title: Zadeva T-358/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2015 – Italija/Komisija (EKSRP — Potrditev obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira EKSRP — Sklep, ki določa, da določenega zneska ni mogoče ponovno uporabiti v okviru načrta razvoja podeželja v deželi Bazilikata — Člen 30 Uredbe (ES) št. 1290/2005 — Obveznost obrazložitve)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2015 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-358/13) (1)

   ((EKSRP - Potrditev obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira EKSRP - Sklep, ki določa, da določenega zneska ni mogoče ponovno uporabiti v okviru načrta razvoja podeželja v deželi Bazilikata - Člen 30 Uredbe (ES) št. 1290/2005 - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 398/44)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri in B. Tidore, agentki, skupaj z M. Salvatorellijem, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Aquilina in P. Rossi, agenta)

      Predmet

   Tožba za razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije z dne 26. aprila 2013 o potrditvi obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) za proračunsko leto 2012 (2013/209/EU) (UL L 118, str. 23) v delu, v katerem je v njem znesek 5 0 06  487,10 EUR za načrt razvoja podeželja v deželi Bazilikata (Italija) uvrščen med „[z]neske, ki se jih ne da ponovno uporabiti“

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva T-269/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – Xeda International proti Komisiji (Začasna odredba — Fitofarmacevtski izdelki — Aktivna snov etoksikvin — Nevključitev etoksikvina v Prilogo I k Direktivi 91/414/EGS — Umaknitev dovoljenja za fitofarmacevtske izdelke, ki vsebujejo etoksikvin — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/52

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – Xeda International proti Komisiji
      (Zadeva T-269/11 R)
      (Začasna odredba - Fitofarmacevtski izdelki - Aktivna snov etoksikvin - Nevključitev etoksikvina v Prilogo I k Direktivi 91/414/EGS - Umaknitev dovoljenja za fitofarmacevtske izdelke, ki vsebujejo etoksikvin - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2012/C 25/102)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Xeda International SA (Saint-Andiol, Francija) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Bianchi, G. von Rintelen in P. Ondrůšek, zastopniki)

         Predmet

      Predlog za odlog izvršitve Sklepa Komisije 2011/143/EU z dne 3. marca 2011 o nevključitvi etoksikvina v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in spremembi Odločbe Komisije 2008/941/ES (UL L 59, str. 71) in po potrebi drugi začasni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-34/12 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. septembra 2013 – Idromacchine Srl, Alessandro Capuzzo, Roberto Capuzzo proti Evropski komisiji (Pritožba — Nepogodbena odgovornost Evropske unije — Odškodninska tožba — Sklep Komisije o uvedbi formalnega postopka preiskave — Škodljive navedbe — Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/38

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. septembra 2013 – Idromacchine Srl, Alessandro Capuzzo, Roberto Capuzzo proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-34/12 P) (1)

   (Pritožba - Nepogodbena odgovornost Evropske unije - Odškodninska tožba - Sklep Komisije o uvedbi formalnega postopka preiskave - Škodljive navedbe - Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)
   2013/C 344/65
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožniki: Idromacchine Srl, Alessandro Capuzzo, Roberto Capuzzo (zastopnika: W. Viscardini in G. Donà, odvetnika)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Grespan, agent, skupaj z F. Ruggerijem Laderchijem, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. novembra 2011 v zadevi Idromacchine in drugi proti Komisiji (T-88/09), s katero je Splošno sodišče delno zavrnilo odškodninsko tožbo za povračilo škode, ki naj bi nastala z objavo lažnih podatkov v Uradnem listu Evropske unije, ki so zlasti okrnili podobo in ugled družbe Idromacchine v odločbi Komisije C(2002) 5426 konč. z dne 30. decembra 2004„Državne pomoči – Italija – Podaljšanje triletnega dobavnega roka za tanker za prevoz kemikalij – Poziv k predložitvi pripomb v skladu s členom 88(2) [ES]“ – Obveznost skrbnega ravnanja – Kršitev pravice do obrambe – Neobstoj obrazložitve

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družba Idromacchine SpA, Alessandro Capuzzo in Roberto Capuzzo solidarno nosijo stroške.

      (1)  UL C 89, 24.3.2012.


title: Zadeva C-554/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe l’Audiencia Provincial de Cantabria – Španija) – Luca Jerónimo García Almodóvar, Catalina Molina Moreno/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SAU

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/12

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe l’Audiencia Provincial de Cantabria – Španija) – Luca Jerónimo García Almodóvar, Catalina Molina Moreno/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SAU
   (Zadeva C-554/15) (1)

   (2017/C 129/16)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. julija 2004 v zadevi T-175/03: Norbert Schmitt proti Evropski agenciji za obnovo (EAO) (Začasni uslužbenec — Odpoved pogodbe — Člen 47(2)(a) PZDU — Spoštovanje določil pogodbe — Načelo zaupanja v pravo)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/22

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 7. julija 2004
   v zadevi T-175/03: Norbert Schmitt proti Evropski agenciji za obnovo (EAO) (1)

   (Začasni uslužbenec - Odpoved pogodbe - Člen 47(2)(a) PZDU - Spoštovanje določil pogodbe - Načelo zaupanja v pravo)
   (2004/C 239/46)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-175/03, Norbert Schmitt, nekdanji začasni uslužbenec Evropske agencije za obnovo, stanujoč v Koellerbach (Nemčija), ki ga zastopa L. Polanz, avocat, proti Evropski agenciji za obnovo (EAO) (zastopnik: C. Manolopoulos skupaj z J.-N. Louis, avocat), zaradi razglasitve ničnosti odločbe EAO, s katero je bila tožeči stranki odpovedana pogodba začasnega uslužbenca oziroma podredno zaradi izplačila odškodnine, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica in M. Vilaras, sodnik; sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 7. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Odločba Evropske agencije za obnovo (EAO) z dne 25. februarja 2003, s katero je bila tožeči stranki odpovedana pogodba začasnega uslužbenca, se razglasi za nično.

               2.

               Toženi stranki se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  1. decembra 2005  v zadevi C-301/03: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (Strukturni skladi — Upravičenost izdatkov — Spremembe programskih dopolnil — Nedopustnost)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 1. decembra 2005
   v zadevi C-301/03: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Strukturni skladi - Upravičenost izdatkov - Spremembe programskih dopolnil - Nedopustnost)
   (2006/C 36/06)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-301/03, zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene 2. julija 2003, Italijanska republika (zastopnik: I. M. Braguglia, skupaj z G. Aiellom in A. Cingolom, avvocati dello Stato) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: E. de March in L. Flynn, skupaj z A. Dal Ferrom, avvocato), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann, R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka, 1. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.


title: Zadeva C-156/10 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 15. decembra 2010 – Karen Goncharov proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), DSB (Pritožba — Znamka Skupnosti — Znamke, sestavljene iz kratic — Prejšnja znamka DSB — Besedni znak „DSBW“ — Postopek z ugovorom — Relativni razlog za zavrnitev — Preizkus verjetnosti zmede — Vidna podobnost — Slušna podobnost — Nedopustnost — Presoja dejstev)

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/3

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 15. decembra 2010 – Karen Goncharov proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), DSB
   (Zadeva C-156/10 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Znamke, sestavljene iz kratic - Prejšnja znamka DSB - Besedni znak „DSBW“ - Postopek z ugovorom - Relativni razlog za zavrnitev - Preizkus verjetnosti zmede - Vidna podobnost - Slušna podobnost - Nedopustnost - Presoja dejstev)
   2011/C 89/04
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnik: Karen Goncharov (zastopnik: A. Späth, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: B. Schmidt, zastopnik), DSB (zastopnik: T. Graf, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2010 v zadevi Goncharov proti UUNT - DSB (DSBW) (T-34/07), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. decembra 2006 o zavrnitvi registracije besednega znaka „DSBW“ kot znamke Skupnosti za nekatere proizvode iz razredov 39, 41 in 43 ter ugoditvi ugovoru imetnika prejšnje besedne znamke Skupnosti „DSB“ – Verjetnost zmede – Neupoštevanje, pri preizkusu verjetnosti zmede, posebnosti znamk, sestavljenih iz kratic – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               K. Goncharovu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva C-59/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts proti Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (Direktiva 2005/29/ES — Nepoštene poslovne prakse — Področje uporabe — Zavajajoče informacije, ki jih je razširjal nosilec zdravstvenega zavarovanja iz sistema obveznega socialnega zavarovanja — Nosilec, ustanovljen kot javnopravni subjekt)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/20

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts proti Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
   (Zadeva C-59/12) (1)

   (Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse - Področje uporabe - Zavajajoče informacije, ki jih je razširjal nosilec zdravstvenega zavarovanja iz sistema obveznega socialnega zavarovanja - Nosilec, ustanovljen kot javnopravni subjekt)
   2013/C 344/34
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in revident: BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 3(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22) v povezavi s členom 2(d) iste direktive – Področje uporabe – Pojma „poslovne prakse“ in „trgovec“ – Oglaševanje javnega nosilca zdravstvenega zavarovanja, ki vsebuje zavajajoče podatke v zvezi z nevšečnostmi, ki bodo nastale njegovim članom v primeru prestopa k drugemu nosilcu zdravstvenega zavarovanja

      Izrek

   Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da javnopravni subjekt, ki opravlja nalogo v splošnem interesu, kot je upravljanje sistema obveznega zdravstvenega zavarovanja, spada na njeno področje uporabe ratione personae.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012.


title: Zadeva T-366/13 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. avgusta 2013 – Francija proti Komisiji ( „Začasna odredba — Državne pomoči — Pomoči, ki se izvajajo v korist družb, ki so zadolžene za javno službo zagotavljanja pomorskih povezav med Korziko in Marseillem — Nadomestilo za storitev, ki dopolnjuje osnovno storitev, in ki je namenjena pokritju potreb v času povečanega obsega prometa v turistični sezoni — Odločba katero so ta nadomestila opredeljena za pomoči, nezdružljive s skupnim trgom, in je odrejena pridobitev njihovega vračila od prejemnikov — Predlog za odložitev izvršitve — Neobstoj nujnosti“ )

text:
               12.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/7

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. avgusta 2013 – Francija proti Komisiji
   (Zadeva T-366/13 R)
   (Začasna odredba - Državne pomoči - Pomoči, ki se izvajajo v korist družb, ki so zadolžene za javno službo zagotavljanja pomorskih povezav med Korziko in Marseillem - Nadomestilo za storitev, ki dopolnjuje osnovno storitev, in ki je namenjena pokritju potreb v času povečanega obsega prometa v turistični sezoni - Odločba katero so ta nadomestila opredeljena za pomoči, nezdružljive s skupnim trgom, in je odrejena pridobitev njihovega vračila od prejemnikov - Predlog za odložitev izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2013/C 298/11
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, N. Rouam, G. de Bergues in D. Colas, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Afonso in B. Stromsky, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2013) 1926 final z dne 2. maja 2013 s katerim so bile za nezdružljive s skupnim trgom razglašene državne pomoči, ki jih je Francoska republika izvajala v korist družb Société Nationale Corse Méditerranée (SNCM) in Compagnie Méridionale de Navigation (CNM) v obliki nadomestil za storitev, ki dopolnjuje osnovno storitev, in ki je namenjena pokritju potreb v času povečanega obsega prometa v turistični sezoni [državna pomoč SA.22843 2012/C (ex 2012/NN)].

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se zadrži.


title: Zadeva C-547/10 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. marca 2013 – Švicarska konfederacija proti Evropski komisiji, Zvezni republiki Nemčiji, Landkreis Waldshut (Pritožba — Zunanji odnosi — Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu — Uredba (EGS) št. 2408/92 — Dostop letalskih prevoznikov Skupnosti do letalskih prog znotraj Skupnosti — Člena 8 in 9 — Področje uporabe — Uresničevanje prometnih pravic — Odločba 2004/12/ES — Nemški ukrepi glede pristankov in vzletov z letališča Zürich — Obveznost obrazložitve — Prepoved diskriminacije — Sorazmernost — Dokazno breme)

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. marca 2013 – Švicarska konfederacija proti Evropski komisiji, Zvezni republiki Nemčiji, Landkreis Waldshut
   (Zadeva C-547/10 P) (1)

   (Pritožba - Zunanji odnosi - Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu - Uredba (EGS) št. 2408/92 - Dostop letalskih prevoznikov Skupnosti do letalskih prog znotraj Skupnosti - Člena 8 in 9 - Področje uporabe - Uresničevanje prometnih pravic - Odločba 2004/12/ES - Nemški ukrepi glede pristankov in vzletov z letališča Zürich - Obveznost obrazložitve - Prepoved diskriminacije - Sorazmernost - Dokazno breme)
   2013/C 123/02
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Švicarska konfederacija (zastopnik: S. Hirsbrunner, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: T. van Rijn, K. Simonsson in K.-P. Wojcik, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze, agent in T. Masing, odvetnik), Landkreis Waldshut (zastopnik: M. Núñez Müller, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi Švica proti Komisiji (T-319/05), s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo Švicarske konfederacije zoper Odločbo Komisije 2004/12/ES z dne 5. decembra 2003 o postopku na podlagi prvega stavka člena 18(2) Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu ter Uredbe Sveta (EGS) št. 2408/92 z dne 23. julija 1992 o dostopu letalskih prevoznikov Skupnosti do letalskih prog znotraj Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 420) – Ukrepi, ki jih je sprejela Nemčija glede pristankov in vzletov z letališča Zürich – Napačna presoja uporabe člena 9(1) Uredbe (EGS) št. 2408/92 za sporne ukrepe – Neupoštevanje obsega obveznosti obrazložitve, ki jo ima Komisija – Neupoštevanje pravic upravljavcev letališča in okoliških prebivalcev – Kršitev načel prepovedi diskriminacije in sorazmernosti

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Švicarski konfederaciji se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so Evropski komisiji nastali na prvi stopnji in v postopku s to pritožbo.

               3.

               Zvezna republika Nemčija in Landkreis Waldshut nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Sodba Sodišča z dne 28. septembra 2012 v zadevi E-18/11 – Irish Bank Resolution Corporation Ltd proti Kaupthing Bank hf. (člen 34 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču – Pritožba zoper sklep o zahtevi za svetovalno mnenje Sodišča Efte – Reorganizacija in prenehanje kreditnih institucij – Direktiva 2001/24/ES – Skladna razlaga)

text:
               31.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 29/6

         SODBA SODIŠČA
   z dne 28. septembra 2012
   v zadevi E-18/11
   Irish Bank Resolution Corporation Ltd proti Kaupthing Bank hf.
   (člen 34 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču – Pritožba zoper sklep o zahtevi za svetovalno mnenje Sodišča Efte – Reorganizacija in prenehanje kreditnih institucij – Direktiva 2001/24/ES – Skladna razlaga)
   2013/C 29/07
   V zadevi E-18/11 – Irish Bank Resolution Corporation Ltd proti Kaupthing Bank hf., v kateri je sodišče Héraðsdómur Reykjavíkur (okrožno sodišče v Reykjaviku) v skladu s členom 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča vložilo ZAHTEVO za svetovalno mnenje v zvezi z razlago člena 14 Direktive 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik (sodnik poročevalec), Per Christiansen in Páll Hreinsson, sodnika, dne 28. septembra 2012 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               V primeru razlike med jezikovnimi različicami se šteje, da smisel določbe prava EGP izraža tista različica, ki je skladna s ciljem in splošno sistematiko pravil iz direktive ter splošnimi načeli prava EGP.

               2.

               Člen 14 Direktive 2001/24/ES z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij nasprotuje pravilu iz nacionalne zakonodaje, ki dopušča, da se po objavi poziva – ki se nanaša na znane upnike s sedežem, stalnim prebivališčem ali upravo v drugi državi EGP, naj prijavijo svoje terjatve – razveljavijo terjatve, ki niso bile prijavljene, tudi če ti dolžniki niso bili posamično uradno obveščeni ter nacionalna zakonodaja zahteva, da se terjatev prijavi zaradi njenega priznanja.

               3.

               Čeprav Sporazum EGP ne zahteva, da se določba direktive, ki je postala del Sporazuma EGP, neposredno uporablja in nadvlada nad nacionalnim pravilom, s katerim zadevno pravilo EGP ni bilo pravilno preneseno v nacionalno pravo, mora nacionalno sodišče, kolikor se da, zagotoviti rezultat, ki ga v zvezi s tem določa direktiva, in sicer z razlago nacionalnega prava, ki je skladna z določbo prava EGP.


title: Zadeva T-466/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2014 – Hermann Trollius proti ECHI

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/55

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2014 – Hermann Trollius proti ECHI
   (Zadeva T-466/13) (1)

   2014/C 142/73
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva F-6/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 4. decembra 2008 – Blais proti ECB (Javni uslužbenci – Uslužbenci ECB – Nadomestilo – Izselitveni dodatek – Pogoji, določeni v členu 17 Pogojev za zaposlovanje uslužbencev ECB – Naložitev stroškov tožeči stranki – Zahteve pravičnosti – Člen 87(2) Poslovnika)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/37

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 4. decembra 2008 – Blais proti ECB
   (Zadeva F-6/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uslužbenci ECB - Nadomestilo - Izselitveni dodatek - Pogoji, določeni v členu 17 Pogojev za zaposlovanje uslužbencev ECB - Naložitev stroškov tožeči stranki - Zahteve pravičnosti - Člen 87(2) Poslovnika)
   (2009/C 19/73)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jessica Blais (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: B. Karthaus, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: F. Malfrère in F. Feyerbacher, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti odločbe Evropske centralne banke z dne 15. avgusta 2007, s katero je bilo zavrnjeno priznanje izselitvenega dodatka tožeči stranki, ker naj ta ne bi izpolnjevala pogojev, določenih v členu 17 Pogojev za zaposlovanje uslužbencev ECB.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               J. Blais poleg svojih stroškov nosi tudi polovico stroškov Evropske centralne banke.

               3)

               Evropska centralna banka nosi polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008, str. 39.


title: Zadeva T-189/16: Tožba, vložena 27. aprila 2016 – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (CReMESPRESSO)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/24

         Tožba, vložena 27. aprila 2016 – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (CReMESPRESSO)
   (Zadeva T-189/16)
   (2016/C 232/32)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Migros-Genossenschafts-Bund (Zürich, Švica) (zastopnik: M. Treis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Luigi Lavazza SpA (Torino, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „CReMESPRESSO“ – znamka EU št. 8 919 541

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2016 v zadevi R 2823/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem se ugodi pritožbi imetnika CTM, in ki delno razveljavlja odločbo EUIPO z dne 24. oktobra 2014, zlasti glede „aparatov za izdelavo sladoleda in električnih aparatov za kuhanje kave“ iz razreda 11, ter „električnih drobilnikov za led“ iz razreda 7;

               —

               toženi stranki in intervenientki naloži stroške tega postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-66/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 10. februarja 2014 – Finanzamt Linz proti Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 10. februarja 2014 – Finanzamt Linz proti Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz
   (Zadeva C-66/14)
   2014/C 142/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Finanzamt Linz

      Tožena stranka: Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz

      Intervenientki: IFN-Holding AG, IFN Beteiligungs GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 107 PDEU (prej člen 87 ES) v povezavi s členom 108(3) PDEU (prej člen 88(3) ES) nasprotuje nacionalnemu ukrepu, v skladu s katerim se amortizacija dobrega imena – ki znižuje davčno osnovo in s tem davčno breme – v primeru pridobitve udeležbe v domači družbi izvede v okviru sistema obdavčenja skupine, medtem ko pri pridobitvi udeležbe v drugih primerih obdavčenja dohodka fizičnih in pravnih oseb takšna amortizacija dobrega imena ni dopustna?

               2.

               Ali člen 49 PDEU (prej člen 43 ES) v povezavi s členom 54 PDEU (prej člen 48 ES) nasprotuje zakonodaji države članice, v skladu s katero je treba v primeru pridobitve udeležbe v domači družbi amortizacijo dobrega imena izvesti v okviru sistema obdavčenja skupine, medtem ko se v primeru pridobitve udeležbe v družbi, ki nima sedeža v domači državi (zlasti s sedežem v drugi državi članici EU), takšna amortizacija dobrega imena ne sme izvesti?


title: Zadeva C-22/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 17. januarja 2011 – Finnair Oyj proti Timyju Lassooyju

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 17. januarja 2011 – Finnair Oyj proti Timyju Lassooyju
   (Zadeva C-22/11)
   2011/C 80/30
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Finnair Oyj

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Timy Lassooy

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Uredbo št. 261/2004 (1) in zlasti člen 4 te uredbe razlagati tako, da je njena uporaba omejena na zavrnitev vkrcanja, ki nastane zaradi prevelikega števila komercialnih rezervacij dejanskega letalskega prevoznika, ali se Uredba uporablja tudi za zavrnitev vkrcanja iz drugih razlogov, na primer zaradi operativnih težav?

               2.

               Ali je treba člen 2(j) Uredbe razlagati tako, da so upravičeni razlogi iz te določbe omejeni na dejavnike, ki se nanašajo na potnika, ali pa se lahko zavrnitev vkrcanja upraviči tudi iz drugih razlogov? Če je Uredbo treba razumeti tako, da se lahko vkrcanje upraviči tudi iz razlogov, ki se ne nanašajo na potnika, ali jo je potem treba razlagati tako, da je zavrnitev vkrcanja upravičena tudi v primeru prerazporeditve letov zaradi izrednih razmer, navedenih v uvodnih izjavah 14 in 15?

               3.

               Ali je treba Uredbo razlagati tako, da je lahko letalski prevoznik, ki je v razmerju do potnikov leta, odpovedanega zaradi izrednih razmer, oproščen odgovornosti, določene v členu 5(3) Uredbe, te odgovornosti oproščen tudi v razmerju do potnikov poznejših letov, če je negativne posledice neke izredne razmere – na primer stavke – ki je vplivala na njegovo delovanje, poskušal porazdeliti na krog potnikov, ki je večji kot skupina potnikov odpovedanega leta s tem, da je poznejše lete prerazporedil tako, da se potovanje nobenega potnika ni čezmerno zavleklo? Z drugimi besedami, ali se lahko letalski prevoznik na izredne razmere sklicuje tudi v razmerju do potnikov, na potovanje katerih zadevni dogodek ni neposredno vplival? Ali gre v tem smislu za občutno razliko, če je treba položaj in pravico do odškodnine potnika presojati po členu 4 Uredbe o zavrnitvi vkrcanja ali po členu 5 o odpovedi leta?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91(UL L 46, str. 1).


title: Zadeva T-340/09: Tožba, vložena 19. avgusta 2009 – Evropaïki Dynamiki proti Uradu za publikacije Evropskih skupnosti

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/73

         Tožba, vložena 19. avgusta 2009 – Evropaïki Dynamiki proti Uradu za publikacije Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-340/09)
   2009/C 267/133
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki - Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za publikacije Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPOCE, s katero so bile zavrnjene ponudbe tožeče stranke, ki so bile vložene v postopku javnega razpisa št.10017 „CORDIS“, sklop B „Uredniške storitve in storitve objave“ in sklop C „Zagotavljanje novih digitalnih informacijskih storitev“, in s katero je bila izbrana ponudba tožeče stranke, ki je bila vložena v postopku javnega razpisa št. 10017 „CORDIS“, sklop E „Razvoj in vzdrževanje temeljnih storitev“, za oddajo javnega naročila kot tretjega pogodbenika v kaskadnem sistemu (UL 2008/S 242-321376 spremenjena z UL 2009/S 40-057377), ki je bila tožeči stranki posredovana z dopisom z dne 9. junija 2009, ter vse nadaljnje povezane odločbe OPOCE, vključno s tisto, ki zadevna naročila dodeljuje uspešnim ponudnikom, naj se razglasijo za nične;

               —

               OPOCE naj se naloži plačilo škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi postopka oddaje zadevnega javnega naročila, v višini 7 215 405 EUR (5 291 935 EUR za sklop B, 975 000 EUR za sklop C in 948 470 EUR za sklop E);

               —

               OPOCE naj se naloži plačilo sodnih in drugih stroškov, ki so nastali tožeči stranki v zvezi s to tožbo, čeprav bi bila ta zavrnjena.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe OPOCE, s katero a) so bile zavrnjene ponudbe tožeče stranke, ki so bile vložene v postopku javnega razpisa št. 10017 „CORDIS“, sklop B „Uredniške storitve in storitve objave“, in sklop C „Zagotavljanje novih digitalnih informacijskih storitev“, b) je bila izbrana ponudba tožeče stranke, ki je bila vložena v postopku javnega razpisa št. 10017 „CORDIS“, sklop E „Razvoj in vzdrževanje temeljnih storitev“, za oddajo javnega naročila kot tretjega pogodbenika v kaskadnem sistemu (UL 2008/S 242-321376, spremenjena z UL 2009/S 40-057377).
   Tožeča stranka navaja, prvič, glede sklopa B, da je bila obravnava ponudnikov diskriminatorna, glede na to, da eden izmed članov konzorcija, kateremu je bilo oddano javno naročilo, ni izpolnjeval izločitvenih meril, zaradi česar bi moralo biti ugotovljeno, da resno krši svoje pogodbene obveznosti nasproti Komisiji. Poleg tega tožeča stranka navaja, da je naročnik kršil člena 93(1)(f) in 94 Finančne uredbe (1) ter načelo dobre uprave in da bi morala Komisija uporabiti sankcije, določene v členu 96 Finančne uredbe in členih 133a in 134b pravil za izvajanje (2).
   Drugič, tožeča stranka navaja, da ji naročnik ni sporočil, zakaj je bila ponudba uspešnega ponudnika ugodnejša od njene ponudbe.
   Tretjič, tožeča stranka navaja, da je Komisija pri presoji ponudbe storila nekaj očitnih napak ter da je s tem, ko je uvedla novo merilo presoje, ki ni bilo vsebovano v razpisnih pogojih („RP“), kršila načelo enakega obravnavanja. Nadalje tožeča stranka zatrjuje, da je naročnik kršil člen 148(1) in (3) pravil za izvajanje ter načelo dobre uprave.
   Glede sklopa C tožeča stranka navaja, da je bila obravnava ponudnikov diskriminatorna, glede na to, da je eden izmed članov konzorcija, ki je v kaskadnem sistemu zasedel tretje mesto, ni izpolnjeval izločitvenih meril, zaradi česar bi moralo biti ugotovljeno, da resno krši svoje obveznosti iz prejšnjih pogodb. Drugič, tožeča stranka navaja, da ji naročnik ni sporočil, zakaj je bila ponudba uspešnega ponudnika ugodnejša od njene ponudbe, ter da je kršil načelo dobre uprave.
   Glede sklopa E tožeča stranka navaja, da eden izmed članov uspešnega konzorcija ni bil v skladu z izločitvenimi merili, saj bi moralo biti ugotovljeno, da je resno kršil prejšnjo pogodbo, in da bi moral biti drug član istega konzorcija izločen iz vseh javnih naročil za dve leti, saj je bil spoznan za krivega nezakonitih dejavnosti. Poleg tega tožeča stranka navaja, da eden izmed članov uspešnega konzorcija uporablja izvajalce, ki niso člani WTO/GPA (3), s čimer krši RP javnega naročila, načelo preglednosti in prepovedi diskriminacije ter člena 106 in 107 Finančne uredbe. Tožeča stranka navaja, da družbam, ki niso članice STO/GPA, ne bi smelo biti dovoljeno sodelovati v postopkih oddaje javnih naročil evropskih institucij, neposredno ali posredno, niti kot podizvajalec za katerokoli delo, ki spada pod Finančno uredbo ali Direktivo 2004/18/ES (4).
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da naročniku ni pojasnil razlogov za svojo odločitev, da je pri presoji ponudbe storil nekaj očitnih napak, da je uvedel novo merilo presoje, ki ni bilo vsebovano v RP, ter je pri oceni ponudbe tožeče stranke ter drugega ponudnika kršil načelo enakega obravnavanja.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, spremenjena z Uredbo Komisije (ES, Euratom) št. 478/2007 z dne 23. aprila 2007 (UL L 111, str. 13).

      (3)  Večstranski Sporazum o javnih naročilih, sklenjen v okviru Svetovne trgovinske organizacije.

      (4)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL 2004 L 134, str. 114).


title: Zadeva F-97/14: Tožba, vložena 22. septembra 2014 – ZZ/EMA

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/50

         Tožba, vložena 22. septembra 2014 – ZZ/EMA
   (Zadeva F-97/14)
   (2015/C 007/59)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe EMA, s katero je bila potrjena prejšnja odločba, ki je bila s sodbo Sodišča za uslužbence razglašena za nično in s katero pogodba tožeče stranke ni bila podaljšana.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba, sprejeta za izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 26. junija 2013 v združenih zadevah F-135/11, F-51/12 in F-110/12, naj se razglasi za nično;

               —

               EMA naj se naloži, da tožeči stranka plača 150.000 EUR za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela;

               —

               EMA naj se začasno naloži, da tožeči stranki plača 1 EUR za nastalo premoženjsko škodo;

               —

               EMA naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-50/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – Saint-Gobain Gyproc Belgium proti Komisiji ( Konkurenca – Karteli – Trg mavčnih plošč – Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES – Globa – Teža in trajanje kršitve – Olajševalne okoliščine )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/40

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – Saint-Gobain Gyproc Belgium proti Komisiji
   (Zadeva T-50/03) (1)

   („Konkurenca - Karteli - Trg mavčnih plošč - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Globa - Teža in trajanje kršitve - Olajševalne okoliščine“)
   (2008/C 209/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Saint-Gobain Gyproc Belgium NV, nekdaj BPB Belgium NV, nekdaj Gyproc Benelux NV (Beveren-Kallo, Belgija) (zastopniki: J.-F. Bellis, P. L'Ecluse in M. Favart, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre in C. Ingen-Housz, nato F. Castillo de la Torre in F. Arbault, zastopniki)
   Predmet
   Tožba na podlagi členov 229 ES in 230 ES za znižanje globe, ki je bila družbi Gyproc naložena z Odločbo 2005/471/ES Komisije z dne 27. novembra 2002 o postopku iz člena 81 [ES] proti podjetjem BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA in Gyproc Benelux NV (Zadeva št. COMP/E-1/37.152 – Mavčne plošče) (UL L 166, 2005, str. 8).
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Saint-Gobain Gyproc Belgium NV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva F-3/08: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. oktobra 2009 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Zavrnitev institucije, da prevede odločbo — Očitno pravno povsem neutemeljena tožba — Člen 94 Poslovnika)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/64

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. oktobra 2009 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-3/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Zavrnitev institucije, da prevede odločbo - Očitno pravno povsem neutemeljena tožba - Člen 94 Poslovnika)
   2009/C 282/122
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnik)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se dopis ne prevede v jezik, ki ga je izbrala tožeča stranka – Odškodninski zahtevek.

      Izrek sklepa

               1.

               Tožba L. Marcuccia se zavrne kot očitno povsem pravno neutemeljena.

               2.

               L. Marcucciu se naloži plačilo stroškov.

               3.

               L. Marcucciu se naloži, naj Sodišču za uslužbence plača 1 000 EUR.

      (1)  UL C 64 u, 8.3.2008, str.68.


title: Zadeva C-532/10 P: Pritožba, ki jo 16. novembra 2010 vložila adp Gauselmann GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-106/09, adp Gauselmann GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Archer Maclean

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/2

         Pritožba, ki jo 16. novembra 2010 vložila adp Gauselmann GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-106/09, adp Gauselmann GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Archer Maclean
   (Zadeva C-532/10 P)
   2011/C 38/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: adp Gauselmann GmbH (zastopnik: P. Koch Moreno, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Archer Maclean

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga:

               —

               naj razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča (veliki senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-106/09,

               —

               naj razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2009, ali podredno, vrne zadevo Splošnemu sodišču Evropske unije,

               —

               naj nasprotnima strankama naloži plačilo stroškov, ki so nastali na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja, da sodba Splošnega sodišča ni v skladu s sodno prakso glede razlage člena 8(1)(b) Uredbe Sveta o blagovni znamki Skupnosti (1). Pritožnica svoje stališče opira na naslednje trditve:

               —

               Pritožnica zatrjuje, da Splošno sodišče ni imelo prav, ko je pri sprejetju odločitve, da ne obstaja verjetnost zamenjave z nasprotno znamko, „MERKUR“, dalo besedama „Archer Maclean’s“, ki imata očitno drugotno ali postransko vlogo znotraj celotne prijavljene blagovne znamke, zaradi katere sta skoraj nečitljivi, enako razlikovalno vrednost kot beseda „MERCURY“, ki je prepoznaven in prevladujoč element znamke.

               —

               Pritožnica vztraja, da je Splošno sodišče v svoji sodbi narobe ocenilo obe znamki, saj beseda „MERCURY“, ki je prepoznaven in prevladujoč element prijavljene znamke, ne samo, da nima pomena v jeziku relevantnega trga, t.j. Nemčije, temveč je tudi fonetično in vizualno zelo podobna nasprotni znamki, „MERKUR“.

               —

               Pritožnica nazadnje navaja, da je Splošno sodišče narobe presodilo, da minimalne razlike med besedama „MERCURY“, ki je prepoznaven in prevladujoč element prijavljene znamke, in „MERKUR“, ki je znak nasprotne znamke, zadoščajo za to, da javnost teh dveh znamk ne zamenjuje med seboj.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti
   UL L 78, str. 1.


title: Zadeva T-220/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Saremar/Komisija (Državne pomoči — Pomorski promet — Nadomestilo za izvajanje javne storitve — Povečanje kapitala — Sklep, s katerim so bile pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in je bila odrejena njihova izterjava — Likvidacija tožeče stranke — Sposobnost biti stranka v postopku — Ohranitev pravnega interesa — Neobstoj sklepa o ustavitvi postopka — Pojem pomoči — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Merilo zasebnega vlagatelja — Očitna napaka pri presoji — Napačna uporaba prava — Ugovor nezakonitosti — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Sklep 2011/21/EU — Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah — Okvir Unije za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve — Sodba Altmark)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Saremar/Komisija
   (Zadeva T-220/14) (1)

   ((Državne pomoči - Pomorski promet - Nadomestilo za izvajanje javne storitve - Povečanje kapitala - Sklep, s katerim so bile pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in je bila odrejena njihova izterjava - Likvidacija tožeče stranke - Sposobnost biti stranka v postopku - Ohranitev pravnega interesa - Neobstoj sklepa o ustavitvi postopka - Pojem pomoči - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Merilo zasebnega vlagatelja - Očitna napaka pri presoji - Napačna uporaba prava - Ugovor nezakonitosti - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Sklep 2011/21/EU - Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah - Okvir Unije za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve - Sodba Altmark))
   (2017/C 161/28)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožečae stranka: Saremar – Sardegna Regionale Marittima SpA (Cagliari, Italija) (zastopniki: G. M. Roberti, G. Bellitti in I. Perego, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniku: G. Conte, D. Grespan, in A. Bouchagiar, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Compagnia Italiana di Navigazione SpA (Neapelj, Italija) (zastopniki: sprva F. Sciaudone, R. Sciaudone, D. Fioretti in A. Neri, nato M. Merola, B. Carnevale in M. Toniolo, odvetniki)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne C(2013) 9101 final z dne 22. januarja 2014, v zvezi z ukrepi pomoči SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C) in SA.32016 (2011/C), ki jih je avtonomna regija Sardinija izvedla v korist družbe Saremar, v delu, v katerem sta bili s tem sklepom kot državni pomoči opredeljena nadomestilo za izvajanje javne storitve in povečanje kapitala, ti ukrepi pa so bili razglašeni za nezdružljive z notranjim trgom in je bila odrejena njihova izterjava.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Saremar – Sardegna Regionale Marittima SpA poleg lastnih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in družba Compagnia Italiana di Navigazione SpA.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014.


title: Zadeva T-400/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Zero Industry proti UUNT – zero Germany (zerorh+) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti zerorh+ — Prejšnja nacionalna figurativna in besedna znamka zero — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8 (1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8 (1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/56

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Zero Industry proti UUNT – zero Germany (zerorh+)
   (Zadeva T-400/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti zerorh+ - Prejšnja nacionalna figurativna in besedna znamka zero - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8 (1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8 (1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 267/95
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zero Industry Srl (Mariano Comense, Italija) (zastopnika: M. Rapisardi in N. Colombo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: zero Germany GmbH & Co. KG, prej zero International Holding GmbH & Co. KG (Bremen, Nemčija) (Zastopnik: W.-D. Kuntze, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. oktobra 2006 (R 958/2005-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med zero Germany GmbH & Co. KG in Zero Industry Srl.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Zero Industry Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva T-10/13: Tožba, vložena 9. januarja 2013 – Bank of Industry and Mine proti Svetu

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/24

         Tožba, vložena 9. januarja 2013 – Bank of Industry and Mine proti Svetu
   (Zadeva T-10/13)
   2013/C 79/42
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bank of Industry and Mine (Teheran, Iran) (zastopnika: E. Glaser in S. Perrotet, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj člen 1(8) Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 razglasi za ničen v delu, v katerem spreminja člen 20(c) Sklepa 2010/413/SZVP;

               —

               naj Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 razglasi za ničen v delu, v katerem določa, da se družba BIM uvrsti na seznam subjektov iz Priloge II k Sklepu 2010/413/SZVP, za katere veljajo ukrepi zamrznitve sredstev;

               —

               naj tudi Izvedbeno uredbo Sveta št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 razglasi za nično v delu, v katerem določa, da se družba BIM uvrsti na seznam subjektov iz Priloge IX Uredbe št. 267/2012, za katere veljajo ukrepi zamrznitve sredstev;

               —

               naj ugotovi, da se za družbo BIM Uredba št. 267/2012 in Sklep št. 2010/413/SZVP, kakor je bil spremenjen z določbami sklepov 2012/35/SZVP in 2012/635/SZVP, s katerimi je bil uveden in potem spremenjen člen 20(c) Sklepa 2010/413/SZVP in s katerimi je bila tožeča stranka uvrščena na seznam iz Priloge II, ne uporabljata;

               —

               in naj, podredno, če člen 1(8) Sklepa št. 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 v delu, v katerem je bil z njim spremenjen člen 20(c) Sklepa 2010/413/SZVP, ne bi bil razglašen za ničen, ugotovi, da se ta člen za družbo BIM ne uporablja;

               —

               naj Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja deset tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navajanim v zadevi T-9/13, National Iranian Gas Company proti Svetu.


title: Zadeva C-135/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 9. aprila 2009 — Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Léon L'Hoir, Nadine Dartois proti Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 9. aprila 2009 — Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Léon L'Hoir, Nadine Dartois proti Région wallonne
   (Zadeva C-135/09)
   2009/C 153/42
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Léon L'Hoir, Nadine Dartois

      Tožena stranka: Région wallonne

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je mogoče člen 1(5) Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1) razlagati tako, da s svojega področja uporabe izključuje zakonodajo — kot je dekret Valonske regije z dne 17. julija 2008 o nekaterih dovoljenjih, za katere obstajajo nujni razlogi v splošnem interesu — v kateri je navedeno samo, da morajo biti za podelitev gradbenih, okoljskih in enotnih dovoljenj za dela, ki so našteta v njej, „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“, in s katero so „potrjena“ dovoljenja, za katera je navedeno, da so zanje „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“?

               2)

                           (a)

                           Ali členi 1, 5, 6, 7, 8 in 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo [Sveta] 97/11/ES (2) in Direktivo 2003/35/ES (3) [Evropskega parlamenta in Sveta], nasprotujejo pravni ureditvi, v kateri je pravica do izvedbe projekta, za katerega je treba opraviti presojo vplivov, podeljena z zakonodajnim aktom, zoper katerega ni mogoč revizijski postopek pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, s katerim bi bilo mogoče izpodbijati vsebino in postopek sprejetja odločbe, s katero je podeljena pravica do izvedbe projekta?

                           (b)

                           Ali je treba člen 9 Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (4), razlagati tako, da državam članicam nalaga, naj določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev, ki spadajo na področje uporabe člena 6, v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

                           (c)

                           Ali je treba člen 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES, ob upoštevanju Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, razlagati tako, da državam članicam nalaga, naj določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

      (1)  Direktiva Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40).

      (2)  Direktiva Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 73, str. 5).

      (3)  Direktiva 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi Direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč — Izjava Komisije (UL L 156, str. 17).

      (4)  Sklep Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v imenu Evropske skupnosti (UL L 124, str. 1).


title: Zadeva C-510/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 13. decembra 2004

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/16

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 13. decembra 2004
   (Zadeva C-510/04)
   (2005/C 31/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata K. Simonsson in W. Wils, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 13. decembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Belgiji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega Parlamenta in Sveta 2002/6/ES z dne 18. februarja 2002 o formalnostih poročanja za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic Skupnosti in/ali izplujejo iz njih (1), oziroma s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive,

               2.

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, je potekel dne 9. septembra 2003.

      (1)  UL L 67, 9.3.2002, str. 31.


title: Zadeva C-48/06: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/90/ES — Pomoč pri nedovoljenem vstopu, tranzitu in prebivanju — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/18

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-48/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/90/ES - Pomoč pri nedovoljenem vstopu, tranzitu in prebivanju - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 331/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. O'Reilly, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2002/90/ES z dne 28. novembra 2002 o opredelitvi pomoči pri nedovoljenem vstopu, tranzitu in prebivanju (UL L 328, str. 17), v predpisanem roku
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2002/90/ES z dne 28. novembra 2002 o opredelitvi pomoči pri nedovoljenem vstopu, tranzitu in prebivanju, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva T-844/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2016 – GRE/EUIPO (Mark1) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Mark1 — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2016 – GRE/EUIPO (Mark1)
   (Zadeva T-844/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Mark1 - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 232/21)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Nemčija) (zastopnika: I. Memmler in S. Schulz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: D. Walicka, agentka)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 2. oktobra 2014 (zadeva R 648/2014-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka Mark1 kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva T-320/05: Tožba, vložena 23. avgusta 2005 — Maccanti proti Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/25

         Tožba, vložena 23. avgusta 2005 — Maccanti proti Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru
   (Zadeva T-320/05)
   (2005/C 281/47)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sandra Maccanti (Woluwé-St-Pierre, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, avocat)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se za nično odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 11. maja 2005 (in vročena 13. maja 2005), s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke z dne 22. marca 2005, s katerim ugovarja razporeditvi, ki mu je bila odobrena 23. decembra 2004 ob podaljšanju pogodbe o zaposlitvi začasnega uslužbenca, ki je bila predhodno sklenjena 7. julija 2004;

               —

               če je potrebno, naj se razglasi za nično tudi odločba, ki določa dokončno razporeditev v pogodbi o podaljšanju zaposlitve začasnega uslužbenca, podpisani 23. decembra 2004;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je bila zaposlena kot začasni uslužbenec pri Evropskem ekonomsko-socialnem odboru za začetno obdobje šestih mesecev, od 1. januarja 2004 dalje. Ta pogodba je bila potem podaljšana za obdobje od 7. julija 2004 do 31. decembra 2004. Ob tem podaljšanju pogodbe je bila razporejena v naziv B*4, plačilni razred 2, ki je zatem ob napredovanju plačilnega razreda v mesecu decembru 2004 prešel v naziv B*4/3.
   Tožeča stranka je bila 23. decembra 2004 pozvana, da podpiše novo pogodbo, ki podaljšuje njeno zaposlitev do 31. decembra 2006. V novi pogodbi je bila razporejena v naziv B*3/1.
   S to tožbo tožeča stranka izpodbija to manj ugodno razporeditev. Sklicuje se na kršitev členov 8 in 15 pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti. Po njenem mnenju naj bi iz teh določb izhajalo, da je podaljšanje pogodbe začasnega uslužbenca zgolj časovno podaljšanje njenih učinkov in da zato razporeditve uslužbenca ni mogoče spremeniti ob podaljšanju pogodbe.
   Tožeča stranka se med drugim sklicuje na kršitev načela prepovedi diskriminacije z navedbo, da naj bi se nekaterim začasnim uslužbencem tožene stranke pogodbe podaljševale z ohranitvijo prvotne razporeditve, kot tudi kršitev njenega zaupanja v pravo.


title: Zadeva C-541/10 P: Pritožba, ki jo je 22. novembra 2010 vložila Quinta do Portal, SA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 8. septembra 2010 v zadevi T-369/09, Quinta do Portal, SA proti UUNT

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/4

         Pritožba, ki jo je 22. novembra 2010 vložila Quinta do Portal, SA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 8. septembra 2010 v zadevi T-369/09, Quinta do Portal, SA proti UUNT
   (Zadeva C-541/10 P)
   2011/C 38/05
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnica: Quinta do Portal, SA (zastopnik: Bolota Belchior, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Vallegre – Vinhos do Porto, SA

      Predlog

               —

               Izpodbijana sodba Splošnega sodišča naj se v celoti razveljavi;

               —

               ugotovi naj se, da je treba vsem zahtevkom, ki jih je uveljavljala pritožnica na prvi stopnji, ugoditi, in sicer zahtevek za razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 18. junija 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za izbris, s katero je bila ugotovljena ničnost znamke Skupnosti št. 004009908 PORTO ALEGRE, registrirane 16. maja 2006 in objavljene v Biltenu blagovnih znamk Skupnosti št. 30/2005 z dne 25. julija 2005 (zadeva št. R 1012/2008-1);

               —

               drugi stranki v pritožbenem postopku naj se naloži plačilo stroškov obeh stopenj.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Med besedama „Porto Alegre“ in „Vista Alegre“ obstajajo konceptualne razlike, in sicer v zvezi s prevladujočim elementom in znamko kot celoto, ter grafične in fonetične razlike, saj sta dve besedi v okviru teh dveh znamk različni.
   Razlikovalni učinek prijavljene znamke Skupnosti izhaja v bistvenem iz kombinacije besed „Porto“ in „Alegre“, ki skupaj tvorijo logično in konceptualno enoto.
   Beseda „Alegre“ ne pomeni prevladujočega elementa v znamki Skupnosti. Navesti je treba, da v obravnavanem primeru to vprašanje ni pomembno za presojo podobnosti znakov.
   V izpodbijani sodbi je člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1) in Uredbe (ES) št. 207/2009 (2) z dne 26. februarja 2009 (besedilo določbe je v obeh uredbah isto) napačno razložen in s tem kršen.
   V izpodbijani sodbi te trditve, ki so bile navedene v tožbi, vloženi pri Splošnem sodišču, niso bile upoštevane.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1)


title: Zadeva C-540/14 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. junija 2016 – DK Recycling und Roheisen GmbH/Evropska komisija (Pritožba — Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Člen 10a — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije od leta 2013 — Sklep 2011/278/EU — Nacionalni izvedbeni ukrepi, ki jih je predstavila Zvezna republika Nemčija — Zavrnitev vpisa nekaterih naprav na sezname naprav, ki se jim brezplačno dodelijo pravice do emisije — Klavzula za primere s „prekomernimi težavami“ — Izvedbena pooblastila Komisije)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. junija 2016 – DK Recycling und Roheisen GmbH/Evropska komisija
   (Zadeva C-540/14 P) (1)

   ((Pritožba - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Člen 10a - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije od leta 2013 - Sklep 2011/278/EU - Nacionalni izvedbeni ukrepi, ki jih je predstavila Zvezna republika Nemčija - Zavrnitev vpisa nekaterih naprav na sezname naprav, ki se jim brezplačno dodelijo pravice do emisije - Klavzula za primere s „prekomernimi težavami“ - Izvedbena pooblastila Komisije))
   (2016/C 314/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: DK Recycling und Roheisen GmbH (zastopnika: S. Altenschmidt in P.-A. Schütter, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: E. White, C. Hermes in K. Herrmann, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družba DK Recycling und Roheisen GmbH nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva T-555/10: Tožba, vložena 3. decembra 2010 – JBF RAK proti Svetu

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/54

         Tožba, vložena 3. decembra 2010 – JBF RAK proti Svetu
   (Zadeva T-555/10)
   ()
   2011/C 30/96
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: JBF RAK LLC (Al Jazeerah Al Hamra, Ras Al Khaimah, Združeni arabski emirati) (zastopnik: B. Servais, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 857/2010 z dne 27. septembra 2010 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov (1) naj se razveljavi;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svojim trditvam navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdi, da je Svet kršil člen 15(1) Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 (2) s tem, ko ni upošteval dejstva, da uvoz surovin, poslanih iz Kraljevine Saudove Arabije, ni predmet uvoznih dajatev, in je tako napačno izračunal stopnjo subvencije. Tožeča stranka meni, da Svet v obravnavanem primeru ni:

                           —

                           pravilno ugotovil zneska subvencije, proti kateri se lahko izvede izravnalni ukrep, ker ni upošteval obstoja carinske unije med članicami Sveta za sodelovanje v Zalivu (GCC);

                           —

                           upošteval vpliva takšne carinske unije na znesek subvencije, proti kateri se lahko izvede izravnalni ukrep.

                     Tožeča stranka zato meni, da izravnalna dajatev presega znesek subvencije, proti kateri se lahko izvede izravnalni ukrep, kot je bil določen v preiskavi.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom trdi, da je Svet kršil člen 30(5) Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 s tem, ko je zavrnil upoštevanje stališč, ki jih je tožeča stranka pravočasno predložila 5. avgusta 2010.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom trdi, da je Svet kršil člen 11(8) Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 s tem, ko ni uspel preučiti natančnosti informacij, ki jih je tožeča stranka predložila 5. avgusta 2010.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom trdi, da je Svet kršil načelo dobrega upravljanja, ker je izpodbijano uredbo sprejel brez upoštevanja vseh informacij, ki jih je imel na voljo.

      (1)  UL L 254, str. 10.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 188, str. 93).


title: Zadeva F-60/14: Tožba, vložena 30. junija 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/60

         Tožba, vložena 30. junija 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-60/14)
   2014/C 421/87
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti predloga za priznanje let pokojninske dobe v okviru prenosa pokojninskih pravic tožeče stranke v sistem pokojninskega zavarovanja Unije, pri čemer se uporabijo novi SPI v zvezi s členoma 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti in neuporabnosti člena 9 splošnih predpisov za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 4. novembra 2013 o priznanju let pokojninske dobe, ki jo je tožeča stranka pridobila pred zaposlitvijo, v okviru prenosa pokojninskih pravic tožeče stranke v sistem pokojninskega zavarovanja Evropske unije na podlagi novih splošnih predpisov za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike z dne 3. marca 2011;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.


title: Zadeva T-86/05: Tožba K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli), vložena dne 22. februarja 2005

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/22

         Tožba K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli), vložena dne 22. februarja 2005
   (Zadeva T-86/05)
   (2005/C 155/45)
   Jezik v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG, s sedežem v Weilheimu (Nemčija), ki ga zastopa D. Spohn, Rechtsanwältin, je dne 22. februarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli).
   Druge stranke pred odborom za pritožbe so bile Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões in Marly Lima Jatobá, Vila Nova de Gaia (Portugalska).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe z dne 7. decembra 2004, R-328/2004-1,

               —

               toženemu uradu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões in Marly Lima Jatobá

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Figurativna znamka „CORPO livre“ za proizvode v razredih 18 in 25 (torbe, oblačila…) — prijava št. 1 811 470.

               Imetnik znamke ali znaka, ki je predmet ugovornega postopka:

               Tožeča stranka

               Znamka ali znak, ki je predmet ugovora:

               Nacionalna in mednarodna besedna znamka „LIVRE“ za blago v razredu 25 (oblačila in čevlji).

               Odločba oddelka za ugovor:

               Zavrnitev ugovora, ker naj bi bili dokazi o uporabi vloženi prepozno in naj bi se znamka, ki je predmet ugovora, štela za neuporabljeno.

               Odločba odbora za pritožbe:

               Zavrnitev ugovora tožeče stranke.

               Tožbeni razlogi:

               Nepravilna uporaba pravila 71, v povezavi s pravilom 22 Uredbe Komisije št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta št. 40/94 o znamki Skupnosti (1) in člena 74(2) Uredbe Sveta št. 40/94.
               Te določbe naj bi tudi v postopku med strankami dopuščale prosti preudarek v zvezi s presojo dokazov. Vendar naj tožena stranka tega prostega preudarka ne bi uporabila.

      (1)  UL L 303, str. 1.


title: Zadeva F-24/14: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. marca 2015 – Rajala/UUNT (Javni uslužbenci — Uradniki — Ocenjevanje — Ocenjevalno poročilo — Splošna presoja opravljenega dela — Usklajenost)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/44

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. marca 2015 – Rajala/UUNT
   (Zadeva F-24/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Ocenjevalno poročilo - Splošna presoja opravljenega dela - Usklajenost))
   (2015/C 146/59)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tuula Rajala (El Campello, Espagne) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: M. Paolacci, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. oktobra 2011 do 31. decembra 2012

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               T. Rajala nosi polovico svojih stroškov.

               3.

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila T. Rajala.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014, str. 55.


title: Zadeva T-227/12: Tožba, vložena 30. maja 2012 – Saobraćajni institut CIP proti Komisiji

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/26

         Tožba, vložena 30. maja 2012 – Saobraćajni institut CIP proti Komisiji
   (Zadeva T-227/12)
   2012/C 227/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Beograd, Srbija) (zastopnik: A. Lojpur, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razveljavi javni razpis, objavljen 3. aprila 2012, v zvezi s pripravo tehnične dokumentacije za projekt modernizacije železniškega omrežja „Izgradnja nove enotirne železniške obvoznice Niša od postaje Robna do postaje Sicevo“ v skladu s standardi interoperabilnosti EU in sporazumi AGC, AGTC ter SEECP (UL 2012/S 65-104847), s katerim je bilo tožeči stranki onemogočeno, da bi sodelovala na njem;

               —

               naj naloži plačilo odškodnine za zatrjevano premoženjsko škodo;

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               —

               S prvim tožbenim razlogom trdi,

               —

               da ni bilo pravne podlage za a priori izključitev tožeče stranke od sodelovanja na zadevnem javnem razpisu, saj ni bilo konflikta interesov;

               —

               z drugim tožbenim razlogom trdi,

               —

               da je izključitev tožeče stranke iz razpisa v nasprotju z Uredbo IPA (1);

               —

               s tretjim tožbenim razlogom trdi,

               —

               da so bili pogoji za oddajo naročila nezakoniti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1085/2006 z dne 17. julija 2006 o vzpostavitvi instrumenta za predpristopno pomoč (IPA) (UL L 210, str. 82).


title: Zadeva C-305/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour constitutionnelle (nekdanji Cour d'arbitrage) – Belgija) – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles, Ordre des barreaux flamands, Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles proti Svetu ministrov (Direktiva 91/308/EGS – Preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja – Obveznost odvetnikov, da obveščajo organe, pristojne za boj proti pranju denarja – Pravica do poštenega sojenja – Poklicna skrivnost in neodvisnost odvetnikov)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour constitutionnelle (nekdanji Cour d'arbitrage) – Belgija) – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles, Ordre des barreaux flamands, Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles proti Svetu ministrov
   (Zadeva C-305/05) (1)

   (Direktiva 91/308/EGS - Preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja - Obveznost odvetnikov, da obveščajo organe, pristojne za boj proti pranju denarja - Pravica do poštenega sojenja - Poklicna skrivnost in neodvisnost odvetnikov)
   (2007/C 199/08)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour constitutionnelle (nekdanji Cour d'arbitrage)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles, Ordre des barreaux flamands, Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles

      Tožena stranka: Conseil des ministres

      Ob udeležbi: Conseil des barreaux de l'Union européenne, Ordre des avocats du barreau de Liège
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour constitutionnelle (nekdanji Cour d'arbitrage) – Veljavnost člena 1, točka 2, Direktive 2001/97/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2001, ki spreminja Direktivo Sveta 91/308/EGS o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja (UL L 344, str. 76) – Pravica do poštenega sojenja, kot jo zagotavljata člen 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in člen 6(2) Pogodbe EU – Načeli poklicne skrivnosti in neodvisnosti odvetnikov – Obveznost naložena odvetnikom, da organe, pristojne za boj proti pranju denarja, obvestijo o vseh dejstvih, ki bi bili lahko kazala na tako pranje.
   Izrek
   Obveznosti obveščanja in sodelovanja z organi, pristojnimi za boj proti pranju denarja, določeni v členu 6(1) Direktive Sveta 91/308/EGS z dne 10. junija 1991 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/97/ES z dne 4. decembra 2001, ki ju odvetnikom nalaga člen 2a(5) te direktive, upoštevajoč njen člen 6(3), drugi pododstavek, ne kršita pravice do poštenega sojenja, kot jo zagotavljata člena 6 EKČP in 6(2) Pogodbe EU.

      (1)  UL C 243, 1.10.2005.


title: Zadeva C–214/09 P: Pritožba, ki jo je vložila Anheuser-Busch, Inc. 12. junija 2009 zoper sodbo, razglašeno 25. marca 2009 v zadevi T-191/07, Anheuser-Busch, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Budějovický Budvar, národní podnik

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/13

         Pritožba, ki jo je vložila Anheuser-Busch, Inc. 12. junija 2009 zoper sodbo, razglašeno 25. marca 2009 v zadevi T-191/07, Anheuser-Busch, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Budějovický Budvar, národní podnik
   (Zadeva C–214/09 P)
   2009/C 193/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Anheuser-Busch, Inc. (zastopnika: V. von Bomhard, B. Goebel, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Budějovický Budvar, národní podnik

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih Skupnosti, ki je bila razglašena 25. marca 2009 v zadevi T-191/07 in

               —

               odredi, da stroške postopka nosi tožeča stranka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družba Anheuser-Busch navaja tri pritožbene razloge, prvič, kršitev člena 41(2), tretja poved, Uredbe št. 207/2009 (1) v povezavi s pravili 16(1), (3) in 20(2) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 (2) z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (3) o znamki Skupnosti, drugič, kršitev člena 76(2) Uredbe št. 207/2009, in tretjič, kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009.
   Prva pritožbena razloga se nanašata na postopkovna vprašanja. Družba Anheuser-Busch navaja, da so ta vprašanja pomembna v tej zadevi. Odbor za pritožbe bi namreč le ob upoštevanju prejšnje mednarodne registracije št. 238 203 lahko glede piv odločil o ugovoru, ki temelji na členu 8(a) Uredbe št. 207/2009. To tudi pomeni, da trditve, navedene predhodno, med postopkom ugovora, glede vprašanja, ali je beseda „Budweiser“ prevladovala nad figurativno znamko družbe Budvar, niso bile upoštevane.
   Sodišče prve stopnje se je zmotilo pri ugotovitvi, da družba Budvar ni bila zavezana predložiti dokazov o nepretrgani veljavnosti (oziroma podaljšanju) njene mednarodne registracije št. 238 203. Ta obveznost izhaja iz člena 41(2), tretja poved, Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravili 16(1), (3) in 20(2) izvedbene uredbe iz leta 1995, in obvestila, ki ga je izdal UUNT 18. januarja 2002, s katerim je pozval družbo Budvar, naj predloži „kakršno koli dodatno dejstvo, dokaz ali stališče, za katere meni, da so potrebni v podporo njenemu ugovoru“. To je bila torej obveznost, da predloži take dokaze v roku, določenem v tem obvestilu, in sicer do 26. februarja 2002. Vendar je bil ta dokaz predložen šele 21. januarja 2004.
   Zato je ugotovitev Sodišča prve stopnje, da se člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 ne uporabi glede predložitve potrdila o podaljšanju, ker ni bilo „časovne omejitve“ za njegovo predložitev, tudi napačna, in pomeni kršitev te določbe. Dejansko je obstajala „časovna omejitev“ in odbor za pritožbe bi moral vsaj uporabiti diskrecijsko pravico, ki mu jo daje člen 76(2), glede vprašanja, ali bo upošteval ta dokaz. Sodišče prve stopnje je odločbo odbora za pritožbe razlagalo kot da potrjuje, da je bilo potrdilo o podaljšanju predloženo pravočasno. Zato kršitev člena 76(2) temelji na tem, da odbor za pritožbe ni uporabil svoje diskrecijske pravice in da je Sodišče prve stopnje potrdilo to neuporabo.
   Sodišče prve stopnje tudi ni priznalo, da je bil dokaz o rabi znamke, ki ga je predložila družba Budvar v utemeljitev svojih ugovorov, nezadosten in se je poleg tega nanašal na druge znamke in ne na znamko, glede katere sta bili izdani izpodbijana sodba in odločba odbora za pritožbe, s čimer je kršilo člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


title: Zadeva C-98/17 P: Pritožba, ki sta jo Koninklijke Philips NV in Philips France vložili 24. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-762/14, Koninklijke Philips NV, Philips France/Komisija

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/18

         Pritožba, ki sta jo Koninklijke Philips NV in Philips France vložili 24. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-762/14, Koninklijke Philips NV, Philips France/Komisija
   (Zadeva C-98/17 P)
   (2017/C 121/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Koninklijke Philips NV, Philips France (zastopniki: J. K. de Pree, T. M. Snoep in A. M. ter Haar, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               —

               sporno odločbo razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na družbi Koninklijke Philips NV in Philips France; in/ali

               —

               globi, naloženi družbama Koninklijke Philips NV in Philips France odpravi ali zmanjša; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov na prvi in pritožbeni stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici v utemeljitev pritožbe navajata te razloge in trditve:

               —

               Splošno sodišče naj bi z uporabo napačnega pravnega merila za ugotovitev omejevanja konkurence s ciljem napačno uporabilo pravo.

               —

               Splošno sodišče naj bi pri ugotovitvi omejevanja konkurence s ciljem prekoračilo svojo neomejeno pristojnost in tako napačno uporabilo pravo.

               —

               Splošno sodišče naj bi pri ugotovitvi omejevanja konkurence s ciljem kršilo obveznost obrazložitve in tako napačno uporabilo pravo.

               —

               Splošno sodišče naj bi pri ugotovitvi, da je domneven skupni cilj podprt z drugimi dokazi, jasno in očitno napačno presodilo dokaze iz spisa, zaradi česar naj bi izkrivilo dokaze.

               —

               Splošno sodišče naj bi pri ugotovitvi, da je družba Philips sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi kot celoti in da kot taka lahko odgovarja zanjo, uporabilo napačno pravno merilo in izkrivilo dokaze.

               —

               Splošno sodišče naj bi s tem, da je zavrnilo tožbeni razlog družbe Philips, da uporabljeno merilo v zvezi s težo ni bilo sorazmerno s kršitvijo in z vlogo družbe Philips pri njej, napačno uporabilo pravo, ki se kaže v napačni uporabi načela sorazmernosti in neizvrševanju neomejene pristojnosti.


title: Združeni zadevi C-587/13 P in C-588/13 P: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 15. januarja 2015 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA, Telefónica SA/Evropska komisija (Pritožba — Shema pomoči, določena s špansko davčno zakonodajo — Določba o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem s sedežem na španskem ozemlju omogoča amortizacijo dobrega imena, ki izvira iz prevzema deleža v podjetjih, ki nimajo sedeža na tem ozemlju — Odločba o razglasitvi sheme državnih pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/8

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 15. januarja 2015 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA, Telefónica SA/Evropska komisija
   (Združeni zadevi C-587/13 P in C-588/13 P) (1)

   ((Pritožba - Shema pomoči, določena s špansko davčno zakonodajo - Določba o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem s sedežem na španskem ozemlju omogoča amortizacijo dobrega imena, ki izvira iz prevzema deleža v podjetjih, ki nimajo sedeža na tem ozemlju - Odločba o razglasitvi sheme državnih pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom))
   (2015/C 146/11)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnici: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA, Telefónica SA (zastopniki: J. Ruiz Calzado, J. Domínguez Pérez in M. Núñez Müller, odvetniki)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Urraca Caviedes in P. Němečková, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožbi se zavrneta.

               2.

               Družbama Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA in Telefónica SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 15, 18.1.2014.

      UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva T-248/07: Tožba, vložena 12. julija 2007 – Češka republika proti Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/48

         Tožba, vložena 12. julija 2007 – Češka republika proti Komisiji
   (Zadeva T-248/07)
   (2007/C 211/89)
   Jezik postopka: češčina
   Stranki

      Tožeča stranka: Češka republika (zastopnik: T. Boček)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               V celoti razglasi izpodbijano odločbo za nično;

               —

               podredno, razglasi izpodbijano odločbo za nično v delu, v katerem se nanaša na Češko republiko;

               —

               naloži Komisiji, da vrne plačane zneske;

               —

               naloži Komisiji plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga, naj se Odločba Komisije C(2007)1979 konč. z dne 4. maja 2007 o določitvi presežnih zalog kmetijskih proizvodov razen sladkorja in finančnih posledicah njihove odprave v zvezi s pristopom Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (1) razglasi za nično. S to odločbo je Komisija določila količine mesa, sadja in riža v prostem obtoku v Češki republiki na dan pristopa, ki presegajo količine običajnega prenosa zalog na dan 1. maja 2004. Istočasno je tožečo stranko bremenila z 12 287 000 euri zaradi stroškov odprave teh količin.
   Tožeča stranka navaja, da je Komisija prekoračila svoja pooblastila in torej kršila odstavek 4 Poglavja 4 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopna (2), s tem da je v izpodbijani odločbi, ki temelji na tej določbi, določila finančne zneske, ki jih morajo nove države članice plačati v proračun Skupnosti v zvezi z vso količino zalog kmetijskih proizvodov.
   Dalje tožeča stranka navaja, da tudi če bi Komisija imela pooblastilo, da sprejme izpodbijani ukrep na podlagi odstavka 4 Poglavja 4 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa, je z njegovim sprejetjem kršila načelo sorazmernosti, saj ukrep ni bil potreben oziroma, natančneje, ni bil primeren glede na cilj, ki ga obveznost odprave presežnih zalog zasleduje.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila odstavek 2 Poglavja 4 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa v povezavi s členom 10 ES ter načelo pravne varnosti in legitimnih pričakovanj, ker ni opredelila pojma običajnega prenosa zalog in ker je sprejela izpodbijano odločbo na netransparenten način.
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila odstavek 2 Poglavja 4 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa, ker v izpodbijani odločbi ni upoštevala vseh relevantnih okoliščin.
   Končno, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila odstavek 4 Poglavja 4 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa, ker ni v zadostni meri navedla razlogov za svojo odločitev.

      (1)  UL L 138, str. 14.

      (2)  Akt o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija (UL L 236, str. 33).


title: Zadeva T-255/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2012 – Caixa Geral de Depósitos proti UUNT – Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona ( „la Caixa“ ) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti la caixa — Prejšnja besedna portugalska znamka CAIXA — Prejšnje nacionalne besedne in figurativne znamke ﾀﾔ Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2012 – Caixa Geral de Depósitos proti UUNT – Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona („la Caixa“)
   (Zadeva T-255/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti la caixa - Prejšnja besedna portugalska znamka CAIXA - Prejšnje nacionalne besedne in figurativne znamke - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2012/C 258/25
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Caixa Geral de Depósitos, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnika: F. Porcuna de la Rosa in M. Lobato García-Miján, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona (Barcelona, Španija) (zastopnika: E. Manresa Medina in J. Manresa Medina, odvetnika)

      Predmet

   Razveljavitvena tožba, zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT (zadeva R 556/2008-2) z dne 24.marca 2009 v zvezi s postopkom z ugovorom med Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona in Caixa Geral de Depósitos, SA.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 24. marca 2009 (zadeva R 556/2008-2) se razveljavi v delu v katerem se nanaša na proizvode iz razreda 16, ki so zajeti s prijavljeno znamko.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Caixa Geral de Depósitos, SA se naloži, da poleg dveh tretjin svojih stroškov nosi dve tretjini stroškov UUNT in dve tretjini stroškov Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona.

               4.

               UUNT poleg ene tretjine svojih stroškov nosi eno tretjino stroškov Caixa Geral de Depósitos in eno tretjino stroškov Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva C-301/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 24. junija 2014 – Pfotenhilfe-Ungarn e.V. proti Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 24. junija 2014 – Pfotenhilfe-Ungarn e.V. proti Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
   (Zadeva C-301/14)
   2014/C 303/32
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pfotenhilfe-Ungarn e.V.

      Tožena stranka: Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      Ob udeležbi: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre za prevoz živali, ki ni povezan z gospodarsko dejavnostjo, v smislu člena 1(5) Uredbe (ES) št. 1/2005, (1) če ta prevoz opravlja društvo za zaščito živali, ki deluje v javnem interesu, z namenom, da pse, ki nimajo lastnikov, posreduje tretjim osebam za plačilo („zaščitna pristojbina“), ki

                           (a)

                           je nižje od izdatkov, ki nastanejo društvu z živaljo, prevozom in posredovanjem, ali te komaj pokriva,

                           (b)

                           te izdatke presega, vendar je dobiček namenjen financiranju nepokritih izdatkov v zvezi s posredovanjem drugih živali, ki nimajo lastnikov, izdatkov za živali, ki nimajo lastnika, ali drugih projektov za zaščito živali?

               2.

               Ali gre za podjetje, ki se ukvarja s trgovino med državami članicami Evropske skupnosti, v smislu člena 12 Direktive 90/425/EGS, (2) če društvo za zaščito živali, ki deluje v javnem interesu, pse, ki nimajo lastnikov, prevaža v Nemčijo in jih posreduje tretjim osebam za plačilo („zaščitna pristojbina“), ki

                           (a)

                           je nižje od izdatkov, ki nastanejo društvu z živaljo, prevozom in posredovanjem, ali te komaj pokriva,

                           (b)

                           te izdatke presega, vendar je dobiček namenjen financiranju nepokritih izdatkov v zvezi s posredovanjem drugih živali, ki nimajo lastnikov, izdatkov za živali, ki nimajo lastnika, ali drugih projektov za zaščito živali?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97; (UL L 3, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 26. junija 1990 o veterinarskih in zootehničnih pregledih, ki se zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi živimi živalmi in proizvodi (90/425/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 10, str. 138).