title: Zadeva T-52/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2013 – Aecops proti Komisiji (ESS — Izobraževalni ukrep — Zmanjšanje prvotno odobrene finančne pomoči — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Zastaranje — Pravna varnost — Pravica do obrambe — Razumni rok — Obveznost obrazložitve)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2013 – Aecops proti Komisiji
   (Zadeva T-52/11) (1)

   (ESS - Izobraževalni ukrep - Zmanjšanje prvotno odobrene finančne pomoči - Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 - Zastaranje - Pravna varnost - Pravica do obrambe - Razumni rok - Obveznost obrazložitve)
   2013/C 156/70
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: sprva J. da Cruz Vilaça in L. Pinto Monteiro, nato L. Pinto Monteiro, P. Farinha Alves in N. Morais Sarmento, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Guerra e Andrade in D. Recchia, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 27. oktobra 2010, s katero je bil določen končni znesek upravičenih stroškov za pomoč iz Evropskega socialnega sklada (ESS), ki je bila tožeči stranki odobrena za izobraževalne ukrepe z odločbo št. C(89) 0570 z dne 22. marca 1989 za financiranje izobraževalnega ukrepa (zadeva 890979 P3)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 139, 7.5.2011.


title: Zadeva C-138/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. marca 2012 vložilo Administrativen sad – Varna (Bolgarija) – Rusedespred OOD proti Direktor na Direkcijia „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. marca 2012 vložilo Administrativen sad – Varna (Bolgarija) – Rusedespred OOD proti Direktor na Direkcijia „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite
   (Zadeva C-138/12)
   2012/C 151/38
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad – Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rusedespred OOD

      Tožena stranka: Direktor na Direkcijia „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je davčni zavezanec v skladu z načelom davčne nevtralnosti v okviru določenega zastaralnega roka upravičen zahtevati povračilo davka na dodano vrednost, ki je bil napačno zaračunan in ga ni treba plačati, če je v skladu z nacionalno zakonodajo transakcija, za katero je obračunal davek, oproščena, če je odpravljena nevarnost izgube prihodkov in če se ne uporabi v nacionalnem zakonu predpisana ureditev popravka računa?

               2.

               Ali skupni sistem davka na dodano vrednost ter načela nevtralnosti, učinkovitosti in enakega obravnavanja nasprotujejo temu, da organ, pristojen za prihodke – na podlagi nacionalne določbe o prenosu člena 203 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) – davčnemu zavezancu zavrne povračilo davka na dodano vrednost, ki ga je ta izkazal v izstavljenem računu, če tega davka – ker gre za oproščeno transakcijo – ni treba plačati, vendar je bil na računu napačno zaračunan, obračunan in plačan, če je bila pridobitelju ali prejemniku storitev z dokončno odločbo, izdano na podlagi davčnega pregleda, zavrnjena pravica do odbitka v zvezi z isto transakcijo z utemeljitvijo, da je dobavitelj ali izvajalec storitev nezakonito obračunal davek?

               3.

               Ali se lahko davčni zavezanec neposredno sklicuje na načela, ki urejajo skupni sistem davka na dodano vrednost, konkretno na načeli davčne nevtralnosti in učinkovitosti, za izpodbijanje nacionalne ureditve ali njene uporabe s strani davčnih organov ali sodišč, s katerima sta kršeni navedeni načeli, oziroma za izpodbijanje neobstoja nacionalne ureditve, s katero sta kršeni navedeni načeli?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva F-53/09: Tožba, vložena 20. maja 2009 — J proti Komisiji

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/64

         Tožba, vložena 20. maja 2009 — J proti Komisiji
   (Zadeva F-53/09)
   2009/C 180/119
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: J (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke, da se njena bolezen prizna kot poklicna bolezen in odločbe, s katero se ji je naložilo, da sama krije plačilo in stroške zdravnika, ki ga je izbrala, ter polovico honorarja in nastalih stroškov tretjega zdravnika zdravstvene komisije.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke, da se njena bolezen, ki ji onemogoča opravljanje svojih nalog, prizna kot poklicna bolezen v smislu člena 73 Kadrovskih predpisov, naj se razglasi za nično;

               —

               Odločba Komisije, s katero se ji je naložilo, da sama krije honorar in stroške zdravnika, ki ga je izbrala, ter polovico honorarja in nastalih stroškov tretjega zdravnika zdravstvene komisije, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo povzročene nepremoženjske škode tožeči stranki v višini simboličnega enega evra;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-268/11 P: Pritožba, ki jo je 26. maja 2011 vložila Evropska komisija zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 15. marca 2011 v zadevi F-120/07, Strack proti Komisiji

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/31

         Pritožba, ki jo je 26. maja 2011 vložila Evropska komisija zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 15. marca 2011 v zadevi F-120/07, Strack proti Komisiji
   (Zadeva T-268/11 P)
   2011/C 232/56
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers)

      Druga stranka v postopku: Guido Strack (Köln, Nemčija)

      Predloga

   Pritožnica predlaga,

               —

               naj se sodba Sodišča za uslužbence z dne 15. marca 2011 v zadevi F-120/07, Strack proti Komisiji, razveljavi;

               —

               naj strankama naloži, da nosita svoje stroške, ki so nastali na prvi stopnji in v okviru te pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe v bistvu navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev prava Unije pri razlagi člena 4 Priloge V k Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi)
               Prvič, Sodišče za uslužbence naj bi ob kršitvi prava Unije in ustaljene sodne prakse člen 4(1) Priloge V k Kadrovskim predpisom razlagalo tako, kot da prenos letnega dopusta pri dolgotrajni bolezni ne bi bil urejen.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev prava Unije s pravno napačno določitvijo področja uporabe in pravnega učinka člena 1e(2) Kadrovskih predpisov
               Drugič, Sodišče za uslužbence naj bi prav tako ob kršitvi prava Unije in ob pomanjkljivi obrazložitvi napačno razlagalo področje uporabe člena 1e(2) Kadrovskih predpisov kot splošno obveznost za institucije, da v zvezi z vsemi delovnimi pogoji glede varovanja zdravja za vse uslužbence zagotovijo vsaj standard iz direktiv, sprejetih na podlagi člena 153 PDEU. Namen člena 1e(2), ki je bil dodan v okviru reforme Kadrovskih predpisov leta 2004, pa naj bi bil le odpraviti praznino v Kadrovskih predpisih glede manjkajočih tehničnih določb o varovanju zdravja in varnosti uslužbencev na sedežih institucij (na primer: požarna varnost, nevarne snovi, prezračevanje, ergonomija itd.). Tako naj bi Kadrovski predpisi omogočali uporabo tehničnih minimalnih standardov iz direktiv oziroma določb iz nacionalnega prava za njihov prenos. Te določbe pa ni mogoče uporabiti za delovne pogoje glede prenosa letnega dopusta in nadomestila za neizrabljen letni dopust, ki jih je izčrpno uredil avtor Kadrovskih predpisov. Sodišče za uslužbence je s tako ugotovitvijo kršilo ne le določbe Kadrovskih predpisov in sodno prakso Sodišča, ampak tudi načelo pravne varnosti.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev postopka
               Tretjič, Sodišče za uslužbence naj bi kršilo določbe postopka s tem, da je po uradni dolžnosti kot prvi tožbeni razlog preučilo kršitev člena 1e(2) Kadrovskih predpisov in da je de facto izključilo uporabo določbe Kadrovskih predpisov, ne da bi bil vložen ugovor nezakonitosti in ne da bi imela Svet in Parlament možnost udeležbe v postopku.


title: Zadeva T-80/09 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – Komisija proti Q ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Nasprotna pritožba — Psihično nadlegovanje — Člen 12a Kadrovskih predpisov — Sporočilo o politiki na področju psihičnega nadlegovanja na Komisiji — Dolžnost pomoči uprave — Člen 24 Kadrovskih predpisov — Obseg — Prošnja za pomoč — Začasni ukrepi premestitve — Dolžnost skrbnega ravnanja — Odgovornost — Odškodninski zahtevek — Neomejena pristojnost — Pogoji za izvajanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Razveljavitvena tožba — Pravni interes“ )

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – Komisija proti Q
   (Zadeva T-80/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Nasprotna pritožba - Psihično nadlegovanje - Člen 12a Kadrovskih predpisov - Sporočilo o politiki na področju psihičnega nadlegovanja na Komisiji - Dolžnost pomoči uprave - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Obseg - Prošnja za pomoč - Začasni ukrepi premestitve - Dolžnost skrbnega ravnanja - Odgovornost - Odškodninski zahtevek - Neomejena pristojnost - Pogoji za izvajanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Razveljavitvena tožba - Pravni interes)
   2011/C 252/75
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: V. Joris, D. Martin in B. Eggers, zastopniki)

      Druga stranka v postopku: Q (Domsjö, Švedska) (zastopnika: S. Rodrigues in Y. Minatchy, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 9. decembra 2008 v zadevi Q proti Komisiji (F-52/05, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 9. decembra 2008 v zadevi Q proti Komisiji (F-52/05, še neobjavljena v ZOdl.) se razveljavi v delu, v katerem je v točki 2 izreka Komisiji Evropskih skupnosti naloženo, naj Q plača odškodnino v znesku 500 EUR in znesek 15 000 EUR kot odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki naj bi Q nastala zaradi zamude pri uvedbi upravne preiskave, in v delu, v katerem je v točkah od 147 do 189 obrazložitve o „očitku psihičnega nadlegovanja, ki ga je navedla (Q)“ odločeno, v točki 230 obrazložitve pa ugotovljeno, da se postopek glede predogov za razveljavitev njenih kariernih ocenjevalnih poročil za obdobji od 1. januarja do 31. oktobra in od 1. novembra do 31. decembra 2003 ustavi, zardi česar se je tožba na prvi stopnji v točki 3 izreka v preostalem zavrnila.

               2.

               V preostalem delu se pritožba in nasprotna pritožba zavrneta.

               3.

               Zadeva se vrne Sodišču za uslužbence, da odloči o predlogih za razveljavitev zgoraj omenjenih kariernih ocenjevalnih poročil in o znesku, ki ga mora Komisija plačati Q zgolj zaradi nepremoženjske škode, ki jo je povzročila njena zavrnitev sprejetja začasnega ukrepa premestitve.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-445/13 P: Pritožba, ki jo je Voss of Norway ASA vložila 6. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 28. maja 2013 v zadevi T-178/11, Voss of Norway ASA proti Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/40

         Pritožba, ki jo je Voss of Norway ASA vložila 6. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 28. maja 2013 v zadevi T-178/11, Voss of Norway ASA proti Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-445/13 P)
   2013/C 344/70
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Voss of Norway ASA (zastopnika: F. Jacobacci, B. La Tella, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 28. maja 2013 (T-178/11) razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družba Voss of Norway ASA (v nadaljevanju: Voss) s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 28. maja 2013 v zadevi T-178/11 (v nadaljevanju: izpodbijana sodba), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, s katero je družba Voss predlagala razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 12. januarja 2011 v zadevi R 785/2010-1 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba), s katero je bilo ugodeno predlogu družbe Nordic Spirit za ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti (v nadaljevanju: oblikovna znamka Skupnosti), ki jo je družba Voss registrirala 3. decembra 2004.
   Pritožbeni razlogi:

                     Prvi pritožbeni razlog: v izpodbijani tožbi ni bil upoštevan drugi tožbeni razlog, ki ga je družba Voss navedla pred Splošnim sodiščem, namreč da je bilo dokazno breme pred odborom za pritožbe obrnjeno

               Splošno sodišče ni preučilo, ali je odbor za pritožbe napačno uporabil pravo glede postopkovnega vprašanja v zvezi z dokaznim bremenom. Ta pritožbeni razlog ima za pravo znamke Skupnosti popolnoma neodvisen pomen. To obrnjeno dokazno breme, ki je v nasprotju s splošnimi pravnimi načeli, lahko postane del upoštevne sodne prakse. Odločbo odbora za pritožbe in izpodbijano sodbo je treba zato razveljaviti.

                     Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno obrnilo dokazno breme

               Poleg tega je Splošno sodišče dokazno breme, ki je bilo izključno na družbi Nordic Spirit AB, ki je izpodbijala veljavnost registrirane znamke Skupnosti, preneslo na družbo Voss, ki je morala predložiti konkretne dokaze, da je imela njena oblikovna znamka razlikovalni učinek. Splošno sodišče je v zvezi s tem citiralo sodno prakso, ki se nanaša na prijave znamk – in na neregistrirane znamke – za katere ni veljala domneva veljavnosti, ki je veljala za oblikovno znamko Skupnosti družbe Voss. To pomeni očitno kršitev pravil za zagotavljanje pravičnega postopka, člena 99 UZS (1) in pravila 37 (b) (iv) IUZS (2), kar samo po sebi zadošča za razveljavitev izpodbijane odločbe.

                     Tretji pritožbeni razlog: napačna opredelitev standardov in običajev v sektorju, ki pomeni kršitev 7(1) (b) člena UZS

               Splošno sodišče je v odstavku 45 pravilno navedlo, da je treba ugotoviti, ali izpodbijana znamka Skupnosti znatno odstopa od standardov in običajev v upoštevnem sektorju. Pri presoji razlikovalnega učinka tridimenzionalne znamke je treba za ugotovitev, ali lahko potrošnik posamezno tridimenzionalno znamko razlikuje od drugih znamk, najprej in predvsem obravnavati „standarde sektorja“.
               Vendar se je opredelitev teh standardov, kot jo je navedlo Splošno sodišče, bistveno razlikovala od utemeljene opredelitve „standardov“ v sektorju pijač. Najprej, ugotovitve Splošnega sodišča v zvezi s standardi sektorja temeljijo na napačnem dejanskem stanju (sklicevanje na neobstoječ „valjast del“) in so tako nejasne in splošne, da ob njihovi uporabi test raznolikosti ne bi bil pozitiven za nobeno steklenico za pijače (vključno z znamenito steklenico Coca-Cola, če bi bila predmet ničnostne tožbe). Oddelek za izbris je v nasprotju s tem pravilno opredelil standarde sektorja.
               Dalje, odbor za pritožbe je z odločbo R 2465/2011-2 z dne 1. februarja 2012 (Freixenet proti UUNT) v odstavku 36 navedel, da „do sedaj niti preiskuševalec niti odbor nista predložila dokumentov, ki se nanašajo na stanje na obstoječem trgu na dan vložitve predloga, in
                     nista identificirala ali navedla konkretnih primerov enakih ali podobnih steklenic, običajno uporabljanih v sektorju pred navedenim datumom. Ta opustitev je zadosten razlog za ugoditev pritožbi
                  .“ Splošno sodišče je torej z opustitvijo navedbe konkretnih primerov in standardov sektorja očitno kršilo člen 7(1)(b) UZS.

                     Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava glede presoje razlikovalnega učinka oblike steklenice družbe Voss kot znamke – kršitev člena 7(1)(b) UZS

               Iz sodne prakse glede razlikovalnega učinka, ki jo je treba uporabiti, je razvidno, da je treba znamko obravnavati in presojati kot celoto in da je presoja vsakega dela zgolj v pomoč pri splošni presoji, ne more pa je nadomestiti. Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi obravnavalo zgolj vsak element posebej, ne pa znamke kot celote.
               Splošno sodišče je torej napačno uporabilo pravo pri presoji, ali ima znamka razlikovalni učinek, saj ni ugotovilo, kot bi moralo, splošnega vtisa, ki ga daje znamka, ampak je znamko razdelilo na več delov, od katerih je za vsakega ugotovilo, da je na nek način izviren, s čimer je uporabilo napačen pristop.

                     Peti pritožbeni razlog: bistveno izkrivljanje dokazov pri primerjavi tridimenzionalne oblike z dvodimenzionalnim delom in pri opredelitvi standardov in običajev sektorja

               Splošno sodišče je ob zavrnitvi predloga za razveljavitev odločbe odbora za pritožbo ponovilo napačni navedbi, da „ima večina steklenic na trgu valjast del“ in da „imajo steklenice različne oblike in velikosti“, s čimer je bistveno izkrivilo dejansko stanje ali dokaze in torej napačno uporabilo pravo.

                     Šesti pritožbeni razlog: s sodbo Splošnega sodišča je onemogočena registracija tridimenzionalne znamke Skupnosti, s čimer je kršen člen 7(1) (b) UZS v povezavi s členom 4 UZS

               Iz ugotovitev Splošnega sodišča je razvidno, da embalaža proizvoda kot celota in kot hkratna kombinacija ločenih delov v bistvu ne more imeti razlikovalnega učinka. V praksi to pomeni, da preizkus razlikovalnega učinka, kot je opravljen v izpodbijani sodbi, ne more biti pozitiven za nobeno embalažo, kar je v nasprotju z namenom UZS.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 146), ki je bila nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1)

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189)


title: Zadeva F-75/11: Tožba, vložena 28. julija 2011 – ZZ proti Svetu

text:
               15.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/11

         Tožba, vložena 28. julija 2011 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-75/11)
   2011/C 305/13
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal in S. Orlandi, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe OPI, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2007 ne napreduje v naziv AST 7.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPI z dne 18. aprila 2010 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper odločitev o njenem nenapredovanju v naziv AST 7 v napredovalnem obdobju 2007 naj se razglasi za nično;

               —

               če je potrebno, naj se za nično razglasi odločba OPI, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2007 ne napreduje v naziv AST;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-135/14: Tožba, vložena 25. novembra 2014 – ZZ/EMA

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/50

      Tožba, vložena 25. novembra 2014 – ZZ/EMA
      (Zadeva F-135/14)
      (2015/C 016/75)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA)

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bil tožeči stranki določen neaktivni status.

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  odločba EMA z dne 31. januarja 2014, s katero je bil tožeči stranki določen neaktivni status od 1. februarja 2014 do domnevnega izteka njene pogodbe 15. marca 2014, vključno z dopisom z dne 14. marca 2014, s katerim naj bi bil „pojasnjen“ razlog za določitev njegovega neaktivnega statusa, naj se razglasita za nična;

                  —

                  če je potrebno, razglasi ničnost odločbe EMA z dne 15. avgusta 2014, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 24. aprila 2014 zoper zgoraj navedeni odločitvi;

                  —

                  povrne naj se nepremoženjska škoda, ki jo je utrpela tožeča stranka in je ocenjena na 20 000 EUR;

                  —

                  EMA naj se naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali s to tožbo.


title: Zadeva C-71/09 P: Pritožba, ki jo je vložil Comitato Venezia vuole vivere 17. februarja 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (šesti razširjeni senat), razglašeno 28. novembra 2008 v združenih zadevah T-254/00, T-270/00 in T-277/00, Hotel Cipriani SpA in drugi proti Komisiji

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/20

         Pritožba, ki jo je vložil Comitato „Venezia vuole vivere“17. februarja 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (šesti razširjeni senat), razglašeno 28. novembra 2008 v združenih zadevah T-254/00, T-270/00 in T-277/00, Hotel Cipriani SpA in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-71/09 P)
   2009/C 113/41
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnik: Comitato „Venezia vuole vivere“ (zastopnik: A. Vianello, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Hotel Cipriani SpA, Società Italiana per il gas SpA (Italgas), Italijanska republika, Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnika

               —

               Pritožbi naj se ugodi;

               —

               posledično naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje (šesti razširjeni senat), z dne 28. novembra 2008 v združenih zadevah T-254/00, T-270/00 in T-277/00, Comitato Venezia Vuole Vivere proti Komisiji Evropskih Skupnosti, vročena 3. decembra 2008 in za nično razglasi Odločba Komisije 2000/394/ES (1) z dne 25. novembra 1999 ter, podredno, za ničnega naj se razglasi člen 5 te odločbe v delu, v katerem nalaga obveznost vračila zneska olajšav zadevnih socialnih prispevkov in v katerem določa, da se ta znesek poveča za višino obresti upoštevnega obdobja;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Comitato Venezia Vuole Vivere v utemeljitev pritožbe navaja šest pritožbenih razlogov.
   Pritožnik s prvim pritožbenim razlogom trdi, da je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo, saj je kršilo člen 87(1) ES in ni izpolnilo svoje obveznosti obrazložitve iz člena 253 ES. Z izpodbijano sodbo se zlasti ni ustrezno upoštevalo in podalo utemeljitev v zvezi z izravnalno naravo pomoči, ki so predmet Odločbe, ter v zvezi z vplivom pomoči na trg, s sklicevanjem na preučitev položaja občinskih podjetij glede na družbe pritožnice, pa je bilo kršeno načelo prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 86(2) ES, natančneje, na neobstoj preučitve v zvezi z uporabo izjeme, ki se nanaša na opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena za obravnavani primer. Ta preučitev pa je bila opravljena za občinska podjetja.
   S tretjim pritožbenim razlogom, ki se nanaša na kršitev člena 87(3)(c) ES, se graja izpodbijano odločbo v delu, v katerem se nanaša na popolno diskrecijo Komisije glede uporabe izjeme v zvezi z regionalnimi težavami in na neobstoj ustrezne preučitve posebnosti tega primera.
   Pritožnik s četrtim pritožbenim razlogom izpostavlja kršitev člena 87(3)(d) ES, natančneje, dopustitev uporabe izjeme, ki se nanaša na „kulturne“ namene, za Consorzio Venezia Nuova in neobstoj preučitve za druga podjetja.
   S petim pritožbenim razlogom pritožnik kritizira neizvedbo presoje v zvezi z nepretrganostjo spornih pomoči (po juniju 1994) glede na predhodno urejene pomoči (iz leta 1973) pri čemer sta bila kršena člena 1 in 15 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (2) z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 88 Pogodbe ES.
   Šesti pritožbeni razlog se v zvezi z samodejnostjo naloga za vračilo pomoči nanaša na kršitev člena 14 Uredbe št. 659/1999.

      (1)  Odločba Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost (UL 2000, L 150, str. 50).

      (2)  UL L 83, str. 1.


title: Zadeva C-42/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 28. januarja 2013 – Cartiera dell’Adda SpA, Cartiera di Cologno SpA proti CEM Ambiente SpA

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 28. januarja 2013 – Cartiera dell’Adda SpA, Cartiera di Cologno SpA proti CEM Ambiente SpA
   (Zadeva C-42/13)
   2013/C 101/23
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Cartiera dell’Adda SpA, Cartiera di Cologno SpA

      Tožena stranka: CEM Ambiente SpA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v nasprotju s pravom Skupnosti razlaga, da mora naročnik, če podjetje, ki sodeluje v postopku oddaje naročila, v prijavi za sodelovanje ni podalo izjave, da zoper njegovega tehničnega direktorja ni bil uveden postopek na podlagi člena 38(1)(b) in (c) zakonske uredbe št. 163/2006 in da ta ni bil obsojen na podlagi tega člena, tako podjetje izključiti, tudi če je ustrezno dokazalo, da je bil naziv tehnični direktor naveden zgolj zaradi stvarne napake?

               2.

               Ali je v nasprotju s pravom Skupnosti razlaga, da mora naročnik, če je podjetje, ki sodeluje v postopku oddaje naročila, predložilo ustrezen in zadosten dokaz, da zoper osebe, v zvezi s katerimi je treba podati izjavo iz člena 38(1)(b) in (c), ni bil uveden postopek iz tega člena in da te niso bile obsojene na podlagi tega člena, tako podjetje izključiti zaradi nespoštovanja določbe lex specialis, z uporabo katere je bil začet postopek oddaje naročila?


title: Zadeva C-354/10: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. marca 2012 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Državne pomoči — Rezervni sklad, ki je oproščen davka — Nezdružljivost s skupnim trgom — Vračilo — Neizvršitev)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/2

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. marca 2012 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-354/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Rezervni sklad, ki je oproščen davka - Nezdružljivost s skupnim trgom - Vračilo - Neizvršitev)
   2012/C 118/03
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in B. Stromsky, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: P. Mylonopoulos in K. Boskovits, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh ukrepov, potrebnih za vračilo pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom na podlagi člena 1(1) (razen pomoči iz odstavka 2 ter iz členov 2 in 3) Odločbe Komisije z dne 18. julija 2007 (C(2007) 3251) v zvezi z rezervnim skladom, ki je oproščen davka (državna pomoč C 37/05)

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za vračilo pomoči na podlagi člena 1(1) Odločbe Komisije 2008/723/ES z dne 18. julija 2007 o državni pomoči C 37/05 (ex NN 11/04) Grčije – Davkov oproščeni rezervni sklad, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom, razen pomoči iz člena 1(2) ter iz členov 2 in 3 te odločbe, ni izpolnila obveznosti iz členov od 4 do 6 te odločbe.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva C-56/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Emiliano Zanotti proti Agenzia delle Entrate – Ufficio Roma 2 (Svoboda opravljanja storitev — Državljanstvo Unije — Člena 18 ES in 49 ES — Nacionalna ureditev na področju dohodnine — Pravica do odbitka stroškov izobraževanja največ v višini fiksnega odstotka od bruto zneska davka — Univerzitetni študij v drugi državi članici — Določitev količinske omejitve — Odbitek, ki ne presega višine, določene za davke in prispevke, plačane za podobne storitve javnih državnih univerz — Določitev teritorialne omejitve — Odbitek, ki ne presega višine, določene za davke in prispevke, plačane za podobne storitve javne državne univerze, ki je najbližja davčnemu domicilu zavezanca)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Emiliano Zanotti proti Agenzia delle Entrate – Ufficio Roma 2
   (Zadeva C-56/09) (1)

   (Svoboda opravljanja storitev - Državljanstvo Unije - Člena 18 ES in 49 ES - Nacionalna ureditev na področju dohodnine - Pravica do odbitka stroškov izobraževanja največ v višini fiksnega odstotka od bruto zneska davka - Univerzitetni študij v drugi državi članici - Določitev količinske omejitve - Odbitek, ki ne presega višine, določene za davke in prispevke, plačane za podobne storitve javnih državnih univerz - Določitev teritorialne omejitve - Odbitek, ki ne presega višine, določene za davke in prispevke, plačane za podobne storitve javne državne univerze, ki je najbližja davčnemu domicilu zavezanca)
   2010/C 179/14
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Emiliano Zanotti

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Ufficio Roma 2

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione tributaria provinciale di Roma – Razlaga členov 149 ES in 151 ES – Nacionalna ureditev na področju dohodnine – Odbitek stroškov študija za srednješolsko in univerzitetno izobraževanje v tujini od bruto zneska davka na obdavčljivi dohodek – Omejitve

      Izrek

               1.

               Člen 49 ES je treba razlagati tako, da:

                           —

                           nasprotuje nacionalni ureditvi nacionalni ureditvi, ki za zavezance določa možnost, da od bruto zneska davka odbijejo stroške univerzitetnega študija na univerzitetnih ustanovah na ozemlju te države članice, medtem ko na splošno izključuje to možnost glede stroškov univerzitetnega izobraževanja, ki nastanejo v zasebni univerzitetni ustanovi v drugi državi članici;

                           —

                           ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za zavezance določa možnost, da od bruto zneska davka odbijejo stroške univerzitetnega študija, ki so nastali v zasebni univerzitetni ustanovi v drugi državi članici, v okviru najvišjega zneska ustreznih stroškov, ki so določeni za podoben študij na javni nacionalni univerzi, ki je najbližja davčnemu domicilu zavezanca.

               2.

               Člen 18 ES je treba razlagati tako, da:

                           —

                           nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za zavezance določa možnost, da od bruto zneska davka odbijejo stroške univerzitetnega študija na izobraževalnih ustanovah na ozemlju te države članice, medtem ko na splošno izključuje to možnost glede stroškov univerzitetnega izobraževanja, ki nastanejo v univerzitetni ustanovi v drugi državi članici;

                           —

                           ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za zavezance določa možnost, da od bruto zneska davka odbijejo stroške univerzitetnega študija, ki so nastali v univerzitetni ustanovi v drugi državi članici, v okviru najvišjega zneska ustreznih stroškov, ki so določeni za podoben študij na javni nacionalni univerzi, ki je najbližja davčnemu domicilu zavezanca.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva C-269/13 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. aprila 2014 – Acino AG proti Evropski komisiji (Pritožba — Zdravila za uporabo v humani medicini — Preklic dajanja v promet in umik nekaterih serij zdravil, ki vsebujejo aktivno snov klopidogrel — Sprememba dovoljenj za promet — Prepoved dajanja v promet — Uredba (ES) št. 726/2004 in Direktiva 2001/83/ES — Previdnostno načelo — Sorazmernost — Obveznost obrazložitve)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/14

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. aprila 2014 – Acino AG proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-269/13 P) (1)

   ((Pritožba - Zdravila za uporabo v humani medicini - Preklic dajanja v promet in umik nekaterih serij zdravil, ki vsebujejo aktivno snov klopidogrel - Sprememba dovoljenj za promet - Prepoved dajanja v promet - Uredba (ES) št. 726/2004 in Direktiva 2001/83/ES - Previdnostno načelo - Sorazmernost - Obveznost obrazložitve))
   2014/C 175/16
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Acino AG (zastopnika: R. Buchner in E. Burk, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: M. Šimerdová in B.-R. Killmann, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 7. marca 2013 v zadevi Acino proti Komisiji (T-539/10), ker je Splošno sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti sklepov Komisije C(2010) 2203, C(2010) 2205, C(2010) 2210 in C(2010) 2218 z dne 29. marca 2010 in sklepe C(2010) 6430, C(2010) 6432, C(2010) 6434 in C(2010) 6435 z dne 16. septembra 2010 o ustavitvi dajanja na trg zdravil za humano uporabo, ki vsebujejo aktivno snov, Clopidogrel, proizvedeno na določenem mestu, o umiku serij teh zdravil s trga, o spremembi dovoljenj za dajanje na trg ter o prepovedi dajanja navedenih zdravil na trg – Previdnostno načelo – Sorazmernost – Obveznost obrazložitve

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Acino AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 215, 27.7.2013.


               5.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/11

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložilo sodišče Héraðsdómur Reykjavíkur 13. aprila 2015 v zadevi De Nederlandsche Bank N.V. proti the Depositors' and Investors' Guarantee Fund (TIF)
   (Zadeva E-9/15)
   (2015/C 366/08)
   Sodišče Héraðsdómur Reykjavíkur (okrožno sodišče v Rejkjaviku, Islandija) je z dopisom z dne 13. aprila 2015, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 17. aprila 2015, pri Sodišču Efte vložilo zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi De Nederlandsche Bank N.V. proti the Depositors' and Investors' Guarantee Fund (TIF) glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali je združljivo z določbami Sporazuma EGP, in zlasti s členom 7(1) Direktive 94/19/ES o sistemih zajamčenih vlog, da morajo biti v primeru sistemske krize obveznosti predhodno plačanega sistema zajamčenih vlog omejene na lastna sredstva, ko vloge prenehajo biti razpoložljive v smislu, opredeljenem v členu 1(3) Direktive, in sredstva ne zadostujejo za poravnavo zahtevkov vseh vlagateljev do 20 000 EUR?

               2.

               Ali je združljivo z določbami Direktive 94/19/ES o sistemih zajamčenih vlog, da zaradi sistemske krize država članica sprejme zakonodajo ali izda regulativne akte o pooblastitvi predhodno plačanega sistema zajamčenih vlog, da vzpostavi novi oddelek ali račun za zbiranje premij in sklene, da bodo te premije usmerjene v nov oddelek ali na nov račun za namene vzpostavitve sklada, namenjenega izključno za prestrezanje morebitnih prihodnjih pretresov, in ne bodo na voljo za plačilo prejšnjih obveznosti?

               3.

               Ali je združljivo s členom 11 Direktive 94/19/ES o sistemih zajamčenih vlog, da nacionalni sistem zajamčenih vlog (tj. TIF), ki opravlja plačila na podlagi jamstva, pridobi pravice, ki presegajo pravico do subrogacije vlagateljevih zahtevkov v likvidacijskih postopkih v znesku, ki je enak plačilu iz sklada?


title: Zadeva C-318/07: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. januarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hein Persche proti Finanzamt Lüdenscheid (Prosti pretok kapitala – Davek na dohodek – Možnost odbitja donacij v korist subjektov, katerim je priznano, da delujejo v splošnem interesu – Omejitev možnosti odbitja na donacije v korist nacionalnih organizacij – Donacije v blagu – Direktiva 77/799/EGS – Medsebojna pomoč pristojnih organov držav članic na področju neposrednih davkov)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/8

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. januarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hein Persche proti Finanzamt Lüdenscheid
   (Zadeva C-318/07) (1)

   (Prosti pretok kapitala - Davek na dohodek - Možnost odbitja donacij v korist subjektov, katerim je priznano, da delujejo v splošnem interesu - Omejitev možnosti odbitja na donacije v korist nacionalnih organizacij - Donacije v blagu - Direktiva 77/799/EGS - Medsebojna pomoč pristojnih organov držav članic na področju neposrednih davkov)
   (2009/C 69/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hein Persche

      Tožena stranka: Finanzamt Lüdenscheid
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 5(3) ES, člena 56 ES in Direktive Sveta 77/799/EGS z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposredne obdavčitve (UL L 336, str. 15) – Nacionalni predpisi glede dodelitve finančne ugodnosti, predvidene za donacije organizacijam, ki zasledujejo cilje v splošnem interesu, pod pogojem, da ima donator sedež na nacionalnem ozemlju – Uporabnost pravil Pogodbe ES o prostem pretoku kapitala za donacije v naravi, v obliki predmetov za vsakdanjo uporabo, ki jih državljan države članice da organizacijam, ki zasledujejo cilje v splošnem interesu, ki imajo sedež v drugi državi članici.
   Izrek

               1.

               Če davčni zavezanec v eni državi članici zaprosi za možnost davčnega odbitja donacij v korist subjektov s sedežem v drugi državi članici, v kateri jim je priznano delovanje v splošnem interesu, se za take donacije uporabljajo določbe Pogodbe ES o prostem pretoku kapitala, čeprav gre za donacije v blagu v obliki predmetov za vsakdanjo uporabo.

               2.

               Člen 56 ES nasprotuje zakonodaji države članice, v skladu s katero se glede donacij v korist subjektov, ki delujejo v splošnem interesu, upravičenje do davčnega odbitja dodeli le v zvezi z donacijami v korist subjektov s sedežem na nacionalnem ozemlju, ne da bi imel davčni zavezanec kakršno koli možnost dokazati, da donacija v korist subjekta s sedežem v drugi državi članici izpolnjuje pogoje, ki jih navedena zakonodaja določa za dodelitev takega upravičenja.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007.


title: Zadeva C-431/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 17. julija 2017 – Monachos Eirinaios (redovnik Ireneos), posvetno ime Antonios Iakumakis/Združenje odvetnikov v Atenah

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 17. julija 2017 – Monachos Eirinaios (redovnik Ireneos), posvetno ime Antonios Iakumakis/Združenje odvetnikov v Atenah
   (Zadeva C-431/17)
   (2017/C 309/40)
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias (vrhovno upravno sodišče, Grčija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Monachos Eirinaios (redovnik Ireneos), posvetno ime Antonios Iakumakis

      Nasprotna stranka: Združenje odvetnikov v Atenah

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 3 Direktive 98/5/ES (1) razlagati tako, da lahko nacionalni zakonodajalec prepove vpis redovnika Grške cerkve kot odvetnika v register pristojnega organa druge države članice, kakor tiste, v kateri je pridobil svoj poklicni naziv, da bi tam na podlagi poklicnega naziva iz svoje matične države opravljal poklicno dejavnost, ker redovniki Grške cerkve v skladu z nacionalnim pravom ne morejo biti vpisani v registre odvetniških zbornic, ker zaradi njihovega statusa ni jamstev, ki se štejejo za nujna za opravljanje odvetniške dejavnosti?

      (1)  Direktiva 98/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 83).


title: Zadeva C-91/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Breda (Nizozemska) 17. februarja 2010 – VAV Autovermietung GmbH proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Breda (Nizozemska) 17. februarja 2010 – VAV Autovermietung GmbH proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal
   (Zadeva C-91/10)
   2010/C 113/41
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Breda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: VAV Autovermietung GmbH

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalna zakonska ureditev, po kateri je oseba z bivališčem ali sedežem na Nizozemskem, ki na Nizozemskem uporablja vozilo, registrirano in najeto v drugi državi članici, ob začetku uporabe tega vozila na nizozemskih cestah zavezana plačati davek, ki je najprej odmerjen v polnem znesku, pozneje pa se po koncu uporabe nizozemskih cest preveč plačani del davka vrne brez obresti, pri čemer dolgovani in plačani znesek davka na nominalni saldo ustreza trajanju uporabe na Nizozemskem, v nasprotju s pravom Skupnosti, predvsem pa z načelom svobode opravljanja storitev v smislu členov od 49 ES do 55 ES (zdaj členov od 56 do 62 Pogodbe o delovanju Evropske unije?

               2.

               Ali je navedena zakonska ureditev, če naj bi jo obravnavali kot omejevanje načela svobode opravljanja storitev v smislu členov od 49 ES do 55 ES (zdaj členov od 56 do 62 Pogodbe o delovanju Evropske unije), utemeljena z enakim obravnavanjem vseh vozil, ki so na Nizozemskem, in s (tem povezanim in iz tega izhajajočim) preprečevanjem in/ali obratno diskriminacijo domačih najemodajalcev in njihovih strank, saj je treba tudi pri domačem dajanju v najem celoten znesek davka plačati vnaprej?


title: Zadeva C-333/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Session (Scotland) – Združeno kraljestvo) – Scotch Whisky Association in drugi/The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland (Predhodno odločanje — Skupna ureditev trgov kmetijskih proizvodov — Uredba (EU) št. 1308/2013 — Prosti pretok blaga — Člen 34 PDEU — Količinske omejitve — Ukrepi z enakim učinkom — Najnižja cena alkoholnih pijač, izračunana na podlagi količine alkohola v proizvodu — Utemeljitev — Člen 36 PDEU — Varovanje zdravja in življenja ljudi — Presoja nacionalnega sodišča)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Session (Scotland) – Združeno kraljestvo) – Scotch Whisky Association in drugi/The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland
   (Zadeva C-333/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupna ureditev trgov kmetijskih proizvodov - Uredba (EU) št. 1308/2013 - Prosti pretok blaga - Člen 34 PDEU - Količinske omejitve - Ukrepi z enakim učinkom - Najnižja cena alkoholnih pijač, izračunana na podlagi količine alkohola v proizvodu - Utemeljitev - Člen 36 PDEU - Varovanje zdravja in življenja ljudi - Presoja nacionalnega sodišča))
   (2016/C 068/14)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Session (Scotland)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Scotch Whisky Association, spiritsEUROPE, Comité de la Communauté économique européenne des Industries et du Commerce des Vins, Vins aromatisés, Vins mousseux, Vins de liqueur et autres Produits de la Vigne (CEEV)

      Toženi stranki: The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland

      Izrek

               1.

               Uredbo (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu ukrepu, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ki predpisuje najnižjo ceno na enoto alkohola za maloprodajo vin, če je tak ukrep dejansko primeren za zagotovitev doseganja cilja varovanja zdravja in življenja ljudi, in če glede na cilje skupne kmetijske politike in dobrega delovanja skupne ureditve kmetijskih trgov ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje cilja varovanja zdravja in življenja oseb.

               2.

               Člena 34 PDEU in 36 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da se država članica zaradi uresničevanja cilja varovanja zdravja in življenja ljudi s povišanjem cen porabe alkohola odloči za ureditev, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ki predpisuje najnižjo ceno na enoto alkohola za maloprodajo alkoholnih pijač in ne uporabi ukrepa, ki bi lahko manj omejeval trgovino in konkurenco v Evropski uniji, kot je povišanje trošarin. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je to podano po podrobni analizi vseh upoštevnih elementov zadeve, ki mu je predložena. Zgolj okoliščina, da lahko slednji ukrep zagotovi dodatne prednosti in širše uresničuje cilj boja poti zlorabi alkohola, ne zadostuje za utemeljitev, da se ga ne uporabi.

               3.

               Člen 36 PDEU je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, kadar preuči nacionalno ureditev glede na utemeljitev na podlagi varovanja zdravja in življenja ljudi v smislu tega člena, objektivno preučiti, ali je mogoče na podlagi dokazov, ki jih je predložila zadevna država članica, razumno oceniti, da so izbrana sredstva primerna za uresničitev zastavljenih ciljev, pa tudi možnost, da se ti dosežejo z ukrepi, ki manj omejujejo prosti pretok blaga in skupno ureditev kmetijskih trgov.

               4.

               Člen 36 PDEU je treba razlagati tako, da preizkus sorazmernosti nacionalnega ukrepa, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ni omejen le na informacije, dokaze ali drugo gradivo, ki ga je imel na voljo nacionalni zakonodajalec, ko je sprejel tak ukrep. V okoliščinah, kot so te v zadevi v glavni stvari, je treba preizkus združljivosti tega ukrepa s pravom Unije v skladu s pogoji, ki jih določa nacionalno pravo nacionalnega sodišča, opraviti na podlagi informacij, dokazov ali drugega gradiva, ki ga ima na voljo to sodišče na dan, ko odloči.

      (1)  UL C 339, 29.9.2014.


title: Zadeva C-66/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 14. februarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/14

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 14. februarja 2005
   (Zadeva C-66/05)
   (2005/C 93/25)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Denis Martin in Pieter van Nuffel, zastopnika, je dne 14. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Nizozemski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Nizozemska s tem, ko je vključila v izračun prispevkov zdravstvenega zavarovanja, pokojnine dane po zakonodaji druge države članice, ni izpolnila obveznosti iz člena 33(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 (1);

               2.

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve:
   Algement Wet Bijzondere Ziektekosten (splošni zakon o posebnih zdravstvenih stroških, v nadaljevanju: AWBZ) ureja stroške zdravljenja, nege in oskrbe v primeru bolezni ali dolgotrajnih hujših težav. Vsi rezidenti, to pomeni vsi, ki prebivajo na Nizozemskem, so zavarovani. Torej gre za eno od „socialnih zavarovanj“. Na podlagi Wet Financiering Volksverzekeringen (nizozemski zakon o financiranju socialnih zavarovanj) so vsi zavarovanci zavezani k prispevku. Ta prispevek je izračunan na podlagi njihovih skupnih dohodkov.
   Ta režim ima za posledico, da so tisti prebivalci Nizozemske, ki koristijo obenem nizozemsko pokojnino in pokojnino po zakonodaji druge države članice, zavarovani za posebne zdravstvene stroške, vendar morajo prav tako plačevati prispevke. Izračun tega prispevka vključuje tako nizozemsko kot tudi drugo pokojnino.
   Po mnenju Komisije, člen 33(1) uredbe dovoljuje zgolj vključitev nizozemske pokojnine v ta izračun; Nizozemska meni, da se lahko upoštevajo skupni dohodki, v katerega je vključena pokojnina, ki jo zainteresirani koristijo po zakonodaji druge države članice.

      (1)  UL 1971, L 149, str. 2. Spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta ES) št. 118/97 (UL 1997, L 28, str. 1) in zadnjič spremenjena z Uredbo Evropskega Parlamenta in Sveta (ES) št. 631/2004 (UL 2004, L 100, str. 1).


title: Zadeva C-197/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) 8. aprila 2016 – Comune di Loro Piceno in drugi/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) 8. aprila 2016 – Comune di Loro Piceno in drugi/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (Zadeva C-197/16)
   (2016/C 251/07)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Comune di Loro Piceno, Marcello Bartolini, Filippo Bruè, Sergio Forti, Stefano Piatti, Gaetano Silvetti, Gianfranco Silvetti, Rocco Tirabasso, Sante Vagni, Albergo Ristorante Le Grazie Sas di Forti Sergio & Co., Suolificio Elefante Srl, Suolificio Roxy Srl, Aldo Alessandrini

      Tožene stranke: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je ob upoštevanju določb člena 191 PDEU in člena 2 Direktive 2011/92/EU (1) združljivo s pravom Skupnosti, da se izvede postopek preverjanja, ali je treba opraviti presojo vplivov na okolje (in morebiti sama presoja vplivov na okolje) po vzpostavitvi obrata, če je nacionalno sodišče razveljavilo dovoljenje, ker potreba po navedeni presoji ni bila predložena v preverjanje, saj je bilo tako preverjanje izvzeto na podlagi nacionalne zakonodaje, ki je v nasprotju s pravom Skupnosti?

      (1)  Direktiva 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 26, str. 1).


title: Zadeva T-326/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2012 – Fraas proti UUNT (Karirast vzorec svetlo sive, temno sive, bež, temno rdeče in rjave barve) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti s karirastim vzorcem svetlo sive, temno sive, bež, temno rdeče in rjave barve — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1) b), člen 75 in člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/19

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2012 – Fraas proti UUNT (Karirast vzorec svetlo sive, temno sive, bež, temno rdeče in rjave barve)
      (Zadeva T-326/10) (1)

      (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti s karirastim vzorcem svetlo sive, temno sive, bež, temno rdeče in rjave barve - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1) b), člen 75 in člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009)
      (2012/C 331/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva B. Schmidt nato D. Walicka, zastopnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. junija 2010 (zadeva R 188/2010-4), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativnega znaka s karirastim vzorcem svetlo sive, temno sive, bež, temno rdeče in rjave barve kot znamke Skupnosti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi V. Fraas GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva C-318/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správni soud (Češka republika) 3. julija 2014 – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s. proti Krajský úřad Olomouckého kraje

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správni soud (Češka republika) 3. julija 2014 – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s. proti Krajský úřad Olomouckého kraje
   (Zadeva C-318/14)
   2014/C 351/02
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správni soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s.

      Tožena stranka: Krajský úřad Olomouckého kraje

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 49 v povezavi s členom 52 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da prepoveduje uporabo nacionalnih določb, s katerimi se zahteva od prevoznika, katerega sedež je v drugi državi članici in je v Češki republiki organiziran prek organizacijske enote, da poleg licenc in koncesij, ki prevozniku s sedežem v Češki republiki dajejo pravico za opravljanje dejavnosti notranjega rednega linijskega prevoza (mestni javni prevoz), da za opravljanje iste dejavnosti pridobi še posebno dovoljenje, katerega izdaja je v diskrecijski pravici upravnih organov?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno, da gre v tem primeru za javni mestni prevoz, ki se opravljala v okviru sistema obveznosti javne storitve na podlagi pogodbe za opravljanje javne storitve proti plačilu s strani proračuna, v smislu Uredbe (ES) št. 1370/2007 (1) o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb (EGS) št. 1191/69 in (EGS) št. 1107/70?

               3.

               Ali je mogoče člen 3(3) Uredbe Sveta (ES) št. 12/98 (2) z dne 11. decembra 1997 o pogojih, pod katerimi lahko prevozniki nerezidenti opravljajo nacionalni cestni prevoz oseb v državi članici v povezavi s členom 91 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da dovoljuje državi članici, da na način, opisan v prvem vprašanju, omeji opravljanje storitev javnega mestnega prevoza s strani prevoznika, katerega sedež je v drugi državi članici?

      (1)  UL L 315, str. 1.

      (2)  UL 1998, L 4, str. 10.


title: Zadeva T-496/17: Tožba, vložena 28. julija 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)

text:
               25.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 318/24

         Tožba, vložena 28. julija 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)
   (Zadeva T-496/17)
   (2017/C 318/31)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sedes Holding AŞ (Istanbul, Turčija) (zastopnika: K. Ongena in C. Du Jardin, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije, ki vsebuje besedni element „gratis“ – prijava št. 159 50 603.

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. maja 2017 v zadevi R 506/2017-2.

      Tožbeni predlogi

               —

               V skladu s členom 68 Poslovnika Splošnega sodišča naj se ta zadeva in tožba zoper odločbo EUIPO v zadevi R 507/2017-2 zaradi povezanosti združita za ustni del postopka;

               —

               ugotovi naj se, da je tožba iz vloge dopustna in utemeljena, zato

                           —

                           naj se izpodbijana odločba razveljavi in EUIPO naj se naloži, naj prijavo znamke Unije št. 159 50 603 za figurativno znamko GRATIS registrira za vse v prijavi navedeno blago;

                           —

                           podredno, izpodbijana odločba naj se razveljavi in EUIPO naj se naloži, naj prijavo znamke Unije št. 159 50 603 za figurativno znamko GRATIS registrira za „parfumerijske izdelke, kozmetične izdelke, parfume in dezodorante za osebno uporabo“;

               —

               EUIPO naj se naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev splošnih načel prava Unije.


title: Zadeva T-30/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. aprila 2007 – SID proti Komisiji (Državna pomoč – Odločba, da se ne vloži ugovora – Ničnostna tožba – Dopustnost – Pojem zainteresiranega – Delavski sindikat)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/22

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. aprila 2007 – SID proti Komisiji
   (Zadeva T-30/03) (1)

   (Državna pomoč - Odločba, da se ne vloži ugovora - Ničnostna tožba - Dopustnost - Pojem zainteresiranega - Delavski sindikat)
   (2007/C 140/38)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (Kopenhagen, Danska) (zastopniki: P. Bentley, QC, A. Worsøe in F. Ragolle, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: sprva H. van Vliet, nato N. Khan)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (Zastopnik: J. Molde, zastopnik) in Kraljevina Norveška (Zastopnik: I. Høyland, zastopnik)
   Predmet
   Zahteva za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2002)4370 konč. z dne 13. novembra 2002, da ne bo vložila ugovora glede danskih davčnih ukrepov, ki se uporabljajo za mornarje, ki so zaposleni na krovu ladij, ki so vpisane v mednarodni danski register.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške Komisije.

               3)

               Vsaka stranka nosi lastne stroške, ki se nanašajo na intervencijo.

      (1)  UL C 70, 22.3.2003.


title: Zadeva T-225/05: Tožba Guida Stracka proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. junija 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/28

         Tožba Guida Stracka proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. junija 2005
   (Zadeva T-225/05)
   (2005/C 205/50)
   Jezik postopka: nemščina
   Guido Strack, stanujoč v Kölnu (Nemčija), ki ga zastopa Rechtsanwalt J. Mosar, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 17. junija 2005 vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               sprejme tožbo, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 91 Kadrovskih predpisov;

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi za nično odločbo o zavrnitvi pritožbe tožene stranke, z dne 22.3.2005;

               —

               razglasi za nično zavrnilno odločbo tožene stranke z dne 19.11.2003;

               —

               razveljavi natečaj COM/A/057/04.

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine v višini 5000 evrov za nematerialno škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka zaradi protipravno izpeljanega natečaja in zakasnele, šele po večkratnem opominjanju predložene zavrnilne odločbe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov postopka in ostalih stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka se je udeležila natečaja COM/A/057/04. Tožena stranka je tožeči stranki z dopisom z dne 19.11.2004 sporočila, da njegova prijava ni bila upoštevana. Komisija z odločbo z dne 18.3.2005 pritožbi tožeče stranke zoper to odločbo ni ugodila. Namen te tožbe je razveljavitev odločbe organa pristojnega za imenovanja, z dne 19.11.2004, v obliki njene pritožbe z dne 18.3.2005, kot tudi razveljavitev natečaja COM/057/04.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja pet tožbenih razlogov. Najprej uveljavlja, da izborni postopek krši sklep Evropske komisije z dne 28.4.2004 v zvezi s srednjim vodstvenim kadrom (C(2004)15997, VM 73-2004), ker v odboru predizbornega postopka ni bilo člana druge generalne direkcije. Poleg tega naj bi šlo za kršitev členov 11 in 22a(3) Kadrovskih predpisov zaradi sodelovanja dveh članov izbornega odbora pri izbornem postopku. Tretjič, tožeča stranka navaja kršitev členov 2, 4, 5, 7 in 29 Kadrovskih predpisov, ker naj organ pristojen za imenovanja, ne bi izbral najbolj primernega kandidata. Dodatno naj bi odločba o zavrnitvi z dne 19.11.2004 kršila člen 25 Kadrovskih predpisov, ker naj ne bi bila utemeljena. Nazadnje tožeča stranka navaja, da naj bi bilo kršeno načelo dobrega upravljanja, v skladu s členom 41 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, in načelo dolžnega skrbstva, ker ni bila pravilno obveščena o zasedbi delovnega mesta drugje.


title: Zadeva C-400/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 19. oktobra 2009 – Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5 januar 2002 A/S, v likvidaciji, Ompakningsselskabet af 1 november 2005 A/S proti Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme B.V., Merck Sharp & Dohme

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 19. oktobra 2009 – Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5 januar 2002 A/S, v likvidaciji, Ompakningsselskabet af 1 november 2005 A/S proti Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme B.V., Merck Sharp & Dohme
   (Zadeva C-400/09)
   2009/C 312/38
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5 januar 2002 A/S, v likvidaciji, Ompakningsselskabet af 1 november 2005 A/S

      Tožene stranke: Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme B.V., Merck Sharp & Dohme

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba sodbi v zadevi MPA Pharma proti Rhône-Poulenc Pharma (1) (C-232/94) in v združenih zadevah Bristol Myers Squibb in drugi proti Paranova (2) (C-427/93, C-429/93 in C-436/93) razlagati tako, da vzporedni uvoznik, ki je imetnik dovoljenja za trženje vzporedno uvoženega zdravila in ki razpolaga z informacijami o njem ter drugemu podjetju daje navodila glede nakupovanja in prepakiranja zdravila, glede zunanjosti embalaže proizvoda in glede določb, ki jih je treba sprejeti v zvezi s proizvodom, krši pravico imetnika blagovne znamke, ko kot podjetje za prepakiranje na zunanji embalaži vzporedno uvoženega zdravila navaja sebe, in ne drugega podjetja, ki je imetnik dovoljenja za prepakiranje, ki je proizvod uvozilo in ki je dejansko opravilo prepakiranje, vključno s (ponovno) namestitvijo blagovne znamke imetnika blagovne znamke?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembna okoliščina, da je mogoče domnevati, da ni nevarnosti, da bi potrošnik ali končni uporabnik napačno sklepal, da je za prepakiranje odgovoren imetnik blagovne znamke, če je namesto podjetja, ki je prepakiranje dejansko opravilo, kot podjetje za prepakiranje naveden imetnik dovoljenja za trženje?

               3.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembna okoliščina, da je mogoče domnevati, da je nevarnost, da bi potrošnik ali končni uporabnik napačno sklepal, da je za prepakiranje odgovoren imetnik blagovne znamke, izključena, če je podjetje, ki je dejansko opravilo prepakiranje, navedeno kot podjetje za prepakiranje?

               4.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembna samo nevarnost, da bi potrošnik ali končni uporabnik napačno sklepal, da je za prepakiranje odgovoren imetnik blagovne znamke, ali so za to pomembne tudi druge ugotovitve, na primer (a) da subjekt, ki proizvod uvaža, tega dejansko prepakira in na njegovo zunanjo embalažo (ponovno) namešča blagovno znamko imetnika blagovne znamke, s tem lahko samostojno krši blagovno znamko tega imetnika, in (b) da je zaradi dejavnikov, za katere odgovarja subjekt, ki dejansko opravlja prepakiranje, mogoče, da prepakiranje vpliva na stanje proizvoda, ali pa je videz embalaže tak, da lahko škodi ugledu imetnika blagovne znamke (glej med drugim zgoraj navedeno sodbo Bristol-Myers Squibb in drugi proti Paranova)?

               5.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno, da je imetnik dovoljenja za trženje, ki je zase navajal, da je podjetje za prepakiranje, ob obvestilu imetnika blagovne znamke pred nameravano prodajo vzporedno uvoženega zdravila po prepakiranju, spadal v isto skupino kot dejansko podjetje za prepakiranje (sestrska družba)?

      (1)  Recueil, str. I-3671.

      (2)  Recueil, str. I-3457.


title: Zadeva T-292/10: Tožba, vložena 1. julija 2010 – Monty Program proti Komisiji

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/15

         Tožba, vložena 1. julija 2010 – Monty Program proti Komisiji
   (Zadeva T-292/10)
   ()
   2010/C 260/21
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Monty Program AB (Tuusula, Finska) (zastopnika: H. Anttilainen Mochnacz, odvetnik in C. Pouncey, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti člena 1 Odločbe Komisije št. C(2010) 142 konč. z dne 21. januarja 2010 v zadevi COMP/M.5529 – Oracle/Sun Microsystems; in

               —

               naložitev plačila stroškov tožeče stranke Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo tožeča stranka v skladu s členom 263 PDEU predlaga razgalsitev ničnosti člena 1 št. Odločbe Komisije C(2010) 142 konč. z dne 21. januarja 2010 v zadevi COMP/M.5529 – Oracle/Sun Microsystems s katero je bil prevzem izključnega nadzora nad Microsystems s strani Oracle Corporation razglašen za združljivega s skupnim trgom in delovanjem Sporazuma EGP v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (1).
   V utemeljitev svojega zahtevka tožeča stranka navaja naslednje tožbene razloge:

               Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno ocenila naravo zavez, ki jih je ponudil Oracle s čemer je kršila člen 2 Uredbe o združitvah in Sporočilo komisije o korektivnih ukrepih (2). Po mnenju tožeče stranke je Komisija napačno uporabila pravo ko je deset Oraclovih obljub o prihodnjem ravnanju opredelila kot nova dejstva, ki omogočajo da ni več zadržkov z vidika prava konkurence in zagotavljajo izdajo nepogojne odločbe o odobritvi.

               Drugič, tožeča stranka trdi de je Komisija s tem, da ni uporabila svojega sporočila o korektivnih ukrepih in posledično ni tržno preizkusila obljub, storila bistveno kršitev pravil postopka in kršila legitimna pričakovanja tožeče stranke s tem, da ji ni dala možnosti, da uradno predstavi svoje stališče o obljubah Oracla. Poleg tega je Komisija zlorabila pooblastila s tem, da je obljube Oracla opredelila kot nova dejstva in ne kot zaveze.

               Tretjič, Komisija je kršila člen 2 Uredbe o združitvah s tem, da je nepravilno ocenila učinke obljub na Oracle po združitvi in s tem ni zadostila dokaznemu standardu, ki ga tej instituciji nalaga pravo EU s čimer je storila očitno napako pri presoji. Komisija je posledično napačno uporabila pravo ko je sprejela odločbo o odobritvi na podlagi člena 2 Uredbe o združitvah.

               Nazadnje, tožeča stranka trdi, da je Komisija storila očitno napako pri presoji pri svoji oceni konkurenčnega pritiska na ravnanje Oracla po združitvi, ki je posledica konkurence s strani drugih ponudnikov, ki poslujejo po načelu odprtega programiranja. Komisija je napačno ocenila, da bi, tudi če bi Oracle po združitvi s trga umaknil MySQL (najpomembnejša programska oprema za podatkovne baze Sun Microsystems) drugi ponudniki programske oprema z odprto kodo nadomestili konkurenčni pritisk, ki ga izvaja MySQL.

      (1)  Uredba (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL 2004 L 24, str. 1).

      (2)  Sporočilo Komisije o korektivnih ukrepih, dopustnih po Uredbi Sveta (ES) št. 139/2004 in po Uredbi Komisije (ES) št. 802/2004 (UL 2008 C 267, str.1).


title: Izbris zadeve C-13/04

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/24

         Izbris zadeve C-13/04 (1)

   (2005/C 57/40)

      (jezik postopka: finščina)

   S sklepom z dne 26. novembra 2004 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-13/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva C-510/15 P: Pritožba, ki jo je Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA vložila 24. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-398/10, Fapricela/Komisija

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/25

         Pritožba, ki jo je Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA vložila 24. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-398/10, Fapricela/Komisija
   (Zadeva C-510/15 P)
   (2015/C 381/27)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnica: Fapricela – Indústria de Trefilaria, S.A. (zastopnika: T. Caiado Guerreiro in R. Rodrigues Lopes, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               popravi promet, upoštevan za izračun globe;

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo v delu, ki se nanaša na:

                           —

                           promet, ki ga je treba upoštevati;

                           —

                           dokazno breme v zvezi s trajanjem kartela;

                           —

                           pripisanje večje teže kot družbi Fundia;

                           —

                           naložitev dodatnega čezmernega zneska;

               —

               in ustrezno popravi znesek globe zlasti s

                           —

                           popravkom prometa;

                           —

                           popravkom trajanja kršitve;

                           —

                           popravkom leta, upoštevanega pri izračunu globe;

                           —

                           popravkom teže kršitve s pripisanjem 16-odstotne teže (to je enake, kot je bila pripisana družbi Fundia);

                           —

                           popravkom dodatnega zneska;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               (a)

               Promet, ki ga je Komisija upoštevala pri izračunu globe in ga je Splošno sodišče potrdilo, je očitno napačen, zaradi česar ga je treba popraviti.

               (b)

               Splošno sodišče je napačno razdelilo dokazno breme in tako pri presoji dejanskega stanja kršilo načelo domneve nedolžnosti.

               (c)

               Splošno sodišče je kršilo obveznost obrazložitve ter načelo enakega obravnavanja pri izračunu globe, zaradi česar je bila določena čezmerna teža kršitve.

               (d)

               Splošno sodišče je pri določitvi dodatnega zneska z namenom odvračanja kršilo načelo sorazmernosti, kar posega zlasti v sorazmernost globe.


title: Zadeva T-212/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2013 – Madaus proti UUNT – Indena (ECHINAMID)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2013 – Madaus proti UUNT – Indena (ECHINAMID)
   (Zadeva T-212/13) (1)

   2013/C 336/67
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 178, 22.6.2013.


title: Imenovanje prve generalne pravobranilke

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/4

         Imenovanje prve generalne pravobranilke
   (2008/C 301/05)
   Sodišče je na podlagi člena 10(1), tretji pododstavek, Poslovnika za eno leto, od 7. oktobra 2008 do 6. oktobra 2009, imenovalo E. Sharpston za prvo generalno pravobranilko.


title: Zadeva C-667/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 23. decembra 2016 – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, dediči M.N.F.M. Nooren/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 23. decembra 2016 – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, dediči M.N.F.M. Nooren/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Zadeva C-667/16)
   (2017/C 078/17)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, dediči M.N.F.M. Nooren

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je zakonodajalec Unije v členih 70, 71 in 72 Uredbe Komisije (ES) št. 1122/2009 (1) z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina predvidel možnost, da se – kot v obravnavanem primeru, v katerem gre za več primerov neskladnosti na istem področju navzkrižne skladnosti, – seštejejo znižanja pomoči zaradi ponovljenih in neponovljenih malomarnih neskladnosti z obveznostmi navzkrižne skladnosti na eni in namernih neskladnosti z obveznostmi navzkrižne skladnosti na drugi strani?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen: Kateri člen oziroma njegov del je podlaga za to in kakšno je pravilo za to seštevanje?

               3.

               Če je odgovor nikalen: Ali obstaja podlaga za to v drugih določbah prava Unije?

      (1)  UL L 316, str. 65.


title: Zadeva F-38/10: Tožba, vložena 31. maja 2010 – Vakalis proti Komisiji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/54

         Tožba, vložena 31. maja 2010 – Vakalis proti Komisiji
   (Zadeva F-38/10)
   ()
   2010/C 209/86
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ioannis Vakalis (Luvinate, Italija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Urada za upravljanje in izplačevanje posameznih dajatev o določitvi pokojninskih pravic tožeče stranke v okviru njihovega prenosa v sistem Unije.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je odločba Komisije št. 60/2004 z dne 28. aprila 2004 nezakonita;

               —

               odločba PMO-4/TP D(2009)/434514716 naj se razglasi za nično;

               —

               odločba o zavrnitvi pritožbe naj se razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sklep Sodišča (peti senat) z dne  6. oktobra 2005  v zadevi C-256/05 (predlog za sprejem predhodne odločbe Telekom-Kontrol-Kommission): Telekom Austria AG, nekdanja Post & Telekom Austria AG (Vprašanja za predhodno odločanje — Pristojnost Sodišča — Predložitev zadeve Sodišču — Elektronske komunikacije — Omrežja in storitve — Skupni regulativni okvir — Trg tranzitnih storitev)

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/7

      SKLEP SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 6. oktobra 2005
   v zadevi C-256/05 (predlog za sprejem predhodne odločbe Telekom-Kontrol-Kommission): Telekom Austria AG, nekdanja Post & Telekom Austria AG (1)

   (Vprašanja za predhodno odločanje - Pristojnost Sodišča - Predložitev zadeve Sodišču - Elektronske komunikacije - Omrežja in storitve - Skupni regulativni okvir - Trg tranzitnih storitev)
   (2006/C 10/15)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-256/05, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložila družba Telekom-Kontrol-Kommission (Avstrija), z odločbo z dne 13. junija 2005, ki je prispela na Sodišče 17. junija 2005, v postopku Telekom Austria AG, nekdanja Post & Telekom Austria AG, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, P. Kūris (poročevalec) in G. Arestis, sodnika, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, 6. oktobra 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:
   Sodišče Evropskih skupnosti je očitno nepristojno za predhodno odločanje o vprašanju, ki ga z odločbo z dne 13. junija 2005 zastavila družba Telekom-Kontrol-Kommission.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva F-98/05: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 31. januarja 2008 – Di Bucci proti Komisiji (Uradniki – Javni uslužbenci – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2004 – Dodelitev prednostnih točk – Časovna veljavnost določb novih kadrovskih predpisov)

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/30

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 31. januarja 2008 – Di Bucci proti Komisiji
   (Zadeva F-98/05) (1)

   (Uradniki - Javni uslužbenci - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2004 - Dodelitev prednostnih točk - Časovna veljavnost določb novih kadrovskih predpisov)
   (2008/C 116/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Vittorio Di Bucci (Bruselj, Belgija) (zastopnika: M. van der Woude in V. Landes, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in V. Joris, zastopnika, skupaj z D. Slaterjem, odvetnikom)
   Predmet zadeve
   Prvič, razglasitev ničnosti odločb o dodelitvi prednostnih točk tožeči stranki v okviru napredovalnega obdobja 2004 in, drugič, razglasitev ničnosti seznama uradnikov z nazivom A*11, ki so v obdobju 2004 napredovali v naziv A*12
   Izrek sodbe

               1.

               Odločba o določitvi skupnega števila točk, dodeljenih V. Di Bucciju konec napredovalnega obdobja 2004 in odločba o njegovem nenapredovanju v tem obdobju se razglasita za nični.

               2.

               Preostali tožbeni predlogi se zavrnejo.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi vse stroške.

      (1)  UL C 10 z dne 14.1.2006, str. 24 (zadeva najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-381/05 in s sklepom z dne 15.12.2005 prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije).


title: Zadeva C-175/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Združeno kraljestvo) – Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs proti Axa UK plc (Šesta direktiva o DDV — Oprostitev — Člen 13(B)(d), točka 3 — Transakcije v zvezi s plačili in transferji — Izterjava dolgov in factoring — Načrt plačil za zobozdravstveno oskrbo — Storitve zbiranja in obdelave plačil za račun strank ponudnika storitev)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/13

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Združeno kraljestvo) – Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs proti Axa UK plc
   (Zadeva C-175/09) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Oprostitev - Člen 13(B)(d), točka 3 - Transakcije v zvezi s plačili in transferji - Izterjava dolgov in factoring - Načrt plačil za zobozdravstveno oskrbo - Storitve zbiranja in obdelave plačil za račun strank ponudnika storitev)
   2010/C 346/21
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Tožena stranka: Axa UK plc

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal – Razlaga člena 13(B)(d)(3) Direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Oprostitve – Obseg – Pojem „storitve, ki ima učinek prenosa sredstev in povzroči spremembe v pravnem in finančnem položaju“ – Storitve dvigovanja, obdelave in izterjave zahtevkov stranke trgovca – Načrti plačila za zobozdravstveno oskrbo

      Izrek

   Člen 13(B)(d), točka 3, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da za opravljanje storitev – ki v bistvu pomeni, da se od banke tretje osebe v okviru sistema „Direct Debit“ zahteva prenos zneska, ki ga ta oseba dolguje stranki ponudnika storitev, na račun te stranke, da se stranki pošiljajo poročila glede prejetih zneskov, da se vzpostavi stik s tretjimi osebami, od katerih ponudnik storitev ni prejel plačila, in nazadnje, da se banki ponudnika storitev da navodilo, da prenese prejeta plačila, zmanjšana za plačilo ponudniku storitev, na bančni račun stranke – ne spada med oprostitve DDV, določene v tej določbi.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva T-254/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. maja 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije Casale Fresco — Prejšnja besedna znamka Evropske unije FREZCO — Relativni razlog za zavrnitev — Nevarnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. maja 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco)
   (Zadeva T-254/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije Casale Fresco - Prejšnja besedna znamka Evropske unije FREZCO - Relativni razlog za zavrnitev - Nevarnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 251/32)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: H. Kunz, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Dyado Liben OOD (Sofija, Bolgarija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. marca 2015 (zadeva R 1138/2014 4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Casale Fresco kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva C-69/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 11. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/15

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 11. februarja 2005
   (Zadeva C-69/05)
   (2005/C 106/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Florence Clotuche-Duvieusart in Agnieszka Stobiecka-Kuik, zastopnici, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 11. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni poslalo, pred 1. julijem 2001 in najpozneje pred 30. junijem 2002, letnih poročil o vseh veljavnih shemah državnih pomoči med leti 2000 in 2001 v kmetijskem sektorju, ni izpolnilo obveznosti iz člena 88(1) Pogodbe ES in člena 21 Uredbe Sveta (ES) 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1) (sedaj člen 88 Pogodbe ES), kot se izvaja s smernicami v zvezi z državnimi pomočmi v kmetijskem sektorju (2000/C/28/02);

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Člen 21(1) Uredbe Sveta (ES) 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (sedaj, člen 88 Pogodbe ES) določa, da „države članice Komisiji predložijo letna poročila o vseh veljavnih shemah pomoči, glede katerih jim niso bile naložene nobene posebne obveznosti glede poročanja v pogojni odločbi […]“. Predstavitev teh poročil v kmetijskem sektorju je urejajo „smernice Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem sektorju“ (2000/C/28/02), ki določajo, da je „komisiji […] treba poslati eno samo poročilo, prvič pred 1. julijem 2001 in nato najkasneje 30. junija vsako leto.“ Zavezujoča narava smernic na področju državnih pomoči, ki jih je država članica sprejela kot ustrezne ukrepe, je bil potrjen s sodno prakso Sodišča. Veliko vojvodstvo Luksemburg je sprejelo smernice o državni pomoči v kmetijskem sektorju, ker torej ni bilo nikoli pisno izkazano, da bi ugovarjalo ustreznim ukrepom iz smernic. Torej, ker Veliko vojvodstvo ni poslalo zadevnih poročil za leto 2000, niti za leto 2001, ni izpolnilo obveznosti.

      (1)  UL L 83, 27.3.1999, str. 1.


title: Zadeva C-282/08: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 5. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2005/29/ES – Nepoštene poslovne prakse – Neopravljen prenos v predpisanem roku)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 5. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-282/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse - Neopravljen prenos v predpisanem roku)
   (2009/C 82/14)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Roels in W. Wils, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje oziroma nesporočitev, v predpisanem roku, določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22)
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah), ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva T-173/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2006 — Carius proti Komisiji ( Uradniki — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2001/2002 — Ničnostna tožba — Ugovor nezakonitosti — Pravice obrambe — Obveznost obrazložitve — Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku )

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/12

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2006 — Carius proti Komisiji
   (Zadeva T-173/04) (1)

   („Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002 - Ničnostna tožba - Ugovor nezakonitosti - Pravice obrambe - Obveznost obrazložitve - Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku“)
   (2006/C 310/22)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jürgen Carius (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in M. Velardo)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe z dne 21. maja 2003 o dokončni sestavi kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 in, če je to potrebno, odločbe z dne 23. decembra 2003 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004.


title: Zadeva C-391/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 22. avgusta 2012 – RLvS Verlagsgesellschaft mbH proti Stuttgarter Wochenblatt GmbH

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 22. avgusta 2012 – RLvS Verlagsgesellschaft mbH proti Stuttgarter Wochenblatt GmbH
   (Zadeva C-391/12)
   2012/C 343/08
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: RLvS Verlagsgesellschaft mbH

      Tožena stranka: Stuttgarter Wochenblatt GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 7(2) in točka 11 Priloge I k Direktivi (1) v povezavi s členoma 4 in 3(5) Direktive nasprotujeta uporabi nacionalne določbe (v tem primeru člena 10 Landespressegesetz Baden Württemberg (zakon o tisku dežele Baden Württemberg)), katere namen je poleg varstva potrošnikov pred zavajanjem tudi varstvo neodvisnosti tiska in ki v nasprotju s členom 7(2) in točko 11 Priloge I k Direktivi prepoveduje kakršno koli odplačno objavo neodvisno od cilja, ki se z njo uresničuje, če objava ni označena s pojmom „oglas“, razen če je že iz umestitve in oblike objave mogoče razbrati, da gre za oglas?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah).
   UL L 149, str. 22.


title: Zadeva T-164/05: Tožba Johana de Geesta proti Svetu Evropske unije, vložena dne 13. aprila 2005

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/28

         Tožba Johana de Geesta proti Svetu Evropske unije, vložena dne 13. aprila 2005
   (Zadeva T-164/05)
   (2005/C 171/46)
   Jezik postopka: francoščina
   Johan de Geest, stanujoč v Rhode-St-Genèse (Belgija), je dne 13. aprila 2005 vložil tožbo proti Svetu Evropske unije na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti. Zastopniki tožeče stranke so Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo o njegovem imenovanju za uradnika Evropskih skupnosti, kolikor določa njegov naziv zaposlitve na A*6, na podlagi člena 12 Priloge XIII Kadrovskih predpisov;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je kandidirala na internem natečaju CONSEIL/A/273 za delovno mesto dežurnega zdravnika naziva A6 ali A7. Tožeča stranka je bila kot izbrana v okviru natečaja imenovana v naziv A*6. Tožeča stranka izpodbija to odločbo, pri čemer navaja, da bi morala biti imenovana v naziv A*8, A*9 ali A*10, ki, v novi ureditvi, ustrezajo prejšnjim nazivom iz obvestila o natečaju.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja, da je Svet pri določitvi naziva njene zaposlitve pri čemer ni upošteval objave prostega delovnega mesta in je, s tem kršil člena 29 in 31 Kadrovskih predpisov, pa tudi načelo zaupanja v pravo. Tožeča stranka s tem v zvezi tudi navaja, da člen 12 Priloge XIII Kadrovskih predpisov, ki ga je Svet uporabil pri določitvi njenega naziva zaposlitve, nezakonito spreminja okvir zakonitosti zaposlitvenega postopka.