title: Zadeva C-319/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 3. julija 2014 – B&S Global Transit Center BV proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/39

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 3. julija 2014 – B&S Global Transit Center BV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-319/14)
   2014/C 315/63
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: B&S Global Transit Center BV

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 203 in 204 CZ (1) [carinskega zakonika] v povezavi s členom 859 (zlasti točka 6) IU-CZ (2) [Uredbe za izvajanje carinskega zakonika] razlagati tako, da v primerih, v katerih zunanji skupnostni tranzitni postopek sicer ni bil končan, vendar so bili predloženi dokumenti, ki dokazujejo, da je blago zapustilo carinsko območje Evropske unije, to nedokončanje ne povzroči nastanka carinskega dolga ob uvozu zaradi odstranitve blaga izpod carinskega nadzora v smislu člena 203 CZ, temveč načeloma nastanek carinskega dolga na podlagi člena 204 CZ?

               2.

               Ali je treba člen 859, točka 6, IU-CZ razlagati tako, da ta določba zadeva izključno neizpolnitev (ene izmed) obveznosti v povezavi s (ponovnim) izvozom blaga, kot je opisano v členih 182 in 183 CZ? Ali pa je treba besedno zvezo „brez izvedbe potrebnih formalnosti“ razumeti tako, da „potrebne formalnosti“ pomenijo tudi formalnosti, ki se urejajo pred (ponovnim) izvozom, da bi se dokončal carinski postopek, v katerega je bilo blago dano?

               3.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 859, tretja alinea, IU-CZ razlagati tako, da okoliščina, da niso bile opravljene carinske formalnosti, navedene v drugem vprašanju, ne preprečuje, da bi se v primeru, kakršen je ta – v katerem je z dokumenti dokazano, da je blago po tranzitu znotraj Unije zapustilo carinsko območje Evropske Unije – domnevalo, da je izpolnjen pogoj, da „so naknadno izpolnjene vse formalnosti, potrebne za ureditev položaja blaga“?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).

      (2)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3).


title: Zadeva T-113/09: Tožba, vložena 19. marca 2009 — PromoCell bioscience alive proti UUNT (SupplementPack)

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/16

         Tožba, vložena 19. marca 2009 — PromoCell bioscience alive proti UUNT (SupplementPack)
   (Zadeva T-113/09)
   2009/C 129/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PromoCell bioscience alive GmbH Biomedizinische Produkte (Heidelberg, Nemčija) (zastopnica: K. Mende, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 15. januarja 2009 v zadevi R 996/2008-4 naj se razveljavi in

               —

               plačilo stroškov postopka naj se naloži toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SupplementPack“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 3, 5, 41 in 42 (prijava št. 5 433 883)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94, saj naj bi prijavljena znamka imela potrebni razlikovalni učinek in naj ne bi bilo zahteve po razpoložljivosti


title: Zadeva C-577/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 21. novembra 2011 – DKV Belgium proti Association belge des consommateurs test-achats ASBL

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 21. novembra 2011 – DKV Belgium proti Association belge des consommateurs test-achats ASBL
   (Zadeva C-577/11)
   2012/C 32/25
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: DKV Belgium

      Nasprotna stranka: Association belge des consommateurs test-achats ASBL

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 29[, drugi odstavek,] in 39(3) Direktive 92/49/EGS (1) ter člen 8(3)[, tretji pododstavek,] Direktive 73/239/EGS (2) na eni strani ter člena 49 PDEU in 56 PDEU na drugi strani razlagati tako, da države članice za pogodbe o zdravstvenem zavarovanju, ki niso povezane s poklicno dejavnostjo, ne smejo uvesti določb, v skladu s katerimi je mogoče premijo, franšizo in storitev ob letnem roku za plačilo premije prilagajati samo:

               —

               na podlagi indeksa cen življenjskih potrebščin;

               —

               na podlagi enega ali več posebnih indeksov, glede na stroške storitev, ki jih krijejo zasebne pogodbe o zdravstvenem zavarovanju [imenovan „zdravstveni indeks“], če in kolikor spremembe navedenega ali navedenih indeksov presegajo indeks cen življenjskih potrebščin;

               —

               z dovoljenjem upravnega organa, pristojnega za nadzor nad zavarovalnicami, ki odloča na zahtevo zadevne zavarovalnice, če navedeni organ ugotovi, da – ne glede na prilagoditve, izračunane na podlagi indeksov iz prejšnjih odstavkov – uporaba premijske stopnje te zavarovalnice povzroča ali bi lahko povzročila izgube, s čimer ji omogoči, da sprejme ukrepe, s katerimi uravnoteži premijske stopnje in lahko prilagodi pogoje kritja?

      (1)  Direktiva Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6 zvezek, 1 str. 346).

      (2)  Prva Direktiva Sveta 73/239/EGS z dne 24. junija 1973 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja razen življenjskega zavarovanja (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 14).


title: Zadeva T-185/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. maja 2009 — Klein Trademark Trust proti UUNT — Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti CK CREACIONES KENNYA — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti CK Calvin Klein in prejšnje nacionalne figurativne znamke CK — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/36

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. maja 2009 — Klein Trademark Trust proti UUNT — Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA)
   (Zadeva T-185/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti CK CREACIONES KENNYA - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti CK Calvin Klein in prejšnje nacionalne figurativne znamke CK - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   2009/C 153/69
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Calvin Klein Trademark Trust (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopniki: T. Andrade Boué, I. Lehmann Novo in A. Hernández Lehmann, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Zafra Marroquineros, SL (Caravaca de la Cruz, Španija) (zastopnik: J. Martín Álvarez, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. marca 2007 (zadeva R 314/2006-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Calvin Klein Trademark Trust in Zafra Marroquineros, SL

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Calvin Klein Trademark Trust se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007.


title: Zadeva T-60/12: Tožba, vložena 6. februarja 2012 – Western Digital in Western Digital Ireland proti Komisiji

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/26

         Tožba, vložena 6. februarja 2012 – Western Digital in Western Digital Ireland proti Komisiji
   (Zadeva T-60/12)
   2012/C 98/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Western Digital Corp. (Dover, Delaware, Združene države) in Western Digital Ireland, Ltd (Grand Cayman, Kajmanski otoki) (zastopniki: F. González Díaz, odvetnik, R. Patel, Solicitor in P. Stuart, Barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               toženi stranki naloži predložitev vprašalnikov, ki jih je poslala tretjim osebam med prvo in drugo fazo svoje preiskave glede prevzema v zvezi s trdimi diski družbe Samsung Electronics Co. Ltd., ki ga je predlagala družba Seagate;

               —

               toženi stranki naloži, naj odobri vpogled v njen spis v stanju, v kakršnem je bil pred in po priglasitvi transakcije Seagate/Samsung, vključno z zlasti nezaupnimi različicami celotne korespondence in evidenco stikov med družbama Seagate in Samsung ter Komisijo do dne priglasitve in vsemi internimi obvestili Komisije – tako v zadevi Seagate/Samsung kot v zadevi Western Digital Ireland/Viviti Technologies – v zvezi s prednostjo obeh transakcij;

               —

               za nična razglasi člena 2 in 3 Odločbe Evropske komisije z dne 23. novembra 2011 v zadevi COMP/M.6203 – Western Digital Ireland/Viviti Technologies v zvezi s postopkom na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (1) in po potrebi člen 1 te odločbe; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izpodbijana odločba je nepravilna, ker je bilo sprejeto in/ali uporabljeno tako imenovano „pravilo o prednosti“, saj

                           —

                           Komisija ni pristojna za sprejetje pravila o prednosti na podlagi dne priglasitve;

                           —

                           je pravilo o prednosti nazakonito ter krši splošni načeli pravičnosti in dobrega upravljanja;

                           —

                           je Komisija kršila načelo varstva legitimnih pričakovanj tožečih strank, da se bo transakcija presojala kot združitev „5 na 4“;

                           —

                           je Komisija z nesorazmerno zahtevo za informacije pred priglasitvijo kršila načela dobrega upravljanja, pravičnosti in prepovedi diskriminacije ker tožečima strankama očitno ni dala možnosti, da bi bili prvo priglašeni transakciji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: izpodbijana odločba je nepravilna, ker je bilo tožečima strankama preprečeno, da bi izvajali svoj pravico do obrambe, saj:

                           —

                           tožeči stranki nista imeli možnosti izpodbijati trditev, izjav in domnev, ki so del izpodbijane odločbe vendar niso del obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah;

                           —

                           tožeči stranki nista imeli možnosti analizirati upoštevne podatke in informacije, ki jih je imela Komisija.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je v izpodbijani odločbi napačno uporabila pravo in se oprla na dokaze, ki so vsebinsko nepravilni, nezanesljivi in na katerih ni mogoče utemeljevati iz njih izvedenih sklepov ter temeljijo na napačni uporabi prava.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: z izpodbijano odločbo se krši temeljno načelo prava EU, ker nalaga nesorazmerne korektivne ukrepe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40).


title: Zadeva C-315/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Monomeles Protodikio Verias (Grčija) 7. junija 2006 — Georgios Diamantis in drugi proti Fanco AE

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Monomeles Protodikio Verias (Grčija) 7. junija 2006 — Georgios Diamantis in drugi proti Fanco AE
   (Zadeva C-315/06)
   (2006/C 224/48)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Monomeles Protodikio Verias
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Georgios Diamantis in drugi

      Tožena stranka: Fanco AE
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali se za kolektivne odpuste zaradi dokončnega prenehanja delovanja podjetja ali obrata, o katerem je odločil delodajalec prostovoljno brez predhodne sodne odločbe, uporabljajo določbe direktive 75/129/EGS (1) v skladu s členom 1(2)(d) glede na to, da grško pravo ne določa, da je treba pred dokončnim prenehanjem podjetja ali obrata, do katerega pride zgolj na pobudo delodajalca, izdati sodno odločbo?

      (1)  UL L 48, 22.2.1975, str. 29.


title: Zadeva T-156/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2012 – Since Hardware (Guangzhou) proti Svetu ( „Damping — Uvoz likalnih desk s poreklom iz Kitajske — Uvedba postopka proti samo eni družbi — Tržnogospodarska obravnava — Rok treh mesecev, določen v členu 2(7)(c), druga alinea, Uredbe (ES) št. 1225/2009 — Dokazno breme — Ugotovitev škode“ )

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2012 – Since Hardware (Guangzhou) proti Svetu
      (Zadeva T-156/11) (1)

      (Damping - Uvoz likalnih desk s poreklom iz Kitajske - Uvedba postopka proti samo eni družbi - Tržnogospodarska obravnava - Rok treh mesecev, določen v členu 2(7)(c), druga alinea, Uredbe (ES) št. 1225/2009 - Dokazno breme - Ugotovitev škode)
      (2012/C 331/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd (Canton, Kitajska) (zastopnika: V. Akritidis in Y. Melin, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: B. Driessen, zastopnik, skupaj z B. O’Connorjem, solicitor, in S. Gubelom, odvetnikom)

         Intervenienti v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: S. Thomas in H. van Vliet, zastopnika), Vale Mill (Rochdale) Ltd (Rochdale, Združeno kraljestvo) in Colombo New Scal SpA (Rovagnate, Italija) (zastopnika: G. Berrisch, odvetnik, in N. Chesaites, barrister)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1243/2010 z dne 20. decembra 2010 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz likalnih desk s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jih proizvaja družba Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd. (UL L 338, str. 22).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd se naloži plačilo njenih stroškov, stroškov Sveta Evropske unije ter stroškov družb Vale Mill (Rochdale) Ltd in Colombo New Scal SpA.

                  3.

                  Evropska komisija nosi lastne stroške.

         (1)  UL C 120, 16.4.2011.


title: Zadevi F-159/12 in F-161/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. aprila 2015 – CJ proti ECDC (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Pogodba za določen čas — Odpoved — Izguba zaupanja — Pravica do izjave — Kršitev)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/48

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. aprila 2015 – CJ proti ECDC
   (Zadevi F-159/12 in F-161/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Pogodba za določen čas - Odpoved - Izguba zaupanja - Pravica do izjave - Kršitev))
   (2015/C 198/66)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CJ (zastopnik: V. Kolias, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (zastopniki: najprej R. Trott, zastopnik, A. Duron in D. Waelbroeck, odvetnika, nato J. Mannheim in A. Daume, zastopnika, A. Duron in D. Waelbroeck, odvetnika)

      Predmet v zadevi F-159/12

   Predlog za razglasitev odločbe o odpovedi pogodbe tožeči stranki, za ponovno zaposlitev tožeče stranke na njenem delovnem mestu in za plačilo razlike med plačo, ki bi jo morala še naprej dobivati in odškodnino, ki jo je prejela, skupaj z zamudnimi obrestmi.

      Predmet v zadevi F-161/12

   Predlog za plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo, povzročeno tožeči stranki z odpovedjo pogodbe o zaposlitvi

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 24. februarja 2012 direktorja Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni, ki se nanaša na odpoved pogodbe začasnega uslužbenca CJ, se razglasi za nično.

               2.

               Tožba v zadevi F-159/12 se v preostalem zavrne.

               3.

               Tožba v zadevi F-161/12 se zavrne.

               4.

               V zadevi F-159/12 vsaka stranka nosi svoje stroške.

               5.

               V zadevi F-161/12 CJ nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni.

               6.

               V zadevi F-159/12 se CJ naloži, da Splošnemu sodišču plača 2  000 EUR za povrnitev dela izogibnih stroškov, ki jih je slednji moral plačati.

      (1)  UL C 63, 2.3.2013, str. 26 in UL C 55, 23.2.2013, st. 27.


title: Zadeva C-135/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte di Appello di Torino (Italija) 15. marca 2010 – SCF Consorzio Fonografici proti Marco Del Corso

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte di Appello di Torino (Italija) 15. marca 2010 – SCF Consorzio Fonografici proti Marco Del Corso
   (Zadeva C-135/10)
   2010/C 134/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte di Appello di Torino

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SCF Consorzio Fonografici

      Tožena stranka: Marco Del Corso

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se Rimska konvencija o pravicah, povezanih z avtorskimi pravicami, z dne 26. oktobra 1961, Sporazum TRIPS (The agreement on Trade related Aspects of Intellectual Property Rights; Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine) in Pogodba SOIL (WIPO – World Intellectual Property Organisation; Svetovna organizacija za intelektualno lastnino) o izvedbah in fonogramih (WPPT; MSOILIF) neposredno uporabljajo v pravu Skupnosti?

               2.

               Ali se zgoraj navedeni viri enotnega mednarodnega prava neposredno uporabljajo za zasebna razmerja?

               3.

               Ali pojem „priobčitev javnosti“, vsebovan v navedenih besedilih konvencijskega prava, sovpada s tem pojmom, kot je uporabljen v pravu Skupnosti, to je v direktivah 92/100/EGS (1) in 2001/29/ES (2), ter če je odgovor nikalen, kateri vir mora prevladati?

               4.

               Ali je treba za brezplačno razširjanje fonogramov v prostorih zasebnih zobozdravstvenih ordinacij specialistov odontologije, ki opravljajo gospodarsko dejavnost v svobodnem poklicu, pri čemer je to razširjanje v korist njihovih strank, ki pa imajo do tega dostop neodvisno od svoje volje, šteti, da gre za „priobčitev javnosti“ oziroma za „dajanje na voljo javnosti“ za potrebe uporabe člena 3(2)(b) Direktive 2001/29/ES?

               5.

               Ali taka dejavnost razširjanja daje proizvajalcem fonogramov pravico do nadomestila?

      (1)  UL L 346, str. 61.

      (2)  UL L 167, str. 10.


title: Zadeva F-28/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. junija 2010 – Kipp proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol) (Javni uslužbenci — Osebje Europola — Nepodaljšanje pogodbe — Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas — Člen 6 kadrovskih predpisov Europola — Načelo spoštovanja pravice do obrambe)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/67

      Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. junija 2010 – Kipp proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol)
      (Zadeva F-28/09) (1)

      (Javni uslužbenci - Osebje Europola - Nepodaljšanje pogodbe - Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas - Člen 6 kadrovskih predpisov Europola - Načelo spoštovanja pravice do obrambe)
      (2010/C 288/125)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Michael Kipp (Haag, Nizozemska) (zastopniki: sprva P. de Casparis, odvetnik, nato W. J. Dammingh in N. D. Dane, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol) (zastopniki: D. Neumann in D. El Khoury, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaurjem in R. Van der Houtom, odvetnika)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. junija 2008, s katero je bilo tožeči stranki sporočeno, da ji ni mogoče ponuditi stalnega delovnega mesta, in odločbe z dne 7. januarja 2009 o zavrnitvi pritožbe, ki je bila vložena zoper prvo odločbo.

         Izrek

                  1.

                  Odločba z dne 12. junija 2008, s katero je Evropski policijski urad (Europol) zavrnil možnost, da se M. Kippu ponudi pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas, se razglasi za nično.

                  2.

                  Europolu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 167, 18.7.2009, str. 25.


title: Zadeva T -68/05: Tožba Aker Warnow Werft GmbH in Kværner ASA proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 16. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/33

         Tožba Aker Warnow Werft GmbH in Kværner ASA proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 16. februarja 2005
   (Zadeva T -68/05)
   (2005/C 106/69)
   Jezik postopka: angleščina
   Aker Warnow Werft GmbH, s sedežem v Rostock-Warnemünde (Nemčija), in Kværner ASA s sedežem v Oslu (Norveška), ki ju zastopata B. Immenkamp, Solicitor, in M. Schütte, lawyer, sta dne 16. februarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               Odločbo Komisije C 6/2000 z dne 20. oktobra 2004 v celoti razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov teh postopkov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V oktobru 1992 je nemška privatizacijska agencija (Treuhandanstalt) privatizirala in prodala Vzhodnonemško ladjedelnico Warnow Werft norveški skupini Kværner. V okviru privatizacije je bil ponujen pavšalni prispevek za prestrukturiranje, ki je bil na voljo v različnih obrokih. O državni pomoči je bila obveščena Evropska komisija, ki jo je odobrila v ločenih odločbah o odobritvi.
   V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da sta tožeči stranki prejeli več pomoči, kot je bilo potrebno za pokritje dejanske pogodbene škode, ki je nastala ladjedelnici in da je treba presežek pomoči dobiti nazaj.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeči stranki zatrjujeta, da je Komisija napačno uporabila pravo in očitno napačno presodila. Tožeči stranki menita, da je znesek, ki ga je treba vrniti kot državno pomoč, nezdružljivo s Pogodbo ES, odobrila Komisija v svoji odločbi o odobritvi in predstavlja obstoječo pomoč. Tožeči stranki zatrjujeta, da Komisija ni imela pravice uvesti formalnega postopka, da bi ponovno ocenila združljivost pomoči in da bi odredila povračilo delov pomoči. Poleg tega zatrjujejo, da bili spoštovani vsi pogoji iz odločbe o odobritvi Komisije, zlasti obveznost, da se predložijo poročila o prelitju in spoštovanje omejitev zmogljivosti. Tožeči stranki trdita, da odločba o odobritvi ni vsebovala nobenega pridržka Komisije glede zneska pomoči in da je bila pomoč za tekoče poslovanje odobrena kot pavšal, po tem ko je bila za nazaj temeljito preverjena potreba po pomoči. Končno tožeči stranki zatrjujeta, da odločba o odobritvi še vedno velja.
   Tožeči stranki poleg tega zatrjujeta, da je Komisija očitno napačno presodila, ko je ugotovila, da je znesek prejete pomoči presegel raven nastale pogodbene škode. Po mnenju tožečih strank znesek pomoči, naveden v izpodbijani odločbi, nikakor ni omenjen v odločbi o odobritvi Komisije. Tudi zneski, ki jih je Komisija potrdila kot pogodbeno škodo, bi bili nižji kot dejansko nastala pogodbena škoda. Tožeči stranki ravno tako zatrjujeta, da je Komisija v svojo ugotovitev prejete pomoči vključila premoženje, ki ga ni šteti za pomoč, vključno s premoženjem, za katerega je Kværner plačal nakupno ceno. Nadalje tožeči stranki zatrjujeta, da Komisija ni upoštevala, da je bil znesek odobrene pomoči samo deloma prejet.
   Tožeči stranki tudi zatrjujeta kršitev načela pravne varnosti. Po mnenju tožečih strank Komisija ni ukrepala pravočasno, saj je imela na razpolago vse upoštevne podatke. Tožeči stranki zatrjujeta, da je Komisija s preiskavo začela šele leta 1999, čeprav je bila v celoti obveščena o vseh upoštevnih dejstvih v začetku leta 1996. Postopek, uveden februarja 2000, bi se razširil tudi na nove elemente, ki niso bili nikoli prej preiskani in za katere odločbe o odobritvi niso dajale pravne podlage.
   Končno tožeče stranke podredno zatrjujejo, da Komisija pri določanju zneska, ki ga je treba dobiti nazaj, ni upoštevala vseh stroškov prestrukturiranja. Po mnenju tožečih strank je bilo za prestrukturiranje porabljeno mnogo več, kot znaša znesek pomoči, prejete za ta namen.


title: Zadeva C-279/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale del Riesame di Verbania (Italija) 4. junija 2010 – kazenski postopek zoper Mattea Minesija

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale del Riesame di Verbania (Italija) 4. junija 2010 – kazenski postopek zoper Mattea Minesija
   (Zadeva C-279/10)
   ()
   2010/C 209/44
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale del Riesame di Verbania

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Matteo Minesi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Kakšna je razlaga členov 43 in 49 Pogodbe o ustanovitvi Evropske unije glede svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev na področju stav na športne dogodke, da bi se ugotovilo, ali te določbe Pogodbe dovoljujejo nacionalne predpise o vzpostavitvi državnega monopola in sistema koncesij in dovoljenj, ki v okviru določenega števila dovoljenj predvideva: (a) obstoj splošne usmeritve, ki ščiti imetnike koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju na podlagi postopka, ki je iz sodelovanja nezakonito izključeval del gospodarskih subjektov; (b) obstoj določb, ki dejansko zagotavljajo ohranjanje že pridobljenih tržnih položajev (kot na primer prepoved, ki velja za nove koncesionarje, odpiranja novih prodajnih mest v bližini že obstoječih prodajnih mest, oziroma obveznost, da pri tem spoštujejo določeno najkrajšo razdaljo); in (c) določitev okoliščin odvzema koncesije in unovčitve zelo visokih varščin, pri čemer spada med te okoliščine tudi neposredno ali posredno opravljanje čezmejnih igralniških dejavnosti, izenačenih s tistimi, ki so predmet koncesije?


               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/43

         Izbris združenih zadev T-205/03, T-206/03, T-207/03, T-208/03, T-209/03 in T-210/03 (1)

   (2005/C 106/85)

      (Jezik postopka: francoščina)

   S sklepom z dne 25. januarja 2005 je predsednik petega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odločil o izbrisu združenih zadev pod opr. št. T-205/03, T-206/03, T-207/03, T-208/03, T-209/03 in T-210/03: Nicolas Georgiopoulos in drugi, Panayotis Adamopoulos in drugi, Athanassios Rammos, Stavroula Gogos-Skarpatzi in drugi, Nikolaos Andrikakis in drugi, Konstantinos Athanassopoulos in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003


title: Zadeva T-236/14: Tožba, vložena 16. aprila 2014 – Kronotex in drugi proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/15

         Tožba, vložena 16. aprila 2014 – Kronotex in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-236/14)
   2014/C 223/20
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Kronotex GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Nemčija), Kronoply GmbH (Heiligengrabe) in K Face GmbH (Heiligengrabe) (zastopnika: H. Janssen in G. Engel, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 v zadevi Državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           Tožeče stranke trdijo, da je z izpodbijanim sklepom kršen člen 107(1) PDEU, saj naj v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG in posebna shema kompenzacijskih nadomestil ne bi pomenili pomoči, ki jo dodeli država članica, ali kakršne koli vrste pomoči iz državnih sredstev. Vsa dejstva, pomembna za opredelitev teh ukrepov, naj bi bila ugotovljena v predhodnem postopku med Komisijo in Zvezno republiko Nemčijo. Menijo, da ne bi smelo biti več dvomov, ki jih je Komisija morala ugotoviti v postopku v skladu s členom 108(2) PDEU in členom 4(4) Uredbe (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU in načela pravne varnosti

                           —

                           Tožeče stranke na tem mestu trdijo, da je Komisija s tem, da je pri preverjanju njihove začasne ocene dodatne dajatve EEG kot pomoči namesto postopka za obstoječe pomoči v skladu s členom 17 in naslednjimi Uredbe št. 659/1999 uporabila postopek za nove pomoči v skladu s členom 4(4) Uredbe št. 659/1999, kršila člen 108(1) PDEU in načelo pravne varnosti. V zvezi s tem zlasti navajajo, da Komisija s sklepom z dne 22. maja 2002 zakona EEG iz leta 2000 ni uvrstila kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni prišlo do nikakršnega prenosa državnih sredstev. Spremembe od zakona EEG iz leta 2000 do zakona EEG iz leta 2012 naj v primerjavi z odločbo Komisije z dne 22. maja 2002 ne bi bile bistvene. Komisija bi morala svoje spremenjeno pravno mnenje zato uveljavljati v postopku na podlagi člena 108(1) PDEU, ne da bi bremenila tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah in pravice do izjave

                           —

                           Tožeče stranke poleg tega trdijo, da je tožena stranka izdala izpodbijani sklep, ne da bi pred tem tožečim strankam dala možnost podati svoje stališče.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/3

         Prisega novih članov Sodišča prve stopnje
   (2007/C 69/05)
   T. Chipev in V. Ciucă, ki sta bila s sklepom predstavnikov vlad držav članic Evropskih skupnosti z dne 1. januarja 2007 (1) imenovana za sodnika na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti, prvi za obdobje od 1. januarja 2007 do 31. avgusta 2007 in drugi za obdobje od 1. januarja 2007 do 31. avgusta 2010, sta 12. januarja 2007 prisegla pred Sodiščem.

      (1)  UL L 1, 4.1.2007, str. 19


title: Zadeva T-150/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2011 – Telefónica O2 Germany proti UUNT (LOOPIA) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti LOOPIA — Prejšnji besedni znamki Skupnosti LOOP in LOOPY — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 )

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2011 – Telefónica O2 Germany proti UUNT (LOOPIA)
   (Zadeva T-150/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti LOOPIA - Prejšnji besedni znamki Skupnosti LOOP in LOOPY - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 331/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (München, Nemčija) (zastopnika: A. Fottner in M. Müller, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: R. Pethke, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Loopia AB (Västerås, Švedska) (zastopnika: P. Håkon-Schmidt in N. Ringen, odvetnika)

      Predmet

   Tožba za razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2010 (zadeva R 1812/2008-1), v zvezi s postopkom z ugovorom med Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG in Loopia AB.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 12. januarja 2010 (zadeva R 1812/2008-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT poleg lastnih stroškov nosi tudi stroške Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG.

               3.

               UUNT nosi nujne stroške, ki jih je imela družba Telefónica O2 Germany v postopku pred prvim odborom za pritožbe UUNT.

               4.

               Družba Loopia AB nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva T-67/05: Tožba Aytan's Manufacturing Company (UK) Limited proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 15. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/32

         Tožba Aytan's Manufacturing Company (UK) Limited proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 15. februarja 2005
   (Zadeva T-67/05)
   (2005/C 106/68)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Aytan's Manufacturing Company (UK) Limited, s sedežem v Londonu (Združeno Kraljestvo), ki ga zastopata S. Malynicz, barrister in M. J. Gilbert, solicitor, je dne 15. februarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tudi Criminal Clothing Limited, s sedežem v Pooleu (Združeno Kraljestvo) je bil stranka v postopku pred odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega Odbora za pritožbe z dne 8. decembra 2004 v zadevi R 309/2004-1;

               —

               Uradu in drugim strankam naloži plačilo njihovih lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Criminal Clothing Limited

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka CRIMINAL za proizvode iz razredov 3, 9 in 25 (oblačila itd.) — prijava št. 1676 220

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Tožeča stranka

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Nacionalna znamka CRIMINAL DAMAGE za proizvode iz razreda 25 (oblačila itd.)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1)

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-161/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 43 ES – Nacionalna ureditev, s katero so določeni pogoji za vpis družb na predlog državljanov novih držav članic – Ugotovitveni postopek glede statusa samozaposlene osebe)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-161/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 43 ES - Nacionalna ureditev, s katero so določeni pogoji za vpis družb na predlog državljanov novih držav članic - Ugotovitveni postopek glede statusa samozaposlene osebe)
   (2009/C 44/14)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in G. Braun, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnika: C. Pesendorfer in M. Winkler, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Republika Litva (Zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 43 ES – Nacionalna ureditev, ki določa pogoje za vpis družb, ki so v lasti državljanov tretjih držav, in velja tudi za češke, estonske, latvijske, litvanske, madžarske, poljske, slovenske in slovaške državljane – Obveznost za vse družbenike osebnih družb in manjšinske družbenike družb z omejeno odgovornostjo, ki zagotavljajo storitve, značilne za delovno razmerje, da upoštevajo posebni postopek za ugotavljanje statusa samozaposlene osebe predlagatelja, v katerem mora slednji dokazati svoj vpliv v postopku odločanja v podjetju, ki ga želi vpisati v register države članice.
   Izrek

               1)

               Republika Avstrija, s tem da je za vpis družb v sodni register na predlog državljanov držav članic – ki so k Evropski uniji pristopile 1. maja 2004, razen Republike Ciper in Republike Malte – ki so družbeniki osebne družbe ali manjšinski družbeniki družbe z omejeno odgovornostjo, zahtevala ugotovitev Arbeitsmarktservice glede njihovega statusa samozaposlene osebe ali predložitev potrdila o oprostitvi, ni izpolnila obveznosti iz člena 43 ES.

               2)

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva T-409/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2016 – Mitsubishi Electric/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg projektov za plinsko izolirane stikalne naprave — Sklep, sprejet po tem, ko je Splošno sodišče razglasilo delno ničnost prvotne odločbe — Globe — Obveznost obrazložitve — Načelo dobrega upravljanja — Pravica do obrambe — Enako obravnavanje — Sorazmernost — Napaka pri presoji — Izhodiščni znesek — Teža prispevka h kršitvi — Odvračalni množitelj)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2016 – Mitsubishi Electric/Komisija
   (Zadeva T-409/12) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg projektov za plinsko izolirane stikalne naprave - Sklep, sprejet po tem, ko je Splošno sodišče razglasilo delno ničnost prvotne odločbe - Globe - Obveznost obrazložitve - Načelo dobrega upravljanja - Pravica do obrambe - Enako obravnavanje - Sorazmernost - Napaka pri presoji - Izhodiščni znesek - Teža prispevka h kršitvi - Odvračalni množitelj))
   (2016/C 078/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mitsubishi Electric Corp. (Tokio, Japonska) (zastopniki: R. Denton, J. Vyavaharkar, R. Browne, L. Philippou, M. Roald in J. Robinson, Solicitors, in K. Haegeman, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Khan in P. Van Nuffel, agenta)

      Predmet

   Primarno, predlog razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2012) 4381 final z dne 27. junija 2012 o spremembi Odločbe C (2006) 6762 final z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (postal člen 101 PDEU) in člena 53 Sporazuma EGP v delu, v katerem je bil naslovljen na družbi Electric Corp. in Toshiba Corp (Zadeva COMP/39.966 – Plinsko izolirane stikalne naprave – Globe), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredno, predlog za spremembo člena 1 tega sklepa zaradi odprave oziroma znižanja globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Mitsubishi Electric Corp. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 343, 10.11.2012.


title: Zadeva T-197/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 19. maja 2015 – Costa/Parlament (Začasna odredba — Nekdanji poslanec Evropskega parlamenta — Imetnik starostne poslanske pokojnine — Prejemnik nadomestila iz naslova funkcije predsednika pristaniške uprave — Pravilo o nekomuliranju — Izterjava prejete pokojnine — Bremepis — Predlog za odložitev izvršitve — Nespoštovanje formalnih zahtev — Nedopustnost)

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/22

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 19. maja 2015 – Costa/Parlament
   (Zadeva T-197/15 R)
   ((Začasna odredba - Nekdanji poslanec Evropskega parlamenta - Imetnik starostne poslanske pokojnine - Prejemnik nadomestila iz naslova funkcije predsednika pristaniške uprave - Pravilo o nekomuliranju - Izterjava prejete pokojnine - Bremepis - Predlog za odložitev izvršitve - Nespoštovanje formalnih zahtev - Nedopustnost))
   (2015/C 221/31)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Paolo Costa (Benetke, Italija) (zastopnika: G. Orsoni in M. Romeo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in G. Corstens)

      Predmet

   Predlog za odložitev izvršitve bremepisa št. 2015 239 (referenca 303074) Evropskega parlamenta z dne 23. februarja 2015 s katerim se predlagatelju odreja plačilo zneska 49  770,42 EUR do 31. marca 2015.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrže.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-355/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 23. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Milano – Italija) – Nintendo Co. Ltd in drugi proti PC Box Srl, 9Net Srl (Direktiva 2001/29/ES — Avtorske in sorodne pravice v informacijski družbi — Pojem „tehnični ukrepi“ — Zaščitna naprava — Aparat in zaščiteni dodatki — Podobne dodatne naprave, izdelki ali komponente drugih podjetij — Izključitev vsakršne združljivosti med njimi — Obseg teh tehničnih ukrepov — Upoštevnost)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 23. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Milano – Italija) – Nintendo Co. Ltd in drugi proti PC Box Srl, 9Net Srl
   (Zadeva C-355/12) (1)

   (Direktiva 2001/29/ES - Avtorske in sorodne pravice v informacijski družbi - Pojem „tehnični ukrepi“ - Zaščitna naprava - Aparat in zaščiteni dodatki - Podobne dodatne naprave, izdelki ali komponente drugih podjetij - Izključitev vsakršne združljivosti med njimi - Obseg teh tehničnih ukrepov - Upoštevnost)
   2014/C 93/12
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Milano

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc., Nintendo of Europe GmbH

      Toženi stranki: PC Box Srl, 9Net Srl

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale ordinario di Milano – Razlaga člena 6 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230) v povezavi z uvodno izjavo 48 te direktive – Pojem „tehnični ukrepi“ – Varnostna naprava, ki izključuje vsakršno združljivost aparata in zaščitenih dodatkov s podobnimi aparati in zaščitenimi dodatki, ki niso lastni podjetju, ki jih proizvaja ali podjetjem, ki imajo njegovo dovoljenje – Upoštevnost namembnosti, ki jo proizvajalec pripisuje tem tehničnim ukrepom

      Izrek

               1.

               Direktivo 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da lahko pojem „dejanski tehnični ukrep“ v smislu člena 6(3) te direktive zajema tehnične ukrepe, ki se kažejo predvsem v tem, da se naprava za prepoznavanje namesti ne samo na nosilec, ki vsebuje zaščiteno delo, kot je video igra, da bi jo zaščitili pred dejanji, ki jih imetnik avtorske pravice ne dovoli, temveč tudi na prenosne aparate ali konzole, namenjene zagotovitvi dostopa do teh iger in njihovi uporabi.

               2.

               Nacionalno sodišče mora preveriti, ali bi drugi ukrepi oziroma ukrepi, ki niso nameščeni na konzolah, lahko manj posegali v dejavnosti tretjih ali manj omejevali te dejavnosti in ob tem zagotavljali primerljivo varstvo imetnikovih pravic. V ta namen je treba upoštevati zlasti stroške, ki se nanašajo na različne vrste tehničnih ukrepov, tehnične in praktične vidike njihove vzpostavitve ter primerjavo učinkovitosti teh različnih vrst tehničnih ukrepov glede varstva imetnikovih pravic, pri čemer pa ni treba, da je ta učinkovitost absolutna. Navedeno sodišče mora tudi preučiti cilj naprav, izdelkov ali komponent, ki se lahko izognejo navedenim tehničnim ukrepom. V zvezi s tem bo dokaz o načinih dejanske uporabe s strani tretjih glede na okoliščine obravnavanega primera posebej upošteven. Nacionalno sodišče lahko zlasti preuči, kako pogosto se te naprave, izdelki ali komponente dejansko uporabljajo v nasprotju z avtorsko pravico ter kako pogosto se uporabljajo za namen, ki navedene pravice ne krši.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012.


title: Zadeva C-267/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerisches Verwaltungsgericht München – Nemčija) – Tadao Maruko proti Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen (Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu – Direktiva 2000/78/ES – Izplačila za preživele osebe, določena s sistemom obveznega poklicnega socialnega zavarovanja – Pojem 'plačilo' – Zavrnitev podelitve zaradi neobstoja zakonske zveze – Istospolna partnerja – Diskriminacija zaradi spolne usmerjenosti)

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerisches Verwaltungsgericht München – Nemčija) – Tadao Maruko proti Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
   (Zadeva C-267/06) (1)

   (Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Direktiva 2000/78/ES - Izplačila za preživele osebe, določena s sistemom obveznega poklicnega socialnega zavarovanja - Pojem 'plačilo' - Zavrnitev podelitve zaradi neobstoja zakonske zveze - Istospolna partnerja - Diskriminacija zaradi spolne usmerjenosti)
   (2008/C 128/09)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bayerisches Verwaltungsgericht München
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Tadao Maruko

      Tožena stranka: Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bayerisches Verwaltungsgericht München – Razlaga členov 1, 2(2)(a), 3(1)(c) in 3(3) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16) – Pojem plača – Izključitev registriranega istospolnega partnerja od pravice do vdovske pokojnine za preživele osebe.
   Izrek

               1)

               Za izplačilo za preživele osebe, ki je dodeljeno v okviru sistema poklicnega socialnega zavarovanja, kot je ta, ki ga upravlja Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen, se uporablja Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu.

               2)

               Določbe člena 1 v povezavi s členom 2 Direktive 2000/78 nasprotujejo ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero preživeli partner po smrti svojega življenjskega partnerja ne prejme izplačila za preživele osebe, enakega izplačilu, ki ga prejme preživeli zakonec, čeprav življenjska partnerska skupnost v skladu z nacionalnim pravom postavlja osebe istega spola v položaj, ki je primerljiv položaju zakoncev, kar zadeva omenjeno izplačilo za preživele osebe. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je življenjski partner v položaju, ki je primerljiv s položajem zakonca, ki je upravičen do izplačila za preživele osebe, ki ga določa sistem poklicnega socialnega zavarovanja, ki ga upravlja Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-197/03: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  11. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 69/335/EGS — Člena 10 in 12 — Posredni davki na zbiranje kapitala — Načela prava Skupnosti glede povračila neupravičeno izplačanih zneskov)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/1

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-197/03) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 69/335/EGS - Člena 10 in 12 - Posredni davki na zbiranje kapitala - Načela prava Skupnosti glede povračila neupravičeno izplačanih zneskov)
   (2006/C 165/01)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnik: E. Traversa, zastopnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika (Zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, skupaj z M. P. Gentilijem, avocat)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 10c Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (UL L 249, str. 25) — Nacionalna zakonodaja, ki retroaktivno določa povprečno letno takso na vpis aktov, ki niso usatnovitveni akti družb, in ki za povračilo letne takse na vpis ustanovitvenih aktov družb uvaja diskriminatorne in omejevalne predpise
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da je retroaktivno uvedla takse, ki niso dovoljene dajatve za plačilo, ker so vpisi v register družb, za katere so plačane, že bili plačani ob plačilu taks, ki jih retroaktivne takse nadomeščajo, brez možnosti vračila za tiste, ki so bile že plačane, ali če se te retroaktivne takse nanašajo na leta, ko ni bilo nobenega vpisa v register, ki bi dokazoval plačilo, in s tem, ker je sprejela določbe, ki so vračilo davka, za katerega je bilo v sodbi Sodišča ugotovljeno, da ni v skladu s pravom Skupnosti ali katerega neskladnost s pravom Skupnosti izhaja iz te sodbe, podvrgli pogojem, ki se nanašajo zlasti na to dajatev, in ki so manj ugodni kot tisti, ki naj bi se za vračilo zadevne dajatve uporabili, če jih ne bi bilo, ni izpolnila obveznosti iz členov 10 in 12(1)(e) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala ter iz načel, ki jih je izdelalo Sodišče glede povračila neupravičeno izplačanih zneskov.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Italijanski republiki se naloži plačilo treh četrtin stroškov. Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo preostale četrtine stroškov.

      (1)  UL C 171, 19.7.2003.


title: Zadeva C-31/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 20. januarja 2011 – Marianne Scheunemann proti Finanzamt Bremerhaven

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 20. januarja 2011 – Marianne Scheunemann proti Finanzamt Bremerhaven
   (Zadeva C-31/11)
   2011/C 113/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Marianne Scheunemann

      Tožena stranka: Finanzamt Bremerhaven

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 56(1) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti v povezavi z njenim členom 58 razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki pri obračunavanju davka na dediščino v zvezi z zapuščino določa, da se delež edinega družbenika v kapitalski družbi s sedežem in poslovodstvom v Kanadi, ki spada med zasebno premoženje, upošteva v celotni višini, medtem ko se v primeru pridobitve takega deleža v kapitalski družbi s sedežem ali poslovodstvom v domači državi prizna ustrezen neobdavčen znesek, preostala vrednost pa se upošteva samo v višini 65 %?


title: Zadeva T-466/09: Tožba, vložena 23. novembra 2009 – Comercial Losan proti UUNT – McDonald's International Property (Mc. Baby)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/60

         Tožba, vložena 23. novembra 2009 – Comercial Losan proti UUNT – McDonald's International Property (Mc. Baby)
   (Zadeva T-466/09)
   2010/C 24/106
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Comercial Losan, SLU (Zaragoza, Španija) (zastopnik: A. Vela Ballesteros, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: McDonald's International Property Co. Ltd (Delaware, Združene države)

      Predlog tožeče stranke

               —

               Tožbi zoper odločbo odbora za pritožbe z dne 1. septembra 2009 v zadevi R 1706/2008-1 Mc Baby/Mc Kids v zvezi s postopkom z ugovorom št. B 1049362 (prijava znamke Skupnosti št. 4 441 393) naj se ugodi, prijavljeno znamko Skupnosti registrira, toženi stranki pa naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Mc. Baby“ (prijava št. 4 741 393), za proizvode in storitve iz razredov 25, 35 in 39

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: McDonald’s International Property Company Ltd

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „McKids“ (znamka št. 3 207 354) za proizvode iz razredov 16, 25 in 28; besedna znamka Skupnosti „McDONALD’S“ (znamka št. 62 497) za proizvode in storitve iz razredov 25, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 41 in 42 in figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „McDONALD’S“ (znamka št. 62 521) za proizvode in storitve iz razredov 25, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 41 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilni razlaga in uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94, ki je bila nadomeščena z Uredbo št. 207/2009


title: Zadeva T-35/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  15. marca 2006  — Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnja besedna znamka FERRERO — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element  FERRÓ  — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 )

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2006 — Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia proti UUNT
   (Zadeva T-35/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prejšnja besedna znamka FERRERO - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element ‚FERRÓ‘ - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 108/33)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia AVEE (Pikermi, Grčija) (zastopnik: C. Chrissanthis, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Novais Gonçalves, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Nemčija) (zastopnik: M. Schaeffer, avocat)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. decembra 2003 (zadeva R 460/2002 1), v zvezi s postopkom med Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia AVEE in Ferrero OHG mbH
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

               3)

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-174/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien – Avstrija) – Alfred Hirmann proti Immofinanz AG (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Podjetniško pravo — Druga direktiva 77/91/EGS — Odgovornost delniške družbe za kršitev njenih obveznosti na področju razkritja javnosti — Netočnost informacij v prospektu za vpis — Obseg odgovornosti — Ureditev države članice, s katero je določeno, da se pridobitelju povrne znesek, ki ga je plačal za nakup delnic)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien – Avstrija) – Alfred Hirmann proti Immofinanz AG
   (Zadeva C-174/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Podjetniško pravo - Druga direktiva 77/91/EGS - Odgovornost delniške družbe za kršitev njenih obveznosti na področju razkritja javnosti - Netočnost informacij v prospektu za vpis - Obseg odgovornosti - Ureditev države članice, s katero je določeno, da se pridobitelju povrne znesek, ki ga je plačal za nakup delnic)
   2014/C 52/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alfred Hirmann

      Tožena stranka: Immofinanz AG

      Ob udeležbi: Aviso Zeta AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Handelsgericht Wien – Razlaga členov 12, 15, 16, 18, 19 in 42 Druge direktive Sveta 77/91/EGS z dne 13. decembra 1976 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (77/91/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 8), kakor je bila spremenjena, členov 6 in 25 Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje in o spremembi Direktive 2001/34/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 6, str. 356), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/11/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 (UL L 76, str. 37), členov 12 in 13 Direktive 2009/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim pododstavkom člena 48 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (UL L 258, str. 11), členov 7, 17 in 28 Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES (UL L 390, str. 38) ter člena 14 Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 367) – Odgovornost delniške družbe za kršitev njenih obveznosti na področju razkritja javnosti – Netočnost informacij v prospektu za vpis – Ureditev države članice, s katero je v takem primeru določeno, da se pridobitelju povrne znesek, ki ga je plačal za vpisane delnice – Položaj, v katerem so bile navedene delnice na podlagi prospekta za vpis pridobljene na sekundarnem trgu

      Izrek

               1.

               Člene 12, 15, 16, 18, 19 in 42 Druge direktive Sveta 77/91/EGS z dne 13. decembra 1976 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena [48 ES] glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/101/EGS z dne 23. novembra 1992, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki v okviru prenosa

                           —

                           Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje in o spremembi Direktive 2001/34/ES,

                           —

                           Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES ter

                           —

                           Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga)

                     po eni strani določa odgovornost delniške družbe kot izdajateljice do pridobitelja njenih delnic zaradi kršitve dolžnosti razkritja informacij, ki so določene z zadnjenavedenimi direktivami, ter po drugi zaradi te odgovornosti zadevni delniški družbi nalaga povračilo zneska pridobitvene cene delnic pridobitelju in prevzem teh delnic.

               2.

               Člena 12 in 13 Direktive 2009/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim pododstavkom [člena 48 ES], zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki v okoliščinah, kot so tiste v zadevi v glavni stvari, določa razveljavitev pogodbe o nakupu delnic z učinkom za nazaj.

               3.

               Člene 12, 15, 16, 18, 19 in 42 Druge direktive 77/91, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/101, ter člena 12 in 13 Direktive 2009/101 je treba razlagati tako, da odgovornost družbe, uvedena z nacionalno ureditvijo iz postopka v glavni stvari, ni nujno omejena na vrednost delnic, ki se, če družba kotira na borzi, izračuna v skladu z njihovim tečajem ob vložitvi zahtevka.

      (1)  UL C 151, 26.5.2012.


title: Sodba Sodišča z dne 22. julija 2013 v zadevi E-15/12 – Jan Anfinn Wahl proti Republiki Islandiji (Člen 3 Sporazuma EGP – Člen 7 Sporazuma EGP – Oblika in način izvajanja direktiv – Direktiva 2004/38/ES – Prosto gibanje državljanov držav EGP – Omejitve pravice vstopa v državo – Procesna jamstva)

text:
               24.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/6

         SODBA SODIŠČA
   z dne 22. julija 2013
   v zadevi E-15/12
   Jan Anfinn Wahl proti Republiki Islandiji
   (Člen 3 Sporazuma EGP – Člen 7 Sporazuma EGP – Oblika in način izvajanja direktiv – Direktiva 2004/38/ES – Prosto gibanje državljanov držav EGP – Omejitve pravice vstopa v državo – Procesna jamstva)
   2013/C 309/06
   V zadevi E-15/12 Jan Anfinn Wahl proti Republiki Islandiji, v kateri je sodišče Hæstiréttur Íslands (Vrhovno sodišče Islandije) v skladu s členom 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi Nadzornega organa in Sodišča vložilo ZAHTEVO za svetovalno mnenje v zvezi z razlago člena 27 Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, je Sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik (sodnik poročevalec), ter Per Christiansen in Páll Hreinsson, sodnika, 22. julija 2013 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Na podlagi člena 7 Sporazuma EGP lahko države EGP/Efte same izberejo obliko in način izvajanja pri vključitvi določb akta, kot je Direktiva 2004/38/ES, v svoj pravni red. Glede na pravni okvir vključitev direktive ne zahteva nujno sprejetja zakonodajnih ukrepov, če se vključi tako, da so njene določbe neizpodbitno zavezujoče, določne, natančne in jasne, da se zadosti zahtevam pravne varnosti.

               2.

               Zadostuje, da države EGP v skladu s členom 27 sprejmejo sklep, da se posamezniku, ki je državljan druge države EGP, vstop na njihova ozemlja ne dovoli zaradi javnega reda in/ali javne varnosti le na podlagi ocene nevarnosti, v kateri je bila ocenjena vloga posameznika pri pristopu novega interesenta k organizaciji, katere član je navedeni posameznik, in v kateri je ugotovljeno, da je organizacija povezana z organiziranim kriminalom in da se je tam, kjer se je tej organizaciji uspelo uveljaviti, organiziran kriminal povečal. Poleg tega se zahteva, da ocena temelji izključno na osebnem ravnanju zadevnega posameznika. Poleg tega mora to osebno ravnanje pomeniti resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo za enega od temeljnih interesov družbe, omejitev pravice vstopa pa mora biti sorazmerna. O tem, ali so te zahteve izpolnjene z vidika relevantnih dejstev in prava, odloči nacionalno sodišče.

               3.

               Od držav EGP ni mogoče zahtevati, da organizacijo in članstvo v njej razglasijo za protizakonito, preden članu te organizacije, ki je državljan druge države EGP, zavrnejo vstop na svoje ozemlje v skladu s členom 27 Direktive, če takšna razglasitev ni primerna glede na okoliščine. Vendar morajo države EGP jasno opredeliti svoje stališče glede dejavnosti te organizacije, glede dejavnosti, ki naj bi ogrožale javni red in/ali javno varnost, pa morajo sprejeti upravne ukrepe za njihovo preprečevanje.

               4.

               Za sklicevanje na javno politiko in/ali ogrožanje javne varnosti v skladu s členom 27(1) Direktive ne zadostuje, da država EGP kot kaznivo opredeli sodelovanje z drugo osebo pri zagrešitvi dejanj v okviru dejavnosti kriminalne združbe.

               5.

               Nacionalni upravni organi morajo zagotoviti zadosten dokaz, da je v skladu s členom 27(2) Direktive mogoče sklepati, da se namerava zadevni posameznik ukvarjati z dejavnostmi, ki pomenijo resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki prizadene enega od osnovnih interesov družbe. Naloga nacionalnega sodišča je, da v skladu z načeli enakovrednosti in učinkovitosti ugotovi, ali gre za takšne okoliščine.


title: Zadeva T-525/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2013 – Poste Italiane proti Komisiji (Državne pomoči — Obrestovanje sredstev s tekočih računov pri pošti, ki so bila vložena v italijansko državno blagajno — Odločba, s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in s katero je odrejeno njeno vračilo — Pojem državne pomoči — Prednost)

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2013 – Poste Italiane proti Komisiji
   (Zadeva T-525/08) (1)

   (Državne pomoči - Obrestovanje sredstev s tekočih računov pri pošti, ki so bila vložena v italijansko državno blagajno - Odločba, s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in s katero je odrejeno njeno vračilo - Pojem državne pomoči - Prednost)
   2013/C 313/29
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Poste Italiane SpA (Rim, Italija) (zastopniki: A. Fratini, A. Sandulli in F. Filpo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Cattabriga in D. Grespan, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/178/ES z dne 16. julija 2008 o shemi državne pomoči C-42/06 (ex NN 52/06) Italije za obrestovanje tekočih računov Poste Italiane pri državni blagajni (UL 2009, L 64, str. 4).

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije 2009/178/ES z dne 16. julija 2008 o shemi državne pomoči C-42/06 (ex NN 52/06) Italije za obrestovanje tekočih računov Poste Italiane pri državni blagajni se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške družbe Poste Italiane.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva F-125/07: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2009 – Hau proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2006 — Neuvrstitev na seznam uradnikov, ki napredujejo — Primerjalna preučitev sposobnosti — Vrednostni prag — Neupoštevanje kakovosti preostanka )

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/73

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2009 – Hau proti Parlamentu
   (Zadeva F-125/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2006 - Neuvrstitev na seznam uradnikov, ki napredujejo - Primerjalna preučitev sposobnosti - Vrednostni prag - Neupoštevanje kakovosti „preostanka“)
   2010/C 24/133
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Armin Hau (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: K. Zejdová in S. Seyr, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe OPI, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2006 ne napreduje v naziv B 7, in, drugič, OPI naj predloži dokumente v zvezi s primerjalnim preizkusom sposobnosti za to napredovanje.

      Izrek sodbe

               1.

               Odločba Evropskega parlamenta, objavljena 21. novembra 2006, o neuvrstitvi A. Haua na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2006 napredujejo iz naziva B*6 v naziv B*7, se razglasi za nično.

               2.

               Evropskemu parlamentu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008, str. 37.


title: Zadeva T-1/17: Tožba, vložena 2. januarja 2017 – La Mafia Franchises/EUIPO – Italija (La Mafia SE SIENTA A LA MESA)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/45

         Tožba, vložena 2. januarja 2017 – La Mafia Franchises/EUIPO – Italija (La Mafia SE SIENTA A LA MESA)
   (Zadeva T-1/17)
   (2017/C 053/55)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: La Mafia Franchises, SL (Zaragoza, Španija) (zastopnik: I. Sempere Massa, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Italijanska republika

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedne elemente „La Mafia SE SIENTA A LA MESA“ – znamka EU št. 5 510 921

      Postopek pred EUIPO: postopek za razglasitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. oktobra 2016 v zadevi R 803/2016-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               sporno znamko Evropske unije št. 5 510 921 „LA MAFIA SE SIENTA A LA MESA“ razglasi za veljavno;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(f) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-451/10: Tožba, vložena 28. septembra 2010 – Fuchshuber Agrarhandel proti Komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/46

         Tožba, vložena 28. septembra 2010 – Fuchshuber Agrarhandel proti Komisiji
   (Zadeva T-451/10)
   ()
   2010/C 317/81
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (Hörsching, Avstrija) (zastopnik: G. Lehner, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izvede naj se ustni postopek;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži, da tožeči stranki najpozneje v 14 dneh plača znesek 2 623 282,31 EUR, povečan za 6-odstotne letne obresti na znesek 1 641 372,50 EUR od 24. septembra 2007 in za 6-odstotne letne obresti na znesek 981 909,81 EUR od 16. oktobra 2007;

               —

               ugotovi naj se, da je Komisija Evropskih skupnosti dolžna tožeči stranki povrniti morebitno dodatno škodo, nastalo v zvezi s tem, da ji je bila 3. septembra 2007 dodeljena poštna številka KUK459 in 17. septembra 2007 poštna številka KUK465;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži, da zastopniku tožeče stranke najpozneje v 14 dneh povrne stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga povrnitev škode, ki naj bi ji nastala, ker je v ustreznih skladiščih manjkala določena količina koruze, ki jo je v okviru dveh stalnih razpisov leta 2007 kupila iz zalog madžarskega organa za intervencijo.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe med drugim navaja, da Komisija ni izvajala nadzora v zvezi z madžarskim plačilnim organom niti ni zahtevala, naj ta izpolni svoje obveznosti. Nadalje trdi, da če bi Komisija določila pravno in dejansko strožje in natančnejše zahteve glede tega, ali je imetnik skladišča primeren in vreden zaupanja, glede primernosti skladišč in glede popisov inventarja, identifikacije in skladiščenja blaga za intervencijo, tožeči stranki ne bi nastala škoda.


title: Zadeva T-325/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. maja 2012 – Amador López proti UUNT (AUTOCOACHING) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti AUTOCOACHING — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. maja 2012 – Amador López proti UUNT (AUTOCOACHING)
   (Zadeva T-325/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti AUTOCOACHING - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 184/21
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pedro Germán Amador López (Barcelona, Španija) (zastopnik: A. Falcón Morales, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. marca 2011 (zadeva R 1665/2010-2), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besednega znaka AUTOCOACHING kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Pedru Germánu Amadorju Lópezu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-435/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2016 – Tose’e Ta’avon Bank/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečitev širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ugovor nezakonitosti — Prenos izvršne pristojnosti na Svet — Merilo, ki se nanaša na subjekte, ki iranski vladi zagotavljajo pomoč — Napačna uporaba prava — Dejanska napaka — Obveznost obrazložitve — Sorazmernost — Temeljne pravice)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2016 – Tose’e Ta’avon Bank/Svet
   (Zadeva T-435/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečitev širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ugovor nezakonitosti - Prenos izvršne pristojnosti na Svet - Merilo, ki se nanaša na subjekte, ki iranski vladi zagotavljajo pomoč - Napačna uporaba prava - Dejanska napaka - Obveznost obrazložitve - Sorazmernost - Temeljne pravice))
   (2016/C 410/13)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tose’e Ta’avon Bank (Teheran, Iran) (zastopnik: J.-M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Vitro in M. Bishop, agenta)

      Predmet

   Predlog temelji na členu 263 PDEU in se nanaša na razglasitev ničnosti sklepa Sveta Evropske unije o ohranitvi vpisa imena tožeče stranke na seznamu iz Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih zoper Iran in razveljavitev Skupnega stališča 2007/140/PESC (UL 2010, L 195, str. 39), in na seznamu iz Priloge IX Uredbe Sveta (EU) št.o 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih zoper Iran in razveljavitev Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2012, L 88, str. 1), kakor je bilo sporočeno z obvestilom z dne 15. marca 2014.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tose’e Ta’avon Bank se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva T-190/15: Tožba, vložena 16. aprila 2015 – Intervog/UUNT (meet me)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/42

         Tožba, vložena 16. aprila 2015 – Intervog/UUNT (meet me)
   (Zadeva T-190/15)
   (2015/C 198/58)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Intervog (Pariz, Francija) (zastopnik: M.-R. Hirsch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti z besednima elementoma „meet me“ – Prijava št. 12 010 781

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 11. februarja 2015 v zadevi R 845/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člen 75 Uredbe št. 207/2009 (neobrazložitev);

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (napaka pri presoji pri analizi razlikovalnega učinka znamke);

               —

               Kršitev načela enakosti.


title: Zadeva T-95/09 R III: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2010 – United Phosphorus proti Komisiji ( Izdaja začasne odredbe — Direktiva 91/414/EGS — Odločba o nevključitvi napropamida v Prilogo I k Direktivi 91/414/EGS — Podaljšanje odložitve izvršitve )

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/39

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2010 – United Phosphorus proti Komisiji
   (Zadeva T-95/09 R III)
   (Izdaja začasne odredbe - Direktiva 91/414/EGS - Odločba o nevključitvi napropamida v Prilogo I k Direktivi 91/414/EGS - Podaljšanje odložitve izvršitve)
   2011/C 30/70
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Parpala in F. Wilman, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za podaljšanje odložitve izvršitve Odločbe Komisije z dne 7. novembra 2008 o nevključitvi napropamida v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov (UL L 326, str. 35).

      Izrek

               1.

               Odložitev izvršbe, določene v točki 1 Sklepa predsednika Sodišča prve stopnje z dne 28. aprila 2009 v zadevi United Phosphorus proti Komisiji (T-95/09 R, neobjavljen v Zodl.) se podaljša do 31. decembra 2011, vendar najkasneje do dneva razglasitve odločbe v postopku v glavni stvari, če bo ta sprejeta pred tem datumom.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-392/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 25. julija 2011 – Field Fisher Waterhouse LLP proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 25. julija 2011 – Field Fisher Waterhouse LLP proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-392/11)
   2011/C 282/27
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Field Fisher Waterhouse LLP

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               V tej zadevi je glavno vprašanje, ali je storitve, ki jih opravijo najemodajalci v okviru najemne pogodbe z najemniki (v nadaljevanju: storitve), treba obravnavati kot del ene storitve dajanja v najem nepremičnin, bodisi ker storitve objektivno sestavljajo eno samo nedeljivo gospodarsko storitev skupaj z dajanjem v najem bodisi ker so „pomožne“ storitve storitve dajanja v najem, ki je glavna storitev (v nadaljevanju: glavna storitev). Kako pomembno je pri odločanju o tem vprašanju in ob upoštevanju sodbe Sodišča z dne 11. junija 2009 v zadevi RLRE Tellmer (C-572/07, ZOdl., str. I-4983), da storitve lahko (vendar jih dejansko ne) opravijo osebe, ki niso najemodajalci, čeprav v skladu s pogoji iz zadevnih najemnih pogodb najemniki niso imeli druge možnosti, kakor da so storitve prejemali od najemodajalcev?

               2.

               Ali je pri ugotavljanju, ali gre za eno storitev, pomembno, da ima najemodajalec – če najemnik ne plača stroškov vzdrževanja – pravico ne le zavrniti opravljanje teh storitev, ampak tudi prekiniti najemno pogodbo z najemnikom?

               3.

               Ali je – če je odgovor na prvo vprašanje, da je možnost tretjih oseb opravljati storitve neposredno za najemodajalca, pomembna – to zgolj dodaten dejavnik pri ugotavljanju, ali so storitve ena sama nedeljiva gospodarska storitev, katere razdelitev bi bila umetna oziroma pomožna storitev glavne storitve, ali pa je to odločujoč dejavnik? Če je zgolj dodaten dejavnik ali če sploh ni pomemben, kateri drugi dejavniki so pomembni pri ugotavljanju, ali so storitve pomožne storitve? Natančneje, kako pomembno je to, ali se storitve opravljajo v najetih prostorih oziroma v zvezi z najetimi prostori ali v drugih prostorih objekta?

               4.

               Če je to, da storitve lahko opravijo tretje osebe, pomembno, ali je pomembneje to, da lahko pravno gledano storitve opravljajo tretje osebe, čeprav bi bilo to v praksi težko organizirati oziroma se z najemodajalcem o tem dogovoriti, ali pa je pomembnejši dejavnik praktična možnost oziroma običajna praksa pri opravljanju teh storitev?

               5.

               V tej zadevi storitve zajemajo različne storitve, ki se opravijo v zameno za enotno plačilo. Če nekatere od teh storitev (na primer čiščenje skupnih prostorov ali opravljanje storitev varovanja) niso del ene same nedeljive gospodarske storitve oziroma se obravnavajo kot pomožna storitev glavne storitve, druge storitve pa so njen del, ali bi bilo pravilno razdeliti celotno plačilo med različne storitve, da se določita delež plačila stroškov, za katerega se obračuna davek, in delež, za katerega se davek ne obračuna? Podredno, ali bi bilo pravilno šteti te storitve za tako tesno medsebojno povezane, da sestavljajo „eno samo nedeljivo gospodarsko storitev, katere razdelitev bi bila umetna“, ki tako sama po sebi predstavlja enotno storitev, ločeno od dajanja v najem nepremičnin?


title: Zadeva T-330/12: Tožba, vložena 19. julija 2012 – Hut.com proti UUNT – Intersport France (THE HUT)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/27

         Tožba, vložena 19. julija 2012 – Hut.com proti UUNT – Intersport France (THE HUT)
   (Zadeva T-330/12)
   2012/C 295/48
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Hut.com Ltd (Northwich, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Intersport France (Longjumeau, Francija)

      Predloga

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. aprila 2012 v zadevi R 814/2011-2 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži, da nosita lastne stroške in stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „THE HUT“ med drugim za storitve iz razreda 35 – prijava znamke Skupnosti št. 8394091

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: francoska registracija besedne znamke št. 33228708 „LA HUTTE“ za proizvode iz razredov 3, 5, 18, 22, 25 in 28

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev sporne odločbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-224/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. junija 2014 – Accorinti in drugi proti ECB (Ničnostna tožba — Ekonomska in monetarna politika — ECB — Nacionalne centralne banke — Prestrukturiranje grškega javnega dolga — Primernost tržnih dolžniških instrumentov, ki jih je kot zavarovanje za kreditne posle Eurosistema izdala ali zanje v celoti jamči Helenska republika — Ohranitev praga kreditne kvalitete, ki zadostuje za ohranitev primernosti — Izboljšanje kakovosti zavarovanja v obliki odkupa instrumentov v korist nacionalnih centralnih bank — Zasebni upniki — Pripisovanje nekaterih pravnih učinkov izpodbijanemu aktu — Neobstoj pravnega interesa — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. junija 2014 – Accorinti in drugi proti ECB
   (Zadeva T-224/12) (1)

   ((Ničnostna tožba - Ekonomska in monetarna politika - ECB - Nacionalne centralne banke - Prestrukturiranje grškega javnega dolga - Primernost tržnih dolžniških instrumentov, ki jih je kot zavarovanje za kreditne posle Eurosistema izdala ali zanje v celoti jamči Helenska republika - Ohranitev praga kreditne kvalitete, ki zadostuje za ohranitev primernosti - Izboljšanje kakovosti zavarovanja v obliki odkupa instrumentov v korist nacionalnih centralnih bank - Zasebni upniki - Pripisovanje nekaterih pravnih učinkov izpodbijanemu aktu - Neobstoj pravnega interesa - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
   2014/C 315/83
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Alessandro Accorinti (Nichelino, Italija) in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v prilogi k sklepu (zastopnika: S. Sutti in R. Spelta, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: sprva A. Sáinz de Vicuña Barroso, S. Bening in P. Papapaschalis, nato S. Bening in P. Papapaschalis, zastopniki, skupaj z E. Castellanijem, T. Lübbigom in B. Kaiserjem, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Evropske centralne banke z dne 5. marca 2012 o primernosti tržnih dolžniških instrumentov, ki jih je izdala ali zanje v celoti jamči Helenska republika, v kontekstu ponudbe Helenske republike za izmenjavo dolga (ECB/2012/3) (2012/153/EU) (UL L 77, str. 19).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Alessandru Accorintiju in drugim tožečim strankam, katerih imena so navedena v prilogi, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva T-742/16 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – CW/Parlament (Javni uslužbenci — Uradniki — Psihično nasilje — Člen 12a Kadrovskih predpisov — Obveznost zagotovitve pomoči — Notranja pravila v zvezi s posvetovalnim odborom o nadlegovanju in njegovem preprečevanju na delovnem mestu — Člen 24 Kadrovskih predpisov — Prošnja za pomoč — Zavrnitev — Sklep o zavrnitvi pritožbe — Samostojna vsebina — Preuranjena pritožba — Neobstoj — Vloga in pristojnosti posvetovalnega odbora o nadlegovanju in njegovem preprečevanju na delovnem mestu — Neobvezno zaprosilo uradnika — Nepogodbena odgovornost)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – CW/Parlament
   (Zadeva T-742/16 RENV) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Psihično nasilje - Člen 12a Kadrovskih predpisov - Obveznost zagotovitve pomoči - Notranja pravila v zvezi s posvetovalnim odborom o nadlegovanju in njegovem preprečevanju na delovnem mestu - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Prošnja za pomoč - Zavrnitev - Sklep o zavrnitvi pritožbe - Samostojna vsebina - Preuranjena pritožba - Neobstoj - Vloga in pristojnosti posvetovalnega odbora o nadlegovanju in njegovem preprečevanju na delovnem mestu - Neobvezno zaprosilo uradnika - Nepogodbena odgovornost))
   (2017/C 221/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CW (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: E. Taneva in M. Dean, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta z dne 8. aprila 2013, s katerim je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za pomoč v zvezi z domnevnim psihičnim nasiljem, ki naj bi ga utrpela zaradi nadrejenih, in razglasitev ničnosti sklepa Generalnega sekretarja Parlamenta z dne 23. oktobra 2013 o zavrnitvi njene pritožbe z dne 9. julija 2013, in zahtevek za povračilo škode, ki naj bi jo utrpela.

      Izrek

               1.

               Sklep Generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 23. oktobra 2013, s katerim je kot organ za imenovanja zavrnil pritožbo CW z dne 9. julija 2013, se razglasi za ničen.

               2.

               Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta z dne 8. aprila 2013, s katerim je bila zavrnjena prošnja CW za pomoč, se zavrže kot nedopustna.

               3.

               Parlamentu se naloži, da CW plača znesek 2 000 EUR za utrpljeno nepremoženjsko škodo, povečan za zamudne obresti, ki tečejo od dneva razglasitve te sodbe, po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka (ECB) določa za operacije glavnega refinanciranja.

               4.

               Odškodninski zahtevek se v preostalem zavrne.

               5.

               Parlamentu se naloži, da nosi svoje stroške in stroške, ki jih je CW priglasil v prvotnem postopku pred Sodiščem za uslužbence Evropske unije v okviru tožbe v zadevi F-124/13, v pritožbenem postopku v zadevi T-309/15 P in v tem postopku ponovnega odločanja v zadevi T-742/16 RENV.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014 (zadeva je bila sprva vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod opr. številko F-124/13 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije.


title: Zadeva C-117/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 9. marca 2015 – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH proti Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 9. marca 2015 – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH proti Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA)
   (Zadeva C-117/15)
   (2015/C 198/23)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Köln

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH

      Tožena stranka: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se vprašanje, ali gre za priobčitev javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29 (1) in/ali v smislu člena 8(2) Direktive 2006/115 (2), presoja vselej na podlagi istih meril, in sicer, da

                           —

                           uporabnik ob popolnem zavedanju posledic svojega ravnanja tretjim osebam omogoča dostop do varovanega dela, ki ga sicer brez njegovega posredovanja ne bi mogle spremljati,

                           —

                           mora biti „javnost“ sestavljena iz nedoločenega števila potencialnih naslovnikov in nadalje iz dovolj velikega števila oseb, pri čemer je nedoločenost podana, če gre za „osebe na splošno“, torej ne za osebe, ki so del zasebne skupine, in je z „dovolj velikim številom oseb“ mišljeno, da vsebuje določen minimalni prag, da premajhno ali celo nepomembno množico zadevnih oseb izključuje iz tega merila, pri čemer v zvezi s tem ni upoštevno le, koliko oseb ima istočasno dostop do istega dela, ampak je treba tudi vedeti, koliko od njih do tega dela dostopa zaporedno;

                           —

                           gre za posredovanje dela novi javnosti, to pomeni javnosti, ki je avtor dela ni upošteval, ko je dovolil njegovo uporabo s priobčitvijo začetni javnosti, razen če se ponovna priobčitev izvaja na podlagi specifičnega tehnološkega procesa, ki se razlikuje od procesa začetne priobčitve, in

                           —

                           je upoštevno, da gre pri zadevnem ravnanju za pridobitnost, da je nadalje javnost dovzetna za to priobčitev sprejemati in da je ne „sprejema“ zgolj naključno, pri čemer to ni nujen pogoj za priobčitev javnosti?

               2.

               Ali je treba v primerih, kot je ta v postopku v glavni stvari, v katerih upravljavec rehabilitacijskega centra v svojih prostorih namesti televizijske sprejemnike in jim posreduje radiodifuzni signal, s čemer omogoči spremljanje televizijskih oddaj, vprašanje, ali gre za priobčitev javnosti, presojati v skladu s pojmom „priobčitve javnosti“ iz člena 3(1) Direktive 2001/29 ali člena 8(2) Direktive 2006/115, če se z omogočanjem dostopa do teh televizijskih oddaj posega v avtorske in sorodne pravice velikega števila udeležencev, zlasti skladateljev, tekstopiscev in glasbenih založnikov, pa tudi izvajalcev, proizvajalcev fonogramov in avtorjev jezikovnih del, kot tudi njihovih založb?

               3.

               Ali gre v primerih, kot je ta v postopku v glavni stvari, v katerih upravljavec rehabilitacijskega centra v svojih prostorih namesti televizijske sprejemnike in jim posreduje radiodifuzni signal, s čemer svojim pacientom omogoča spremljanje televizijskih oddaj, za „priobčitev javnosti“ na podlagi člena 3(1) Direktive 2001/29 ali člena 8(2) Direktive 2006/115?

               4.

               Če je treba v primerih, kot je ta v postopku v glavni stvari, pritrditi, da gre za priobčitev javnosti v navedenem smislu: ali Sodišče vztraja pri svoji sodni praksi, da v primeru priobčitve varovanih fonogramov, ki se predvajajo po radiu pacientom v zobozdravstveni ordinaciji (glej sodbo SCFz dne 15. marca 2012, C-135/10, EU:C:2012:140 (3)) ali podobnih obratih, ne gre za priobčitev javnosti?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.)

      (2)  Direktiva 2006/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski pravici, na področju intelektualne lastnine (UL L 376, str. 28).

      (3)  EU:C:2012:140