title: Zadeva C-152/08: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 25. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španija) – Real Sociedad de Fútbol SAD, Nihat Kahveci proti Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol (Člen 104(3) Poslovnika – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Člen 37 Dodatnega protokola – Neposredni učinek – Pogoji za delo – Načelo prepovedi diskriminacije – Nogomet – Omejitev števila poklicnih igralcev, državljanov tretjih držav, ki jih moštvo lahko uvrsti na državno tekmovanje)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/14

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 25. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španija) – Real Sociedad de Fútbol SAD, Nihat Kahveci proti Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol
   (Zadeva C-152/08) (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Člen 37 Dodatnega protokola - Neposredni učinek - Pogoji za delo - Načelo prepovedi diskriminacije - Nogomet - Omejitev števila poklicnih igralcev, državljanov tretjih držav, ki jih moštvo lahko uvrsti na državno tekmovanje)
   (2008/C 285/23)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Stranke

      Tožeči stranki: Real Sociedad de Fútbol SAD, Nihat Kahveci

      Toženi stranki: Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Razlaga člena 37 Dodatnega protokola k Sporazumu o pridružitvi EGS-Turčija, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju ter sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972 (UL L 293, str. 1) – Pogoji za zaposlitev – Pravila športnih združenj, s katerimi se na določenih tekmovanjih omejuje udeležba poklicnih nogometašev iz tretjih držav, ki niso pogodbenice EGS – Turški poklicni športnik, ki ima delovno dovoljenje za opravljanje poklica in dovoljenje za prebivanje, kot ju zahteva nacionalno pravo.
   Izrek
   Prepoved vsakršne diskriminacije turških delavcev, vključenih na zakoniti trg dela držav članic glede plačila in drugih pogojev za delo, kot je določena v členu 37 Dodatnega protokola, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju ter sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, priložen k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki so ga 12. septembra 1963 v Ankari podpisale Republika Turčija na eni strani in države članice Evropske gospodarske skupnosti in Skupnost na drugi strani in ki je bil sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963, in v členu 10(1) Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se za poklicnega športnika s turškim državljanstvom, ki je zakonito zaposlen pri klubu s sedežem v državi članici, uporabi pravilo športne zveze iz iste države članice, v skladu s katerim lahko klubi na tekmovanja na državni ravni uvrstijo samo omejeno število igralcev iz tretjih držav, ki niso pogodbenice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva T-364/07: Tožba, vložena 17. septembra 2007 – Thomson Sales Europe proti Komisiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/32

         Tožba, vložena 17. septembra 2007 – Thomson Sales Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-364/07)
   (2007/C 283/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Thomson Sales Europe (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopnika: F. Goguel in F. Foucault, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožeče stranke

               —

               Naj se Odločba Komisije z dne 20. julija 2007 razglasi za nično;

               —

               naj se odloči, da je tožeča stranka upravičena, da se protidampinške dajatve od nje naknadno ne izterjajo na podlagi člena 220(2)(b) carinskega zakonika (1) ter členov 871 in naslednjih Uredbe št. 2454/93 (2).

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti odločbe, ki naj bi bila vsebovana v dopisu Komisije z dne 20. julija 2007, s katero je bilo ugotovljeno, da Komisija ni pristojna za odločanje o predlogu tožeče stranke, naslovljenemu na francoske organe, da je upravičena, da se protidampinške dajatve na uvoz barvnih televizijskih sprejemnikov, izdelanih na Tajskem, od nje naknadno ne izterjajo. Ta predlog tožeče stranke so francoski organi posredovali Komisiji kot prilogo k zahtevku na podlagi člena 239 carinskega zakonika Skupnosti v zvezi z odpustom protidampinških dajatev (3).
   Tožeča stranka trdi, da bi Komisija morala odločiti tudi o zahtevku na podlagi člena 220(2)(b) carinskega zakonika Skupnosti in ji v ločenem dopisu predlagala, naj odloči. V tej tožbi tožeča stranka izpodbija odločbo, ki naj bi bila vsebovana v dopisu Komisije, ki ji je bil poslan v odgovor na ta dopis.
   Tožeča stranka zatrjuje, da naj bi Komisija s tem, da je ugotovila, da so se francoski organi nanjo na njo obrnili izključno na podlagi člena 239 carinskega zakonika Skupnosti napačno uporabila pravo, ker je bil, kot meni tožeča stranka, dopis, ki ga je prejela Komisija, v skladu z zahtevami iz člena 871 in naslednjimi Uredbe št. 2454/93. Tožeča stranka meni, da bi Komisija morala preizkusiti, ali so bili v obravnavani zadevi pogoji iz člena 220(2)(b) carinskega zakonika Skupnosti izpolnjeni, zlasti, ker je odločila, da bo zavrnila njen zahtevek za odpust na podlagi člena 239 zakonika.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, UL L 302, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, UL L 253, str. 1.

      (3)  Odločba Komisije z dne 7. maja 2007 s katero je bilo odločeno o tem zahtevku in s katero so bili francoski organi obveščeni, da v primeru tožeče stranke odpust uvoznih dajatev ni bil upravičen, je bila predmet ničnostne tožbe pri Sodišču prve stopnje v zadevi Thomson Sales Europe proti Komisiji, T-225/07 (obvestilo, objavljeno v UL C 211, 8.9.2007, str. 36).


title: Zadeva T-699/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. januarja 2017 – Topps Europe/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Zloraba prevladujočega položaja — Priznanje pravic intelektualne lastnine za zbirateljske predmete, povezane z nogometom — Zavrnitev pritožbe — Dostop do spisa — Člen 8(1) Uredbe (ES) št. 773/2004 — Očitna napaka pri presoji — Upoštevni trg — Izključna licenca — Ena blagovna znamka — Pretirane cene)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. januarja 2017 – Topps Europe/Komisija
   (Zadeva T-699/14) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Zloraba prevladujočega položaja - Priznanje pravic intelektualne lastnine za zbirateljske predmete, povezane z nogometom - Zavrnitev pritožbe - Dostop do spisa - Člen 8(1) Uredbe (ES) št. 773/2004 - Očitna napaka pri presoji - Upoštevni trg - Izključna licenca - Ena blagovna znamka - Pretirane cene))
   (2017/C 053/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Topps Europe Ltd (Milton Keynes, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva R. Vidal, A. Penny, solicitors in B. Kennelly, QC, nato R. Subiotto, QC, ter A. Cleenewerck de Crayencour, odvetnik, in nazadnje T. de la Mare, QC)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Jimeno Fernández in M. Farley, agenta)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Fédération internationale de football association (FIFA) (Zurich, Švica) (zastopnika: A. Barav in D. Reymond, odvetnika) in Panini SpA (Modena, Italija) (zastopniki: F. Wijckmans, F. Tuytschaever in M. Varga, odvetniki)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa C(2014) 5123 final Komisije z dne 15. julija 2014, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke v zadevi AT.39899 – Priznanje pravic intelektualne lastnine za nogometne zbirke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Topps Europe Ltd nosi svoje stroške ter stroške Evropske komisije, Fédération internationale de football association (FIFA) in družbe Panini Spa.

      (1)  UL C 448, 15.12.2014.


title: Zadeva T-346/17: Tožba, vložena 31. maja 2017 – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/68

         Tožba, vložena 31. maja 2017 – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)
   (Zadeva T-346/17)
   (2017/C 239/78)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hotelbeds Spain, SL (Palma de Mallorca, Španija) (zastopnik: L. Broschat García, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Guidigo Europe SARL (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „Guidego what to do next“ – Prijava št. 12 944 898

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 21. marca 2017 v zadevi R 449/2016-4

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               ugodi prijave znamke Evropske unije št. 12 944 898, za razrede 39, 41 in 43.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-476/08: Tožba, vložena 4. novembra 2008 – Media-Saturn proti UUNT (BEST BUY)

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/40

         Tožba, vložena 4. novembra 2008 – Media-Saturn proti UUNT (BEST BUY)
   (Zadeva T-476/08)
   (2008/C 327/71)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Media-Saturn-Holding GmbH (Ingolstadt, Nemčija) (zastopnik: K. Lewinsky, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. avgusta 2008 v zadevi R 0591/2008-4; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka in povračilo pristojbine za pritožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „BEST BUY“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 20, 21, 22, 27, 28, 35, 37, 38, 40, 41 in 42 (št. 5 189 550)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker ima prijavljena znamka zadosten razlikovalni učinek.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-78/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) 13. februarja 2017 – X/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) 13. februarja 2017 – X/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
   (Zadeva C-78/17)
   (2017/C 144/38)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil du Contentieux des Étrangers

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X

      Tožena stranka: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Vprašanja za predhodno odločanje

               A.

               Ali je treba člen 14(4) Direktive 2011/95/EU (1) razlagati tako, da določa novo klavzulo o izključitvi statusa begunca, določenega v členu 13 te direktive in torej v členu 1(A) Ženevske konvencije?

               B.

               Če je odgovor na vprašanje A pritrdilen, ali je tako razlagani člen 14(4) združljiv s členom 18 Listine o temeljnih pravicah in členom 78(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določata med drugim skladnost evropske sekundarne zakonodaje z Ženevsko konvencijo, katere klavzula o izključitvi, določena v členu 1(F), je zasnovana izčrpno in jo je treba razlagati ozko?

               C.

               Če je odgovor na vprašanje A nikalen, ali je treba člen 14(4) Direktive 2011/95/EU razlagati tako, da se z njim uvaja razlog za odvzem statusa begunca, ki ni določen v Ženevski konvenciji, katere spoštovanje se zahteva s členom 18 Listine o temeljnih pravicah in členom 78(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije?

               D.

               Če je odgovor na vprašanje C pritrdilen, ali je člen 14(4) zgoraj navedene direktive združljiv s členom 18 Listine o temeljnih pravicah in členom 78(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določata med drugim skladnost evropske sekundarne zakonodaje z Ženevsko konvencijo, glede na to, da se s tem členom uvaja razlog za odvzem statusa begunca ki ne le, da ni določen v Ženevski konvenciji, ampak zanj v njej ni nikakršne podlage?

               E.

               Če je odgovor na vprašanji A in C nikalen, kako člen 14(4) zgoraj navedene direktive razlagati skladno s členom 18 Listine in členom 78(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določata med drugim skladnost evropske sekundarne zakonodaje z Ženevsko konvencijo?

      (1)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL L 337, str. 9)


title: Zadeva F-125/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. novembra 2007 – Deffaa proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Spremembe Kadrovskih predpisov – Premestitev – Zaposlitev generalnega direktorja – Razvrstitev – Člen 7(1) kadrovskih predpisov – Člen 29(1) Kadrovskih predpisov – Člen 44, drugi pododstavek, Kadrovskih predpisov – Člen 45(1) Kadrovskih predpisov – Nagrada za vodenje)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/45

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. novembra 2007 – Deffaa proti Komisiji
   (Zadeva F-125/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Spremembe Kadrovskih predpisov - Premestitev - Zaposlitev generalnega direktorja - Razvrstitev - Člen 7(1) kadrovskih predpisov - Člen 29(1) Kadrovskih predpisov - Člen 44, drugi pododstavek, Kadrovskih predpisov - Člen 45(1) Kadrovskih predpisov - Nagrada za vodenje)
   (2007/C 315/87)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Walter Deffaa (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curral in H. Kraemer, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe predsednika Komisije z dne 12. januarja 2006, s katero je tožeča stranka napredovala na položaj generalnega direktorja, kolikor ga razvršča v naziv A*15, plačilni razred 4, z učinkom od 1. avgusta 2004.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006, str. 32.


title: Zadeva C-152/16: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 1. decembra 2016 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (ES) št. 1071/2009 — Skupna pravila glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika — Člen 16(1) in (5) — Nacionalni elektronski register podjetij cestnega prevoza — Neobstoj medsebojne povezanosti z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/15

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 1. decembra 2016 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-152/16) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (ES) št. 1071/2009 - Skupna pravila glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika - Člen 16(1) in (5) - Nacionalni elektronski register podjetij cestnega prevoza - Neobstoj medsebojne povezanosti z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic))
   (2017/C 030/16)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: J. Hottiaux, agent)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: D. Holderer, agent)

      Izrek

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni vzpostavilo nacionalnega elektronskega registra za cestni prevoz, ki bi bil povsem skladen in medsebojno povezan z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic, ni izpolnilo svojih obveznosti na podlagi člena 16(1) in (5) Uredbe (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 191, 30.5.2016.


title: Zadeva C-666/16 P: Pritožba, ki sta jo Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH in Ecolab Deutschland GmbH vložili 21. decembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. oktobra 2016 v zadevi T-543/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH in Ecolab Deutschland GmbH/Evropska agencija za kemikalije

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/26

         Pritožba, ki sta jo Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH in Ecolab Deutschland GmbH vložili 21. decembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. oktobra 2016 v zadevi T-543/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH in Ecolab Deutschland GmbH/Evropska agencija za kemikalije
   (Zadeva C-666/16 P)
   (2017/C 053/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (zastopniki: M. Grunchard, K. Van Maldegem in P. Sellar, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska agencija za kemikalije

      Predlog

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sklep Splošnega sodišča v zadevi T-543/15; in

               —

               odloči o dopustnosti ter zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da to meritorno odloči o zadevi;

               —

               podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da to odloči o dopustnosti tožbe pritožnic za razglasitev ničnosti izpodbijanega akta; in, po potrebi, nato meritorno odloči o zadevi;

               —

               drugi stranki v postopku naloži plačilo vseh stroškov postopka (vključno s stroški v zvezi z ugovorom nedopustnosti pred Splošnim sodiščem).

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici trdita, da je Splošno sodišče napačno razlagalo in napačno uporabilo predpise, zaradi česar je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je tožba pritožnic za razglasitev ničnosti izpodbijanega akta nedopustna.
   Pritožnici posebej zatrjujeta, da je Splošno sodišče storilo več napak pri svojem razlogovanju in razlagi pravnega okvira, kot se uporablja za položaj pritožnic. Splošno sodišče je zato storilo te napake pri uporabi prava:

               —

               Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo člen 130(1) Poslovnika Splošnega sodišča, ker se je spustilo v meritorno odločanje o zadevi;

               —

               Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo člen 130(7) Poslovnika Splošnega sodišča, ker odločitve o dopustnosti ni pridržalo do seznanitve z vsemi trditvami glede vsebine zadeve.

         Poleg tega je Splošno sodišče s tem, da je tožbo pritožnic razglasilo za nedopustno, kršilo pravico pritožnic do obrambe, njuno pravico do dostopa do sodnega varstva in obveznost obrazložitve, ki spadajo med temeljne pravice posameznikov in s tem odražajo temeljna načela prava EU.
   Iz teh razlogov pritožnici predlagata, naj se sklep Splošnega sodišča v zadevi T-543/15 razveljavi in naj Sodišče odloči o dopustnosti ter zadevo vrne Splošnemu sodišču, da o njej meritorno odloči.


title: Zadeva T-335/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2007 – Italija proti Komisiji ( Zdravstveno varstvo – Italijanski trg perutninskega mesa – Nedelovanje Komisije glede sprejetja izrednih ukrepov za popravo posledic epidemije ptičje gripe – Tožba zaradi nedelovanja – Izjava stališča, s katerim se zaključi nedelovanje – Ustavitev postopka )

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/26

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2007 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-335/06) (1)

   („Zdravstveno varstvo - Italijanski trg perutninskega mesa - Nedelovanje Komisije glede sprejetja izrednih ukrepov za popravo posledic epidemije ptičje gripe - Tožba zaradi nedelovanja - Izjava stališča, s katerim se zaključi nedelovanje - Ustavitev postopka“)
   (2007/C 170/53)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: G. Aiello, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. Cattabriga, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zaradi nedelovanja na podlagi člena 232 ES, s katero naj se ugotovi, da Komisija, s tem ko ni sprejela izrednih ukrepov za pomoč trgu perutninskega mesa, zaradi nadomestila rejcem piščancev, za katere so se izvedli veterinarski ukrepi kot poprave posledic ptičje gripe in ki so omejili promet v obdobju med decembrom 1999 do septembrom 2003, ni izpolnila obveznosti iz člena 14 Uredbe Sveta (EGS) št. 2777/75 z dne 29. oktobra 1975 o skupni tržni ureditvi za perutninsko meso (UL L 282, str. 77).
   Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-14/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof 22. januarja 2007 — Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR proti Industrie und Handelskammer Berlin, intervenient: Nicholas Grimshaw & Partner Ltd.

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof 22. januarja 2007 — Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR proti Industrie und Handelskammer Berlin, intervenient: Nicholas Grimshaw & Partner Ltd.
   (Zadeva C-14/07)
   (2007/C 56/41)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesgerichtshof
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR

      Tožena stranka: Industrie und Handelskammer Berlin

      Intervenient: Nicholas Grimshaw & Partner Ltd.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 8(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 (1) z dne 29. maja 2000 o vročanju sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah razlagati tako, da prejemnikova pravica zavrnitve sprejema v skladu s členom 8(1) uredbe ni podana, če zgolj priloge pisanja, ki ga je treba vročiti, niso napisane v jeziku zaprošene države članice ali v jeziku države članice prosilke, ki ga naslovnik razume?

               2.

               V primeru nikalnega odgovora na 1. vprašanje:
               Ali je treba člen 8(1)(b) uredbe razlagati tako, da prejemnik jezik države članice prosilke v smislu te uredbe „razume“ že zato, ker se je pri opravljanju svoje poslovne dejavnosti v pogodbi s prosilcem dogovoril, da bo pisno sporazumevanje potekalo v jeziku zaprošene države članice?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na 2. vprašanje:
               Ali je treba člen 8(1) uredbe razlagati tako, da prejemnik ne sme zavrniti sprejema takih prilog k pisanju, ki niso napisane v jeziku zaprošene države članice ali jeziku države članice prosilke, ki ga naslovnik razume, v vsakem primeru takrat, kadar pri opravljanju svoje poslovne dejavnosti sklene pogodbo in se v njej dogovori, da bo pisno sporazumevanje potekalo v jeziku zaprošene države članice, in se posredovane priloge nanašajo na to pisno sporazumevanje ter so tudi napisane v dogovorjenem jeziku?

      (1)  UL L 160, str. 37.


title: Zadeva T -126/05: Tožba Sandrine Corvoisier in drugi proti Evropski centralni banki, vložena dne 9. marca 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/31

         Tožba Sandrine Corvoisier in drugi proti Evropski centralni banki, vložena dne 9. marca 2005
   (Zadeva T -126/05)
   (2005/C 132/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Sandrine Corvoisier, stanujoča v Frankfurtu na Majni, Roberta Friz, stanujoča v Frankfurtu na Majni, Hundjy Preud'homme, stanujoč v Frankfurtu in Elvira Rosati, stanujoča v Frankfurtu na Majni, ki jih zastopata Georges Vandersanden in Laure Levi, avocats, so dne 9. marca 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložile tožbo proti Evropski centralni banki.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razglasi za nično objavo ECB/156/04 o šestih prostih delovnih mestih „Records Managements Specialists“,

               —

               kolikor je potrebno, razglasi za nične odločbe o zavrnitvi „administrative reviews“ in „grievance procedures“ z dne 1. oktobra oziroma 21. decembra 2004, ki so jih tožeče stranke vložile dne 27. decembra 2004 oziroma 13. januarja 2005,

               —

               razglasi za nične vse odločbe, ki so bile sprejete za izvršitev objave prostih delovnih mest, še posebej odločbe o zaposlitvi,

               —

               naloži toženi stranki, da predloži svoj upravni spis,

               —

               naloži toženi stranki plačilo odškodnine za premoženjsko škodo, ki je ocenjena ex æquo et bono in začasno na 40.000 evrov in za nepremoženjsko škodo, ki je ex æquo et bono ocenjena na 4 evre,

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke so zaposlene pri ECB na delovnem mestu „Research Analyst“ (analitik za raziskave) in razvrščene v naziv E/F. Končan univerzitetni študij je predstavljal enega od zahtevanih pogojev za zaposlitev na njihovo delovno mesto.
   Dne 13. julija 2004 je tožena stranka objavila šest prostih delovnih mest za „Records Management Specialists“ (strokovnjake za elektronsko vodenje dokumentov), ki bi bili zaposleni v arhivu Banke in pomagali pri njegovem delu. Ta delovna mesta so razvrščena v isti naziv kot delovna mesta tožečih strank, naziv E/F. V objavi prostih delovnih mest se je od kandidatov zahtevala srednješolska izobrazba.
   Tožeče stranke se v tožbi sklicujejo na kršitev člena 20.2 Notranjega pravilnika ECB, Smernic ECB o „development track“, Okrožnice uprave o zaposlovanju in na načelo „patere legem ipse quam fecisti“. Glede na to, da je bil zaključen univerzitetni študij nujen pogoj za njihovo zaposlitev, izpodbijana objava pa zahteva le srednješolsko izobrazbo, uveljavljajo tudi kršitev načela prepovedi diskriminacije. Poleg tega uveljavljajo kršitev členov 45 in 46 Pogojev za zaposlovanje, ker ni bilo opravljeno predhodno posvetovanje s personalnim svetom. Na koncu pa tožeče stranke uveljavljajo zmotno ugotovitev dejanskega stanja.


title: Zadeva C-76/10: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 16. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška republika) – Pohotovosť s.r.o. proti Iveti Korčkovski (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Varstvo potrošnikov — Direktiva 93/13/EGS — Nedovoljeni pogoji — Direktiva 2008/48/ES — Direktiva 87/102 — Pogodbe o potrošniških kreditih — Letni odstotek obresti — Arbitražni postopek — Arbitražna odločba — Možnost nacionalnega sodnika, da po uradni dolžnosti obravnava morebitno nedovoljenost nekaterih pogojev)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/12

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 16. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška republika) – Pohotovosť s.r.o. proti Iveti Korčkovski
   (Zadeva C-76/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Nedovoljeni pogoji - Direktiva 2008/48/ES - Direktiva 87/102 - Pogodbe o potrošniških kreditih - Letni odstotek obresti - Arbitražni postopek - Arbitražna odločba - Možnost nacionalnega sodnika, da po uradni dolžnosti obravnava morebitno nedovoljenost nekaterih pogojev)
   2011/C 30/18
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Prešove

      Stranki

      Tožeča stranka: Pohotovosť s.r.o.

      Tožena stranka: Iveta Korčkovská

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Krajský súd v Prešove - Razlaga Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29) in Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66) – Pogodba o potrošniškem kreditu z oderuškimi obrestmi in arbitražni postopek v primeru spora - Možnost nacionalnega sodnika, ki obravnava predlog za izvršbo dokončne arbitražne odločbe, da po uradni dolžnosti obravnava te morebitne nedovoljene pogojev

      Izrek

               1.

               Na podlagi Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah mora nacionalno sodišče, ki odloča o predlogu za izvršbo na podlagi pravnomočne arbitražne odločbe, izdane v odsotnosti potrošnika, tudi po uradni dolžnosti preizkusiti, ali kazen, ki je določena v kreditni pogodbi, sklenjeni med kreditodajalcem in potrošnikom, in je bila uporabljena v navedeni odločbi, ni dovoljena, kadar ima to sodišče v zvezi s tem vse potrebne informacije o dejanskem in pravnem stanju ter kadar lahko navedeno sodišče na podlagi nacionalnih postopkovnih določb tak preizkus opravi v okviru podobnih postopkov, urejenih v nacionalnem pravu.

               2.

               Zadevno nacionalno sodišče mora določiti, ali je treba pogoj iz kreditne pogodbe, kot je ta v zadevi v glavni stvari, ki glede na ugotovitve tega sodišča za potrošnika določa nesorazmerno visoko kazen, glede na vse okoliščine ob sklenitvi te pogodbe šteti za nedovoljenega v smislu členov 3 in 4 Direktive 93/13. Če je odgovor pritrdilen, mora navedeno sodišče ugotoviti vse posledice, ki lahko v skladu z nacionalnim pravom nastanejo zaradi tega, da bi se prepričalo, da navedeni pogoj ni zavezujoč za potrošnika.

               3.

               V okoliščinah, kot so te v zadevi v glavni stvari, je lahko neobstoj navedbe efektivne obrestne mere v pogodbi o potrošniškem kreditu, ki je v okviru Direktive Sveta 87/102/EGS z dne 22. decembra 1986 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošniškimi krediti, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998, bistvenega pomena, odločilen element pri analizi vprašanja, ki jo opravi nacionalno sodišče, ali je pogoj v zvezi s stroški kredita v pogodbi o potrošniškem kreditu, v kateri take navedbe ni, sestavljen jasno in razumljivo v smislu člena 4 Direktive 93/13. Če to ne drži, lahko to sodišče tudi po uradni dolžnosti presodi, ali glede na vse okoliščine ob sklenitvi te pogodbe pogoj v tej pogodbi v zvezi s stroški tega kredita zaradi opustitve navedbe efektivne obrestne mere v tem pogoju ni dovoljen v smislu členov 3 in 4 Direktive 93/13. Vendar pa je treba kljub možnosti presoje navedene pogodbe glede na Direktivo 93/13 navedeno direktivo 87/102 razlagati tako, da nacionalnemu sodišču omogoča, da po uradni dolžnosti uporabi določbe, s katerimi je v nacionalno pravo prenesen člen 4 zadnje direktive in je določeno, da je posledica neobstoja navedbe efektivne obrestne mere v pogodbi o potrošniškem kreditu ta, da se odobreni kredit šteje za odobrenega brez obresti in stroškov.

      (1)  UL C 134, 22.5.2010.


title: Zadeva T-271/07: Tožba, vložena 19. julija 2007 – Eurosemillas proti Svetu in Komisiji

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/14

         Tožba, vložena 19. julija 2007 – Eurosemillas proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-271/07)
   (2007/C 223/22)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Eurosemillas, SA (Cordoba, Španija) (zastopnik: L. Ortiz Blanco, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               O tem odškodninskem zahtevku naj se odloči na podlagi člena 288 ES in naj se ugotovi, da je tožeča stranka upravičena do denarne odškodnine v znesku dva milijona šeststo enainšestdeset tisoč štiristo sedemindvajset eurov (2 661 427 EUR), za katero solidarno odgovarjata Svet in Komisija, in

               —

               toženima institucijama naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi Las Palmeras proti Svetu in Komisiji, T-217/07.


title: Zadeva C-387/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 15. avgusta 2012 – Hi Hotel HCF SARL proti Uweju Spoeringu

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 15. avgusta 2012 – Hi Hotel HCF SARL proti Uweju Spoeringu
   (Zadeva C-387/12)
   2012/C 343/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in revidentka: Hi Hotel HCF SARL

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Uwe Spoering

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5, točka 3, Uredbe (ES) 44/2001 (1) razlagati tako, da je do škodnega dogodka prišlo v neki državi članici (država članica A), kadar je bil delikt, ki je predmet postopka ali iz katerega izhajajo zahtevki, storjen v drugi državi članici (država članica B) in pomeni udeležbo pri deliktu (glavno dejanje), storjenem v prvi državi članici (država članica A)?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva C-191/11 P: Pritožba, ki jo je Yorma's AG vložila 20. aprila 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 15. februarja 2011 v zadevi T-213/09, Yorma's AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/12

         Pritožba, ki jo je Yorma's AG vložila 20. aprila 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 15. februarja 2011 v zadevi T-213/09, Yorma's AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-191/11 P)
   2011/C 211/23
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Yorma's AG (zastopnik: A. Weiß, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku:

               —

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

               —

               Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

      Predlog

   Pritožnica predlaga,

               —

               naj se sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 15. februarja 2011, vpisana pod št. 66248, T-213/09-58, na podlagi člena 116(1) Poslovnika v celoti razveljavi.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo, s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev, ki jo je pritožnica vložila zoper odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 20. februarja 2010, s katero je bila zavrnjena njena prijava za registracijo figurativne znamke, ki vsebuje besedo „yorma's“. Splošno sodišče je s sodbo potrdilo odločbo odbora za pritožbe, v kateri je bila ugotovljena verjetnost zmede s prejšnjo besedno znamko Skupnosti „NORMA“.
   V pritožbi se navaja pritožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 8(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1994 o blagovni znamki Skupnosti (v nadaljevanju: Uredba št. 40/94).
   Splošno sodišče naj bi z ugotovitvijo, da so si zadevne storitve, in sicer začasna nastanitev in oddaja stanovanj, nekoliko podobne, nepravilno razlagalo člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94. Splošno sodišče pri tem naj ne bi upoštevalo, da se te storitve ne dopolnjujejo niti funkcionalnega vidika niti da si ne konkurirajo in da je tudi krog njunih uporabnikov različen. Poleg tega naj bi bili različni tudi distribucijski kanali.
   Poleg tega naj bi Splošno sodišče nepravilno razlagalo člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 tako, da je prišlo do vzročno nepravilnega zaključka, ko je zanikalo nevtralizacijo očitno konceptualno manjkajoče podobnosti med znamkama.
   Če se ugotovitve – tako kot je to storilo Splošno sodišče –, da ni konceptualne podobnosti, naj ne bi bilo mogoče sklepati, da obstaja podobnost kot taka v smislu člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94. Konceptualni pomen besede naj bi bil pomemben, ker se znak, ki ima točno določen konceptualni pomen, bolj vtisne kot znaki, ki nimajo pomena. Verjetnosti zmede naj bi obstajala le, če bi kasnejši znak uporabljal konceptualno vsebino prejšnje znamke. Za to pa naj očitno ne gre v obravnavanem primeru. Nujno potrebne verjetnosti zmede, ki izhaja iz člena 8(1)(b), zadnji del stavka, Uredbe št. 40/94, Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo. Zlasti Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo pomena konceptualne različnosti, ker ni upoštevalo posebnega pomena te različnosti glede na zvočno in figurativno različnost, in naj je ne bi presodilo, kakor bi moralo, saj ima v besedi „Yorma's“„s“, pred katerim stoji opuščaj, poseben, lasten pomen, ki je posebej poudarjen.
   Poleg tega naj bi Splošno sodišče z navedbo, da je glede na te razmisleke odbor za pritožbe pravilno menil, da je v obravnavani zadevi besedni element prevladujoč, pravno nepravilno uporabilo člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94. Ta ugotovitev naj ne bi upoštevala, da je znak „Y“ barvno poudarjen in da leži na treh črtah, ki spominjajo na notno črtovje. Poleg tega naj ne bi bilo upoštevano, da je izbrana barva črke „Y“ veliko bolj izrazita in pusti več vtisa kot pa barva besede „Yorma's“. Splošno sodišče naj tudi ne bi upoštevalo, da je črka „Y“ zapisana z neko vrsto pisane pisave, medtem ko je besedni del „Yorma's“ zapisan z običajno tiskano pisavo.
   Splošno sodišče naj bi z ugotovitvijo, da nasprotna znamka Norma daje vidni vtis, storilo še eno napako in kršilo člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94. Jasno naj bi bilo, da ta znamka ne daje nobenega vidnega vtisa.
   Ugotovitev Splošnega sodišča, da bi se lahko bistveno vplivalo na celotni vtis znaka, prijavljenega za registracijo, naj bi tudi bila pravno nepravilna in naj bi kršila člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94.
   Splošno sodišče naj bi z zaključkom, da je zvočna razlika med prvima črkama „N“ in „Y“ besed „Norma“ in „Yorma's“ manj pomembna kot zvočna enakost črk „O“, „R“, „M“ in „A“, ki so jima skupne, ponovno napačno uporabilo pravo in kršilo člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94. Poleg tega se po mnenju Splošnega sodišča črka „Y“, ki je v ozadju prijavljene znamke, ne izgovarja. Poleg tega se naj tudi črka „s“, ki je za opuščajem, ne bi nujno izgovarjala. Četudi se izgovarja, pa to ne zadostuje, da bi se nevtralizirala zvočna podobnost, ki je posledica skupnega besednega dela „orma“.
   Zaradi različnih začetnic naj bi znamki dobili povsem nov zvok. Črka „Y“ iz besede „Yorma's“ naj bi tej besedi dala bolj mehak zvočni vtis, medtem ko naj bi črka „N“ iz besede „Norma“ tej besedi dala bolj trd in monoton zvočni vtis. Zaradi črke „S“, ki naj bi se – drugače, kakor meni Splošno sodišče – vedno izgovarjala, ker v okviru grafične zasnove ni predstavljena podrejeno, naj bi imela znamka „Yorma“ veliko bolj melodičen in v poudarku drugačen zvok.


title: Združeni zadevi T-445/11 in T-88/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. januarja 2013 – Charron Inox in Almet proti Svetu in Komisiji (Ničnostna tožba — Odškodninska tožba — Damping — Uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz nerjavnega jekla s poreklom iz Kitajske — Začasna protidampinška dajatev — Ustavitev postopka — Dokončna protidampinška dajatev — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. januarja 2013 – Charron Inox in Almet proti Svetu in Komisiji
   (Združeni zadevi T-445/11 in T-88/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Odškodninska tožba - Damping - Uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz nerjavnega jekla s poreklom iz Kitajske - Začasna protidampinška dajatev - Ustavitev postopka - Dokončna protidampinška dajatev - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba)
   2013/C 71/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Charron Inox (Marseille, Francija) in Almet (Satolas-et-Bonce, Francija) (zastopnik: P.-O. Koubi-Flotte, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem in A. Polcynom, odvetnikoma) (zadeva T-88/12) in Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in S. Thomas, zastopnika) (zadeva T-445/11)

      Intervenient v podporo Svetu kot toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in S. Thomas, zastopnika) (zadeva T-88/12)

      Predmet

   V zadevi T-445/11 predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 627/2011 z dne 27. junija 2011 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz nerjavnega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 169, str. 1) in podredno odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki naj bi jo tožeči stranki utrpeli zaradi takojšnjega začetka veljavnosti te uredbe, v zadevi T-88/12 pa predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1331/2011 z dne 14. decembra 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz nerjavnega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 336, str. 6) in podredno odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki naj bi jo tožeči stranki utrpeli zaradi dokončnega pobiranja začasnih protidampinških dajatev, naloženih s to uredbo.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-445/11 in T-88/12 se za namene sklepa združita.

               2.

               Odločanje o ugovorih nedopustnosti, podanih v zadevah T-445/11 in T-88/12 se pridrži za končno odločbo.

               3.

               Postopek v zadevi T-445/11 se ustavi.

               4.

               Tožba v zadevi T-88/12 se zavrne kot deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena.

               5.

               Družbi Charron Inox in Almet nosita vse stroške v zadevi T-445/11.

               6.

               Družbi Charron Inox in Almet poleg svojih stroškov nosita stroške Sveta Evropske unije v zadevi T-88/12.

               7.

               Evropska komisija nosi svoje stroške v zadevi T-88/12.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva T-56/17: Tožba, vložena 27. januarja 2017 – PO in drugi/ESZD

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/39

         Tožba, vložena 27. januarja 2017 – PO in drugi/ESZD
   (Zadeva T-56/17)
   (2017/C 112/55)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: PO, PP, PQ (zastopnika: N. de Montigny in J. N. Louis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi in razsodi,

                           —

                           sklep, objavljen 15. aprila 2016 o spremembah pravic in obveznosti uradnikov, začasnih in pogodbenih uslužbencev glede dodatka za šolanje (education allowances), in sicer: Rights and obligations of officials, temporary and contract agents: Education Allowances se razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost sklepa Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) z dne 15. aprila 2016 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), ker je bil sprejet v nasprotju s členom 1 priloge X h Kadrovskim predpisom in členom 110 navedenih predpisov ob neobstoju splošnih izvedbenih določb ESZD.
               Tožeče stranke se sklicujejo tudi na neobstoj obrazložitve zavrnitve njihove pritožbe zoper izpodbijani sklep.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na neobstoj vzpostavitve socialnega dialoga pred sprejetjem izpodbijanega sklepa, kar je v nasprotju s členom 27 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev pridobljenih pravic uradnikov in uslužbencev, ki so zaposleni več let in katerih otroci se tudi šolajo že več let. Ta kršitev naj bi bila posledica izpodbijanega sklepa, ker ta spreminja sistem, ki je bil vzpostavljen prej in na podlagi katerega je večina uradnikov in uslužbencev, ki so zahtevali dodatno povračilo, dosegla povračilo celotnih stroškov, ki so presegali zakonsko določen prag.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel predvidljivosti, legitimnih pričakovanj in pravne varnosti ter kršitev načela dobrega upravljanja, ki naj bi izhajali iz izpodbijanega sklepa, zlasti ker ta določa le prehodni ukrep v enem letu in ker naj bi bila tako sprejeta nova pravila o povračilu naložena uradnikom in uslužbencem, ki so zaposleni ob njihovem sprejetju.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na neobstoj tehtanja interesov in spoštovanja načela sorazmernosti, ki izhaja iz izpodbijanega sklepa, ki sledi edinemu cilju zmanjšanja finančnih posledic, ki izhajajo iz dodatnega povračila stroškov za šolanje, medtem ko bi ESZD lahko sprejela druge ukrepe za dosego tega cilja, ne da bi kršila pravice svojega osebja. Tožena stranka naj bi tako sprejela rešitev, ki je najbolj škodljiva za njene uradnike in uslužbence.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela prepovedi diskriminacije, ker naj bi bila z izpodbijanim sklepom uvedena diskriminacija z določitvijo načela povračila, ki se izvede na podlagi enakih osnov za uradnike in uslužbence, ki so zaposleni pri različnih delegacijah, in torej enako obravnavanje različnih položajev.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do družinskega življenja in pravice do šolanja, ki naj bi jo storila ESZD, ker naj bi sprejetje izpodbijanega sklepa zavezalo tožeče stranke k izbiri med poklicnim življenjem in navedenimi temeljnimi pravicami.


title: Zadeva T-29/05: Tožba DELTAFINA Spa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 20. januarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/41

         Tožba DELTAFINA Spa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 20. januarja 2005
   (Zadeva T-29/05)
   (2005/C 82/73)
   Jezik postopka: italijanščina
   DELTAFINA Spa, s sedežem v Orvietu (TR), ki jo zastopajo Roberto A. Jacchia, Antonella Terranova, Irene Picciano in Fabio Ferraro, avvocati, je dne 20. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1)

               razglasi za nično izpodbijano odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 20.10.2004,

               2)

               podredno, izpodbijano odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 20.10.2004 razveljavi v delu, v katerem je določen znesek globe, ki je bila naložena DELTAFINI, in jo ustrezno zmanjša.

               3)

               naloži Komisiji plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Odločba, ki je predmet tega spora, je ista kot v zadevi T-24/04 Standard Commercial in drugi proti Komisiji (1). Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v navedeni zadevi.
   Tožeča stranka toženi stranki očita zlasti:

               —

               ugotovitev, da je sodelovala, celo kot vodilno podjetje, v kartelu na relevantnem trgu, na katerem sama ni bila prisotna,

               —

               ni opredelila navedenega relevantnega trga,

               —

               nanjo naslovila izjavo o nasprotovanju, pri čemer ni navedla konsistentnih razlogov zanjo;

               —

               ni spoštovala načela zadostne obrazložitve aktov v zvezi z dokazom o vsaj posredni ali potencialni škodi za trgovino,

               —

               da je napačno ocenila trajanje in težo kršitve in olajševalnih in oteževalnih okoliščin,

               —

               da je napačno ocenila vlogo tožeče stranke in bi morala posledično zmanjšati naloženo globo.

         Tožeča stranka navaja tudi neupoštevanje zgornjih meja za globe, objektivnih elementov glede gospodarskega in socialnega konteksta, ki pomenijo relevantne okoliščine pri določitvi globe.
   Končno, tožeča stranka navaja še kršitev načela enakega obravnavanja, prepoved retroaktivnosti sankcij in varstvo legitimnih pričakovanj ter zlorabo pooblastil, ker se je Komisija oddaljila od svoje lastne prakse sankcioniranja, in sicer da subjektom, ki spodbujajo ali omogočajo omejevalna ravnanja ali so zunanji konkurenti kartelu, naloži le nominalne sankcije, v nasprotju z namerami, ki jih je sam izrazila, da se bo od njih oddaljila samo v prihodnosti.

      (1)  Še neobjavljeno v UL EU.


title: Zadeva C-561/07: Tožba, vložena 18. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/21

         Tožba, vložena 18. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-561/07)
   (2008/C 64/32)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Enegren in L. Pignataro, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem ko je ohranila v veljavi določbe člena 47(5) in (6) zakona št. 428 z dne 29.decembra 1990 v primeru težav podjetja, v skladu s točko c petega odstavka člena 2 zakona št. 675 z dne 12. avgusta 1977, tako da se pravice zaposlenih, določene v členih 3 in 4 Direktive 2001/23/ES ne ohranijo v primeru prenosov podjetij, v katerih je bil ugotovljen „težek položaj“, ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da določbe zakona št. 428/1990 (člen 47(5) in (6)) kršijo Direktivo 2001/23/ES (1) z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov, ker delavci podjetja, sprejeti v sistem izrednega dopolnilnega sklada, prenešeni na pridobitelja, izgubijo pravice, ki so zanje določene s členom 2112 civilnega zakonika, razen morebitnih jamstev, ki so zanje določene s sindikalnim sporazumom („najugodnejše obravnavanje“ določeno v členu 47(5)).
   To pomeni, da delavci podjetja, ki je bilo zaradi težkega položaja sprejeto v sistem dopolnilnega sklada (CIGS), v primeru prenosa podjetja ne dobijo jamstev, določenih v členu 3 in 4 Direktive.
   Člen 47(6) določa, da imajo delavci, ki se ne zaposlijo pri pridobitelju, najemniku ali novem delodajalcu, prednost pri zaposlovanju, ki se opravi najkasneje v enem letu od datuma prenosa, ali v daljšem obdobju, ki je določeno s kolektivnimi pogodbami. Člen 2112 civilnega zakonika se ne uporabi za tiste zaposlene, ki jih je zaposlil pridobitelj, najemnik ali novi delodajalec po prenosu podjetja.
   Italijanska vlada ni izpodbijala ugotovitev Komisije, na podlagi katerih delavci v podjetju, ki je sprejeto v sistem CIGS za težek položaj, v primeru prenosa podjetja, ne prejmejo jamstev določenih v členu 3 in 4 Direktive. Vendar pa je ta vlada trdila, da bi se v tej zadevi uporabil člen 5(3) Direktive.
   Komisija je v pritožbi navedla, da določba v primeru prenosa podjetja, ko je prenosnik v zelo težkem ekonomskem položaju, dopušča spremembo delovnih pogojev delavcev, da se ohrani zaposlitvene možnosti z zagotavljanjem preživetja podjetja, obratov ali delov podjetij ali obratov. Vendar ta določba daje državam članicam le pravico, da prenosniku in zastopnikom delavcev omogočijo, da odobrijo spremembo delovnih pogojev v nekaterih okoliščinah in da ne izključijo, tako kot člen 47(5) in (6) zakona št. 428/90, uporabe členov 3 in 4 Direktive.

      (1)  UL L 82, str. 16.


title: Zadeva T-364/16: Tožba, vložena 7. julija 2016 – ArcelorMittal Tubular Products Ostrava in drugi/Komisija

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/51

         Tožba, vložena 7. julija 2016 – ArcelorMittal Tubular Products Ostrava in drugi/Komisija
   (Zadeva T-364/16)
   (2016/C 305/69)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Ostrava-Kunčice, Češka republika) in 12 drugih tožečih strank (zastopnika: G. Berrisch, odvetnik, in B. Byrne, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi za ničen sklep Evropske komisije, sprejet 6. junija 2016 ali pred tem, s katerim se družba Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd izbriše iz seznama družb, vpisanih pod dodatno oznako TARIC A950, in se vpiše pod dodatno oznako TARIC C129 za vse oznake TARIC, navedene v členu 1(1) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2272 z dne 7. decembra 2015 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (UL 2015 L 322, str. 21), s čimer se stopnja protidampinške dajatve, ki se uporabi za uvoz brezšivnih cevi, ki jih proizvaja družba Hubei, zniža na 0 %.

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo zgolj en tožbeni razlog, s katerim trdijo, da je izpodbijani sklep brez pravne podlage in da torej krši člen 1(2) in Prilogo k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2015/2272.
   Evropska komisija je izpodbijani sklep oprla na sodbo Sodišča ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. in drugi/Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd ter Svet Evropske unije/Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (Združeni zadevi C--186/14 P in C--193/14 P, EU:C:2016:209), s katero je Sodišče potrdilo sodbo Splošnega sodišča Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Svet Evropske unije (T-528/09, EU:T:2014:35), s katero je Splošno sodišče razglasilo za nično Uredbo Sveta (ES) št. 926/2009 o uvedbi protidampinške dajatve na nekatere brezšivne cevi s poreklom iz Ljudske republike Kitajske v delu, v katerim je ta nalagala protidampinško dajatev za proizvode družbe Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd. Tožeče stranke menijo, da je Evropska komisija razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 926/2009 napačno razširila na Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/2272, saj ta ni bila predmet sodnih sporov. Evropska komisija bi zato lahko izpodbijani sklep sprejela šele po razveljavitvi Uredbe (EU) 2015/2272.


title: Zadeva F-156/12: Tožba, vložena 20. decembra 2012 – ZZ proti Odboru regij

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/31

         Tožba, vložena 20. decembra 2012 – ZZ proti Odboru regij
   (Zadeva F-156/12)
   2013/C 71/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Odbor regij Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je zavrnjena dodelitev odškodnine zaradi krivdnega ravnanja Odbora regij Evropske unije in predlog za plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 17. februarja 2012, s katero je bil zavrnjen njen zahtevek z dne 19. oktobra 2011 za plačilo odškodnine zaradi krivdnega ravnanja Odbora regij naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi naj se odločba Odbora regij z dne 10. septembra 2012, ki je bila istega dne vročena po elektronski pošti in 12. septembra 2012 priporočeno s povratnico, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke, razglasi za nično;

               —

               Odboru regij naj se naloži plačilo nadomestila 354 000 EUR kot odškodnino za premoženjsko škodo, pri čemer je ta znesek določen začasno, in 100 000 EUR kot odškodnino za nepremoženjsko škodo, pri čemer je ta znesek določen ex aequo et bono;

               —

               Odboru regij naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva C-469/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 4. novembra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 4. novembra 2004
   (Zadeva C-469/04)
   (2004/C 314/19)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Georgios Zavvos in Arnaud Bordes, člana pravne službe Komisije, je dne 4. novembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2002/60/ES z dne 27. junija 2002 o določitvi posebnih ukrepov za nadzor nad afriško prašičjo kugo in o spremembi Direktive 92/119/EGS v zvezi z nalezljivo ohromelostjo prašičev in afriško prašičjo kugo (1), oziroma s tem, da o sprejetju navedenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 30. junija 2003.

      (1)  UL L 192, 20.7.2002, str. 27.


title: Zadeva F-20/15: Tožba, vložena 3. februarja 2015 – ZZ/Komisija

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/41

         Tožba, vložena 3. februarja 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-20/15)
   (2015/C 127/57)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa, da se tožeča stranka ne vpiše na seznam uradnikov, predlaganih za napredovanje v AD13 v napredovalnem obdobju 2014.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se nezakonitost sklepa Komisije z dne 16. decembra 2013 o splošnih izvedbenih določbah člena 45 in naslednjih Obvestila Komisiji z dne 18. decembra 2013 o spremembi pravil glede kabinetov članov Komisije in predstavnikov za stike z javnostjo;

               —

               razglasi ničnost poznejše odločbe organa, pristojnega za imenovanje, vročena 24. junija 2014, da se tožeča stranka ne vpiše na seznam uradnikov, predlaganih za napredovanje v AD 13 v napredovalnem letnem obdobju 2014 na podlagi člena 45 Kadrovskih predpisov, v delu, v katerem se v tej odločbi ne šteje, da tožeča stranka nima posebne odgovornosti, na podlagi katere bi bila lahko uvrščena v skupino „vodja enote ali enakovredno“ ali „svetovalec ali enakovredno“ z izenačitvijo z uvrstitvijo uradnikov, ki so napoteni v kabinete v skladu z Obvestilom Komisije z dne 18. decembra 2013;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-267/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 17. maja 2017 – Rhenus Veniro GmbH & Co. KG/Kreis Heinsberg

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 17. maja 2017 – Rhenus Veniro GmbH & Co. KG/Kreis Heinsberg
   (Zadeva C-267/17)
   (2017/C 269/04)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Kreis Heinsberg

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 5(2) Uredbe (ES) št. 1370/2007 (1) uporablja za neposredno sklepanje pogodb o izvajanju javne službe v skladu s členom 2(i) uredbe, ki niso v smislu člena 5(1), drugi stavek, uredbe oblikovane kot koncesije za storitve v smislu direktiv 2004/17/ES ali 2004/18/ES?
               V primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje 1:

               2.

               Ali člena 2(b) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1370/2007 glede na uporabo besede „ali“ določata izključno pristojnost bodisi posameznega javnega organa bodisi skupine javnih organov, ali pa je lahko v skladu s tema določbama posamezen javni organ tudi član skupine javnih organov in na skupino prenese posamezne naloge, hkrati pa v ohrani pristojnost za posredovanje v javni potniški prevoz v skladu s členom 2(b) in lastnost pristojnega lokalnega organa v smislu člena 5(2) navedene uredbe?

               3.

               Ali člen 5(2), drugi stavek, točka (e), Uredbe (ES) št. 1370/2007 z zahtevo, da notranji izvajalec sam izvaja prevladujoči del storitve javnega potniškega prevoza, izključuje, da bi notranji izvajalec ta prevladujoči del storitve izvajal prek odvisne družbe v njegovi stoodstotni lasti?

               4.

               Kdaj morajo biti izpolnjene zahteve za neposredno sklenitev pogodbe iz člena 5(2) Uredbe (ES) št. 1370/2007, že ob objavi namere neposredne sklenitve pogodbe v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 1370/2007 ali pa šele ob sami neposredni sklenitvi pogodbe?

      (1)  Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/7 (UL 2007, L 315, str. 1).


title: Združeni zadevi C-490/15 P in C-505/15 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. septembra 2016 – Ori Martin SA C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P)/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Globe — Izračun zneska glob — Uredba (ES) št. 1/2003 — Člen 23(2) — Domneva dejanskega izvajanja odločilnega vpliva matične družbe nad hčerinsko družbo — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Načelo prepovedi retroaktivnosti — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 47 — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva v razumnem roku — Listina o temeljnih pravicah — Člen 41 — Pravica do obravnavanja zadev v razumnem času)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/23

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. septembra 2016 – Ori Martin SA C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P)/Evropska komisija
   (Združeni zadevi C-490/15 P in C-505/15 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Globe - Izračun zneska glob - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 23(2) - Domneva dejanskega izvajanja odločilnega vpliva matične družbe nad hčerinsko družbo - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Načelo prepovedi retroaktivnosti - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva v razumnem roku - Listina o temeljnih pravicah - Člen 41 - Pravica do obravnavanja zadev v razumnem času))
   (2016/C 419/30)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnice: Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P) (zastopnika: G. Belotti in P. Ziotti, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: V. Bottka, G. Conte in P. Rossi, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožbi v zadevah C-490/15 P in C-505/15 P se zavrneta.

               2.

               Ori Martin SA nosi lastne stroške v zadevi C-490/15 P.

               3.

               Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) nosi stroške v zadevi C-505/15 P.

      (1)  UL C 406, 7.12.2015.


title: Zadeva T-356/07: Tožba, vložena 19. septembra 2007 – Pfizer proti UUNT – Isdin (ISDIN 14-8.000)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/64

         Tožba, vložena 19. septembra 2007 – Pfizer proti UUNT – Isdin (ISDIN 14-8.000)
   (Zadeva T-356/07)
   (2007/C 269/117)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Pfizer Ltd (Sandwich, Združeno Kraljestvo) (zastopniki: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, odvetniki, in M. Hawkins, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Isdin, SA (Barcelona, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. junija 2007 v zadevi R 565/2006-1; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Beseda znamka „ISDIN 14-8.000“ za proizvode med drugim iz razreda 5 – znamka Skupnosti št. 1 243 633.

      Imetnik znamke Skupnosti: Isdin, SA.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Prijavitelj.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Nacionalna besedna znamka „ISTIN“ za proizvode iz razreda 5.

      Odločba oddelka za izbris: Razglasitev delne ničnosti znamke Skupnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris o ugotovitvi ničnosti znamke Skupnosti.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev pravice tožeče stranke, da se jo zasliši v skladu s členom 73 Uredbe Sveta št. 40/94 in kršitev člena 52 v povezavi s členom 8(1)(b) te uredbe.


title: Zadeva C-283/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundeskommunikationssenat – Avstrija) – Sky Österreich GmbH proti Österreichischer Rundfunk (Direktiva 2010/13/EU — Opravljanje avdiovizualnih medijskih storitev — Člen 15(6) — Veljavnost — Dogodki velikega javnega interesa, ki so predmet ekskluzivne pravice do razširjanja televizijskih programov — Pravica izdajateljev televizijskih programov do dostopa do takih dogodkov za kratko poročanje — Omejitev morebitnega finančnega nadomestila imetnika ekskluzivne pravice na dodatne stroške, ki so nastali zaradi zagotovitve tega dostopa — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člena 16 in 17 — Sorazmernost)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundeskommunikationssenat – Avstrija) – Sky Österreich GmbH proti Österreichischer Rundfunk
   (Zadeva C-283/11) (1)

   (Direktiva 2010/13/EU - Opravljanje avdiovizualnih medijskih storitev - Člen 15(6) - Veljavnost - Dogodki velikega javnega interesa, ki so predmet ekskluzivne pravice do razširjanja televizijskih programov - Pravica izdajateljev televizijskih programov do dostopa do takih dogodkov za kratko poročanje - Omejitev morebitnega finančnega nadomestila imetnika ekskluzivne pravice na dodatne stroške, ki so nastali zaradi zagotovitve tega dostopa - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 16 in 17 - Sorazmernost)
   2013/C 71/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundeskommunikationssenat

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sky Österreich GmbH

      Tožena stranka: Österreichischer Rundfunk

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundeskommunikationssenat – Skladnost člena 15(6) Direktive 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2010 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (UL L 95, str. 1) s svobodo gospodarske pobude in lastninsko pravico, kot sta zagotovljeni s členoma 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 1 Dodatnega protokola k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin – Pravica katerega koli izdajatelja televizijskega programa, da ima za kratko poročanje dostop do dogodkov velikega javnega interesa, ki so predmet ekskluzivnega prenosa – Omejitev morebitnega finančnega nadomestila na dodatne stroške, nastale zaradi zagotovitve tega dostopa – Sorazmernost

      Izrek

   Pri preučitvi postavljenega vprašanja za predhodno odločanje se ni pokazal noben tak dejavnik, ki bi vplival na veljavnost člena 15(6) Direktive 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2010 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah).

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva C-270/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 17. maja 2013 – Iraklis Haralambidis proti Calogeru Casilliju

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 17. maja 2013 – Iraklis Haralambidis proti Calogeru Casilliju
   (Zadeva C-270/13)
   2013/C 207/51
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Iraklis Haralambidis

      Tožena stranka: Calogero Casilli

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ker v obravnavanem primeru [– imenovanje državljana druge države članice Evropske unije za predsednika pristaniškega organa, pravne osebe, ki jo je mogoče opredeliti kot subjekt javnega prava –] izključitev, določena v členu 45(4) PDEU, ni upoštevna, saj se nanaša na primere zaposlitve v javni upravi (ki v obravnavanem primeru ni podana) in je zaupano funkcijo predsednika pristaniškega organa – kljub temu – mogoče opredeliti kot „zaposlitev“ v širšem smislu, ali pridržek, da lahko to funkcijo opravljajo samo italijanski državljani, pomeni diskriminacijo na podlagi državljanstva, ki je z navedenim členom 45 PDEU prepovedana?

               2.

               Ali lahko funkcija predsednika italijanskega pristaniškega organa, ki jo opravlja državljan druge države članice Evropske unije – sicer – spada na področje pravice do ustanavljanja iz člena 49 PDEU in naslednjih, in če je tako, ali prepoved v notranjem pravu, da to funkcijo opravlja nekdo, ki ni italijanski državljan, pomeni diskriminacijo na podlagi državljanstva ali pa bi bilo to na podlagi člena 51 PDEU izključeno?

               3.

               Podredno, če se funkcija predsednika italijanskega pristaniškega organa, ki jo opravlja državljan druge države članice Evropske unije, lahko šteje za opravljanje „storitev“ v smislu Direktive 2006/123/ES (1), ali je izključitev uporabe te direktive za pristaniške storitve upoštevna za obravnavani primer, in če ni tako, ali prepoved opravljanja te funkcije v notranjem pravu pomeni diskriminacijo na podlagi državljanstva?

               4.

               Povsem podredno, ali se opravljanje funkcije predsednika italijanskega pristaniškega organa s strani državljana druge države članice Evropske unije, če se ugotovi, da ne spada na področje zgoraj navedenih določb, lahko – vseeno – na splošno v smislu člena 15 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah šteje za pravico državljana Skupnosti, ki mu je „v kateri koli državi članici zagotovljena svoboda dela, ustanavljanja in opravljanja storitev“, tudi če se ne upoštevajo posebne „področne“ določbe členov 45 PDEU in 49 PDEU ter naslednjih in Direktive 2006/123/ES o storitvah na notranjem trgu, in ali je zato prepoved opravljanja te funkcije v notranjem pravu v nasprotju s sicer splošno prepovedjo diskriminacije na podlagi državljanstva iz člena 21(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

      (1)  Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu, (UL L 376, str. 36).


title: Zadeva T-406/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2013 – ICF proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Svetovni trg aluminijevega fluorida — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP — Določitev cen in razdelitev trgov — Dokaz kršitve — Pravica do obrambe — Skladnost med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in izpodbijano odločbo — Globe — Smernice iz leta 2006 za izračun glob — Evro-sredozemski sporazum)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/61

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2013 – ICF proti Komisiji
   (Zadeva T-406/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Svetovni trg aluminijevega fluorida - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP - Določitev cen in razdelitev trgov - Dokaz kršitve - Pravica do obrambe - Skladnost med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in izpodbijano odločbo - Globe - Smernice iz leta 2006 za izračun glob - Evro-sredozemski sporazum)
   2013/C 225/136
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Industries Chimiques du Fluor (ICF) (Tunis, Tunizija) (zastopniki:sprva M. van der Woude in T. Hennen, nato P. Wytinck in D. Gillet, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, K. Mojzesowicz in N. von Lingen, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3043 z dne 25. junija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (COMP/39.180 – aluminijev fluorid), ki se nanaša na omejevalni sporazum na svetovnem trgu aluminijevega fluorida o določitvi cen in razdelitvi trgov na svetovni ravni, ter, podredno, predlog za znižanje zneska globe, ki je bila naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Industries chimiques du fluor nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva C-388/10 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 – Félix Muñoz Arraiza proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Členi 8(1)(b), 43(2) in 44(1) — Prijava besedne znamke Skupnosti RIOJAVINA — Ugovor imetnika prejšnje kolektivne figurativne znamke Skupnosti RIOJA — Zavrnitev registracije — Verjetnost zmede)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/10

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 – Félix Muñoz Arraiza proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja
   (Zadeva C-388/10 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Členi 8(1)(b), 43(2) in 44(1) - Prijava besedne znamke Skupnosti RIOJAVINA - Ugovor imetnika prejšnje kolektivne figurativne znamke Skupnosti RIOJA - Zavrnitev registracije - Verjetnost zmede)
   2011/C 252/19
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Félix Muñoz Arraiza (zastopnika: J. Grimau Muñoz in J. Villamor Muguerza, odvetnika)

      Toženi stranki: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (zastopnik: J. Martínez De Torre, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. junija 2010 v zadevi Muñoz Arraiza proti UUNT – Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (RIOJAVINA) (T-138/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, ki je bila vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. januarja (zadeva R 721/2008-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja in Félixom Muñozom Arraizo

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               F. Muñozu Arraizi se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva T-106/08: Tožba, vložena 27. februarja 2008 – CPEM proti Komisiji

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/39

         Tožba, vložena 27. februarja 2008 – CPEM proti Komisiji
   (Zadeva T-106/08)
   (2008/C 107/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Francija) (zastopnik: C. Bonnefoi, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti opomina dolžniku;

               —

               priznanje pravice do odškodnine za javni napad na ugled organizacije, ki deluje v okviru naloge v javnem interesu (ocenjena na 100 000 eurov);

               —

               povrnitev stroškov odvetnika in pravne pomoči, ki so bili potrebni in za katere se lahko predložijo dokazila.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo zahteva, da se razglasi ničnost odločbe Komisije, ki jo vsebuje opomin dolžniku št. 3 240 912 189 z dne 17. decembra 2007, v zvezi z Odločbo Komisije št. C(2007)4645 z dne 4. oktobra 2007, s katero je bila na podlagi Poročila OLAF ukinjena pomoč, ki jo je Evropski socialni sklad dodelil za financiranje v obliki splošne finančne pomoči pilotnemu projektu, ki ga je izvajala tožeča stranka (1) in za katero je tožeča stranka v okviru zadeve T-444/07, CPME proti Komisiji, zahtevala, da se razglasi za nično (2).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da naj bi Komisija napačno uporabila pravo in prekoračila pooblastila, ker izpodbijanega opomina dolžniku ni naslovila na dejanskega dolžnika. S sklicevanjem na kršitev člena 135 finančne uredbe št. 1605/2002 (3), navaja, da bi opomin dolžniku moral biti naslovljen na subjekt, ki je bil odgovoren za finance v okviru zadevnega projekta in ki naj bi dejansko prejel pomoč Evropskega socialnega sklada.
   Tožeča stranka poleg tega navaja, da dejstvo, da je bil nanjo naslovljen opomin dolžniku, škodi njenemu ugledu in verodostojnosti pri njenih finančnih partnerjih, glede na to da izvaja nalogo javnega interesa.

      (1)  Odločba Komisije št. C (1999) 2645 z dne 17. avgusta 1999, kakor je bila spremenjena z odločbo št. C (2001) 2144 z dne 18. septembra 2001.

      (2)  UL 2008, C 37, str. 29.

      (3)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).


title: Zadeva T-41/14: Tožba, vložena 15. januarja 2014 – Argo Development and Manufacturing proti UUNT – Clapbanner (Advertising articles)

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/22

         Tožba, vložena 15. januarja 2014 – Argo Development and Manufacturing proti UUNT – Clapbanner (Advertising articles)
   (Zadeva T-41/14)
   2014/C 129/28
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Argo Development and Manufacturing Ltd (Ra'anana, Izrael) (zastopnik: B. Brisset, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Clapbanner Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. oktobra 2013 v zadevi R 981/2012-3;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model za izdelek „advertising articles“ – prijava registracije št. 1684325-0001

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: model ne izpolnjuje pogoja novosti (člen 5 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002) in pogoja individualne narave (člen 6 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002)

      Odločba oddelka za izbris: razglasitev ničnosti izpodbijanega modela Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 4, 5 in 6 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002


title: Zadeva C-262/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 1. junija 2015 – GD European Land Systems – Steyr GmbH

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 1. junija 2015 – GD European Land Systems – Steyr GmbH
   (Zadeva C-262/15)
   (2015/C 294/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revidentka: GD European Land Systems – Steyr GmbH

      Nasprotna stranka v postopku z revizijo: Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se izjema v opombi 1, točka (c), poglavja 93 kombinirane nomenklature (drugi del Priloge I k Uredbi [EGS] št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (1), kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije [EU] št. 1001/2013 z dne 4. oktobra 2013 (2), z naslovom „oklepna bojna vozila (tar. št. 8710)“ nanaša tudi na „njihove dele“?

               2.

               Ali je treba opombo 3 oddelka XVII kombinirane nomenklature razlagati tako, da se „oborožitvena postaja (tankovska kupola)“, ki se lahko namesti na oklepna bojna vozila, „premična morska plovila“ ali tudi na statične objekte, kot del oklepnega bojnega vozila uvršča pod tarifno številko 8710, ker je to oborožitveno postajo uvozil proizvajalec oklepnih bojnih vozil za namene proizvodnje ali sestavljanja oklepnih bojnih vozil in se dejansko tudi uporablja za ta namen?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.

      (2)  UL L 290, str. 1.


title: Zadeva T-599/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Souruh/Svet

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Souruh/Svet
   (Zadeva T-599/14) (1)

   (2015/C 381/80)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva T-277/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2006 — Vitakraft-Werke Wührmann proti UUNT — Johnson's Veterinary Products (VITACOAT) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti VITACOAT — Prejšnje besedne nacionalne znamke VITAKRAFT — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2006 — Vitakraft-Werke Wührmann proti UUNT — Johnson's Veterinary Products (VITACOAT)
   (Zadeva T-277/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti VITACOAT - Prejšnje besedne nacionalne znamke VITAKRAFT - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 224/82)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG (Bremen, Nemčija) (zastopnik: U. Sander, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Novais Gonçalves, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Johnson's Veterinary Products Ltd (Sutton Coldfield, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Edenborough, barrister)
   Predmet zadeve
   Tožba na razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. aprila 2004 (zadeva R 560/2003 1) o postopku z ugovorom med Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG in Johnson's Veterinary Products Ltd
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) ter stroške intervenienta, ki jih je priglasil pred Sodiščem prve stopnje.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva T-258/14: Tožba, vložena 24. aprila 2014 – Luksemburg proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/20

         Tožba, vložena 24. aprila 2014 – Luksemburg proti Komisiji
   (Zadeva T-258/14)
   2014/C 223/24
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopniki: L. Delvaux, zastopnik, skupaj z P.-E. Partsch, A. Steichen, D. Waelbroeck, odvetniki, in D. Slater, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               odločbo Komisije z dne 24. marca 2014, s katero Luksemburgu nalaga, naj predloži podatke o praksi vnaprejšnji odločb na področju davkov;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2014)1986 final, s katero je ta tožeči stranki na podlagi člena 10(3) Uredbe št. 659/1999 (1), naložila, naj predloži popoln seznam vnaprejšnjih odločb, sprejetih leta 2010, 2011 in 2012 z luksemburškimi podjetji, ki so del skupine ali zakonite strukture, ki vključuje eno ali več podjetij s sedežem zunaj Velikega vojvodstva Luksemburg.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi razlog: kršitev člena 10 Uredbe št. 659/1999 in pravice do obrambe v delu, v katerem Komisija ni imela nobenih potrebnih podatkov za upravičitev zahtev za podatke, vsebovanih v odredbi, kljub temu, da naj bi bila njena preiskovalna pooblastila predmet predhodne pridobitve zadostnih dejanskih in objektivnih podatkov, takih, ki bi lahko sprožili utemeljen sum glede obstoja kršitve. Tožeča stranka trdi, da je Komisija tako podala resnično „predhodno zahtevo za podatke“, ki ni v skladu s pravico do obrambe.

               2.

               Drugi razlog: kršitev načela sorazmernosti v delu, v katerem i) ni zveze med podatki, ki jih že ima Komisija in naravo ter obsegom podatkov, ki jih zahteva od tožeče stranke in ii) odredba o predložitvi podatkov presega meje tistega, kar naj bi bilo primerno in nujno za uresničitev ciljev, ki jim sledi Komisija.

               3.

               Tretji razlog: kršitev obveznosti zadostne obrazložitve, saj naj Komisija ne bi navedla razlogov, ki bi upravičili izpodbijano odredbo niti jasno navedla domnev, ki jih namerava preveriti.

               4.

               Četrti razlog: kršitev členov 4 in 5 PEU in nespoštovanje pristojnosti držav članic na področju neposrednega obdavčenja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-221/14 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. februarja 2015 – H/Sodišče Evropske unije (Pritožba — Prejemki članov Sodišča Evropske unije — Nekdanji član Sodišča za uslužbence — Vloga za vključitev v skupni sistem zdravstvenega zavarovanja (SSZZ) — Sklep — Zavrnitev — Pravna sredstva — Zamuda — Nedopustnost)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/23

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. februarja 2015 – H/Sodišče Evropske unije
   (Zadeva C-221/14 P) (1)

   ((Pritožba - Prejemki članov Sodišča Evropske unije - Nekdanji član Sodišča za uslužbence - Vloga za vključitev v skupni sistem zdravstvenega zavarovanja (SSZZ) - Sklep - Zavrnitev - Pravna sredstva - Zamuda - Nedopustnost))
   (2015/C 138/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: H (zastopnik: S. Sagias, dikigoros)

      Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije (zastopnik: A.V. Placco, agent)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               H se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva C-327/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture proti Soa Nazionale Costruttori – Organismo di Attestazione Spa (Členi 101 PDEU, 102 PDEU in 106 PDEU — Javna podjetja in podjetja, ki jim države članice odobrijo posebne ali izključne pravice — Podjetja, pooblaščena za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena — Pojmi — Subjekti, zadolženi za preverjanje, ali podjetja, ki izvajajo javna naročila gradenj, izpolnjujejo zakonsko zahtevane pogoje za izdajanje certifikatov o izpolnjevanju teh pogojev — Člen 49 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Omejitev — Upravičenost — Varstvo prejemnikov storitev — Kakovost storitev certificiranja)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/15

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture proti Soa Nazionale Costruttori – Organismo di Attestazione Spa
   (Zadeva C-327/12) (1)

   (Členi 101 PDEU, 102 PDEU in 106 PDEU - Javna podjetja in podjetja, ki jim države članice odobrijo posebne ali izključne pravice - Podjetja, pooblaščena za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena - Pojmi - Subjekti, zadolženi za preverjanje, ali podjetja, ki izvajajo javna naročila gradenj, izpolnjujejo zakonsko zahtevane pogoje za izdajanje certifikatov o izpolnjevanju teh pogojev - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Omejitev - Upravičenost - Varstvo prejemnikov storitev - Kakovost storitev certificiranja)
   2014/C 52/24
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Tožena stranka: Soa Nazionale Costruttori - Organismo di Attestazione Spa

      Ob udeležbi: Associazione nazionale Società Organismi di Attestazione (Unionsoa), SOA CQOP SpA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga členov 101, 102 in 106 PDEU – Pojma „javna podjetja ali podjetja, katerim so [države članice] odobrile posebne ali izključne pravice“ in „podjetja, pooblaščena za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena“ – Organi, pooblaščeni za preverjanje in potrjevanje, ali podjetja, ki izvršujejo javna naročila, spoštujejo zakonske zahteve – Nacionalna ureditev, ki za te organe določa minimalne tarife

      Izrek

   Člene 101 PDEU, 102 PDEU in 106 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je ureditev v postopku v glavni stvari, ki družbam za izdajanje certifikatov (Società Organismi di Attestazione) nalaga uporabo sistema minimalnih tarif za storitve certificiranja, ki jih ponujajo podjetjem, ki želijo sodelovati v postopkih oddaje javnih naročil gradenj.
   Taka nacionalna ureditev pomeni omejitev svobode ustanavljanja v smislu člena 49 PDEU, vendar se z njo zagotavlja doseganje cilja varstva uporabnikov navedenih storitev. Za presojo, ali ta nacionalna ureditev ne presega tistega, kar je potrebno za dosego tega cilja, pri kateri je treba upoštevati zlasti način izračuna minimalnih tarif, med drugim glede na število kategorij gradenj, za katere se izdaja certifikat, je pristojno predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012.


title: Zadeva C-523/08: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. februarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/71/ES — Posebni postopek za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja — Neprenos v predpisanem roku)

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/3

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. februarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-523/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/71/ES - Posebni postopek za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja - Neprenos v predpisanem roku)
   2010/C 80/05
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Condou-Durande in M.-A. Rabanal Suárez, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: B. Plaza Cruz, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2005/71/ES z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja (UL L 289, str. 15), v predpisanem roku.

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija, s tem da ni v razumnem roku sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2005/71/ES z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Španiji nase naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 24.1.2009.


title: Zadeva C-396/06: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 11. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Eivind F. Kramme proti SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/37

         Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 11. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Eivind F. Kramme proti SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S
   (Zadeva C-396/06) (1)

   (2008/C 209/58)

      Jezik postopka: danščina

   Predsednik četrtega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.