title: Zadeva T-539/13: Tožba, vložena 2. oktobra 2013 – Inclusion Alliance for Europe proti Komisiji

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/19

         Tožba, vložena 2. oktobra 2013 – Inclusion Alliance for Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-539/13)
   2014/C 15/29
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Inclusion Alliance for Europe GEIE (Bukarešta, Romunija) (zastopnik: S.Famiani, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 17. julija 2013, s katerim je ta institucija zahtevala plačilo skupnega zneska 212 411,89 EUR, in sicer za projekte št. 224482, imenovan MARE (80 352,07 EUR), št. 216820, imenovan SENIOR (53 138,40 EUR) in št. 225010, imenovan ECRN (78 231,42 EUR), razglasi za ničnega; in

               —

               Evropski komisiji naloži povrnitev nastale premoženjske in nepremoženjske škode v višini 3 000 000 EUR ali zneska, ki se bo določil v postopku, ter plačilo stroškov postopka skupaj z obrestmi in revalorizacijo priznanih zneskov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tem postopku, ki je sodelovala pri treh projektih, ki so bili potrjeni v okviru sedmega okvirnega programa Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013), izpodbija sklep Komisije, s katerim ta zahteva delno vračilo dodeljenih pomoči.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja osem razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je neuporaba in neobstoj učinka Financial Guide iz leta 2010 za projekta MARE in SENIOR.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka zatrjuje neobstoj retroaktivnega učinka Financial Guide iz leta 2010 saj bi se moral uporabiti Guide iz leta 2007, ki je veljal v času podpisa pogodb.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je to, da sta Evropska komisija in družba, odgovorna za revizijo, zavrnili priznanje pravice tožeče stranke do izjave.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da je Evropska komisija kršila pravila Aneksa II k pogodbi, tako glede pravice do kontradiktorne obravnave, kot tudi glede pogojev za predložitev poročil.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sodelovanja in vzajemnega zaupanja med Evropsko komisijo in tožečo stranko, zlasti glede na slabo vodenje upravnega postopka in ravnanje, v katerem se je odražal sum.

               4.

               Četrti tožbeni razlog je negotovost glede pravil, ki se uporabljajo za mala in srednja podjetja za priznanje stroškov projekta.

                           —

                           Glede tega tožeča stranka navaja, da Evropska komisija ni izpostavila tveganj, povezanih z mehanizmi računovodskega sistema, ki generirajo napake in ki lahko pripeljejo do zavrnitve priznanja vseh stroškov projekta.

               5.

               Peti tožbeni razlog je neuporaba pravil International Audit Federation in veljavne evropske zakonodaje s področja revidiranja malih in srednjih podjetij.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na upravičenost stroškov projekta in neizvedbo ocene revizije.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog se nanaša na dejstvo da je družba, odgovorna za revizijo, svoje predloge za zavrnitev priznanja stroškov v glavnem oprla na izključno uporabo timesheets.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka zatrjuje, da so revizorji zavrnili nekatere potne stroške, ker niso bili vključeni v prvotni projektni dokument (Dow); čeprav je običajno tako, da se načrt dela na projektih pripravi vsako leto.

               8.

               Osmi tožbeni razlog je legitimna pravica tožeče stranke, da prejme plačilo za pravilno opravljeno delo, ter neupravičena obogatitev Evropske komisije.

                           —

                           V zvezi s tem tožeče stranka navaja, da so bili rezultati projektov MARE, SENIOR in ECNR predloženi Evropski komisiji v predvidenih rokih, pri čemer je Evropska komisija v celoti sprejela dosežene odlične rezultate, ki jih je potrdil in podpisal tudi komisar Evropske komisije, odgovoren za področje, ter da je bil projekt ECNR podaljšan še za šest mesecev zaradi kakovosti opravljenega dela. Zavrnitev priznanja vseh stroškov naj bi bila torej v nasprotju z legitimno pravico do prejema plačila za opravljeno delo, zaradi česar je podana neupravičena obogatitev Evropske komisije.


title: Zadeva C-105/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 3. marca 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/22

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 3. marca 2005
   (Zadeva C-105/05)
   (2005/C 93/41)
   Jezik postopka: finščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata D. Martin in I. Koskinen, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 3. marca 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Finski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Republika Finska s tem, da je uporabila določen način izračuna dajatev za socialno varnost, ni izpolnila obveznosti iz člena 33(1) Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1) Sveta z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti,

               2.

               Republiki Finski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Finska je na podlagi nacionalne zakonodaje, zakona o prispevkih za zdravstveno zavarovanje (364/1963), pri izračunu prispevkov, ki jih plačujejo upokojenci s stalnim prebivališčem na njenem ozemlju, upoštevala ne le pokojnine, ki jih zagotavlja ona, pač pa tudi pokojnine, ki jih zagotavljajo druge države članice. Komisija šteje, da je upoštevanje pokojnin, ki jih zagotavlja druga država članica, pri določitvi osnove za dajatve za socialno varnost v nasprotju s členom 33(1) Uredbe (EGS) št. 1408/71 in v nasprotju s sodno prakso Sodišča (zadeva C-389/99, Rundgren).

      (1)  UL L 149, 5.7.1971, str. 2.


title: Zadeva T-85/06: Tožba, vložena  8. marca 2006  — General Química in drugi proti Komisiji

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/41

         Tožba, vložena 8. marca 2006 — General Química in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-85/06)
   (2006/C 131/78)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeče stranke: General Química, S.A. (Lantarón, Álava, Španija), Repsol Química, S.A. in Repsol YPF, S.A. (Madrid) (zastopnika: J. M. Jiménez Laiglesia in J. Jiménez Laiglesia, abogados)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti člena 1(g)(h) in 2(d) odločbe, s katerima je bila ugotovljena solidarna odgovornost Repsol Química in Repsol YPF za kršitev člena 81(1) ES,
               podredno, razglasitev ničnosti ugotovitve solidarne odgovornosti Repsol YPF.

               —

               Razglasitev ničnosti člena 2(d) odločbe, s katerim je odmerjena globa na 3,38 milijonov evrov,
               podredno, ustrezno znižanje zneska naložene globe.

               —

               Evropski Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S tožbo se izpodbija Odločba Komisije C(2005) 5592, konč. z dne 21. decembra 2005 v zadevi COMP/F/38.443 — Kemične snovi za industrijo kavčuka. V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da so tožeče stranke, skupaj z drugimi podjetji, kršile člen 81(1) ES in člen 53 Sporazuma EGP, ker so v letih 1999-2000 sodelovale pri sporazumih in usklajenih ravnanjih, in sicer določanju cen in izmenjavi zaupnih informacij v sektorju kemičnih snovi za industrijo kavčuka v EGP. Za navedne kršitve je Komisija tožečim strankam naložila globo, za katero so solidarno odgovorne.
   V utemeljitev svojih trditev, tožeče stranke navajajo naslednje razloge:

               —

               Zmotna presoja Komisije, ki je ugotovila, da sta Repsol YPF in Repsol Química skupaj in solidarno odgovorna z General Química in podredno, zmotna uporaba in neobstoj obrazložitve pri ugotovitvi solidarne odgovornosti Repsol YPF.

               —

               Napačna presoja, neobstoj obrazložitve in kršitev načel sorazmernosti in enakega obravnavanja pri izračunu kazni.

               —

               Zmotna presoja in nepravilna obrazložitev pri uporabi Obvestila Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov. (1)

      (1)  UL 2002, C 45, str. 3.


title: Zadeva C-296/11: Tožba, vložena 14. junija 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/19

         Tožba, vložena 14. junija 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-296/11)
   2011/C 252/36
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Soulay in L. Lozano Palacios, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da je za storitve, ki jih potovalne agencije opravijo za subjekte, ki niso potniki (natančneje, za druge potovalne agencije), uporabila posebno ureditev za potovalne agente, ni izpolnila obveznosti iz členov od 306 do 310 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1);

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija navaja le en tožbeni razlog v podporo tožbi, in sicer nepravilno uporabo posebne ureditve za potovalne agente za storitve, ki se opravijo za subjekte, ki niso potniki. V zvezi s tem navaja, da se ta ureditev uporabi le, če je potovalna storitev opravljena za potnika. Ni pa je mogoče uporabiti za storitve, ki jih potovalne agencije opravijo za druge potovalne agencije ali za organizatorje turističnih potovanj. Glede na to, da je v besedilu določb splošnega davčnega zakonika namesto izraza „potnik“ uporabljen izraz „stranka“, uporablja tožena stranka pristop, ki temelji na „stranki“ in torej uporablja posebno ureditev za potovalne agente široko.
   Komisija pa tudi zavrača trditev francoskih organov, da francoska zakonodaja omogoča boljše doseganje ciljev, ki se uresničujeta s posebno ureditvijo, in sicer poenostavitev upravnih postopkov za potovalne agencije in prepustitev dohodkov od DDV državi članici, v kateri se izvede faza končne potrošnje vsake posamezne storitve.

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-46/07: Tožba, vložena 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski Republiki

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/20

         Tožba, vložena 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski Republiki
   (Zadeva C-46/07)
   (2007/C 82/36)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Pignataro-Nolin in M. van Beek, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da je ohranila v veljavi predpise, na podlagi katerih imajo javni uslužbenci pravico do prejemanja starostne pokojnine pri različni starosti, glede na to, ali gre za moške ali za ženske, ni izpolnila obveznosti iz člena 141 ES;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po mnenju Komisije naj bi sistem pokojninskega zavarovanja, ki ga vodi INPDAP (Istituto Nazionale della Previdenza per i Dipendenti dell'Amministrazione Pubblica) ustvarjal diskriminatoren poklicni sistem, ki je v nasprotju s členom 141 ES, ker kot splošno starost za upokojitev določa 65 let za moške in 60 let za ženske.


title: Zadeva T-59/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji ( Javna naročila za storitve ﾀﾓ Skupnostni postopek javnega razpisa – Storitve za zagotovitev razvoja in vzdrževanja ter podporne storitve finančno informacijskih sistemov generalnega direktorata Kmetijstvo – Izbirna merila in merila za oddajo naročila – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Obveznost obrazložitve – Neobstoj očitne napake pri presoji – Načeli skrbnosti in dobrega upravljanja )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/17

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-59/05) (1)

   („Javna naročila za storitve - Skupnostni postopek javnega razpisa - Storitve za zagotovitev razvoja in vzdrževanja ter podporne storitve finančno informacijskih sistemov generalnega direktorata ‚Kmetijstvo‘ - Izbirna merila in merila za oddajo naročila - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve - Neobstoj očitne napake pri presoji - Načeli skrbnosti in dobrega upravljanja“)
   (2008/C 272/30)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva K. Banks in E. Manhaeve, nato E. Manhaeve in M. Wilderspin, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 23. novembra 2004, da ne bo sprejela ponudbe tožeče stranke v okviru javnega razpisa v zvezi z opravljanjem storitev za zagotovitev razvoja in vzdrževanja informacijskih sistemov ter podpornih storitev finančno informacijskih sistemov generalnega direktorata „Kmetijstvo“ in da naročilo odda izbranemu ponudniku.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne kot neutemeljena.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške in petino stroškov ki jih je priglasila Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE.

               3)

               Evropaïki Dynamiki nosi štiri petine svojih stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva T-119/11: Tožba, vložena 2. marca 2011 – Gbagbo proti Svetu

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/17

         Tožba, vložena 2. marca 2011 – Gbagbo proti Svetu
   (Zadeva T-119/11)
   2011/C 130/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Simone Gbagbo (Abidžan, Slonokoščena obala) (zastopnik: J.-C. Tchikaya, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali in Uredbe Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so v bistvu enaki ali podobni tistim, navedenim v zadevi T-118/11, Attey proti Svetu.


title: Zadeva T-317/10 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2013 – L proti Parlamentu (Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba za nedoločen čas — Odločba o odpovedi — Obveznost obrazložitve — Izguba zaupanja)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2013 – L proti Parlamentu
   (Zadeva T-317/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za nedoločen čas - Odločba o odpovedi - Obveznost obrazložitve - Izguba zaupanja)
   2013/C 304/18
   Jezik postopka: litvanščina

      Stranki

      Pritožnik: L (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: najprej A. Sèbe in V. Sviderskis, nato A. Sèbe, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopniki: najprej S. Seyr, K. Zejdová in L. Mašalaitė-Chouteau, nato S. Seyr, K. Zejdová in S. Milius in na koncu S. Seyr in S. Alves, zastopniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije [zaupno] (2) in predlog za razglasitev ničnosti te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije [zaupno] se razglasi za nično, ker z njo ni odločeno o tožbenem razlogu kršitve načela nepristranskosti, ker sta bila z njo zavrnjena tožbena razloga vsebinske nepravilnosti in očitne napake pri presoji ter ker je z njo odločeno, da tožeča stranka ni predlagala naložitve plačila stroškov Parlamentu.

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               Tožba, ki jo je L. vložil pri Sodišču za uslužbence v zadevi [zaupno], se v preostalem zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške postopka na prvi stopnji in pritožbe.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011.

      (2)  Prikriti zaupni podatki.


title: Zadeva C-227/10: Tožba, vložena 7. maja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/16

         Tožba, vložena 7. maja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-227/10)
   ()
   2010/C 209/24
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in J.-B. Laignelot im Beistand von A. Salumets, Vandeadvokaat)

      Tožena stranka: Republika Estonija

      Predloga tožeče stranke

   Komisija predlaga

               —

               naj se ugotovi, da Republika Estonija, s tem da v nacionalnem pravu ni sprejela ustreznih določb, ki so potrebne za prenos členov 2(a) in 6(1) in (3) iz Direktive 2001/42/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 (o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje), ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive;

               —

               naj se Republiki Estoniji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Nepopoln prenos člena 2(a), prva alinea, Direktive

   Komisija meni, da je opredelitev, zapisana v členu 31 zakona o presoji vplivov na okolje in upravljanju okolja (Keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimise seadus, v nadaljevanju: KeHJS), širša od tiste iz člena 2(a), druga alinea, Direktive, čeprav ožja od tiste v prvi alinei, ker vanjo niso vključeni načrti in programi (z njihovimi morebitnimi vplivi na okolje), ki jih izdela organ, vendar niso izvedeni s pravnim aktom. Tako naj bi bilo na podlagi estonskega nacionalnega zakona mogoče, da glede načrtov in programov, zahtevanih na podlagi zakonodajnih in drugih predpisov (medtem ko, v estonskem zakonu ni pogoja, ki ga Direktiva določa), ni opravljena obvezna presoja njihovih vplivov na okolje.

      Pomanjkljivosti pri prenosu člena 6(1) Direktive

   Komisija meni, da zahteva, določena v členu 37(2), točka 3, KeHJS, da se objavi osnutek načrta/programa ali le prvotni koncept, ni v skladu z Direktivo. Na splošno naj bi bil prvotni koncept dokumenta za strateško načrtovanje preveč splošen in naj ne bi omogočal, da se ugotovijo in presojajo vsi vplivi na okolje in človeško zdravje.

      Nepopoln prenos člena 6(3) Direktive

   V členu 6(3) Direktive naj bi bila jasno določena obveznost, da je treba določiti organe, ki jih bodo verjetno zadevali okoljski vplivi izvajanja načrtov in programov. Na to določbo se sklicuje tudi v členih 3(6), 5(4) in 6(1) in (2). V členih 36(3) in 35(4) KeHJS so našteti isti organi, s katerimi se je treba posvetovati (ministrstvo za socialne zadeve, ministrstvo za kulturo, ministrstvo za okolje, urad za okolje ali organ lokalne samouprave), vendar estonski zakon ne določa posvetovanja z drugimi organi. To naj bi pomenilo, da ne obstaja splošna obveznost, da se je treba posvetovati z vsemi organi, ki jih bodo okoljski vplivi izvajanja načrtov in programov verjetno zadevali zaradi njihovih posebnih okoljskih nalog. Poleg tega naj iz navedenih členov KeHJS ne bi bilo razvidno, s katerimi organi, ki so dodatni k navedenim, se je treba posvetovati. Po mnenju Komisije estonski zakon ni jasen in izbira pri določanju organov na podlagi člena 6(3) Direktive je prevelika. Mogoče naj bi bilo, da bodo okoljski vplivi izvajanja načrtov in programov verjetno zadevali druge organe. Tudi če bi estonski zakon določal, da se je mogoče po potrebi posvetovati z drugimi organi, bi obstajala možnost, da se z njimi ne bi posvetovalo, tudi če bi jih okoljski vplivi izvajanja načrtov in programov verjetno zadevali, saj v tem primeru ne obstaja obveznost posvetovanja z njimi.

      (1)  UL L 197, str. 30.


title: Zadeva T-382/16: Tožba, vložena 21. julija 2016 – Asna/EUIPO – Wings Software (ASNA WINGS)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/48

         Tožba, vložena 21. julija 2016 – Asna/EUIPO – Wings Software (ASNA WINGS)
   (Zadeva T-382/16)
   (2016/C 335/64)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Asna, Inc. (San Antonio, Texas, Združene države) (zastopnika: J. Devaureix in J. C. Erdozain López, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Wings Software BVBA (Heist-Op-den-Berg, Belgija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „ASNA WINGS“ – Prijava št. 11 388 352

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. aprila 2016 v zadevi R 436/2015-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi dopustnost tožbe in jo obravnava z vsemi dokumenti in ustrezajočimi kopijami;

               —

               dopusti izvedbo predlaganih dokazov;

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in njene učinke;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Napaka kar zadeva dokaz uporabe, ki ga je predložila druga stranka.

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Sodba Sodišča z dne 19. junija 2015 v zadevi E-19/14 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Neizvršitev sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti – člen 33 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču – Ukrepi, potrebni za izvršitev sodbe Sodišča)

text:
               7.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 3/4

         SODBA SODIŠČA
   z dne 19. junija 2015
   v zadevi E-19/14
   Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški
   (Neizvršitev sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti – člen 33 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču – Ukrepi, potrebni za izvršitev sodbe Sodišča)
   (2016/C 3/05)
   V zadevi št. E-19/14, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kraljevina Norveška, ker v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe z dne 16. julija 2012 v zadevi št. E-9/11 Nadzorni organ Efte proti Norveški, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 33 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson, 19. junija 2015 izreklo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Norveška s tem, ko do izteka roka, ki ga je Nadzorni organ Efte v skladu s členom 31(2) navedenega sporazuma določil v obrazloženem mnenju, naslovljenem na Kraljevino Norveško, ni sprejela ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča z dne 16. julija 2012 v zadevi št. E-9/11 Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 33 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča.

               2.

               Kraljevini Norveški se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-101/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 19. februarja 2016 – SC Paper Consult SRL/Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 19. februarja 2016 – SC Paper Consult SRL/Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud
   (Zadeva C-101/16)
   (2016/C 175/09)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Paper Consult SRL

      Toženi stranki: Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva 2006/112/ES (1) nasprotuje nacionalni zakonodaji, na podlagi katere se davčnemu zavezancu zavrne pravica do odbitka DDV z obrazložitvijo, da je zavezanca, ki je plačal vstopni davek in izdal račun, na katerem so navedeni stroški in DDV, davčna uprava razglasila za nedejavnega?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali pod pogoji, opisanimi v prvem vprašanju, Direktiva 2006/112/ES nasprotuje nacionalni zakonodaji, na podlagi katere za zavrnitev pravice do odbitka DDV zadostujeta izobešenje seznama zavezancev, razglašenih za nedejavne, v prostorih Agenția Națională de Administrare Fiscală, in objava tega seznama na njeni spletni strani, v oddelku Javne informacije – Informacije o gospodarskih subjektih?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-254/16: Tožba, vložena 19. maja 2016 Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisija

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/42

         Tožba, vložena 19. maja 2016 Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisija
   (Zadeva T-254/16)
   (2016/C 251/48)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: E. van den Broucke, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
   primarno:

               —

               Ugotovi, da je Evropska komisija storila več očitnih napak pri presoji in da ni izpolnila obveznosti obrazložitve pri opredelitvi obstoja ugodnosti, podeljenih s posojilom, ki ga je družbi Steel Invest & Finance (Luxembourg) odobrila Foreign Strategic Investment Holding, tako v zvezi s preučitvijo primerljivosti posojil, kot v zvezi z uporabo obvestila o referenčnih obrestnih merah iz leta 2008;

         podredno:

               —

               ugotovi, da je Evropska komisija napravila očitno napako pri presoji v zvezi s skladnostjo posojila, ki ga je družbi Steel Invest & Finance (Luxembourg) odobrila Foreign Strategic Investment Holding, ob upoštevanju, da obvestila iz leta 2009 o določitvi začasnega okvira za ukrepe državnih pomoči v podporo dostopa do sredstev v trenutni finančni in gospodarski krizi, ni bilo mogoče uporabiti;

         vsekakor in posledično:

               —

               člen 1(e) sklepa Evropske komisije C(2016) 94 z dne 20. Januarja 2016 o državni pomoči SA.33926 2013/C, ki jo je Belgija dodelila družbi Duferco;

               —

               člene od 2 do 4 sklepa razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na posojilo, ki ga je družbi Steel Invest & Finance (Luxembourg) odobrila Foreign Strategic Investment Holding;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na neobstoj ugodnosti, podeljene s posojilom, ki ga je družbi Steel Invest & Finance (Luxembourg) odobrila Foreign Strategic Investment Holding, in na napako pri presoji, ki naj bi jo Komisija napravila s tem, da je štela, daje zadevno posojilo pomenilo državno pomoč.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, ki naj bi jo Komisija napravila v zvezi z uporabo sporočila Komisije – Začasni okvir Skupnosti za ukrepe državnih pomoči v podporo dostopu do financiranja ob trenutni finančni in gospodarski krizi (UL 2009, C 83, str. 1).


title: Zadeva T-161/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2015 – First Islamic Investment Bank/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Napaka pri presoji — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Sorazmernost)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2015 – First Islamic Investment Bank/Svet
   (Zadeva T-161/13) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Napaka pri presoji - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Sorazmernost))
   (2015/C 371/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: First Islamic Investment Bank Ltd (Labuan, Malezija) (zastopnika: B. Mettetal in C. Wucher-North, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: Á. de Elera-San Miguel Hurtado in M. Bishop, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 71) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 55) na eni strani in predlog za razglasitev ničnosti sklepa Sveta o ohranitvi omejevalnih ukrepov zoper tožečo stranko na drugi strani.

      Izrek

               1.

               V delu, v katerem se nanašata na First Islamic Investment Bank Ltd, se za nični razglasita:

                           —

                           točka I Priloge k Sklepu Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           točka I Priloge k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               First Islamic Investment Bank nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov Sveta Evropske unije. Svet nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov First Islamic Investment Bank.

      (1)  UL C 141, 18.5.2013.


title: Zadeva C-20/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif – Luksemburg) – Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin proti État du Grand-duché de Luxembourg (Prosto gibanje oseb — Enako obravnavanje — Socialne ugodnosti — Uredba (EGS) št. 1612/68 — Člen 7(2) — Finančna pomoč za visokošolski študij — Pogoj prebivanja v državi članici, ki dodeli pomoč — Zavrnitev dodelitve pomoči študentom, državljanom Unije, ki ne prebivajo v zadevni državi članici, katerih oče ali mati, obmejni delavec, dela v navedeni državi članici — Posredna diskriminacija — Utemeljitev — Cilj povečati delež rezidentov, ki so visokošolsko izobraženi — Primernost — Sorazmernost)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/24

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif – Luksemburg) – Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin proti État du Grand-duché de Luxembourg
   (Zadeva C-20/12) (1)

   (Prosto gibanje oseb - Enako obravnavanje - Socialne ugodnosti - Uredba (EGS) št. 1612/68 - Člen 7(2) - Finančna pomoč za visokošolski študij - Pogoj prebivanja v državi članici, ki dodeli pomoč - Zavrnitev dodelitve pomoči študentom, državljanom Unije, ki ne prebivajo v zadevni državi članici, katerih oče ali mati, obmejni delavec, dela v navedeni državi članici - Posredna diskriminacija - Utemeljitev - Cilj povečati delež rezidentov, ki so visokošolsko izobraženi - Primernost - Sorazmernost)
   2013/C 225/39
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin

      Tožena stranka: État du Grand-duché de Luxembourg

      Ob udeležbi: Didierja Taminiauxa

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal administratif (Luksemburg) – Razlaga člena 7(2) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 15) – Dopustnost nacionalne ureditve, ki za dodelitev finančne pomoči za visokošolski študij določa pogoj prebivališča, ki velja tako za nacionalne študente kot tudi za študente, ki so državljani druge države članice – Socialna ugodnost v smislu navedene uredbe – Različno obravnavanje otrok nacionalnih delavcev in otrok delavcev migrantov – Utemeljitve

      Izrek

   Člen 7(2) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004, je treba razlagati tako, da načeloma nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki za dodelitev finančne pomoči za visokošolski študij določa pogoj prebivališča študenta v tej državi članici in uvaja različno obravnavanje – ki pomeni posredno diskriminacijo – oseb, ki prebivajo v zadevni državi članici, in tistih, ki ne prebivajo v tej državi članici, so pa otroci obmejnih delavcev, ki opravljajo dejavnost v navedeni državi članici.
   Čeprav je cilj povečati delež visokošolsko izobraženih rezidentov, da bi se spodbudil razvoj gospodarstva te države članice, legitimen cilj, ki lahko upraviči tako različno obravnavanje, in čeprav je pogoj prebivališča, kakršnega določa nacionalna zakonodaja iz postopka v glavni stvari, primeren za zagotovitev dosege navedenega cilja, tak pogoj vseeno presega to, kar je nujno potrebno za dosego tega cilja, saj onemogoča upoštevanje drugih dejavnikov, ki lahko predstavljajo dejansko stopnjo povezanosti med prosilcem za navedeno finančno pomoč in družbo ali trgom dela zadevne države članice, kot je dejstvo, da je eden od staršev, ki še naprej preživlja študenta, obmejni delavec, ki ima v tej državi članici trajnejšo zaposlitev in je tam že delal precejšnje obdobje.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva T-327/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2015 – Compagnie des fromages & Richesmonts/UUNT – Grupo Lactalis Iberia (Upodobitev vzorca Vichy v rdeči in beli barvi) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti, ki upodablja vzorec Vichy v rdeči in beli barvi — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/45

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2015 – Compagnie des fromages & Richesmonts/UUNT – Grupo Lactalis Iberia (Upodobitev vzorca Vichy v rdeči in beli barvi)
   (Zadeva T-327/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti, ki upodablja vzorec Vichy v rdeči in beli barvi - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 027/55)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Compagnie des fromages & Richesmonts (Puteaux, Francija) (zastopnika: T. Mollet-Viéville in T. Cuche, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva V. Melgar, nato J. Crespo Carillo, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Grupo Lactalis Iberia SA (Madrid, Španija) (zastopnik: D. Masson, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. marca 2014 (zadeva R 1295/2012-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Grupo Lactalis Iberia SA in Compagnie des fromages & Richesmonts.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Compagnie des fromages & Richesmonts se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva C-312/08: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 2. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/7

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 2. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-312/08) (1)

   2009/C 167/15

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva T-425/17: Tožba, vložena 3. julija 2017 – Capo d’Anzio/Komisija

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/57

         Tožba, vložena 3. julija 2017 – Capo d’Anzio/Komisija
   (Zadeva T-425/17)
   (2017/C 277/82)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Capo d’Anzio SpA (Anzio, Italija) (zastopnik: S. Carloni, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU razglasi ničnost Sklepa Komisije C (2017) 2953 final z dne 28. aprila 2017 v zvezi z vračilom zneska 193 120 EUR – skupaj z zamudnimi obrestmi – ki je bil sprva dodeljen tožeči stranki iz naslova predhodnega financiranja v okviru sporazuma o nepovratnih sredstvih LIFE10 ENV/IT/000369 – LCA4PORTS.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge:

               1.

               Družba Capo d’Anzio je 14. oktobra 2011 podpisala sporazum o nepovratnih sredstvih LIFE10 ENV/IT/000369, s katerim ji je Evropska komisija dodelila nepovratna sredstva (in sicer 45,95 % celote, z najvišjim zneskom 485 300,00 EUR) v okviru projekta za študijo okoljske trajnosti razvoja pristanišča Anzio, ki je določen v projektu gradnje, prenove in razširitve, ki so ga odobrili pristojni javni organi.

               2.

               Komisija je med izvajanjem dejavnosti, ki so bile določene v načrtu, ob prvotni ugotovitvi popolne skladnosti s pogodbenimi in zakonskimi pravili, ugotovila, da nekatere formalne obveznosti niso izpolnjene, zaradi česar je bil projekt prekinjen in z izpodbijanim ukrepom se je nato zahtevalo vračilo odobrenih zneskov.

               3.

               Tožeča stranka navaja kršitev določb člena 11 in naslednjih splošnih določb, ki urejajo postopke, ki jih je treba izvajati v primeru prekinitve projekta in poznejši razveljavitvi pogodbe o nepovratnih sredstvih in izterjavi zneskov, dodeljenih v okviru predhodnega financiranja.

               4.

               Komisija v obravnavani zadevi trdi, da jo je družba Capo d’Anzio obvestila o začasni naravi njenih ekonomsko-finančnih težav, pri čemer je izrecno navedla, da so navedene težave nastale zaradi nezakonitih dejanj in dejstev, ki niso bila odvisna od njene volje.

               5.

               Družba Capo d’Anzio S.p.a. je neprekinjeno in dosledno navajala navedene težave, za katere ni bila odgovorna, ter nazadnje v dopisu z dne 2. novembra 2015 in v dopisu z dne 7. decembra 2015, ki mu je sledil, prosila, naj se to upošteva pri sprejemanju odločitev v zvezi s pogodbo in naj se ji omogoči soočenje, da bi lahko pojasnila svoje razloge, pri čemer se je izrecno zavezala k vračilu zneskov, dodeljenih v okviru predhodnega financiranja, če projekta ne bo mogla uresničiti v skladu z zahtevami.

               6.

               Namesto da bi upoštevala podano obrazložitev in zahtevala več pojasnil, da bi zagotovila spoštovanje pravice do obrambe, na katero se sklicuje tožeča stranka v tej zadevi, je Komisija uporabila splošne določbe in ravnanje družbe Capo d’Anzio S.p.a. izenačila s krivdno neizpolnitvijo.

               7.

               Družba Capo d’Anzio S.p.a. je bila upravičena do možnosti želenega soočenja s Komisijo, da bi dokazala, da ni kriva za neizpolnitev, in tako uveljavljala svojo pravico do tega, da ne trpi škodljivih posledic zaradi okoliščin, za katere ji ni mogoče pripisati odgovornosti.

               8.

               Ravnanje Komisije je torej temeljilo na omejevanju pravic družbe Capo d’Anzio S.p.a. in na kršitvi splošnih pravnih načel, ki veljajo za razveljavitev pogodb in za krivdno neizpolnitev.

               9.

               Bistvena kršitev postopka se odraža v krivičnosti izpodbijanega ukrepa, s katerim se ukinja odobreno delno financiranje – čeprav je družba Capo d’Anzio S.p.a. v bistvu ustrezno uporabila zneske, ki jih je prejela od Komisije, da bi plačala strokovnjake, zadolžene za uresničitev projekta – in daje prednost zgolj formalnemu dejstvu, da tožeči stranki ni uspelo pravočasno predložiti poročila o opravljeni dejavnosti.


title: Zadeva C-100/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena  21. februarja 2006

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/20

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena 21. februarja 2006
   (Zadeva C-100/06)
   (2006/C 86/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata B. Schima in J. Hottiaux, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 21. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2003/66/ES z dne 3. julija 2003 o spremembi Direktive 94/2/ES o izvajanju Direktive Sveta 92/75/EGS v zvezi z energijskim označevanjem električnih hladilnikov, zamrzovalnikov in njihovih kombinacij (1), in v vsakem primeru s tem, da jih ni posredovalo Komisiji, Veliko vojvodstvo Luksemburg ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive 2003/66/ES, se je iztekel 30. junija 2004.

      (1)  UL L 170, str. 10.


title: Zadeva F-41/10: Tožba, vložena 7. junija 2010 – Bermejo Garde proti EESO

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/55

         Tožba, vložena 7. junija 2010 – Bermejo Garde proti EESO
   (Zadeva F-41/10)
   ()
   2010/C 209/88
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Moises Bermejo Garde (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti več odločb o prenehanju funkcije vodje enote pravne službe tožeči stranki s takojšnjim učinkom, o njeni prerazporeditvi v Direktorat za logistiko ter o zavrnitvi njene formalne prošnje za pomoč ter zahteve za odškodnino.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba predsednika EESO št. 88/10 A z dne 3. marca 2010, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke z dne 7. decembra 2009 in je bilo odločeno o njeni prerazporeditvi, naj se razglasi za nično;

               —

               dodatek k odločbi št. 88/10 z dne 25. marca 2010 naj se razglasi za ničnega;

               —

               odločba št. 133/10 A z dne 24. marca 2010 o prenehanju funkcije vodje pravne službe tožeči stranki s takojšnjim učinkom in o njegovi prerazporeditvi kot vodje enote in skupaj z njegovim delovnim mestom v drugo službo od 6. aprila 2010 naj se razglasi za nično;

               —

               odločba predsednika EESO št. 184/10 A z dne 13. aprila 2010 o prerazporeditvi tožeče stranke v Direktorat za logistiko, ki začne veljati 6. aprila 2010, naj se razglasi za nično;

               —

               dodeli naj se odškodnina;

               —

               EESO naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-172/09: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 10. marca 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/23

         Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 10. marca 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-172/09) (1)

   2010/C 148/37

      Jezik postopka: poljščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 167, 18.07.2009


title: Združene zadeve C-131/13, C-163/13 in C-164/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2014 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën/Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)/Staatssecretaris van Financiën (Predhodno odločanje — DDV — Šesta direktiva — Prehodna ureditev trgovine med državami članicami — Blago, odposlano ali prepeljano znotraj Skupnosti — Utaja, storjena v državi članici prihoda blaga — Upoštevanje utaje v državi članici odpošiljanja — Zavrnitev uveljavljanja pravic do odbitka, oprostitve ali vračila — Neobstoj določb nacionalnega prava)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2014 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën/Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)/Staatssecretaris van Financiën
   (Združene zadeve C-131/13, C-163/13 in C-164/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - DDV - Šesta direktiva - Prehodna ureditev trgovine med državami članicami - Blago, odposlano ali prepeljano znotraj Skupnosti - Utaja, storjena v državi članici prihoda blaga - Upoštevanje utaje v državi članici odpošiljanja - Zavrnitev uveljavljanja pravic do odbitka, oprostitve ali vračila - Neobstoj določb nacionalnega prava))
   (2015/C 065/05)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Staatssecretaris van Financiën (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)

      Toženi stranki: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Staatssecretaris van Financiën (C-163/13 in C-164/13)

      Izrek

               1.

               Vprašanji za predhodno odločanje, ki ju je Hoge Raad der Nederlanden predložilo v zadevah C-163/13 in C-164/13, nista dopustni.

               2.

               Šesto direktivo Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, je treba razlagati tako, da morajo nacionalni organi in sodišča pri dobavi znotraj Skupnosti davčnemu zavezancu zavrniti uporabo pravic do odbitka, oprostitve ali vračila davka na dodano vrednost, tudi kadar nacionalno pravo ne vsebuje določb o taki zavrnitvi, če se na podlagi objektivnih elementov ugotovi, da je ta davčni zavezanec vedel ali bi moral vedeti, da je s transakcijo, na katero se sklicuje v utemeljitev navedene pravice, sodeloval pri utaji davka na dodano vrednost, storjeni v okviru dobavne verige.

               3.

               Šesto direktivo 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 95/7, je treba razlagati tako, da je mogoče davčnemu zavezancu, ki je vedel ali bi moral vedeti, da je s transakcijo, na katero se je skliceval v utemeljitev svojih pravic do odbitka, oprostitve ali vračila davka na dodano vrednost, sodeloval pri utaji davka na dodano vrednost, storjeni v okviru dobavne verige, zavrniti uporabo teh pravic ne glede na to, da je bila ta utaja storjena v drugi državi članici od tiste, v kateri se uporaba teh pravic zahteva, in da je ta davčni zavezanec v zadnjenavedeni državi članici spoštoval formalne pogoje za uporabo navedenih pravic, določene z nacionalno zakonodajo.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. maja 2005 v zadevi C-43/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Finanzamt Arnsberg proti Stadt Sundern (Šesta direktiva DDV — Člen 25 — Skupna pavšalna ureditev za kmete — Dajanje lovišč v najem v okviru občinskega gozdarskega podjetja — Izraz „kmetijske storitve“)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/14

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 26. maja 2005
   v zadevi C-43/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Finanzamt Arnsberg proti Stadt Sundern (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člen 25 - Skupna pavšalna ureditev za kmete - Dajanje lovišč v najem v okviru občinskega gozdarskega podjetja - Izraz „kmetijske storitve“)
   (2005/C 182/27)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-43/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Bundesfinanzhof (Nemčija) z dne 27. novembra 2003, ki je na Sodišče prispela dne 4. februarja 2004, v postopku Finanzamt Arnsberg proti Stadt Sundern, je Sodišče (tretji senat) v sestavi A. Rosas (poročevalec), predsednik senata, A. Borg Barthet, A. La Pergola, J. Malenovský in A. Ó Caoimh, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 26. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 25 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da se skupna pavšalna ureditev za kmete uporablja samo za dobavo kmetijskih proizvodov in kmetijskih storitev, kot so opredeljene v odstavku 2 tega člena, in da za druge transakcije, ki jih opravi kmet pavšalist, velja splošna ureditev iz te direktive.

               2.

               Člen 25(2), peta alinea, Direktive 77/388 v povezavi s Prilogo B k le-tej je treba razlagati tako, da dajanje lovišč v najem s strani kmeta pavšalista ni kmetijska storitev v smislu te direktive.

      (1)  UL C 85, 3.4.2004.


title: Zadeva C-303/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil d'État (Francija) 30. maja 2016 – Solar Electric Martinique/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil d'État (Francija) 30. maja 2016 – Solar Electric Martinique/Ministre des finances et des comptes publics
   (Zadeva C-303/16)
   (2016/C 287/19)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Solar Electric Martinique

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Ministre des finances et des comptes publics

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Sodišče Evropske unije se zaprosi, da odloči o vprašanju, ali prodaja in nameščanje fotonapetostnih panelov in sončnih grelnikov vode na stavbe ali za preskrbo stavb z električno energijo ali toplo vodo pomenita enotno transakcijo, ki ima naravo gradbenih del v smislu členov 5(5) in 6(1) Šeste direktive z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1), ki sta postala člena 14(3) in 24(1) Direktive z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2).

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-433/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Handens tingsrätt z dne  21. novembra 2005  v zadevi Pubblico Ministero proti Larsu Sandströmu

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/23

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Handens tingsrätt z dne 21. novembra 2005 v zadevi Pubblico Ministero proti Larsu Sandströmu
   (Zadeva C-433/05)
   (2006/C 36/48)
   Jezik postopka: švedščina
   Handens tingsrätt je z odločbo z dne 21. novembra 2005 v zadevi Pubblico Ministero proti Larsu Sandströmu, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 5. decembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Handens tingsrätt predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

                           a)

                           Ali Direktiva 2003/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 94/25/ES o prilagajanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s plovili za rekreacijo, nasprotuje uporabi nacionalnh določb, ki prepovedujejo uporabo vodnih skuterjev v območjih, ki so izven splošnih plovnih poti in voda, za katere so švedski organi izdali določbe o soglasju v skladu s členom 3(1) švedske uredbe o vodnih skuterjih (1993:1053, kot je bila spremenjena z 2004:607)?

                           b)

                           Ali je dopustnost pod vprašanjem 1(a) navedene prepovedi odvisna od pogoja, da so lokalni organi pri presoji možnosti dodelitve soglasja v smislu člena 3(1) ravnali v skladu z zahtevo, da mora biti soglasje vedno dodeljeno za območja, ki izpolnjujejo merila v členu 3(1) do (3)?

               2)

               V nasprotnem primeru, ali členi od 28 do 30 Pogodbe ES nasprotujejo nacionalnim določbam, ki prepovedujejo uporabo vodnih skuterjev, kot je to navedeno pod vprašanjem 1(a), na splošno, ali samo pod pogojem, ki je naveden pod vprašanjem 1(b)?

               3)

               Ne glede na zgoraj navedeno, ali to, da Komisija predhodno ni bila obveščena o sprejetju nove uredbe o prepovedi uporabe vodnih skuterjev dne 20. junija 2004 v smislu Direktiv 83/189/EGS in 98/34/ES, nasprotuje zgoraj navedenim nacionalnim določbam?


title: Zadeva C-196/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) 7. aprila 2016 – Comune di Corridonia/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) 7. aprila 2016 – Comune di Corridonia/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (Zadeva C-196/16)
   (2016/C 251/06)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Comune di Corridonia

      Toženi stranki: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je ob upoštevanju določb člena 191 PDEU in člena 2 Direktive 2011/92/EU (1) združljivo s pravom Skupnosti, da se izvede postopek preverjanja, ali je treba opraviti presojo vplivov na okolje (in morebiti sama presoja vplivov na okolje) po vzpostavitvi obrata, če je nacionalno sodišče razveljavilo dovoljenje, ker potreba po navedeni presoji ni bila predložena v preverjanje, saj je bilo tako preverjanje izvzeto na podlagi nacionalne zakonodaje, ki je v nasprotju s pravom Skupnosti?

      (1)  Direktiva 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 26, str. 1).


title: Zadeva C-589/14: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 29. oktobra 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija (Neizpolnitev obveznosti države — Svobodno opravljanje storitev — Prost pretok kapitala — Obresti glede terjatev, ki niso v obliki vrednostnih papirjev — Davčni odtegljaj — Investicijske družbe, prejemnice teh obresti, s sedežem v Belgiji — Investicijske družbe, prejemnice teh obresti, s sedežem v drugi državi članici ali tretji državi, pogodbenici Sporazuma EGP — Različno obravnavanje — Dokazno breme — Obresti glede terjatev, ki so v obliki vrednostnih papirjev belgijskega izvora — Naložitev teh obresti, kadar so vrednostni papirji vloženi ali pripisani na račun pri finančni ustanovi s sedežem v drugi državi članici ali v tretji državi, pogodbenici Sporazuma EGP — Oprostitev, kadar so vrednostni papirji vloženi ali pripisani na račun pri finančni ustanovi s sedežem v Belgiji)

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/6

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 29. oktobra 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija
   (Zadeva C-589/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Svobodno opravljanje storitev - Prost pretok kapitala - Obresti glede terjatev, ki niso v obliki vrednostnih papirjev - Davčni odtegljaj - Investicijske družbe, prejemnice teh obresti, s sedežem v Belgiji - Investicijske družbe, prejemnice teh obresti, s sedežem v drugi državi članici ali tretji državi, pogodbenici Sporazuma EGP - Različno obravnavanje - Dokazno breme - Obresti glede terjatev, ki so v obliki vrednostnih papirjev belgijskega izvora - Naložitev teh obresti, kadar so vrednostni papirji vloženi ali pripisani na račun pri finančni ustanovi s sedežem v drugi državi članici ali v tretji državi, pogodbenici Sporazuma EGP - Oprostitev, kadar so vrednostni papirji vloženi ali pripisani na račun pri finančni ustanovi s sedežem v Belgiji))
   (2015/C 429/08)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in W. Roels agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnika: J.-C. Halleux in M. Jacobs, agenta)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Belgija s tem, da je ohranila veljavnost določb, v skladu s katerimi so obresti glede terjatev, ki so v obliki vrednostnih papirjev belgijskega izvora, predmet obračuna davčnega odtegljaja, kadar so vrednostni papirji vloženi ali pripisani na račun pri finančni ustanovi s sedežem v drugi državi članici Evropske unije, ki ni Kraljevina Belgija, ali v tretji državi, pogodbenici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, medtem ko so te obresti oproščene davčnega odtegljaja, kadar so navedeni vrednostni papirji vloženi ali pripisani na račun pri finančni ustanovi s sedežem v Belgiji, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 56 PDEU in člena 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Evropska komisija in Kraljevina Belgija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 73, 2.3.2015.


title: Zadeva T-247/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – FairWild Foundation proti UUNT – Wild (FAIRWILD) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Beseda znamka FAIRWILD — Prejšnja besedna znamka Skupnosti WILD — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – FairWild Foundation proti UUNT – Wild (FAIRWILD)
   (Zadeva T-247/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Beseda znamka FAIRWILD - Prejšnja besedna znamka Skupnosti WILD - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 114/53
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: FairWild Foundation (Weinfelden, Švica) (zastopnika: P. Neuwald in S. Müller, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: K. Klüpfel, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelheim, Nemčija) (zastopnik: A. Franke, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. marca 2011 (zadeva R 1014/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Rudolf Wild GmbH & Co. KG in FairWild Foundation.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi FairWild Foundation se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva C-322/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je sprožil K (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člena 63 PDEU in 65 PDEU — Prosti pretok kapitala — Davčna zakonodaja države članice, ki ne dovoljuje odbitka izgube, nastale pri prodaji nepremičnine v drugi državi članici, od dobička, ustvarjenega z odsvojitvijo vrednostnih papirjev v državi članici obdavčitve)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je sprožil K
   (Zadeva C-322/11) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člena 63 PDEU in 65 PDEU - Prosti pretok kapitala - Davčna zakonodaja države članice, ki ne dovoljuje odbitka izgube, nastale pri prodaji nepremičnine v drugi državi članici, od dobička, ustvarjenega z odsvojitvijo vrednostnih papirjev v državi članici obdavčitve)
   2014/C 9/03
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranka v postopku v glavni stvari

   K

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Korkein hallinto-oikeus – Razlaga členov 63 in 65 PDEU – Prosti pretok kapitala – Nacionalna davčna zakonodaja, ki osebi, ki je neomejena davčna zavezanka, ne dovoljuje odbitka izgube, nastale pri prodaji nepremičnine v drugi državi članici, od dobička, ustvarjenega z odsvojitvijo vrednostnih papirjev v državi članici obdavčitve

      Izrek

   Člena 63 PDEU in 65 PDEU ne nasprotujeta davčni ureditvi države članice, kakršna je v postopku v glavni stvari, ki davčnemu zavezancu, ki prebiva v tej državi članici in je v njej neomejeni davčni zavezanec za dohodnino, ne dovoljuje, da bi izgube, nastale pri odsvojitvi nepremičnine v drugi državi članici, odbil od dohodka iz finančnega kapitala, ki je obdavčljiv v prvi državi članici, medtem ko bi bilo to pod nekaterimi pogoji mogoče, če bi bila nepremičnina v prvi državi članici.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva C-426/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgerichtshof z dne  22. novembra 2005  v zadevi Tele2 UTA Telecommunication GmbH proti Telekom-Control-Kommission

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/9

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgerichtshof z dne 22. novembra 2005 v zadevi Tele2 UTA Telecommunication GmbH proti Telekom-Control-Kommission
   (Zadeva C-426/05)
   (2006/C 22/17)
   Jezik postopka: nemščina
   Verwaltungsgerichtshof je s sklepom z dne 22. novembra 2005 v zadevi Tele2 UTA Telecommunication GmbH proti Telekom-Control-Kommission, ki ga je sodno tajništvo prejelo 1. decembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Verwaltungsgerichtshof predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se člena 4 in 16 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (1) razlaga tako, da se pod „zadevnimi strankami“ razume tudi taka podjetja, ki na zadevnem trgu delujejo kot konkurenti, z ozirom na katerega mu niso naložene, ohranjene ali spremenjene specifične obveznosti?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:
               Ali člen 4 Direktive 2002/21/ES v nasprotju z nacionalnim predpisom, ki predvideva, da ima zgolj podjetje z ozirom na katero so naložene, spremenjene ali odpravljene obveznosti, status stranke v postopku analize trga?

      (1)  UL L 108, str. 33.


title: Zadeva T-2/05: Tožba ReckittBenckiser N.V. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 4. januarja 2005

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/22

         Tožba ReckittBenckiser N.V. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 4. januarja 2005
   (Zadeva T-2/05)
   (2005/C 69/40)
   Jezik postopka: angleščina
   ReckittBenckiser N.V., s sedežem v Hoofddorpu (Nizozemska), ki jo zastopa G.S.P. Vos, lawyer, je dne 4. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo Odbora za pritožbe UUNT;

               —

               dovoli registracijo znamke Skupnosti številka 1 155 712;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Tridimenzionalna znamka v obliki bele in modre pravokotne tablete z okroglim belim središčem za proizvode razredov 1 in 3 (kemični proizvodi za industrijske namene, belilni preparati in ostale snovi, ki se uporabljajo za pranje perila, …) št. prijave 1 156 595

               Odločba preizkuševalca:

               Zavrnitev prijave

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Kršitev člena 7(1)(b)Uredbe Sveta (ES) št. 40/94


title: Zadeva T-718/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2015 – Hong Kong Group/UUNT – WE Brand (W E) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti W E — Prejšnja besedna znamka Skupnosti WE — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.° 207/2009)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/53

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2015 – Hong Kong Group/UUNT – WE Brand (W E)
   (Zadeva T-718/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti W E - Prejšnja besedna znamka Skupnosti WE - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009))
   (2016/C 027/68)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hong Kong Group Oy (Vantaa, Finska) (zastopnik: J.-H. Spåre, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: WE Brand Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: R. van Oerle in E. de Groot, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. avgusta 2014 (zadeva R 2305/2013-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama WE Brand Sàrl in Hong Kong Group Oy.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 4. avgusta 2014 (zadeva R 2305/2013-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama WE Brand Sàrl in Hong Kong Group Oy in odločba oddelka za ugovore UUNT z dne 30. septembra 2013 se razveljavita.

               2.

               Ugovor se zavrne.

               3.

               UUNT in družba WE Brand poleg svojih stroškov nosita tudi stroške družbe Hong Kong Group, vključno z nujnimi izdatki, ki jih je družba Hong Kong Group priglasila zaradi postopka pred odborom za pritožbe UUNT.

      (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Zadeva T-661/11: Tožba, vložena 21. decembra 2011 – Italija proti Komisiji

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/32

         Tožba, vložena 21. decembra 2011 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-661/11)
   2012/C 49/57
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2011) 7105 z dne 14. oktobra 2011 naj se v delu, v katerem iz financiranja Skupnosti izključuje in nalaga v breme proračuna Italijanske republike nekatere izdatke v okviru Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja, razglasi za ničen.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep v tej zadevi je rezultat dveh preiskav, ki jih je začela Komisija, za tržna leta za mleko 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 in 2006/2007, in v zvezi s tem se s tem sklepom v breme Italije predlaga finančni popravek v skupni višini 85 625 455,00 EUR.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja:

               (a)

               Kršitev in/ali napačna uporaba člena 11 Uredbe (ES) št. 885/2006 (1) z dne 21. junija 2006 in Smernic za izračun finančnih posledic ob pripravi odločbe o potrditvi obračuna jamstvenega oddelka EKUJS, Dokument št. VI/5330/97 sprejet 23. decembra 1997 in kršitev člena 230 Pogodbe ES zaradi zlorabe pooblastil.

         Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je uporaba pavšalnega popravka v obravnavanem primeru nedopustna, saj je bilo po izvedbi pregledov – čeprav v nekaterih primerih pozno – mogoče ugotoviti morebitna „nezadostna pojasnila“, naložiti sankcije avtorjem lažnih izjav, ter tako izterjati dodatne dajatve, ki bi jih bilo treba plačati, ter tako preprečiti nastanek gospodarske škode skladom Skupnosti zaradi nezadostnih prihodkov.

               (b)

               Kršitev in/ali napačna razlaga členov 21 in 22(1)(b) Uredbe (ES) št. 595/2004 (2) z dne 30. marca 2004.

         Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da se veljavna zakonodaja v zvezi s pregledi kupcev ne nanaša na število teh pregledov, temveč na odstotek mleka, ki ga je treba pregledati, in ki mora predstavljati najmanj 40 % mleka priglašenega pred popravkom za zadevno obdobje. Očitno je namreč, da je dejavnik tveganja za sistem financiranja EKUJS tesno povezan s celotno količino mleka proizvedenega v posamezni državi članici. In prav na podlagi te količine je treba presojati tveganje za škodo, ki lahko za sklade Skupnosti nastane zaradi neplačila dodatne dajatve.

               (c)

               Kršitev in/ali napačna uporaba že člena 11 že navedene Uredbe (ES) št. 885/2006 z dne 21. junija 2006 in Smernic za izračun finančnih posledic ob pripravi odločbe o potrditvi obračuna jamstvenega oddelka EKUJS, Dokument št. VI/5330/97 sprejet 23. decembra 1997 ter kršitev načela sorazmernosti in kršitev člena 230 Pogodbe ES zaradi zlorabe pooblastil.

         Po mnenju države članice, ki je tožeča stranka, je Komisija za oceno možnega presežka kvote in posledične višine dajatve uporabila odstotek finančnega popravka, k čemur je prištela presežek kvote nacionalne proizvodnje, in ga za zaključni račun ločeno porazdelila na posamezne dežele, v katerih se izvaja nadzor. Toda, s tovrstnim pristopom koncept pavšalnega popravka pomeni samovoljnost, ki pomeni kršitev načela sorazmernosti.

               (d)

               Tožeča stranka nazadnje trdi, da je bil kršen in/ali napačno uporabljen člen 253 Pogodbe ES zaradi neobrazložitve ali nezadostne obrazložitve.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 885/2006 z dne 21. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede akreditacije plačilnih agencij in drugih organov ter potrditve obračunov Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 171, str. 90-110).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 595/2004 z dne 30. marca 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1788/2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov


title: Zadeva T-656/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2016 – Peri/EUIPO (Oblika spojke za opaž) (Znamka Evropske unije — Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije — Oblika spojke za opaž — Absolutni razlog za zavrnitev — Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike blaga, ki je nujna za dosego tehničnega učinka — Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2016 – Peri/EUIPO (Oblika spojke za opaž)
   (Zadeva T-656/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije - Oblika spojke za opaž - Absolutni razlog za zavrnitev - Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike blaga, ki je nujna za dosego tehničnega učinka - Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 287/24)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Peri GmbH (Weißenhorn, Nemčija) (zastopnika: A. Bognár in M. Eck, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. junija 2014 (zadeva R 1178/2013-1) v zvezi s postopkom zahteve za registracijo tridimenzionalnega znaka oblike spojke za opaž kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Peri GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 388, 3.11.2014.


title: Zadeva T-587/10: Tožba, vložena 29. decembra 2010 – Interspeed proti Komisiji

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/17

         Tožba, vložena 29. decembra 2010 – Interspeed proti Komisiji
   (Zadeva T-587/10)
   2011/C 89/40
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Interspeed Holding Kompanija, A.D. (Beograd, Republika Srbija) (pooblaščenec dr. Marko Bošnjak, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke:

               —

               tožena stranka naj bo obsojena na plačilo odškodnine tožeči stranki zaradi izgubljenega dobička, izgubljenega dohodka in zmanjšanja vrednosti premoženja v skupni višini 131 879 601 EUR z dodatnimi pripadki, ki obsegajo zamudne obresti na vloženi odškodninski zahtevek od dneva vložitve te tožbe do plačila, in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve:

   Tožeča stranka s tožbo na podlagi členov 256 in 268 Pogodbe o delovanju Evropske unije predlaga, naj Splošno sodišče toženo stranko obsodi na plačilo odškodnine tožeči stranki zaradi izgubljenega dobička, izgubljenega dohodka in zmanjšanja vrednosti premoženja v skupni višini 131 879 601 EUR z dodatnimi pripadki, ki obsegajo zamudne obresti na vloženi odškodninski zahtevek od dneva vložitve te tožbe do plačila in se izračunajo na podlagi obrestne mere, ki jo je za zadevno obdobje določila Evropska centralna banka za operacije glavnega financiranja, povečane za dve točki, ter odvetniške in druge sodne stroške tožeče stranke, ki jih bo priglasil v tem postopku.
   Če Splošno sodišče zahtevku tožeče stranke ne bi ugodilo, tožeča stranka predlaga, naj Splošno sodišče glede stroškov postopka na podlagi določbe 87(3) člena Poslovnika odloči, da vsaka stranka nosi svoje stroške postopka.
   Tožeča stranka za utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je Evropska agencija za obnovo (v nadaljevanju: EAO) ravnala nezakonito, ker je:

               —

               19. decembra 2006 razpisala tender;

               —

               22. decembra 2006 razpisala oglas za izbiro izvajalca del na območju mejnega prehoda Preševo;

               —

               10. maja 2007 sklenila pogodbo za izvajanje del na mejnem prehodu Preševo št. 04SERO 1105004;

               —

               plačala projektiranje rekonstrukcije mejnega prehoda Preševo;

               —

               izbrala in plačala izvajalca del Putevi Užice A.D.;

               —

               izbrala in imenovala nadzorni organ EGI S BCEOM International s.a. za izvajanje rekonstrukcije in plačala ta nadzor v višini 180 850 EUR po pogodbi o rekonstrukciji in nadzoru št. 06SERO 1102/008-1713 81 z dne 16. decembra 2008 ter pogodbi št. 04SERO 1105/00 1-162954 z dne 24. septembra 2004 s pogodbeno vrednostjo 606 276,39 EUR;

               —

               kupila opremo za mejni prehod (zabojniki, zapornice ipd.);

               —

               nastopala kot investitor rekonstrukcije in neposredno koordinirala ter spremljala svojo investicijo prek svojega urada v Beogradu.

         Tožeča stranka tudi trdi, da je na podlagi omenjenih ravnanj EAO nedopustno posegla v njena legitimna in pravno zavarovana pričakovanja in upravičenja, ki jih je tožeča stranka lahko izvrševala do decembra 2007 (kolikor se to nanaša na prodajalno) oziroma do 7. maja 2009 (kolikor se to nanaša na upravičenja v okviru blagovno-carinskega terminala) in ki pomenijo izraz pravice do mirnega uživanja premoženja, ki je ena od temeljnih pravic, ki je med drugim zagotovljena s členom 1 Protokola št. 1 h Konvenciji Sveta Evrope o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da je omenjeno ravnanje EAO pomenilo očitno in resno kršitev splošnih pravnih načel, ki so v tej konkretni zadevi predvsem načelo zakonitih pričakovanj, pravica do mirnega uživanja premoženja, načelo sorazmernosti in načelo preglednosti. Na očitnost in resnost kršitve kaže med drugim višina škode, ki jo je utrpel tožnik.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da ji je zaradi ravnanja EAO nastala premoženjska škoda zaradi:

               —

               izgubljenega dobička zaradi nemožnosti pridobivanja prihodkov na blagovno carinskem-terminalu, pri čemer ta škoda znaša 56 838 141 EUR;

               —

               izgubljenega dobička zaradi nemožnosti pridobivanja prihodkov od prodajalne na območju mejnega prehoda Preševo, pri čemer ta škoda znaša 46 800 000 EUR;

               —

               izgubljenega dohodka zaradi nemožnosti pridobivanja najemnine in drugih prihodkov iz nakupovalnega središča v neposredni bližini mejnega prehoda Preševo, pri čemer ta škoda znaša 42 681 600 EUR.

         Tretjič, tožeča stranka trdi, da je škoda, ki jo je utrpela, nedvomno posledica „rekonstrukcijskih“ dejavnosti na območju mejnega prehoda Preševo, ki jih je načrtovala in sprožila EAO.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da je bila EAO v celoti seznanjena z dejstvom, da je tožeča stranka imetnik zgoraj navedenih pravic na območju mejnega prehoda Preševo, tako da je vedoma posegla v pravice tožeče stranke.


title: Zadeva C-516/15 P: Pritožba, ki so jo Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH in Akzo Nobel Chemicals BV vložile 24. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-47/10, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, Akcros Chemicals Ltd/Evropska komisija

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/22

         Pritožba, ki so jo Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH in Akzo Nobel Chemicals BV vložile 24. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-47/10, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, Akcros Chemicals Ltd/Evropska komisija
   (Zadeva C-516/15 P)
   (2015/C 406/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV (zastopnika: C. Swaak, R. Wesseling, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Akcros Chemicals Ltd

      Predlogi

   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 v zadevi T-47/10 v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da je globi, ki sta bili prvotno naloženi družbama Akzo Nobel Chemicals GmbH in Akzo Nobel Chemicals B.V. za sodelovanje pri kršitvah, še vedno mogoče zahtevati od družbe Akzo Nobel N.V. po tem, ko je Splošno sodišče ti globi odpravilo; in

               —

               razglasi ničnost odločbe iz leta 2009 v delu, v katerem je ugotovljeno sodelovanje družb Akzo Nobel Chemicals GmbH in AkzoNobel Chemicals B.V. pri kršitvah, zlasti njena člena 1(1)(b) in 1(2)(b); in

               —

               razglasi ničnost odločbe iz leta 2009 v delu, v katerem je družbi Akzo Nobel N.V. pripisana odgovornost in/ali naložena globa iz naslova nezakonitega ravnanja družb Akzo Nobel Chemicals GmbH and AkzoNobel Chemicals B.V, zlasti njen člen 1(1)(a) za obdobje od 24. februarja 1987 do 28. junija 1993 in člen 1(2)(a) za obdobje od 11. septembra 1991 do 28. junija 1993 ter/ali člen 2(6) in (23); ali

               —

               podredno, razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 v zadevi T-47/10 in zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču, da vsebinsko ustrezno odloči; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo glede uporabe pravil v zvezi z odgovornostjo matičnih družb s tem, da je ugotovilo, da je odgovornost za plačilo glob, ki sta bili prvotno naloženi hčerinskima družbama in ki ju je Splošno sodišče odpravilo, še vedno mogoče pripisati družbi Akzo Nobel N.V.
   V položaju, kakršen je v obravnavani zadevi, ko je odgovornost matične družbi v celoti izvedena iz odgovornosti njenih hčerinskih družb, odgovornost te matične družbe ne more preseči odgovornosti njenih hčerinskih družb. Zato bi morala odprava glob, ki sta bili naloženi družbama Akzo Nobel Chemicals GmbH in Akzo Nobel Chemicals B.V., pripeljati do odprave globe, ki je bila naložena družbi Akzo Nobel N.V.
   To še toliko bolj velja v obravnavani zadevi, v kateri bi morala odprava glob, ki sta bili naloženi družbama Akzo Nobel Chemicals GmbH in Akzo Nobel Chemicals B.V., povzročiti, da se odločba v zvezi s tema pravnima subjektoma v celoti razglasi za nično.
   Komisija je bila leta 2011 po izdani sodbi Sodišča v zadevi ArcelorMittal soočena z dejstvom, da je njena pristojnost za naložitev globe družbam Elementis in Ciba/BASF zastarala. Komisija se je nato odločila preklicati svojo odločbo iz leta 2009 v delu, v katerem je bila naslovljena na kateri koli pravni subjekt teh dveh skupin družb.
   Če bi Komisija ubrala enak pristop v zvezi z družbama Akzo Nobel Chemicals GmbH in Akzo Nobel Chemicals B.V., ki sta bili v enakem položaju, bi preklicala svojo odločbo, v kateri je bilo ugotovljeno, da sta ta subjekta sploh sodelovala pri kršitvi. Če bi bila ta enaka položaja obravnavana enako, se vprašanje pripisa odgovornosti sploh ne bi pojavilo, saj ne bi bilo niti potrebe niti pravne podlage za pripis kakršne koli odgovornosti za plačilo globe družbi Akzo Nobel N.V.


title: Zadeva C-349/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 25. junija 2013 – Minister Finansów proti Oil Trading Poland sp. z. o.o. w Szczecinie

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 25. junija 2013 – Minister Finansów proti Oil Trading Poland sp. z. o.o. w Szczecinie
   (Zadeva C-349/13)
   2013/C 274/07
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister Finansów

      Tožena stranka: Oil Trading Poland sp. z. o.o. w Szczecinie

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 3(3) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (1) (UL L 76, str. 1, s poznejšimi spremembami; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 179) – oziroma zdaj člen 1(3)(a) in prvi odstavek Direktive Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (2) (UL L 9, str. 12, s poznejšimi spremembami) – razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica mazalna olja, označena s tarifnimi oznakami KN od 2710 19 71 do 2710 19 99, ki se uporabljajo za drug namen kot za pogonsko gorivo ali gorivo za ogrevanje, obdavči s trošarino v skladu s pravili, ki se uporabljajo za usklajeno trošarino od potrošnje energentov?

      (1)  UL L 76, str. 1.

      (2)  UL L 9, str. 12.


title: Zadeva C-487/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Združeno kraljestvo) — L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie proti Bellure NV, Malaika Investments Ltd, ki posluje kot Honey pot cosmetic & Perfumery Sales , Starion International Ltd (Direktiva 89/104/EGS — Znamke — Člen 5(1) in (2) — Uporaba pri primerjalnem oglaševanju — Pravica do prepovedi te uporabe — Neupravičena korist na podlagi ugleda — Vplivanje na naloge znamke — Direktiva 84/450/EGS — Primerjalno oglaševanje — Člen 3a(1)(g) in (h) — Pogoji za dopustnost primerjalnega oglaševanja — Nepošteno okoriščanje z ugledom blagovne znamke — Predstavljanje blaga kot imitacije ali kopije)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Združeno kraljestvo) — L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie proti Bellure NV, Malaika Investments Ltd, ki posluje kot „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“, Starion International Ltd
   (Zadeva C-487/07) (1)

   (Direktiva 89/104/EGS - Znamke - Člen 5(1) in (2) - Uporaba pri primerjalnem oglaševanju - Pravica do prepovedi te uporabe - Neupravičena korist na podlagi ugleda - Vplivanje na naloge znamke - Direktiva 84/450/EGS - Primerjalno oglaševanje - Člen 3a(1)(g) in (h) - Pogoji za dopustnost primerjalnega oglaševanja - Nepošteno okoriščanje z ugledom blagovne znamke - Predstavljanje blaga kot imitacije ali kopije)
   2009/C 180/09
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie

      Tožene stranke: Bellure NV, Malaika Investments Ltd, ki posluje kot „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“, Starion International Ltd

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Court of Appeal (Civil Division) — Razlaga člena 5(1)(a) in (b) Direktive 89/104/EGS: Prva direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 40, str. 1), ter člena 3a(1)(g) in (h) Direktive Sveta 84/450/EGS z dne 10. septembra 1984 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o zavajajočem oglaševanju (UL L 250, str. 17), kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES z dne 6. oktobra 1997 (UL L 290, str. 18) — Uporaba registrirane blagovne znamke konkurenta s strani trgovca v oglasu za njegove proizvode ali storitve zaradi primerjave z značilnostmi in zlasti vonjem proizvodov, ki jih je dal na trg konkurent

      Izrek

               1)

               Člen 5(2) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da se za obstoj nepoštenega izkoriščanja razlikovalnega značaja ali ugleda znamke v smislu te določbe ne zahteva niti obstoj verjetnosti zmede niti obstoj tveganja oškodovanja razlikovalnega značaja ali ugleda znamke oziroma, splošneje, imetnika te znamke. Koristi, ki jih imajo tretje osebe zaradi uporabe znaka, ki je podoben ugledni znamki, so te tretje osebe pridobile nepošteno, kadar se skušajo s to uporabo obesiti na ugled ugledne znamke zaradi pridobitev ugodnosti njene privlačnosti, ugleda in njene veljave ter brez finančnega nadomestila izkoristiti tržna prizadevanja imetnika znamke za ustvarjenje in ohranitev njene podobe.

               2)

               Člen 5(1)(a) Direktive 89/104 je treba razlagati tako, da lahko imetnik registrirane znamke tretjim osebam v primerjalnem oglaševanju prepove uporabo znaka, ki ne izpolnjuje vseh pogojev za dopustnost iz člena3a(1) Direktive Sveta 84/450/EGS z dne 10. septembra 1984 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/55/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. oktobra 1997, znaka, ki je enak znamki za enako blago ali storitve, za katere je registrirana znamka, kadar ta uporaba ne more ogroziti bistvene naloge blagovne znamke kot označbe porekla blaga ali storitev, pod pogojem, da ta uporaba vpliva ali lahko vpliva na naloge znamke.

               3)

               Člen 3a(1) Direktive 84/450, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/55, je treba razlagati tako, da oglaševalec, ki pri primerjalnem oglaševanju izrecno ali implicitno navede, da je proizvod, ki ga trži, imitacija proizvoda z ugledno znamko, predstavlja „blago ali storitev kot imitacijo ali kopijo“ v smislu tega člena 3a(1)(h). Korist, ki jo ima oglaševalec zaradi takega nezakonitega primerjalnega oglaševanja, je treba šteti za „neupravičeno korist“ na podlagi ugleda te znamke v smislu člena 3a(1)(g).

      (1)  UL C 8, 12.1.2008.


title: Zadeva T-46/17: Tožba, vložena 26. januarja 2017 – TDH Group/EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/39

         Tožba, vložena 26. januarja 2017 – TDH Group/EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)
   (Zadeva T-46/17)
   (2017/C 078/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: TDH Group (Bruselj, Belgija) (zastopnik: D. Chen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Comercial de Servicios Agrigan, SA (Huesca, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 203 373 v zvezi s figurativno znamko, ki vsebuje besedne elemente „Pet Cuisine“

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe EUIPO z dne 10. novembra 2016 v zadevi R 685/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               naloži EUIPO plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-213/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2013 – Elitaliana proti Eulex Kosovo (Ničnostna tožba — Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Helikopterska podpora misiji Eulex Kosovo — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Neobstoj lastnosti tožene stranke — Nedopustnost)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/80

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2013 – Elitaliana proti Eulex Kosovo
   (Zadeva T-213/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Helikopterska podpora misiji Eulex Kosovo - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Neobstoj lastnosti tožene stranke - Nedopustnost)
   2013/C 225/178
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Elitaliana SpA (Rim, Italija) (zastopnik: R. Colagrande, odvetnik)

      Tožena stranka: Eulex Kosovo (Priština, Kosovo) (zastopnik: G. Brosadola Pontotti, solicitor)

      Predmet

   Predlog, ki se nanaša, prvič, na razglasitev ničnosti ukrepov, ki jih je Eulex Kosovo sprejelo pri oddaji naročila drugemu ponudniku v okviru postopka javnega naročila „EuropeAid/131516/D/SER/XK – helikopterska podpora misiji EULEX na Kosovu (UL 2012/S 92-151033)“ in, drugič, na naložitev plačila odškodnine s strani Eulex Kosovo za povrnitev škode, ki je nastala zato, ker to naročilo ni bilo oddano tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družbi Elitaliana SpA se naloži plačilo stroškov, skupaj s stroški v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 200, 7.7.2012.