title: Sodba Sodišča z dne 23. januarja 2012 v zadevi E-2/11 – STX Norway Offshore AS in drugi proti državi Norveški, ki jo zastopa carinski odbor (svoboda opravljanja storitev – Direktiva 96/71/ES – napotitev delavcev – minimalna plača – maksimalni delovni čas – plačilo za delovne naloge, ki zahtevajo delo čez noč – povračilo stroškov)

text:
               11.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/8

         SODBA SODIŠČA
   z dne 23. januarja 2012
   v zadevi E-2/11
   STX Norway Offshore AS in drugi proti državi Norveški, ki jo zastopa carinski odbor
   (svoboda opravljanja storitev – Direktiva 96/71/ES – napotitev delavcev – minimalna plača – maksimalni delovni čas – plačilo za delovne naloge, ki zahtevajo delo čez noč – povračilo stroškov)
   2012/C 136/05
   V zadevi E-2/11 STX Norway Offshore AS in drugi proti državi Norveški, ki jo zastopa carinski odbor – Zahtevek Sodišču v skladu s členom 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča, ki ga je vložilo Borgarting lagmannsrett (pritožbeno sodišče Borgarting, Norveška), v zvezi z združljivostjo pogojev zaposlovanja iz kolektivne pogodbe, ki je razglašena za splošno veljavno v sektorju pomorske gradnje, s Sporazumom EGP in v zvezi z razlago člena 36 Sporazuma EGP in člena 3 akta iz točke 30 Priloge XVIII k Sporazumu EGP (Direktiva 96/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen in Páll Hreinsson (poročevalec), sodnika, dne 23. januarja 2012 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Izraz „maksimalni delovni čas in minimalni počitek“ iz točke (a) prvega pododstavka člena 3(1) Direktive 96/71/ES zajema pogoje v zvezi z „maksimalnim običajnim delovnim časom“, kot je opisan v zahtevku za svetovalno mnenje.

               2.

               Točka (c) prvega pododstavka člena 3(1) Direktive 96/71/ES pri razlagi v skladu s členom 36 Sporazuma EGP načeloma preprečuje, da bi država EGP od podjetja, ki ima sedež v drugi državi EGP in opravlja storitve na ozemlju prve države, zahtevala, da svoje zaposlene plačuje v skladu minimalno plačo, ki jo določajo nacionalni predpisi te države, za delo, zaradi katerega mora delavec prenočiti izven doma, razen če so ti predpisi, ki določajo dodatno plačilo, v javnem interesu in njihova uporaba ni nesorazmerna. O tem, ali so ti predpisi dejansko v javnem interesu, na ustrezen način odločijo nacionalni organi ali sodišča države EGP gostiteljice.

               3.

               Direktiva 96/71/ES ne dovoljuje, da država EGP delavcem, napotenim na njeno ozemlje iz druge države EGP, zagotovi povračilo potnih stroškov ter stroškov za hrano in nastanitev za delo, zaradi katerega mora delavec prenočiti izven doma, razen če je to upravičeno na podlagi določb javnega reda.

               4.

               Delež zaposlenih, za katere velja upoštevna kolektivna pogodba, preden je bila razglašena za splošno veljavno, ne vpliva na odgovore na vprašanja 1(a), 1(b) in 1(c).


title: Zadeva C-493/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  9. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Hertogenbosch) — L. H. Piatkowski proti Inspecteur van de Belastingdienst — grote ondernemingen Eindhoven (Prosto gibanje delavcev — Socialna varnost — Oseba, sočasno zaposlena na ozemlju ene države članice in samozaposlena na ozemlju druge države članice — Uporaba zakonodaje o socialni varnosti obeh držav članic — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Člen 14c(ii) in Priloga VII — Prispevki za socialno varnost od obresti, ki jih je plačala družba s sedežem v eni državi članici državljanu, ki prebiva v drugi državi članici)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 9. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Hertogenbosch) — L. H. Piatkowski proti Inspecteur van de Belastingdienst — grote ondernemingen Eindhoven
   (Zadeva C-493/04) (1)

   (Prosto gibanje delavcev - Socialna varnost - Oseba, sočasno zaposlena na ozemlju ene države članice in samozaposlena na ozemlju druge države članice - Uporaba zakonodaje o socialni varnosti obeh držav članic - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 14c(ii) in Priloga VII - Prispevki za socialno varnost od obresti, ki jih je plačala družba s sedežem v eni državi članici državljanu, ki prebiva v drugi državi članici)
   (2006/C 143/27)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch
   Stranki(e) v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: L. H. Piatkowski

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst grote ondernemingen Eindhoven
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Razlaga člena 14c(ii) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, v katero je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 (UL L 28, str. 1), kot tudi Uredbo Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 v različici spremenjeni in posodobljeni z Uredbo št. 118/97 — Uporaba člena 14c(ii) skupaj s Prilogo VII, 1 — Socialna varnost — Hkratna uporaba zakonodaje obeh držav članic
   Izrek
   Člena 48 in 52 Pogodbe ES (po spremembi postala člena 39 ES in 43 ES) glede prostega gibanja delavcev in svobode ustanavljanja ter člen 14c(ii) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998, je treba razlagati tako, da niso v nasprotju z nizozemsko zakonodajo, ki v osnovo za prispevke za socialno varnost vključuje obresti, kot so te, ki jih je v postopku v glavni stvari plačala družba s sedežem na Nizozemskem nizozemskemu državljanu, ki prebiva v Belgiji in za katerega se na podlagi navedene Uredbe ter ob upoštevanju narave njegovih poklicnih dejavnosti uporabljata zakonodaji o socialni varnosti teh dveh držav članic.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva F-37/06: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 6. decembra 2006 — Strack proti Komisiji (Uradniki — Socialna varnost — Zdravstveno zavarovanje — Poklicna bolezen — Akt, ki posega v položaj — Očitna nedopustnost)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/48

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 6. decembra 2006 — Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-37/06) (1)

   (Uradniki - Socialna varnost - Zdravstveno zavarovanje - Poklicna bolezen - Akt, ki posega v položaj - Očitna nedopustnost)
   (2006/C 331/108)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnika: G. Bouneou in F. Frabetti, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Kraemer, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke, da bi se njegova bolezen priznala kot poklicna bolezen in, podredno, odškodninski zahtevek.
   Izrek sklepa

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006, str. 53.


title: Zadeva T-466/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. septembra 2008 – Osram proti Svetu

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/50

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. septembra 2008 – Osram proti Svetu
   (Zadeva T-466/07) (1)

   (2008/C 272/96)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva C-427/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture (Italija) 25. julija 2013 – Emmeci proti Cotral

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture (Italija) 25. julija 2013 – Emmeci proti Cotral
   (Zadeva C-427/13)
   2013/C 325/19
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Emmeci Srl

      Tožena stranka: Cotral SpA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 56 Direktive 2004/17/ES (1) razlagati tako, da nacionalni zakonodajalec ne sme določiti, da lahko naročniki med zadnjo dražitvijo na elektronski dražbi konkurentom preprečijo vpogled, na katero mesto so uvrščeni in kakšne so ponudbe drugih gospodarskih subjektov, tako da določijo, da bodo o tem seznanjeni po koncu dražbe?

               2.

               Ali člen 56 Direktive 2004/17/ES in načeli preglednosti ter enakega obravnavanja nasprotujejo nacionalnim predpisom oziroma upravnim praksam, ki določajo petminutno obdobje v končni fazi elektronske dražbe, med katerim konkurentom ni dana možnost izvedeti, kakšna je njihova relativna razvrstitev?

      (1)  Direktiva 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 19)


title: Zadeva F-9/15: Tožba, vložena 23. januarja 2015 – ZZ/EMA

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/46

         Tožba, vložena 23. januarja 2015 – ZZ/EMA
   (Zadeva F-9/15)
   (2015/C 118/58)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke in T. Van Lysbeth)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za zdravila (EMA) o razrešitvi tožeče stranke njenih nalog in zahteva za začasno plačilo enega eura kot odškodnino za povzročeno nepremoženjsko in premoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe EME z dne 31. marca 2014 o vzpostavitvi neaktivnega statusa tožeče stranke za nedoločen čas;

               —

               naložitev začasnega plačila enega eura toženi stranki za povzročeno nepremoženjsko in premoženjsko škodo;

               —

               naložitev stroškov EMI.


title: Zadeva C-25/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 15. januarja 2010 – Missionswerk Werner Heukelbach E.v. proti državi Belgiji – Service Public Fédéral Finances

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 15. januarja 2010 – Missionswerk Werner Heukelbach E.v. proti državi Belgiji – Service Public Fédéral Finances
   (Zadeva C-25/10)
   2010/C 100/25
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Missionswerk Werner Heukelbach E.v.

      Tožena stranka: država Belgija – Service Public Fédéral Finances

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 18 (prej člen 12 PES), člen 45 (prej člen 39 PES), člen 49 (prej člen 43 PES) in člen 54 (prej člen 48 Pogodbe ES) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da zakonodajalcu države članice prepovedujejo, da sprejme ali ohrani pravilo, katerega namen je pridržati pravico do obdavčitve po znižani 7-odstotni stopnji nepridobitnim združenjem, vzajemnim zavarovalnicam ali nacionalnim zvezam vzajemnih zavarovalnic, poklicnim združenjem in nepridobitnim mednarodnim združenjem, zasebnim fundacijam in družbenokoristnim fundacijam, ki imajo sedež v državi članici, v kateri je zapustnik – valonski rezident – dejansko prebival ali delal ob svoji smrti ali v kateri je prej dejansko prebival ali delal?


title: Zadeva T-698/14: Tožba, vložena 19. septembra 2014 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/28

         Tožba, vložena 19. septembra 2014 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Zadeva T-698/14)
   (2014/C 448/37)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi sklep Evropske komisije DIGIT/R/3/MB/pt 2431467 (2014) z dne 11. julija 2014, s katerim je Komisija v vprašljivem postopku oddaje naročila ponudbo tožečih strank za lot 1 uvrstila na četrto mesto;

               —

               za ničnega razglasi sklep Evropske komisije DIGIT/R/3/MB/pt 2703722 (2014) z dne 31. julija 2014, s katerim je Komisija v vprašljivem postopku oddaje naročila izključila ponudbo tožečih strank za lot 2;

               —

               za ničnega razglasi sklep Evropske komisije DIGIT/R/3/MB/pt 2711165 (2014) z dne 31. julija 2014, s katerim je Komisija v vprašljivem postopku oddaje naročila ponudbo tožečih strank za lot 3 uvrstila na tretje mesto;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožečim strankam nadomesti škodo na podlagi izgubljene priložnosti zaradi neuvrstitve na prvo mesto v zvezi s tremi loti okvirnega sporazuma v višini 800.000 EUR za lot 1, 400.000 za lot 2 in 200.000 EUR za lot 3, skupaj z obrestmi od objave sodbe; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki trdita, da je treba izpodbijane sklepe, s katerimi je Komisija zavrnila njene ponudbe v okviru javnega razpisa DIGIT/R2/PO/2013/029 – ESP DESIS III za tri različne projekte (lote), razglasiti na nične na podlagi člena 263 PDEU, zaradi kršitve prava Unije, zlasti pa iz naslednjih razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila dolžnost utemeljitve, ker ni podala zadostne utemeljitve v zvezi s tehnično ponudbo tožečih strank.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila finančno uredbo, uredbo o njenem izvajanju, kakor tudi pravila razpisnih pogojev glede vprašanja neobičajno nizkih ponudb.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila temeljno načelo proste konkurence, ker naj bi postavila zavezujoče zahteve glede oddaje ponudb, njihovim ponudnikom pa ni dopustila, da bi prosto oblikovali finančne ponudbe, da bi bila s finančnega vidika izbrana najboljša ponudba.


title: Združeni zadevi C-129/13 in C-130/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Kamino International Logistics BV (C-129/13), Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (C-130/13) proti Staatssecretaris van Financiën (Izterjava carinskega dolga — Načelo spoštovanja pravice do obrambe — Pravica do izjave — Naslovnik odločbe o izterjavi, ki izjave pred carinskimi organi ni podal pred sprejetjem navedene odločbe, temveč šele v kasnejši fazi postopka, v postopku z ugovorom — Kršitev pravice do obrambe — Določitev pravnih posledic nespoštovanja pravice do obrambe)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Kamino International Logistics BV (C-129/13), Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (C-130/13) proti Staatssecretaris van Financiën
   (Združeni zadevi C-129/13 in C-130/13) (1)

   ((Izterjava carinskega dolga - Načelo spoštovanja pravice do obrambe - Pravica do izjave - Naslovnik odločbe o izterjavi, ki izjave pred carinskimi organi ni podal pred sprejetjem navedene odločbe, temveč šele v kasnejši fazi postopka, v postopku z ugovorom - Kršitev pravice do obrambe - Določitev pravnih posledic nespoštovanja pravice do obrambe))
   2014/C 292/08
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Kamino International Logistics BV (C-129/13), Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (C-130/13)

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Izrek

               1.

               Na načelo, da uprava spoštuje pravico do obrambe, in na pravico vsakogar, ki temelji na tem načelu, do izjave pred sprejetjem vsake odločbe, ki bi lahko negativno vplivala na njegove interese, kot se uporabljajo v okviru Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, se posamezniki lahko sklicujejo neposredno pred nacionalnimi sodišči.

               2.

               Načelo spoštovanja pravice do obrambe in zlasti pravico vsakogar do izjave pred sprejetjem vsake posamične odločbe, ki bi lahko posegala v njegov položaj, je treba razlagati tako, da je, kadar uprava naslovniku odločbe o odmeri dajatve, ki je bila na podlagi Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, sprejeta v postopku naknadne izterjave carine pri uvozu, ni dala možnosti podati izjave pred sprejetjem te odločbe, kršena njegova pravica do izjave, čeprav ima možnost svoja stališča uveljavljati v poznejši fazi upravnega pritožbenega postopka, če nacionalna ureditev naslovnikom takih odločb, kadar ni predhodnega zaslišanja, ne omogoča zadržanja izvršbe teh odločb do njihove morebitne spremembe. V vsakem primeru je tako, če nacionalni upravni postopek, s katerim se izvaja člen 244, drugi odstavek, Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, omejuje odobritev takega zadržanja, če obstajajo razlogi za dvom v skladnost izpodbijane odločbe s carinsko zakonodajo ali če bi lahko zadevni stranki grozila nepopravljiva škoda.

               3.

               Pogoje, pod katerimi je treba zagotoviti spoštovanje pravice do obrambe, in posledice kršitve te pravice določi nacionalno pravo, če so ukrepi, sprejeti v zvezi s tem, enaki tistim, ki so jih deležni posamezniki v primerljivem položaju po nacionalnem pravu (načelo enakovrednosti) in praktično ne onemogočajo ali pretirano ne otežujejo izvajanja pravic, ki jih podeljuje pravni red Unije (načelo učinkovitosti).
               Ker mora nacionalno sodišče zagotoviti polni učinek prava Unije, mora ob presoji posledic kršitve pravice do obrambe, zlasti pravice do izjave, upoštevati, da taka kršitev povzroči razglasitev ničnosti odločbe, sprejete v zadevnem upravnem postopku, le če bi bil rezultat tega postopka v primeru, da te kršitve ne bi bilo, drugačen.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva C-249/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 15. junija 2005

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/21

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 15. junija 2005
   (Zadeva C-249/05)
   (2005/C 193/33)
   Jezik postopka: finščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata D. Triantafyllou in I. Koskinen, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 15. junija 2005 pri Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Finski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Republika Finska kršila obveznosti iz členov 21 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 (1) o davku na dodano vrednost in iz členov 28 ES in 49 ES, s tem da je davčnemu zavezancu nerezidentu, ki na Finskem opravlja obdavčljive transakcije in ima sedež v drugi državi članici ali tretji državi, s katero obstaja sporazum o vzajemni upravni pomoči, katerega področje uporabe ustreza Direktiva 76/308/EGS (2) o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev, ki izhajajo iz prelevmanov, carin in drugih ukrepov ter Uredba Sveta (ES) št. 1798/2003 z dne 7. oktobra 2003 (3) o upravnem sodelovanju na področju davka na dodano vrednost in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 218/92, nalaga dolžnost imenovanja zastopnika.

               2.

               Republiki Finski naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V skladu s členom 21(2) šeste direktive Sveta 77/388/EGS o davku na dodano vrednost naj države članice gospodarskemu subjektu nerezidentu, ki naj bi imel sedež v drugi državi članici, ne bi mogle določati imenovanja davčnega zastopnika. Imenovanje davčnega zastopnika naj bi bilo v primeru gospodarskega subjekta nerezidenta samo prostovoljno.
   Finska zakonodaja v tem oziru predvideva naslednje:
   a) Če naj gospodarski subjekt ne bi bil davčni zavezanec s sedežem na Finskem bi bil dolžan davek na dodano vrednost plačati naročnik storitve („obratna davčna obveznost“); b) če bi imel gospodarski subjekt, ki nima sedeža na Finskem, možnost registrirati se kot davčni zavezanec, bi bil v teh primerih dolžan imenovati davčnega zastopnika na Finskem.
   Finski sistem imenovanja davčnega zastopnika naj ne bi bil skladen s pravom Skupnosti. Zavezujoča obveznost imenovanja davčnega zastopnika naj bi kršila člen 21(2) Šeste direktive o davku na dodano vrednost.
   Finski sistem bi lahko gospodarskemu subjektu nerezidentu nudil možnost registrirati se kot davčni zavezanec, vendar Republika Finska izvrševanja te možnosti ne bi smela pogojevati z izpolnitvijo zavezujoče obveznosti imenovanja davčnega zastopnika, kar bi bilo v nasprotju s Šesto direktivo o davku na dodano vrednost in z namenom Direktive 2000/65/ES (4), kot tudi z načeli prostega pretoka blaga in storitev, potrjenih s Pogodbo ES.

      (1)  Direktiva Sveta (77/388/EGS) z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), UL L 145, str. 1.

      (2)  UL L 73, str. 18.

      (3)  UL L 264, str. 1.

      (4)  Direktiva Sveta 2000/65/ES z dne 17. oktobra o spremembi direktive 77/388/EGS v zvezi z določanjem osebe, ki je dolžna plačati davek na dodano vrednost.


title: Zadeva T-419/08: Tožba, vložena 29. septembra 2008 – LATGA-A proti Komisiji

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/42

         Tožba, vložena 29. septembra 2008 – LATGA-A proti Komisiji
   (Zadeva T-419/08)
   (2008/C 313/76)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Lietuvos Autorių Teisių Gynimo Asociacijos Agentūra (LATGA-A) (Vilna, Litva) (zastopnik: M. Favart, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožeče stranke

               —

               Člen 3 Odločbe Komisije z dne 16. julija 2008 o postopku iz člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) naj se razglasi za ničnega;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka v skladu s členom 230 ES zahteva delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 konč. z dne 16. julija 2008 (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP. Natančneje, tožeča stranka izpodbija ugotovitve Komisije iz člena 3 izpodbijane odločbe, da so ozemeljske razmejitve vzajemnih pooblastil za zastopanje, ki si jih med seboj izdajajo organizacije avtorjev, usklajeno ravnanje, ki je v nasprotju s členom 81 ES in členom 53 EGP.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, na katere se sklicuje tožeča stranka, so enaki tistim, na katere se sklicuje tožeča stranka v zadevi IMRO proti Komisiji (T-415/08).


title: Zadeva T-263/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. oktobra 2014 – Lausitzer Früchteverarbeitung proti UUNT – Rivella International (holzmichel) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti holzmichel – Prejšnji mednarodni figurativni znamki Michel in Michel POWER – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 1. oktobra 2014 – Lausitzer Früchteverarbeitung proti UUNT – Rivella International (holzmichel)
      (Zadeva T-263/13) (1)

      ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti holzmichel - Prejšnji mednarodni figurativni znamki Michel in Michel POWER - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2014/C 395/55)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH (Sohland an der Spree, Nemčija) (zastopnik: A. Weiß, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Rivella International AG (Rothrist, Švica) (zastopniki: C. Spintig, S. Pietzcker in A. Coordes, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (zadeva R 1968/2011-1) z dne 21. februarja 2013 v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Rivella International AG in Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva T-698/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Zagotovitev zunanjih storitev razvoja in vzdrževanja informacijskih sistemov in s tem povezanih študij (ESP DESIS III) — Uvrstitev ponudnika v kaskadnem postopku — Obveznost obrazložitve — Neobičajno nizke ponudbe — Načelo svobodne konkurence — Nepogodbena odgovornost)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Zadeva T-698/14) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Zagotovitev zunanjih storitev razvoja in vzdrževanja informacijskih sistemov in s tem povezanih študij (ESP DESIS III) - Uvrstitev ponudnika v kaskadnem postopku - Obveznost obrazložitve - Neobičajno nizke ponudbe - Načelo svobodne konkurence - Nepogodbena odgovornost))
   (2016/C 402/42)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopniki: sprva V. Christianos, I. Ampazis in M. Sfyri, nato M. Sfyri, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Delaude in S. Lejeune, agenta, sprva ob sodelovanju E. Petritsa, E. Roussoua in K. Adamantopoulosa, nato E. Roussoua in K. Adamantopoulosa, odvetniki)

      Predmet

   Na eni strani predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepov Komisije o uvrstitvi ponudb tožečih strank za sklopa št. 1 in 3 javnega razpisa DIGIT/R2/PO/2013/029 – ESP DESIS III v zvezi z zagotovitvijo zunanjih storitev razvoja in vzdrževanja informacijskih sistemov in s tem povezanih študij (UL 2013/S 19-0380314) na tretje in četrto mesto v kaskadnem sistemu in o izključitvi njune ponudbe za sklop št. 2 navedenega javnega razpisa, na drugi strani pa predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi jo utrpeli tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama European Dynamics Luxembourg SA in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 448, 15.12.2014.


title: Zadeva C-502/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2015 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčenje — DDV — Uporaba nižje stopnje — Dobava digitalnih ali elektronskih knjig)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2015 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-502/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčenje - DDV - Uporaba nižje stopnje - Dobava digitalnih ali elektronskih knjig))
   (2015/C 138/10)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Soulay in F. Dintilhac, agenta)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Chatziioakeimidou in A. de Gregorio Merino, agenta)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: D. Holderer, agent)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Kraljevina Belgija (zastopnika: M. Jacobs in J.-C. Halleux, agenta)

      Izrek

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da je za dobavo digitalnih ali elektronskih knjig uporabljalo 3-odstotno stopnjo davka na dodano vrednost, ni izpolnilo obveznosti iz členov od 96 od 99, 110 in 114 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/88/EU z dne 7. decembra 2010, v povezavi s prilogama II in III k tej direktivi in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 282/2011 z dne 15. marca 2011 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/112.

               2.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg nosi svoje stroške in stroške Evropske Komisije.

               3.

               Kraljevina Belgija in Svet Evropske unije nosita vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva C-537/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 23. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Genova – Italija) – Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra proti Capitaneria di Porto di Genova (Pomorski promet — Direktiva 1999/32/ES — Konvencija Marpol 73/78 — Priloga VI — Onesnaževanje zraka z ladij — Potniške ladje, ki opravljajo linijske prevoze — Potniške ladje za križarjenje — Največja vsebnost žvepla v gorivih za plovila — Veljavnost)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 23. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Genova – Italija) – Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra proti Capitaneria di Porto di Genova
   (Zadeva C-537/11) (1)

   (Pomorski promet - Direktiva 1999/32/ES - Konvencija Marpol 73/78 - Priloga VI - Onesnaževanje zraka z ladij - Potniške ladje, ki opravljajo linijske prevoze - Potniške ladje za križarjenje - Največja vsebnost žvepla v gorivih za plovila - Veljavnost)
   2014/C 93/04
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Genova

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra

      Tožena stranka: Capitaneria di Porto di Genova

      Ob udeležbi: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale civile di Genova – Veljavnost člena 4a Direktive Sveta 1999/32/ES z dne 26. aprila 1999 o zmanjšanju deleža žvepla v nekaterih vrstah tekočega goriva, ki spreminja Direktivo 93/12/EGS (UL), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2005/33/ES (UL L 191, str. 59) – Skladnost z Mednarodno konvencijo o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij (Konvencija Marpol) obveznosti držav članic, da sprejmejo vse potrebne ukrepe za preprečevanje uporabe goriv za plovila, katerih vsebnost žvepla presega mejo 1,5 % mase s strani potniških ladij, ki opravljajo linijske prevoze v pristanišča Unije – Razlaga člena 2 iste direktive – Pojem „linijski prevozi“ – Uporaba navedene omejitve za potniške ladje za križarjenje

      Izrek

               1.

               Potniška ladja za križarjenje, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, spada na področje uporabe člena 4a(4) Direktive Sveta 1999/32/ES z dne 26. aprila 1999 o zmanjšanju deleža žvepla v nekaterih vrstah tekočega goriva, ki spreminja Direktivo 93/12/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2005/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. julija 2005, ob upoštevanju merila „linijskih prevozov“, kakor je določeno v členu 2, točka 3g, te direktive, če opravlja križarjenja z ali brez postankov, ki se končajo v pristanišču izplutja ali v drugem pristanišču, če so ta križarjenja organizirana z določeno pogostnostjo, na določene dneve in načeloma na določen čas prihoda in odhoda, pri čemer imajo zainteresirane osebe možnost proste izbire med več ponujenimi križarjenji, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

               2.

               Veljavnosti člena 4a(4) Direktive 1999/32 ni mogoče preizkusiti glede na načelo splošnega mednarodnega prava pacta sunt servanda in načelo lojalnega sodelovanja, navedeno v členu 4(3), prvi pododstavek, PEU, ker lahko ta določba navedene direktive vodi do kršitve Priloge VI Mednarodne konvencije o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij, podpisane v Londonu 2. novembra 1973 in dopolnjene s protokolom z dne 17. februarja 1978, ter do tega, da se tako države pogodbenice protokola iz leta 1997, ki spreminja Mednarodno konvencijo iz leta 1973 o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij, kakor je bila spremenjena s protokolom iz leta 1978, podpisanim v Londonu 26. septembra 1997, prisili v kršitev obveznosti, ki so jim naložene v razmerju do drugih pogodbenic tega protokola.

               3.

               Sodišču Evropske unije ni treba odgovoriti na vprašanje, kakšen je vpliv navedene priloge VI na obseg člena 4a(4) Direktive 1999/32, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2005/33.

      (1)  UL C 370, 17.12.2011.


title: Zadeva T-252/17: Tožba, vložena 28. aprila 2017 – Robert Bosch/EUIPO (Simply. Connected.)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/45

         Tožba, vložena 28. aprila 2017 – Robert Bosch/EUIPO (Simply. Connected.)
   (Zadeva T-252/17)
   (2017/C 195/60)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Robert Bosch GmbH (Stuttgart, Nemčija) (zastopnika: S. Völker in M. Pemsel, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Simply. Connected.“ – Prijava št. 14 814 032

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. marca 2017 v zadevi R 947/2016-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži stroške postopka, vključno s stroški pritožbenega postopka.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 64 Uredbe št. 207/2009, v povezavi s členom 263PDEU;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. aprila 2005 v zadevi C-163/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 80/68/EGS — Varstvo podzemne vode pred onesnaževanjem z določenimi nevarnimi snovmi — Členi 3, 4 in 5 — Direktiva 91/689/EGS — Nevarni odpadki — Člen 2(1) in člen 6(1))

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/8

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 14. aprila 2005
   v zadevi C-163/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 80/68/EGS - Varstvo podzemne vode pred onesnaževanjem z določenimi nevarnimi snovmi - Členi 3, 4 in 5 - Direktiva 91/689/EGS - Nevarni odpadki - Člen 2(1) in člen 6(1))
   (2005/C 143/08)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-163/03 Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Valero Jordana in M. Konstantinidis) proti Helenski republiki (zastopnica: E. Skandalou), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 8. aprila 2003, je Sodišče (šesti senat), v sestavi A. Borg Barthet, predsednik senata, U. Lõhmus in A. Ó Caoimh (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Helenska republika s tem, da glede pokrajine Thriassion Pedion:

                           —

                           ni sprejela ukrepov, potrebnih za preprečitev vnosa snovi iz seznama I Direktive Sveta z dne 17. decembra 1979 o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem z določenimi nevarnimi snovmi (80/68/EGS) v podzemno vodo in ukrepov za omejitev vnosa snovi s seznama II v podzemno vodo, da bi preprečila onesnaženje vode s temi snovmi,

                           —

                           ni uvedla predhodne preiskave za vsakršno odstranjevanje ali odlaganje z namenom odstranjevanja snovi s seznama I te direktive, ki bi lahko povzročilo posredno onesnaženje in

                           —

                           ni uvedla predhodne preiskave za vsakršno neposredno odvajanje s seznama I Direktive 80/68 kot tudi za vsakršno odstranjevanje ali odlaganje z namenom odstranjevanja teh snovi, ki bi lahko povzročilo posredno onesnaženje,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 3, 4 in 5 Direktive 80/68.

               2.

               Helenska republika s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za popis in identifikacijo nevarnih odpadkov, odloženih v pokrajini Thriassion Pedion in s tem, da bodisi ločeno bodisi v okviru splošnega načrtovanja upravljanja z odpadki ni izdelala načrta za upravljanje z nevarnimi odpadki v pokrajini Thriassion Pedion, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1) in iz člena 6(1) Direktive Sveta z dne 12. decembra 1991 o nevarnih odpadkih (91/689/EGS).

               3.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 135, 7.6.2003.


title: Zadeva C-150/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sächsischen Oberverwaltungsgericht (Nemčija) 30. marca 2015 – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten/N

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sächsischen Oberverwaltungsgericht (Nemčija) 30. marca 2015 – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten/N
   (Zadeva C-150/15)
   (2015/C 236/31)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Sächsisches Oberverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten

      Tožena stranka: N

      Druga stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 9(1)(a) v povezavi s členom 10(1)(b) Direktive 2011/95/EU (1) razlagati tako, da

                           a)

                           gre za hudo kršitev verske svobode, ki je zagotovljena s členom 10(1) Listine o temeljnih pravicah in členom 9(1) EKČP, in s tem za dejanje preganjanja na podlagi člena 9(1)(a) Direktive, če so verski obredi ali vedenje, ki izhajajo iz verskega nauka, ki ga prosilec aktivno izraža in so njegov osrednji del, ali ki izhajajo iz verskega prepričanja prosilca v tem smislu, da so posebej pomembni za ohranjanje njegove verske identitete, v zadevni državi izvora prepovedani pod grožnjo kazenske sankcije,
                           ali

                           b)

                           mora prosilec, ki aktivno izraža določen verski nauk, poleg tega dokazati, da so verski obredi ali vedenje, ki izhajajo iz tega verskega nauka kot njegov osrednji del in ki v njegovi državi izvora pomenijo izražanje vere, ki je prepovedano in sankcionirano, „posebej pomembni“ za ohranjanje njegove verske identitete in v tem smislu „potrebni“?

               2.

               Ali je treba člen 9(3) v povezavi s členom 2(d) Direktive 2011/95/EU razlagati tako, da je
               za ugotovitev obstoja utemeljenega strahu pred preganjanjem in dejanske nevarnosti („real risk“) preganjanja ali nečloveškega ali ponižujočega ravnanja ali kaznovanja s strani enega od subjektov iz člena 6 Direktive 2011/95/EU,
               ob upoštevanju verskih obredov ali vedenja, ki izhajajo iz verskega nauka, ki ga prosilec aktivno izraža in so njegov osrednji del, ali ki izhajajo iz verskega prepričanja prosilca v tem smislu, da so posebej pomembni za ohranjanje njegove verske identitete in so v državi izvora prepovedani pod grožnjo kazenske sankcije,

                           a)

                           treba oceniti razmerje med številom pripadnikov verske usmeritve prosilca, ki svojo vero izražajo v nasprotju s prepovedjo in s številom dejanskih pregonov v državi izvora prosilca kot posledico izražanja vere, pri čemer je treba upoštevati morebitne negotovosti in nepredvidljivosti pri izvajanju kazenskih pregonov s strani države
                           ali

                           b)

                           zadošča predložitev dokazov, da država izvora pri izvajanju kazenskih pregonov dejansko uporablja določbe, ki pod grožnjo kazenske sankcije [prepovedujejo] verske obrede ali vedenje, ki izhajajo iz verskega nauka, ki ga prosilec aktivno izraža in so njegov osrednji del, ali ki izhajajo iz verskega prepričanja prosilca v tem smislu, da so „posebej pomembni“ za ohranjanje njegove verske identitete?

               3.

               Ali je določba nacionalnega procesnega prava, po kateri je sodišče, ki meritorno odloča o zahtevku, vezano na pravno presojo revizijskega sodišča (tukaj: člen 144(6) VwGO [zakon o upravnem sporu, Verwaltungsgerichtsordnung]), združljiva z načelom primarnosti prava Unije, če želi prvo navedeno sodišče določbo prava Unije razlagati drugače od revizijskega sodišča, vendar je pri takšni razlagi prava Unije tudi po izvedbi postopka prehodnega odločanja na podlagi člena 267, drugi odstavek, PDEU omejeno zaradi vezanosti na pravno presojo revizijskega sodišča, kot izhaja iz nacionalnega prava?

      (1)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite, UL L 337, str. 9.


title: Zadeva C-202/14: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 4. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative d'appel de Nantes – Francija) – Adiamix/Direction départementale des finances publiques de l’Orne (Predhodno odločanje — Državne pomoči — Uredba (ES) št. 659/1999 — Člen 1(b)(v) — Davčne oprostitve v korist podjetij v težavah — Odločba Komisije, s katero je shema pomoči razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom — Izterjava posameznih pomoči, ki so bile dodeljene iz naslova sheme pomoči — Presoja veljavnosti odločbe Komisije — Pojma „veljavna pomoč“ in „nova pomoč“ )

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/3

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 4. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative d'appel de Nantes – Francija) – Adiamix/Direction départementale des finances publiques de l’Orne
   (Zadeva C-202/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državne pomoči - Uredba (ES) št. 659/1999 - Člen 1(b)(v) - Davčne oprostitve v korist podjetij v težavah - Odločba Komisije, s katero je shema pomoči razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom - Izterjava posameznih pomoči, ki so bile dodeljene iz naslova sheme pomoči - Presoja veljavnosti odločbe Komisije - Pojma „veljavna pomoč“ in „nova pomoč“))
   (2015/C 056/04)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Stranki

      Tožeča stranka: Adiamix

      Tožena stranka: Direction départementale des finances publiques de l’Orne

      Izrek

   Preučitev zastavljenega vprašanja ni razkrila ničesar, kar bi lahko vplivalo na veljavnost Odločbe Evropske komisije št. 2004/343/ES z dne 16. decembra 2003 o shemi pomoči Francije za prevzem podjetij v težavah.

      (1)  UL C 202, 30.6.2014.


title: Zadeva T-366/00: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. marca 2007 – Scott proti Komisiji (Državne pomoči – Prodajna cena zemljišča – Odločba, s katero je odrejeno vračilo pomoči, nezdružljive s skupnim trgom – Napake pri izračunu pomoči – Obveznost Komisije v zvezi z izračunom pomoči – Pravice upravičenca do pomoči – Uredba (ES) št. 659/1999 – Člen 13(1))

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. marca 2007 – Scott proti Komisiji
   (Zadeva T-366/00) (1)

   (Državne pomoči - Prodajna cena zemljišča - Odločba, s katero je odrejeno vračilo pomoči, nezdružljive s skupnim trgom - Napake pri izračunu pomoči - Obveznost Komisije v zvezi z izračunom pomoči - Pravice upravičenca do pomoči - Uredba (ES) št. 659/1999 - Člen 13(1))
   (2007/C 96/63)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Scott SA (Saint-Cloud, Francija) (zastopniki: Sir Jeremy Lever, QC, G. Peretz, J. Gardner, barristers, R. Griffith in M. Papadakis, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in J. Flett)

      Intervenientka na strani tožeče stranke: Republika Francija (zastopniki: G. de Bergues, S. Seam in F. Million)
   Predmet
   Predlog za delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2002/14/ES z dne 12. julija 2000 glede državne pomoči, ki jo je Francija izvajala v korist družbe Scott Paper SA/Kimberly-Clark (UL 2002, L 12, str. 1).
   Izrek

               1)

               Člen 2 Odločbe Komisije 2002/14/ES z dne 12. julija 2000 glede državne pomoči, ki jo je Francija izvajala v korist družbe Scott Paper SA/Kimberly-Clark, se razglasi za ničnega, v delu kjer se nanaša na pomoč, ki je bila dodeljena v obliki preferenčne cene zemljišča iz člena 1.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške postopkov pred Sodiščem prve stopnje in stroške postopkov pred Sodiščem prve stopnje, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               3)

               Francoska republika nosi svoje stroške postopkov pred Sodiščem prve stopnje.

      (1)  UL C 61, 24.2.2001.


20150731025616762015/C 270/046492013CJC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL201506114411Zadeva C-649/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de commerce de Versailles – Francija) – Comité d'entreprise de Nortel Networks SA in drugi/Cosme Rogeau, sodni stečajni upravitelj v sekundarnem postopku zaradi insolventnosti proti družbi Nortel Networks SA in Cosme Rogeau sodni stečajni upravitelj v sekundarnem postopku zaradi insolventnosti proti družbi Nortel Networks SA/Alan Robert Bloom in drugi (Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 1346/2000 – Členi 2(g), 3(2) in 27 – Uredba (ES) št. 44/2001 – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Glavni postopek zaradi insolventnosti – Sekundarni postopek zaradi insolventnosti – Spor o pristojnosti – Izključna ali alternativna pristojnost – Določitev zakona, ki se uporablja – Določitev dolžnikovega premoženja, za katero velja sekundarni postopek zaradi insolventnosti – Kraj tega premoženja – Premoženje, ki je v tretji državi)
 ---documentbreak--- C2702015SL410120150611SL00044141Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de commerce de Versailles – Francija) – Comité d'entreprise de Nortel Networks SA in drugi/Cosme Rogeau, sodni stečajni upravitelj v sekundarnem postopku zaradi insolventnosti proti družbi Nortel Networks SA in Cosme Rogeau sodni stečajni upravitelj v sekundarnem postopku zaradi insolventnosti proti družbi Nortel Networks SA/Alan Robert Bloom in drugi
   (Zadeva C-649/13) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Členi 2(g), 3(2) in 27 — Uredba (ES) št. 44/2001 — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Glavni postopek zaradi insolventnosti — Sekundarni postopek zaradi insolventnosti — Spor o pristojnosti — Izključna ali alternativna pristojnost — Določitev zakona, ki se uporablja — Določitev dolžnikovega premoženja, za katero velja sekundarni postopek zaradi insolventnosti — Kraj tega premoženja — Premoženje, ki je v tretji državi)“2015/C 270/04Jezik postopka: francoščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunal de commerce de Versailles

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Comité d'entreprise de Nortel Networks SA in drugi, Cosme Rogeau, stečajni upravitelj v sekundarnem postopku zaradi insolventnosti proti družbi Nortel Networks SA

      Tožene stranke: Cosme Rogeau, stečajni upravitelj v sekundarnem postopku zaradi insolventnosti proti Nortel Networks SA, Alanu Robertu Bloomu, Alanu Michaelu Hudsonu, Stephenu Johnu Harrisu, Christopherju Johnu Wilkinsonu Hillu

      Izrek

   Člena 3(2) in 27 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da so sodišča države članice, v kateri je bil uveden sekundarni postopek zaradi insolventnosti, pristojna, alternativno skupaj s sodišči države članice uvedbe glavnega postopka, za odločanje o določitvi dolžnikovega premoženja, za katero veljajo učinki tega sekundarnega postopka.
   Določitev dolžnikovega premoženja, za katero veljajo učinki sekundarnega postopka zaradi insolventnosti, je treba opraviti v skladu s členom 2(g) Uredbe št. 1346/2000.
   (
         1
      )	UL C 39, 8.2.2014.


title: Izbris zadeve T-386/03

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/40

         Izbris zadeve T-386/03 (1)

   (2005/C 57/69)

      (jezik postopka: nemščina)

   S sklepom z dne 15. decembra 2004 je predsednik drugega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št.. T-386/03: Deutsche Telekom proti Uradu za usklajevanju na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 35, 7.2.2004.


title: Zadeva C-609/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 27. decembra 2012 – Ehrmann AG proti Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 27. decembra 2012 – Ehrmann AG proti Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.
   (Zadeva C-609/12)
   2013/C 101/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in revidentka: Ehrmann AG

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je bilo treba obveznosti opozorila po členu 10(2) Uredbe (ES) št. 1924/2006 (1) spoštovati že leta 2010?

      (1)  Uredba (ES) št. 1924/2006 Evropskega Parlementa in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL L 404, str. 9) v različici iz Uredbe Komisije (EU) št. 116/2010 z dne 9. februarja 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta glede seznama prehranskih trditev (UL L 37, str. 16).


title: Zadeva T-168/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Arkema proti Komisiji ( Konkurenca — Karteli — Trg monokloroocetne kisline — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Razdelitev trga in določanje cen — Odgovornost za kršitev — Načelo individualizacije kazni — Obveznost obrazložitve — Globe — Sorazmernost — Teža in trajanje kršitve — Odvračalni učinek — Dejanski vpliv na trg — Olajševalne okoliščine — Vloga sledi svojemu vodji — Obteževalne okoliščine — Ponovitev kršitve )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/35

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Arkema proti Komisiji
   (Zadeva T-168/05) (1)

   („Konkurenca - Karteli - Trg monokloroocetne kisline - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razdelitev trga in določanje cen - Odgovornost za kršitev - Načelo individualizacije kazni - Obveznost obrazložitve - Globe - Sorazmernost - Teža in trajanje kršitve - Odvračalni učinek - Dejanski vpliv na trg - Olajševalne okoliščine - Vloga sledi svojemu vodji - Obteževalne okoliščine - Ponovitev kršitve“)
   2009/C 282/65
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Arkema SA (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Debroux, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva A. Bouquet in F. Amato, nato A. Bouquet in X. Lewis, zastopniki)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti členov 1(d), 2(c) in 4(9) Odločbe Komisije C(2004) 4876 konč. z dne 19. januarja 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/E-1/37.773 – AMCA) in, podredno, predlog za spremembo člena 2(c) in (d) te odločbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Arkema SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 9.7.2005.


title: Zadeva T-737/14: Tožba, vložena 24. oktobra 2014 – Vnesheconombank/Svet

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/41

         Tožba, vložena 24. oktobra 2014 – Vnesheconombank/Svet
   (Zadeva T-737/14)
   (2015/C 007/46)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (Moskva, Rusija) (zastopnika: J. Viñals Camallonga in J. Iriarte Ángel, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 1 Sklepa Sveta 2014/512/SZVP z dne 31. julija 2014 razglasi za ničen v delu, ki se nanaša nanjo, in jo izključi iz Priloge k temu sklepu;

               —

               člen 5 Uredbe Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014 razglasi za ničen v delu, ki se nanaša nanjo, in jo izključi iz Priloge III k tej uredbi;

               —

               novi člen 1 v skladu s Sklepom Sveta 2014/659/SZVP z dne 8. septembra 2014 razglasi za ničen v delu, ki se nanaša nanjo, in jo izključi iz Priloge I k temu sklepu;

               —

               novi člen 5 v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 960/2014 z dne 8. septembra 2014 razglasi za ničen v delu, ki se nanaša nanjo, in jo izključi iz Priloge, v katero je vključena, ter

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je uperjena zoper zgoraj navedene določbe v zvezi z omejevalnimi ukrepi zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini, v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neizpolnitev obveznosti obrazložitve, ker izpodbijane določbe, kar zadeva Vnesheconombank, niso obrazložene, kar preprečuje pripravo ustrezne obrambe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji dejstev, na katerih temeljijo izpodbijane določbe, saj nimajo ne dejanske podlage ne pravih dokazov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva, kar zadeva obrazložitev določb, nedokazanost zatrjevanih razlogov, pravico do obrambe in lastninsko pravico, ker nista bili spoštovani obveznost obrazložitve in zahteva po predložitvi konkretnih dokazov, kar vpliva na druge pravice. Posebej prizadeta je bila pravica do obrambe, saj je Svet kljub upoštevni in pravočasni prošnji dokument o sankcioniranju, ki je bil kratek in preprosto pripravljen, posredoval zelo pozno, s čimer je bila tožeči stranki preprečena ustrezna priprava obrambe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: zloraba pooblastil, ker obstajajo objektivni, natančni in skladni indici, ki omogočajo trditi, da je Svet s sprejetjem sankcijskih ukrepov uresničeval drugačne cilje, kot jih je zatrjeval.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev lastninske pravice, ker je bila resno omejena, ne da bi bilo to dejansko utemeljeno in ne da bi bilo spoštovano načelo sorazmernosti.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja, ker se je posegalo v konkurenčni položaj Vnesheconombank na različnih trgih, ne da bi za to obstajali razlogi.


title: Zadeva T-547/12: Tožba, vložena 18. decembra 2012 – Teva Pharma in Teva Pharmaceuticals Europe proti Evropski agenciji za zdravila

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/21

         Tožba, vložena 18. decembra 2012 – Teva Pharma in Teva Pharmaceuticals Europe proti Evropski agenciji za zdravila
   (Zadeva T-547/12)
   2013/C 46/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Teva Pharma BV (Utrecht, Nizozemska) in Teva Pharmaceuticals Europe BV (Utrecht) (zastopniki: K. Bacon in D. Piccinin, barristers, G. Morgan in C. Drew, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               odločbo Evropske agencije za zdravila, ki jo vsebuje dopis te agencije z dne 26. novembra 2012, o zavrnitvi veljavnosti vloge tožečih strank za pridobitev dovoljenja za promet z generično različico zdravila abacavir/lamivudine, razglasi za nično; in

               —

               Evropski agenciji za zdravila naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči strank v utemeljitev tožbe navajata en tožbeni razlog, in sicer, da je neugoditev njuni vlogi za pridobitev dovoljenja za generično različico kombiniranega zdravila, zato, ker je bil proizvod zaščiten z desetletnim obdobjem ekskluzivnosti, v nasprotju z Uredbo (ES) št. 726/2004 (1) in Direktivo št. 2001/83/ES, (2) če se ju pravilno razlaga. Tožeči stranki zlasti trdita, da imetnik dovoljenja za promet z zadevnim zdravilom ni upravičen do desetletnega obdobja ekskluzivnosti podatkov, saj je proizvod kombinirano zdravilo, ki združuje dve učinkovini, ki sta se nekaj let dobavljali in uporabljali znotraj EU kot sestavini številnih različnih zdravil. Tožeči stranki zato trdita, da se za zdravilo uporablja isto skupno dovoljenje za promet v smislu člena 6(1), drugi pododstavek, Direktive 2001/83, kot se je uporabljalo za prejšnja dovoljenja za promet s sestavinami navedenega zdravila. Tožeči stranki posledično trdita, da zdravilo po poteku podatkov, ki so se nanašali izključno na ta dovoljenja, ni bilo upravičeno do nobenega dodatnega obdobja ekskluzivnosti podatkov.

      (1)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (Besedilo velja za EGP).

      (2)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini.


title: Zadeva T-218/06: Tožba, vložena 16. avgusta 2006 — Neurim Pharmaceuticals (1991) proti UUNT — Eurim-Pharm Arzneimittel (Neurim PHARMACEUTICALS)

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/12

         Tožba, vložena 16. avgusta 2006 — Neurim Pharmaceuticals (1991) proti UUNT — Eurim-Pharm Arzneimittel (Neurim PHARMACEUTICALS)
   (Zadeva T-218/06)
   (2006/C 237/22)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd (Tel Aviv, Izrael) (Zastopnik: M. Kinkeldey, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH
   Predlogi tožeče stranke

               —

               v celoti naj se razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 2. junija 2006 — Pritožba št. R 74/2006-1;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „Neurim PHARMACEUTICALS“ za proizvode iz razredov 5 in 10.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „EURIM-PHARM“ (znamka Skupnosti št. 667 899 in nacionalna znamka) ter pravica do označevanja „Eurim-Pharm GmbH“ za proizvode iz razreda 5.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi in registracija zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrže kot nedopustna.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 59 Uredbe (ES) št. 40/94 (1) in pravil 48, 49 in 96 Uredbe (ES) št. 2868/95 (2), kršitev člena 78 in 78a Uredbe št. 40/94, kršitvi načela vezanosti organa na lastno prakso in načela sorazmernosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 300, str. 1).


title: Zadeva T-563/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. oktobra 2015 – Hewlett Packard Development Company/UUNT (ELITEDISPLAY) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti ELITEDISPLAY — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. oktobra 2015 – Hewlett Packard Development Company/UUNT (ELITEDISPLAY)
   (Zadeva T-563/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti ELITEDISPLAY - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 406/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hewlett Packard Development Company LP (Houston, Texas, Združene države) (zastopnika: T. Raab in H. Lauf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 19. maja 2014 (zadeva R 1539/2013-2) glede zahteve za registracijo besednega znaka ELITEDISPLAY kot znamke Skupnosti

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hewlett Packard Development Company LP se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 351, 5.10.2014.


title: Zadeva F-42/13: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 22. maja 2014 – CU proti CESE (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Pogodba za nedoločen čas — Odločba o prenehanju pogodbe)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/50

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 22. maja 2014 – CU proti CESE
   (Zadeva F-42/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Pogodba za nedoločen čas - Odločba o prenehanju pogodbe))
   2014/C 421/70
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CU (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor (zastopniki: sprva M. Arsène in L. Camarena Januzec, zastopnika, F.-M. Hislaire in M. Troncoso Ferrer, odvetnika, nato M. Pascua Mateo in L. Camarena Januzec, zastopnika, F.-M. Hislaire in M. Troncoso Ferrer, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o prenehanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke in predlog, naj se ji izplača odškodnina za domnevno nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Izrek

               1.

               Odločbi Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 16. oktobra 2012 in z dne 31. januarja 2013 o prenehanju pogodbe začasnega uslužbenca za nedoločen čas CU, se razglasita za nični.

               2.

               Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru se naloži, naj CU plača 25.000 EUR.

               3.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4.

               Evropski ekonomsko-socialni odbor nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila CU.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013, str. 61.


title: Zadeva C-527/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 2. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Ukamaka Mary Jecinta Oruche, Nzubechukwu Emmanuel Oruche/Bundesrepublik Deutschland, ob udeležbi: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam, Emeka Emmanuel Mary Oruche

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 2. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Ukamaka Mary Jecinta Oruche, Nzubechukwu Emmanuel Oruche/Bundesrepublik Deutschland, ob udeležbi: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam, Emeka Emmanuel Mary Oruche
   (Zadeva C-527/14) (1)

   (2015/C 398/32)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva T-64/07: Tožba, vložena 2. marca 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (350)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/51

         Tožba, vložena 2. marca 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (350)
   (Zadeva T-64/07)
   (2007/C 95/102)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol, sp. z o.o. (Częstochowa, Poljska) (zastopnica: D. Rzążewska, pravna svetovalka)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 21. decembra 2006 v zadevi št. R 1033/2006-4 naj se v celoti razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „350 “za proizvode iz razreda 16

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna uporaba določb člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti (1). Znak „350 “po mnenju tožeče stranke ni ne opisen niti nima razlikovalnega učinka za navedene proizvode.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993, UL 1994, L 11, str. 1.


title: Zadeva T-261/12: Tožba, vložena 13. junija 2012 – Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon proti Komisiji

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/26

         Tožba, vložena 13. junija 2012 – Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon proti Komisiji
   (Zadeva T-261/12)
   2012/C 243/47
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Diadikasia Syvbouloi Epicheiriseon AE (Chalandri, Grčija) (zastopnik: A. Krystallidis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Tožeči stranki naj se povrne škoda, ki ji je nastala z nezakonito odločbo Delegacije EU v Srbiji z dne 23. marca 2012 o preklicu naročila „Krepitev institucionalne zmogljivosti Komisije za varstvo konkurence (CPC) v Republiki Srbiji“ (UL 2011 str. 147), dodeljenega tožeči stranki kot vodilnemu konzorciju za zgoraj navedeni projekt;

               —

               stroške postopka, ki so nastali v njem, naj nosi tožena stranka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je ravnala nezakonito s tem, da je tožečo stranko obdolžila, da je imela nepošteno prednost pred drugimi ponudniki, ker se to navzkrižje interesov, ki se očita tožeči stranki, nanaša na popolnoma neodvisno tretjo družbo, to je družbo European profiles SA in ne na tožečo stranko.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila svojo obveznost podati jasno in obrazloženo odločbo o preklicu naročila, ki izhaja iz člena 18 Evropskega kodeksa dobrega upravnega ravnanja, s tem, da ni utemeljila razloga, zakaj naj bi imela tožeča stranka nepošteno prednost glede na druge ponudnike.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je kršila pravico tožeče stranke biti slišana s tem, da tožeče stranke ni pozvala, naj poda mnenje o tem, kaj naj bi lahko predstavljalo navzkrižje interesov in s tem kršila člena 16 Evropskega kodeksa dobrega upravnega ravnanja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je kršila obveznost dati tožeči stranki v skladu s členom 42 Listine o temeljnih pravicah EU dostop do dokumentov, ki bi dokazali zatrjevano nezakonito zvezo in nepošteno prednost za družbo DIADIKASIA Consortium.

               5.

               Peti tožbeni razlog: ukrepi tožene stranke pomenijo resno kršitev načela pravne varnosti in napačno uporabo prava ter kršitev člena 4 Evropskega kodeksa dobrega upravnega ravnanja, saj je nepričakovano razveljavila svojo odločbo o dodelitvi naročila za zadevni projekt konzorciju tožeče stranke zaradi zatrjevanega „navzkrižja interesov“.


title: Zadeva C-581/12 P: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. novembra 2013 – Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV proti Evropski komisiji (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg bitumna za tlakovanje cest — Določitev bruto cene bitumna za tlakovanje cest — Določitev rabata v korist graditeljev cest — Obvestilo o sodelovanju iz leta 2002 — Točka 23(b), zadnji odstavek — Delna imuniteta — Dokazi za dejstva, ki jih Evropska komisija prej ni upoštevala — Očitno nedopustna ali očitno neutemeljena pritožba)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/5

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. novembra 2013 – Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-581/12 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg bitumna za tlakovanje cest - Določitev bruto cene bitumna za tlakovanje cest - Določitev rabata v korist graditeljev cest - Obvestilo o sodelovanju iz leta 2002 - Točka 23(b), zadnji odstavek - Delna imuniteta - Dokazi za dejstva, ki jih Evropska komisija prej ni upoštevala - Očitno nedopustna ali očitno neutemeljena pritožba))
   2014/C 102/06
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV (zastopnika: D. Hull, solicitor in G. Berrisch, odvetnik)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Ronkes Agerbeek in P. Van Nuffel, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2012 v zadevi Kuwait Petroleum in drugi proti Komisiji (T-370/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom po členu 81 ES (Zadeva COMP/F/38.456 – Bitumen (NL)) glede dogovorov o določitvi bruto cene bitumna za tlakovanje cest na Nizozemskem in o določitvi enotnega minimalnega rabata v korist graditeljev cest, udeleženih v omejevalnem sporazumu, in nižjega maksimalnega rabata za druge graditelje cest – Zmanjšanje globe, ki je bila naložena pritožnicam

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd in Kuwait Petroleum (Nederland) BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 23.2.2013.


title: Zadeva C-407/12: Tožba, vložena 3. septembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/16

      Tožba, vložena 3. septembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji
      (Zadeva C-407/12)
      (2012/C 331/25)
      Jezik postopka: slovenščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Hetsch, L. Nicolae in M. Žebre)

         Tožena stranka: Republika Slovenija

         Predlogi tožeče stranke

      Komisija predlaga Sodišču naj:

                  —

                  ugotovi, da Republika Slovenija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2009/140/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembi direktiv 2002/21/ES (2) o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, 2002/19/ES (3) o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju in 2002/20/ES (4) o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev, v vsakem primeru pa o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 5 navedene direktive;

                  —

                  Republiki Sloveniji zaradi neizpolnitve obveznosti o obvestilu glede vseh ukrepov o prenosu navedene Direktive 2009/140/ES na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v znesku 6 531,84 na dan, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi;

                  —

                  Republiki Sloveniji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Rok za prenos direktive se je iztekel 25. maja 2011.

         (1)  UL L 337, str. 37

         (2)  UL L 108, str. 33

         (3)  UL L 108, str. 7

         (4)  UL L 108, str. 21


title: Združeni zadevi C-660/11 in C-8/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. septembra 2013 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana – Italija) – Daniele Biasci in drugi proti Ministero dell'Interno, Questura di Livorno (Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Člena 43 ES in 49 ES — Igre na srečo — Pobiranje stav — Pogoji za pridobitev dovoljenja — Zahteva po pridobitvi dovoljenja policije in koncesiji — Nacionalna ureditev — Obvezna minimalna razdalja med mesti, kjer se pobirajo stave — Čezmejne dejavnosti, ki so primerljive s tistimi, ki so predmet koncesije — Prepoved — Medsebojno priznavanje licenc pri igrah na srečo)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. septembra 2013 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana – Italija) – Daniele Biasci in drugi proti Ministero dell'Interno, Questura di Livorno
   (Združeni zadevi C-660/11 in C-8/12) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Člena 43 ES in 49 ES - Igre na srečo - Pobiranje stav - Pogoji za pridobitev dovoljenja - Zahteva po pridobitvi dovoljenja policije in koncesiji - Nacionalna ureditev - Obvezna minimalna razdalja med mesti, kjer se pobirajo stave - Čezmejne dejavnosti, ki so primerljive s tistimi, ki so predmet koncesije - Prepoved - Medsebojno priznavanje licenc pri igrah na srečo)
   2013/C 325/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

      Stranke v postopku v glavni stvari

               (Zadeva C-660/11)

                  Tožeče stranke: Daniele Biasci, Alessandro Pasquini, Andrea Milianti, Gabriele Maggini, Elena Secenti, Gabriele Livi

                  Toženi stranki: Ministero dell'Interno, Questura di Livorno

                  Ob udeležbi: SNAI – Sindacato Nazionale Agenzie Ippiche SpA

               (Zadeva C-8/12)

                  Tožeče stranke: Cristian Rainone, Orentino Viviani, Miriam Befani

                  Tožene stranke: Ministero dell’Interno, Questura di Prato, Questura di Firenze

                  Ob udeležbi: SNAI – Sindacato Nazionale Agenzie Ippiche SpA, Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta ltd.

      Predmet

   Predloga za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana – Prosto gibanje oseb – Svoboda opravljanja storitev – Dejavnost pobiranja stav – Nacionalna zakonodaja, ki opravljanje te dejavnosti pogojuje s pridobitvijo dovoljenja in licenco, predpisano v zakonodaji s področja javne varnosti, ki jo izda nacionalna uprava – Nepriznavanje dovoljenj in licenc, ki jih izdajo tuje uprave – Združljivost s členi 43 ES in 49 ES (sedaj člena 49 PDEU in 56 PDEU)

      Izrek

               1.

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki družbam, ki želijo opravljati dejavnosti, povezane z igrami na srečo, nalaga obveznost, da poleg koncesije za opravljanje take dejavnosti, ki jo podeljuje država, pridobijo dovoljenje policije, dodelitev takega dovoljenja pa omejuje zlasti na prosilce, ki tako koncesijo že imajo.

               2.

               Člena 43 ES in 49 ES ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica, ki je v nasprotju s pravom Unije izključila kategorijo gospodarskih subjektov od podelitve koncesij za opravljanje gospodarske dejavnosti in ki poskuša to kršitev odpraviti z javnim razpisom za znatno število novih koncesij, zaščiti tržne položaje, ki so jih pridobili obstoječi gospodarski subjekti, tako da med drugim določi minimalne razdalje med umestitvijo novih koncesionarjev in obstoječih gospodarskih subjektov.
               Iz členov 43 ES in 49 ES, načela enakega obravnavanja, obveznosti preglednosti ter načela pravne varnosti izhaja, da morajo biti pogoji in podrobna pravila javnega razpisa, kakršen je ta v postopkih v glavni stvari, in zlasti določbe, ki urejajo odvzem koncesij, podeljenih na podlagi takega javnega razpisa, kot so te iz člena 23(3) osnutka pogodbe med neodvisno upravo državnih monopolov in pridobiteljem koncesije za igre na srečo, ki zadevajo dogodke, ki niso konjske dirke, določeni jasno, natančno in enopomensko, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki dejansko preprečuje vsakršno čezmejno dejavnost v sektorju iger na srečo, ne glede na obliko, v kateri se taka dejavnost opravlja, še posebej kadar obstaja neposreden stik med potrošnikom in gospodarskim subjektom in kadar je mogoče na nacionalnem ozemlju prisotne posrednike podjetja fizično nadzirati za potrebe policije. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je tako pri členu 23(3) navedenega osnutka pogodbe.

               3.

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da pri sedanjem stanju prava Unije to, da ima gospodarski subjekt v državi članici, v kateri ima sedež, dovoljenje, ki mu dopušča ponujanje iger na srečo, ne nasprotuje temu, da druga država članica ob upoštevanju zahtev prava Unije določi, da mora tak gospodarski subjekt za ponujanje takih storitev potrošnikom, ki so na njenem ozemlju, imeti dovoljenje, ki ga izdajo njeni organi.

      (1)  UL C 73, 10.3.2012.


title: Zadeva T-119/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Usha Martin proti Svetu in Komisiji (Damping — Uvoz jeklenih vrvi in kablov s poreklom pretežno iz Indije — Kršitev zaveze — Načelo sorazmernosti — Člen 8(1), (7) in (9) Uredbe (ES) št. 384/96 (postal člen 8(1), (7) in (9) Uredbe (ES) št. 1225/2009))

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Usha Martin proti Svetu in Komisiji
      (Zadeva T-119/06) (1)

      (Damping - Uvoz jeklenih vrvi in kablov s poreklom pretežno iz Indije - Kršitev zaveze - Načelo sorazmernosti - Člen 8(1), (7) in (9) Uredbe (ES) št. 384/96 (postal člen 8(1), (7) in (9) Uredbe (ES) št. 1225/2009))
      (2010/C 288/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Usha Martin Ltd (Kolkata, Indija) (zastopniki: K. Adamantopoulos, odvetnik, J. Branton, solicitor, V. Akritidis in Y. Melin, odvetnika)

         Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix in B. Driessen, zastopnika, skupaj z G. Berrisch, odvetnik) in Evropska komisija (zastopnika: P. Stancanelli in T. Scharf, zastopnika)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti, po eni strani, Sklepa Komisije 2006/38/EC z dne 22. decembra 2005 o spremembi Sklepa 1999/572/EC o sprejetju zavez, ponujenih v zvezi s protidampinškimi postopki glede uvoza jeklene žice, vrvi in kablov s poreklom med drugim iz Indije (UL 2006 L 22, str. 54) in, po drugi strani, Uredbe Sveta (ES) št. 121/2006 z dne 23. januarja 2006 o spremembah Uredbe (ES) št. 1858/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz jeklenih vrvi in kablov, s poreklom, med drugim, iz Indije (UL L 22, str. 1)

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Usha Martin Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 154, 1.7.2006.


title: Zadeva T-171/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. novembra – Léon Van Parys/Komisija ( „Ničnostna tožba — Carinska unija — Dopis Komisije o obvestitvi o ohranitvi ustavitve roka za obravnavo zahteve za odpust carinskih dajatev — Predlog razsodbe — Nepristojnost Splošnega sodišča — Neobstoj pravnega interesa — Očitna nedopustnost“ )

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/19

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. novembra – Léon Van Parys/Komisija
   (Zadeva T-171/14) (1)

   ((„Ničnostna tožba - Carinska unija - Dopis Komisije o obvestitvi o ohranitvi ustavitve roka za obravnavo zahteve za odpust carinskih dajatev - Predlog razsodbe - Nepristojnost Splošnega sodišča - Neobstoj pravnega interesa - Očitna nedopustnost“))
   (2015/C 056/26)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Firma Léon Van Parys (Anvers, Belgija) (zastopniki: P. Vlaemminck, B. Van Vooren in R. Verbeke, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Caeiros, B. R. Killmann in M. van Beek, zastopniki)

      Predmet

   Po eni strani predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 24. januarja 2014, s katerim je bila tožeča stranka obveščena o ohranitvi ustavitve roka za obravnavo zahteve za odpust carinskih dajatev iz člena 907 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1), in po drugi strani predlog, naj se ugotovi, da se je člen 909 Uredbe št. 2454/93 uporabil za tožečo stranko na podlagi sodbe z dne 19. marca 2013 v zadevi Firma Van Parys/Komisija (T-324/10, EU:T:2013:136).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Firma Léon Van Parys nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 151, 19.5.2014.


title: Zadeva T-387/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Applied Microengineering proti Komisiji (Peti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti — Pogodbi glede projektov „Formation of a New Design House for MST“ in „Assessment of a New Anodic Bonder“ — Izterjava dela plačanega finančnega prispevka — Odločba, ki je izvršilni naslov — Odločba, s katero se med postopkom spremeni izpodbijana odločba — Pravna podlaga tožbe — Vrsta uveljavljanih tožbenih razlogov — Legitimno pričakovanje — Obveznost obrazložitve — Načelo dobrega upravljanja)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Applied Microengineering proti Komisiji
   (Zadeva T-387/09) (1)

   (Peti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti - Pogodbi glede projektov „Formation of a New Design House for MST“ in „Assessment of a New Anodic Bonder“ - Izterjava dela plačanega finančnega prispevka - Odločba, ki je izvršilni naslov - Odločba, s katero se med postopkom spremeni izpodbijana odločba - Pravna podlaga tožbe - Vrsta uveljavljanih tožbenih razlogov - Legitimno pričakovanje - Obveznost obrazložitve - Načelo dobrega upravljanja)
   2012/C 355/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Applied Microengineering Ltd (Didcot, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva P. Walravens, J. De Wachter, nato P. Walravens in J. Blockx, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Petrova, zastopnica, skupaj z R. Van der Houtom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2009) 5797 z dne 16. julija 2009 glede izterjave zneska 258 560,61 EUR, z zamudnimi obrestmi, od tožeče stranke v zvezi s projektoma IST-1999-11823 FOND MST (Formation of a New Design House for MST) in IST-2000-28229 ANAB (Assessment of a New Anodic Bonder).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Applied Microengineering Ltd se poleg lastnih stroškov naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva F-117/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. septembra 2011 – Van Soest proti Komisiji (Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Natečaj — Pogoji za pripustitev — Zahtevana izobrazba — Pojem potrdila o pridobljeni srednješolski izobrazbi, ki omogoča nadaljnje izobraževanje — Odločbe natečajne komisije — Vrsta nadzora, ki ga izvaja organ, pristojen za imenovanja)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/37

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. septembra 2011 – Van Soest proti Komisiji
   (Zadeva F-117/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Natečaj - Pogoji za pripustitev - Zahtevana izobrazba - Pojem potrdila o pridobljeni srednješolski izobrazbi, ki omogoča nadaljnje izobraževanje - Odločbe natečajne komisije - Vrsta nadzora, ki ga izvaja organ, pristojen za imenovanja)
   2011/C 340/75
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Barry Van Soest (Etterbeek, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bil postopek zaposlovanja tožeče stranke, ki je uspela na natečaju in bila uvrščena na rezervni seznam, končan, ker nima potrdila o pridobljeni srednješolski izobrazbi, ki omogoča nadaljnje izobraževanje.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil B. Van Soest.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011, str. 66.


title: Zadeva C-376/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 18. avgusta 2008 – Serrantoni Srl in Consorzio stabile edili scrl proti Comune di Milano

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 18. avgusta 2008 – Serrantoni Srl in Consorzio stabile edili scrl proti Comune di Milano
   (Zadeva C-376/08)
   (2008/C 327/12)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Serrantoni Srl in Consorzio stabile edili scrl

      Tožena stranka: Comune di Milano
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali nacionalne določbe iz člena 36(5) zakonske uredbe št. 163 z dne 12. aprila 2006, kot je bila spremenjena z zakonsko uredbo št. 113 z dne 31. julija 2007, ki določajo:

                           —

                           v primeru sodelovanja člana združenja, samodejno izključitev združenega subjekta iz postopka javnega naročila, zgolj zaradi dejstva, ker ima določeno pravno organizacijsko obliko (stalnega združenja), ne pa ostalih, v bistvu enakih pravno organizacijskih oblik (združenje delavskih zadrug ali obrtno-podjetniško združenje);

                           —

                           in istočasno, v primeru sodelovanja stalnega združenja, čeprav je izjavilo, da sodeluje za račun drugih podjetij in da bo v primeru uspeha podelil dela drugim podjetjem, samodejno izključitev podjetja, zgolj zaradi formalnega dejstva, da se je pridružilo takemu združenju;

                     nasprotuje pravilni uporabi člena 4 Direktive št. 2004/18/ES (1) z dne 31. marca 2004?

               2)

               Ali nacionalne določbe iz člena 36(5) zakonske uredbe št. 163 z dne 12. aprila 2006, kot je bila spremenjena z zakonsko uredbo št. 113 z dne 31. julija 2007, ki določa:

                           —

                           v primeru sodelovanja člana združenja, samodejno izključitev združenega subjekta iz postopka javnega naročila, zgolj zaradi dejstva ker ima določeno pravno organizacijsko obliko (stalnega združenja) ne pa ostalih, v bistvu enakih pravno organizacijskih oblik (združenje delavskih zadrug ali obrtno-podjetniško združenje);

                           —

                           in istočasno v primeru sodelovanja stalnega združenja, čeprav je izjavilo, da sodeluje za račun drugih podjetij in da bo v primeru uspeha podelil dela drugim podjetjem, samodejno izključitev podjetja, zgolj zaradi formalnega dejstva, da se je pridružilo takemu združenju;

                     nasprotujejo pravilni uporabi členov 39, 43, 49 in 81 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti?

      (1)   UL L 134, 30.4.2004, str. 114.


title: Zadeva T-336/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. aprila 2013 – Italiana Calzature proti UUNT – Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN — Prejšnja nacionalna figurativna in prejšnja besedna znamka Skupnosti ZANOTTI — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. aprila 2013 – Italiana Calzature proti UUNT – Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)
   (Zadeva T-336/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN - Prejšnja nacionalna figurativna in prejšnja besedna znamka Skupnosti ZANOTTI - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 147/29
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Società Italiana Calzature SpA (Milano, Italija) (zastopnika: A. Rapisardi in C. Ginevra, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Italija) (zastopnika: M. Franzosi in M. Giorgetti, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. aprila 2011 (zadeva R 634/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Società Italiana Calzature SpA in Vicini SpA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Società Italiana Calzature SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva C-116/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – C. Meerts proti Proost NV (Direktiva 96/34/ES — Okvirni sporazum o starševskem dopustu med UNICE, CEEP in ETUC — Razlaga klavzule 2, točki 6 in 7 — Starševski dopust v obliki krajšega delovnega časa — Odpoved pogodbe o zaposlitvi delavcu pred koncem starševskega dopusta brez upoštevanja zakonsko določenega odpovednega roka — Izračun odškodnine)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – C. Meerts proti Proost NV
   (Zadeva C-116/08) (1)

   (Direktiva 96/34/ES - Okvirni sporazum o starševskem dopustu med UNICE, CEEP in ETUC - Razlaga klavzule 2, točki 6 in 7 - Starševski dopust v obliki krajšega delovnega časa - Odpoved pogodbe o zaposlitvi delavcu pred koncem starševskega dopusta brez upoštevanja zakonsko določenega odpovednega roka - Izračun odškodnine)
   2009/C 297/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: C. Meerts

      Tožena stranka: Proost NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Hof van Cassatie van België – Razlaga klavzule 2, točke od 4 do 7, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu med UNICE, CEEP in ETUC, Priloge k Direktivi 96/34/ES Sveta z dne 3. junija 1996 (UL L 145, str. 4) – Starševski dopust v obliki krajšega delovnega časa – Odpoved pogodbe o zaposlitvi delavcu pred koncem starševskega dopusta, brez utemeljenega razloga in brez upoštevanja zakonsko določenega odpovednega roka – Izračun odškodnine

      Izrek

   Klavzulo 2, točki 6 in 7, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, ki je bil sklenjen 14. decembra 1995 in je priložen k Direktivi Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se odškodnina – če delodajalec brez utemeljenega razloga ali ob neupoštevanju zakonsko določenega odpovednega roka enostransko odpove pogodbo o zaposlitvi, medtem ko je delavec na starševskem dopustu v obliki krajšega delovnega časa – ki jo je treba izplačati temu delavcu, ki je zaposlen za nedoločen čas in s polnim delovnim časom, določi na podlagi nižje plače, ki jo prejema ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi.

      (1)  UL C 128, 24.5.2008.