title: Zadeva C-93/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 26. februarja 2014 vložilo Sección Tercera de la Audiencia Provincial de Navarra (Španija) – Miguel Angel Zurbano Belaza, Antonia Artieda Soria proti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 26. februarja 2014 vložilo Sección Tercera de la Audiencia Provincial de Navarra (Španija) – Miguel Angel Zurbano Belaza, Antonia Artieda Soria proti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
   (Zadeva C-93/14)
   2014/C 151/16
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Navarra

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Miguel Angel Zurbano Belaza in Antonia Artieda Soria

      Nasprotna stranka:: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se v primeru, v katerem je banka leta 2009 vložila obligacijskopravno tožbo, s katero je zahtevala znesek, za katerega zatrjuje, da ji ga stranke dolgujejo po izvedeni dražbi stanovanj pod hipoteko, za namene preučitve določil hipotekarnega posojila, sklenjenega leta 1986, uporablja Direktiva EGS 93/13 (1), glede na to, da so tretja dražba (19. julij 1993), sklepi sodišča, s katerimi je bil potrjen izračun obresti (3. julij 2000), in dokončna cena stanovanj, ki se je dosegla na dražbi (18. julij 2000), poznejši od objave navedene direktive?

               2.

               Ali mora nacionalno sodišče v primeru, v katerem je banka leta 2009 vložila obligacijskopravno tožbo, s katero je zahtevala znesek, za katerega zatrjuje, da ji ga stranke dolgujejo po izvedeni dražbi stanovanj pod hipoteko, člen 10 zakona 26/1984 razlagati ob upoštevanju Direktive 1993/13, glede na to, da so tretja dražba (19. julij 1993), sklepi sodišča, s katerimi je bil potrjen izračun obresti (3. julij 2000), in dokončna cena stanovanj, ki se je dosegla na dražbi (18. julij 2000), poznejši od objave navedene direktive?

               3.

               Ali za namene izjeme, določene v členu 1(2) Direktive 1993/13, obvezujoč značaj dvanajstega pravila člena 131 Ley Hipotecaria vpliva le na to, kako je treba izpeljati postopek tretje dražbe, kadar hipotekarni upnik vloži stvarnopravno tožbo, vendar nacionalnemu sodišču – kadar hipotekarni upnik naknadno vloži obligacijskopravno tožbo – ne preprečuje, da bi preučilo, ali je način izračuna zahtevanega zneska v skladu z zakonodajo Skupnosti?

               4.

               Ali je v nasprotju z zakonodajo Skupnosti o varstvu potrošnikov (člena 3 in 5 Direktive 1993/13), da banka po dražbi stanovanj pod hipoteko in njihovem domiku za „smešno nizko ceno“ proti svojim strankam naknadno vloži obligacijskopravni zahtevek, pri čemer za določitev zneska zahtevanega dolga upošteva to „smešno nizko ceno“, ki jo je ponudila za stanovanji na dražbi?

               5.

               Ali je v primeru, v katerem je banka leta 2009 vložila obligacijskopravno tožbo, s katero je zahtevala znesek, za katerega zatrjuje, da ji ga stranke dolgujejo po izvedeni dražbi stanovanj pod hipoteko, ki sta ji bili domaknjeni za „smešno nizko ceno“, neupoštevanje zakonskih sprememb, uvedenih z zakonoma 1/2000 in 4/2011, v nasprotju s splošnim načelom enakega obravnavanja?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva F-36/14: Tožba, vložena 18. aprila 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/60

         Tožba, vložena 18. aprila 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-36/14)
   2014/C 292/77
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: C. Bernard-Glanz in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepov Komisije, s katerimi je ta zavrnila zahtevo tožeče stranke za podaljšanje delovnega razmerja in potrdila njeno samodejno upokojitev s 1. junijem 2014.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep, ki ga je organ, pristojen za imenovanja, sprejel 28. marca 2014, skupaj s sklepom generalnega direktorja Generalnega direktorata za podjetništvo in industrijo (GD ENTR) z dne 7. aprila 2014, s katerima se je zavrnila zahteva tožeče stranke za podaljšanje delovnega razmerja in s tem potrdila njena samodejna upokojitev s 1. junijem 2014, naj se razglasita za nična;

               —

               škoda, ki je nastala zaradi izpodbijanih sklepov, naj se povrne;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-564/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance d'Orléans (Francija) 6. decembra 2012 – BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA proti Guillaumu Delmattiju

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance d'Orléans (Francija) 6. decembra 2012 – BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA proti Guillaumu Delmattiju
   (Zadeva C-564/12)
   2013/C 38/19
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal d'instance d'Orléans

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA

      Tožena stranka: Guillaume Delmatti

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 22 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah (1), ki se razlaga glede na Direktivo 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (2), prepoveduje obstoj in uporabo vzorčnih klavzul v kreditnih pogodbah, s katerimi potrošnik priznava, da je dajalec kreditov izpolnil svoje obveznosti?

               2.

               Ali splošno načelo učinkovitosti prava Skupnosti ter člena 22 in 23 Direktive 2008/48/ES nasprotujejo temu, da lahko dajalec kreditov dokazuje, da je izpolnil svoje predpogodbene in pogodbene obveznosti zgolj s tem, da je v kreditne pogodbe vključil vzorčne klavzule, s katerimi potrošnik priznava, da so bile obveznosti izpolnjene, ne da bi mu bilo treba predložiti sodišču dokumente, ki jih je izdal in vročil kreditojemalcu?

      (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66).

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Sodba Sodišča z dne 22. septembra 2016 v zadevi E-29/15 – Sorpa bs. proti Organu za konkurenco (Zloraba prevladujočega položaja – Pojem podjetja – Zadružne agencije, ki so jih ustanovile občine – Ravnanje z odpadki – Storitve splošnega gospodarskega pomena – Uporaba neenakih pogojev za primerljive posle z drugimi trgovinskimi partnerji – Cenovna diskriminacija)

text:
               20.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/7

         SODBA SODIŠČA
   z dne 22. septembra 2016
   v zadevi E-29/15
   Sorpa bs. proti Organu za konkurenco
   (Zloraba prevladujočega položaja – Pojem podjetja – Zadružne agencije, ki so jih ustanovile občine – Ravnanje z odpadki – Storitve splošnega gospodarskega pomena – Uporaba neenakih pogojev za primerljive posle z drugimi trgovinskimi partnerji – Cenovna diskriminacija)
   (2017/C 123/08)
   V zadevi E-29/15, Sorpa bs. proti Organu za konkurenco – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo vrhovno sodišče Islandije (Hæstiréttur Íslands) v zvezi z razlago Sporazuma EGP in zlasti člena 54 Sporazuma – je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik in sodnik poročevalec ter Per Christiansen in Páll Hreinsson, sodnika, 22. septembra 2016 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Občina je lahko podjetje v smislu člena 54 Sporazuma EGP, če opravlja gospodarsko dejavnost, ki vključuje ponujanje blaga ali storitev na trgu. Pri ugotavljanju, ali gre pri dejavnosti, kot je ravnanje z odpadki, za gospodarsko dejavnost, je treba upoštevati obstoj konkurence z zasebnimi subjekti. V zvezi s tem je treba dejstvo, da pristojbina za opravljanje storitev ravnanja z odpadki ne sme presegati nastalih stroškov, pretehtati glede na obstoj konkurence na trgu.

               2.

               Ravnanje z odpadki je lahko storitev splošnega gospodarskega pomena v smislu člena 59(2) Sporazuma EGP. Predložitveno sodišče mora ugotoviti, ali bi uporaba člena 54 Sporazuma EGP občinam onemogočala opravljanje storitev ravnanja z odpadki, ki so jim bile zaupane, ali njihovo opravljanje pod gospodarsko sprejemljivimi pogoji.

               3.

               Za ugotavljanje, ali je javni subjekt, kadar opravlja storitve ravnanja z odpadki, podjetje v smislu pravil EGP o konkurenci, ni pomembno, ali je ta subjekt občina ali zadružna agencija, v katero se je povezalo več občin.

               4.

               Člen 54 Sporazuma EGP se ne uporablja za protikonkurenčno ravnanje, ki se od podjetij zahteva z nacionalno zakonodajo, ali če nacionalna zakonodaja ustvarja pravni okvir, ki sam po sebi izključuje kakršno koli možnost konkurenčnega ravnanja. Vendar bi se člen 54 Sporazuma EGP lahko uporabljal, če nacionalna zakonodaja podjetjem ne preprečuje samostojnega ravnanja, ki preprečuje, omejuje ali izkrivlja konkurenco.

               5.

               Če država EGP z nacionalno zakonodajo osebam javnega prava odobri odstopanje od uporabe pravil konkurence EGP, na primer z dodelitvijo posebnih ali izključnih pravic, mora to storiti v skladu s pravili EGP o konkurenci, zlasti s členom 59(1) Sporazuma EGP.

               6.

               Lastnike občinske zadruge je mogoče šteti za trgovinske partnerje navedene zadruge v smislu člena 54(2)(c), Sporazuma EGP, razen če s to zadrugo tvorijo eno podjetje.

               7.

               Prevladujoče podjetje s tem, da odobri popust svojim lastnikom, svojim drugim strankam pa tak popust odreka, te druge stranke postavlja v podrejen konkurenčni položaj v smislu člena 54(2)(c), če te konkurirajo lastnikom prevladujočega podjetja na trgu nad dominantnim trgom ali pod njim.


title: Zadeva T-48/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  6. decembra 2005  — Brouwerij Haacht proti Komisiji ( Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Globe — Smernice o načinu določanja glob — Dejanska gospodarska zmožnost kršitelja, da povzroči večjo škodo drugim subjektom — Olajševalne okoliščine — Obvestilo o sodelovanju )

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. decembra 2005 — Brouwerij Haacht proti Komisiji
   (Zadeva T-48/02) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Globe - Smernice o načinu določanja glob - Dejanska gospodarska zmožnost kršitelja, da povzroči večjo škodo drugim subjektom - Olajševalne okoliščine - Obvestilo o sodelovanju“)
   (2006/C 36/60)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Brouwerij Haacht NV (Boortmeerbeek, Belgija) (Zastopnika: Y. van Gerven, F. Louis in H. Viaene, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: A. Bouquet in W. Wils, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti in, podredno, za zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki s členom 4 Odločbe Komisije 2003/569/ES z dne 5. decembra 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva IV/37.614/F3 PO/Interbrew in Alken-Maes) (UL 2003 L 200, str. 1)
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002


title: Zadeva T-331/13: Tožba, vložena 4. junija 2013 – Nikolaou proti Komisiji in Evropski centralni banki

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/35

         Tožba, vložena 4. junija 2013 – Nikolaou proti Komisiji in Evropski centralni banki
   (Zadeva T-331/13)
   2013/C 252/58
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Marinos Nikolaou (Nikozija, Ciper) (zastopniki: E. Efstathiou, K. Efstathiou in K. Liasidou, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropska centralna banka in Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je njegova tožba dopustna in utemeljena;

               —

               za ničnega razglasi sklep Euroskupine z dne 25. marca 2013, ki je postal dokončen s sklepom guvernerja Centralne banke Cipra, kot predstavnika in/ali zastopnika Evropskega sistema centralnih bank z dne 29. marca 2013, KDP [kanonistiki diokitiki praxi; regulativni akt] 104/2013, s katerim je bila določena „prodaja določenih dejavnosti“ Cyprus Popular Bank Public Co Ltd in ki v bistvu pomeni skupni sklep Evropske centralne banke in Evropske Komisije;

               —

               podredno, ugotovi, da je zgoraj navedeni sklep Euroskupine v bistvu sklep Evropske centralne banke in/ali sklep, ki sta ga skupaj sprejeli z Evropsko komisijo, ne glede na obliko, v kateri je bil sprejet.

               —

               Evropski centralni banki in/ali Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je izpodbijan sklep ničen, saj presega pristojnosti, ki jih imata tako Evropska centralna banka kot Evropska komisija na podlagi Pogodbe o Evropski uniji in gre očitno za sklep, ki sta ga ti dve instituciji sprejeli ultra vires.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je z izpodbijanim sklepom kršena lastninska pravica, zagotovljena s členom 1 Protokola št. 1 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah in členom 14 Evropske konvencije o človekovih pravicah, kot je potrjeno z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je izpodbijani sklep očitno neutemeljen in brez pravne podlage ter v nasprotju z načelom sorazmernosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je izpodbijani sklep prav tako v nasprotju s splošno priznanimi pravnimi načeli, ki izhajajo iz prava Evropske unije, zlasti pa z načelom, da se nihče ne more sklicevati na svoje opustitve, da bi pridobil koristi in/ali utemeljil napačno in/ali nezakonito ravnanje.


title: Zadeva T-631/13: Tožba, vložena 29. novembra 2013 – Raffinerie Heide proti Komisiji

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/16

         Tožba, vložena 29. novembra 2013 – Raffinerie Heide proti Komisiji
   (Zadeva T-631/13)
   2014/C 31/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Raffinerie Heide GmbH (Hemmingstedt, Nemčija) (zastopnik: U. Karpenstein, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta (2013/448/EU, UL L 240, str. 27) razglasi za ničnega v delu, v katerem je bila s členom 1(1) v povezavi s Prilogo I A zavrnjena vključitev tožeče stranke na seznam iz člena 11 Direktive 2003/87/ES in skupna letna količina pravic do emisije, ki naj bi bila brezplačno dodeljena tožeči stranki pod oznako DE000000000000010;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Nichtgebrauch des Ermessens
               Tožeča stranka v zvezi s tem med drugim zatrjuje, da sistem Unije za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov za tretje trgovsko obdobje (od leta 2013 do leta 2020) ne izključuje dodelitve v posebno hudih razmerah in ne odvezuje Komisije, da bi pri njenih sklepih ne bi upoštevala temeljne pravice do opravljanja podjetniške dejavnosti in načela sorazmernosti. To naj bi Komisija spregledala in s tem ni pravilno uporabila diskrecije, ki jo ima na podlagi prava Unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic tožeče stranke
               Tožeča stranka na tem mestu trdi, da zavrnitev zaprošene količine dodelitev s strani pristojnega nacionalnega organa krši temeljne pravice tožeče stranke iz členov 17 in 16 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije ter načelo sorazmernosti. Pričakovano pomanjkanje pravic do emisije bi pri tožeči stranki vodilo do očitno nesorazmernih hudih razmer, ki jih Direktiva 2003/87/ES ne predvideva. Nastanek položaja, ki bi lahko ogrozil obstoj podjetij, kot je tožeča stranka, ni primeren, potreben ali sorazmeren za izpolnitev ciljev, določenih v direktivi.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).


title: Zadeva T-328/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2006 — Smit Harbour Towage Rotterdam proti Komisiji

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/53

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2006 — Smit Harbour Towage Rotterdam proti Komisiji
   (Zadeva T-328/02) (1)

   (2006/C 224/111)

      Jezik postopka: Nizozemščina

   Predsednik tretjega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 323, 21.12.2002.


title: Zadeva C-205/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Sibiu – Romunija) – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov (DGRFP)/Vasile Toma, Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci (Predhodno odločanje — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 47 — Pravica dostopa do sodišča — Načelo enakosti orožij — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti — Postopek izvršbe sodne odločbe, s katero je bilo naloženo vračilo dajatve, pobrane v nasprotju s pravom Unije — Oprostitev javnih organov, da plačajo nekatere sodne stroške — Pristojnost Sodišča)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/19

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Sibiu – Romunija) – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov (DGRFP)/Vasile Toma, Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci
   (Zadeva C-205/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica dostopa do sodišča - Načelo enakosti orožij - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti - Postopek izvršbe sodne odločbe, s katero je bilo naloženo vračilo dajatve, pobrane v nasprotju s pravom Unije - Oprostitev javnih organov, da plačajo nekatere sodne stroške - Pristojnost Sodišča))
   (2016/C 335/25)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Sibiu

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov (DGRFP)

      Toženi stranki: Vasile Toma, Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci

      Izrek

   Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načeli enakovrednosti in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki pravne osebe javnega prava oprošča plačila sodnih kolkov ob vložitvi ugovora zoper izvršbo sodne odločbe o vračilu dajatev, pobranih v nasprotju s pravom Unije, in obveznosti položitve varščine ob vložitvi predloga za odložitev take izvršbe, medtem ko se za zahtevke fizičnih in pravnih oseb zasebnega prava v okviru teh postopkov sodni stroški načeloma plačajo.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva T-261/04: Tožba Alaina Crespineta proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. junija 2004

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/28

         Tožba Alaina Crespineta proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. junija 2004
   (Zadeva T-261/04)
   (2004/C 273/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Alain Crespinet, stanujoč v Rosièresu (Belgija), ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 21. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo o določitvi prednostnih točk v napredovalnem obdobju 2003 in odločbo, da se njeno ime ne vpiše na seznam uradnikov, ki so v tem obdobju napredovali v naziv A5;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V tej zadevi tožeča stranka nasprotuje OPI-jevi zavrnitvi njenega napredovanja v naziv A5 v napredovalnem obdobju 2003 zaradi dodelitve nezadostnega števila prednostnih točk v tem obdobju za dosego praga točk, ki je bil potreben za obravnavo o napredovanju.
   V utemeljitev svojemu zahtevku tožeča stranka navaja:

               —

               kršitev členov 5, 7 in 26 Kadrovskih predpisov,

               —

               kršitev členov 43 in 45 Kadrovskih predpisov in njihovih Splošnih določb za izvajanje,

               —

               kršitev načela skladnosti med nazivom in delovnim mestom,

               —

               kršitev načela upravičenosti do kariere,

               —

               kršitev načela enake obravnave in nediskriminacije.

         Tožeča stranka še posebej ocenjuje, da določitev ene točke za vsako leto dela v nazivu, kot to določa člen 12(3) Splošnih določb za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov, nagrajuje le obdobje dela v nazivu uradnikov, ki napredujejo, brez upoštevanja dejanskih odlik, ki so jih dokazali skozi leta in o katerih so sestavljena poročila.


title: Zadeva T-431/16: Tožba, vložena 1. avgusta 2016 – VIMC/Komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/16

         Tožba, vložena 1. avgusta 2016 – VIMC/Komisija
   (Zadeva T-431/16)
   (2016/C 371/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VIMC – Vienna International Medical Clinic GmbH (Kulmbach, Nemčija) (zastopnica: R. Bramerdorfer, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 27. maja 2016 (Zadeva AT.40231 – VIMC/WK&FGB) razglasi za ničen in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tožbi predlaga, naj se Sklep Komisije C (2016) 3351 final z dne 27. maja 2016, s katerim je bila pritožba tožeče stranke zavržena na podlagi člena 13 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), razglasi za ničen.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja en tožbeni razlog, v katerem se sklicuje na zlorabo pooblastil.
   V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da se Komisija ne more po prosti presoji odločati o tem, ali bo uporabila člen 13 Uredbe (ES) št. 1/2003 ali ne. Komisija naj bi morala namreč upoštevati posebne okoliščine posameznega primera in naj na podlagi te določbe ne bi mogla brez kakršnekoli podrobnejše obrazložitve zavreči zadeve, ki jo že obravnava nek državni organ.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-420/04 P: Georgios Gouvras proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Uradniki — Razporeditev — Napotitev v interesu službe — Sprememba, z retroaktivnim učinkom, kraja razporeditve in pripadajočih finančnih pravic — Povračilo neupravičeno izplačanih zneskov)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/24

      SKLEP SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-420/04 P: Georgios Gouvras proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - Uradniki - Razporeditev - Napotitev v interesu službe - Sprememba, z retroaktivnim učinkom, kraja razporeditve in pripadajočih finančnih pravic - Povračilo neupravičeno izplačanih zneskov)
   (2005/C 217/47)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-420/04 P, Georgios Gouvras, uradnik Komisije Evropskih skupnosti (avocat: J.-N. Louis), nasprotna stranka v postopku je bila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in L. Lozano Palacios), zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene dne 29. septembra 2004, je Sodišče (šesti senat), v sestavi A. Borg Barthet, predsednik senata (poročevalec), J.-P. Puissochet in S. von Bahr, sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. julija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               G. Gouvrasu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. junija 2004 v zadevi T-107/02 GE Betz Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnja figurativna znamka — Prijava besedne znamke Skupnosti BIOMATE — Nepredložitev dokazov v jeziku postopka z ugovorom — Zaupanje v pravo — Pravila 16, 17 in 18 Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/17

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 30. junija 2004
   v zadevi T-107/02 GE Betz Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prejšnja figurativna znamka - Prijava besedne znamke Skupnosti BIOMATE - Nepredložitev dokazov v jeziku postopka z ugovorom - Zaupanje v pravo - Pravila 16, 17 in 18 Uredbe (ES) št. 2868/95)
   (2004/C 239/34)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-107/02, GE Betz Inc., prej BetzDearborn Inc., s sedežem v Trevose, Pennsylvania (Združene države Amerike), ki jo zastopata G. Glas in K. Manhaeve, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: sprva E. Joly, nato pa G. Schneider), Atofina Chemicals Inc., s sedežem v Philadelphiji, Pennsylvania (Združene države Amerike), je bila nasprotna stranka v postopku pred Odborom za pritožbe UUNT, ki jo zastopata M. Edenborough, barrister, in M. Medyckyj, solicitor, zaradi tožbe zoper odločbo prvega Odbora za pritožbe (UUNT) z dne 17. januarja 2002 (zadeva R 1003/2000-1) o postopku z ugovorom med Atofina Chemicals Inc. in GE Betz Inc., je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi N. J. Forwood, predsednik, J. Pirrung in A. W. Meij, sodnika; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 30. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Odločba prvega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 17. januarja 2000 (zadeva R 1003/2000-1) se razglasi za nično v delu, v katerem razglaša za nično odločbo Oddelka za ugovore z dne 7. septembra 2000, zadeva se vrne Oddelku za ugovore v nadaljnjo obravnavo in vsaki stranki se naloži plačilo stroškov, ki jih je utrpela v postopku pred Odborom za pritožbe.

               2.

               Uradu se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka, vključno s stroški, ki jih je le-ta priglasila v postopku pred Odborom za pritožbe.

               3.

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 169, 13.7.2002.


title: Zadeva C-475/04: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne  1. junija 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Grčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/58/ES — Elektronske komunikacije — Obdelava osebnih podatkov — Varstvo zasebnosti — Varstvo fizičnih oseb — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/3

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Grčiji
   (Zadeva C-475/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/58/ES - Elektronske komunikacije - Obdelava osebnih podatkov - Varstvo zasebnosti - Varstvo fizičnih oseb - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 178/05)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in M. Shotter, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: N. Dafniou in M. Tassopoulou, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Neizvršitev prenosa Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL L 201, str. 37) v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Republika Grčija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Republiki Grčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva T-465/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2013 – Globula proti Komisiji (Notranji trg z zemeljskim plinom — Direktiva 2003/55/ES — Obveznost podjetij plinskega gospodarstva, da tretjim osebam zagotovijo pogodbeni dostop do skladišča plina — Odločba čeških organov, s katero je tožeči stranki odobreno začasno izvzetje za njeno načrtovano podzemno skladišče plina v Dambořicah — Sklep Komisije, s katerim se Češki republiki nalaga preklic odločbe o izvzetju — Časovna uporaba Direktive 2003/55)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2013 – Globula proti Komisiji
   (Zadeva T-465/11) (1)

   (Notranji trg z zemeljskim plinom - Direktiva 2003/55/ES - Obveznost podjetij plinskega gospodarstva, da tretjim osebam zagotovijo pogodbeni dostop do skladišča plina - Odločba čeških organov, s katero je tožeči stranki odobreno začasno izvzetje za njeno načrtovano podzemno skladišče plina v Dambořicah - Sklep Komisije, s katerim se Češki republiki nalaga preklic odločbe o izvzetju - Časovna uporaba Direktive 2003/55)
   2013/C 304/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Globula a.s. (Hodonín, Češka republika) (zastopniki: M. Petite, D. Paemen, A. Tomtsis, D. Koláček in P. Zákoucký, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: O. Beynet in T. Scharf, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Očková in T. Müller, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2011) 4509 z dne 27. junija 2011 o izvzetju podzemnega skladišča plina v Dambořicah iz pravil notranjega trga glede dostopa tretjih oseb.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C(2011) 4509 z dne 27. junija 2011 o izvzetju podzemnega skladišča plina v Dambořicah iz pravil notranjega trga glede dostopa tretjih oseb se razglasi za ničen.

               2.

               Evropska komisija nosi stroške družbe Globula a.s. in svoje stroške.

               3.

               Češka republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 305, 15.10.2011.


title: Zadeva F-34/08: Tožba, vložena 11. marca 2008 – Simon proti Komisiji

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/36

         Tožba, vložena 11. marca 2008 – Simon proti Komisiji
   (Zadeva F-34/08)
   (2008/C 116/71)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Anne Simon (Nouackhott, Mavretanija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti Odločbe Evropskega urada za izbor osebja z dne 25. oktobra 2007, da se tožeče stranke ne vpiše na seznam uspešnih kandidatov in v bazo podatkov CAST 27/Relex.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbo Evropskega urada za izbor osebja z dne 25. oktobra 2007, da se tožeče stranke ne vpiše na seznam uspešnih kandidatov in v bazo podatkov CAST 27/Relex, naj se razglasi za nično.

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-528/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 7. oktobra 2015 – Policie ČR/Salah Al Chodor in drugi

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 7. oktobra 2015 – Policie ČR/Salah Al Chodor in drugi
   (Zadeva C-528/15)
   (2016/C 016/20)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Policie České republiky, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

      Druge stranke v postopku: Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali zgolj dejstvo, da v zakonu niso bila določena objektivna merila za presojo znatne nevarnosti, da bi tuj državljan pobegnil (člen 2(n) Uredbe (EU) št. 604/2013 (1)), povzroči, da se institut pridržanja v smislu člena 28(2) te uredbe ne uporabi?

      (1)  UL L 180, str. 31.


title: Zadeva C-373/07 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. aprila 2009 — Mebrom NV proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Zaščita ozonskega plašča — Uvoz metilbromida v Unijo — Zavrnitev dodelitve kvot za uvoz za leto 2005 — Legitimno upravičenje — Pravna varnost)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/7

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. aprila 2009 — Mebrom NV proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-373/07 P) (1)

   (Pritožba - Zaščita ozonskega plašča - Uvoz metilbromida v Unijo - Zavrnitev dodelitve kvot za uvoz za leto 2005 - Legitimno upravičenje - Pravna varnost)
   2009/C 141/11
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Mebrom NV (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: X. Lewis, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 22. maja 2007, v zadevi Mebrom NV proti Komisiji (T-216/05), s katero je Sodišče prve stopnje kot neutemeljeno zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti odločbe A(05)4338-D/6176 Komisije z dne 11. aprila 2005, s katero je bila v skladu s členoma 6 in 7 Uredbe (ES) št. 2037/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč (UL L 244, str. 1), zavrnjena dodelitev kvot za uvoz metilbromida v Evropsko unijo za tožečo stranko — Nepravilna uporaba skupnostnega prava — Nezadostna obrazložitev — Kršitev člena 220 ES.

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Mebrom NV se naložijo stroški.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007.


title: Zadeva C-410/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Republika Poljska) – Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o. proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Akt o pogojih pristopa k Evropski uniji — Člen 58 — Direktiva 2002/21/ES — Smernice Komisije — Neobjava v Uradnem listu Evropske unije v jeziku države članice — Možnost uveljavljanja)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Republika Poljska) – Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o. proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Zadeva C-410/09) (1)

   (Akt o pogojih pristopa k Evropski uniji - Člen 58 - Direktiva 2002/21/ES - Smernice Komisije - Neobjava v Uradnem listu Evropske unije v jeziku države članice - Možnost uveljavljanja)
   2011/C 204/13
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o.

      Tožena stranka: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Ob udeležbi: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Sąd Najwyższy – Razlaga člena 58 Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija (UL L 2003, str. 33) – Objava aktov v Uradnem listu Evropske unije – Uporaba smernic Komisije, ki niso bile objavljene v jeziku države članice, strani regulativnih organov te države članice

      Izrek

   Člen 58 Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da bi se nacionalni regulativni organ lahko skliceval na Smernice Komisije za tržno analizo in oceno tržne moči v skladu z regulativnim okvirjem Skupnosti za elektronska komunikacijska omrežja in storitve v odločbi, s katero ta organ operaterju elektronskih komunikacij nalaga nekatere regulativne obveznosti, čeprav te smernice niso bile objavljene v Uradnem listu Evropske unije v jeziku zadevne države članice in čeprav je ta jezik eden od uradnih jezikov Unije.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-101/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Regeringsrätten – Švedska) – Skatteverket proti A (Prosti pretok kapitala – Omejitev pretoka kapitala med državami članicami in tretjimi državami – Dohodnina od dobička iz kapitala – Dividende, ki jih izplača družba s sedežem v državi članici EGP – Oprostitev – Dividende, ki jih izplača družba s sedežem v tretji državi – Oprostitev, odvisna od obstoja davčne konvencije o izmenjavi informacij – Učinkovitost davčnega nadzora)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Regeringsrätten – Švedska) – Skatteverket proti A
   (Zadeva C-101/05) (1)

   (Prosti pretok kapitala - Omejitev pretoka kapitala med državami članicami in tretjimi državami - Dohodnina od dobička iz kapitala - Dividende, ki jih izplača družba s sedežem v državi članici EGP - Oprostitev - Dividende, ki jih izplača družba s sedežem v tretji državi - Oprostitev, odvisna od obstoja davčne konvencije o izmenjavi informacij - Učinkovitost davčnega nadzora)
   (2008/C 51/09)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Regeringsrätten
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skatteverket

      Tožena stranka: A
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Regeringsrätten – Razlaga členov 56 in 58 ES – Obdavčitev dividend v breme davčnega zavezanca, ki prebiva v državi članici, dividende pa je razdelila družba, ustanovljena v tretji državi – Nacionalna zakonodaja, ki pogojuje oprostitev teh dividend z obstojem davčne konvencije, ki vsebuje klavzulo o izmenjavi informacij, s tretjo državo.
   Izrek
   Člena 56 ES in 58 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta zakonodaji države članice, v skladu s katero se oprostitev plačila dohodnine od dividend, razdeljenih v obliki delnic hčerinske družbe, lahko odobri, le če ima družba, ki jih razdeli, sedež v državi članici EGP ali v državi, s katero je bila sklenjena davčna konvencija, ki določa izmenjavo informacij, če za to omejitev veljajo pogoji, katerih izpolnjevanje lahko pristojni organi te države članice preverijo le s pridobitvijo informacij od države, v kateri ima sedež družba, ki razdeljuje delnice.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva C-322/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 28. junija 2011 – K

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 28. junija 2011 – K
   (Zadeva C-322/11)
   2011/C 252/46
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: K

      Druga stranka: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, valtiovarainministeriö

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 63 PDEU in 65 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero neomejeni davčni zavezanec na Finskem izgube pri odsvojitvi nepremičnine v Franciji ne sme odbiti od dobička od odsvojitve delnic, obdavčljivega na Finskem, izgubo od odsvojitve ustrezne nepremičnine na Finskem pa lahko pod nekaterimi pogoji odbije od dobičkov od odsvojitve?


title: Zadeva C-542/10: Tožba, vložena 17. novembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/25

         Tožba, vložena 17. novembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-542/10)
   ()
   2011/C 30/41
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: Ł. Habiak in S. La Pergola, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke

   Komisija predlaga,

               —

               Naj se ugotovi, da je Republika Poljska s tem, da ni sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov, ki so potrebni za zagotovitev celotnega prenosa Direktive 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (1), ali v vsakem primeru o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena te direktive;

               —

               Republiki Polski naložiti plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2007/64 se je iztekel 1. novembra 2009.

      (1)  UL L 319, str. 1.


title: Zadeva T-104/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Cegelec proti Parlamentu

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/36

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Cegelec proti Parlamentu
   (Zadeva T-104/05) (1)

   (2008/C 197/67)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva C-313/04: Sodba Sodišča (Veliki senat) z dne 11. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Frankfurt am Main — Nemčija) — Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk proti Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (Mleko in mlečni izdelki — Uredba (ES) št. 2535/2001 — Maslo z Nove Zelandije — Postopki z uvoznimi dovoljenji — Dovoljenje Inward Monitoring Arrangement (IMA 1)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/4

         Sodba Sodišča (Veliki senat) z dne 11. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Frankfurt am Main — Nemčija) — Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk proti Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Zadeva C-313/04) (1)

   (Mleko in mlečni izdelki - Uredba (ES) št. 2535/2001 - Maslo z Nove Zelandije - Postopki z uvoznimi dovoljenji - Dovoljenje Inward Monitoring Arrangement (IMA 1)
   (2006/C 224/07)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk

      Tožena stranka: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      ob udeležbi: Fonterra (Logistics) Ltd
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Verwaltungsgericht Frankfurt am Main — Veljavnost členov 25(1), prvi pododstavek, in 35(2) Uredbe Komisije (ES) št. 2535/2001 z dne 14. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1255/1999 glede uvoznega režima za mleko in mlečne proizvode ter o odprtju tarifnih kvot (UL L 341, str. 29) — Izdaja uvoznega dovoljenja za maslo z Nove Zelandije, ki ga je mogoče vložiti le v Združenem kraljestvu ob predložitvi dovoljenja „Inward Monitoring Arrangement“ (IMA 1) — Kršitev členov 28, 34(2) in 82(1), ES in členov 26(2) in 29(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1255/1999 z dne 17. maja 1999 (UL L 160, str. 48) — Kršitev člena XVII 1.a Sporazuma GATT — Kršitev člena 1(3) Sporazuma o postopkih za izdajanje uvoznih dovoljenj (UL L 336, str. 151)
   Izrek

               1)

               Člen 35(2) Uredbe Komisije (ES) št. 2535/2001 z dne 14. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1255/1999 glede uvoznega režima za mleko in mlečne proizvode ter o odprtju tarifnih kvot je neveljaven, ker določa, da se zahtevki za uvozno dovoljenje za maslo z Nove Zelandije po znižanih dajatvah lahko predložijo le v Združenem kraljestvu.

               2)

               Člena 25 in 32 Uredbe št. 2535/2001 v povezavi s Prilogami III, IV in XII k tej uredbi sta neveljavna, ker omogočata diskriminacijo pri izdaji uvoznih dovoljenj za maslo z Nove Zelandije po znižanih dajatvah.

      (1)  UL C 239, 25.9.2004.


title: Zadeva T-619/11: Tožba, vložena 2. decembra 2011 – CB proti Komisiji

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/17

         Tožba, vložena 2. decembra 2011 – CB proti Komisiji
   (Zadeva T-619/11)
   2012/C 39/34
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CB (Nemčija) (zastopnika: T. Hackemann in H. Horstkotte, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije C(2011) 275 z dne 26. januarja 2011 v postopku o državni pomoči Nemčije C 7/10 (ex CP 250/2009 in ex NN 5/2010) – Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah („Sanierungsklausel“), kakor je bil popravljen s sklepom C(2011) 2628, razglasi za ničen;

               —

               podredno, ta sklep razglasi za ničen vsaj v delu, v katerem v korist podjetij, kot je tožeča stranka, ni določena nobena izjema od obveznosti vračila na podlagi načela varstva legitimnih pričakovanj;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe v bistvu navaja naslednje:

               1.

               Kršitev člena 107(1) PDEU: Odbitje izgub ni pomoč iz državnih sredstev.
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da sta s členom 8c(1) nemškega zakona o davku od dohodkov pravnih oseb (Körperschaftsteuergesetz, v nadaljevanju: KStG) kršena objektivno neto načelo in načelo plačilne sposobnosti in da je namen sheme za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah le izogniti se protiustavnim posegom v premoženje davčnega zavezanca v primerih, ki so zajeti s področjem uporabe sheme za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah. Iz tega razloga tožeča stranka meni, da ne gre za pomoč, kot je opredeljena v skladu s pravom Skupnosti.

               2.

               Kršitev člena 107(1) PDEU: Neobstoj selektivnosti, ker ni izjeme od merodajnega referenčnega sistema.
               Tožeča stranka glede tega zatrjuje, da je merodajen referenčni sistem splošna ureditev o odbitju izgub za pravne osebe (člen 10 nemškega zakona o davku na dohodek (Einkommensteuergesetz) v povezavi s členom 8(1) KStG in členom 10a nemškega zakona o davku od dohodka iz dejavnosti (Gewerbesteuergesetz)) in da je člen 8c KStG le izjema od tega merodajnega referenčnega sistema, ki pa je bil med drugim omejen s shemo za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah.

               3.

               Kršitev člena 107(1) PDEU: Neobstoj selektivnosti, ker ni razlikovanja med gospodarskimi subjekti, ki so glede na želeni cilj v primerljivem dejanskem in pravnem položaju.
               Tožeča stranka v zvezi s tem med drugim trdi, da je shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah v korist vsakemu podjetju, ki je davčni zavezanec, in da ne daje prednosti niti določeni proizvodnji posameznega blaga oziroma področjem dejavnosti niti podjetjem določene velikosti.

               4.

               Kršitev člena 107(1) PDEU: Neobstoj selektivnosti zaradi upravičenosti na podlagi narave oziroma notranje strukture davčnega sistema
               Tožeča stranka glede tega trdi, da shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah temelji na razlogih davčnega sistema, s katerimi se uresničujejo ustavnopravna načela, kot so načelo obdavčenja v skladu s plačilno sposobnostjo, načelo preprečevanja prekomernega obdavčenja in načelo sorazmernosti.

               5.

               Kršitev člena 107(1) PDEU: Očitna napaka pri presoji zaradi nezadostnega upoštevanja nemške davčne zakonodaje
               Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da Komisija ni upoštevala nemških davčnopravnih predpisov o odbitju izgub.

               6.

               Uveljavljanje načela varstva legitimnih pričakovanj, kot ga določa pravo Unije.
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija davčne privilegije, ki jih imajo pridobitelji deležev pri odbitjih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah, prvič obravnavala v formalnem postopku preizkusa in da gre pri tem za nenavaden postopek, ker bi bilo morebitne značilnosti pomoči mogoče razbrati le na podlagi poenostavitve pravne ureditve, ki je nesporno v skladu s pravom o državnih pomočeh (člen 8(4) KStG). Upoštevnosti take poenostavitve zakona naj ne bi priznavala niti nemški zakonodajalec niti podjetja, s katerimi se je strokovno posvetovalo.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. julija 2004 v zadevi T-281/01: Hubert Huygens proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Postopek ocenjevanja — Zamuda pri sestavi ocenjevalnega lista — Razumni rok — Odškodninska tožba — Nepremoženjska in premoženjska škoda — Postopek napredovanja — Implicitna zavrnitev napredovanja tožeče stranke z molkom organa — Ničnostna tožba — Odločba o ne-napredovanju tožeče stranke v ocenjevalnem obdobju 2000 — Odsotnost obrazložitve — Odločba o napredovanju 54-ih uradnikov v ocenjevalnem obdobju 2000 — Nedopustnost)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/15

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 6. julija 2004
   v zadevi T-281/01: Hubert Huygens proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Postopek ocenjevanja - Zamuda pri sestavi ocenjevalnega lista - Razumni rok - Odškodninska tožba - Nepremoženjska in premoženjska škoda - Postopek napredovanja - Implicitna zavrnitev napredovanja tožeče stranke z molkom organa - Ničnostna tožba - Odločba o ne-napredovanju tožeče stranke v ocenjevalnem obdobju 2000 - Odsotnost obrazložitve - Odločba o napredovanju 54-ih uradnikov v ocenjevalnem obdobju 2000 - Nedopustnost)
   (2004/C 239/31)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-281/01, Hubert Huygens, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Olmu (Luksemburg), ki ga zastopa S. Nyssens, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curral in F. Clotuche-Duvieusart, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi plačila odškodnine za škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi zamude v postopku ocenjevanja za ocenjevalno obdobje 1997/1999 in zaradi razglasitve ničnosti implicitne odločbe zaradi molka organa, s katero je Komisija zavrnila zahtevek za povračilo škode, utrpljene zaradi te zamude, zaradi razglasitve ničnosti implicitne odločbe zaradi molka organa, s katero je Komisija zavrnila napredovanje tožeče stranke v naziv B1 v ocenjevalnem obdobju 2000 kot tudi odločbe Komisije o napredovanju 54-ih uradnikov v naziv B1 v ocenjevalnem obdobju 2000 ter v vsakem primeru odločbe direktorja Urada za uradne objave Evropskih skupnosti o napredovanju 4-ih uradnikov v naziv B1 v ocenjevalnem obdobju 2000, je Sodišče prve stopnje (prvi senat), v sestavi B. Vesterdorf, predsednik, P. Mengozzi, sodnik, in M. E. Martins Ribeiro, sodnica; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 6. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Komisiji se naloži, da tožeči stranki plača znesek 500 EUR za povračilo nepremoženjske škode, ki jo je ta utrpela.

               2.

               Odločba Komisije, da tožeča stranka v ocenjevalnem obdobju 2000 ne napreduje v naziv B1, ki izhaja iz seznama uradnikov, ki so napredovali v ta naziv, objavljenega v Upravnem obvestilu št. 31 z dne 6. aprila 2000, se razglasi za nično.

               3.

               V preostalem delu se tožba zavrže.

               4.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 3, 5.1.2002.


title: Zadeva T-193/16: Tožba, vložena 22. aprila 2016 – NG/Evropski svet

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/26

         Tožba, vložena 22. aprila 2016 – NG/Evropski svet
   (Zadeva T-193/16)
   (2016/C 232/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: NG (Otok Lezbos, Grčija) (zastopnik: B. Burns, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropski svet

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen sporazum med Evropskim svetom in Turčijo z dne 18. marca 2016, naslovljen „Izjava EU in Turčije, 18. marec 2016“;

               —

               naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: sporazum med Evropskim svetom in Turčijo z dne 18. marca 2016, naslovljen „Izjava EU in Turčije, 18. marec 2016“ je nezdružljiv s temeljnimi pravicami EU, zlasti s členi 1, 18 in 19 Listini o temeljnih pravicah Evropske unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Turčija ni varna tretja država v smislu člena 36 Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah (UL L 326, 13.12.2005, str. 13-34).

               3.

               Tretji tožbeni razlog: prenesena bi morala biti Direktiva Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 162).

               4.

               Četrti tožbeni razlog: izpodbijani sporazum je v bistvu zavezujoča pogodba ali „akt“, ki ima za tožečo stranko pravne učinke, in je zaradi nespoštovanja določb člena 218 PDEU in/ali člena 78.3 PDEU, bodisi skupaj ali posebej, neveljaven.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršena je prepoved kolektivnega izgona v smislu člena 19 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.


title: Zadeva F-9/09: Tožba, vložena 6. februarja 2009 – Vicente Carbajosa in drugi proti Komisiji

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/37

         Tožba, vložena 6. februarja 2009 – Vicente Carbajosa in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-9/09)
   (2009/C 82/65)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Isabel Vicente Carbajosa (Bruselj, Belgija) in drugi (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o sprejetju in objavi razpisa natečajev EPSO/AD/116/08 in EPSO/AD/117/08 ter odločb, ki se nanašajo na popravek predizbirnih testov in pisnih preverjanj ter na ocenjevanje ustnih preverjanj.
   Predlogi tožečih strank

               —

               Odločbe Komisije o objavi in določitvi pogojev za odobritev in potek preverjanj v okviru natečajev EPSO/AD/116/08 in EPSO/AD/117/08 naj se razglasijo za nične;

               —

               Odločbe komisij natečajev EPSO/AD/116/08 in EPSO/AD/117/08 o popravku predizbirnih testov in pisnih preverjanj ter o ocenjevanju ustnih preverjanj, naj se razglasijo za nične;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-647/11: Tožba, vložena 19. decembra 2011 – Asos proti UUNT – Maier (ASOS)

text:
               25.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/11

         Tožba, vložena 19. decembra 2011 – Asos proti UUNT – Maier (ASOS)
   (Zadeva T-647/11)
   2012/C 58/20
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Asos plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Kavanagh, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Roger Maier (San Pietro di Stabio, Švica)

      Predlogi

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. oktobra 2011 v zadevi R 2215/2010-4 naj se razveljavi;

               —

               dovoli naj se registracija prijavljene znamke za vse proizvode in storitve zajete v njeni specifikaciji; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ASOS“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 14, 18, 25 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 4524997

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija besedne znamke Skupnosti „ASSOS“ št. 4580767 za proizvode in storitve iz razredov 3, 12 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: Odbor za pritožbe ni ustrezno upošteval soobstoja in njegovega učinka na celovito presojo verjetnosti zmede in je napačno zanikal upoštevnost dokazov o soobstoju. Dalje, odbor za pritožbe je napačno presodil konceptualno pomen prijavljene znamke in pri presoji verjetnosti zmede na podlagi celovite presoje ni upošteval pravilnega pojmovnega pomena prijavljene znamke.


title: Zadeva C-106/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 22. februarja 2016 – Polbud – Wykonawstwo sp. z o.o. v likvidaciji

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 22. februarja 2016 – Polbud – Wykonawstwo sp. z o.o. v likvidaciji
      (Zadeva C-106/16)
      (2016/C 211/29)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranka v postopku v glavni stvari

         Vložnica kasacijske pritožbe: Polbud – Wykonawstwo sp. z o.o. v likvidaciji

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člena 49 in 54 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotujeta temu, da država članica, v kateri je bila ustanovljena gospodarska družba (družba z omejeno odgovornostjo), uporabi določbe nacionalnega prava, ki določajo, da je izbris iz poslovnega registra odvisen od prenehanja družbe po opravljeni likvidaciji, če je bila družba v drugi državi članici ponovno ustanovljena na podlagi sklepa družbenikov, ki določa ohranitev pravne osebnosti, pridobljene v državi članici ustanovitve?

            Če je odgovor na to vprašanje nikalen:

                  2.

                  Ali je mogoče člena 49 in 54 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da v skladu z nacionalnim pravom določena obveznost družbe glede izvedbe likvidacijske postopka, ki obsega dokončanje tekočih poslov, izterjavo terjatev, izpolnitev obveznosti in unovčenje premoženja družbe, poplačilo ali zavarovanje upnikov, predložitev finančnega poročila o teh izvedenih ukrepih ter imenovanje osebe, ki hrani poslovne knjige in dokumente, in ki je izveden pred prenehanjem družbe, do katerega pride v trenutku izbrisa iz registra, pomeni ustrezno, nujno in sorazmerno sredstvo za varstvo javnega interesa, ki je vreden zaščite, katerega namen je zaščititi upnike, manjšinske družbenike in delavce družbe, ki se seli?

                  3.

                  Ali je treba člena 49 in 54 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da je svoboda ustanavljanja omejena, če družba s ciljem preoblikovanja v družbo druge države članice svoj statutarni sedež prenese tja, ne da bi spremenila sedež glavnega podjetja, ki ostane v državi članici ustanovitve?


title: Zadeva C-145/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – Land Baden-Württemberg proti Panagiotisu Tsakouridisu (Prosto gibanje oseb — Direktiva 2004/38/ES — Člena 16(4) in 28(3)(a) — Državljan Unije, ki je bil rojen in je več kot trideset let prebival v državi članici gostiteljici — Odsotnosti iz države članice gostiteljice — Kazenske obsodbe — Odločba o izgonu — Nujni razlogi javne varnosti)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – Land Baden-Württemberg proti Panagiotisu Tsakouridisu
   (Zadeva C-145/09) (1)

   (Prosto gibanje oseb - Direktiva 2004/38/ES - Člena 16(4) in 28(3)(a) - Državljan Unije, ki je bil rojen in je več kot trideset let prebival v državi članici gostiteljici - Odsotnosti iz države članice gostiteljice - Kazenske obsodbe - Odločba o izgonu - Nujni razlogi javne varnosti)
   2011/C 30/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Land Baden-Württemberg

      Tožena stranka: Panagiotis Tsakouridis

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Razlaga členov 16(4) in 28(3)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL L 158, str. 77, ter popravki v UL 2004, L 229, str. 35, UL 2005, L 197, str. 34, in UL 2007, L 204, str. 28) – Odločba o izgonu državljana Unije, ki je bil rojen in je več kot trideset let prebival v državi članici gostiteljici, zaradi več kazenskih obsodb – Razlaga pojma „resni razlogi v zvezi z javno varnostjo“ in pogojev, ki vodijo do izgube varstva pred izgonom, pridobljenega na podlagi navedene določbe

      Izrek

               1.

               Člen 28(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, je treba razlagati tako, da je za to, da se ugotovi, ali je državljan Unije v državi članici gostiteljici prebival deset let pred izdajo odločbe o izgonu, kar je odločilno merilo za pridobitev povečane stopnje varstva pred izgonom, ki mu jo daje ta določba, treba upoštevati vse upoštevne okoliščine v vsakem posameznem primeru, zlasti trajanje vsake posamične odsotnosti zadevne osebe iz države članice gostiteljice, skupno trajanje in pogostnost teh odsotnosti, pa tudi razloge, ki so zadevno osebo vodili k temu, da je to državo članico zapustila, in na podlagi katerih se da ugotoviti, ali te odsotnosti pomenijo preselitev središča osebnih, družinskih ali poklicnih interesov zadevne osebe v drugo državo članico.

               2.

               Če bo predložitveno sodišče ugotovilo, da zadevni državljan Unije uživa varstvo iz odstavka 3 člena 28 Direktive 2004/38, je treba to določbo razlagati tako, da boj proti kriminaliteti, povezani z nedovoljeno trgovino z drogami v hudodelski združbi, lahko spada pod pojem „nujni razlogi javne varnosti“, s katerimi se lahko upraviči izgon državljana Unije, ki je v državi članici gostiteljici prebival zadnjih deset let. Če bo predložitveno sodišče ugotovilo, da zadevni državljan Unije uživa varstvo iz odstavka 2 člena 28 Direktive 2004/38, je treba to določbo razlagati tako, da boj proti kriminaliteti, povezani z nedovoljeno trgovino z drogami v hudodelski združbi, spada pod pojem „resni razlogi v zvezi z javnim redom ali javno varnostjo“.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-134/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 10. aprila 2009 — Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Bernard Page proti Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 10. aprila 2009 — Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Bernard Page proti Région wallonne
   (Zadeva C-134/09)
   2009/C 153/41
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Bernard Page

      Tožena stranka: Région wallonne

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je mogoče člen 1(5) Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1) razlagati tako, da s svojega področja uporabe izključuje zakonodajo — kot je dekret Valonske regije z dne 17. julija 2008 o nekaterih dovoljenjih, za katere obstajajo nujni razlogi v splošnem interesu — v kateri je navedeno samo, da morajo biti za podelitev gradbenih, okoljskih in enotnih dovoljenj za v njej našteta dela „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“, in s katero so „potrjena“ dovoljenja, za katera je navedeno, da so zanje „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“?

               2)

                           (a)

                           Ali členi 1, 5, 6, 7, 8 in 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo [Sveta] 97/11/ES (2) in Direktivo 2003/35/ES (3) [Evropskega parlamenta in Sveta] nasprotujejo pravni ureditvi, v kateri je pravica do izvedbe projekta, za katerega je treba opraviti presojo vplivov, podeljena z zakonodajnim aktom, zoper katerega ni mogoč revizijski postopek pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, s katerim bi bilo mogoče izpodbijati vsebino in postopek sprejetja odločbe, s katero je podeljena pravica do izvedbe projekta?

                           (b)

                           Ali je treba člen 9 Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (4), razlagati tako, da državam članicam nalaga, naj določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev, ki spadajo na področje uporabe člena 6, v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

                           (c)

                           Ali je treba člen 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES, ob upoštevanju Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, razlagati tako, da državam članicam nalaga, naj določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

      (1)  Direktiva Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40).

      (2)  Direktiva Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 73, str. 5).

      (3)  Direktiva 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi Direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč — Izjava Komisije (UL L 156, str. 17).

      (4)  Sklep Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v imenu Evropske skupnosti (UL L 124, str. 1).


title: Zadeva T-111/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 – Španija/Komisija (Kohezijski sklad – Zmanjšanje finančne pomoči – Rok za sprejetje odločbe)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 – Španija/Komisija
      (Zadeva T-111/12) (1)

      (Kohezijski sklad - Zmanjšanje finančne pomoči - Rok za sprejetje odločbe)
      (2015/C 073/30)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, abogado del Estado)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Recchia, zastopnik, sprva skupaj z J. Rivas Andrésom in X. M. Garcío Garcío, nato J. Rivas Andrésom, odvetnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2011) 9990 z dne 22. decembra 2011, s katero se zmanjša finančna pomoč iz Kohezijskega sklada, dodeljena projektom „Ravnanje s trdnimi odpadki v avtonomni skupnosti Estremadura – 2001“ (CCI 2001.ES.16.C.PE.043), „Preskrba z vodo in kanalizacijski sistemi v povodju reke Duro – 2001“ (CCI 2000.ES.16.C.PE.070), „Ravnanje s trdnimi odpadki v avtonomni skupnosti Valencija – 2001 – Skupina II“ (CCI 2001.ES.16.C.PE.026) in „Kanalizacijski sistem in sistem za obdelavo odpadne vode v Bierzo Bajo“ (CCI 2000.ES.16.C.PE.036).

         Izrek

                  1.

                  Odločba Komisije C(2011) 9990 z dne 22. decembra 2011, s katero se zmanjša finančna pomoč iz Kohezijskega sklada, dodeljena projektom „Ravnanje s trdnimi odpadki v avtonomni skupnosti Estremadura – 2001“ (CCI 2001.ES.16.C.PE.043), „Preskrba z vodo in kanalizacijski sistemi v povodju reke Duro – 2001“ (CCI 2000.ES.16.C.PE.070), „Ravnanje s trdnimi odpadki v avtonomni skupnosti Valencija – 2001 – Skupina II“ (CCI 2001.ES.16.C.PE.026) in „Kanalizacijski sistem in sistem za obdelavo odpadne vode v Bierzo Bajo“ (CCI 2000.ES.16.C.PE.036) se razglasi za nično.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 126, 28.4.2012.


title: Zadeva T-162/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2017 – Canadian Solar Emea in drugi/Svet (Damping — Uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Kitajske ali ki so od tam poslani — Dokončna protidampinška dajatev — Prevzem obveznosti — Ničnostna tožba — Pravni interes — Dopustnost — Država izvoznica — Obseg preiskave — Vzorčenje — Normalna vrednost — Opredelitev zadevnega proizvoda — Rok za sprejetje odločbe v zvezi s prošnjo za priznanje položaja podjetja, ki posluje pod pogoji tržnega gospodarstva — Časovna uporaba novih predpisov — Škoda — Vzročna zveza)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2017 – Canadian Solar Emea in drugi/Svet
   (Zadeva T-162/14) (1)

   ((Damping - Uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Kitajske ali ki so od tam poslani - Dokončna protidampinška dajatev - Prevzem obveznosti - Ničnostna tožba - Pravni interes - Dopustnost - Država izvoznica - Obseg preiskave - Vzorčenje - Normalna vrednost - Opredelitev zadevnega proizvoda - Rok za sprejetje odločbe v zvezi s prošnjo za priznanje položaja podjetja, ki posluje pod pogoji tržnega gospodarstva - Časovna uporaba novih predpisov - Škoda - Vzročna zveza))
   (2017/C 121/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Canadian Solar Emea GmbH (München, Nemčija), Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Kitajska), Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Kitajska), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Kitajska), Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou) (zastopniki: sprva A. Willems, S. De Knop in J. Charles, nato A. Willems in S. De Knop, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: B. Driessen, agent, skupaj z B. O’Connor, solicitor, in S. Gubel, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche in A. Stobiecka-Kuik, nato J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche in A. Demeneix, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1238/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL 2013, L 325, str. 1), v delu v katerem se uporablja za tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbam Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd in Csi Solar Power (China), Inc. se poleg lastnih stroškov naloži plačilo stroškov Sveta Evropske unije.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva C-289/13 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 4. septembra 2014 – Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd proti Evropski agenciji za kemikalije (ECHA), Evropski komisiji (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Uredba (ES) št. 1907/2006 (uredba REACH) — Člen 59 in Priloga XIII — Identifikacija antracenskega olja z nizko vsebnostjo antracena za snov, ki zbuja veliko skrb in za katero je potreben postopek za pridobitev dovoljenja — Enakost obravnavanja)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/22

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 4. septembra 2014 – Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd proti Evropski agenciji za kemikalije (ECHA), Evropski komisiji
   (Zadeva C-289/13 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Uredba (ES) št. 1907/2006 (uredba REACH) - Člen 59 in Priloga XIII - Identifikacija antracenskega olja z nizko vsebnostjo antracena za snov, ki zbuja veliko skrb in za katero je potreben postopek za pridobitev dovoljenja - Enakost obravnavanja))
   2014/C 409/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnika: Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (zastopnik: K. Van Maldegem, odvetnik)

      Drugi stranki: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä, W. Broere in T. Zbihlej, agenti, J. Stuyck in A.-M. Vandromme, odvetnika), Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in P. Oliver, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Cindu Chemicals BV, Deza a.s., Koppers Denmark A/S in Koppers UK Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva C-88/07: Tožba, vložena 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/22

         Tožba, vložena 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-88/07)
   (2007/C 95/39)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in A. Alcover San Pedro, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, ko je, v skladu z upravno prakso umikanja proizvodov, ki vsebujejo rastlinske vrste, ki niso naštete v prilogi ministrske odredbe z dne 3. oktobra 1973, ker se štejejo za zdravila, s katerimi se trguje brez ustreznega dovoljenja, s trga umaknila pomembno število proizvodov, narejenih na osnovi iz rastlinskih vrst, ki so bili zakonito proizvedeni in/ali dani v promet v drugi državni članici, in ker o izvršitvi tega ukrepa ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz členov 28 in 30 ES ter členov 1 in 4 iz Odločbe št. 3052/95/ES (1);

               —

               Naj se Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija ocenjuje, da Kraljevina Španija, s tem, ko je, v skladu z upravno prakso, ki šteje za zdravilo (in s tem zanj zahteva pridobitev ustreznega dovoljenja), vse proizvode, ki vsebujejo rastlinske vrste, ki niso naštete v prilogi ministrskega odredbe z dne 3. oktobra 1973, s trga umaknila proizvode, narejene iż rastlinske osnove, ki so bili zakonito proizvedeni in/ali dani v promet v drugi državni članici, in ker Komisiji ni sporočila ukrepov, sprejetih za umik zadevnih proizvodov s trga, v roku 45 dni od njihovega sprejetja, ni izpolnila obveznosti iz členov 28 in 30 ES ter členov 1 in 4 Odločbe št. 3052/95/ES.

      (1)  Odločba št. 3052/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 1995 o vzpostavitvi postopka izmenjave informacij o nacionalnih ukrepih, ki odstopajo od načela prostega pretoka blaga v Skupnosti (UL L 321, str. 1).


title: Zadeva T-539/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. septembra 2010 – Etimine in Etiproducts proti Komisiji (Ničnostna tožba — Okolje in varstvo zdravja ljudi — Razvrščanje, pakiranje in označevanje nekaterih boratov kot nevarnih snovi — Direktiva 2008/58/ES — Direktiva 67/548/EGS — Uredba (ES) št. 790/2009 — Uredba (ES) št. 1272/2008 — Prilagoditev ugotovitev — Časovna uporaba člena 263, četrti odstavek, PDEU — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. septembra 2010 – Etimine in Etiproducts proti Komisiji
   (Zadeva T-539/08) (1)

   (Ničnostna tožba - Okolje in varstvo zdravja ljudi - Razvrščanje, pakiranje in označevanje nekaterih boratov kot nevarnih snovi - Direktiva 2008/58/ES - Direktiva 67/548/EGS - Uredba (ES) št. 790/2009 - Uredba (ES) št. 1272/2008 - Prilagoditev ugotovitev - Časovna uporaba člena 263, četrti odstavek, PDEU - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost)
   2010/C 301/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Etimine SA (Bettembourg, Luksemburg); in AB Etiproducts Oy (Espoo, Finska) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in D. Kukovec, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožečih strank: Borax Europe Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: K. Nordlander, odvetnik, in S. Kinsella, solicitor)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnik: B. Weis Fogh, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti Direktive Komisije 2008/58/ES z dne 21. avgusta 2008 o trideseti spremembi Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi za namen njene prilagoditve tehničnemu napredku (UL L 246, str. 1) in Uredbe Komisije (ES) št. 790/2009 z dne 10. avgusta 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 235, str. 1) v delih, v katerih spreminjata razvrščanje nekaterih boratov.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Etimine SA in AB Etiproducts Oy nosita svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Kraljvina Danska in Borax Europe Ltd nosita lastne stroške.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva T-534/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2014 – Schenker proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Upravni spis in dokončen sklep Komisije glede omejevalnega sporazuma, nezaupna različica tega sklepa — Zavrnitev dostopa — Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa — Izjema glede varstva poslovnih interesov tretjega — Izjema glede varstva namena preiskave — Prevladujoč javni interes)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2014 – Schenker proti Komisiji
   (Zadeva T-534/11) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Upravni spis in dokončen sklep Komisije glede omejevalnega sporazuma, nezaupna različica tega sklepa - Zavrnitev dostopa - Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa - Izjema glede varstva poslovnih interesov tretjega - Izjema glede varstva namena preiskave - Prevladujoč javni interes))
   2014/C 409/47
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Schenker AG (Essen, Nemčija) (zastopniki: C. von Hammerstein, B. Beckmann in C.-D. Munding, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva M. Kellerbauer, C. ten Dam in P. Costa de Oliveira, nato M. Kellerbauer, P. Costa de Oliveira in H. Leupold, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: M. Smeets, odvetnik); Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Nizozemska) (zastopnika: R. Wesseling in M. Bredenoord-Spoek, odvetnika); Société Air France SA (Roissy-en-France, Francija) (zastopnika: A. Wachsmann in S. Thibault-Liger, odvetnika); Cathay Pacific Airways Ltd (Queensway, Hong-Kong, Kitajska) (zastopniki: sprva B. Bär-Bouyssière, odvetnik, M. Rees, solicitor, D. Vaughan, QC, in R. Kreisberger, barrister, nato M. Rees, D. Vaughan in R. Kreisberger); Air Canada (Québec, Kanada) (zastopnika: J. Pheasant, solicitor, in C. Wünschmann, odvetnik); Lufthansa Cargo AG (Frankfurt na Majni, Nemčija) in Swiss International Air Lines AG (Basel, Švica) (zastopniki: sprva S. Völcker in E. Arsenidou, nato S. Völcker in J. Orologas, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 3. avgusta 2011glede dostopa do spisa v upravnem postopku v zvezi s sklepom C (2010) 7694 finale (zadeva COMP/F/39.258 – Letalski tovorni prevoz), do neokrnjene različice tega sklepa in do njegove nezaupne različice.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 3. avgusta 2011 s katero je bil zavrnjen dostop do upravnega spisa v zvezi s Sklepom C (2010) 769 finale (zadeva COMP/39.258 – Letalski tovorni prevoz), do neokrnjene različice tega sklepa in do njegove nezaupne različice, se razglasi za nično, v delu v katerem je Komisija zavrnila dostop do dela nezaupne različice zadevnega sklepa, glede katerega podjetja na katere se ta sklep nanaša niso uveljavljala ali niso več uveljavljala zaupne obravnave.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Schenker AG nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Družbe Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Cathay Pacific Airways Ltd, Air Canada, Lufthansa Cargo AG in Swiss International Air Lines AG nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva C-159/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Constanța (Romunija) 29. marca 2017 – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius/Ministerul Finanțelor Publice – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Fizice

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Constanța (Romunija) 29. marca 2017 – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius/Ministerul Finanțelor Publice – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Fizice
   (Zadeva C-159/17)
   (2017/C 221/06)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Constanța

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius

      Nasprotni stranki: Ministerul Finanțelor Publice – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Fizice

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe členov 167, 168, 169, 179, 213(1), 214(1)(a) in 273 Direktive 2006/112/ES (1) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, davčnemu zavezancu, katerega identifikacija za namene DDV je bila razveljavljena, nalagajo, da državi plača DDV, pobran v obdobju, v katerem je bila identifikacijska številka za DDV razveljavljena, ne da bi mu priznala pravico do odbitka DDV, povezanega z nakupi, izvedenimi v istem obdobju?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2016 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. decembra 2004 v zadevi C-516/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Ravnanje z odpadki — Odlagališče Campolungo (Ascoli Piceno) — Direktiva 75/442/EGS, spremenjena z Direktivo 91/156/EGS — Člena 4 in 8)

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/9

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 16. decembra 2004
   v zadevi C-516/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Ravnanje z odpadki - Odlagališče Campolungo (Ascoli Piceno) - Direktiva 75/442/EGS, spremenjena z Direktivo 91/156/EGS - Člena 4 in 8)
   (2005/C 45/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-516/03, katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 9. decembra 2003, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Amorosi in M. Konstantinidis) proti Italijanski republiki (zastopnika: I.M. Braguglia, skupaj z M. Fiorilli), je Sodišče (peti senat) v sestavi C.Gulmann, v funkciji predsednika petega senata, R. Schintgen in J. Klučka (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Gras, dne 16. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               S tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev take predelave ali odstranjevanja odpadkov, odloženih na odlagališču Campolungo, ki se nahaja v občini Ascoli Piceno (Italija), ki ne ogrožajo zdravja ljudi in brez uporabe postopkov ali načinov, ki bi lahko škodovali okolju, ter s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev, da imetnik odpadkov, ki so odloženi na tem odlagališču, preda svoje odpadke zasebnemu ali javnemu zbiralcu odpadkov ali podjetju, ki izvaja postopke, naštete v prilogah II A ali II B Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, ki je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, ali da sam predela in odstrani odpadke, Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 4 in 8 omenjene direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva T-698/13 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne — Neenakost tožbe, vložene po telefaksu, in naknadno vloženega izvirnika — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/42

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-698/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne - Neenakost tožbe, vložene po telefaksu, in naknadno vloženega izvirnika - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena))
   2014/C 409/61
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Gattinara, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 17. oktobra 2013 v zadevi Marcuccio/Komisija (F-127/12, RecFP, EU:F:2013:161), s katero se zahteva razglasitev ničnosti tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije na tej stopnji.

               3.

               L. Marcucciu se naloži, da mora Splošnemu sodišču povrniti znesek v višini 2  000 EUR na podlagi člena 90 Poslovnika Splošnega sodišča.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva T-607/15: Tožba, vložena 27. oktobra 2015 – Yieh United Steel/Komisija

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/63

         Tožba, vložena 27. oktobra 2015 – Yieh United Steel/Komisija
   (Zadeva T-607/15)
   (2016/C 038/85)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Yieh United Steel Corp. (Kaohsiung City, Tajvan) (zastopnik: D. Luff, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nična razglasi člena 1 in 2 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/1429 z dne 26. avgusta 2015 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz hladno valjanih ploščatih izdelkov iz nerjavnega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana (1) (v nadaljevanju: izpodbijana uredba), in sicer v delu, ki zadeva tožečo stranko, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da ima Splošno sodišče pristojnost presojati člena 1 in 2 izpodbijane uredbe ter njeno skladnost s temeljno uredbo pa tudi splošnimi načeli evropskega prava.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 2(5) temeljne uredbe, in sicer ker naj bi Komisija neutemeljeno zavrnila upoštevanje metod, ki jih tožeča stranka običajno uporablja za razdelitev stroškov in ki so mednarodno sprejete računovodske prakse. Posledično je Komisija nepravilno zavrnila, da bi se od stroškov proizvodnje zadevnega proizvoda odšteli odpadki, s čimer se je umetno zvišala normalna vrednost ter tako kršil člen 2(3) temeljne uredbe.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija kršila člen 2(1) temeljne uredbe, ker je pri določitvi normalne vrednosti neutemeljeno zavrnila prodaje zadevnega proizvoda, do katerih je prišlo v okviru normalnih trgovskih operacij z neodvisno nacionalno stranko. Komisija ni zadostno obrazložila razlogov za tako zavrnitev. Poleg tega tudi ob predpostavki, da je bil razlog za njeno zavrnitev zgolj dejstvo, da je pri teh prodajah šlo za izvoz po prodaji (brez vedenja tožeče stranke), je Komisija uporabila nezakonito merilo. Upoštevati bi morala namen tožeče stranke glede končne namembnosti teh prodaj v trenutku, ko so bile realizirane. Komisija je torej kršila člen 2(2) temeljne uredbe, s tem ko je domače prodaje zavrnila zgolj zato, ker jih je po prodaji izvozila neodvisna stranka.

      (1)  UL L 224, str. 10.


title: Zadeva C-397/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Itzehoe (Nemčija) 23. julija 2015 – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG/Gerhild Lukath

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Itzehoe (Nemčija) 23. julija 2015 – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG/Gerhild Lukath
   (Zadeva C-397/15)
   (2015/C 320/25)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Itzehoe

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG

      Tožena stranka: Gerhild Lukath

      Druge stranke v postopku: Rüdiger Boy, Boy Finanzberatung GmbH, Christian Maibaum, Vienna-Life Lebensversicherungs AG, Frank Weber

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba šteti pogodbo med banko in potrošnikom za odobritev kredita, ki je povezana s pogodbo o sklenitvi življenjskega zavarovanja in pogodbo o svetovanju in posredovanjem kapitalske naložbe, ki varuje znesek kredita, kot pogodbo za opravljanje storitev v smislu člena 5(2) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih z dne 19. junija 1980 (1)?

               2.

               Ali je člen 5(2) Rimske konvencije uporaben tudi za takšne primere, kadar prihaja oglaševanje oziroma vzpostavljanje stika iz države, v kateri ima potrošnik svoje glavno prebivališče, vendar pa potrošnik pogodbe podpisuje v kraju njegovega sekundarnega prebivališča, če je druga pogodbena stranka ali njen zastopnik prevzel potrošnikovo naročilo v tej državi.

      (1)  UL L 266, str. 1.