title: Zadeva C-232/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Bruxelles (Delovno sodišče v Bruslju) (Belgija) 22. maja 2006 — Office national des pensions proti Hélène Vercheval

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Bruxelles (Delovno sodišče v Bruslju) (Belgija) 22. maja 2006 — Office national des pensions proti Hélène Vercheval
   (Zadeva C-232/06)
   (2006/C 190/17)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour du travail de Bruxelles (Delovno sodišče v Bruslju)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Office national des pensions

      Tožena stranka: Hélène Vercheval
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Glede poravnalnih prispevkov (člen 4(2) Kraljevega odloka z dne 25. junija 1997)
               Ali je treba Direktivo 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 (1) razlagati tako, da državo članico pooblašča, da sprejme predpise, ki bodo skupini oseb določenega spola, ki je bila prvotno diskriminirana, omogočili pravice iz pokojninskega sistema, ki velja za skupino oseb nasprotnega spola, proti retroaktivnemu plačilu prispevkov (enkratno plačilo zelo visoke glavnice), ki so na podlagi veljavne zakonodaje v tej državi določeni v korist zadnje navedene skupine oseb?
               V primeru pritrdilnega odgovora, ali ni treba Direktive 79/7/EGS z dne 19 decembra 1978 razlagati tako, da ta direktiva zahteva, da država članica zakonodajo, ki je v nasprotju s to določbo, prilagodi, kakor hitro sodba Sodišča Evropskih skupnosti ugotovi to kolizijo pravil, in vsaj v zastaralnem roku, ki velja za terjatev prispevkov, nastalo s sprejemom teh predpisov?

               2)

               Glede zamudnih obresti (člen 4(4), pododstavek, 3 Kraljevega odloka z dne 25. junija 1997)
               Ali je treba Direktivo 79/7/CEE z dne 19. decembra 1978 razlagati tako, da državo članico pooblašča, da sprejme predpise, ki bodo skupini oseb določenega spola, ki je bila prvotno diskriminirana, omogočili pravice iz pokojninskega sistema, ki velja za skupino oseb nasprotnega spola, proti plačilu visokih zamudnih obresti, ki so na podlagi veljavne zakonodaje v tej državi določene v korist te zadnje navedene skupine oseb?
               V primeru pritrdilnega odgovora, ali ni treba Direktive 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 razlagati tako, da ta direktiva zahteva, da država članica zakonodajo, ki je v nasprotju s to določbo, prilagodi, kakor hitro sodba Sodišča Evropskih skupnosti ugotovi to kolizijo pravil, in vsaj v zastaralnem roku, ki velja za zamudne obresti, nastale s sprejemom teh predpisov?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (UL L 6, str. 24)


title: Zadeva T-42/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. septembra 2008 – Shetland Islands Council proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/50

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. septembra 2008 – Shetland Islands Council proti Komisiji
   (Zadeva T-42/08) (1)

   (2008/C 272/97)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-403/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 19. julija 2016 – Soufiane El Hassani/Minister Spraw Zagranicznych

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 19. julija 2016 – Soufiane El Hassani/Minister Spraw Zagranicznych
   (Zadeva C-403/16)
   (2016/C 383/03)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Soufiane El Hassani

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Minister Spraw Zagranicznych (minister za zunanje zadeve)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 32(3) Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o Vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (1), ob upoštevanju uvodne izjave 29 Vizumskega zakonika in člena 47(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da zavezuje državo članico k temu, da mora omogočiti uveljavljanje pravnega sredstva (pritožbe) pri sodišču?

      (1)  UL L 243, str. 1.


title: Zadeva T-174/13 P: Pritožba, ki jo je 25. marca 2013 vložila Evropska Komisija zoper sodbo, ki jo je 15. januarja 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-27/11, BO proti Komisiji

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/19

         Pritožba, ki jo je 25. marca 2013 vložila Evropska Komisija zoper sodbo, ki jo je 15. januarja 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-27/11, BO proti Komisiji
   (Zadeva T-174/13 P)
   2013/C 164/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska Komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: BO (Aman, Jordanija)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 15. januarja 2013 v zadevi BO proti Komisiji, F-27/11;

               —

               zavrne tožbo, ki jo je BO vložila v zadevi F-27/11, pri čemer naj se ji naloži plačilo stroškov v navedenem postopku;

               —

               odloči, da vsaka od strank nosi svoje stroške, ki se nanašajo na ta postopek.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija se v utemeljitev pritožbe sklicuje na en sam razlog kršitve člena 19 Skupnih pravil o zdravstvenem zavarovanju uradnikov Evropske unije in točke 2.5 Poglavja 12, naslovljenim „Prevozni stroški“, pod naslovom II, Odločbe Komisije z dne 2. julija 2007 o splošnih izvedbenih določbah za povračilo zdravstvenih stroškov, saj naj Sodišče za uslužbence ne bi upoštevalo zavezujoče narave nepovračila prevoznih stroškov, določene v tej drugi določbi.


title: Zadeva T-410/12: Tožba, vložena 6. septembra 2012 – Vitaminaqua proti UUNT – Energy Brands (vitaminaqua)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/34

         Tožba, vložena 6. septembra 2012 – Vitaminaqua proti UUNT – Energy Brands (vitaminaqua)
   (Zadeva T-410/12)
   2012/C 355/71
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: madžarščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vitaminaqua Ltd (London) (zastopnik: A. Krajnyák, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Energy Brands, Inc. (New York, Združene države Amerike)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT, s katero je bila zavrnjena zahteva za registracijo figurativne znamke skupnosti št. 8 338 592„vitaminaqua“ (zadeva R 997/2011-1), spremeni in odredi registracijo znamke v skladu z odločbo oddelka za ugovore UUNT, tako da bo znak varovan kot znamka;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „vitaminaqua“ za proizvode iz razredov 5, 30 in 32 (zahteva za registracijo št. 8 338 592)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Energy Brands, Inc.

      Navajana znamka ali znak: med drugimi, nacionalne besedne znamke „VITAMINWATER“ za proizvode iz razredov 5, 30 in 32

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, (1) ker naj med nasprotujočima si znamkama ne bi bilo verjetnosti zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-111/10: Tožba, vložena 3. marca 2010 – Portugalska proti Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/72

         Tožba, vložena 3. marca 2010 – Portugalska proti Komisiji
   (Zadeva T-111/10)
   2010/C 113/106
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: N. Mimoso Ruiz in P. Moura Pinheiro, odvetnika, L. Inez Fernandes, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

   Portugalska republika je 3. marca 2010 zoper Evropsko komisijo v skladu s členom 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije vložila tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Evropske komisije C (2009) 10624 z dne 21. decembra 2009, s katero je bila zmanjšana pomoč iz Evropskega sklada za regionalni razvoj za operativni program „Modernizacija gospodarske infrastrukture“ CCI: 1994 PT 16 1 PO 004 (ex FEDER ref. 94.12.09.004), v delu, v katerem se nanaša na financiranje Fundo de Investimento Imobiliário Fechado Turístico (zaprt sklad za naložbe v turistične objekte – FIIT).

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Nepremičninski investicijski sklad – ki so ga organi ustanovili na podlagi odobritve, ki jo je dala Evropska komisija okviru podpore Skupnosti (OPS II) za ukrepe strukturnih skladov v regijah, na katere se nanaša cilj št. 1, za obdobje od 1. januarja 1994 do 31. decembra 1999 – je primeren za izpolnjevanje nalog Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR).
   Uredba (EGS) št. 4254/88, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EGS) št. 2083/93 o izvajanju Uredbe (EGS) št. 2052/88 v zvezi z obsegom področja dejavnosti ESRR (1), določa, da ta sklad sodeluje pri razvoju endogenega potenciala regij z ukrepi, ki izboljšajo dostop majhnih in srednje velikih podjetij do kapitalskega trga. Podobno kot dajanje poroštev in pridobitev deležev, ki sta v Uredbi (EGS) št. 2083/93 navedena le kot primer, je nepremičninski investicijski sklad finančni mehanizem, ki je primeren za spodbujanje in razvoj dejavnosti majhnih in srednje velikih podjetij.
   FIIT je zlasti namenjen financiranju majhnih in srednje velikih podjetij, ki delujejo v turističnem sektorju na Portugalskem in katerih pomemben del premoženja so praviloma nepremičnine ter ki se soočajo s težavami pri dostopu do razpoložljivih virov financiranja na trgu.
   Dejavnost FIIT med zadevnim obdobjem je prispevala k podpori razvoja in modernizacije turistične ponudbe na Portugalskem z nakupi turističnih objektov in posledično njihovim oddajanjem v najem majhnim in srednje velikim podjetjem.
   Dejavnost FIIT je popolnoma v skladu z Odločbo Evropske komisije C (94) 464, ki je v okviru OPS II odobrila operativni program „Modernizacija gospodarske infrastrukture“ in podprogram 4 „Turizem in kulturna dediščina“. V tej odločbi je bila predvidena ustanovitev sklada za naložbe v turizem, katerega glavna področja dejavnosti so vključevala zlasti finančno sanacijo, modernizacijo in spremembo velikosti hotelov.
   Evropska komisija ni ustrezno upoštevala pravice do obrambe, ker je šele v izpodbijani odločbi navedla, da ni dokazano, da pri financiranju majhnih in srednje velikih podjetij, ki jih podpira FIIT, trg ni deloval, in ker je nacionalne organe grajala, ker domnevno niso primerno proučili gospodarske donosnosti teh podjetij, ampak so le financirali njihove dolgove.
   Izpodbijana odločba krši načelo varstva upravičenih pričakovanj, ker je v njej določeno, da projekt FIIT ni upošteven za sofinanciranje iz ESRR, saj je Evropska komisija med spremljanjem programa delovala tako, da so portugalski organi postali trdno in legitimno prepričani, da financiranje FIIT ne bo sporno, to pa velja še toliko bolj, ker na podlagi pravnega okvira Skupnosti, ki takrat nikakor ni bil nedvomen v smislu neupoštevnosti FIIT, ni bilo mogoče ugotoviti obstoja očitne napake pri presoji v zvezi z zakonitostjo tega finančnega instrumenta.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2083/93 z dne 20. julija 1993 o spremembi Uredbe (EGS) št. 4254/88 o izvajanju Uredbe (EGS) št. 2052/88, kar zadeva Evropski sklad za regionalni razvoj (UL L 193, 31.7.1993, str. od 34 do 38 (ES, DA, DE, El, EN, FR, IT, NL, PT)).


title: Zadeva T-59/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. novembra 2011 – Low & Bonar in Bonar Technical Fabrics proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Sektor industrijskih plastičnih vreč — Odločba, v kateri je ugotovljena kršitev člena 81 ES — Enotna in trajajoča kršitev — Globe — Olajševalne okoliščine — Pasivna vloga — Sorazmernost — Enako obravnavanje — Neomejena pristojnost)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. novembra 2011 – Low & Bonar in Bonar Technical Fabrics proti Komisiji
   (Zadeva T-59/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Sektor industrijskih plastičnih vreč - Odločba, v kateri je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Enotna in trajajoča kršitev - Globe - Olajševalne okoliščine - Pasivna vloga - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Neomejena pristojnost)
   2012/C 6/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Low & Bonar plc (Dundee, Écosse, Združeno kraljestvo); in Bonar Technical Fabrics NV (Zele, Belgija) (zastopnika: L. Garzaniti, odvetnik, M. O'Regan, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre, zastopnik, skupaj z M. Grayem, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (Zadeva COMP/F/38.354 – Industrijske vreče) ki zadeva omejevalni sporazum na trgu industrijskih plastičnih vreč in, podredno, predlog za razveljavitev ali zmanjšanje globe, naložene tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Znesek globe, naložene s členom 2(l) Odločbe Komisije C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (Zadeva COMP/F/38.354 – Industrijske vreče) se določi na 9,18 milijona EUR.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija, Low & Bonar plc in Bonar Technical Fabrics NV nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Združeni zadevi C-403/08 in C-429/08: Sklep Sodišča z dne 16. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – (Združeno kraljestvo)) – Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA proti QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy proti Media Protection Services Ltd (C-429/08) (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Predlog za sodelovanje v postopku — Zavrnitev)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/10

         Sklep Sodišča z dne 16. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – (Združeno kraljestvo)) – Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA proti QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy proti Media Protection Services Ltd (C-429/08)
   (Združeni zadevi C-403/08 in C-429/08) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Predlog za sodelovanje v postopku - Zavrnitev)
   2010/C 100/15
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitvena sodišča

   High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke

      Tožeče stranke: Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA (C-403/08), Karen Murphy (C-429/08)

      Tožene stranke: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Media Protection Services Ltd (C-429/08)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Chancery Division), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Razlaga členov 28, 30 in 49; člena 81 ES; členov 2(a) in (e), 4(a) in 5 Direktive 98/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 1998 o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop (UL L 320, str. 54); členov 2, 3 in 5(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10); člena 1(a) in (b) Direktive Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (UL L 298, str. 23), in Direktive Sveta 93/83/EGS z dne 27. septembra 1993 o uskladitvi določenih pravil o avtorski in sorodnih pravicah v zvezi s satelitskim radiodifuznim oddajanjem in kabelsko retransmisijo (UL L 248, str. 15) – Upoštevanje izključne pravice v zvezi s satelitskim prenosom nogometnih tekem – Trženje, v Združenem kraljestvu, sprejemnikov, zakonito danih na trg v drugi državi članici, s čimer se omogoča predvajanje takih tekem, ki pomeni kršenje priznanih izključnih pravic

      Izrek

               1.

               Predlogi Evropskega združenja evropskih nogometnih zvez (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd, Setanta Sports Sàrl in The Motion Picture Association o udeležbi v postopku se zavrnejo.

               2.

               O stroških ni treba odločati.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva T-449/05: Tožba, vložena  22. decembra 2005  — Dikigorikos Syllogos Ioanninon proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/42

         Tožba, vložena 22. decembra 2005 — Dikigorikos Syllogos Ioanninon proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije
   (Zadeva T-449/05)
   (2006/C 60/82)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Dikigorikos Syllogos Ioanninon (Ioannina — Grčija) (zastopnik: Sotirios Athanasiou)

      Toženi stranki: Evropski parlament in Svet Evropske unije
   Predloga tožeče stranke

               —

               za nične naj se razglasi člene 11(c)(i) in (ii), 11(d), 12, 13 in 50(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (1);

               —

               Evropskemu parlamentu in Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka Dikigorikos Syllogos Ioanninon, ki je nacionalni organ, pristojen za presojo poklicnih kvalifikacij oseb, ki se želijo vpisati kot člani, meni, da se izpodbijana direktiva nanjo nanaša neposredno in posamično, in tako s svojo tožbo želi doseči razglasitev ničnosti določenih določb te direktive, ki po njenem mnenju višjo raven poklicnih kvalifikacij obravnavajo enako kot eno raven niže in državi članici omogočajo, da z nacionalnimi določbami univerzitetni pravnoštudijski naslov obravnavajo enako kot študijske naslove nižje izobrazbene ravni in da enake poklicne pravice podelijo imetnikom diplom višjega študija in imetnikom univerzitetnih pravnih diplom, čeprav zahteve, ki jih določi država članica izvora, niso izpolnjene.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi zatrjuje, da so institucije Skupnosti ob sprejetju izpodbijane direktive presegle meje svojih pristojnosti in da so si prilastile ustavne pristojnosti Helenske republike glede organizacije in zgradbe univerzitetnega izobraževanja. V istem okviru tožeča stranka zatrjuje tudi kršitev načel subsidiarnosti, sorazmernosti, bližine, povezanosti, prepovedi zlorab in vzajemnega spoštovanja ustavnih pristojnosti in pristojnosti Skupnosti. Prav tako zatrjuje kršitev člena 6 EU, ker je izpodbijana uredba po njenem mnenju kršila temeljne pravice glede brezplačnosti izobraževanja, glede svobode izbire in opravljanja poklica in glede dejanske uporabe priznanega študijskega naslova.
   Tožeča stranka prav tako zatrjuje kršitev pravnega reda Skupnosti in posledično neskladje izpodbijane direktive z določbami členov 2 in 3 EU. Nazadnje zatrjuje nezadostno in nasprotujočo si obrazložitev izpodbijanega akta.

      (1)  UL L 255 z dne 30. septembra 2005, str. 22.


title: Zadeva C-275/13: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Elcogás, SA/Administración del Estado, Iberdrola, SA (Predhodno odločanje – Državne pomoči – Pojem „poseg države ali financiranje iz državnih sredstev“ – Družbe, ki imajo v lasti obrate za proizvodnjo električne energije – Izredno financiranje)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/10

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Elcogás, SA/Administración del Estado, Iberdrola, SA
      (Zadeva C-275/13) (1)

      (Predhodno odločanje - Državne pomoči - Pojem „poseg države ali financiranje iz državnih sredstev“ - Družbe, ki imajo v lasti obrate za proizvodnjo električne energije - Izredno financiranje)
      (2015/C 016/13)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranke

         Tožeča stranka: Elcogás, SA

         Toženi stranki: Administración del Estado, Iberdrola, SA

         Izrek

      Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da zneski, dodeljeni zasebnemu podjetju proizvajalcu električne energije, ki jih financirajo vsi končni uporabniki električne energije na nacionalnem ozemlju in ki jih razdeljuje podjetjem sektorja električne energije javni organ v skladu zakonsko vnaprej določenimi merili, pomenijo poseg države ali financiranje iz državnih sredstev.

         (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva T-103/12: Tožba, vložena 24. februarja 2012 – T&L Sugars in Sidul Açúcares proti Komisiji

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/31

         Tožba, vložena 24. februarja 2012 – T&L Sugars in Sidul Açúcares proti Komisiji
   (Zadeva T-103/12)
   2012/C 151/55
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: T&L Sugars Ltd (London, Združeno kraljestvo) in Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalska) (zastopnika: D. Waelbroeck, odvetnik, in D. Slater, solicitor)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se, da je ta predlog za razglasitev ničnosti – na podlagi člena 263(4) PDEU – in/ali ugovor nezakonitosti – na podlagi člena 277 PDEU – uredb št. 1240/2011, št. 1308/2011, št. 1239/2011, št. 1281/2011, št. 1316/2011, št. 1384/2011, št. 27/2012 in št. 57/2012 dopusten in utemeljen;

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1240/2011 z dne 30. novembra 2011 o posebnih ukrepih glede dajanja izvenkvotnega sladkorja in izoglukoze na trg Unije z znižanimi dajatvami na presežne zaloge v tržnem letu 2011/2012 (UL 2011, L 318, str. 9) naj se razglasi za nično;

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1308/2011 z dne 14. decembra 2011 o določitvi dodelitvenega koeficienta, zavrnitvi nadaljnjih zahtevkov in zaključku obdobja za predložitev vlog za razpoložljive količine izvenkvotnega sladkorja za prodajo na trgu Unije po znižani presežni dajatvi v tržnem letu 2011/2012 (UL 2011, L 332, str. 8) naj se razglasi za nično;

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1239/2011 z dne 30. novembra 2011 o odprtju stalnega javnega razpisa za tržno leto 2011/2012 za uvoz sladkorja z oznako KN 1701 po znižani carinski stopnji (UL 2011, L 318, str. 4) naj se razglasi za nično;

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1281/2011 z dne 8. decembra 2011 o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev kot odgovor na prvi delni javni razpis v okviru razpisnega postopka, odprtega z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1239/2011 (UL 2011, L 327, str. 60) naj se razglasi za nično;

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1316/2011 z dne 15. decembra 2011 o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev kot odgovor na drugi delni javni razpis v okviru razpisnega postopka, odprtega z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1239/2011 (UL 2011, L 334, str. 16) naj se razglasi za nično;

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1384/2011 z dne 22. decembra 2011 o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev kot odgovor na tretji delni javni razpis v okviru razpisnega postopka, odprtega z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1239/2011 (UL 2011, L 343, str. 33) naj se razglasi za nično;

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 27/2012 z dne 12. januarja 2012 o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev za sladkor kot odgovor na četrti delni javni razpis v okviru razpisnega postopka, odprtega z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1239/2011 (UL 2012, L 9, str. 12) naj se razglasi za nično; in

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 57/2012 z dne 23. januarja 2012 o prekinitvi razpisnega postopka, odprtega z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1239/2011 (UL 2012, L 19, str. 12) naj se razglasi za nično;

               —

               podredno, ugotovi naj se, da je ugovor nezakonitosti členov 186(a) in 187 Uredbe št. 1234/2007 (1) dopusten in utemeljen in da sta ti določbi nezakoniti, izpodbijane uredbe, ki neposredno ali posredno temeljijo na teh določbah, pa naj se razglasijo za nične;

               —

               Evropski uniji, ki jo zastopa Komisija, naj se naloži povračilo škode, ki sta jo tožeči stranki utrpeli, ker je Komisija kršila svoje pravne obveznosti, pri čemer naj se določi znesek 87 399 257 EUR odškodnine za škodo, ki sta jo tožeči stranki utrpeli v obdobju od 1. aprila 2011 do 29. januarja 2012, povečan za vse tekoče izgube, ki sta jih tožeči stranki utrpeli po tem datumu, ali kateri koli drugi znesek, ki odraža škodo, ki sta jo tožeči stranki utrpeli ali jo bosta utrpeli, kot ga bosta navedli med tem postopkom, zlasti ob upoštevanju bodoče škode;

               —

               naloži naj se plačilo obresti na znesek odškodnine od dneva razglasitve sodbe Splošnega sodišča do dejanskega plačila po stopnji, kot jo določa Evropska centralna banka za glavne operacije refinanciranja, povečano za 2 odstotni točki, ali po kateri koli drugi primerni stopnji, ki jo bo določilo Splošno sodišče;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov in izdatkov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela prepovedi diskriminacije, saj naj bi bili izpodbijani ukrepi diskriminatorni do obravnavanih rafinerij trsnega sladkorja v korist predelovalcev sladkorne pese.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev Uredbe št. 1234/2007 in neobstoj ustrezne pravne podlage, saj naj tožena stranka ne bi imela pristojnosti za zvišanje kvot in naj bi morala naložiti visoke, odvračalne dajatve na izvenkvotni sladkor, prav tako naj tožena stranka ne bi bila pristojna ali pooblaščena za sprejetje takšnega ukrepa, ki ni bil nikdar predviden v temeljni zakonodaji.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela pravne varnosti, saj naj bi bil z Uredbo št. 1239/2011 in njenimi izvedbenimi uredbami oblikovan sistem, v katerem carinske dajatve niso predvidljive in določene z uporabo doslednih, objektivnih meril, ampak so določene na podlagi subjektivne pripravljenosti plačati brez dejanske povezave z uvozom dejanskih proizvodov.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, saj naj bi tožena stranka brez težav lahko sprejela manj omejevalne ukrepe, ki ne bi bili izključno v škodo uvoznim rafinerijam.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev legitimnih pričakovanj, saj je tožena stranka kršila legitimno pričakovanje tožečih strank, da bosta uravnoteženo, pravično in nediskriminatorno obravnavani.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja, saj naj se tožena stranka najprej kljub večkratnim opozorilom o motnjah na trgu sploh ne bi odzvala, nato pa naj bi sprejela očitno neustrezne ukrepe za odpravo teh motenj in s tem omajala ravnovesje, ki ga je Svet vzpostavil med domačimi proizvajalci in uvoznimi rafinerijami.

         Tožeči stranki v zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti Uredbe št. 57/2012 navajata le prvi, četrti in šesti tožbeni razlog.
   Tožeči stranki podredno navajata zgoraj navedene tožbene razloge zoper Uredbo št. 1239/2011 in Uredbo št. 1308/2011 kot ugovor nezakonitosti na podlagi člena 277 PDEU. Če bi Splošno sodišče te razloge za razglasitev ničnosti zavrnilo, tožeči stranki na podlagi člena 277 PDEU uveljavljata ugovor nezakonitosti členov 186(a) in 187 Uredbe št. 1234/2007, na katerih izpodbijane uredbe temeljijo, in predlagata, naj se navedeni določbi Uredbe št. 1234/2007 ter izpodbijane uredbe razglasijo za nične.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“) (UL L 299, str. 1).


title: Zadeva F-123/12: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. oktobra 2013 – Palleschi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenec za pomožne naloge — Člen 3b PZDU — Prošnja za opredelitev kot pogodbo o zaposlitvi začasnega uslužbenca za nedoločen čas — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/23

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. oktobra 2013 – Palleschi proti Komisiji
   (Zadeva F-123/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenec za pomožne naloge - Člen 3b PZDU - Prošnja za opredelitev kot pogodbo o zaposlitvi začasnega uslužbenca za nedoločen čas - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
   2013/C 377/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Maria-Pia Palleschi (Bruselj, Belgija) (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije o zavrnitvi prošnje tožeče stranke, naj se njena pogodba o zaposlitvi pogodbene uslužbenke za pomožne naloge opredeli kot pogodba o zaposlitvi začasne uslužbenke za nedoločen čas

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne, ker je očitno brez pravne podlage.

               2.

               M. P. Palleschi nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 389, 15.12.2012, str. 9.


title: Zadeva F-27/12: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 12. decembra 2012 – Ghinga proti Komisiji

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/33

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 12. decembra 2012 – Ghinga proti Komisiji
   (Zadeva F-27/12) (1)

   2013/C 38/64
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012, str. 22.


title: Zadeva T-379/06: Tožba, vložena 14. decembra 2006 — Kaimer in drugi proti Komisiji

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/29

         Tožba, vložena 14. decembra 2006 — Kaimer in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-379/06)
   (2007/C 42/50)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Kaimer GmbH & Co. Holding KG (Essen, Nemčija), SANHA Kaimer GmbH & Co. KG (Essen, Nemčija) in Sanha Italia srl. (Milano, Italija) (zastopnik: J. Brück, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               za nično naj se razglasi odločba tožene stranke K(2006) 4180 konč. z dne 20. septembra 2006, kot je bila spremenjena z odločbo tožene stranke z dne 29. septembra 2006, ki je bila tožečim strankam vročena 5. oktobra 2006, v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COPM/F-1/38.121 — spoji za cevi);

               —

               podredno naj se razveljavi v členu 1 izpodbijane odločbe navedeno trajanje domnevne kršitve tožečih strank in razveljavi ali zniža globa, navedena v členu 3 odločbe;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke izpodbijajo odločbo Komisije C(2006) 4180 konč. z dne 20. septembra 2006 v zadevi COMP/F-1/38.121 — Spoji za cevi. V izpodbijani odločbi jim je bila zaradi kršitve člena 81(1) ES in člena 53(1) Sporazuma EGP naložena globa. Po mnenju Komisiji naj bi sodelovale v vrsti sporazumov v obliki določanja cen, sporazumov o cenikih in popustih, sporazumi o mehanizmih za zviševanje cen, o razdelitvi trgov in strank in o izmenjavi drugih gospodarskih informacij na trgu bakrenih spojev in spojev iz bakrenih zlitin.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe uveljavljajo pet tožbenih razlogov.
   Na prvem mestu zlasti navajajo, da je tožeča stranka v obrazložitvi svoje odločbe uporabila dokumente, glede katerih tožečim strankam ni bila dana možnost, da bi se o njih izjavile.
   Drugič, tožeče stranke uveljavljajo, da naj bi Komisija kršila dolžnost obrazložitve iz člena 253 ES. Po mnenju tožečih strank naj bi bila izpodbijana odločba zaradi napačno ugotovljenega dejanskega stanja glede predmeta postopka nezadostno obrazložena. Poleg tega naj ne bi bila upoštevana razbremenilna dejstva in dokazi napačno presojani.
   Vrh tega tožeče stranke očitajo, da naj bi bilo s strani Komisije ugotovljeno dejansko stanje presojano kot kompleksna kršitev člena 81(1) ES.
   Četrtič, podredno se uveljavlja, da naj bi izračun globe v nasprotju z diskrecijo temeljil na predolgem trajanju kršitve, tožečim strankam pa naj ne bi bile priznane nikakršne olajševalne okoliščine.
   Tožeče stranke na koncu navajajo, da naj bi Komisija z višino globe kršila načelo sorazmernosti.


title: Zadeva C-124/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgerichts (Nemčija) 9. marca 2011 – Zvezna republika Nemčija proti Karen Dittrich

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgerichts (Nemčija) 9. marca 2011 – Zvezna republika Nemčija proti Karen Dittrich
   (Zadeva C-124/11)
   2011/C 269/33
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija

      Tožena stranka: Karen Dittrich

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se Direktiva 2000/78/ES o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) uporablja za nacionalne predpise glede izplačila pomoči javnim uslužbencem za primer bolezni?

      (1)  UL L 303, str. 16.


title: Zadeva C-310/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 20. avgusta 2013 – Evropska komisija proti Madžarski

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/53

         Sklep predsednika Sodišča z dne 20. avgusta 2013 – Evropska komisija proti Madžarski
   (Zadeva C-310/12) (1)

   2013/C 344/92
   Jezik postopka: madžarščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 366, 24.11.2012.


title: Zadeva T-579/11: Tožba, vložena 11. novembra 2011 – Akhras proti Svetu

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/23

         Tožba, vložena 11. novembra 2011 – Akhras proti Svetu
   (Zadeva T-579/11)
   2012/C 6/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tarif Akhras (Homs, Sirija) (zastopniki: S. Ashley in S. Millar, solicitors, D. Wyatt, QC, in R. Blakeley, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Odstavek 3 tabele A Priloge k Sklepu Sveta 2011/522/SZVP naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               odstavek 3 tabele A Priloge I k Uredbi Sveta (EU) št. 878/2011 naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               odstavek 2 tabele v Prilogi II k Sklepu Sveta 2011/628/SZVP naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               odstavek 2 tabele v Prilogi II k Uredbi Sveta (EU) št. 1011/2011 naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               ugotovi naj se, da se člen 4(1) Sklepa Sveta 2011/273/SZVP (kakor je bil spremenjen) ne uporablja za tožečo stranko;

               —

               ugotovi naj se, da se člen 5(1) Uredbe Sveta (EU) št. 442/2011 (kakor je bila spremenjena) ne uporablja za tožečo stranko; in

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               V okviru prvega tožbenega razloga tožeča stranka navaja,

                           —

                           da bistvena merila za uvrstitev tožeče stranke na seznam niso izpolnjena in/ali da je Svet tožečo stranko uvrstil na seznam na podlagi nezadostnih dokazov za ugotovitev, da merila niso bila izpolnjena, in/ali da je Svet storil očitno napako pri presoji, ali so bila merila izpolnjena. Tožeča stranka zlasti ni odgovorna za nasilno represivno ravnanje proti civilnemu prebivalstvu v Siriji in ni podpirala ali imela koristi od sirskega režima ter ni povezana z nikomer, ki je odgovoren za nasilno represivno ravnanje ali ki je podpiral ali imel koristi od sirskega režima. Edini očitek tožeči stranki je, da zagotavlja ekonomsko podporo sirskemu režimu. To ni res.

               2.

               V okviru drugega tožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je njena uvrstitev na seznam očitna kršitev njenih človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključno s pravico do spoštovanja njenega zasebnega in družinskega življenja, spoštovanja njenega premoženja in nazadnje njene pravice do življenja, in/ali kršitev načela sorazmernosti.

               3.

               V okviru tretjega tožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Svet v vsakem primeru kršil postopkovne zahteve: (a) po posamični obvestitvi tožeče stranke o njeni uvrstitvi na seznam, (b) po ustrezni in zadostni obrazložitvi ter (c) po spoštovanju pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva.


title: Zadeva T-544/08: Tožba, vložena 15. decembra 2008 – Hansen & Rosenthal in H & R Wax Company Vertrieb proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/31

         Tožba, vložena 15. decembra 2008 – Hansen & Rosenthal in H & R Wax Company Vertrieb proti Komisiji
   (Zadeva T-544/08)
   (2009/C 55/57)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeči stranki: Hansen & Rosenthal KG (Hamburg, Nemčija), H & R Wax Company Vertrieb GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: J. Schulte in A. Lober, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Izpodbijana odločba Komisije Evropskih skupnosti C(2008)5476 konč. z dne 1. oktobra 2008 v zadevi COMP/39181 – Vosek za sveče naj se v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, razglasi za nično;

               —

               podredno, globa, naložena tožečima strankama, naj se odpravi ali – spet podredno – zniža.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki izpodbijata Odločbo Komisije C(2008)5476 konč. z dne 1. oktobra 2008 v zadevi COMP/39181 – Vosek za sveče, s katero je tožena stranka ugotovila, da so določena podjetja, med katerimi sta tudi tožeči stranki, s tem, ko so bila udeležena pri trajajočem sporazumu in/ali usklajenem ravnanju v sektorju parafinskega voska, kršila člen 81(1) ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest tožbenih razlogov.
   V okviru prvega tožbenega razloga tožeči stranki navajata, da je odločba hudo pomanjkljivo obrazložena. Odločbo naj bi bilo torej treba razglasiti za nično zaradi kršitve člena 81 ES in s tem povezane kršitve pravice do obrambe tožečih strank.
   V okviru drugega tožbenega razloga tožeči stranki zatrjujeta, da niso izpolnjeni pogoji za kršitev člena 81 ES. Obstajal naj ne bi že skupni cilj tožečih strank in drugih proizvajalcev parafina. Tožeči stranki naj ne bi bili udeleženi pri protikonkurenčnih sporazumih oziroma pri usklajenih ravnanjih. Pri pošiljanju dopisov o zvišanju cen naj zato ne bi šlo za izvajanje protikonkurenčnih sporazumov oz. uskladitev, ampak je do tega prišlo v okviru odnosov s strankami. Tudi sicer naj zaradi izmenjave informacij ne bi prišlo do omejevanja konkurence.
   Tožeči stranki v okviru od tretjega do sedmega tožbenega razloga podredno izpodbijata višino naložene globe:

               —

               Komisija naj bi napačno uporabila smernice na področju določanja glob, ki so bile sprejete šele leta 2006, čeprav naj bi zatrjevana kršitev prenehala spomladi leta 2005. Komisija naj bi s tem kršila načelo samoomejevanja, prepoved retroaktivnosti in načelo zakonitosti.

               —

               V okviru četrtega tožbenega razloga tožeči stranki Komisiji očitata, da je nepravilno izračunala promet, ki ga je upoštevala pri določitvi globe. V zadevnih letih od 2002 do 2004 sta tožeči stranki s parafinskimi proizvodi dosegli le promet v višini 18,97 milijonov EUR. Izračun globe s strani Komisije pa temelji na prometu v višini 26 milijonov EUR.

               —

               Tožeči stranki v okviru petega tožbenega razloga zatrjujeta, da je Komisija poleg tega storila napako pri presoji teže kršitve. Določitev prometa, povezanega s kršitvijo glede na težo kršitve, in vstopne tarife na 17 % naj ne bi bila v skladu z načelom sorazmernosti. Poleg tega se naj ne bi v zadostni meri upoštevali velikost in teža podjetij.

               —

               V okviru šestega tožbenega razloga tožeči stranki uveljavljata, da je Komisija nepravilno ugotovila trajanje kršitve, ki se očita tožečima strankama. Komisija naj udeležbe tožečih strank pri zatrjevanih omejevanjih konkurence ne bi dokazala za celotno obdobje, ki se očita tožečima strankama.


title: Zadeva C-28/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven z dne 18. januarja 2005 v zadevi 1. G. J. Dokter, 2. Maatschap Van den Top, 3. W. Boekhout proti Minister van Landbouw, Natur en Voedselkwaliteit

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven z dne 18. januarja 2005 v zadevi 1. G. J. Dokter, 2. Maatschap Van den Top, 3. W. Boekhout proti Minister van Landbouw, Natur en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-28/05)
   (2005/C 93/12)
   Jezik postopka: nizozemščina
   College van Beroep voor het Bedrijfsleven je s sodbo z dne 18. januarja 2005 v zadevi 1. G. J. Dokter, 2. Maatschap Van den Top, 3. W. Boekhout proti Minister van Landbouw, Natur en Voedselkwaliteit, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 28. januarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   College van Beroep voor het Bedrijfsleven predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali ima obveznost držav članic, da pri uporabi določb člena 11(1), prva alineja, v zvezi s členom 13(1), druga alineja, Direktive Sveta 85/511/EGS (1) z dne 18. novembra 1985 o uvedbi ukrepov Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke, zagotovijo, da laboratorijsko testiranje, s katerim se ugotovi prisotnost slinavke in parkljevke, izvaja nacionalni laboratorij, določen v Prilogi B k tej direktivi, neposredni učinek?

               2.

                           a.

                           Ali je treba člen 11(1) Direktive 85/511 razlagati tako, da je treba pravne posledice vezati na dejstvo, da prisotnost slinavke in parkljevke ugotovi laboratorij, ki ni naveden v Prilogi B k tej direktivi?

                           b.

                           Če je odgovor na drugo vprašanje pod točko a) pritrdilen:
                           Ali je namen člena 11(1) Direktive 85/511 varovanje interesov posameznikov, kot so tožniki (pritožniki?) v postopku v glavni stvari?
                           Če ne, ali se lahko ti posamezniki sklicujejo na morebitno kršitev obveznosti, ki jo storijo organi držav članic, ki jo imajo na podlagi te določbe?

                           c.

                           Če iz odgovora na drugo vprašanje pod točko b) izhaja, da se lahko posamezniki sklicujejo na člen 11(1) Direktive 85/511:
                           Kakšne pravne posledice je treba pripisati ugotovitvi o prisotnosti slinavke in parkljevke, do katere pride laboratorij, ki ni določen v Prilogi B k tej direktivi?

               3.

               Ali je treba Prilogo B k Direktivi 85/511, upoštevaje določbe členov 11 in 13 te direktive, razlagati tako, da lahko navedba „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad“ vključuje tudi ID-Lelystad B.V.:

               4.

               Ali je treba Direktivo 85/511 razlagati tako, da določa, da je nacionalni upravni organ, pristojen za odločanje, vezan na rezultate testiranj, ki jih je izvedel laboratorij, naveden v Prilogi B k tej direktivi oziroma, če iz odgovora na drugo vprašanje pod točko a) izhaja, da lahko ta organ svoje ukrepe za izkoreninjenje slinavke in parkljevke prav tako utemelji na rezultatih, ki jih pridobi od laboratorija, ki ni vpisan v Prilogi B k Direktivi, z rezultati zadnjega laboratorija, ali pa se odločitev organa nanaša na postopkovno avtonomijo države članice na način, da sodnik, ki odloča v postopku v glavni stvari, mora preveriti, ali se pravila na tem področju uporabljajo neodvisno od tega, ali se laboratorijske preiskave opravljajo na podlagi prava Skupnosti ali nacionalnega prava, in če uporaba nacionalnega pravnega okvira uporabe pravil Skupnosti pretirano ne otežuje oziroma praktično ne onemogoča?

               5.

               Če iz odgovora na četrto vprašanje izhaja, da Direktiva 85/511 ureja način, na katerega so nacionalni organi vezani na laboratorijske rezultate:
               Ali so nacionalni organi brezpogojno vezani na rezultate, s katerimi se dokažeta slinavka in parkljevka? Če ne, kakšen prostor proste presoje jim pušča Direktiva 85/511?

      (1)  Direktiva Sveta 85/511/EGS z dne 18. novembra 1985 o uvedbi ukrepov Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke (UL L 315, str. 11).


title: Zadeva T-763/14: Tožba, vložena 14. novembra 2014 – Soprema/UUNT – Sopro Bauchemie (SOPRAPUR)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/38

      Tožba, vložena 14. novembra 2014 – Soprema/UUNT – Sopro Bauchemie (SOPRAPUR)
      (Zadeva T-763/14)
      (2015/C 073/49)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Holding Soprema (Strasbourg, Francija) (zastopnik: M. R. Hirsch, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sopro Bauchemie GmbH (Wiesbaden, Nemčija)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, besedne znamke „SOPRAPUR“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 977 642

         Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. avgusta 2014 v zadevi R 1370/2013-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  UUNT naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009;

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-677/16: Tožba, vložena 22. septembra 2016 – Bowles/ECB

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/54

         Tožba, vložena 22. septembra 2016 – Bowles/ECB
   (Zadeva T-677/16)
   (2016/C 419/71)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carlos Bowles (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno,

         in posledično:

               —

               razglasi ničnost odločbe direktorja uprave (DU), ki je bila sprejeta 29. februarja 2016 na podlagi pooblastila izvršilnega odbora in zaposlenim sporočena 11. marca 2016, s katero je bila tožeča stranka izključena iz dodatnega zvišanja plač (DZP) za leto 2016;

               —

               razglasi ničnost sklepa o zavrnitvi posebne pritožbe, ki je bil sprejet 5. julija 2016 in vročen 13. julija 2016;

               —

               odredi vračilo premoženjske škode, ki je nastala tožeči stranki in ki pomeni izgubo priložnosti za DZP v letu 2016, ocenjeno na 49 102 EUR;

               —

               odredi vračilo nepremoženjske škode, ki je nastala tožeči stranki, ki je ex aequo et bono ocenjena na 15.000 EUR;

               —

               naloži plačilo vseh stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načela prepovedi diskriminacije, členov 12 in 21 Listine o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) in člena 51 Pogojev za zaposlitev v ECB (v nadaljevanju: Pogoji za zaposlitev), pravice do kariere in napredovanja ter načela pravne varnosti.

                           —

                           Tožeča stranka meni, da ECB do danes še ni izvršila sodbe Sodišča za uslužbence z dne 15. decembra 2015 v zadevi F-94/14, Bowles/ECB. Okrožnica št. 1/2011 o dodatnem zvišanju plač (DZP), ki jo je Sodišče za uslužbence razglasilo za nezakonito, namreč ni bila niti umaknjena niti spremenjena.

                           —

                           Meni tudi, da ker ni prišlo do zakonskih sprememb, so predstavniki zaposlenih, ki so v celoti ali v veliki meri oproščeni dela, ponovno v položaju, ko niso upravičeni do zvišanja plač ali kariernega napredovanja, drugače kot to velja za ostale uslužbence v ECB.

                           —

                           Dalje, tožeča stranka meni, da njena izključitev iz primerjalne analize, ob koncu katere ECB sprejme odločbo o odobritvi DZP, vpliva na njeno zakonitost in da je zaradi te izključitve, ki je v praksi dokončna, očitno v manj ugodnem položaju in diskriminirana iz razloga, da je predstavnik zaposlenih za polni delovni čas.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nepristojnost direktorja uprave (Chief Services Officer, v nadaljevanju: DU) za odločitev, da za tožečo stranko ne bo uporabljen postopek, določen v okrožnici št. 1/2011.

                           —

                           Tožeča stranka meni, da izvršilni odbor ECB na področju DZP DU razen pristojnosti za določitev oseb, ki bodo upravičene do DZP, ni podelil nobene druge pristojnosti, niti tiste za spremembo okrožnice št. 1/2011, da bi nekatere uslužbence izključil iz njene uporabe.

                           —

                           Zato naj DU ne bi bil pristojen za odločitev, da za tožečo stranko ne bo uporabil okrožnice št. 1/2011, medtem ko bi se ta zanjo morala uporabiti, če bi DU deloval v skladu s pooblastili, ki mu jih je dal izvršilni odbor.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neposvetovanje s svetom zaposlenih, kar pomeni kršitev člena 27 Listine ter členov 48 in 49 Pogojev za zaposlitev.

                           —

                           Tožeča stranka nazadnje meni, da če bi bilo treba odločbo DU obravnavati kot odločbo o spremembi okrožnice št. 1/2011, ta odločba ni bila predmet predhodnega posvetovanja s svetom zaposlenih. Ker je to posvetovanje potrebno pred vsako spremembo okrožnice št. 1/2011, bi se morala ECB posvetovati s svetom zaposlenih glede te spremembe.


title: Zadeva C-270/14 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. oktobra 2015 – Debonair Trading Internacional Lda/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Prijava besedne znamke Skupnosti SÔ:UNIC — Prejšnje besedne znamke Skupnosti in prejšnje besedne nacionalne znamke SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Družina znamk)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. oktobra 2015 – Debonair Trading Internacional Lda/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT)
   (Zadeva C-270/14 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Prijava besedne znamke Skupnosti SÔ:UNIC - Prejšnje besedne znamke Skupnosti in prejšnje besedne nacionalne znamke SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Družina znamk))
   (2015/C 406/08)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Debonair Trading Internacional Lda (zastopnik: T. Alkin, Barrister)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: V. Melgar, agent)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Debonair Trading Internacional Lda se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-503/15: Tožba, vložena 1. septembra 2015 – Aranynektár/UUNT – Naturval Apícola (Natür-bal)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/43

         Tožba, vložena 1. septembra 2015 – Aranynektár/UUNT – Naturval Apícola (Natür-bal)
   (Zadeva T-503/15)
   (2015/C 354/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi kft (Dunavarsány, Madžarska) (zastopnik: I. Molnár, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Naturval Apícola, SL (Monserrat, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Natür-bal“ – Prijava št. 11 374 841

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 17/06/2015 v zadevi R 1158/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               temu zahtevku (tej tožbi) ugodi;

               —

               izpodbijano odločbo spremeni, zavrne pritožbo nasprotne stranke zoper odločbo oddelka ga ugovore (odločba št. B 2 156 383 z dne 5. marca 2014) in navedeni odločbi oddelka za ugovore ugodi;

               —

               nasprotni stranki naloži plačilo stroškov in taks v postopku.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-400/06: Tožba, vložena 22. decembra 2006 — ZERO Industry proti UUNT — Zero International Holding (zerorh+)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/30

         Tožba, vložena 22. decembra 2006 — ZERO Industry proti UUNT — Zero International Holding (zerorh+)
   (Zadeva T-400/06)
   (2007/C 56/59)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: ZERO Industry Srl (Como, Italija) (zastopnik: M. Rapisardi, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: zero International Holding GmbH & Co. KG (Bremen, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se odločba R0958/2005-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), ki je bila tožeči stranki sporočena 23. oktobra 2006, razveljavi;

               —

               naj se v prid Zero Industry Srl dokončno zavrne ugovor tožene stranke zoper registracijo znamke Skupnosti št. 2004547;

               —

               naj se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži, da nadaljuje z registracijo znamke Skupnosti, ki jo je začel ZERO Industry Srl;

               —

               naj se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu ali kateri koli neuspeli stranki naloži plačilo, skupaj ali ločeno, stroškov, izdatkov in taks tožeče stranke, ki so ji nastali v tem postopku ter postopku z ugovorom in pritožbenem postopku pred Uradom za usklajevanje na notranjem trgu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „zerorh+“ za proizvode iz razredov 9, 18 in 25 — prijava št. 2004547.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: zero International Holding GmbH & Co. KG.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna figurativna znamka „zero“ za proizvode iz razredov 18 in 25 in nacionalna besedna znamka „zero“ za proizvode iz razreda 9.

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94.
   Tožeča stranka trdi, da je odbor napačno razlagal zgornjo določbo, kolikor ni upošteval vidnih, fonetičnih in pojmovnih razlik med proizvodi, na katere se nasprotujoči si znamki nanašata.


title: Zadeva F-40/15: Tožba, vložena 9. marca 2015 – ZZ/Svet

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/27

         Tožba, vložena 9. marca 2015 – ZZ/Svet
   (Zadeva F-40/15)
   (2015/C 178/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2013.

      Predlog tožeče stranke

               —

               ocenjevalno poročilo tožeče stranke za leto 2013 naj se razglasi za nično;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-92/15: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Sven Mathys/De Grave Antverpia NV (Predhodno odločanje — Direktiva 96/75/ES — Sistemi najemanja ladijskega prostora in določanja cen v prevozu po celinskih plovnih poteh — Obseg — Člen 1(b) — Pojem „prevoznik“ — Člen 2 — Svoboda sklepanja pogodb in pogajanj o ceni)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/3

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Sven Mathys/De Grave Antverpia NV
   (Zadeva C-92/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 96/75/ES - Sistemi najemanja ladijskega prostora in določanja cen v prevozu po celinskih plovnih poteh - Obseg - Člen 1(b) - Pojem „prevoznik“ - Člen 2 - Svoboda sklepanja pogodb in pogajanj o ceni))
   (2016/C 462/03)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sven Mathys

      Tožena stranka: De Grave Antverpia NV

      Izrek

   V okviru dejavnosti prevoza blaga po celinskih plovnih poteh je treba člen 1(b) Direktive Sveta 96/75/ES z dne 19. novembra 1996 o sistemih najemanja ladijskega prostora in določanja cen v nacionalnem in mednarodnem prevozu po celinskih plovnih poteh v Skupnosti, ki „prevoznika“ opredeljuje kot lastnika ali upravljavca enega ali več plovil za celinsko plovbo, in člen 2 te direktive v delu, ki določa, da na tem področju zadevne stranke prosto sklepajo pogodbe, razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta, ki se uporabi v sporu o glavni stvari, ki naj bi osebi, ki ne ustreza tej opredelitvi, omogočala, da sklene prevozno pogodbo kot prevoznik.

      (1)  UL C 155, 11.5.2015.


title: Zadeva T-44/11: Tožba, vložena 17. januarja 2011 – Italija proti Komisiji

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/29

         Tožba, vložena 17. januarja 2011 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-44/11)
   2011/C 80/54
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: L. Ventrella, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 4. novembra 2010 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Skupnosti (notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 7555), razglasi za ničen v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka (člen 269 PDEU, prej člen 253 ES) z vidika pomanjkljivosti obrazložitve. Izkrivljanje dejstev. Kršitev načela sorazmernosti. Kršitev člena 24(2) Uredbe Komisije (ES) št. 2799/1999 z dne 17. decembra 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe (ES) št. 1255/1999 glede dodeljevanja pomoči za posneto mleko in posneto mleko v prahu, ki je namenjeno za krmo za živali, in o prodaji takšnega posnetega mleka v prahu (UL L 340, str. 3).
               V zvezi s tem trdi, da je Komisija sprejela nekatere finančne korekcije na področju posnetega mleka v prahu zaradi domnevnega nepravilnega izvajanja znižanj pomoči in sankcij, določenih z zakonodajo. Zlasti je na podlagi ozke razlage člena 24(2) Uredbe (ES) 2799/1999, ki je napačna in v nasprotju s smislom tega predpisa, menila, da četrtletni pregled, opravljen v tednu po neobičajnem vzorcu, ni posebno preverjanje, določeno z zakonodajo Skupnosti, in ga torej ne more nadomestiti. Poleg tega je Komisija na podlagi posameznih manj pomembnih primerov posplošeno sklepala o morebitnih, povsem hipotetičnih pomanjkljivostih italijanskih organov pri sankcioniranju, pri čemer je prišlo tudi do izkrivljanja dejstev. Nazadnje, ker so zneski sankcij, ki naj ne bi bile naložene, veliko nižji od skupnega zneska globe, ki jo Komisija namerava naložiti Italiji, ni razumljivo, zakaj so bile sprejete pavšalne korekcije, ki so vsekakor nesorazmerne in pretirane. Zato je torej poleg očitne pomanjkljivosti obrazložitve prišlo tudi do kršitve načela sorazmernosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka (člen 269 PDEU, prej člen 253 ES) z vidika pomanjkljivosti obrazložitve. Kršitev načela sorazmernosti. Kršitev člena 6(3) PEU z vidika kršitve bistvenih načel zaupanja v pravo, pravne varnosti, prepovedi retroaktivnosti materialnopravnih določb. Kršitev člena 32(5) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1). Kršitev načela „ne bis in idem“.
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija na podlagi preiskave, začete leta 2003, sprejela korekcijo za državo članico za proračunsko leto 2009 v zvezi z organizacijo sistema povračil plačilnih agencij, ki je bila izračunana glede na primere, za katere Komisija – ker jih ni pravočasno obravnavala v skladu s skupnostnimi določbami, veljavnimi v času dejanskega stanja – šteje, da zanje velja nova ureditev, in da se torej zanje uporablja tako imenovano pravilo 50-50, določeno z Uredbo (ES) št. 1290/05. Zadevna finančna korekcija je nezakonita, ker državi članici avtomatsko nalaga kritje 50 % zadevnih zneskov, določeno v členu 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/05, ki se nezakonito retroaktivno uporablja glede preiskave o upravljanju z dolgovi, katere predmet je predvsem „položaj, ugotovljen v letih 2002/2003“, kar je izrecno priznala sama Komisija. Poleg tega je bila Italijanski republiki za primere, ki so bili predmet pregleda, z Odločbo Komisije C(2007) 1901 z dne 27. aprila 2007 že naložena 50-odstotna finančna korekcija na podlagi člena 32 Uredbe 1290/05. Tako je Komisija z izpodbijanim sklepom za iste primere in na podlagi istih očitkov uporabila dodatno finančno korekcijo, ki dosega 100 % znesek neizterjanih dolgov. Zato je po več letih nezakonito in nesorazmerno naložiti dodatno sankcijo v višini 50 %, ob očitnem kršenju načela „ne bis in idem“.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: prenehanje pristojnosti Komisije za sankcioniranje. Potek razumnega roka za dokončanje zadevnih preiskav. Kršitev člena 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/05. Kršitev načela „ne bis in idem“.
               Tožeča stranka podredno, za primer, da bi se člen 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/05, ki ga je Komisija v okviru zadevnih preiskav uporabila retroaktivno, štel za procesno določbo, zatrjuje nezakonitost zgoraj navedene korekcije, ker je potekel štiriletni rok za izvajanje pristojnosti Komisije za sankcioniranje. Še bolj podredno se tožeča stranka sklicuje na nezakonitost zadevnih korekcij, ker je potekel razumen rok za zadevne preiskave. Ker preiskave niso bile končane v razumnem času (od njihovega začetka je poteklo celih osem let), je za državni proračun že nastala znatna škoda zaradi Odločbe Komisije C(2007) 1901 o 50-odstotni finančni korekciji, ki se nanaša na iste primere kot izpodbijani sklep, ob očitnem kršenju načela „ne bis in idem“.


title: Zadeva C-418/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Innsbruck (Avstrija) 10. avgusta 2011 – TEXDATA Software GmbH

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Innsbruck (Avstrija) 10. avgusta 2011 – TEXDATA Software GmbH
   (Zadeva C-418/11)
   2011/C 331/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica pravnega sredstva: TEXDATA Software GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravo Unije v veljavni različici, zlasti

               1.

               svoboda ustanavljanja iz členov 49 PDEU in 54 PDEU;

               2.

               splošno pravno načelo (člen 6(3) PEU) učinkovitega pravnega varstva (načelo učinkovitosti);

               3.

               načelo kontradiktornosti na podlagi člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (člen 6(1) PEU) in člena 6, drugi odstavek, EKČP (člen 6(1) PEU);

               4.

               načelo non bis in idem iz člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ali

               5.

               določbe o sankcijah v postopku objave na podlagi člena 6 Direktive 68/151/EGS (1), člena 60a Direktive 78/660/EGS (2) in člena 38(6) Direktive 83/349/EGS (3),

         nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki ob prekoračitvi zakonsko določenega devetmesečnega roka za pripravo in objavo letnih računovodskih izkazov v razmerju do pristojnega sodišča, ki vodi register družb (registrskega) sodišča

               —

               brez možnosti predhodne izjave glede obstoja obveznosti objave in morebitnih ovir, zlasti brez predhodnega preizkusa, ali so bili letni računovodski izkazi že predloženi registrskemu sodišču glavne poslovne enote, in

               —

               brez predhodnega izrecnega poziva družbi ali organom, pooblaščenim za zastopanje, naj izpolnijo svojo obveznost objave,

         zahteva, da registrsko sodišče družbi in vsakemu od organov, pooblaščenih za zastopanje, če ni nasprotnih dokazov, takoj naloži minimalno denarno kazen 700 EUR, ob domnevi, da so družba in njeni organi krivdno opustili objavo, in ob nadaljnji vsakokratni dvomesečni zamudi zahteva, da se družbi in vsakemu od organov, pooblaščenih za zastopanje, tudi če ni nasprotnih dokazov, takoj naložijo nadaljnje minimalne denarne kazni 700 EUR, ob domnevi, da so družba in njeni organi krivdno opustili objavo?

      (1)  Prva direktiva Sveta z dne 9. marca 1968 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (68/151/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 3).

      (2)  Četrta direktiva Sveta z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (78/660/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 21), kakor je bila spremenjena (UL L 224, 16.8.2006).

      (3)  Sedma direktiva Sveta z dne 13. junija 1983 o konsolidiranih računovodskih izkazih, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (83/349/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 58).


title: Zadeva T-121/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Alstom proti Komisiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/30

         Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Alstom proti Komisiji
   (Zadeva T-121/07)
   (2007/C 140/51)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alstom (Levallois Perret, Francija) (zastopniki: J. Derenne, odvetnik, W. Broere, solicitor, ter A. Müller-Rappard in C. Guirado, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti členov 1(b), 2(b) in 2(c) izpodbijane odločbe;

               —

               podredno, znatno znižanje globe, naložene podjetju Alstom;

               —

               naložitev Komisiji plačila stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka predlaga delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 o postopku uporabe člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izoliran stikalni mehanizem), glede sporazuma na področju projektov za plinsko izolirane stikalne mehanizme o manipulaciji javnih razpisov za te projekte, določitvi minimalnih cen ponudb, dodelitvi kvot in projektov in izmenjavi informacij. Podredno tožeča stranka predlaga razveljavitev ali znižanje globe, ki ji je bila naložena z izpodbijano odločbo.
   V utemeljitev svojih predlogov navaja osem tožbenih razlogov.
   Prvi je kršitev pravila o pravni varnosti in splošnem načelu „pravice do učinkovitega pravnega sredstva“, ker je Komisija s tem, da je naložila solidarno denarno kazen dvema podjetjema, ki sta neodvisni tako pravno kot ekonomsko, ustvarila položaj, v katerem naj bi bila morebitna korist za tožečo stranko iz tožbe zoper izpodbijano odločbo odvisna izključno od izida pravnega sredstva neodvisne tretje osebe.
   Drugi tožbeni razlog je kršitev upoštevnih pravnih pravil o solidarnosti, ker naj bi Komisija za solidarno odgovorni za isto kršitev postavila podjetji, ki med sabo nista pravno povezani, in s tem kršila načeli pravne varnosti in individualizacije kazni.
   S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka očita Komisiji, da je kršila člen 253 ES, ker ni navedla razloga, zakaj naj elementi, ki jih je navedla tožeča stranka kot dokaz, da nima odločujočega vpliva na svoje hčerinske družbe, ki jih ima v 100-odstotni lasti, ne bi zadostovali za ovržbo izpodbojne domneve glede tega.
   Četrti tožbeni razlog tožeče stranke je kršitev člena 81 ES in zlasti pravil o odgovornosti družb mater za kršitve, ki so jih storile njene hčerinske družbe, ter pravil o prenosu odgovornosti za kršitve.
   S petim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da naj bi izpodbijana odločba kršila pravila o priznanju oteževalnih okoliščin za dejavnosti „vodje sporazuma“ skupaj z načelom enakega obravnavanja. Tožeča stranka zatrjuje, da ji je Komisija napačno pripisala vlogo vodje in da naj bi bila njena vloga „evropskega tajnika“ sporazuma izključno administrativna in naj ji ne bi podeljevala pomembnejše vloge kot drugim udeležencem sporazuma. Zato tožeča stranka navaja, da naj bi Komisija storila napako v presoji, kršila veljavna pravila in naj odločbe na tej točki ne bi dovolj utemeljila.
   Tožeča stranka tudi zatrjuje, da naj bi Komisija kršila pravna pravila glede dokaza o nadaljevani kršitvi, ker naj ne bi podala dokazov, ki bi se nanašali na dejstva, ki bi bila časovno dovolj blizu, da bi lahko dokazala nadaljevanje kršitve.
   Sedmi tožbeni razlog, ki ga navaja tožeča stranka, je kršitev pravic obrambe, ker naj bi po njenem izpodbijana odločba temeljila na določenih podatkih, ki jih ni bilo v sporočilu očitkov Komisije in glede katerih naj Komisija ne bi sporočila, kako bodo vplivali na odločbo Komisije.
   Nazadnje, z osmim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila pravila o izračunu temeljnega zneska globe, ker naj bi izpodbijana odločba za celotno obdobje kršitve določala znesek globe na podlagi prometa v okviru Evropskega gospodarskega prostora, čeprav je Sporazum o EGP začel veljati šele 1. januarja 1994.


title: Zadeva C-459/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – Werner Krieger proti ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – Werner Krieger proti ERGO Lebensversicherung AG
   (Zadeva C-459/12) (1)

   2014/C 184/28
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 9, 12.1.2013.


title: Zadeva C-150/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 30. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Danski (Neizpolnitev obveznosti države — Prosto gibanje delavcev — Svoboda opravljanja storitev — Prosti pretok kapitala — Svoboda ustanavljanja — Davek na dohodek — Pokojnine — Sklenitev zavarovanja pri pokojninski instituciji s sedežem v drugi državi članici — Davčna zakonodaja — Omejevanje odbitka oziroma neobdavčitev obdavčljivega dohodka za prispevke, plačane v okviru pokojninskega načrta — Nujni razlogi v splošnem interesu — Učinkovitost davčnega nadzora — Doslednost davčnega sistema — Simetričnost davčnega sistema — Konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 30. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Danski
   (Zadeva C-150/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Prosto gibanje delavcev - Svoboda opravljanja storitev - Prosti pretok kapitala - Svoboda ustanavljanja - Davek na dohodek - Pokojnine - Sklenitev zavarovanja pri pokojninski instituciji s sedežem v drugi državi članici - Davčna zakonodaja - Omejevanje odbitka oziroma neobdavčitev obdavčljivega dohodka za prispevke, plačane v okviru pokojninskega načrta - Nujni razlogi v splošnem interesu - Učinkovitost davčnega nadzora - Doslednost davčnega sistema - Simetričnost davčnega sistema - Konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja)
   (2007/C 82/03)
   Jezik postopka: danščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: R. Lyal, S. Tams in H. Støvlbæk, zastopniki)

      Tožena stranka: Kraljevina Danska (zastopnik: J. Molde, zastopnik)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Švedska (zastopnik: A. Kruse, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 39, 43, 49 in 56 ES — Davčna zakonodaja, ki omejuje odbitke obdavčljivega dohodka za prispevke za pokojninska zavarovanja, ki so bila sklenjena s podjetjem s sedežem v državi članici
   Izrek

               1)

               Kraljevina Danska s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi ureditev življenjskih in pokojninskih zavarovanj, ki je določala, da se pravici do odbitka in do neobdavčitve prispevkov priznata le za prispevke, plačane v okviru pogodb, sklenjenih s pokojninskimi institucijami s sedežem na Danskem, medtem ko se za prispevke, plačane na podlagi pogodb, sklenjenih s pokojninskimi institucijami s sedežem v drugih državah članicah, ne prizna nobena taka davčna olajšava, ni izpolnila obveznosti iz členov 39 ES, 43 ES in 49 ES.

               2)

               Kraljevini Danski se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Kraljevina Švedska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 190, 24.7.2004.


title: Zadeva C-89/07: Tožba, vložena 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/23

         Tožba, vložena 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-89/07)
   (2007/C 95/40)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: G. Rozet, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da je Francoska republika s tem, da je v svoji zakonodaji obdržala zahtevo po francoskem državljanstvu za opravljanje zaposlitev kapitanov in častnikov (prvi častniki ladij) na vseh ladjah pod francosko zastavo, ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 39 ES;

               —

               Naj se Republiki Franciji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ker zahteva francosko državljanstvo za opravljanje zaposlitev kapitanov in častnikov (prvi častniki ladij) na vseh ladjah pod francosko zastavo, francoska zakonodaja ni v skladu z določbami prava Skupnosti v zvezi s prostim gibanjem delavcev, kot jih razlaga Sodišče v sodbah z dne 30. septembra 2003 v zadevi Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española (C-405/01) in v zadevi Anker in drugi (C-47/02). Ta zahteva po državljanstvu je lahko predpisana le za zaposlitve kapitanov in prvih častnikov, pri katerih gre za dejansko in običajno izvajanje pooblastil javnih organov.


title: Zadeva C-302/06: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 25. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove — Slovaška republika) — František Koval'ský proti Mesto Prešov, Dopravný podnik Mesta Prešov, a.s. (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Dodatni protokol k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin — Pravo lastninskih razmerij — Postavitev električnih naprav na zemljiščih v zasebni lasti brez plačila nadomestila lastnikom — Nepristojnost Sodišča)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/11

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 25. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove — Slovaška republika) — František Koval'ský proti Mesto Prešov, Dopravný podnik Mesta Prešov, a.s.
   (Zadeva C-302/06) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Dodatni protokol k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin - Pravo lastninskih razmerij - Postavitev električnih naprav na zemljiščih v zasebni lasti brez plačila nadomestila lastnikom - Nepristojnost Sodišča)
   (2007/C 82/22)
   Jezik postopka: slovaščina
   Predložitveno sodišče
   Krajský súd v Prešove
   Stranke

      Tožeča stranka: František Koval'ský

      Toženi stranki: Mesto Prešov, Dopravný podnik Mesta Prešov, a.s.

      Intervenienta: Zuzana Petrová, Ondrej Valla
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Krajský súd v Prešove — Razlaga člena 6 Pogodbe EU in člena 1 Dodatnega protokola k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisanega dne 20. marca 1952 v Parizu — Pravo lastninskih razmerij — Nacionalni predpis, ki dovoljuje postavitev električnih naprav na zemljiščih v zasebni lasti, ne da bi lastniki imeli pravico do nadomestila.
   Izrek
   Sodišče Evropskih skupnosti je očitno nepristojno, da odgovori na vprašanja, ki jih je postavilo Krajský súd v Prešove V z odločbama z dne 2. maja in 21. julija 2006.

      (1)  UL C 249, 14.10.2006.


title: Zadeva T-333/11: Tožba, vložena 24. junija 2011 – Wessang proti UUNT – Greinwald (star foods)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/51

         Tožba, vložena 24. junija 2011 – Wessang proti UUNT – Greinwald (star foods)
   (Zadeva T-333/11)
   2011/C 269/114
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Greinwald GmbH (Kempten, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo odbora za pritožbe UUNT z dne 15. aprila 2011;

               —

               razsodi, da mora UUNT sprejeti ukrepe za izvršitev te sodbe, s katero se razveljavi zgoraj navedena odločba, in torej ugoditi ugovoru, ki ga je podal N. WESSANG 26. septembra 2005 zoper zahtevo za registracijo znamke STAR FOODS + grafika št. 4 105 615;

               —

               razsodi, da mora UUNT sprejeti ukrepe za izvršitev te sodbe, s katero se razveljavi zgoraj navedena odločba, in torej zahtevo za registracijo znamke STAR FOODS + grafika št. 4 105 615 zavrniti v celoti;

               —

               družbi GREINWALD GmbH in UUNT skupno in solidarno naloži plačilo vseh stroškov, ki so nastali N. WESSANGU v postopku z ugovorom, postopku s pritožbo in v tem postopku;

               —

               družbi GREINWALD GmbH naloži plačilo vseh stroškov, ki so ji nastali v postopku z ugovorom, postopkom s pritožbo in v tem postopku;

               —

               UUNT naloži plačilo vseh stroškov, ki so mu nastali v postopku z ugovorom, postopku s pritožbo in v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Greinwald GmbH

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „star foods“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 32 – zahteva za registracijo št. 4 105 615.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: figurativna in besedna znamka Skupnosti „STAR SNACKS“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 31.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev ugovora; odločba, sprejeta na podlagi sodbe Splošnega sodišča z dne 11. maja 2010 v zadevi Wessang proti UUNT – Greinwald (star foods) (T-492/08).

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka trdi, da je Splošno sodišče razsodilo, da glede dveh nasprotujočih si znamk obstaja verjetnost zmede in da je bila zato pristojnost odbora za pritožbe omejena s sodbo Splošnega sodišča. Tožeča stranka tako meni, da je odbor za pritožbe prekoračil svoje pristojnosti, ker je znova v celoti razsojal o zadevi.


title: Zadeva C-302/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 3. junija 2013 – AS flyLAL-Lithuanian Airlines, v stečaju proti VAS „Starptautiskā lidosta Riga“ , AS „Air Baltic Corporation“

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 3. junija 2013 – AS flyLAL-Lithuanian Airlines, v stečaju proti VAS „Starptautiskā lidosta Riga“, AS „Air Baltic Corporation“
   (Zadeva C-302/13)
   (2013/C 226/10)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka na prvi stopnji: AS flyLAL-Lithuanian Airlines, v stečaju

      Toženi stranki na prvi stopnji: VAS „Starptautiskā lidosta Riga“, AS „Air Baltic Corporation“

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre pri sporu, v katerem se zahteva prisoditev odškodnine za škodo in se predlaga ugotovitev nezakonitosti ravnanja toženih strank, ki zajema nezakonit sporazum in zlorabo prevladujočega položaja ter je oprto na uporabo splošnih normativnih aktov druge države članice, za civilno ali gospodarsko zadevo v smislu Uredbe (1), pri čemer je treba upoštevati, da so nezakoniti sporazumi nični od sklenitve in da je po drugi strani sprejetje predpisa dejanje države v okviru javnega prava (acta iure imperii), za katerega se uporabljajo pravila mednarodnega javnega prava glede imunitete države v razmerju do sodišč drugih držav?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen (zadeva je civilna ali gospodarska zadeva v smislu Uredbe), ali je treba šteti, da je postopek uveljavljanja odškodnine spor o veljavnosti odločitev organov družb v smislu člena 22, točka 2, Uredbe, kar omogoča, da se odločba ne prizna v skladu s členom 35(1) Uredbe?

               3.

               Če predmet tožbe v postopku uveljavljanja odškodnine spada na področje uporabe člena 22, točka 2, Uredbe (izključne pristojnosti), ali mora sodišče države, v kateri se zahteva priznanje, preizkusiti, ali so v zvezi s priznanjem odločbe, s katero se odredijo začasni ukrepi zavarovanja, podane okoliščine, navedene v členu 35(1) Uredbe?

               4.

               Ali je mogoče določbo javnega reda iz člena 34, točka 1, Uredbe razlagati tako, da je priznanje odločbe, s katero se odredijo začasni ukrepi zavarovanja, v nasprotju z javnim redom države članice, prvič, če je bistvena podlaga za sprejetje začasnih ukrepov zavarovanja precejšnja velikost zahtevanega zneska, ne da bi bil opravljen utemeljen in upravičen izračun, in drugič, če se s priznanjem in izvršitvijo te odločbe lahko povzroči škoda toženima strankama, ki je tožeča stranka, ki je v stečaju, ne bo mogla povrniti, če se tožba v postopku uveljavljanja odškodnine zavrne, kar bi lahko poseglo v ekonomske interese države, v kateri se zahteva priznanje, zaradi česar bi lahko bila ogrožena varnost v tej državi, saj je Republika Latvija lastnica 100 % delnic družbe Lidosta Rīga in 52,6 % delnic družbe AS Air Baltic Corporation?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva C-97/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona (Španija) 17. februarja 2016 – José María Pérez Retamero/TNT Express Worldwide S.L., Transportes Saripod S.L. in Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Španija) 17. februarja 2016 – José María Pérez Retamero/TNT Express Worldwide S.L., Transportes Saripod S.L. in Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Zadeva C-97/16)
   (2016/C 156/38)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: José María Pérez Retamero

      Tožene stranke: TNT Express Worldwide S.L., Transportes Saripod S.L. in Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Je treba opredelitev „vozne osebe“, določeno v členu 3(d) Direktive 2002/15 (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni pravni določbi, kot je člen 1(3)(g) zakona o delovnih razmerjih, ki določa, da se za „vozne osebe“ ne more šteti „oseb, ponudnikov storitve prevoza, odobrene z licencami, katerih imetniki so, ki jo izvajajo […] z vozili […], ki jih imajo v lasti ali z njimi neposredno razpolagajo […]“?

               2.

               Je treba člen 3(e), drugi odstavek, Direktive („Za namene te direktive veljajo za voznike, ki teh meril ne izpolnjujejo, enake obveznosti in pravice, kot jih za vozno osebje predvideva ta direktiva“) razlagati tako, da gre, če ni izpolnjen kateri ali vsaj eden od pogojev, ki so določeni za „samozaposlenega voznika“, za „vozno osebo“?

      (1)  Direktiva 2002/15/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o urejanju delovnega časa oseb, ki opravljajo spremljevalne dejavnosti v cestnem prometu UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 224.


title: Zadeva F-90/09: Tožba, vložena 4. novembra 2009 – Ernotte proti Komisiji

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/41

         Tožba, vložena 4. novembra 2009 – Ernotte proti Komisiji
   (Zadeva F-90/09)
   2010/C 11/78
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Frédéric Ernotte (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Defalque, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisja Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Komisiji naj se naloži povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi načina obravnave njenega spisa v zvezi s priznanjem naključnega izvora srčnega napada, ki ga je doživela.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki plača 96 579,175 EUR (skupaj z zamudnimi obrestmi, katerih znesek je treba izračunati po stopnji, ki jo je Evropska centralna banka določila za glavne refinančne operacije, povišani za dve točki, od 1. januarja 2006) kot povračilo premoženjske škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi brezbrižnosti in nerazumnega roka, v katerem je Komisija obravnavala njen spis v zvezi s priznanjem naključnega izvora srčnega napada, ki ga je doživela 28. avgusta 2002;

               —

               tožeči stranki naj se dodeli odškodnina za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela, ki je ex aequo et bono začasno ocenjena na 5 000 EUR in se lahko med postopkom poviša ali zmanjša;

               —

               Evropski Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. julija 2005 v zadevi C-207/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Novara): Paolo Vergani proti Agenzia delle Entrate, Ufficio di Arona (Socialna politika — Enako plačilo in obravnavanje za moške in ženske — Nadomestilo za upokojitev — Dajatev, ki je določena glede na starost — Davčna ugodnost)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/20

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 21. julija 2005
   v zadevi C-207/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Novara): Paolo Vergani proti Agenzia delle Entrate, Ufficio di Arona (1)

   (Socialna politika - Enako plačilo in obravnavanje za moške in ženske - Nadomestilo za upokojitev - Dajatev, ki je določena glede na starost - Davčna ugodnost)
   (2005/C 217/39)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-207/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložila Commissione tributaria provinciale di Novara (Italija) z odločbo z dne 26. aprila 2004, ki je na Sodišče prispela dne 10. maja 2004, v postopku Paolo Vergani proti Agenzia Entrate Ufficio Arona, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, N. Colneric (poročevalka), K. Schiemann, E. Juhász in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 21. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Direktivo Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev je treba razlagati tako, da nasprotuje določbi, kot je ta v zadevi v glavni stvari, ki podeljuje delavkam, ki so dopolnile 50 let, in delavcem, ki so dopolnili 55 let, pod enakimi pogoji ugodnost, in sicer da se davčna stopnja za spodbude za prostovoljno upokojitev in za zneske, izplačane ob prenehanju delovnega razmerja, zmanjša za polovico.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004.


title: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 26. maja 2005 V zadevi C-297/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Oberster Gerichtshof (Avstrija)): Sozialhilfeverband Rohrbach proti Arbeiterkammer Oberösterreich, Österreichischer Gewerkschaftsbund (Člen 104(3) Poslovnika — Direktiva 2001/23/ES — Prenos podjetij — Možnost sklicevanja na direktivo zoper posameznika — Delavčevo nasprotovanje prenosu svoje pogodbe na prevzemnika)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/19

      SKLEP SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 26. maja 2005
   V zadevi C-297/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Oberster Gerichtshof (Avstrija)): Sozialhilfeverband Rohrbach proti Arbeiterkammer Oberösterreich, Österreichischer Gewerkschaftsbund (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Direktiva 2001/23/ES - Prenos podjetij - Možnost sklicevanja na direktivo zoper posameznika - Delavčevo nasprotovanje prenosu svoje pogodbe na prevzemnika)
   (2005/C 182/35)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-297/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil Oberster Gerichtshof (Avstrija) z odločbo z dne 4. junija 2003, ki je prispela na Sodišče dne 10. julija 2003, v postopku Sozialhilfeverband Rohrbach proti Arbeiterkammer Oberösterreich, Österreichischer Gewerkschaftsbund, je Sodišče (četrti senat) v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, sodnik, N. Colneric (poročevalka), sodnica, in J. N. Cunha Rodrigues, sodnik, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1)

               Družba z omejeno odgovornostjo zasebnega prava, katere edini družbenik je medobčinski sindikat za socialno pomoč javnega prava, sodi v skupino subjektov, zoper katere se je možno sklicevati na člen 3(1) in člen 1(1)(c), prvi stavek, direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov.

               2)

               Državni subjekt, ki odstopi svoj obrat, se ne more sklicevati na člen 3(1) in člen 1(1)(c), direktive 2001/23 zoper delavca in mu naloži nadaljevanje delovnega razmerja s prevzemnikom.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.