title: Zadeva T-457/09 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. marca 2011 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband proti Komisiji (Začasna odredba — Odobritev državne pomoči za prestrukturiranje banke — Opustitev panoge kot nadomestilo — Nujnost — Tehtanje interesov)

text:
               28.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 160/22

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. marca 2011 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband proti Komisiji
   (Zadeva T-457/09 R)
   (Začasna odredba - Odobritev državne pomoči za prestrukturiranje banke - Opustitev panoge kot nadomestilo - Nujnost - Tehtanje interesov)
   2011/C 160/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Nemčija) (zastopnika: A. Rosenfeld in I. Liebach, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, B. Martenczuk in T. Maxian Rusche)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve člena 2(1) Odločbe Komisije C(2009) 3900 konč. popr. z dne 12. maja 2009 v zadevi C-43/2008 (ex N 390/2008) o državni pomoči, ki jo Zvezna republika Nemčija želi zagotoviti za prestrukturiranje WestLB AG, v povezavi s točkami 5.4, 5.7 in 6.7 Priloge k tej odločbi ter v povezavi z Odločbo Komisije C(2010) 9525 konč. z dne 21. decembra 2010 v zadevah o državnih pomočeh MC 8/2009 in C-43/2009 – Nemčija – WestLB v delu, iz katerega izhaja obveznost končanja novih dejavnosti Westdeutsche Immobilien Bank AG do 15. februarja 2011.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 31. januarja 2011 v zadevi Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband proti Komisiji (T-457/09 R) se prekliče.

               3.

               Predlogi za intervencijo Westdeutsche ImmobilienBank AG, Landschaftsverband Westfalen-Lippe, Landschaftsverband Rheinland, WestLB, dežele Severno Porenje-Vestfalija in Rheinischer Sparkassen- und Giroverband so postali brezpredmetni.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-608/11: Tožba, vložena 30. novembra 2011 – Beifa Group proti UUNT – Schwan-Stabilo Schwanhäußer (pripomočki za pisanje)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/32

         Tožba, vložena 30. novembra 2011 – Beifa Group proti UUNT – Schwan-Stabilo Schwanhäußer (pripomočki za pisanje)
   (Zadeva T-608/11)
   2012/C 32/67
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Beifa Group Co. Ltd (prej Ningbo Beifa Group Co. Ltd) (Zhejiang, Kitajska) (zastopnika: R. Davis, barrister, in N. Cordell, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Nemčija)

      Predloga

               —

               Odločba tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. avgusta 2001 v zadevi R 1838/2010-3 naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registriran model Skupnosti, ki je predmet zahteve za razglasitev ničnosti: model za izdelek „pripomočki za pisanje“ – registrirani model Skupnosti št. 352315-0007

      Imetnik modela Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti modela Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe.

      Obrazložitev zahteve za razglasitev ničnosti: registracija nemške figurativne znamke št. 30045470.8, ki predstavlja pripomoček za pisanje, za proizvode iz razreda 16; registracija nemške figurativne znamke št. 936051, ki predstavlja pripomoček za pisanje, za proizvode iz razreda 16; registracija nemške tridimenzionalne znamke št. 2911311, ki predstavlja pripomoček za pisanje, za proizvode iz razreda 16; registracija mednarodne figurativne znamke št. 936051, ki predstavlja pripomoček za pisanje, za proizvode iz razreda 16; registracija mednarodne figurativne znamke št.418036, ki predstavlja pripomoček za pisanje, za proizvode iz razreda 16

      Odločba oddelka za ničnost: razglasitev ničnost izpodbijanega registriranega modela Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 61(6) Uredbe Sveta št. 6/2002, ker je odbor za pritožbe opravil nedopusten ponovni preizkus. Kršitev člena 62 Uredbe Sveta št. 6/2002, ker je odbor za pritožbe No 6/2002: (i) kršil temeljna načela tega člena, kot je uporabil ukrepe, potrebne za uskladitev z odločbo Splošnega sodišča; in (ii) nepravilno uporabil test za člena 25(1)(b) in 25(1)(e) Uredbe. Kršitev člena 25(1)(e) Uredbe Sveta št. 6/2002, ker je odbor za pritožbe: (i) uporabil nepravilen test za odločitev, ali je prišlo do zahtevane „uporabe“ znamke registriranega modela Skupnosti; (ii) ni upošteval, ali so bile znamke uporabljene kot sestavni del člena 25(1)(e) Uredbe in nemškega nacionalnega prava; ter (iii) nepravilno uporabil test glede pravice preprečiti uporabo. Kršitev člena 25(1)(b) Uredbe Sveta št. 6/2002, ker je odbor za pritožbe nepravilno preizkusil značilnosti seznanjenega uporabnika ter način in metodo, na podlagi katerih je treba preizkusiti celotni vtis.


title: Zadeva C-534/09: Tožba, vložena 18. decembra 2009 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/30

         Tožba, vložena 18. decembra 2009 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-534/09)
   2010/C 37/37
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia in A. Alcover San Pedro)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se ugotovi, da je Helenska republika kršila obveznosti iz člena 5(1) Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (1) (v nadaljevanju: Direktiva IPPC), s tem da ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi zagotovila, da bi pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbeli, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami iz členov 3, 7, 9, 10, 13, 14(a) in (b) ter 15(2), najpozneje 30. oktobra 2007, kar pa ne vpliva na posebno zakonodajo Skupnosti;

               —

               naj se Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Iz člena 5(1) v povezavi s členom 2(4) Direktive IPPC je razvidno, da morajo države članice zagotoviti, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati delujejo najkasneje 30. oktobra 2007 v skladu z zahtevami iz Direktive.
   Glede na odgovor grših organov na obrazloženo mnenje Komisije približno 47 % obratov, ki delujejo v Grčiji (148 od 314), nima dovoljenja IPPC. Helenska republika zato priznava, da dovoljuje delovanje velikemu številu obratov IPPC, ne da bi jim bilo izdano ustrezno dovoljenje.
   Helenska republika naj ne bi predložila nobene utemeljitve ali dodatne razlage za rast števila zadevnih obratov, niti naj ne bi po odgovoru na obrazloženo mnenje sporočila nadaljnjega poteka.

      (1)  UL L 24, 29.1.2008, str. 8.


title: Zadeva T-351/16: Tožba, vložena 1. julija 2016 – Belgacom International Carrier Services/Komisija

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/49

         Tožba, vložena 1. julija 2016 – Belgacom International Carrier Services/Komisija
   (Zadeva T-351/16)
   (2016/C 305/66)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Belgacom International Carrier Services (Bruselj, Belgija) (zastopniki: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers in N. Baeten, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državnih pomoči glede oprostitve presežnega dobička SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je uvedla Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, razglasi ničnost členov 2, 3 in 4 izpodbijanega sklepa;

               —

               v vsakem primeru Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je nepravilno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji, s tem ko je ugotovila ukrep pomoči in ga opredelila za shemo pomoči v smislu člena 1(d) Uredbe Sveta 2015/1589 (1) in člena 107 PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107 PDEU, ni podala obrazložitve ter je storila očitno napako pri presoji, s tem ko je ugotovila, da belgijski sistem odločitev o presežnih dobičkih pomeni ukrep državne pomoči.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 16(1) Uredbe Sveta 2015/1589 in splošni načeli pravne varnosti in legitimnega pričakovanja, s tem ko je Belgiji naložila, naj zahteva vračilo zatrjevane pomoči.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 2(6) PDEU in načelo enakega obravnavanja ter zlorabila svoje pristojnosti, s tem ko je pravila o državnih pomočeh uporabila za prepoved belgijskega sistema odločitev o presežnih dobičkih.

      (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, str. 9).


title: Zadeva C-304/15: Tožba, vložena 19. junija 2015 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/18

         Tožba, vložena 19. junija 2015 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-304/15)
   (2015/C 302/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Mifsud-Bonnici, S. Petrova, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni pravilno uporabila Direktive 2001/80/ES o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav (1) glede Aberthaw Power Station v Walesu, ni izpolnilo obveznosti iz člena 4(3) v povezavi s Prilogo VI, del A, Direktive 2001/80/ES o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav;

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da Združeno kraljestvo ni pravilno uporabilo člena 4(3) v povezavi z delom A, Priloge VI k Direktiiv 2001/80/ES o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav glede Aberthaw Power Station, kurilne naprave na premog z vhodno toplotno močjo 4  090 MWth, in tako spada v kategorijo naprav, ki presegajo moč 500 MWth, presega veljavno mejno vrednost emisij za dušikove okside (NOx) v skladu s členom 4(3) navedene direktive v povezavi z njenim členom 14(1)(a) in Prilogo VI, del A. Združeno kraljestvo mora na podlagi veljavnih odločb zagotoviti, da naprava s tako močjo od 1. januarja 2008 ne preseže mejne vrednosti 500 mg/Nm3 za NOx, in jo zmanjšati na 200 mg/Nm3 od januarja 2016. Mejna vrednost emisij naprave, kot je določena v njenem dovoljenju, pa je trenutno 1  050 mg/Nm3 za NOx.

      (1)  UL L 309, str. 1.


title: Zadeva T-341/12: Tožba, vložena 2. avgusta 2012 – Evonik Degussa proti Komisiji

text:
               13.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/9

         Tožba, vložena 2. avgusta 2012 – Evonik Degussa proti Komisiji
   (Zadeva T-341/12)
   2012/C 311/12
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evonik Degussa GmbH (Essen, Nemčija) (zastopniki: C. Steinle, M. Holm-Hadulla in C. von Köckritz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2012) 3534 final, z dne 24. maja 2012, s katerim je bil zavrnjen predlog družbe Evonik Degussa za zaupno obravnavanje podatkov iz odločbe v zadevi COMP/F/38.620 – vodikov peroksid in perborat – v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU razglasi za ničnega,

               —

               v skladu s členom 87(2) Poslovnika Splošnega sodišča Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka naj bi kršila člena 8 mandata pooblaščenca za zaslišanje (1) in pravico tožeče stranke do dobrega upravljanja in zaslišanja
               Tožeča stranka na tem mestu navaja, da pooblaščenec za zaslišanje njenih temeljnih ugovorov zoper objavo ni preizkusil. S tem ni ravnal v skladu s svojimi pooblastili in dolžnostmi in je kršil člen 8 mandata. Tožeča stranka meni, da Komisija ni raziskala vseh upoštevnih dejavnikov zadevnega primera, ker temeljnih ugovorov tožeče stranke zoper načrtovano objavo ni preizkusil in upošteval niti pooblaščenec za zaslišanje, niti katero koli drugo telo Komisije. Komisija je s tem kršila načelo dobrega upravljanja in učinkovitega zaslišanja (člen 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožena stranka naj bi kršila načelo obveznosti obrazložitve
               V zvezi s tem navaja, da izpodbijani sklep ne vsebuje obrazložitve v zvezi z ugovori tožeče stranke zoper objavo razširjene različice odločbe. Enako velja za razloge Komisije in javni interes za objavo razširjene različice, skoraj pet let po objavi temeljne nezaupne različice.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Tožena stranka naj bi napačno uporabila pravo in opravila napačno presojo, s tem ko je kršila obveznost varovanja poklicne skrivnosti v skladu s členom 339 PDEU in členom 8 EKČP ter ni upoštevala zaupnosti podatkov, ki se bi naj objavili

                           —

                           Tožeča stranka pri tem tožbenem razlogu navaja, da so odlomki besedila, ki ga ima Komisija namen objaviti v razširjeni, nezaupni različici odločbe, zaščiteni s poslovno zaupnostjo in da mestoma vsebujejo tudi poklicne skrivnosti. Objava teh podatkov na spletu bi kršila njeno pravico do varovanja poklicne skrivnosti.

                           —

                           Poleg tega tožeča stranka navaja, da načrtovana objava podatkov, posredovanih s strani prosilcev za ugodno obravnavo, sodi na področje uporabe člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2) ter da Uredba (ES) št. 1/2003 (3) in program ugodne obravnave (4) vsebujeta posebne določbe, ki urejajo dostop do podatkov, ki so jih posredovali prosilci za prizanesljivost. Tožeča stranka je zato mnenja, da obstaja v skladu s sodno prakso Sodišča (sodbi Sodišča z dne 29. junija 2010 v zadevi Komisija proti Technische Glaswerke Ilmenau (C-139/07 P, ZOdl., I-5885) in z dne 28. junija 2012 v zadevi Komisija proti Éditions Odile Jacob (C-404/10 P, še neobjavljena v ZOdl.)) verjetnost, da bi objava teh podatkov lahko škodila poslovnim interesom tožeče stranke in namenu preiskave Komisije. Posebni javni interes za objavo teh informacij je zato treba ločeno izkazati. Ker pooblaščenec za zaslišanje, v skladu z navedbami tožeče stranke, tega ni naredil, je opravil očitno napačno presojo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožena stranka naj bi kršila upravičena pričakovanja tožeče stranke in načelo pravne varnosti
               Tožeča stranka na tem mestu navaja, da je Komisija, s tem ko je zavrnila predlog za zaupno obravnavanje in sklenila objaviti zadevno različico odločbe, kršila načelo varstva legitimnih pričakovanj. Tožeča stranka je vse od vložitve prošnje za ugodno obravnavanje zaupala v zaupnost posredovanih podatkov. Njeno zaupanje izhaja iz obvestila o ugodni obravnavi in ustaljene prakse Komisije in meni, da je to zaupanje treba ščititi. Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj izhaja tudi iz tega, da je Komisija že leta 2007 objavila končno nezaupno različico odločbe, v kateri je upoštevala prošnjo tožeče stranke za izbris podatkov. Tožeča stranka navaja, da ni ne pravne in ne dejanske podlage za naknadno spremembo te odločitve.

               5.

               Peti tožbeni razlog: tožena stranka naj bi kršila načelo vezanosti na namen
               Tožeča stranka v okviru tega tožbenega razloga navaja, da se z uporabo podatkov, ki so jih posredovali prosilci za ugodnejšo obravnavo, za obveščanje javnosti krši namenskost uporabe podatkov v skladu s členom 28(1) Uredbe (ES) št. 1/2003 in točko 48 Obvestila Komisije o pravilih za vpogled v spis (5). Ta velja predvsem takrat, kadar do uporabe pride več kot šest let po koncu upravnega postopka.

      (1)  2011/695/EU Sklep predsednika Evropske komisije z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (UL, L 275, str. 29).

      (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

      (4)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 155).

      (5)  Obvestilo Komisije o pravilih za vpogled v spis Komisije v zadevah na podlagi členov 81 in 82 Pogodbe ES, členov 53, 54 in 57 Sporazuma EGP in Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (UL C 325, str. 7).


title: Zadeva C-219/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 25. aprila 2013 – K Oy

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 25. aprila 2013 – K Oy
   (Zadeva C-219/13)
   2013/C 178/12
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: K Oy

      Druga udeleženca v postopku s pritožbo: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, Valtiovarainministeriö

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Ali člen 98(2), prvi pododstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES (1) o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in točka 6 Priloge III k tej direktivi, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2009/47/ES (2), ob upoštevanju načela davčne nevtralnosti nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero se za tiskane knjige uporablja nižja stopnja DDV, za knjige, ki so shranjene na drugih fizičnih nosilcih, kot so CD-plošče, CD-ROM-i in USB-ključi, pa splošna davčna stopnja?
   Ali je odgovor na prvo vprašanje odvisen od tega,

               —

               ali je knjiga namenjena branju ali poslušanju (zvočna knjiga),

               —

               ali obstaja tiskana knjiga, ki ima enako vsebino kot knjiga, ki je shranjena na CD-plošči, CD-ROM-u, USB-ključu ali drugem podobnem fizičnem nosilcu,

               —

               da se lahko pri knjigi, shranjeni na fizičnem nosilcu, ki ni papir, izkoriščajo tehnične lastnosti tega nosilca, na primer funkcija iskanja?

      (1)  UL L 347, str. 1.

      (2)  Direktiva Sveta 2009/47/ES z dne 5. maja 2009 o spremembah Direktive Sveta 2006/112/ES v zvezi z uporabo nižjih stopenj davka na dodano vrednost, UL L 116, str. 18.


title: Zadeva F-3/11: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. februarja 2012 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Nezgoda — Zahteva za vložitev dokumenta v nezgodni karton — Zavrženje — Akt, ki ne posega v položaj — Očitna nedopustnost)

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/27

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. februarja 2012 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-3/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Nezgoda - Zahteva za vložitev dokumenta v nezgodni karton - Zavrženje - Akt, ki ne posega v položaj - Očitna nedopustnost)
   2012/C 126/50
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka organa, ki pomeni zavrnitev predloga tožeče stranke z dne 15. marca 2010, in povračilo nastale škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               L. Marcuccio nosi vse stroške.

               3.

               L. Marcucciu se naloži, naj Sodišču za uslužbence plača znesek 2 000 EUR.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011, str. 22.


title: Zadeva F-6/12: Tožba, vložena 11. januarja 2012 – ZZ proti Evropski komisiji

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/22

         Tožba, vložena 11. januarja 2012 – ZZ proti Evropski komisiji
   (Zadeva F-6/12)
   2012/C 184/46
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: C. Dony, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o neugoditvi pritožbi tožeče stranke zoper odločbo, s katero ji je bila zavrnjena pravica do izselitvenega dodatka.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pristojnega za imenovanja, z dne 11. oktobra 2011 o neugoditvi pritožbi tožeče stranke na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov zoper odločbo z dne 24. maja 2011, s katero ji je bila zavrnjena pravica do izselitvenega dodatka, naj se razglasi za nično.

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-304/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Združeno kraljestvo) 24. junija 2014 – Secretary of State for the Home Department proti CS

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/39

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Združeno kraljestvo) 24. junija 2014 – Secretary of State for the Home Department proti CS
   (Zadeva C-304/14)
   2014/C 315/62
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Secretary of State for the Home Department

      Nasprotna stranka: CS

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravo Unije, in zlasti člen 20 PDEU, državam članicam prepoveduje, da iz svojega ozemlja v državo, ki ni članica Unije, izženejo osebo brez državljanstva Unije, ki je eden od staršev in dejanski skrbnik otroka, ki je državljan te države članice (in zato državljan Unije), če bi bilo s tem otroku, ki je državljan Unije, odvzeto učinkovito izvrševanje bistva njegovih pravic, ki jih ima kot državljan Evropske unije?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, v katerih okoliščinah bi bil ta izgon dovoljen po pravu Evropske unije?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, v kolikšni meri, če sploh, člena 27 in 28 Direktive 2004/38/ES (1) (Direktiva o državljanih) pomenita podlago za odgovor na drugo vprašanje?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva T-319/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2014 – Elmaghraby in El Gazaerly proti Svetu

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/25

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2014 – Elmaghraby in El Gazaerly proti Svetu
   (Zadeva T-319/13) (1)

   2014/C 329/40
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 245, 24.8.2013.


title: Zadeva C-7/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāta (Republika Latvija) 4. januarja 2012 – Nadežda Riežniece proti Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāta (Republika Latvija) 4. januarja 2012 – Nadežda Riežniece proti Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests
   (Zadeva C-7/12)
   2012/C 65/17
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāta

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nadežda Riežniece

      Toženi stranki: Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe Direktive 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 (1) o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev in Priloge k Direktivi Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 (2) o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC razlagati tako, da delodajalec ne sme sprejeti ukrepov (zlasti oceniti odsotnega delavca), zaradi katerih lahko ženska, ki je na starševskem dopustu, po vrnitvi na delo izgubi delovno mesto?

               2.

               Ali je odgovor na prejšnje vprašanje drugačen, če je razlog za tak ukrep delodajalca optimizacija števila uradnikov in ukinitev delovnih mest v vseh organih javne uprave v državi zaradi gospodarske recesije v državi?

               3.

               Ali je treba ocenjevanje dela in uspešnosti tožeče stranke, pri katerem se upošteva zadnja letna ocena njenega dela in njenih rezultatov pred nastopom starševskega dopusta, v primerjavi z ocenjevanjem – na podlagi novih meril – dela drugih uradnikov, ki so ostali delovno aktivni (in so poleg tega imeli možnost izboljšati svojo uspešnost), šteti za posredno diskriminacijo?

      (1)  UL L 269, str. 15.

      (2)  UL L 145, str. 4.


title: Zadeva T-310/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. marca 2010 – gardeur proti UUNT – Blue Rose (g)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/78

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. marca 2010 – gardeur proti UUNT – Blue Rose (g)
   (Zadeva T-310/07) (1)

   2010/C 113/112

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007.


title: Zadeva C-374/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Gintec International Import-Export GmbH proti Verband Sozialer Wettbewerb eV (Direktivi 2001/83/ES in 92/28/EGS – Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje oglaševanje zdravil z izjavami tretjih ali z žrebanjem – Uporaba splošno pozitivnih rezultatov ankete, izvedene med potrošniki, in mesečnega žrebanja, na katerem je mogoče zadeti škatlico z izdelkom)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Gintec International Import-Export GmbH proti Verband Sozialer Wettbewerb eV
   (Zadeva C-374/05) (1)

   (Direktivi 2001/83/ES in 92/28/EGS - Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje oglaševanje zdravil z izjavami tretjih ali z žrebanjem - Uporaba splošno pozitivnih rezultatov ankete, izvedene med potrošniki, in mesečnega žrebanja, na katerem je mogoče zadeti škatlico z izdelkom)
   (2007/C 315/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gintec International Import-Export GmbH

      Tožena stranka: Verband Sozialer Wettbewerb eV
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga členov 87(3) in 90(j) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67), kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, ki spreminja Direktivo 2001/83/ES, ki uvaja zakonik Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 136, str. 34), in členov 2(3) in 5(j) Direktive Sveta 92/28/EGS z dne 31. marca 1992 o oglaševanju zdravil za uporabo v humani medicini (UL L 113, str. 13) – Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje oglaševanje zdravil na podlagi pričevanj nestrokovnjakov ali loterije – Uporaba splošno pozitivnih rezultatov ankete, izvedene med potrošniki, in mesečnega žrebanja škatlice z izdelkom.
   Izrek

               1)

               Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je izvedla popolno uskladitev na področju zdravil, ker so primeri, v katerih lahko države članice sprejmejo določbe, ki odstopajo od pravil, določenih s to direktivo, izrecno navedeni. Navedeno direktivo je treba zato razlagati tako, da država članica v svoji nacionalni zakonodaji ne more absolutno in brezpogojno prepovedati uporabe izjav tretjih pri oglaševanju zdravil širši javnosti, vendar pa je mogoče v skladu s to direktivo njihovo uporabo omejiti zgolj zaradi njihove posebne vsebine ali lastnosti njihovega avtorja.

               2)

                           (a)

                           Direktiva 2001/83 državam članicam nalaga, naj v svoji nacionalni zakonodaji prepovejo uporabo izjav tretjih pri oglaševanju zdravil širši javnosti, kadar so v njih uporabljeni neprimerni, vznemirljivi ali zavajajoči izrazi o možnostih okrevanja v smislu člena 90(j) Direktive 2001/83, in bi bilo ta pojem „izrazi o možnostih okrevanja“ potemtakem treba razlagati tako, kot da ne vključuje navedb v zvezi s krepitvijo dobrega počutja osebe, če ne vsebuje sklicevanj na zdravilni učinek zdravila v smislu odpravljanja posebne bolezni. Člen 90(c) Direktive 2001/83 državam članicam tudi nalaga, naj v svoji nacionalni zakonodaji določijo prepoved uporabe izjav tretjih pri oglaševanju zdravil širši javnosti, kadar je iz njih mogoče razumeti, da uporaba zdravila prispeva h krepitvi splošnega dobrega počutja.

                           (b)

                           Členi 87(3), 88(6) in 96(1) Direktive 2001/83, kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27, prepovedujejo spletno oglaševanje zdravila v obliki žrebanja, če to spodbuja nesmotrno uporabo tega zdravila in povzroči njegovo neposredno razdeljevanje javnosti ter izdajo brezplačnih vzorcev.

               3)

               Odgovor na prvo in drugo vprašanje za predhodno odločanje bi bil enak, če bi se uporabljale določbe Direktive Sveta 92/28/EGS z dne 31. marca 1992 o oglaševanju zdravil za uporabo v humani medicini.

      (1)  UL C 315, 10.12.2005.


title: Zadeva C-450/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 8. oktobra 2012 – HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau proti Hauptzollamt Duisburg

text:
               15.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 8. oktobra 2012 – HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau proti Hauptzollamt Duisburg
   (Zadeva C-450/12)
   2012/C 389/08
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau

      Tožena stranka: Hauptzollamt Duisburg

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba tarifno številko 7321 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 (UL L 291, str. 1), razlagati tako, da se lahko kompleti dimnih cevi, ki so podrobneje opisani v obrazložitvi, štejejo za dele peči za ogrevanje prostorov, štedilnikov, rešetkastih ognjišč in kuhinjskih peči?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali se lahko kompleti dimnih cevi uvrstijo pod tarifno številko 7307?


title: Zadeva T-364/13: Tožba, vložena 12. julija 2013 – Mocek in Wenta proti UUNT – Lacoste (KAJMAN)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/46

         Tožba, vložena 12. julija 2013 – Mocek in Wenta proti UUNT – Lacoste (KAJMAN)
   (Zadeva T-364/13)
   2013/C 260/83
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Eugenia Mocek (Chojnice, Poljska) in Jadwiga Wenta (Chojnice, Poljska) (zastopnik: K. Grala, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lacoste SA (Pariz, Francija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. maja 2013 v zadevi R 2466/2010-4 in prijavljeni znamki podeli varstvo za vse proizvode iz prijave;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem, vključno s stroški tožeče stranke, ter potrebnih stroškov, ki so tožeči stranki nastali v zvezi s postopkom pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v zeleni, beli in sivi barvi, ki vsebuje besedni element „KAJMAN“, postavljen med zadkom in glavo krokodila, za proizvode in storitve iz razredov 18, 20, 22, 25 in 36 – registracija znamke Skupnosti št. 5 686 845

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka skupnosti v črni in beli, ki predstavlja krokodila, in besedna znamka „CROCODILE“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 18, 20, 24, 25 in 36

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe v delu, v katerem je bil ugovor zavrnjen za nekatere proizvode iz razredov 18 in 25, in zavrnitev prijave izpodbijane znamke Skupnosti za te proizvode

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-308/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2011 – Tegebauer proti Parlamentu (Pravica do peticije — Peticija, naslovljena na Parlament — Odločba o arhiviranju — Ničnostna tožba — Akt, zoper katerega je mogoče vložiti pravno sredstvo — Dopustnost — Obveznost obrazložitve)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2011 – Tegebauer proti Parlamentu
   (Zadeva T-308/07) (1)

   (Pravica do peticije - Peticija, naslovljena na Parlament - Odločba o arhiviranju - Ničnostna tožba - Akt, zoper katerega je mogoče vložiti pravno sredstvo - Dopustnost - Obveznost obrazložitve)
   2011/C 311/59
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ingo-Jens Tegebauer (Trier, Nemčija) (zastopnika: sprva R. Nieporte, nato H.-B. Pfriem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva H. Krück in M. Windisch, nato N. Lorenz in E. Waldherr, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Odbora za peticije Evropskega parlamenta z dne 20. junija 2007, s katero je bila peticija, ki jo je tožeča stranka vložila 7. februarja 2007 (peticija št. 95/2007), arhivirana brez natančnejšega preizkusa

      Izrek

               1.

               Odločba Odbora za peticije Evropskega parlamenta z dne 20. junija 2007, s katero je bila peticija, ki jo je Ingo-Jens Tegebauer vložil 7. februarja 2007 (peticija št. 95/2007), arhivirana brez natančnejšega preizkusa, se razglasi za nično.

               2.

               Parlament nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Ingo-Jens Tegebauer.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva C-175/12: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 24. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – Sandler AG proti Hauptzollamt Regensburg (Carinska unija in skupna carinska tarifa — Preferencialni režim za uvoz izdelkov s poreklom iz afriških, karibskih in pacifiških držav (AKP) — Člena 16 in 32 Protokola 1 Priloge V k Sporazumu iz Cotonouja — Uvoz sintetičnih vlaken iz Nigerije v Evropsko unijo — Nepravilnosti v potrdilu o gibanju blaga EUR.1, ki so ga izdali pristojni organi izvozne države — Žig, ki ni ustrezal vzorcu žiga, ki je bil sporočen Komisiji — Naknadna in nadomestna dovoljenja — Carinski zakonik Skupnosti — Člena 220 in 236 — Možnost naknadne uporabe preferencialne tarifne obravnave, ki na dan vložitve zahtevka za povračilo ni več veljala — Pogoji)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/9

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 24. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – Sandler AG proti Hauptzollamt Regensburg
   (Zadeva C-175/12) (1)

   (Carinska unija in skupna carinska tarifa - Preferencialni režim za uvoz izdelkov s poreklom iz afriških, karibskih in pacifiških držav (AKP) - Člena 16 in 32 Protokola 1 Priloge V k Sporazumu iz Cotonouja - Uvoz sintetičnih vlaken iz Nigerije v Evropsko unijo - Nepravilnosti v potrdilu o gibanju blaga EUR.1, ki so ga izdali pristojni organi izvozne države - Žig, ki ni ustrezal vzorcu žiga, ki je bil sporočen Komisiji - Naknadna in nadomestna dovoljenja - Carinski zakonik Skupnosti - Člena 220 in 236 - Možnost naknadne uporabe preferencialne tarifne obravnave, ki na dan vložitve zahtevka za povračilo ni več veljala - Pogoji)
   2013/C 367/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sandler AG

      Tožena stranka: Hauptzollamt Regensburg

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht München – Razlaga člena 236(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307), člena 889(1), druga alinea, Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 214/2007 z dne 28. februarja 2007 (UL L 62, str. 6), ter členov 16 in 32 Protokola 1 k Prilogi V Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanem v Cotonouju dne 23. junija 2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 35, str. 31) – Uvoz sintetičnih vlaken iz Nigerije v Evropsko unijo – Možnost naknadne uporabe preferencialne tarifne obravnave, ki ni veljala na dan vložitve zahteve za nadomestilo – Položaj, ko je bilo blago uvoženo na datum, ko navedena preferencialna tarifna obravnava ni več veljala, vendar je bila njena uporaba zavrnjena zaradi žiga, ki ni ustrezal vzorcu žiga, ki je bil sporočen Komisiji na potrdilu o gibanju blaga EUR.1.

      Izrek

               1.

               Člen 889(1), prvi pododstavek, druga alinea, Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 214/2007 z dne 28. februarja 2007, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zahtevku za povračilo dajatev, kadar je bila preferencialna tarifna obravnava zahtevana in odobrena ob sprostitvi blaga v prosti promet in so organi uvozne države šele pozneje, v okviru naknadnega preverjanja po poteku veljavnosti preferencialne tarifne obravnave in odmeri dajatve, ki se običajno plača, izterjali razliko glede na carinsko dajatev, ki velja za blago iz tretjih držav.

               2.

               Člena 16(1)(b) in 32 Protokola 1 k Prilogi V k Sporazumu o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanemu v Cotonouju 23. junija 2000 in odobrenemu v imenu Skupnosti s Sklepom Sveta z dne 19. decembra 2002 (2003/159/ES) je treba razlagati tako, da lahko carinski organi uvozne države, če se ob naknadnem preverjanju izkaže, da je bilo potrdilo o gibanju blaga EUR.1 opremljeno z žigom, ki ne ustreza vzorcu, ki so ga sporočili organi izvozne države, zavrnejo to potrdilo in ga vrnejo uvozniku, da lahko pridobi naknadno potrdilo na podlagi člena 16(1)(b) tega protokola, namesto da bi sprožili postopek iz člena 32 navedenega protokola.

               3.

               Člena 16(4) in (5) ter 32 Protokola 1 je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da organi uvozne države kot potrdilo o gibanju blaga EUR.1, izdano naknadno v smislu člena 16(1) tega protokola, zavrnejo potrdilo o gibanju blaga EUR.1, ki ob tem, da v vseh drugih elementih ustreza zahtevam določb tega protokola, v polju „Opombe“ nima opombe, navedene v odstavku 4 te določbe, ampak navedbo, ki jo je treba navsezadnje razlagati tako, da je bilo potrdilo o gibanju blaga EUR.1 izdano na podlagi člena 16(1) tega protokola. V dvomu o verodostojnosti tega dokumenta ali poreklu zadevnih izdelkov morajo ti organi sprožiti postopek preverjanja iz člena 32 navedenega protokola.

      (1)  UL C 194, 30.6.2012.


title: Zadeva C-80/10: Tožba, vložena 11. februarja 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/28

         Tožba, vložena 11. februarja 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-80/10)
   2010/C 100/43
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Jimeno Fernández in A. Markouli, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da ministrski dekret Helenske republike z dne 25. avgusta 2004, v različici, ki je veljala 8. septembra 2008, zlasti pa člen 4, odstavki (2), (4), (5), in (7), člen 5, odstavki (4), (5), (6), in (7) in člen 6(2) tega dekreta kršijo določbe člena 3(1) in (6), člena 15(1), člena 16(1) in (2) in člena 18 Uredbe (ES) št. 882/2004,

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da zadevni ministrski dekret, ki se nanaša na uradni nadzor žita pri njegovem uvozu iz tretjih držav, ni v skladu z nekaterimi določbami Uredbe (ES) št. 882/2004.
   Grški ministrski dekret zlasti določa splošna pravila glede pogostosti pregledov blaga pri pošiljanju krme in živil neživalskega izvora iz tretjih držav, ki pri pregledu blaga, ki ga izvedejo pristojni organi, ne dopuščajo fleksibilnosti in diferenciacije, potrebne za sistem, ki ga predvideva člen 16(1) in (2) Uredbe (ES) št. 882/2004.
   Poleg tega naj bi vsebovala splošna pravila za uradno hrambo takšnih pošiljk, ki naj bi predvidevala njihovo uradno hrambo tudi v primerih rutinskega nadzora. Sporna hramba pošiljk, ne da bi obstajal sum, da gre za kršitev oziroma dvom v tem smislu, krši člen 18 Uredbe (ES) št. 882/2004. Nadalje naj bi ministrski dekret dopuščal, da se sprostijo vse pošiljke po sedmih delovnih dneh tudi v primeru suma na kršitev oziroma ustreznega dvoma, s tem pa naj bi kršil tudi člen 18 zadevne uredbe.
   Ministrski dekret določa posebna pravila za nadzor krme iz tretjih držav, da bi se preučilo ali so prisotni nedovoljeni gensko spremenjeni organizmi. Takšen nadzor bi bilo treba izvajati v primeru 50 % pošiljk žita in v 100 % primerov pri pošiljkah koruze. Komisija meni, da so ti odstotki prekomerno visoki in ne ustrezajo sistemu, vzpostavljenemu z Uredbo (ES) št. 882/2004, zlasti členu 16(1) in (2) in da temeljijo na pomanjkljivosti primerne ocene tveganja in diferenciacije.
   Dekret naj bi urejal, da je treba nadzor pošiljk koruze iz Bolgarije in Romunije izvajati v 100 % primerih, da bi se preverilo ali so prisotni nedovoljeni gensko spremenjeni organizmi. Komisija meni, da tako pogost nadzor krši določbe Uredbe (ES) št. 882/2004, ki določajo, da mora biti nadzor krme iz drugih držav članic utemeljen s tveganji, kakor tudi nepristranski in primeren.
   Helenska republika naj ne bi predložila zadostnih pojasnil in dokazov, ki bi utemeljevali sprejetje navedenih določb ministrskega dekreta, v zvezi z uradnim nadzorom pri žitu ob uvozu iz tretjih držav in iz drugih držav članic Evropske unije.


title: Zadeva F-51/06: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. junija 2007 – Tesoka proti EFIŽDP (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih pogojev – Odpoved – Ničnostna in odškodninska tožba – Odsotnost odločbe, ki posega v položaj – Očitna nedopustnost)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/48

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. junija 2007 – Tesoka proti EFIŽDP
   (Zadeva F-51/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih pogojev - Odpoved - Ničnostna in odškodninska tožba - Odsotnost odločbe, ki posega v položaj - Očitna nedopustnost)
   (2007/C 199/94)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Sabrina Tesoka (Overijse, Belgija) (zastopnik: J.-L. Fagnart, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih pogojev (EFIŽDP) (zastopnik: C. Callanan, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer, s katero so bile zavrnjene vloge za pridobitev nadomestil, do katerih naj bi bila po svoji odpovedi pogodbe o zaposlitvi upravičena na podlagi Uredbe št. 1111/2005 in drugič, odškodninski zahtevek (zadeva T-398/05, ki jo je odstopilo Sodišče prve stopnje).
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2)

               Stranki nosita lastne stroške.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006, str. 28.


title: Zadeva C-332/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji, vložena dne 28. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/16

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji, vložena dne 28. julija 2004
   (Zadeva C-332/04)
   (2004/C 262/29)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Gregorio Valero Jordana, iz njene pravne službe, ter Florence Simonetti, napotena nacionalna strokovnjakinja v omenjeni službi, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 28. julija 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Španiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               (a)

               ugotovi, da Kraljevina Španija, s tem da

                           —

                           je nepopolno prenesla člen 3 Direktive Sveta 85/337/EGS (1) z dne 27. junija 1985 o vrednotenju učinkov določenih javnih in zasebnih projektov na okolje,

                           —

                           kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11/ES (2),

                           —

                           ni prenesla člena 9(1) spremenjene Direktive 85/337/EGS,

                           —

                           ni vzpostavila prehodne ureditve, določene v členu 3 Direktive 97/11/ES,

                           —

                           ni pravilno prenesla točko 10(b) Priloge II spremenjene Direktive 85/337/EGS, v povezavi s členom 2(1) in členom 4(2), ni izvedla postopka presoje vplivov projekta izgradnje centra za prosti čas v Paterni (Valencia) in posledično ni uporabila določb 2(1), 3, 4(2), 8 in 9 spremenjene Direktive 85/337/EGS,

                     ni izpolnila obveznosti iz teh Direktiv;

               (b)

               Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Španski izvedbeni predpisi za uskladitev notranjega prava z Direktivo 85/337/EGS, tako kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11/ES, ki je vsebovana predvsem v Real Decreto legislativo 1302/1986 z dne 28. junija o presoji vplivov na okolje, spremenjena z Ley 6/2001 z dne 8. maja 2001, ne določa, da je treba pri presoji vplivov na okolje oceniti predvidljive učinke medsebojnih vplivov različnih okoljskih faktorjev, kar je v nasprotju s členom 3 spremenjene Direktive 85/337/EGS.
   Španska zakonodaja ne vključuje obveznosti, da se javno objavi upravna odločba s katero se izda oziroma zavrne izdaja dovoljenja za izvedbo projekta, vsebina odločbe in pogoje, ki so v njej navedeni, v nasprotju z zahtevami v členu 9(1) spremenjene Direktive 85/337/EGS.
   Člen 3(1) in (2) Direktive 97/11/ES določa, da se določbe direktive uporabljajo za nove projekte, za katere je bila zahteva za izdajo dovoljenja vložena od vključno 14. marca 1999 naprej. Španska ureditev krši to določbo prava Skupnosti, saj se navedena ureditev na uporablja za zasebne projekte, ki so v postopku pridobivanja dovoljenja ter javne projekte, ki so že bili javno objavljeni in potrjeni pred 8. oktobrom 2000.
   Priloga II spremenjene Direktive 85/337/EGS vključuje v točki 10(b) med projekte, za katere je eventualno treba opraviti presojo vplivov, projekte urbanizacije, vključno z izgradnjo trgovskih centrov in parkirišč. Španska zakonodaja navedeno zahtevo omejuje na projekte, ki se nahajajo izven mestnih območij. Komisija meni, da navedena omejitev področja uporabe, ki na splošno izključuje upoštevanje meril ali zgornjih mej glede velikosti in vrste projektov, presega manevrski prostor, ki ga imajo države članice na podlagi člena 2(1) in 4(2) spremenjene Direktive 85/337/EGS. Poleg tega je iz analize državne urbanistične zakonodaje in zakonodaje avtonomnih skupnosti o presoji okoljskih vplivov mogoče zaključiti, da projekti urbanizacije na mestnih zazidljivih zemljiščih v večini avtonomnih skupnosti niso predmet presoje okoljskih vplivov.
   Zaradi nepravilnega prenosa točke 10(b) Priloge II spremenjene Direktive 85/337/EGS v notranje pravo, španski organi niso opravili presoje okoljskih vplivov izgradnje centra za prosti čas v Paterni (Valencia), pri tem so kot edini razlog za opustitev navedene presoje navedli, da se gradnja vrši v mestnem okolju.

      (1)  UL L 175, 5.7.1985, str. 40.

      (2)  z dne 3. marca 1997 o spremembah Direktive 85/337/EGS.


title: Zadeva T-417/16: Tožba, vložena 28. julija 2016 – Achemos Grupė in Achema/Evropska komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/14

         Tožba, vložena 28. julija 2016 – Achemos Grupė in Achema/Evropska komisija
   (Zadeva T-417/16)
   (2016/C 371/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Achemos Grupė UAB (Vilnius, Litva) in Achema AB (Jonava, Litva) (zastopnika: R. Martens in C. Maczkovics, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 20. novembra 2013 v zadevi Državna pomoč SA.36740 – Litva, pomoč Klaipedos Nafta – LNG Terminal, Bruselj, C(2013) 7884 final, UL C 161, 2016, str. 1, razglasi za ničen; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v podporo tožbi navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev postopkovnih pravil iz člena 108(2) PDEU in člena 4(4) Uredbe 2015/1589 (1) ter načela dobrega upravljanja, ker se je Komisija kljub resnim težavam pri oceni združljivosti zadevnih ukrepov državne pomoči z notranjim trgom oprla zgolj na predhodno preučitev ukrepov državne pomoči, čeprav bi na podlagi člena 6 Uredbe 2015/1589 zaradi teh resnih težav morala začeti postopek iz člena 108(2) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(3)(c) PDEU, ker Komisija ni pravilno uporabila merila presoje, kot je določeno v točki 135 obrazložitve izpodbijanega sklepa, pri čemer,

                           —

                           prvič, bi morala Komisija glede primernosti in nujnosti ukrepov te ukrepe presojati konkretno in preučiti, ali so obstajali drugi, bolj ciljno usmerjeni, instrumenti;

                           —

                           drugič, bi morala Komisija ugotoviti neobstoj spodbujevalnega učinka, ker ima družba KN zakonsko obveznost izgradnje LNG terminala;

                           —

                           tretjič, bi morala Komisija oceniti, ali je bil obseg subvencioniranega LNG terminala sorazmeren za uresničitev zastavljenega cilja in ni bil pretiran.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 106(2) PDEU, Okvira storitev splošnega gospodarskega pomena (2) in splošnih načel, kot sta načeli enakega obravnavanja in varstvo legitimnih pričakovanj, ter pravil o javnem naročanju, določenih v Direktivi 2004/18 (3), in člena 14 Direktive 2004/18, ker je Komisija navedeno sporočilo uporabila napačno s tem, da je družbi KN naročilo neposredno dodelila za obdobje 55 let z dobičkom, ki ustreza interni stopnji donosa projekta, pri čemer,

                           —

                           prvič, bi moralo biti obdobje dodelitve upravičeno na podlagi objektivnih meril, ne da bi bilo prekoračeno obdobje, potrebno za (finančno) amortizacijo najpomembnejšega premoženja, ki je potrebno za opravljanje storitev splošnega gospodarskega interesa;

                           —

                           drugič, dodelitve družbi KN ni bilo mogoče izvzeti iz pravil o javnem naročanju na podlagi zaščite bistvenih interesov (varnosti) v smislu člena 14 Direktive 2004/18, ker so v obravnavanem primeru na razpolago alternativni ukrepi, ki so manj omejevalni od neposredne dodelitve;

                           —

                           tretjič, dobiček družbe KN bi moral biti glede na tveganja, ki ga ta nosi, omejen na upošteven swap rate (glede na okoliščine primera revaloriziran, tako da se upošteva zapadlost), povečan za premijo 100 bazičnih točk.

      (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, str. 9)

      (2)  Sporočilo Komisije – Okvir Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011) (UL 2012, C 8, str. 15) (v nadaljevanju: Okvir storitev splošnega gospodarskega pomena)

      (3)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132)


title: Zadeva C-389/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Grondwettelijk Hof – Belgija) – Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV, KPN Belgium NV proti Ministerraad (Elektronske komunikacije — Direktiva 2002/21/ES (okvirna direktiva) — Členi 2(g), 3 in 4 — Nacionalni regulativni organ — Nacionalni zakonodajalec v vlogi nacionalnega regulativnega organa — Direktiva 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah) — Omrežja in storitve — Člen 12 — Izračun stroškov obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve — Socialni vidik univerzalne storitve — Člen 13 — Financiranje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve — Določitev neupravičenega bremena)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Grondwettelijk Hof – Belgija) – Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV, KPN Belgium NV proti Ministerraad
   (Zadeva C-389/08) (1)

   (Elektronske komunikacije - Direktiva 2002/21/ES (okvirna direktiva) - Členi 2(g), 3 in 4 - Nacionalni regulativni organ - Nacionalni zakonodajalec v vlogi nacionalnega regulativnega organa - Direktiva 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah) - Omrežja in storitve - Člen 12 - Izračun stroškov obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve - Socialni vidik univerzalne storitve - Člen 13 - Financiranje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve - Določitev neupravičenega bremena)
   2010/C 328/03
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Grondwettelijk Hof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV, KPN Belgium NV

      Tožena stranka: Ministerraad

      Ob udeležbi: Belgacom NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Grondwettelijk Hof – Belgija – Razlaga člena 12 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51) – Izračun stroškov zagotavljanja univerzalne storitve – Neobstoj posamične preučitve

      Izrek

               1.

               Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) načelno ne nasprotuje temu, da nacionalni zakonodajalec ukrepa kot nacionalni regulativni organ v smislu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), če pri izvajanju te funkcije izpolnjuje pogoje glede strokovnega znanja, neodvisnosti, nepristranskosti in preglednosti, določene v navedenih direktivah, in če so lahko odločbe, ki jih v okviru te funkcije sprejme, predmet učinkovitega pravnega sredstva pri pritožbenem organu, ki je neodvisen od udeleženih strank, kar pa mora preveriti Grondwettelijk Hof.

               2.

               Člen 12 Direktive 2002/22 ne nasprotuje temu, da nacionalni regulativni organ na splošno in na podlagi izračuna neto stroškov ponudnika univerzalne storitve, ki je bil prej edini ponudnik te storitve, ugotovi, da zagotavljanje te storitve lahko pomeni neupravičeno breme za podjetja, določena za zagotavljanje univerzalne storitve.

               3.

               Člen 13 Direktive 2002/22 nasprotuje temu, da bi navedeni organ na enak način in na podlagi enakega izračuna ugotovil, da so ta podjetja dejansko neupravičeno obremenjena zaradi tega zagotavljanja, ne da bi posamično preučil položaj vsakega od teh podjetij.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Zadeva C-373/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. julija 2013 vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemčija) – H. T. proti Land Baden-Württemberg

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. julija 2013 vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemčija) – H. T. proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-373/13)
   2013/C 325/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in pritožnik: H. T.

      Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Land Baden-Württemberg

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali je treba določbo člena 24(1), prvi pododstavek, Direktive 2004/83/ES (1) o obveznosti držav članic glede izdaje dovoljenja za prebivanje osebam, ki jim je bil priznan status begunca, upoštevati tudi pri razveljavitvi že izdanega dovoljenja za prebivanje?

                           (b)

                           Ali je to določbo torej treba razlagati tako, da nasprotuje razveljavitvi ali odpravi dovoljenja za prebivanje (na primer zaradi izgona v skladu z nacionalnim pravom), ki ga ima oseba s statusom begunca, če niso podani pogoji iz člena 21(3) v povezavi z odstavkom 2 Direktive 2004/83/ES ali „nujni razlogi nacionalne varnosti ali javnega reda“ v smislu člena 24(1), prvi pododstavek, Direktive 2004/83/ES?

               2.

               Če sta odgovora na vprašanji pod točko 1 pritrdilna:

                           (a)

                           Kako je treba razlagati izključitveni razlog „nujnih razlogov nacionalne varnosti ali javnega reda“ iz člena 24(1), prvi pododstavek, Direktive 2004/83/ES glede na nevarnosti, ki izhajajo iz podpore teroristični organizaciji?

                           (b)

                           Ali so lahko „nujni razlogi nacionalne varnosti ali javnega reda“ v smislu člena 24(1), prvi pododstavek, Direktive 2004/83/ES podani, če je oseba s statusom begunca med drugim z zbiranjem prispevkov in stalno udeležbo na prireditvah, ki so blizu PKK, podpirala PKK, tudi če niso izpolnjeni pogoji za neupoštevanje prepovedi izgona ali prisilne vrnitve („refoulement“) v skladu s členom 33(2) Ženevske konvencije in s tem tudi ne pogoji iz člena 21(2) Direktive 2004/83/ES?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje pod točko 1(a) nikalen:
               Ali je razveljavitev oziroma odprava dovoljenja za prebivanje, ki je bilo izdano osebi s statusom begunca (na primer zaradi izgona v skladu z nacionalnim pravom), z vidika prava Unije dopustna le, če so izpolnjeni pogoji iz člena 21(3) v povezavi z odstavkom 2 Direktive 2004/83/ES (oziroma iz iste določbe naslednice v Direktivi 2011/95/EU)?

      (1)  Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96).


title: Zadeva T-359/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. junija 2010 – Jurašinović proti Svetu (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št.°1049/2001 — Poročila opazovalcev, ki jih je Evropska unija poslala na območje Knina (Hrvaška) — Vmesni ukrep — Nedopustnost — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Pravni interes — Odločba sprejeta po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. junija 2010 – Jurašinović proti Svetu
   (Zadeva T-359/09) (1)

   (Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št.°1049/2001 - Poročila opazovalcev, ki jih je Evropska unija poslala na območje Knina (Hrvaška) - Vmesni ukrep - Nedopustnost - Zavrnitev dostopa zaradi molka organa - Pravni interes - Odločba sprejeta po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka)
   2010/C 221/75
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ivan Jurašinović (Angers, Francija) (zastopnik: A. Beguin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: C. Fekete in K. Zieleśkiewicz, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Sveta Evropske unije z dne 17. junija 2009 o zavrnitvi dostopa tožeči stranki do poročil opazovalcev Evropske unije, ki so bili od 1. do 31. avgusta 1995 na Hrvaškem, na območju Knina, in do dokumentov navedenih kot „ECMM RC Knin Log reports“, ter odločbe o zavrnitvi dostopa zaradi molka, sprejete glede potrdilne prošnje, in, drugič, predlog, naj se Svetu naloži, da odobri dostop, v elektronski obliki, do zahtevanih dokumentov.

      Izrek

               1.

               Postopek v zvezi s tožbo Ivana Jurašinovića glede razglasitve ničnosti odločbe zaradi moka Sveta Evropske unije o zavrnitvi njegove potrdilne prošnje za dostop do poročil opazovalcev Evropske unije, ki so bili od 1. do 31. avgusta 1995 na Hrvaškem, na območju Knina, in do dokumentov navedenih kot „ECMM RC Knin Log reports“.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne kot nedopustna.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva T-196/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. decembra 2008 – Ryanair proti Komisiji ( Državne pomoči – Sporazuma, ki sta ju Regija Valonija in letališče Charleroi Bruxelles Sud sklenila z letalsko družbo Ryanair – Gospodarska prednost – Uporaba merila zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu )

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. decembra 2008 – Ryanair proti Komisiji
   (Zadeva T-196/04) (1)

   („Državne pomoči - Sporazuma, ki sta ju Regija Valonija in letališče Charleroi Bruxelles Sud sklenila z letalsko družbo Ryanair - Gospodarska prednost - Uporaba merila zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu“)
   (2009/C 32/45)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) (zastopniki: sprva D. Gleeson, A. Collins, SC, V. Power in D. McCann, solicitors, nato V. Power, D. McCann, solicitors, J. Swift, QC, J. Holmes, barrister, in G. Berrisch, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Kahn, zastopnik)

      Intervenient na strani tožene stranke: Association of European Airlines (AEA) (zastopniki: S. Völcker, F. Louis in J. Heithecker, odvetniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/393/ES z dne 12. februarja 2004 o ugodnostih, ki jih Regija Valonija in Brussels South Charleroi Airport priznavata letalski družbi Ryanair ob njeni namestitvi v Charleroiju (UL L 137, str. 1).
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije 2004/393/ES z dne 12. februarja 2004 o ugodnostih, ki jih Regija Valonija in Brussels South Charleroi Airport priznavata letalski družbi Ryanair ob njeni namestitvi v Charleroiju, se razglasi za nično.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške ter stroške družbe Ryanair Ltd.

               3)

               Association of European Airlines (AEA) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva T-461/12: Tožba, vložena 19. oktobra 2012 – Flughafen Lübeck proti Komisiji

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/29

         Tožba, vložena 19. oktobra 2012 – Flughafen Lübeck proti Komisiji
   (Zadeva T-461/12)
   2012/C 379/50
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Flughafen Lübeck GmbH (Lübeck, Nemčija) (zastopniki: M. Núñez Müller, J. Dammann de Chapto in T. Becker, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razglasi ničnost sklepa Komisije z dne 22. februarja 2012 o začetku formalnega postopka preiskave v skladu s členom 108(2) PDEU v zvezi z državnima pomočema SA.27585 (2012/C) (2012/NN) in SA.31149 (2012/C) (ex 2012/NN) (UL C 241, str. 56) v delu, v katerem določa začetek formalnega postopka preiskave v zvezi s seznamom pristojbin tožeče stranke iz leta 2006;

               —

               naj razglasi ničnost sklepa, navedenega pod točko 1, v delu, v katerem v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999 (1) zavezuje Zvezno republiko Nemčijo, da odgovori na odredbo Komisije iz tega sklepa o predložitvi podatkov v zvezi s seznamom pristojbin tožeče stranke iz leta 2006;

               —

               naj Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice Zvezne republike Nemčije do obrambe
               Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga navaja, da je Komisija kršila pravico Zvezne republike Nemčije do obrambe, s tem ko je začela formalni postopek preiskave v zvezi s seznamom pristojbin, ne da bi bil ta predmet predhodne preučitve. Tožeča stranka na tem mestu zatrjuje, da se lahko v skladu s sodno prakso Splošnega sodišča sklicuje na kršitev pravice Zvezne republike Nemčije do obrambe, katere posledica je (delna) ničnost izpodbijanega sklepa.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti vestne in nepristranske obravnave
               Tožeča stranka v okviru drugega tožbenega razloga navaja, da je Komisija kršila obveznost vestne in nepristranske obravnave, s tem ko je začela formalni postopek preiskave v zvezi s seznamom pristojbin, ne da bi Zvezni republiki ali tožeči stranki dala možnost, da v postopku predhodne preučitve predstavita stališča o domnevni kršitvi določb o državnih pomočeh.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 108(2) in (3) PDEU in členov 4, 6 in 13(1) Uredbe št. 659/1999
               Tožeča stranka v okviru tretjega tožbenega razloga trdi, da je Komisija kršila člen 108(2) in (3) PDEU in člene 4, 6 in 13(1) Uredbe št. 659/1999, ker v zvezi s seznamom pristojbin ni izvedla dvostopenjskega postopka preučitve pomoči, določenega z navedenimi določbami, ki ga tvorita predhodna preučitev in formalni postopek preiskave.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU
               Tožeča stranka v okviru četrtega tožbenega razloga navaja, da je Komisija kršila člen 107(1) PDEU, s tem, ko je zavzela stališče, da je s seznamom pristojbin dodeljena državna pomoč. Tožeča stranka meni, da Komisija selektivnosti seznama pristojbin ne bi smela izpeljati iz okoliščine, da ta seznam velja samo za uporabnike letališča. Tožeča stranka prav tako meni, da Komisija ne bi smela opredeliti seznama pristojbin kot državnega, ker je bila tožeča stranka ob sprejetju seznama pristojbin v večinski zasebni lasti.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve
               Tožeča stranka meni, da je Komisija poleg tega kršila člen 296, drugi odstavek, PDEU, ker začetka formalnega postopka preiskave v zvezi s seznamom pristojbin iz leta 2006 ni zadostno obrazložila.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 10(2) in (3) Uredbe št. 659/1999
               Tožeča stranka v okviru šestega tožbenega razloga navaja, da je Komisija kršila člen 10(2) in (3) Uredbe št. 659/1999, ker je glede Zvezne republike Nemčije v zvezi s seznamom pristojbin sprejela odredbo o predložitvi podatkov na podlagi člena 10(3) Uredbe št. 659/1999, ne da bi pred tem od Zvezne republike Nemčije v skladu s členom 10(2) Uredbe št. 659/1999 zahtevala podatke.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. oktobra 2004 v zadevi C-406/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (ES) št. 2037/2000 — Snovi, ki tanjšajo ozonski plašč — Nepopoln prenos)

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/1

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 26. oktobra 2004
   v zadevi C-406/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (ES) št. 2037/2000 - Snovi, ki tanjšajo ozonski plašč - Nepopoln prenos)
   (2004/C 314/02)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-406/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in M. Shotter) proti Irski (zastopniki: F. O'Dubhghaill in D. O'Hagan, skupaj z D. McGrath), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 29. septembra 2003, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta (poročevalka), predsednica senata, C. Gulmann in J. Makarczyk, sodnika, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, dne 26. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Irska, s tem da ni pripravila poročil iz členov 16(5) in (6) ter 17(1) Uredbe (ES) št. 2037/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč ter s tem, da ni sprejela, v skladu s členom 17(2) te uredbe, vseh izvedljivih previdnostnih ukrepov za preprečevanje in čim večje zmanjšanje uhajanja metilbromida in določila pogojev za minimalno usposobljenost osebja, ki pri tem sodeluje, ni izpolnila obveznosti iz členov 16(5) in (6) ter 17(1) in (2) te uredbe.

               2.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva C-108/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Baranya Megyei Bíróság – Republika Madžarska) – Ker-Optika Bt. proti ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete (Prosti pretok blaga — Javno zdravje — Spletna prodaja kontaktnih leč — Nacionalna zakonodaja, ki dovoljuje prodajo kontaktnih leč samo v prodajalnah z medicinskimi pripomočki — Direktiva 2000/31/ES — Informacijska družba — Elektronsko poslovanje)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Baranya Megyei Bíróság – Republika Madžarska) – Ker-Optika Bt. proti ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete
   (Zadeva C-108/09) (1)

   (Prosti pretok blaga - Javno zdravje - Spletna prodaja kontaktnih leč - Nacionalna zakonodaja, ki dovoljuje prodajo kontaktnih leč samo v prodajalnah z medicinskimi pripomočki - Direktiva 2000/31/ES - Informacijska družba - Elektronsko poslovanje)
   2011/C 30/03
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Baranya Megyei Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ker-Optika Bt.

      Tožena stranka: ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Baranya Megyei Bíróság – Razlaga členov 28 ES in 30 ES ter Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL L 178, str. 1) – Spletna prodaja kontaktnih leč – Nacionalna zakonodaja, ki dovoljuje prodajo kontaktnih leč samo v prodajalnah z medicinskimi pripomočki

      Izrek

   Nacionalna pravila o prodaji kontaktnih leč v delu, v katerem se nanašajo na spletno prodajo takih leč, spadajo na področje uporabe Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju). Nasprotno pa nacionalna pravila o dobavi takih leč ne spadajo na področje uporabe te direktive.
   Člena 34 PDEU in 36 PDEU ter Direktivo 2000/31 je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki dovoljuje prodajo kontaktnih leč le v specializiranih prodajalnah z medicinskimi pripomočki.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva F-54/10: Tožba, vložena 9. julija 2010 – Verheyden proti Komisiji

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/43

         Tožba, vložena 9. julija 2010 – Verheyden proti Komisiji
   (Zadeva F-54/10)
   ()
   2010/C 246/75
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luc Verheyden (Angera, Italija) (zastopnik: E. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke, da se jo obravnava enako kot tožeče stranke v zadevah F-5/05 in F-7/05.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Zavrnitev zaradi molka organa zahteve tožeče stranke z dne 16. julija 2009 naj se razglasi za nično;

               —

               zavrnilna odločba z dne 29. marca 2010 v zvezi z ugovorom, ki ga je tožeča stranka vložila 28. decembra 2009, naj se, če je potrebno, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo odškodnine v znesku 3 000 EUR;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-98/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 27. februarja 2013 – Martin Blomqvist proti Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 27. februarja 2013 – Martin Blomqvist proti Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA
   (Zadeva C-98/13)
   2013/C 129/17
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Martin Blomqvist

      Tožena stranka: Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1) razlagati tako, da gre za „javno distribuiranje“ v državi članici avtorskopravno varovanega blaga, če podjetje prek spletnega mesta v tretji državi sklene pogodbo za prodajo in pošiljanje blaga zasebnemu kupcu s prodajalcu poznanim naslovom v državi članici, v kateri je blago avtorskopravno varovano, prejme plačilo za blago in odpremi blago kupcu na dogovorjen naslov, ali pa mora biti v takem primeru tudi izpolnjen pogoj, da je bilo blago pred prodajo predmet ponudbe za prodajo ali oglaševanja, ki je naslavljalo potrošnike v državi članici, v katero bo blago dostavljeno, ali je bilo objavljeno na spletnem mestu, namenjenem tem potrošnikom?

               2.

               Ali je treba člen 5(1) in (3) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (2) razlagati tako, da gre za „[uporabo] [znamke] v gospodarskem prometu“ v državi članici, če podjetje prek spletnega mesta v tretji državi sklene pogodbo za prodajo in pošiljanje blaga, označenega z znamko, zasebnemu kupcu s prodajalcu poznanim naslovom v državi članici, v kateri je znamka registrirana, prejme plačilo za blago in odpremi blago kupcu na dogovorjen naslov, ali pa mora biti v takem primeru tudi izpolnjen pogoj, da je bilo blago pred prodajo predmet ponudbe za prodajo ali oglaševanja, ki je naslavljalo potrošnike v zadevni državi članici ali je bilo objavljeno na spletnem mestu, namenjenem tem potrošnikom?

               3.

               Ali je treba člen 9(1) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (3) razlagati tako, da gre za „[uporabo] [znamke] v gospodarskem prometu“ v državi članici, če podjetje prek spletnega mesta v tretji državi sklene pogodbo za prodajo in pošiljanje blaga, označenega z znamko Skupnosti, zasebnemu kupcu s prodajalcu poznanim naslovom v državi članici, prejme plačilo za blago in odpremi blago kupcu na dogovorjen naslov, ali pa mora biti v takem primeru tudi izpolnjen pogoj, da je bilo blago pred prodajo predmet ponudbe za prodajo ali oglaševanja, ki je naslavljalo potrošnike v zadevni državi članici ali je bilo objavljeno na spletnem mestu, namenjenem tem potrošnikom?

               4.

               Ali je treba člen 2(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice (4), razlagati tako, da je uporaba določb o preprečevanju sprostitve v prosti promet in uničenju „piratskega blaga“ v državi članici pogojena s tem, da je v državi članici prišlo do „javnega distribuiranja“ po merilih, ki so opredeljena v odgovoru na prvo vprašanje?

               5.

               Ali je treba člen 2(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice, razlagati tako, da je uporaba določb o preprečevanju sprostitve v prosti promet in uničenju „ponarejenega blaga“ v državi članici pogojena s tem, da je v državi članici prišlo do „[uporabe] v gospodarskem prometu“ po merilih, ki so opredeljena v odgovoru na drugo in tretje vprašanje?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.

      (2)  UL L 299, 8.11.2008, str. 25.

      (3)  UL L 78, 24.3.2009, str. 1

      (4)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 13, str. 469.


title: Izbris zadeve T-283/99

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/60

         Izbris zadeve T-283/99 (1)

   (2004/C 262/109)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik drugega razširjenega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 4. maja 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-283/99: Vlutters Handelsonderneming B. V., ob intervenciji Kraljevine Nizozemske proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 47, 19.2.2000.


title: Zadeva T-312/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2010 – Komisija proti Alexiadou ( „Arbitražna klavzula — Pogodba o projektu v zvezi z razvojem tehnologije za proizvodnjo nepremočljivega usnja — Neizvršitev pogodbe — Vračilo predujma — Zamudne obresti — Vrnitev zadeve Sodišču prve stopnje po razveljavitvi — Postopek z zamudno sodbo“ )

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2010 – Komisija proti Alexiadou
      (Zadeva T-312/05) (1)

      (Arbitražna klavzula - Pogodba o projektu v zvezi z razvojem tehnologije za proizvodnjo nepremočljivega usnja - Neizvršitev pogodbe - Vračilo predujma - Zamudne obresti - Vrnitev zadeve Sodišču prve stopnje po razveljavitvi - Postopek z zamudno sodbo)
      (2010/C 288/54)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: D. Triantafyllou, zastopnik)

         Tožena stranka: Efrosyni Alexiadou (Solun, Grčija) (zastopnik: C. Matellas, odvetnik)

         Predmet

      Tožba, ki jo je vložila Komisija na podlagi člena 238 ES, za vračilo zneska 23 036,31 EUR, ki ga je toženi stranki izplačala v okviru pogodbe o projektu v zvezi z razvojem tehnologije za proizvodnjo nepremočljivega usnja (pogodba G1ST-CT-2002-50227), povečanega za zamudne obresti.

         Izrek

                  1.

                  Efrosyni Alexiadou se naloži, da Evropski komisiji povrne znesek 23 036,31 EUR, povečan za zamudne obresti:

                              —

                              po letni obrestni meri 5,25 % od 1. marca 2003 do 31. avgusta 2005;

                              —

                              po zakonski letni obrestni meri veljavni na podlagi belgijskega zakona, v mejah letne obrestne mere 5,25 % od 1. septembra 2005 do popolnega plačila dolga.

                  2.

                  Efrosyni Alexiadou se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 271, 29.10.2005.


title: Združeni zadevi C-454/12 in C-455/12: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Pro Med Logistik GmbH (C-454/12) proti Finanzamt Dresden-Süd, Eckard Pongratz, kot stečajni upravitelj Karin Oertel (C-455/12), proti Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — DDV — Šesta direktiva o DDV — Člen 12(3) — Kategorija 5 Priloge H — Direktiva 2006/112/ES — Člen 98(1) in (2) — Točka 5 Priloge III — Načelo nevtralnosti — Prevoz potnikov in njihove spremljajoče prtljage — Ureditev države članice, ki uporablja različno stopnjo DDV za prevoz s taksijem oziroma za prevoz z izposojo vozila s šoferjem)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/8

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Pro Med Logistik GmbH (C-454/12) proti Finanzamt Dresden-Süd, Eckard Pongratz, kot stečajni upravitelj Karin Oertel (C-455/12), proti Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt
   (Združeni zadevi C-454/12 in C-455/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - DDV - Šesta direktiva o DDV - Člen 12(3) - Kategorija 5 Priloge H - Direktiva 2006/112/ES - Člen 98(1) in (2) - Točka 5 Priloge III - Načelo nevtralnosti - Prevoz potnikov in njihove spremljajoče prtljage - Ureditev države članice, ki uporablja različno stopnjo DDV za prevoz s taksijem oziroma za prevoz z izposojo vozila s šoferjem))
   2014/C 112/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki in revidentki: Pro Med Logistik GmbH (C-454/12), Eckard Pongratz, kot stečajni upravitelj Karin Oertel (C-455/12)

      Toženi stranki in nasprotni stranki v postopku z revizijo: Finanzamt Dresden-Süd (C-454/12), Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (C-455/12)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Nemčija – Razlaga člena 98(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) v povezavi s kategorijo 5 Priloge III k tej direktivi in člena 12(3)(a), tretji pododstavek, Šeste direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23), kakor je bila spremenjena, v povezavi s kategorijo 5 Priloge H k tej direktivi – Načelo nevtralnosti – Ureditev države članice, ki z vidika DDV določa različno obravnavanje storitev, ki so z vidika potrošnika enake in izpolnjujejo enake potrebe – Različno obravnavanje prevoza bolnikov s taksijem in prevoza bolnikov z vozilom, ki se izposodi s šoferjem.

      Izrek

               1.

               Člen 12(3)(a), tretji pododstavek, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/4/ES z dne 19. januarja 2001, v povezavi s kategorijo 5 Priloge H k tej direktivi in člen 98(1) in (2) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s točko 5 Priloge III k slednji direktivi je treba glede na načelo davčne nevtralnosti razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da za dve vrsti storitev prevoza potnikov z njihovo spremljajočo prtljago v lokalnem prometu, in sicer, prvič, s taksijem, in drugič, z izposojenim vozilom s šoferjem, velja različna stopnja davka na dodano vrednost, prvič znižana in drugič splošna, če je po eni strani zaradi različnih pravnih zahtev, katerih predmet sta ti vrsti prevoza, dejavnost lokalnega prevoza potnikov s taksijem konkreten in poseben vidik kategorije storitev prevoza potnikov in njihove spremljajoče prtljage iz omenjene kategorije in točke 5 teh direktiv in če imajo po drugi te razlike odločilen vpliv na to, da povprečni uporabnik izbere prvo ali drugo od teh storitev. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali to velja v postopkih v glavni stvari.

               2.

               Glede na načelo davčne nevtralnosti je treba člen 12(3)(a), tretji pododstavek, Šeste direktive v povezavi s kategorijo 5 Priloge H k isti direktivi, in člen 98 (1) in (2) Direktive o DDV v povezavi s točko 5 priloge III nasprotno razlagati tako, da nasprotujeta temu, da za dve obliki storitev lokalnega prevoza potnikov z njihovo spremljajočo prtljago, in sicer, prvič, s taksijem, in drugič, z izposojo vozila s šoferjem, veljata različni stopnji davka na dodano vrednost, če na podlagi posebnega sporazuma, ki se brez razlik uporablja za podjetja za prevoz s taksijem in podjetja za izposojo vozila s šoferjem, ki so stranke tega sporazuma, prevoz potnikov s taksijem ni konkreten in poseben vidik prevoza potnikov z njihovo spremljajočo prtljago, in če ta dejavnost, ki se izvaja na podlagi tega sporazuma, z vidika povprečnega uporabnika šteje za podobno dejavnosti lokalnega prevoza z izposojo vozila s šoferjem, kar mora preučiti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 399, 22.12.2012.


title: Zadeva C-338/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Santander Asset Management SGIIC SA v imenu FIM Santander Top 25 Euro Fi proti Direction des résidents à l'étranger et des services généraux

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Santander Asset Management SGIIC SA v imenu FIM Santander Top 25 Euro Fi proti Direction des résidents à l'étranger et des services généraux
   (Zadeva C-338/11)
   2011/C 269/64
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asset Management SGIIC SA v imenu FIM Santander Top 25 Euro Fi

      Tožena stranka: Direction des résidents à l'étranger et des services généraux

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba poleg položaja kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) upoštevati tudi položaj imetnikov enot premoženja?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji je mogoče sporno odtegnitev davka pri viru šteti za skladno z načelom prostega pretoka kapitala?


title: Sodba sodišča (tretji senat) z dne  12. januarja 2006  v zadevi C-246/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof): Turn-und Sportunion Waldburg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich (Šesta direktiva DDV — Člen 13(B)(b) in (C)(a) — Oprostitve transakcij lizinga in dajanja v najem nepremičnin — Pravica do izbire v korist davčnih zavezancev — Nepridobitna športna društva — Pogoji)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/6

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 12. januarja 2006
   v zadevi C-246/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof): Turn-und Sportunion Waldburg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člen 13(B)(b) in (C)(a) - Oprostitve transakcij lizinga in dajanja v najem nepremičnin - Pravica do izbire v korist davčnih zavezancev - Nepridobitna športna društva - Pogoji)
   (2006/C 60/11)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-246/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) z dne 26. maja 2004, ki je prispela na Sodišče 10. junija 2004, v postopku med Turn-und Sportunion Waldburg in Finanzlandesdirektion für Oberösterreich, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus (poročevalec) in A. Ó Caoimh, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, dne 12. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Države članice, če svojim davčnim zavezancem dovolijo pravico do izbire za obdavčitev, določeno v členu 13(C) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, lahko razlikujejo glede na vrsto transakcij ali kategorijo davčnih zavezancev pod pogojem, da spoštujejo splošne cilje in načela Šeste direktive, zlasti načelo davčne nevtralnosti in zahtevo po pravilni, preprosti in enotni uporabi predvidenih oprostitev.

               2.

               Predložitveno sodišče je tisto, ki mora določiti, ali nacionalno pravilo, ki s tem, da na splošno oprosti transakcije, ki jih opravijo nepridobitna športna društva, omejuje njihovo pravico do izbire za obdavčitev transakcij dajanja v najem in lizinga, presega pravico do proste presoje, ki je dana državam članicam, predvsem glede na načelo davčne nevtralnosti in zahtevo po pravilni, preprosti in enotni uporabi predvidenih oprostitev.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi C-5/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 98/44/ES — Pravno varstvo biotehnoloških izumov — Neizvršen prenos v predpisanem roku)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/18

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 28. oktobra 2004
   v zadevi C-5/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 98/44/ES - Pravno varstvo biotehnoloških izumov - Neizvršen prenos v predpisanem roku)
   (2005/C 6/34)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-5/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnici: K. Banks in C. Schmidt) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnik: M. Lumma), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 9. januarja 2004, je Sodišče (četrti senat) v sestavi J. N. Cunha Rodrigues, v funkciji predsednika četrtega senata, K. Schiemann in M. Ilešič (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 28. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Zvezna republika Nemčija, s tem da v določenem roku ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 98/44/ES z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva T-194/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2009 – Cattin proti Komisiji ( Nepogodbena odgovornost — ERS — Seznam izvoznic, upravičenih do poplačila terjatev do Srednjeafriške republike — Neobstoj vpisa — Zastaranje — Nedopustnost )

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2009 – Cattin proti Komisiji
   (Zadeva T-194/08) (1)

   („Nepogodbena odgovornost - ERS - Seznam izvoznic, upravičenih do poplačila terjatev do Srednjeafriške republike - Neobstoj vpisa - Zastaranje - Nedopustnost“)
   2010/C 37/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: R. Cattin & Cie (Bimbo, Srednjeafriška republika) in Yves Cattin (Cadiz, Španija) (zastopnik: B. Wägenbaur, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: A. Bordes, zastopnik)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi jo tožeči stranki utrpeli zaradi odločitve Komisije, da ju ne vključi na seznam izvoznic, ki so upravičene do tega, da se jim iz sredstev Evropskega razvojnega sklada poplačajo terjatve zoper državno ustanovo Srednjeafriške republike.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2.

               R. Cattin & Cie in Yves Cattin nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.