v členih 8 in 9 zakona št. 289 o pravilih o oblikovanju letne in večletne državne bilance (finančni zakon iz leta 2003) (legge n. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) z dne 27. decembra 2002 sprejela splošno in nerazlikovalno opustitev preverjanja obdavčljivih transakcij, ki so bile opravljene v več davčnih letih, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, in iz člena 10 ES.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-190/08: Tožba, vložena 7. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/26

         Tožba, vložena 7. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-190/08)
   (2008/C 171/40)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in R. Troosters)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Nizozemska, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite oziroma o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Nizozemski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive v nacionalno pravo se je iztekel 10. oktobra 2006.

      (1)  UL L 304, str. 12.


title: Zadeva C-174/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. aprila 2011 – Finanzamt Steglitz proti Ines Zimmermann

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. aprila 2011 – Finanzamt Steglitz proti Ines Zimmermann
   (Zadeva C-174/11)
   2011/C 226/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Steglitz

      Tožena stranka: Ines Zimmermann

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 13(A)(1)(g) in/ali (2)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1) nacionalnemu zakonodajalcu dopušča, da davčno oprostitev za vse storitve ambulantne nege bolnih oseb in oseb, ki potrebujejo nego, pogojuje s tem, da so v teh ustanovah „stroške nege v prejšnjem koledarskem letu vsaj v dveh tretjinah primerov v celoti ali v pretežnem delu nosili zakonski nosilci socialnega zavarovanja ali socialne pomoči“ (člen 4, točka 16(e), zakona o prometnem davku iz leta 1993 (Umsatzsteuergesetz 1993))?

               2.

               Ali je ob upoštevanju načela nevtralnosti davka na dodano vrednost za odgovor na to vprašanje pomembno, da nacionalni zakonodajalec za te storitve pod drugačnimi pogoji določa davčno oprostitev, če jih opravljajo uradno priznana združenja prostovoljnih dobrodelnih organizacij in oseb, ki opravljajo prostovoljno dobrodelno dejavnost, ter združenja oseb in premoženjski skladi, ki so člani dobrodelnih organizacij (člen 4, točka 18, zakona o prometnem davku iz leta 1993)?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-199/14: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 25. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – János Kárász/Nyugdíjfolyósító Igazgatóság (Predhodno odločanje — Člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Izvajanje prava Unije — Neobstoj — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/6

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 25. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – János Kárász/Nyugdíjfolyósító Igazgatóság
   (Zadeva C-199/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Izvajanje prava Unije - Neobstoj - Očitna nepristojnost Sodišča))
   (2014/C 431/11)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki

      Tožeča stranka: János Kárász

      Tožena stranka: Nyugdíjfolyósító Igazgatóság

      Izrek

   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je predložilo Fővárosi közigazgatási és munkaügyi bíróság (Madžarska) z odločbo z dne 25. marca 2014.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva C-606/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) 24. decembra 2012 – Dresser Rand SA proti Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) 24. decembra 2012 – Dresser Rand SA proti Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli
   (Zadeva C-606/12)
   2013/C 101/14
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dresser Rand S.A.

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče transakcijo prenosa blaga iz ene države članice na italijansko ozemlje z namenom preizkusa prilagodljivosti tega blaga drugemu blagu, kupljenemu na nacionalnem ozemlju, ne da bi bil opravljen kakršen koli poseg na blagu, ki je vneseno v Italijo, uvrstiti pod izraz „delo, ki se opravi na blagu“ iz člena 17(2)(f) Direktive 2006/112/ES (1), in ali je v zvezi s tem primerno presoditi naravo transakcij, ki potekajo med družbama F.B. ITMI in DR-IT?

               2.

               Ali je treba člen 17(2)(f) Direktive 2006/112/ES razlagati tako, da zakonodaja in praksa držav članic na podlagi te določbe ne moreta določiti, da se pošiljanje ali prevoz blaga obravnavata kot prenos v drugo državo članico le pod pogojem, da se blago vrne v državo članico, iz katere je bilo prvotno odposlano ali odpeljano?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-502/14: Tožba, vložena 2. julija 2014 – Torrevisa proti Komisiji

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/54

         Tožba, vložena 2. julija 2014 – Torrevisa proti Komisiji
   (Zadeva T-502/14)
   2014/C 282/71
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Torrevisa, SA (Torrevieja, Španija) (zastopnik: J. De Juan Casadevall, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen;

               —

               podredno, v primeru, da se Španski sistem finančnega najema (SEAF) šteje za nedovoljeno državno pomoč, naloži vračilo samo do datuma objave v ULEU sklepa o začetku formalnega postopka preiskave, in sicer 21. septembra 2011 in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Derivados del Flúor/Komisija, T-500/14.


               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/21

         (2006/C 121/38)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 108, 6.5.2006

   Prejšnje objave

      UL C 96, 22.4.2006

      UL C 86, 8.4.2006

      UL C 74, 25.3.2006

      UL C 60, 11.3.2006

      UL C 48, 25.2.2006

      UL C 36, 11.2.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva C-250/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 20. maja 2010 – Haltergemeinschaft LBL GbR proti Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 20. maja 2010 – Haltergemeinschaft LBL GbR proti Hauptzollamt Düsseldorf
   (Zadeva C-250/10)
   ()
   2010/C 234/34
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Haltergemeinschaft LBL GbR

      Tožena stranka: Hauptzollamt Düsseldorf

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Če je odgovor na prvo vprašanje iz sklepa Bundesfinanzhof z dne 1. decembra 2009 […] (ni prevedeno) v postopku predhodnega odločanja, ki že poteka pred Sodiščem Evropske unije pod opravilno številko C-79/10, pritrdilen: ali ima tudi najemodajalec ali zakupodajalec, ki svoje letalo daje v najem ali zakup skupaj z gorivom za reaktivne motorje, ki ga je sam priskrbel, pravico do oprostitve davka v skladu s členom 14(1)(b) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (1)?

      (1)  UL L 283, str. 51.


title: Zadeva T-670/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2015 – Milchindustrie Verband in Deutscher Raiffeisenverband/Komisija (Tožba za razglasitev ničnosti — Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje od 2014 do 2020 — Sporazum — Neobstoj neposrednega nanašanja na člane — Nedopustnost)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/57

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2015 – Milchindustrie Verband in Deutscher Raiffeisenverband/Komisija
   (Zadeva T-670/14) (1)

   ((Tožba za razglasitev ničnosti - Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje od 2014 do 2020 - Sporazum - Neobstoj neposrednega nanašanja na člane - Nedopustnost))
   (2016/C 027/73)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Milchindustrie-Verband eV (Berlin, Nemčija) in Deutscher Raiffeisenverband eV (Berlin) (zastopnika: I. Zenke in T. Heymann, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Herrmann, T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sporočila Komisije z dne 28. junija 2014„Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje od 2014 do 2020“ (UL C 200, str. 1), v delu, v katerem sektor mlekarstva in sirarstva (NACE 10.51) ni naveden v prilogi 3 k temu sporočilu.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Milchindustrie Verband eV in Deutscher Raiffeisenverband eV poleg svojih stroškov nosita stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Zadeva C-100/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 12. julija 2010 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/27

      Sklep predsednika Sodišča z dne 12. julija 2010 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
      (Zadeva C-100/10) (1)

      ()
      (2010/C 288/51)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-98/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. marca 2016 – Société générale/Komisija

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/44

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. marca 2016 – Société générale/Komisija
   (Zadeva T-98/14) (1)

   (2016/C 136/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednika četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva C-234/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Skatteministeriet proti DSV Road A/S ( „Carinski zakonik Skupnosti — Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 — Člen 204(1)(a) — Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 — Člen 859 — Zunanji tranzitni postopek — Pooblaščeni pošiljatelj — Nastanek carinskega dolga — Tranzitni dokument za neobstoječe blago“ )

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Skatteministeriet proti DSV Road A/S
   (Zadeva C-234/09) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 - Člen 204(1)(a) - Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 - Člen 859 - Zunanji tranzitni postopek - Pooblaščeni pošiljatelj - Nastanek carinskega dolga - Tranzitni dokument za neobstoječe blago)
   2010/C 246/14
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skatteministeriet

      Tožena stranka: DSV Road A/S

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Vestre Landsret – Razlaga členov 1, 4(9) in (10), 92, 96 in 204(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Pooblaščeni pošiljatelj v NCTS sistemu (New Computerised Transit System) pomotoma ustvari dva tranzitna dokumenta za eno samo pošiljko blaga – Nastanek carinskega dolga, ker ni mogoče zaključiti neskupnostnega tranzitnega postopka s predložitvijo blaga v namembnem carinskem uradu – Naložitev plačila carine za blago, ki je prijavljeno, ki pa fizično ne obstaja

      Izrek

   Člen 204(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 648/2005 z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da se ta ne uporablja, če je pooblaščeni pošiljatelj pomotoma začel dva zunanja tranzitna postopka za isto blago, saj dodatni postopek, ki se nanaša na neobstoječe blago, ne more povzročiti nastanka carinskega dolga v skladu z navedeno določbo.

      (1)  UL C 205, 29.08.2009.


title: Zadeva C-103/15 P: Pritožba, ki jo je Internationalen Hilfsfonds e.V. vložila 9. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2015 v zadevi T-482/12, Internationaler Hilfsfonds/Komisija

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/12

         Pritožba, ki jo je Internationalen Hilfsfonds e.V. vložila 9. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2015 v zadevi T-482/12, Internationaler Hilfsfonds/Komisija
   (Zadeva C-103/15 P)
   (2015/C 302/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Internationaler Hilfsfonds e.V. (zastopnik: H.-H. Heyland, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj

               —

               razveljavi sklep Splošnega sodišča z dne 9. januarja 2015,

               —

               zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje,

               —

               Komsiiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je na podlagi člena 56 Statuta Sodišča vložena zoper sklep Splošnega sodišča z dne 9. januarja 2015 v zadevi T-482/12. S tem sklepom je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo tožbo družbe Internationalen Hilfsfonds e.V. zoper Evropsko komisijo zaradi nepopolne preložitve dokumentov in nepopolne navedbe tožbenih razlogov. Vendar pa naj bi bila Komisija na podlagi sodbe z dne 22. maja 2012 v zadevi T-300/10, razen v primeru izjem, dolžna tožeči stranki predložiti vse dokumente iz spisa, ki zadeva LIEN-Pogodbo 97-2011. Ta zahteva pa naj ne bi bila izpolnjena: Komisija je namreč predložila številne dokumente z manjkajočimi polji ali prikritimi deli, veliko pa jih sploh ni preložila. V tožbi z dne 27. oktobra 2012 naj bi družba Internationale Hilfsfonds e.V. izčrpno opisala svoje tožbene razloge v katerih se je opirala in sklicevala na svoje pisanje z dne 27. julija 2012, ki ga je naslovila na Komisijo in s katerim je od Komisije zahtevala, naj v skladu s členom 266 PDEU v zvezi s členom 254(6) PDEU sprejme ustrezne zahtevane ukrepe. Splošnemu sodišču je predložila s tem povezano korespondenco, poleg tega pa jo je vložila kot priloge k tožbi.
   Splošno sodišče je v svojem sklepu, ki se izpodbija s pritožbo, navedlo, da tožba ne izpolnjuje formalnih zahtev iz člena 44(1)(c) Poslovnika in da tožbeni razlogi niso zadostno predstavljeni. Pritožnica to prereka in navaja, da ni le zgolj na kratko temveč podrobno navedla podlago za tožbo, tožbene razloge in vse informacije, ki naj bi Splošnemu sodišču brez dvoma omogočile, da obravnava spor. Pritožnica zlasti poudarja, da je Splošno sodišče ugotovilo nedopustnost njenega podrednega zahtevka, naj se sklep Komisije z dne 28. avgusta 2012 (s katerim so bili posredovani ti nepopolni dokumenti) razglasi za delno ničnega, čeprav je s tem v zvezi priznalo tožbeni razlog.
   Dalje pritožnica navaja, da je Splošno sodišče pisanja, ki jih je predložila kot priloge, označilo za pavšalna sklicevanja in jih štelo za nedopustne, čeprav vsebujejo pojasnitve za tožbene razloge in dokumente, ki so navedeni v tožbi, in so torej sestavni del tožbe. Pritožnica tudi nasprotuje presoji Splošnega sodišča, da je s strani tožeče stranke predložen odgovor brez učinka, čeprav je ta to storila ob upoštevanju Poslovnika kot dopolnitev tožbe s pojasnitvijo argumentov iz tožbe in s predložitvijo vseh spornih dokumentov. Pritožnica meni, da je pri izpodbijani odločbi podana napačna uporaba prava, saj temelji hudih postopkovnih kršitvah, s čimer je bila prikrajšana za sodno varstvo.


title: Zadeva C-40/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 27. januarja 2014 – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon proti Utopia SARL s trgovskim imenom Marshall Bioresources

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 27. januarja 2014 – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon proti Utopia SARL s trgovskim imenom Marshall Bioresources
   (Zadeva C-40/14)
   2014/C 102/27
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Kasacijski pritožniki: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Utopia SARL s trgovskim imenom Marshall Bioresources

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je uvoznik živali, posebej pripravljenih za laboratorijsko uporabo, lahko upravičen do oprostitve uvoznih dajatev za to vrsto blaga na podlagi člena 60 Uredbe Sveta (EGS) št. 918/83 z dne 28. marca 1983 o sistemu oprostitev carin v Skupnosti (1), če ni tudi sam javni zavod ali zasebno podjetje z dovoljenjem, ki se ukvarja predvsem z izobraževanjem ali znanstvenimi raziskavami, so pa njegovi kupci zavodi oziroma podjetja, ki izpolnjujejo te pogoje?

               2.

               Ali je treba splošno pravilo 5(b) iz splošnih pravil za razlago kombinirane nomenklature razlagati tako, da kletke za prevoz živih živali, namenjenih za laboratorijske raziskave, spadajo v kategorijo embalaže v smislu tega pravila?
               Če je odgovor pritrdilen, ali je treba izraz „primerni za večkratno uporabo“, ki se uporablja za to embalažo, presojati na splošno ali samo z vidika ponovne uporabe na ozemlju Unije?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 1, str. 419.


title: Zadeva C-511/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 25. novembra 2008 – Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen e.V. proti Handelsgesellschaft Heinrich Heine GmbH

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 25. novembra 2008 – Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen e.V. proti Handelsgesellschaft Heinrich Heine GmbH
   (Zadeva C-511/08)
   (2009/C 32/30)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen e.V.

      Tožena stranka: Handelsgesellschaft Heinrich Heine GmbH
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba določbe člena 6(1), druga poved, in (2) Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 1997 o varstvu potrošnikov glede sklepanja pogodb pri prodaji na daljavo (1) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero je mogoče potrošniku zaračunati strošek vračila blaga tudi takrat, ko odstopi od pogodbe?

      (1)  UL L 144, str. 19.


title: Zadeva C-279/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. septembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Madrid – Španija) – CEPSA Estaciones de Servicio SA proti LV Tobar e Hijos SL (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sporazumi med podjetji – Člen 81 ES – Uredba (EGS) št. 1984/83 – Členi od 10 do 13 – Uredba št. 2790/1999 – Člen 4(a) – Pogodba o izključni dobavi naftnih proizvodov med imetnikom bencinske postaje in naftnim podjetjem – Izjema)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. septembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Madrid – Španija) – CEPSA Estaciones de Servicio SA proti LV Tobar e Hijos SL
   (Zadeva C-279/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Sporazumi med podjetji - Člen 81 ES - Uredba (EGS) št. 1984/83 - Členi od 10 do 13 - Uredba št. 2790/1999 - Člen 4(a) - Pogodba o izključni dobavi naftnih proizvodov med imetnikom bencinske postaje in naftnim podjetjem - Izjema)
   (2008/C 285/05)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Audiencia Provincial de Madrid
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CEPSA Estaciones de Servicio SA

      Tožena stranka: LV Tobar e Hijos SL
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Audiencia Provincial de Madrid – Razlaga člena 81(1) ES in členov od 10 do 13 Uredbe Komisije (EGS) št. 1984/83 z dne 22. junija 1983 o uporabi člena 85(3) Pogodbe za skupine sporazumov o izključni nabavi (UL L 173, str. 5) – Pogodbe o izključni distribuciji goriva za motorna vozila in drugih goriv, opredeljene kot agencijske ali komisijske pogodbe, vendar ki vsebujejo določene posebne elemente.
   Izrek

               1)

               Pogodba o izključni dobavi goriva za motorna vozila in drugega goriva ter maziva in drugih sorodnih proizvodov lahko spada na področje uporabe člena 81(1) ES, kadar imetnik bencinske postaje v nezanemarljivem delu prevzame enega ali več finančnih in poslovnih tveganj, povezanih s prodajo teh proizvodov tretjim osebam, in kadar pogodba vsebuje klavzule, zaradi katerih so lahko kršena pravila konkurence, kakršna je ta o določanju maloprodajnih cen. Kadar imetnik bencinske postaje ne prevzame takšnih tveganj ali prevzame le njihov zanemarljivi del, lahko spadajo na področje uporabe tega člena samo obveznosti, kakršne so klavzule o izključnosti in prepovedi konkurence, ki so naložene imetniku v okviru storitev posrednika, ki jih nudi naročitelju. Predložitveno sodišče med drugim preveri, ali je posledica pogodbe, sklenjene 7. februarja 1996 med CEPSA Estaciones de Servicio SA in LV Tobar e Hijos SL, preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence v smislu člena 81 ES.

               2)

               Za pogodbo o izključni dobavi, kakršna je omenjena v zgornji točki tega izreka, lahko velja skupinska izjema, kot je določena v Uredbi Komisije (EGS) št. 1984/83 z dne 22. junija 1983 o uporabi člena [81](3) Pogodbe za skupine sporazumov o izključni nabavi, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1582/97 z dne 30. julija 1997, če spoštuje najdaljše trajanje desetih let iz člena 12(1)(c) iste uredbe in če dobavitelj imetniku bencinske postaje v zameno za izključnost dodeli pomembne gospodarske prednosti, ki prispevajo k izboljšanju distribucije, pospeševanju namestitve ali modernizacije bencinske postaje in zniževanju stroškov distribucije. Predložitveno sodišče presodi, ali so pogoji v postopku v glavni stvari izpolnjeni.

               3)

               Člene od 10 do 13 Uredbe št. 1984/83, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 1582/97, je treba razlagati tako, da izključujejo uporabo skupinske izjeme za pogodbo o izključni dobavi, ki predvideva, da dobavitelj določa maloprodajno ceno. Predložitveno sodišče preveri, ali se lahko na podlagi nacionalnega prava z enostranskim dovoljenjem dobavitelja, kakršno je to v postopku v glavni stvari, spremeni pogodbeno določilo o prodajni ceni in ali lahko po spremembi tega pogodbenega določila nična pogodba postane veljavna, ker je učinek spremembe njena skladnost s členom 81(1) ES.

               4)

               Ničnost, določena v členu 81(2) ES, vpliva na celotno pogodbo le v primerih, ko določila, nezdružljiva z odstavkom 1 istega člena, niso ločljiva od same pogodbe. V nasprotnem primeru glede drugih delov pogodbe posledice ničnosti ne spadajo v pravo Skupnosti.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-115/08: Tožba, vložena 10. marca 2008 – Gourmet Burger Kitchen proti UUNT (GOURMET BURGER KITCHEN)

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/42

         Tožba, vložena 10. marca 2008 – Gourmet Burger Kitchen proti UUNT (GOURMET BURGER KITCHEN)
   (Zadeva T-115/08)
   (2008/C 107/70)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Gourmet Burger Kitchen Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: C. Sawdy, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Tožbeni predlogi

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe v zadevi R 1215/2007-2, ki je bila vročena 5. decembra 2007, naj se razveljavi; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka, sestavljena iz besed GOURMET BURGER KITCHEN, za različne proizvode in storitve iz razredov 29, 30, 31, 32, 33 in 43 – prijava št. 4 615 341.

      Odločba preizkuševalca: Delna zavrnitev prijave za storitve iz razreda 43.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 40/94, saj je znamka z uporabo v Združenem kraljestvu in na Irskem pridobila razlikovalni značaj.


title: Zadeva C-554/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Cantabria (Španija) 27. oktobra 2015 – Luca Jerónimo García Almodóvar in Catalina Molina Moreno/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Cantabria (Španija) 27. oktobra 2015 – Luca Jerónimo García Almodóvar in Catalina Molina Moreno/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.
   (Zadeva C-554/15)
   (2016/C 027/13)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Cantabria

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Luca Jerónimo García Almodóvar in Catalina Molina Moreno

      Nasprotna stranka: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je omejitev retroaktivnih učinkov ničnosti pogoja o minimalni obrestni meri, vključenega v potrošniško pogodbo, zaradi njegove nepoštenosti skladna z načelom nezavezujočnosti in členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               2.

               Ali je ohranitev učinkov, ki jih ima pogoj o minimalni obrestni meri, vključen v potrošniško pogodbo, ki je bil zaradi nepoštenosti razglašen za ničen, skladna s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               3.

               Ali je omejitev retroaktivnih učinkov ničnosti pogoja o minimalni obrestni meri, vključenega v potrošniško pogodbo, zaradi njegove nepoštenosti, ker naj bi obstajala nevarnost resnih težav za gospodarski javni red in dobro vero, skladna s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               4.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je, če potrošnik, proti kateremu se opravlja izvršba, vloži ugovor zoper izvršbo zaradi nepoštenosti pogoja, vključenega v potrošniško pogodbo, ki je podlaga za izvršbo ali v kateri je določen znesek, ki se zahteva, to, da se domneva nevarnost resnih težav za gospodarski javni red, skladno s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, ali pa je treba to nevarnost presojati in ugotavljati ob upoštevanju konkretnih ekonomskih podatkov, na podlagi katerih se sklepa o makroekonomskem vplivu podelitve retroaktivnih učinkov ničnosti nepoštenega pogoja?

               5.

               Ali je, če potrošnik, proti kateremu se opravlja izvršba, vloži ugovor zoper izvršbo zaradi nepoštenosti pogoja, vključenega v potrošniško pogodbo, ki je podlaga za izvršbo ali v kateri je določen znesek, ki se zahteva, to, da se nevarnost resnih težav za gospodarski javni red presoja tako, da se upošteva gospodarske učinke, ki bi jih imela morebitna vložitev individualnih tožb ali ugovorov zoper izvršbo zaradi nepoštenosti pogoja od velikega števila potrošnikov, skladno s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, ali pa je treba to nevarnost presojati ob upoštevanju gospodarskega vpliva konkretnega ugovora zoper izvršbo, ki ga vloži potrošnik, proti kateremu se opravlja izvršba, na gospodarstvo?

               6.

               Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, ali je to, da se za ugotovitev dobre vere abstraktno presoja ravnanje katerega koli prodajalca ali ponudnika, skladno s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               7.

               Ali pa je treba v skladu z razlago člena 6 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah dobro vero presojati in ugotavljati v vsakem konkretnem primeru ob upoštevanju konkretnega ravnanja prodajalca ali ponudnika pri sklepanju pogodbe in vključitvi nepoštenega pogoja vanjo?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva T-367/10: Tožba, vložena 3. septembra 2010 – Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia in drugi proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/34

         Tožba, vložena 3. septembra 2010 – Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-367/10)
   ()
   2010/C 301/58
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia (Atene, Grčija) Chrisderic (St Cyprien, Francija), André Sébastien Fortassier (Grau D’Agde, Francija) (zastopnika: V. Akritidis in E. Petritsi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Uredbo Komisije (EU) št. 498/2010 z dne 9. junija 2010 o prepovedi ribolova z ribiškimi plovili z zapornimi plavaricami, ki plujejo pod zastavo Francije ali Grčije ali so registrirana v Franciji ali Grčiji in ki lovijo modroplavutega tuna v Atlantskem oceanu vzhodno od 45 zahodne zemljepisne dolžine in v Sredozemskem morju (1) naj se razglasi za nično;

               —

               plačilo vseh stroškov tožeče stranke v tem postopku naj se naloži Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeče stranke navajajo tri razloge.
   Prvič, trdijo, da je bila izpodbijana uredba sprejeta s kršitvijo načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, določenih v členu 18 PDEU, ki prepoveduje diskriminacijo glede na državljanstvo, in v členu 40(2) PDEU, ki prepoveduje diskriminacijo med proizvajalci in potrošniki v kmetijskem sektorju, kakor tudi s kršitvijo splošnega načela Evropske unije v smislu člena 21(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
   Glede tega tožeče stranke navajajo, da jih je Komisija diskriminirala v dveh pogledih. Prvič, prepovedala je nadaljnje ribolovne aktivnosti Grčije, Francije in Španije (2) pred koncem ribolovne sezone, čeprav je Grčija izčrpala veliko manjši del kvote kot Španija. Drugič, čeprav je Komisija obvestila vse tri države članice, da se bodo ribolovne aktivnosti končale, je objavila različni zavezujoči uredbi o prenehanju, eno za Grčijo in Francijo ter drugo za Španijo, s čimer je dejansko dovolila španski floti nadaljevanje ribolova do konca ribolovne sezone. Tožeča stranka trdi, da ne ve za noben objektivni razlog, ki bi upravičeval tako različno obravnavo.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila splošno načelo sorazmernosti, ki je določeno v člena 5(4) PDEU in Protokolu št. 2 k tej pogodbi in ki je priznano v ustaljeni sodni praksi kot pravno pravilo višje veljave za varstvo posameznika. Tožeča stranka meni, da bi Komisija lahko sprejela bolj sorazmerne ukrepe za zagotovitev skladnosti ravnanja držav članic EU z režimom Uredbe (ES) št. 1224/2009 (3), tako da bi prepovedala lov živega modroplavutega tuna šele, ko bi nacionalne kvote dosegle bolj kritično raven, blizu 100 %. Prav tako bi lahko to aktivnost prepovedala z istim dnem za vse zadevne države članice EU.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je bila sporna uredba sprejeta s kršitvijo splošnega načela dobrega in vestnega upravljanja in/ali dolžnosti skrbnega ravnanja, kot je opredeljeno v ustaljeni sodni praksi in določeno v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  UL 2010 L 142, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (EU) št. 508/2010 z dne 14. junija 2010 o prepovedi ribolovnih aktivnosti za ribiška plovila z zapornimi plavaricami, ki plujejo pod zastavo Španije ali so registrirana v Španiji, v zvezi z ribolovom na modroplavutega tuna v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45 Z in v Sredozemskem morju (UL 2010 L 149, str. 7).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006, UL 2009 L 343, str. 1.


title: Zadeva T-234/16: Tožba, vložena 9. maja 2016 – Meissen Keramik/EUIPO – Staatliche Porzellan-Manufaktur (Meissen)

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/46

         Tožba, vložena 9. maja 2016 – Meissen Keramik/EUIPO – Staatliche Porzellan-Manufaktur (Meissen)
   (Zadeva T-234/16)
   (2016/C 243/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Meissen Keramik GmbH (Meißen, Nemčija) (zastopnika: M. Vohwinkel in M. Bagh, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (Meißen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „Meissen“ – znamka Unije št. 3743 663

      Postopek pred EUIPO: postopek razveljavitve

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 8. marca 2016 v zadevah R 2620/2014-4 in R 2622/2014-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bilo odločeno v škodo tožeče stranke, kar pomeni v delu, v katerem je bila pritožba prijaviteljice in tožeče stranke v obravnavanem primeru zavrnjena, in v delu, v katerem je bila na podlagi pritožbe imetnice znamke izpodbijana odločba oddelka za izbris razveljavljena in je bila v zvezi s tem zahteva za ugotovitev ničnosti zavrnjena;

               —

               če Splošno sodišče meni, da je pristojno za dokončno odločitev: znamko Unije št. 3743 663 v celoti razveljavi – če ni tako oziroma v preostalem: zadevo vrne Uradu v odločanje;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-95/12 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2014 – Stols proti Svetu (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2007 — Odločba o nenapredovanju zadevne stranke v naziv AST 11 — Primerjalna ocena uspešnosti — Nadzor sodišča nad očitno napako pri presoji)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2014 – Stols proti Svetu
   (Zadeva T-95/12 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2007 - Odločba o nenapredovanju zadevne stranke v naziv AST 11 - Primerjalna ocena uspešnosti - Nadzor sodišča nad očitno napako pri presoji)
   2014/C 52/61
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Willem Stols (Halsteren, Nizozemska) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. Jensen, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 13. decembra 2011 v zadevi Stols proti Svetu (F-51/08 RENV, še neobjavljena v ZOdl. JU), s katero se predlaga razveljavitev navedene sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Willem Stols nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 126, 28.4.2012.


title: Zadeva C-370/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 13. julija 2015 – Solvay Solutions España S.L./Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/37

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 13. julija 2015 – Solvay Solutions España S.L./Administración del Estado
   (Zadeva C-370/15)
   (2015/C 311/42)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Solvay Solutions España S.L.

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je Sklep 2013/448/EU (1) v nasprotju s členom 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2), ker je bil korekcijski faktor določen z mehanizmom, ki v nasprotju z obveznostjo obrazložitve lastnikom zadevnih naprav ne omogoča, da bi se seznanili s podatki, izračuni in merili, ki so bili upoštevani pri njegovem sprejetju?

               2.

               Ali Sklep 2013/448/EU z načinom, na katerega opredeljuje omejitev emisij iz industrije in medsektorski korekcijski faktor, ki sta določena s členom 10a(5) Direktive 2003/87/ES (3) in členom 15 Sklepa 2011/278/EU (4), krši člena 10a(1) in 23(3) navedene direktive iz leta 2003, ker ni bil pripravljen v skladu s pravili regulativnega postopka s pregledom, ki ga ureja Sklep 1999/468/ES (5)?

               3.

               Ob upoštevanju, da Sklep 2013/448/EU in/ali člen 15 Sklepa 2011/278/EU ustvarjata neravnovesje med:

                           —

                           osnovo za izračun, določeno v členu 10a(5)(a) in (b) Direktive 2003/87/ES, ker v navedene osnove ne vključujeta emisij iz proizvodnje električne energije, povezanih z izgorevanjem odpadnih plinov, in iz soproizvodnje toplote, ki nastajajo v napravah, vključenih v Prilogo I k navedeni direktivi, in

                           —

                           merili, določenimi v členu 10a(1) in (4) navedene direktive, za brezplačno dodelitev pravic do emisije, ki pa vključuje to vrsto emisij:

                                       (a)

                                       Ali Sklep 2013/448/EU in/ali člen 15 Sklepa 2011/278/EU kršita člen 10a(5) v zvezi s členom 3(u) in tretjim pododstavkom in fine navedenega člena 10a(1) Direktive 2003/87/ES, ko določata, da so – za določitev omejitve emisij v industriji – emisije, proizvedene pri izgorevanju odpadnih plinov ali pri proizvajanju toplote v napravah, ki proizvajajo električno energijo in so vključene v Prilogo I k navedeni direktivi, vsekakor emisije iz „električnih generatorjev“ in morajo zato biti izključene iz tega izračuna?

                                       (b)

                                       Ali Sklep 2013/448/EU in/ali člen 15 Sklepa 2011/278/EU tudi v primeru nikalnega odgovora na prejšnje vprašanje kršita člen 10a(5) Direktive 2003/87/ES in/ali cilje te direktive, ker iz osnove za izračun omejitve emisij v industriji, ki jo ureja ta določba, izključujeta emisije, ki nastajajo pri proizvodnji električne energije iz odpadnih plinov in s soproizvodnjo toplote v napravah, ki so vključene v Prilogo I k navedeni direktivi, za katere pa se lahko kljub temu brezplačno dodelijo pravice do emisije v skladu s členom 10a, od (1) do (4), iste direktive?

               4.

               Ali sta Sklep Komisije 2013/448/EU in po potrebi Sklep 2011/278/EU, ki ga izvršuje, v nasprotju s členom 10a(12) Direktive, ker medsektorski korekcijski faktor razširjata na sektorje, določene v Sklepu Komisije 2010/2/EU (6) (sedaj Sklep 2014/746/EU) (7), ker se šteje, da so izpostavljeni visokemu tveganju premestitve emisij CO2, zaradi česar so dodeljene brezplačne pravice do emisije zmanjšane?

               5.

               Ali Sklep 2013/448/UE krši člen 10a(5) Direktive 2003/87/ES, ker Evropska komisija pri določitvi preverjenih emisij, nastalih v obdobju 2005–2007, na katero se nanašata točki (a) in (b) navedenega odstavka:

                           (a)

                           ni upoštevala emisij, ki niso bile navedene v neodvisni evidenci transakcij Skupnosti, čeprav je šlo za emisije, ki jih v zadevnem obdobju ni bilo treba evidentirati;

                           (b)

                           je, kolikor je bilo mogoče, upoštevne podatke o emisijah ekstrapolirala iz emisij, ki so bile preverjene po letu 2008, tako da je v obratni smeri uporabila faktor 1,74 %;

                           (c)

                           je izključila vse emisije iz naprav, ki so bile zaprte pred 30. junijem 2011.

      (1)  Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 240, str. 27).

      (2)  UL 2000, C 364, str. 1.

      (3)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).

      (4)  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 130, str. 1).

      (5)  Sklep Sveta z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 184, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 124).

      (6)  Sklep Komisije z dne 24. decembra 2009 o določitvi seznama sektorjev in delov sektorjev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ki veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO 2 (UL L 1, 2010, str. 10).

      (7)  UL L 308, str. 114.


title: Zadeva C-205/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Tribunal des affaires de sécurité sociale de Longwy z dne 14. aprila 2005 v zadevi Fabien Nemec proti Caisse Régionale d'Assurance Maladie du Nord-Est

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/30

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Tribunal des affaires de sécurité sociale de Longwy z dne 14. aprila 2005 v zadevi Fabien Nemec proti Caisse Régionale d'Assurance Maladie du Nord-Est
   (Zadeva C-205/05)
   (2005/C 182/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Longwy je s sodbo z dne 14. aprila 2005 v zadevi Fabien Nemec proti Caisse Régionale d'Assurance Maladie du Nord-Est, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 11. maja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe o naslednjem vprašanju:
   Ali je C.R.A.M. s tem, da je pri izračunu nadomestila za azbestne delavce, ki je bilo gospodu Nemcu priznano na podlagi člena 41 zakona št. 98-1194 z dne 23. decembra 1998, s sklicevanjem na člen 2 Uredbe o izvajanju zakona št. 99-247 z dne 29. marca 1999 in na okrožnico 2SS/4B/99 št. 332 z dne 9. junija 1999 zavrnil upoštevanje plačila, ki ga je gospod Nemec prejel v Belgiji, ker od tistega plačila niso bili odvedeni prispevki v skladu s členom L 242-1 francoskega Code de la sécurité sociale, in v nasprotju z njegovimi interesi sprejel za gospoda Nemca neugodno odločbo, ki predstavlja oviro prostemu gibanju, kot je določeno v členu 39 Pogodbe, kršil Uredbo (ES) št. 883/2004 (1) ali člen 15 Uredbe (EGS) št. 574/72 (2)?

      (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL L 166, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 074, str. 1).


title: Zadeva C-110/17: Tožba, vložena 3. marca 2017 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/19

         Tožba, vložena 3. marca 2017 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija
   (Zadeva C-110/17)
   (2017/C 121/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Roels in N. Gossement, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predlog tožeče stranke

   Evropska unija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Kraljevina Belgija s tem, da je ohranila določbe, v skladu s katerimi se na področju ocenjevanje prihodkov od nepremičnin, oddanih v najem ali ne, od fizičnih oseb, ki tega ne opravljajo v okviru poklicne dejavnosti, ali od pravnih oseb, ki jih dajejo na voljo fizičnim osebam v zasebne namene, obdavčljiva osnova izračuna na podlagi katastrske vrednosti, kar zadeva nepremičnine na nacionalnem ozemlju, in na podlagi dejanske najemne vrednosti, kar zadeva nepremičnine v tujini, ni izpolnila obveznosti iz člena 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, in

               —

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju Komisije Belgija ni izpolnila obveznosti iz člena 63 PDEU in člena 40 Sporazuma EGP.
   Kljub prizadevanjem Belgije za odpravo pomanjkljivosti Komisija meni, da je obstoj nepravilnosti dokazan na dan izteka dvomesečnega roka, določenega v obrazloženem mnenju, to je na dan 26. marec 2012.


title: Zadeva T-331/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Nikolaou/Komisija in ECB (Ničnostna tožba — Podporni program za stabilnost Cipra — Izjava Evroskupine o prestrukturiranju bančnega sektorja na Cipru — Napačna navedba tožene stranke v tožbi — Nedopustnost)

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Nikolaou/Komisija in ECB
   (Zadeva T-331/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Podporni program za stabilnost Cipra - Izjava Evroskupine o prestrukturiranju bančnega sektorja na Cipru - Napačna navedba tožene stranke v tožbi - Nedopustnost))
   (2014/C 448/32)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Marinos Nikolaou (Strovolos, Ciper) (zastopniki: E. Efstathiou, K. Efstathiou in K. Liasidou, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: B. Smulders, J.-P. Keppenne in M. Konstantinidis, zastopniki) in Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan in F. Athanasiou, zastopniki, skupaj z W. Bussian, W. Devroe in D. Arts, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti izjave Evroskupine z dne 25. marca 2013, ki se nanaša zlasti na prestrukturiranje bančnega sektorja na Cipru.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Marinosu Nikolaouju se naloži plačilo lastnih stroškov ter stroškov, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Evropska centralna banka (ECB).

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva T-300/17: Tožba, vložena 17. maja 2017 – – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/44

         Tožba, vložena 17. maja 2017 – – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000)
   (Zadeva T-300/17)
   (2017/C 231/55)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemčija) (zastopnica: M.-C. Simon, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kitajska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: znak „3000“ Znamka Evropske unije št. 12 511 119

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. marca 2017 v zadevi R 653/2016-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov;

               —

               v primeru, če nasprotna stranka v pritožbenem postopku vstopi v postopek: stroške postopka naloži nasprotni stranki v pritožbenem postopku.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev načela enakega obravnavanja in načela dobrega upravljanja.


title: Zadeva F-73/07: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. aprila 2008 – Doktor proti Svetu (Javni uslužbenci – Uradniki – Zaposlovanje – Odpoved pogodbe o zaposlitvi po koncu poskusne dobe)

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/24

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. aprila 2008 – Doktor proti Svetu
   (Zadeva F-73/07)
   (Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlovanje - Odpoved pogodbe o zaposlitvi po koncu poskusne dobe)
   (2008/C 158/42)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Frantisek Doktor (Bratislava, Slovaška) (zastopniki: S. Rodrigues, R. Albelice in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Arpio Santacruz in M. Simm, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe OPI Sveta iz meseca oktobra 2006 o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke po poteku poskusne dobe in na drugi strani odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-387/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Brezcarinski uvoz sredstev z dvojno rabo, vojaško in civilno)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-387/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Brezcarinski uvoz sredstev z dvojno rabo, vojaško in civilno)
   2010/C 51/05
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Wilms, L. Visaggio in C. Cattabriga, zastopniki)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, G. De Bellis, avvocato dello Stato)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnik: J. Bering Liisberg, zastopnik); Helenska republika (zastopniki: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou in K. Boskovits, zastopniki); Portugalska republika (zastopniki: C. Guerra Santos, L. Inez Fernandes in J. Gomes, zastopniki); Republika Finska (zastopnik: A. Guimaraes-Purokoski, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 26 ES, različnih določb carinskih predpisov (člena 20 Uredbe Sveta (ES) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1), členov 2, 9, 10 in 17(1) Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 155, str. 1)) in ustreznih določb Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 (UL L 130, str. 1) – Brezcarinski uvoz sredstev za vojaško in civilno rabo – Zavrnitev izračuna zneskov, ki bi morala biti zbrana in dana na voljo lastnim sredstvom Skupnosti

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da je uvoz sredstev, ki se lahko uporabljajo tako za civilne kot za vojaške namene, v obdobju od 1. januarja 1999 do 31. decembra 2002 oprostila plačila carin, in s tem, da ni izračunala, ugotovila in Komisiji Evropskih skupnosti dala na voljo lastnih sredstev, ki zaradi te oprostitve niso bila zbrana, niti zamudnih obresti, ki jih je treba plačati, ker ta lastna sredstva niso bila pravočasno dana na voljo Komisiji Evropskih skupnosti, ni izpolnila obveznosti, prvič, iz člena 26 ES, člena 20 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti in posledično iz skupne carinske tarife ter, drugič, iz členov 2, 9, 10 in 17(1) Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa Sveta 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1355/96 z dne 8. julija 1996, ter iz enakih členov Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006.


title: Zadeva C-79/15 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 20. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 17. decembra 2014 v zadevi T-400/10, Hamas/Svet

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/17

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 20. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 17. decembra 2014 v zadevi T-400/10, Hamas/Svet
   (Zadeva C-79/15 P)
   (2015/C 146/25)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen, G. Étienne, agenta)

      Drugi stranki v postopku: Hamas, Evropska komisija

      Predlogi

               —

               sodba Splošnega sodišča v zadevi T-400/10 naj se razveljavi;

               —

               dokončno naj se odloči o vprašanjih iz te pritožbe;
               in

               —

               tožeči stranki v zadevi T-400/10 naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je Svet priglasil v postopku na prvi stopnji in v postopku s to pritožbo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v podporo svoji tožbi navaja naslednje pritožbene razloge.
   Prvič, pritožnik navaja, da naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji tega, kako je Svet uporabil informacije javnega značaja za namene periodičnega preizkusa sprejetih ukrepov.
   Drugič, pritožnik Splošnemu sodišču očita, naj bi napačno uporabilo pravo, ker ni ugotovilo, da odločitve pristojnih organov ZDA na eni strani in Združenega kraljestva na drugi strani zadostujejo za vpis skupine Hamas na seznam.


title: Zadeva T-575/15: Tožba, vložena 28. septembra 2015 – Kozmetika Afrodita proti UUNT – Núñez Martín in Machado Montesinos (AFRODITA COSMETICS)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/38

         Tožba, vložena 28. septembra 2015 – Kozmetika Afrodita proti UUNT – Núñez Martín in Machado Montesinos (AFRODITA COSMETICS)
   (Zadeva T-575/15)
   (2015/C 406/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: slovenščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Slovenija) (zastopnik: B. Grešak, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Pedro Núñez Martín (Madrid, Španija) in Carmen Guillermina Machado Montesinos (Madrid)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „AFRODITA COSMETICS“ – prijava št. 1 1 7 98  287

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 28. julija 2015 v zadevi R 2578/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev pravila 50(2)(h) Uredbe št. 2868/95.


title: Zadeva C-498/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X NV proti Staatssecretaris van Financiën (Svoboda opravljanja storitev — Omejitve — Davčna zakonodaja — Davčni odtegljaj davka na plačila, ki ga mora prejemnik storitev s sedežem na nacionalnem ozemlju uporabiti za plačilo, dolgovano ponudniku storitev s sedežem v drugi državi članici — Neobstoj take obveznosti, če gre za ponudnika storitev s sedežem v isti državi članici)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X NV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-498/10) (1)

   (Svoboda opravljanja storitev - Omejitve - Davčna zakonodaja - Davčni odtegljaj davka na plačila, ki ga mora prejemnik storitev s sedežem na nacionalnem ozemlju uporabiti za plačilo, dolgovano ponudniku storitev s sedežem v drugi državi članici - Neobstoj take obveznosti, če gre za ponudnika storitev s sedežem v isti državi članici)
   2012/C 379/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: X NV

      Druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden Razlaga člena 56 PDEU – Omejitve svobode opravljanja storitev – Davčni odtegljaj davka na plačilo, ki ga mora prejemnik storitev s sedežem na nacionalnem ozemlju uporabiti za plačilo, dolgovano ponudniku storitev s sedežem v drugi državi članici – Neobstoj take obveznosti, če gre za ponudnika storitev s sedežem v isti državi članici

      Izrek

               1.

               Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da obveznost, naložena prejemniku storitev na podlagi ureditve države članice, da davek od plačil, izplačanih ponudnikom storitev s sedežem v drugi državi članici, odtegne pri viru, medtem ko taka obveznost ne obstaja za plačila, izplačana ponudnikom storitev s sedežem v zadevni državi članici, pomeni omejitev svobode opravljanja storitev v smislu te določbe, ker vključuje dodatno upravno breme in s tem povezana tveganja v zvezi z odgovornostjo.

               2.

               Omejitev svobode opravljanja storitev iz nacionalne ureditve, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, je mogoče v delu, v katerem izvira iz obveznosti davčnega odtegljaja, ker vključuje dodatno upravno breme in s tem povezana tveganja v zvezi z odgovornostjo, utemeljiti z nujnostjo zagotavljanja učinkovite izterjave davka in ne presega tistega, kar je nujno za uresničitev tega cilja, tudi ob upoštevanju možnosti vzajemne pomoči pri izterjavi davkov iz Direktive Sveta 76/308/EGS z dne 15. marca 1976 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/44/ES z dne 15. junija 2001. Na podlagi naknadne odprave davčnega odtegljaja v postopku v glavni stvari ni mogoče sklepati niti o njegovi primernosti za uresničitev zadevnega cilja niti o njegovi sorazmernosti, pač pa je treba ti presojati samo glede na zadevni cilj.

               3.

               Pri presoji, ali obveznost prejemnika storitev, da izvede davčni odtegljaj, ker vključuje dodatno upravno breme in s tem povezana tveganja v zvezi z odgovornostjo, pomeni omejitev svobode opravljanja storitev, ki je prepovedana s členom 56 PDEU, ni upoštevno, ali lahko ponudnik storitev, ki ni rezident, odbije davek, ki je bil odtegnjen na Nizozemskem, od davka, ki ga mora plačati v državi članici, v kateri ima sedež.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011.


title: Zadeva T-826/16 R: Sklep podpredsednika Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2016 – Casasnovas Bernad/Komisija (Začasna odredba — Javni uslužbenci — Pogodbeno osebje — Odpoved pogodbe za nedoločen čas — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/33

         Sklep podpredsednika Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2016 – Casasnovas Bernad/Komisija
   (Zadeva T-826/16 R)
   ((Začasna odredba - Javni uslužbenci - Pogodbeno osebje - Odpoved pogodbe za nedoločen čas - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 038/46)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luis Javier Casasnovas Bernad (Saint Domingue, Dominikanska republika) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, agenta)

      Predmet

   Predlog temelji na členih 278 in 279 PDEU in se nanaša na odlog izvršitve sklepa Komisije z dne 27. septembra 2016, s katerim je bila odpovedana pogodba tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-614/13 P: Pritožba, ki so jo Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe, Hansgrohe BV, Hansgrohe, Hüppe GmbH, Hüppe GmbH, Hüppe Belgium, Hüppe BV vložile 27. novembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-378/10, Masco Corp. in drugi proti Evropski komisiji

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/14

         Pritožba, ki so jo Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe, Hansgrohe BV, Hansgrohe, Hüppe GmbH, Hüppe GmbH, Hüppe Belgium, Hüppe BV vložile 27. novembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-378/10, Masco Corp. in drugi proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-614/13 P)
   2014/C 24/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe, Hansgrohe BV, Hansgrohe, Hüppe GmbH, Hüppe GmbH, Hüppe Belgium, Hüppe BV (zastopniki: D. Schroeder, odvetnik, S. Heinz, odvetnica, J. Temple Lang, Solicitor)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-378/10 v delu, v katerem je v njej zavrnjen njihov predlog za razglasitev ničnosti člena 1 Sklepa Komisije z dne 23. junija 2010 v zadevi COMP/39.092 – Kopalniška oprema v delu, v katerem določa, da so pritožnice sodelovale pri trajajočem sporazumu ali usklajenem ravnanju „v sektorju kopalniške opreme“;

               —

               razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 23. junija 2010 v zadevi COMP/39.092 – Kopalniška oprema v delu, v katerem je v njem ugotovljeno, da so pritožnice sodelovale pri trajajočem sporazumu ali usklajenem ravnanju „v sektorju kopalniške opreme“;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka in drugih stroškov ali izdatkov, nastalih pritožnicam v tej zadevi; in

               —

               sprejme vse druge ukrepe, za katere meni, da so ustrezni.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba vsebuje dva razloga.
   Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je očitno izkrivilo dokaze in napačno uporabilo pravni preizkus za ugotovitev, da so pritožnice sodelovale pri enotni in kompleksni kršitvi, s katero je bila zajeta sanitarna keramika.
   Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da svoje ugotovitve ni ustrezno obrazložilo.


title: Zadeva F-126/11: Tožba, vložena 28. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/31

         Tožba, vložena 28. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-126/11)
   2012/C 174/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Boury, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe OPI, ker je z njo naložena disciplinska kazen opomina tožeči stranki.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPI CMS 10/038 o naložitvi kazni opomina tožeči stranki in Odločba OPI št. R/393/11, s katero je bila prva potrjena, naj se razglasita za nični;

               —

               ugotovi naj se, da je kazen opomina, ki jo je tožeči stranki naložil OPI brez predložitve veljavnih dokazov za zatrjevana dejanja nadlegovanja, ki so ji očitana in brez izvedbe neodvisne, nepristranske in pravične preiskave, ki bi omogočila ugotoviti resničnost in dejanskost zatrjevanih dejanj nadlegovanja, ki naj bi jih tožeča stranka storila proti svojemu sodelavcu, diskrecijska kazen, ki pomeni diskriminacijo s strani OPI nasproti tožeči strani;

               —

               ugotovi naj se, da je v času te zadeve tožeča stranka utrpela hudo nematerialno in materialno škodo in da je zato upravičena do odškodnine. To škodo je treba oceniti po merilih, ki jih določi Sodišče za uslužbence;

               —

               ugotovi naj se, zlasti, da je bila v času te zadeve in drugih prejšnjih zadev, ki so z njo povezane, tožeča stranka žrtev hudih kršitev temeljnih človekovih pravic, pravic, ki so zagotovljene s Pogodbami, z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah in je zato upravičena do odškodnine za te kršitve, kot jo oceni Sodišče za uslužbence.


title: Zadeva F-9/14: Tožba, vložena 1. februarja 2014 – ZZ proti EIB

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/44

         Tožba, vložena 1. februarja 2014 – ZZ proti EIB
   (Zadeva F-9/14)
   2014/C 212/56
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Isola in G. Isola, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2012, v delu, v katerem je ne oceni z „exceptional performance“ oziroma „very good performance“ in je ne predlaga za napredovanje v funkcijo D, in v delu v katerem so določeni cilji za leto 2013, razglasitev ničnosti smernic za ocenjevalno poročilo za leto 2012 in, nazadnje, naložitev EIB povračila nepremoženjske in premoženjske škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti

                           —

                           odločbe, ki jo je 18. decembra 2012 sprejel odbor za pritožbe, vrnitev spisa temu odboru in določitev meril, ki jih mora upoštevati pri sprejetju nove odločbe;

                           —

                           smernic, ki jih je določila direkcija „Človeški viri“ v „Note to Staff n. 722 PERSONNEL/S&D/D&P/2012-198“ z dne 5. decembra 2012 in priložene k „Guidelines to the 2012 annual staff appraisal exercise“, tudi v delu, v katerem določajo, da bo končna presoja opravljena na določen način, ne določa pa meril, ki jih mora upoštevati ocenjevalec;

               —

               podredno, razglasitev ničnosti

                           —

                           celotnega poročila o delu za leto 2012, to je bodisi v ocenjevalnem delu, v katerem ga ne povzema kot „exceptional performance“ ali „very good performance“ in tožeče stranke ne predlaga za napredovanje v funkcijo D, in v delu, v katerem določa cilje za leto 2013;

                           —

                           vse povezane akte, iz tega izhajajoče in predlagane akte, med katerimi so zagotovo vključena napredovanja navedena v obvestilu „2010 staff appraisal exercise, award of promotions and titles“ direktorja HR iz aprila 2012;

               —

               vsekakor naj EIB naloži povračilo nepremoženjske in premoženjske škode (z določenimi izrazi) ter plačilo sodnih stroškov, obresti ter revalorizacije priznanega kredita ter plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. novembra 2004 v zadevi C-422/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/18/ES — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/16

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 18. novembra 2004
   v zadevi C-422/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/18/ES - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 6/28)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-422/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. van Beek) proti Kraljevini Nizozemski (zastopnici: H. G. Sevenster in J. van Bakel), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 3. oktobra 2003, je Sodišče (četrti senat) v sestavi J. N. Cunha Rodrigues, v vlogi predsednika četrtega senata, K. Schiemann (poročevalec) in E. Juhász, sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 18. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Kraljevina Nizozemska, s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/18/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva T-22/09: Tožba, vložena 20. januarja 2009 – Katjes Fassin proti UUNT (oblika pandinega obraza)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/49

         Tožba, vložena 20. januarja 2009 – Katjes Fassin proti UUNT (oblika pandinega obraza)
   (Zadeva T-22/09)
   (2009/C 69/107)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Nemčija) (zastopnik: T. Schmitz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe toženega urada z dne 13.11.2008 s številko spisa R 1299/2006-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Tridimenzionalna znamka, ki predstavlja pandin obraz iz čokolade, za proizvode iz razreda 30 (prijava št. 4 505 161)

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.
   Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj ima prijavljena znamka zahtevan razlikovalni učinek.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. novembra 2004 v zadevi 425/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Cour administrative): Johanna Maria Delahaye, poročena Boor, proti Ministre de la Fonction publique et de la Réforme administrative (Ohranjanje pravic delavcev v primeru prenosa podjetja v državno last — Možnost države uveljavljati pravila javnega prava — Znižanje zneska za plačilo)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/9

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 11. novembra 2004
   v zadevi 425/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Cour administrative): Johanna Maria Delahaye, poročena Boor, proti Ministre de la Fonction publique et de la Réforme administrative (1)

   (Ohranjanje pravic delavcev v primeru prenosa podjetja v državno last - Možnost države uveljavljati pravila javnega prava - Znižanje zneska za plačilo)
   (2005/C 6/15)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi 425/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Cour administrative (Luxembourg) z dne 21. novembra 2002, ki je dospel na Sodišče 25. novembra 2002, v postopku Johanna Maria Delahaye, poročena Boor, proti Ministre de la Fonction publique et de la Réforme administrative, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, sodnik, in N. Colneric (poročevalka), sodnica, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 11. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:
   Direktivo Sveta 77/187/EGS z dne 14 februarja 1977 o približevanju zakonodaj držav članic o ohranjanju pravic delavcev v primeru prenosa podjetja, dejavnosti ali dela dejavnosti je treba razlagati tako, da le-ta načeloma ne nasprotuje temu, da v primeru prenosa podjetja pravne osebe zasebnega prava v državno last, država, kot novi delodajalec, zniža znesek plačila zadevnih delavcev, da bi spoštovala veljavna nacionalna pravila, ki se nanašajo na javne uslužbence. Vendar pa so pristojni organi, odgovorni za uporabo in razlago omenjenih pravil, dolžni to storiti v največji možni meri v luči ciljev omenjene direktive in upoštevajoč pri tem predvsem delovno dobo delavca, kolikor nacionalna pravila pri urejanju položaja državnih uslužbencev upoštevajo delovno dobo državnega uslužbenca za izračun njegovega plačila. Kadar takšen izračun vodi v bistveno znižanje plačila zadevne osebe, takšno znižanje predstavlja bistveno spremembo delovnih pogojev v škodo s prenosom zadevnih delavcev, tako da je prekinitev njihove pogodbe o zaposlitve iz tega razloga treba v skladu s členom 4(2) Direktive 77/187 ocenjevati kot izvirajočo iz dejanja delodajalca.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva T-148/11: Tožba, vložena 14. marca 2011 – Mangou proti Svetu

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/25

         Tožba, vložena 14. marca 2011 – Mangou proti Svetu
   (Zadeva T-148/11)
   2011/C 130/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Philippe Mangou (Abidžan, Slonokoščena obala) (zastopnika: G. Collard in L. Aliot, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Uredba Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 in Sklep Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011, ki sta bila 15. januarja 2011 objavljena v Uradnem listu Evropske unije, glede tožeče stranke, P. MANGOUJA, nimata nobene dejanske podlage,

               —

               zato naj

                           —

                           razglasi ničnost Uredbe Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 in Sklepa Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011;

                           —

                           podredno, naloži odstranitev imena P. MANGOUJA s seznamov, ki so priloženi k navedeni uredbi in navedenemu sklepu.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so v bistvu enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevi T-137/11, Guiai Bi Poin proti Svetu.


title: Zadeva C-6/17 P: Pritožba, ki jo je ANKO A.E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias vložila 5. januarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-154/14, ANKO/Evropska komisija

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/20

         Pritožba, ki jo je ANKO A.E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias vložila 5. januarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-154/14, ANKO/Evropska komisija
   (Zadeva C-6/17 P)
   (2017/C 063/28)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: ANKO A.E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastopnik: Stavroula Paliou, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču Evropske unije predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-154/14 in zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno meritorno obravnavo;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica izpodbija sodbo Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-154/14 in trdi, da so v tej sodbi pravne presoje, ki so v nasprotju s pravom Unije.
   Pritožnica navaja, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti:

               i)

               prvič, glede na materialnopravne določbe, ki se uporabijo, zaradi napačne uporabe prava in kršitve postopka vsled katerih je nezakonita obrazložitev izpodbijane sodbe;

               ii)

               drugič, iz razlogov, povezanih z napačno uporabo prava, in sicer določb, ki za tožbo urejajo predmet dokazovanje in dokazno breme, za nasprotno tožbo pa razdelitev dokaznega bremena.

         V tem kontekstu so izpodbojni razlogi ti:

               I)

               Glede napačne uporabe in postopkovne kršitve:

                           1)

                           prvi izpodbojni razlog: očitna nezadostnost obrazložitve.

                           2)

                           drugi izpodbojni razlog: napačna uporaba prava in protislovna obrazložitev.

               II)

               Glede napačne uporabe prava in določb, ki urejajo predmet dokazovanja in dokazno breme:

                           3)

                           tretji izpodbojni razlog: napačna uporaba prava glede predmeta dokazovanja in dokaznega bremena kar zadeva tožbo.

                           4)

                           četrti izpodbojni razlog: napačna uporaba prava glede dokaznega bremena kar zadeva nasprotno tožbo Komisije.


title: Zadeva T-95/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  17. maja 2006  — Lavagnoli proti Komisiji ( Uradniki — Ocenjevalno poročilo — Pravilnost postopka ocenjevanja — Opravljanje funkcije predstavnika osebja in sindikata — Obveznost obrazložitve — Ničnostna tožba )

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. maja 2006 — Lavagnoli proti Komisiji
   (Zadeva T-95/04) (1)

   („Uradniki - Ocenjevalno poročilo - Pravilnost postopka ocenjevanja - Opravljanje funkcije predstavnika osebja in sindikata - Obveznost obrazložitve - Ničnostna tožba“)
   (2006/C 165/47)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Luciano Lavagnoli (Berchem, Luksemburg) (zastopnika: G. Bounéou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevanja za obdobje od 1. julija 1999 do 30. junija 2001 v zvezi s tožečo stranko in odločbe o sprejetju končnega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za to obdobje.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-199/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 27. aprila 2012 – Minister voor Immigratie en Asiel proti X

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 27. aprila 2012 – Minister voor Immigratie en Asiel proti X
   (Zadeva C-199/12)
   2012/C 217/14
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Minister voor Immigratie en Asiel
   Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: X

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali homoseksualno usmerjeni tujci tvorijo določeno družbeno skupino v smislu člena 10(1)(d) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96; v nadaljevanju: Direktiva)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, katera homoseksualna dejanja spadajo na področje uporabe Direktive in ali lahko preganjanje zaradi teh dejanj, če so izpolnjeni drugi pogoji, vodi do priznanja statusa begunca? To vprašanje zajema ta podvprašanja:

                           (a)

                           Ali je mogoče od homoseksualnih tujcev pričakovati, da v izvorni državi spolno usmerjenost skrivajo pred vsakomer, zato da se izognejo preganjanju?

                           (b)

                           Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, ali je mogoče od homoseksualnega tujca pričakovati, da se v izvorni državi zadržuje pri izživljanju spolne usmerjenosti, zato da se izogne preganjanju, in če je tako, koliko? Ali je v zvezi s tem mogoče od homoseksualcev pričakovati večjo zadržanost kot od heteroseksualcev?

                           (c)

                           Če je glede tega mogoče razlikovati med izražanjem, ki se nanaša na jedro spolne usmerjenosti, in tistim, ki se na to ne nanaša, kako je treba razumeti jedro spolne usmerjenosti in kako ga je mogoče določiti?

               3.

               Ali že zgolj dejstvo, da se homoseksualna dejanja na podlagi zakona Sierre Leone iz leta 1861 o kaznivih ravnanjih zoper osebo (Offences against the Person Act) kaznujejo in je zanje zagrožena zaporna kazen, pomeni dejanje preganjanja v smislu odstavka 1(a) člena 9 Direktive v povezavi z odstavkom 2(c) tega člena? Če ne, v katerih okoliščinah bi to veljalo?


title: Zadeva C-65/07: Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 20. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/23

         Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 20. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-65/07) (1)

   (2008/C 79/42)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva T-157/08: Tožba, vložena 28. aprila 2008 – Paroc proti UUNT – (INSULATE FOR LIFE)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/40

         Tožba, vložena 28. aprila 2008 – Paroc proti UUNT – (INSULATE FOR LIFE)
   (Zadeva T-157/08)
   (2008/C 171/76)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Paroc Oy/AB (Vantaa, Finska) (zastopnik: J. Palm, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. februarja 2008 v zadevi R 0054/2008-2; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „INSULATE FOR LIFE“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 17, 19 in 37 – prijava št. 593 2827.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave glede vseh proizvodov in storitev.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker ima znamka razlikovalni učinek, potreben za registracijo.


title: Zadeva T-499/08: Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Ryanair proti Komisiji

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/43

         Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Ryanair proti Komisiji
   (Zadeva T-499/08)
   (2009/C 32/83)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) (zastopnika: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba zaradi molka Komisije, s katero je bil zavrnjen dostop do dokumentov, ki jih je tožeča stranka zahtevala z vlogo z dne 25. junija 2008, naj se v skladu s členoma 230 ES in 231 ES razglasi za nično, odločbo Komisije z dne 23. oktobra 2008, s katero je bil zavrnjen dostop do istih dokumentov, pa naj se razglasi za neobstoječo;

               —

               podredno, odločba Komisije z dne 23. oktobra 2008, s katero je bil zavrnjen dostop do dokumentov, ki ji je tožeča stranka zahtevala z vlogo z dne 25. junija 2008 naj se v skladu s členoma 230 ES in 231 ES razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v postopku; in

               —

               sprejme naj se druge ukrepe, za katere Sodišče meni, da so potrebni.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s predloženo tožbo predlaga razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Komisije, s katero je ta v skladu z Uredbo št. 1049/2001 (1) zavrnila zahtevo tožeče stranke za dostop do dokumentov v zvezi s postopki o državni pomoči glede domnevane državne pomoči, dodeljene na podlagi sporazuma z upravljavcem letališča v Pauju. Navedeni odločbi je sledila izrecna odločba z dne 23. oktobra 2008. Tožeča stranka v tem primeru podredno predlaga razglasitev ničnosti izrecne odločbe.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so enaki kot tisti v zadevi Ryanair proti Komisiji, T-494/08.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, UL L 145, 31.5.2001, str. 43.