title: Zadeva T-317/19: Tožba, vložena 23. maja 2019 – AMVAC Netherlands/Komisija

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/50

      Tožba, vložena 23. maja 2019 – AMVAC Netherlands/Komisija
      (Zadeva T-317/19)
      (2019/C 263/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AMVAC Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: C. Mereu, M. Grunchard in S. Englebert, lawyers)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2019/344 z dne 28. februarja 2019 (1) razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog je, da je bila izpodbijana uredba sprejeta na podlagi očitne napake pri presoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog je, da izpodbijana uredba izhaja iz postopka, v katerem ni bila spoštovana pravica tožeče stranke do obrambe.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog je, da je bila izpodbijana uredba sprejeta s kršitvijo načela pravne varnosti.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog je, da je bila izpodbijana uredba sprejeta s kršitvijo načela sorazmernosti.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog je, da je bila izpodbijana uredba sprejeta s kršitvijo previdnostnega načela.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/344 z dne 28. februarja 2019 o neobnovitvi odobritve aktivne snovi etoprofos v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Priloge k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011 (UL 2019 L 62, str. 7).


title: Zadeva C-221/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Gdańsku (Poljska) 11. marca 2019 – kazenski postopek proti AV

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Gdańsku (Poljska) 11. marca 2019 – kazenski postopek proti AV
      (Zadeva C-221/19)
      (2019/C 280/22)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Gdańsku

         Stranka v postopku v glavni stvari

      AV

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(3) Okvirnega sklepa Sveta 2008/675/PNZ (1) z dne 24. julija 2008 o upoštevanju obsodb med državami članicami Evropske unije v novem kazenskem postopku, ki določa, da se z upoštevanjem prejšnjih obsodb, izrečenih v drugih državah članicah, kot določa odstavek 1, ne posega v prejšnje obsodbe ali kakršne koli odločitve, povezane z njihovim izvrševanjem v državi, v kateri poteka nov postopek, niti se jih ne razveljavlja ali revidira, razlagati tako, da se za poseganje v smislu te določbe šteje ne le to, da se s sodbo, s katero se izreče enotna kazen, upošteva kazen, izrečena s sodbo, sprejeto v državi članici Evropske unije, temveč tudi to, da se s to sodbo taka kazen, ki je bila prevzeta v izvršitev v drugi državi članici Evropske unije, skupaj s sodbo, ki je bila izdana v tej državi, upošteva v okviru sodbe, s katero se izreče enotna kazen?

                  2.

                  Ali je glede na določbe Okvirnega sklepa Sveta 2008/909/PNZ (2) z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji, ki se nanašajo na načela postopka eksekvature, opredeljena v členu 8, od (2) do (4), in členu 19(1) in (2), ki določa da amnestijo ali pomilostitev lahko podeli država izdajateljica in tudi država izvršiteljica (odstavek 1) in da lahko samo država izdajateljica odloča o zahtevah za ponovni pregled sodbe, s katero je bila izrečena kazenska sankcija, ki naj bi se izvršila na podlagi tega okvirnega sklepa (odstavek 2), ter členu 17(1), [prvi] stavek, ki določa, da izvrševanje kazenske sankcije ureja pravo države izvršiteljice, mogoče sprejeti sodbo, s katero se izreče enotna kazen, s katero bi se kazni, izrečene s sodbo, sprejeto v državi članici Evropske unije, ki je bila prevzeta v izvršitev v drugi državi članici Evropske unije, skupaj s sodbo, ki je bila izdana v tej državi, upoštevale v okviru sodbe, s katero se izreče enotna kazen?

         (1)  UL 2008, L 220, str. 32.

         (2)  UL 2008, L 327, str. 27.


title: Zadeva T-542/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija (Arbitražna klavzula — Posojilna pogodba „Port of Tartous“ št. 22057 — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija
      (Zadeva T-542/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Posojilna pogodba „Port of Tartous“ št. 22057 - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
      (2019/C 280/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: sprva P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones in J. Shirran, nato F. Oxangoiti Briones, J. Klein in J. Shirran, agenti, skupaj z D. Artsom, odvetnikom, in T. Cusworthom, solicitor)

         Tožena stranka: Sirska arabska republika

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Sirski arabski republiki naloži plačilo zneskov, dolgovanih v zvezi s posojilno pogodbo „Port of Tartous“ št. 22057, skupaj z zamudnimi obrestmi.

         Izrek

                  1.

                     Sirska arabska republika mora Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska investicijska banka (EIB), vrniti znesek 20 609 429,45 EUR.

                  2.

                     K temu znesku se prištejejo zamudne obresti, izračunane na podlagi metode iz člena 3(2) posojilne pogodbe „Port of Tartous“ št. 22057, ki je bila med EIB in Sirsko arabsko republiko sklenjena 22. maja 2003 ter spremenjena 17. maja 2006, 21. maja 2007 in 10. julija 2008, od glavnice in od pogodbenih obresti od 9. avgusta 2017 dalje do dne plačila.

                  3.

                     V preostalem delu se tožba zavrne.

                  4.

                     Sirski arabski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva T-543/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija (Arbitražna klavzula — Posojilna pogodba „Syrian Healthcare“ št. 21595 — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija
      (Zadeva T-543/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Posojilna pogodba „Syrian Healthcare“ št. 21595 - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
      (2019/C 280/50)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: sprva P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones in J. Shirran, nato F. Oxangoiti Briones, J. Klein in J. Shirran, agenti, skupaj z D. Artsom, odvetnikom, in T. Cusworthom, solicitor)

         Tožena stranka: Sirska arabska republika

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Sirski arabski republiki naloži plačilo zneskov, dolgovanih v zvezi s posojilno pogodbo „Syrian Healthcare“ št. 21595, skupaj z zamudnimi obrestmi.

         Izrek

                  1.

                     Sirska arabska republika mora Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska investicijska banka (EIB), vrniti zneska 62 646 209,04 EUR in 3 582 381,15 ameriških dolarjev (USD).

                  2.

                     K tema zneskoma se prištejejo zamudne obresti, izračunane na podlagi metode iz člena 3(2) posojilne pogodbe „Syrian Healthcare“ št. 21595, ki je bila med EIB in Sirsko arabsko republiko sklenjena 15. junija 2002 in je bila spremenjena 17. oktobra 2007 in 29. novembra 2007, od glavnice in od pogodbenih obresti od 9. avgusta 2017 dalje do dne plačila.

                  3.

                     V preostalem delu se tožba zavrne.

                  4.

                     Sirski arabski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva T-588/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija (Arbitražna klavzula — Posojilna pogodba „Euphrates Drainage and Irrigation“ št. 80211 — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija
      (Zadeva T-588/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Posojilna pogodba „Euphrates Drainage and Irrigation“ št. 80211 - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
      (2019/C 280/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: sprva P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones in J. Shirran, nato F. Oxangoiti Briones, J. Klein in J. Shirran, agenti, skupaj z D. Artsom, odvetnikom, in T. Cusworthom, solicitor)

         Tožena stranka: Sirska arabska republika

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Sirski arabski republiki naloži plačilo zneskov, dolgovanih v zvezi s posojilno pogodbo „Euphrates Drainage and Irrigation“ št. 80211, skupaj z zamudnimi obrestmi.

         Izrek

                  1.

                     Sirska arabska republika mora Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska investicijska banka (EIB), vrniti znesek 2 184 271,58 EUR.

                  2.

                     K temu znesku se prištejejo zamudne obresti od glavnice in od pogodbenih obresti po letni obrestni meri 3,5 % od 25. avgusta 2017 dalje do dne plačila.

                  3.

                     V preostalem delu se tožba zavrne.

                  4.

                     Sirski arabski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva T-589/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija (Arbitražna klavzula — Posojilna pogodba „Aleppo Tall Kojak Road Project“ št. 60136 — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija
      (Zadeva T-589/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Posojilna pogodba „Aleppo Tall Kojak Road Project“ št. 60136 - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
      (2019/C 280/52)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: sprva P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones in J. Shirran, nato F. Oxangoiti Briones, J. Klein in J. Shirran, agenti, skupaj z D. Artsom, odvetnikom, in T. Cusworthom, solicitor)

         Tožena stranka: Sirska arabska republika

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Sirski arabski republiki naloži plačilo zneskov, dolgovanih v zvezi s posojilno pogodbo „Aleppo – Tall Kojak Road Project“ št. 60136, skupaj z zamudnimi obrestmi.

         Izrek

                  1.

                     Sirska arabska republika mora Evropski investicijski banki (EIB) vrniti znesek 820 451,25 EUR.

                  2.

                     K temu znesku se prištejejo zamudne obresti od glavnice po letni obrestni meri 3,5 % od 25. avgusta 2017 dalje do dne plačila.

                  3.

                     V preostalem delu se tožba zavrne.

                  4.

                     Sirski arabski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva C-594/19 P: Pritožba, ki jo je Deutschen Lufthansa AG vložila 2. avgusta 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 17. maja 2019 v zadevi T-764/15, Deutsche Lufthansa AG/Evropska komisija

text:
               23.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/28

      Pritožba, ki jo je Deutschen Lufthansa AG vložila 2. avgusta 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 17. maja 2019 v zadevi T-764/15, Deutsche Lufthansa AG/Evropska komisija
      (Zadeva C-594/19 P)
      (2019/C 319/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Deutsche Lufthansa AG (zastopnik: A. Martin-Ehlers, odvetnik)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Land Rheinland-Pfalz

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sklep Splošnega sodišča z dne 17. maja 2019 v zadevi T-764/15,

                  —

                  ugodi predlogu iz prvega tožbenega razloga in razglasi za ničen sklep Komisije SA.32833 z dne 1. oktobra 2014 (1), ki služi kot podlaga,

                  —

                  podredno, zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik v bistvu navaja te pritožbene razloge:

                  —

                  Tožeča stranka je že od sodbe v zadevi Montessori (2) aktivno legitimirana za vložitev tožbe. To izhaja iz tega, da je treba dodelitev posojila iz fonda likvidnostnih sredstev v višini 45 milijonov EUR v korist letališča Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH šteti za shemo pomoči. Poleg tega so šla sredstva iz tega posojila dokazano družbi Ryanair.

                  —

                  Če bi se upoštevala sodna praksa iz zadeve Mory (3), potem bi bilo treba uporabiti prvo alternativo. Komisija ni upoštevala bistvenih elementov dejanskega stanja in dodatnih ugodnosti. Ker je tožeči stranki kršila postopkovne pravice, Komisija ne more trditi, da je postopek preiskave izpeljala pravilno. Tudi v tem primeru je v zvezi s tožečo stranko podano posamično nanašanje, zaradi česar je aktivno legitimirana za vložitev tožbe.

                  —

                  Podredno je treba ugotoviti, da je tožba dopustna tudi če se uporabi drugo alternativo iz sodne prakse Mory, v skladu s katero mora tožeča stranka dokazati, da pomoč znatno vpliva na njen položaj na trgu. V tem primeru pride namreč do prevalitve ali vsaj olajšanja dokaznega bremena v korist tožeče stranke, ker Komisija samovoljno ni upoštevala dejanskega stanja, s katerim je bila seznanjena in je bilo pomembno za sprejetje odločitve. Zgolj podredno je treba ugotoviti, da je tožeča stranka tak znaten vpliv tudi dokazala. Drugačna pravna presoja Splošnega sodišča je v nasprotju s sodno prakso Splošnega sodišča in temelji na napačnem razumevanju upoštevnega trga. Splošno sodišče je v zvezi s tem izkrivilo in skrajšalo navedbe tožeče stranke v zvezi z dejanskim stanjem, spremenilo vsebino izpodbijanega sklepa in prekršilo pravila o dokaznem bremenu.

         (1)  Sklep Komisije (EU) 2016/788 z dne 1. oktobra 2014 o državni pomoči SA.32833 (11/C) (ex 11/NN), ki jo je Nemčija izvedla v zvezi z ureditvijo financiranja letališča Frankfurt Hahn, uvedeno v letih od 2009 do 2011 (UL 2016, L 134, str. 1).

         (2)  Sodba Sodišča z dne 6. novembra 2018, Scuola Elementare Maria Montessori Srl in drugi (od C-622/16 P do C-624/16 P, EU:C:2018:873).

         (3)  Sodba Sodišča z dne 17. septembra 2015, Mory SA in drugi/Evropska komisija (C-33/14 P, EU:C:2015:609).


title: Zadeva T-516/19: Tožba, vložena 19. julija 2019 – VDV eTicket Service/Komisija in INEA

text:
               23.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/29

      Tožba, vložena 19. julija 2019 – VDV eTicket Service/Komisija in INEA
      (Zadeva T-516/19)
      (2019/C 319/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: VDV eTicket Service GmbH & Co. KG (Köln, Nemčija) (zastopnik: A. Bartosch, odvetnik)

         Toženi stranki: Evropska komisija in Izvajalska agencija za inovacije in omrežja (INEA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v skladu s členom 272 PDEU ugotovi, da to, da z dopisom, ki je predmet te tožbe, niso bili priznani stroški v višini 407 443,04 EUR, ni zakonito,

                  —

                  podredno, izpodbijani sklep v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU razglasi za ničen,

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba je vložena zoper Sklep Izvajalske agencije za inovacije in omrežja (INEA) ARES(2019)3151305 z dne 13. maja 2019 v delu, v katerem je bilo z njim za stroške tožeče strank v višini 407 443,04 EUR v okviru okvirnega programa Obzorje 2020 – projekt: 636126 – European Travellers Club razglašeno, da se ne povrnejo.
      V utemeljitev tožbe sta navedena dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: zloraba pravice zaradi nujne seznanjenosti z napačno razporeditvijo stroškov

                              —

                              Toženi stranki naj bi zlorabili pravice s tem, da na eni strani nista priznali nekaterih stroškov podizvajanja, ki so nastali tožeči stranki, na drugi strani pa bi morali ob tem iz več dokumentov ugotoviti, da so bili stroški tožeče stranke, povezani s podizvajanjem, znatno višji od tistih, ki so bili navedeni v prilogi 2 k zadevnemu sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstev.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela zaupanja v pravo

                              —

                              Toženi stranki naj bi iz enakih razlogov, kot so navedeni v okviru prvega tožbenega razloga, kršili tudi načelo zaupanja v pravo.


title: Zadeva C-452/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 12. junija 2019 – YV/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 12. junija 2019 – YV/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.
      (Zadeva C-452/19)
      (2019/C 328/14)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: YV

         Tožena stranka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da: se za nedvoumno merilo določi odločitev Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) v sodbah z dne 23. januarja 2019 od 44 do 49, v skladu s katero je v pogodbah o hipotekarnih kreditih, sklenjenih s potrošniki, pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili in ki določa, da mora vse stroške posla v zvezi s hipotekarnim kreditom nositi kreditojemalec, nepošten, različne postavke stroškov, vključene v navedenem nepoštenem in ničnem pogoju, pa se razdelijo med banko, ki je enostransko določila pogodbene pogoje, in potrošnika kreditojemalca, da se omeji povračilo neupravičeno plačanih zneskov zaradi uporabe nacionalne zakonodaje?
                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) dopolnjevalno razlaga pogoj, ki je zaradi nepoštenosti razglašen za ničen, če odprava tega pogoja in učinkov, ki izhajajo iz njega, ne vpliva na obstoj kreditne pogodbe s hipotekarnim jamstvom?

                  2.

                  Ali v povezavi s členom 394 Ley de Enjuiciamiento Civil, ki določa objektivno merilo uspeha, v skladu s katerim stroške postopka plača stranka, ki v pravdi ni uspela, v primeru, da se nepošten pogoj v zvezi s stroški razglasi za ničen, vendar so učinki te ničnosti omejeni na zgoraj navedeno delitev stroškov, to pomeni kršitev načel prava Evropske unije o učinkovitosti in nezavezujoči naravi, če se ugoditev v sodbi šteje za delno, ter ali bi bilo to mogoče razlagati kot povzročanje učinka, ki je nasproten odvračilnemu, zaradi česar bi bili zakoniti interesi potrošnikov in uporabnikov nezaščiteni?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva T-406/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. julija 2019 – Mahmoudian/Svet (Nepogodbena odgovornost — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper Islamsko republiko Iran — Zamrznitev sredstev — Omejitev na področju dostopa na ozemlja držav članic — Povračilo škode, ki naj bi nastala po vpisu in ohranitvi imena tožeče stranke na seznamu oseb in subjektov, za katere se uporabijo omejevalni ukrepi — Premoženjska škoda — Nepremoženjska škoda)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 2. julija 2019 – Mahmoudian/Svet
      (Zadeva T-406/15) (1)

      (Nepogodbena odgovornost - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper Islamsko republiko Iran - Zamrznitev sredstev - Omejitev na področju dostopa na ozemlja držav članic - Povračilo škode, ki naj bi nastala po vpisu in ohranitvi imena tožeče stranke na seznamu oseb in subjektov, za katere se uporabijo omejevalni ukrepi - Premoženjska škoda - Nepremoženjska škoda)
      (2019/C 328/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Fereydoun Mahmoudian (Teheran, Iran) (zastopnika: A. Bahrami in N. Korogiannakis, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: R. Liudvinaviciute-Cordeiro in M. Bishop, agenta)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Aresu in D. Gauci, nato A. Aresu in R. Tricot, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela po sprejetju Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL 2010, L 195, str. 39), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2010, L 195, str. 25), Sklepa Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL 2010, L 281, str. 81) in Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL 2010, L 281, str. 1), s katerimi je bilo ime tožeče stranke vpisano in ohranjeno na seznamih oseb in subjektov, za katere se uporabijo omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                     Svetu Evropske unije se naloži plačilo odškodnine 71 000 EUR Fereydounu Mahmoudianu zaradi nepremoženjske škode, ki jo je ta utrpel.

                  2.

                     V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                     Fereydoun Mahmoudian, Svet in Komisija nosijo vsak svoje stroške.

         (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva T-522/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – CCPL in drugi/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg živilskih embalaž za prodajo na drobno — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob — Vrednost prodaje — Zgornja meja globe — Sorazmernost — Enakost obravnavanja — Plačilna sposobnost)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – CCPL in drugi/Komisija
      (Zadeva T-522/15) (1)

      (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg živilskih embalaž za prodajo na drobno - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob - Vrednost prodaje - Zgornja meja globe - Sorazmernost - Enakost obravnavanja - Plačilna sposobnost)
      (2019/C 328/39)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeče stranke: CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC (Reggio d’Émilie, Italija), Coopbox group SpA (Reggio d’Émilie), Poliemme Srl (Reggio d’Émilie), Coopbox Hispania, SL (Lorca, Španija), Coopbox Eastern s. r. o. (Nové Mesto nad Váhom, Slovaška) (zastopnika: S. Bariatti in E. Cucchiara, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: najprej F. Jimeno Fernández, A. Biolan in P. Rossi, potem F. Jimeno Fernandez, P. Rossi in L. Malferrari, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za primarno delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2015) 4336 final z dne 24. junija 2015 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39563 – Živilske embalaže za prodajo na drobno), in podredno, znižanje zneska glob, ki so bile naložene tožečim strankam.

         Izrek

                  1.

                     Člen 2(1)(f) in (g), (2)(d) in (e) ter (4)(c) in (d) Odločbe Komisije C(2015) 4336 z dne 24. junija 2015 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (AT.39563 – Živilske embalaže za prodajo na drobno) se razglasi za ničnega.

                  2.

                     Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov skupaj s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva T-894/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Air France/Komisija (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Francija izvedla v korist letališča Marseille Provence in letalskih prevoznikov, ki uporabljajo to letališče — Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom — Subvencije za naložbe — Razlikovanje letaliških pristojbin, ki se uporabljajo nacionalne in mednarodne lete — Znižane letališke pristojbine s katerimi naj bi se spodbudilo opravljanje letov z novega terminala Marseille-Provence 2 — Neobstoj posamičnega nanašanja — Neobstoj znatnega vpliva na konkurenčni položaj — Nedopustnost)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Air France/Komisija
      (Zadeva T-894/16) (1)

      (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Francija izvedla v korist letališča Marseille Provence in letalskih prevoznikov, ki uporabljajo to letališče - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Subvencije za naložbe - Razlikovanje letaliških pristojbin, ki se uporabljajo nacionalne in mednarodne lete - Znižane letališke pristojbine s katerimi naj bi se spodbudilo opravljanje letov z novega terminala Marseille-Provence 2 - Neobstoj posamičnega nanašanja - Neobstoj znatnega vpliva na konkurenčni položaj - Nedopustnost)
      (2019/C 328/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Société Air France (Tremblay-en-France, Francija) (zastopnik: R. Sermier, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Noë, C. Giolito in C. Georgieva-Kecsmar, agenti)

         Intervenienti v podporo tožene stranke: Aéroport Marseille Provence SA (Marignane, Francija) (zastopnik: A. Lepièce, odvetnik), Ryanair DAC, nekdanja RyanairLtd (Dublin, Irska) in Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zastopnika: E. Vahida in I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvetnika)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členu 263 PDEU se nanaša na razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2016/1698 z dne 20. februarja 2014 v zvezi z ukrepi SA.22932 (11/C) (ex NN 37/07), ki jih je Francija izvedla v korist letališča Marseille Provence in letalskih prevoznikov, ki uporabljajo to letališče (UL 2016, L 260, str. 1).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                     Družba Air France nosi svoje stroške ter stroške Evropske komisije.

                  3.

                     Družbi Ryanair DAC in Airport Marketing Services Ltd ter družba Aéroport Marseille Provence SA nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 46, 13.2.2017.


title: Zadeva T-291/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Transdev in drugi/Komisija (Državne pomoči — Sheme pomoči, ki jih je Francija izvedla med letoma 1994 in 2008 — Subvencije za naložbe, ki jih je dodelila regija Île-de-France — Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom — Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ — Člen 107 PDEU — Člen 108 PDEU — Člen 1(b), podtočki (i) in (v), Uredbe (EU) 2015/1589 — Zastaralni rok — Člen 17 Uredbe 2015/1589 — Obveznost obrazložitve)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Transdev in drugi/Komisija
      (Zadeva T-291/17) (1)

      (Državne pomoči - Sheme pomoči, ki jih je Francija izvedla med letoma 1994 in 2008 - Subvencije za naložbe, ki jih je dodelila regija Île-de-France - Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom - Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ - Člen 107 PDEU - Člen 108 PDEU - Člen 1(b), podtočki (i) in (v), Uredbe (EU) 2015/1589 - Zastaralni rok - Člen 17 Uredbe 2015/1589 - Obveznost obrazložitve)
      (2019/C 328/44)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Transdev (Issy-les-Moulineaux, Francija), Transdev Île de France (Issy-les-Moulineaux), Transports rapides automobiles (TRA) (Villepinte, Francija) (zastopnik: F. Salat-Baroux, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, C. Georgieva-Kecsmar in T. Maxian Rusche, agenti)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2017/1470 z dne 2. februarja 2017 o shemah pomoči SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), ki jih je Francija izvedla v korist avtobusnih prevoznikov v regiji Île-de-France (UL 2017, L 209, str. 24).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbe Transdev, Transdev Île de France in Transports rapides automobiles (TRA) poleg svojih stroškov nosijo stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-292/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Région Île-de-France/Komisija (Državne pomoči — Sheme pomoči, ki jih je Francija izvedla med letoma 1994 in 2008 — Subvencije za naložbe, ki jih je dodelila Région Île-de-France — Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom — Prednost — Selektivnost — Člen 107(1) PDEU — Obveznost obrazložitve — Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ — Člen 108 PDEU — Člen 1(b)(i) in (v) Uredbe (EU) 2015/1589)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Région Île-de-France/Komisija
      (Zadeva T-292/17) (1)

      (Državne pomoči - Sheme pomoči, ki jih je Francija izvedla med letoma 1994 in 2008 - Subvencije za naložbe, ki jih je dodelila Région Île-de-France - Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom - Prednost - Selektivnost - Člen 107(1) PDEU - Obveznost obrazložitve - Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ - Člen 108 PDEU - Člen 1(b)(i) in (v) Uredbe (EU) 2015/1589)
      (2019/C 328/45)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Région Île-de-France (Francija) (zastopnik: J.-P. Hordies, avocat)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, C. Georgieva-Kecsmar in T. Maxian Rusche, agenti)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2017/1470 z dne 2. februarja 2017 o shemah pomoči SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), ki jih je Francija izvedla v korist avtobusnih prevoznikov v regiji Île-de-France (UL 2017, L 209, str. 24),

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Région Île-de-France poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-309/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Optile/Komisija (Državne pomoči — Sheme pomoči, ki jih je Francija izvedla med letoma 1994 in 2008 — Subvencije za naložbe, ki jih je dodelila regija Île-de-France — Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom — Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ — Člen 107 PDEU — Člen 108 PDEU — Člen 1(b), podtočki (i) in (v), Uredbe (EU) 2015/1589 — Zastaralni rok — Člen 17 Uredbe 2015/1589)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Optile/Komisija
      (Zadeva T-309/17) (1)

      (Državne pomoči - Sheme pomoči, ki jih je Francija izvedla med letoma 1994 in 2008 - Subvencije za naložbe, ki jih je dodelila regija Île-de-France - Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom - Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ - Člen 107 PDEU - Člen 108 PDEU - Člen 1(b), podtočki (i) in (v), Uredbe (EU) 2015/1589 - Zastaralni rok - Člen 17 Uredbe 2015/1589)
      (2019/C 328/46)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Organisation professionnelle des transports d’Île de France (Optile) (Pariz, Francija) (zastopnika: F. Thiriez in M. Dangibeaud, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, C. Georgieva-Kecsmar in T. Maxian Rusche, agenti)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2017/1470 z dne 2. februarja 2017 o shemah pomoči SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), ki jih je Francija izvedla v korist avtobusnih prevoznikov v regiji Île-de-France (UL 2017, L 209, str. 24)

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Organisation professionnelle des transports d’Île de France (Optile) poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 249, 31.7.2017.


title: Zadeva T-331/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Steifer/EESO (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Pokojninske pravice, pridobljene pred zaposlitvijo pri Uniji — Prenos v sistem Unije — Ugodnosti iz naslova senioritete — Povrnitev zneska pokojninskih pravic, ki se v sistemu izračuna pokojninske dobe Unije ne upošteva — Neobstoj novih in bistvenih dejstev — Neobstoj opravičljive zmote — Odgovornost — Nedopustnost)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Steifer/EESO
      (Zadeva T-331/17) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Pokojninske pravice, pridobljene pred zaposlitvijo pri Uniji - Prenos v sistem Unije - Ugodnosti iz naslova senioritete - Povrnitev zneska pokojninskih pravic, ki se v sistemu izračuna pokojninske dobe Unije ne upošteva - Neobstoj novih in bistvenih dejstev - Neobstoj opravičljive zmote - Odgovornost - Nedopustnost)
      (2019/C 328/48)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Guy Steifer (Bruselj, Belgija) (zastopnika: M.-A. Lucas in M. Bertha, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor (zastopniki: M. Pascua Mateo, K. Gambino in L. Camarena Januzec, agenti, skupaj z M. Troncoso Ferrerom in F.M. Hislairom, odvetnikoma)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU, s katerim se zahteva, prvič, razglasitev ničnosti odločbe direktorja direktorata EESO za kadrovske in finančne zadeve z dne 21. oktobra 2002 o zavrnitvi predloga tožeče stranke z dne 2. oktobra 2002, naj se ji z zamudnimi obrestmi vrne neupoštevani del njenih pokojninskih pravic, prenesenih v sistem Evropske unije, in odločbe 360/03 A navedenega direktorja z dne 15. decembra 2003 o določitvi njenih pokojninskih pravic, drugič, naložitev EESO naj tožeči stranki vrne znesek dolgovanih periodičnih izplačil, ki jih je nacionalni pokojninski urad plačal EESO od 1. januarja 2004 iz naslova prenosa njenih pokojninskih pravic, in, mesečno, znesek navedenih dolgovanih periodičnih izplačil, ki se izplača v prihodnosti, ter tretjič, povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi obrazložitve navedene odločbe, s katero naj bi jo navedeni direktor napačno obvestil, da nikakor ni upravičena do belgijske pokojnine.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                     Guy Steifer nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-738/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – STIF-IDF/Komisija (Državne pomoči — Shema pomoči, ki jo je Francija nezakonito izvedla med letoma 1994 in 2008 — Subvencije za naložbe, ki jih je dodelilo združenje STIF-IDF — Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom — Prednost — Nadomestilo stroškov, neločljivo povezanih z izpolnjevanjem obveznosti javne službe — Člen 107(1) PDEU — Obveznost obrazložitve)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – STIF-IDF/Komisija
      (Zadeva T-738/17) (1)

      (Državne pomoči - Shema pomoči, ki jo je Francija nezakonito izvedla med letoma 1994 in 2008 - Subvencije za naložbe, ki jih je dodelilo združenje STIF-IDF - Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom - Prednost - Nadomestilo stroškov, neločljivo povezanih z izpolnjevanjem obveznosti javne službe - Člen 107(1) PDEU - Obveznost obrazložitve)
      (2019/C 328/49)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Syndicat Transport Île de France (STIF-IDF) (Pariz, Francija) (zastopnika: B. Le Bret in C. Rydzynski, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, C. Georgieva-Kecsmar in T. Maxian Rusche, agenti)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2017/1470 z dne 2. februarja 2017 o shemah pomoči SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), ki jih je Francija izvedla v korist avtobusnih prevoznikov v regiji Île-de-France (UL 2017, L 209, str. 24).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Syndicat Transport Île de France (STIF-IDF) poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva T-53/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2019 – Nemčija/Komisija (Približevanje zakonodaj — Uredba (EU) št. 305/2011 — Uredba (EU) št. 1025/2012 — Gradbeni proizvodi — Harmonizirana standarda EN 13341:2005 + A1:2011 in EN 12285-2:2005 — Obveznost obrazložitve)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2019 – Nemčija/Komisija
      (Zadeva T-53/18) (1)

      (Približevanje zakonodaj - Uredba (EU) št. 305/2011 - Uredba (EU) št. 1025/2012 - Gradbeni proizvodi - Harmonizirana standarda EN 13341:2005 + A1:2011 in EN 12285-2:2005 - Obveznost obrazložitve)
      (2019/C 328/50)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: sprva T. Henze in J. Möller, nato J. Möller, agenta, skupaj z M. Winkelmüller, F. van Schewick in M. Kottmann, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes in A. Sipos, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Komisije (EU) 2017/1995 z dne 6. novembra 2017 o ohranitvi v Uradnem listu Evropske unije sklica na harmonizirani standard EN 13341:2005 + A1:2011 o plastomernih stabilnih posodah za nadzemno skladiščenje kurilnega olja, kerozina in dizelskih pogonskih goriv v skladu z Uredbo (EU) št. 305/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2017, L 288, str. 36), in drugič, Sklepa Komisije (EU) 2017/1996 z dne 6. novembra 2017 o ohranitvi sklica na harmonizirani standard EN 12285-2:2005 o jeklenih rezervoarjih, izdelanih v delavnici, v skladu z Uredbo (EU) št. 305/2011 Evropskega parlamenta in Sveta v Uradnem listu Evropske unije (UL 2017, L 288, str. 39).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva T-95/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Gollnisch/Parlament (Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta — Nadomestilo za parlamentarno pomoč — Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov — Pritožba — Tožba za razglasitev ničnosti — Dopustnost — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Dejanska zmota)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Gollnisch/Parlament
      (Zadeva T-95/18) (1)

      (Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov - Pritožba - Tožba za razglasitev ničnosti - Dopustnost - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Dejanska zmota)
      (2019/C 328/51)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francija) (zastopnik: B. Bonnefoy-Claudet, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnici: S. Seyr in M. Ecker, agentki)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bauer, R. Meyer in A. Jensen, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Parlamenta z dne 1. julija 2016, v skladu s katerim naj se od tožeče stranke izterja znesek 275.984,23 EUR, ki je bil neutemeljeno izplačan iz naslova parlamentarne pomoči, s tem povezanega opomina z dne 5. julija 2016, in sklepa predsedstva Parlamenta z dne 23. oktobra 2017, s katerim je bil potrjen sklep kvestorjev z dne 14. marca 2017 o zavrnitvi pritožbe zoper sklep z dne 1. julija 2016.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Bruno Gollnisch poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega parlamenta.

                  3.

                     Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 142, 23.4.2018.


title: Zadeva T-274/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Klymenko/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu — Obveznost Sveta, da preveri, ali je bila odločba organa tretje države sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in učinkovitega sodnega varstva)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Klymenko/Svet
      (Zadeva T-274/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Obveznost Sveta, da preveri, ali je bila odločba organa tretje države sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in učinkovitega sodnega varstva)
      (2019/C 328/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusija) (zastopnica: M. Phelippeau, odvetnica)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Vitro in P. Mahnič, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2018/333 z dne 5. marca 2018 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 63, 2018, str. 48) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2018/326 z dne 5. Marca 2018 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 63, 2018, str. 5) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere veljajo ti omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                     Sklep Sveta (SZVP) 2018/333 z dne 5. marca 2018 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2018/326 z dne 5. marca 2018 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem je bilo ime Oleksandra Viktorovycha Klymenka ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere veljajo ti omejevalni ukrepi.

                  2.

                     Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov postopka.

         (1)  UL C 249, 16.7.2018.


title: Zadeva T-285/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Pshonka/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu — Obveznost Sveta, da preveri, ali je bila odločba organa tretje države sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in učinkovitega sodnega varstva)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Pshonka/Svet
      (Zadeva T-285/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Obveznost Sveta, da preveri, ali je bila odločba organa tretje države sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in učinkovitega sodnega varstva)
      (2019/C 328/53)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Viktor Pavlovych Pshonka (Kijev, Ukrajina) (zastopnik: M. Mleziva, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in R. Pekař, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2018/333 z dne 5. marca 2018 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 63, 2018, str. 48) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2018/326 z dne 5. marca 2018 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 63, 2018, str. 5) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere veljajo ti omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                     Sklep Sveta (SZVP) 2018/333 z dne 5. marca 2018 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2018/326 z dne 5. marca 2018 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem je bilo ime Viktorja Pavlovycha Pshonke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere veljajo ti omejevalni ukrepi.

                  2.

                     Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov postopka.

         (1)  UL C 249, 16.7.2018.


title: Zadeva T-349/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Hauzenberger/EUIPO (TurboPerformance) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije TurboPerformance — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Hauzenberger/EUIPO (TurboPerformance)
      (Zadeva T-349/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije TurboPerformance - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 328/55)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Andreas Hauzenberger (Sinzing, Nemčija) (zastopnik: B. Bittner, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Eberl in D. Hanf, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. aprila 2018 (zadeva R 2206/2017-4) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka TurboPerformance kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Andreasu Hauzenbergerju se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 259, 23.7.2018.


title: Zadeva T-397/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2019 – Hugo's Hotel/EUIPO – H'ugo's (HUGO’S BURGER Bar) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije HUGO’S BURGER Bar — Prejšnja besedna znamka Evropske unije H’ugo’s — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2019 – Hugo's Hotel/EUIPO – H'ugo's (HUGO’S BURGER Bar)
      (Zadeva T-397/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije HUGO’S BURGER Bar - Prejšnja besedna znamka Evropske unije H’ugo’s - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 328/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hugo's Hotel Ltd (St. Julians, Malta) (zastopnik: R. Sladden, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: E. Śliwińska in J. Ivanauskas, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: H'ugo's GmbH (München, Nemčija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. maja 2018 (zadeva R 1879/2017-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama H’ugo’s in Hugo’s Hotel.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Hugo’s Hotel Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 301, 27.8.2018.


title: Zadeva T-482/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2019 – XF/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Plačilo — Nadomestilo za nastanitev — Začasna sprememba kraja zaposlitve — Sprememba prebivališča)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/51

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2019 – XF/Komisija
      (Zadeva T-482/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Plačilo - Nadomestilo za nastanitev - Začasna sprememba kraja zaposlitve - Sprememba prebivališča)
      (2019/C 328/57)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: XF (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Bohr in D. Milanowska, agenta)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členu 270 PDEU se nanaša na razglasitev ničnosti odločbe urada Komisije „Urad za vodenje in plačevanje posameznih pravic“ (PMO) z dne 2. oktobra 2017, s katero je ta tožeči stranki zavrnil plačilo nadomestila za nastanitev, ko se je ta preselila in prevzela naloge na Evropski službi za zunanje delovanje (SEAE) v Bruslju (Belgija).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     XF se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, nastalih Evropski komisiji.

         (1)  UL C 364, 8.10.2018.


title: Zadeva T-158/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. julija 2019 – Scaloni in Figini/Komisija (Odškodninska tožba — Reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij — Direktiva 2014/59/EU in Uredba (EU) št. 806/2014 — Državne pomoči — Nespoštovanje formalnih zahtev — Člen 76(d) Poslovnika — Očitna nedopustnost)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/52

      Sklep Splošnega sodišča z dne 9. julija 2019 – Scaloni in Figini/Komisija
      (Zadeva T-158/18) (1)

      (Odškodninska tožba - Reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij - Direktiva 2014/59/EU in Uredba (EU) št. 806/2014 - Državne pomoči - Nespoštovanje formalnih zahtev - Člen 76(d) Poslovnika - Očitna nedopustnost)
      (2019/C 328/59)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Mario Scaloni (Ancona, Italija) in Ennio Figini (Chiaravalle, Italija) (zastopnik: P. Putti, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Recchia, A. Steiblytė in K.-P. Wojcik, agenti)

         Intervenienta v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopnika: L. Visaggio in M. Sammut, agenta), Svet Evropske unije (zastopnika: E. Rebasti in J. Bauerschmidt, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za pridobitev odškodnine za premoženjsko škodo, ki naj bi jo tožeči stranki utrpeli zato, ker Komisija Italijanski republiki ni dovolila dodeliti državne pomoči v korist Banca delle Marche.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrže.

                  2.

                     Mario Scaloni in Ennio Figini nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

                  3.

                     Evropski parlament in Svet Evropske unije nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 152, 30.4.2018.


title: Zadeva T-544/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. julija 2019 – ArcelorMittal Bremen/Komisija (Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Uredba (EU) št. 389/2013 — Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije — Priglasitev spremembe preglednice nacionalnih dodelitev glede Nemčije za obdobje od 2013 do 2020 — Predlog za spremembo preglednice nacionalnih dodelitev, ki je vpisana v evidenco transakcij Evropske unije — Tožba zaradi nedelovanja — Navodila, ki jih je med postopkom dala Komisija centralnemu administratorju — Prenehanje predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/53

      Sklep Splošnega sodišča z dne 5. julija 2019 – ArcelorMittal Bremen/Komisija
      (Zadeva T-544/18) (1)

      (Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Uredba (EU) št. 389/2013 - Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije - Priglasitev spremembe preglednice nacionalnih dodelitev glede Nemčije za obdobje od 2013 do 2020 - Predlog za spremembo preglednice nacionalnih dodelitev, ki je vpisana v evidenco transakcij Evropske unije - Tožba zaradi nedelovanja - Navodila, ki jih je med postopkom dala Komisija centralnemu administratorju - Prenehanje predmeta spora - Ustavitev postopka)
      (2019/C 328/60)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ArcelorMittal Bremen GmbH (Bremen, Nemčija) (zastopnika: S. Altenschmidt in D. Jacob, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in A. Becker, agenta)

         Predmet

      Primarno, predlog na podlagi člena 265 PDEU za ugotovitev, da Komisija nezakonito ni dala navodil centralnemu administratorju, da v preglednico nacionalnih dodelitev, ki je bila vpisana v Evidenco transakcij Evropske unije (EUTL), vnese spremembo, ki jo je priglasila Zvezna republika Nemčija 8. februarja 2018 glede naprave tožeče stranke, in podredno, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti domnevne odločbe, ki jo je sprejela Komisija 31. avgusta 2018 v zvezi z zahtevo tožeče stranke z dne 14. maja 2018.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Predlog, da se „javno graja“ predstavnike Evropske komisije, ker naj bi pred Splošnim sodiščem predložili netočne podatke in naj ne bi izpolnili svoje obveznosti v postopku, da predstavijo povzetek, ki je skladen z resničnim stanjem, se zavrne.

                  3.

                     Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo Zvezne republike Nemčije se ustavi.

                  4.

                     Komisiji se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov družbe ArcelorMittal Bremen GmbH.

                  5.

                     Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške v zvezi s predlogom za intervencijo.

         (1)  UL C 399, 5.11.2018.


title: Zadeva T-654/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2018 – Foshan Lihua Ceramic/Komisija (Damping – Uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske – Člen 11(3) in (5) ter člen 17 Uredbe (ES) št. 1225/2009 (postala člen 11(3) in (5) ter člen 17 Uredbe (EU) 2016/1036) – Zavrnitev zahtevka za delni vmesni na damping omejeni pregled dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 917/2011 – Trajna sprememba okoliščin – Vzorčenje – Individualna preiskava – Nesodelovanje v preiskavi, na podlagi katere so bili sprejeti dokončni ukrepi)

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2018 – Foshan Lihua Ceramic/Komisija
      (Zadeva T-654/16) (1)

      ((Damping - Uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske - Člen 11(3) in (5) ter člen 17 Uredbe (ES) št. 1225/2009 (postala člen 11(3) in (5) ter člen 17 Uredbe (EU) 2016/1036) - Zavrnitev zahtevka za delni vmesni na damping omejeni pregled dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 917/2011 - Trajna sprememba okoliščin - Vzorčenje - Individualna preiskava - Nesodelovanje v preiskavi, na podlagi katere so bili sprejeti dokončni ukrepi))
      (2018/C 381/22)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd (Foshan City, Kitajska) (zastopnika: B. Spinoit in D. Philippe, avocats)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. França, T. Maxian Rusche, N. Kuplewatzky in A. Demeneix, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije C(2016) 4259 z dne 11. julija 2016 o zavrnitvi zahtevka za delni vmesni pregled, omejen na dampinške vidike dokončnih protidampinških ukrepov, ki so bili z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 917/2011 z dne 12. septembra 2011 uvedeni na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 428, 21.11.2016.


title: Zadeva C-452/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Teruel (Španija) 11. julija 2018 – XZ/Ibercaja Banco, S.A.

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Teruel (Španija) 11. julija 2018 – XZ/Ibercaja Banco, S.A.
      (Zadeva C-452/18)
      (2018/C 381/03)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Teruel

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: XZ

         Tožena stranka: Ibercaja Banco, S.A.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba načelo, da nični pogoji ne zavezujejo (člen 6 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila (1)), razširiti tudi na poznejše pogodbe in pravne posle glede teh pogojev, kot je pogodba o novaciji?
                  In ali je mogoče glede na to, da absolutna ničnost pomeni, da navedeni pogoj ni nikoli obstajal v pravno-finančnem življenju pogodbe, sklepati, da poznejši pravni akti in njihovi učinki na navedeni pogoj, torej pogodba o novaciji, prav tako izginejo iz pravne resničnosti in jih je treba šteti za neobstoječe in brez vsakršnega učinka?

                  2.

                  Ali so lahko dokumenti, s katerimi se spremenijo ali uskladijo pogoji, o katerih se stranki nista dogovorili in za katera je verjetno, da ne bi prestala nadzora zaradi nepoštenosti in nepreglednosti, del splošnih pogojev poslovanja v smislu določb člena 3 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila in so nični iz istih razlogov kot prvotni dokumenti, ki so bili spremenjeni ali usklajeni?

                  3.

                  Ali mora biti odpoved sodnim postopkom, ki je določena v pogodbi o novaciji, prav tako nična, ker v pogodbah, ki so jih podpisale stranke, ni bilo informacij, iz katerih bi stranke lahko razbrale, da gre za nični pogoj, niti informacij o denarju ali finančnem znesku, do katerega so upravičene zaradi vračila za obresti, ki so jih plačale zaradi „pogoja o minimalni obrestni meri“?
                  Tako se izkaže, da se stranka odpove sodnim postopkom, ne da bi jo banka obvestila, čemu se odpoveduje in kakšnemu znesku se odpoveduje.

                  4.

                  Če se pogodba o novaciji presoja glede na sodno prakso Sodišča in členov 3(1) in 4(2) Direktive [93/13], ali nov pogoj o minimalni obrestni meri ponovno ne izpolnjuje zahteve po preglednosti in banka ponovno ne izpolnjuje meril preglednosti, določenih v [sodbi Tribunal Supremo (vrhovno sodišče)] z dne 9. maja 2013, ter ne obvesti stranke o resničnem finančnem strošku navedenega pogoja v [pogodbi o] hipotekarnem kreditu, tako da bi bila seznanjena z obrestno mero (in posledičnim obrokom), ki bi jo morala plačati v primeru uporabe novega pogoja o minimalni obrestni meri, in z obrestno mero (in posledičnim obrokom), ki bi jo morala plačati v primeru, če se ne bi uporabil pogoj o minimalni obrestni meri in bi se uporabila obrestna mera, dogovorjena v pogodbi o hipotekarnem kreditu brez omejitve navzdol?
                  Drugače povedano, ali bi morala finančna institucija, ko vsili tako imenovani dokument o novaciji „pogojev o minimalni obrestni meri“, presojati preglednost, kakor je določeno v členih 3(1) in 4(2) Direktive [93/13], ter potrošnika obvestiti o znesku, za katerega je bil oškodovan zaradi uporabe „pogojev o minimalni obrestni meri“, ter o obrestih, ki veljajo v primeru neobstoja navedenih pogojev, ter če tega ne stori, ali je to prav tako razlog za ničnost teh dokumentov?

                  5.

                  Ali se lahko določbe o sodnih postopkih iz splošnih pogojev poslovanja v zvezi s pogodbo o novaciji po svoji vsebini štejejo za nepošten pogoj v smislu člena 3(1) v povezavi s prilogo o nepoštenih pogojih in zlasti s točko (q) te priloge (nedovoljeni [nepošteni] pogoji so pogoji, katerih namen je izključitev ali omejitev potrošnikove pravice do sprožitve pravnega [sodnega] postopka ali drugega pravnega sredstva), ker omejujejo pravico potrošnikov do uveljavljanja pravic, ki lahko nastanejo ali se pojavijo po podpisu pogodbe, kot se je zgodilo z možnostjo zahtevati vračilo plačanih obresti v celoti (na podlagi sodbe Sodišča z dne 21. decembra 2016 (2))?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).

         (2)  Sodba z dne 21. decembra 2016, Gutiérrez Naranjo in drugi (C-154/15, C-307/15 in C-308/15, EU:C:2016:980).


title: Zadeva T-715/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/31

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)
      (Zadeva T-715/15) (1)

      (2018/C 381/36)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva T-788/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2018 – De Geoffroy in drugi/Parlament (Javni uslužbenci – Uradniki – Dopusti – Sprejetje novih smernic parlamenta v zvezi z dopusti – Posamični sklepi, ki so bili na podlagi novih smernic sprejeti glede tolmačev – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji – Interes službe – Ugovor nezakonitosti)

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2018 – De Geoffroy in drugi/Parlament
      (Zadeva T-788/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Dopusti - Sprejetje novih smernic parlamenta v zvezi z dopusti - Posamični sklepi, ki so bili na podlagi novih smernic sprejeti glede tolmačev - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Interes službe - Ugovor nezakonitosti))
      (2018/C 381/23)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Dominique De Geoffroy (Bruselj, Belgija) in 14 tožečih strank, ki so navedene v prilogi sodbe (zastopnika: sprva N. de Montigny in J.-N. Louis, nato N. de Montigny, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnici: E. Taneva in L. Deneys, agentki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, Smernic Parlamenta z dne 21. marca 2016 o izvajanju člena 4(5) notranjih pravil glede upravljanja dopustov za tolmače, drugič, sklepa Parlamenta z dne 12. aprila 2016 o ugoditvi prošnji za dopust Françoise Joostens, tako da se zaprošeni dnevi dopusta vštejejo v kvoto 3,5 dneva, tretjič, sklepa Parlamenta z dne 2. junija 2016 o zavrnitvi dopusta, za katerega je zaprosila Françoise Joostens, in, četrtič, sklepa Parlamenta z dne 13. junija 2016 o zavrnitvi dopusta, za katerega je zaprosil Stéphane Grosjean.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropskega parlamenta z dne 13. junija o zavrnitvi dopusta, za katerega je zaprosil Stéphane Grosjean se razglasi za nično.

                  2.

                  V preostalem delu se tožba zavrne.

                  3.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Zadeva T-563/18: Tožba, vložena 21. septembra 2018 – YP/Komisija

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/59

      Tožba, vložena 21. septembra 2018 – YP/Komisija
      (Zadeva T-563/18)
      (2018/C 408/76)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: YP (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločitev Komisije z dne 13. novembra 2017, da tožeča stranka ne napreduje v naziv AD 14, razveljavi;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov za urednike Evropske unije in domneve nedolžnosti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 9(3) Priloge IX h Kadrovskim predpisom za urednike Evropske unije.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.


title: Sodba Sodišča z dne 27. oktobra 2017 v zadevi E-21/16 – Pascal Nobile proti DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG (Direktiva 87/344/EGS – člen 201(1)(a) Direktive 2009/138/ES – zavarovanje stroškov postopka – prosta izbira odvetnika)

text:
               22.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/9

      SODBA SODIŠČA
      z dne 27. oktobra 2017
      v zadevi E-21/16
      Pascal Nobile proti DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG

         (Direktiva 87/344/EGS – člen 201(1)(a) Direktive 2009/138/ES – zavarovanje stroškov postopka – prosta izbira odvetnika)

      (2018/C 422/07)
      V zadevi E-21/16, Pascal Nobile proti DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je v skladu s členom 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča pri Sodišču vložilo knežje prizivno sodišče (Fürstliches Obergericht), o razlagi člena 201(1)(a) Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Benedikt Bogason (ad hoc), 27. oktobra 2017 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
      Člen 201(1)(a) Direktive 2009/138/ES izključuje pogoje v pogodbi o zavarovanju stroškov postopka, ki zavarovalnico oprostijo obveznosti iz pogodbe, če zavarovanec v trenutku, ko je upravičen do vložitve zahtevka v skladu s pogodbo, brez soglasja zavarovalnice pooblasti odvetnika, da zastopa njegove interese.


title: Zadeva T-596/18: Tožba, vložena 28. septembra 2018 – ZL/EUIPO

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/20

      Tožba, vložena 28. septembra 2018 – ZL/EUIPO
      (Zadeva T-596/18)
      (2018/C 445/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZL (zastopnik: E. Fontes Vila, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo natečajne komisije z dne 1. decembra 2017 za javni natečaj EUIPO/AD/01/17, v kateri so bili navedeni rezultati tožeče stranke na tem natečaju in s katero je bilo potrjeno, da ni uvrščena na „rezervni seznam“ uspešnih kandidatov, razglasi za nično;

                  —

                  podredno, za nični kot povezani odločbi razglasi: prvič, odločbo natečajne komisije z dne 7. marca 2018, s katero je ta odgovorila na predlog tožeče stranke za pregled in potrdila odločbo z dne 1. decembra 2017; drugič, odločbo organa za imenovanja z dne 27. junija 2018, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 7. junija 2018 in potrjena odločba z dne 1. decembra 2017;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: pomanjkljive pravna obrazložitev in priložene listine v vseh dopisovanjih in odločbah, prejetih od EPSO in/ali EUIPO glede zadevnega javnega natečaja, ker tožeča stranka ni mogla ugotoviti, ali imajo odločbe, ki posegajo v njen položaj, ustrezno podlago in ali so predmet sodnega nadzora, zaradi česar naj bi nastala pravna negotovost in tožeča stranka naj ne bi imela možnosti obrambe pred upravo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: (i) kršitev temeljnih pravic tožeče stranke do dobrega upravljanja in dostopa do dokumentov (člena 41 in 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; člen 15 PDEU; člen 2(1) Uredbe št. 1049/2001 (1)) ter horizontalnega načela preglednosti, ker je organ za imenovanja tožeči stranki zavrnil dostop do spornih vprašanj besednega sklepanja pri vprašanjih z izbirnimi odgovori na računalniško podprtih preizkusih z obrazložitvijo, da je obtožba tožeče stranke, s katero je izpodbijala upoštevnost in veljavnost navedenih vprašanj, presplošna in brez navedbe posebnih razlogov, iz katerih naj pogoji iz sodne prakse za odobritev dostopa ne bi bili izpolnjeni; in (ii) kršitev pravice tožeče stranke do obrambe, ker je poziv organa za imenovanja, naj se sporna vprašanja izpodbijajo podrobneje, za tožečo stranko neizvedljiv, tako da naj bi z zahtevo po predložitvi nemogočega dokaza nastala posebna ranljivost.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice tožeče stranke do obrambe ter načel kvalifikacij in sposobnosti pri zadevnem natečaju, preglednosti pri prostem dostopu do javne službe ter do poštenega in enakega obravnavanja, ker tožeča stranka po prejemu njenih rezultatov natečaja ni mogla uveljavljati vsebinske nepravilnosti spornih vprašanj, ki naj bi ta temeljila na slabi ali napačni formulaciji (npr. zaradi prevajalskih težav). Kandidat bi moral vedno, v vsaki fazi izbirnega postopka, zlasti po objavi rezultatov, imeti možnost izpodbijati to, da je bil soočen z vsebinskimi napakami v vprašanjih. Tožeča stranka poleg tega trdi, da bi lahko kandidati, ki so izbrali izvorni jezik besednih računalniško podprtih preizkusov, zaradi slabih prevodov pridobili očitno prednost.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: izpodbijana odločba z dne 1. decembra 2017 vsebuje očitno napako glede izvedbe izbirnega postopka, ker naj bi bila sporna vprašanja besednega sklepanja na računalniško podprtih preizkusih vsebinsko napačna.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-613/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Tributário de Lisboa (Portugalska) 28. septembra 2018 – Država Kanada/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Tributário de Lisboa (Portugalska) 28. septembra 2018 – Država Kanada/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-613/18)
      (2018/C 445/09)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Tributário de Lisboa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Država Kanada

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je na področju obdavčitve dividend, ki jih razdeli družba s sedežem na nacionalnem ozemlju subjektu, ki ni rezident, združljivo z načelom prepovedi omejitev pretoka kapitala med državami članicami in tretjimi državami, da obstaja efektivna stopnja davka od dohodkov pravnih oseb, ki velja za subjekte rezidente v tretji državi in ki je višja od stopnje, ki velja za rezidenta na državnem ozemlju in ki ima enako naravo?


title: Zadeva C-636/18: Tožba, vložena 11. oktobra 2018 – Evropska komisija/Francoska republika

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/10

      Tožba, vložena 11. oktobra 2018 – Evropska komisija/Francoska republika
      (Zadeva C-636/18)
      (2018/C 445/13)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: J.-F. Brakeland, agent)

         Tožena stranka: Francoska republika

         Predlog tožeče stranke

      Ugotovi naj se,
      prvič, da s sistematičnim in dolgotrajnim preseganjem letne mejne vrednosti za NO2 od 1. januarja 2010 v naslednjih 12 aglomeracijah in območjih kakovosti zraka: Marseille (FR03A02), Toulon (FR03A03), Pariz (FR04A01), Auvergne-Clermont-Ferrand (FR07A01), Montpellier (FR08A01), Toulouse Midi-Pyrénées (FR12A01), ZUR Reims Champagne-Ardenne (FR14N10), Grenoble Rhône-Alpes (FR15A01), Strasbourg (FR16A02), Lyon-Rhône-Alpes (FR20A01), ZUR Vallée de l’Arve Rhône-Alpes (FR20N10) in Nica (FR24A01), in s sistematičnim in dolgotrajnim preseganjem urne mejne vrednosti za NO2 od 1. januarja 2010 v naslednjih 2 aglomeracijah in območjih kakovosti zraka: Pariz (FR04A01) in Lyon Rhône-Alpes (FR20A01), Francoska Republika še vedno ne izpolnjuje obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 13(1) Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (1), v povezavi s prilogo XI k navedeni direktivi in to od začetka veljavnosti mejnih vrednosti leta 2010,
      in
      drugič, da Francoska republika od 11. junija 2010 ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 23(1) Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo, v povezavi s prilogo XV k navedeni direktivi, in zlasti obveznosti, ki je določena s členom 23(1), drugi pododstavek, navedene direktive, da je treba poskrbeti za to, da bo obdobje preseganja čim krajše.
      Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Od leta 2010 so bile letne in urne mejne vrednosti za N02 sistematično in dolgotrajno presežene v 12 oziroma v 2 območjih. To preseganje kot tako pomeni kršitev člena 13(1) Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo v povezavi s prilogo XI k navedeni direktivi.
      Kljub tej kršitvi povezanih določb člena 13(1) Direktive in priloge XI k Direktivi 2008/50/ES, Francoska republika v načrtih za kakovost zraka ni sprejela – v nasprotju s tem, kar določa člen 23(1), drugi pododstavek, Direktive 2008/50/ES – učinkovitih ukrepov, da te prekoračitve ne bi trajale predolgo.
      Neučinkovitost ustreznih ukrepov med drugim izhaja iz obdobja prekoračitev mejnih vrednosti, stopnje teh prekoračitev in njihovega razvoja ter iz natančne analize vsakega od načrtov, ki so jih za 12 zadevnih območij sprejeli francoski organi.

         (1)  UL L 152, str. 1.


title: Zadeva T-337/18 R II: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2018 – Laboratoire Pareva/Komisija (Začasna odredba – Uredba (EU) št. 528/2012 – Biocidni proizvodi – Aktivna snov PHMB (1415; 4.7) – Zavrnitev odobritve – Predlog za sprejetje začasnih ukrepov – Nov predlog – Neobstoj novih dejstev – Nedopustnost)

text:
               4.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/71

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2018 – Laboratoire Pareva/Komisija
      (Zadeva T-337/18 R II)
      ((Začasna odredba - Uredba (EU) št. 528/2012 - Biocidni proizvodi - Aktivna snov PHMB (1415; 4.7) - Zavrnitev odobritve - Predlog za sprejetje začasnih ukrepov - Nov predlog - Neobstoj novih dejstev - Nedopustnost))
      (2019/C 44/94)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau, Francija) (zastopnika: K. Van Maldegem in S. Englebert, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lindenthal in K. Mifsud-Bonnici, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za, prvič, odlog izvršitve Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2018/619 z dne 20. aprila 2018 o neodobritvi PHMB (1415; 4.7) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1., 5. in 6. vrste proizvodov (UL 2018, L 102, str. 21), in drugič, sprejetje katerih koli drugih ustreznih začasnih ukrepov.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-632/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Haeberlen/ENISA (Javni uslužbenci – Osebni prejemki – Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev – Uredbi (EU) št. 422/2014 in 423/2014 – Prilagoditev plač in pokojnin za leti 2011 in 2012 – Obveznost obrazložitve – Sorazmernost – Legitimno pričakovanje – Pravila o socialnem dialogu)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Haeberlen/ENISA
      (Zadeva T-632/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Osebni prejemki - Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev - Uredbi (EU) št. 422/2014 in 423/2014 - Prilagoditev plač in pokojnin za leti 2011 in 2012 - Obveznost obrazložitve - Sorazmernost - Legitimno pričakovanje - Pravila o socialnem dialogu))
      (2019/C 82/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Thomas Haeberlen (Swisttal, Nemčija) (zastopniki: sprva L. Levi in A. Tymen, nato L. Levi in zatem L. Levi in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za varnost omrežij in informacij (zastopniki: A. Ryan, agent, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duron, odvetnikoma)

         Intervenienta v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopnici: E. Taneva in M. Ecker, agentki), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU, prvič, za razglasitev ničnosti odločbe ENISA z dne 21. oktobra 2015, s katero je bilo tožeči stranki naloženo plačilo 3 133,19 EUR zaradi uporabe prilagoditve v višini 0 % za leto 2011 na podlagi Uredbe (EU) št. 422/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (UL 2014, L 129, str. 5), in prilagoditve v višini 0,8 % za leto 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 423/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2012 (UL 2014, L 129, str. 12), in drugič, za povrnitev nepremoženjske škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi te odločbe.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Thomas Haeberlen nosi svoje stroške in stroške, ki so nastali Agenciji Evropske unije za varnost omrežij in informacij (ENISA).

                  3.

                  Svet Evropske unije in Evropski parlament nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 410, 7.11.2016.


title: Zadeva T-160/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. januarja 2019 – RY/Komisija (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Člen 2(c) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev – Pogodba za nedoločen čas – Odpustitev – Izguba zaupanja – Pravica do izjave – Dokazno breme)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. januarja 2019 – RY/Komisija
      (Zadeva T-160/17) (1)

      ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Člen 2(c) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev - Pogodba za nedoločen čas - Odpustitev - Izguba zaupanja - Pravica do izjave - Dokazno breme))
      (2019/C 93/62)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: RY (zastopniki: sprva J.-N. Louis in N. de Montigny, nato J.-N. Louis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in L. Radu Bouyon, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 27. aprila 2016, s katerim je bila tožeči stranki odpovedana pogodba za nedoločen čas.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2016, s katerim je bila tožeči stranki odpovedana pogodba za nedoločen čas se prekliče.

                  2.

                  Komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva C-713/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 14. novembra 2018 – ZR, BS, AR

text:
               1.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 122/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 14. novembra 2018 – ZR, BS, AR
      (Zadeva C-713/18)
      (2019/C 122/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: ZR, BS in AR

         Nasprotni organ v pritožbenem postopku: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Druga stranka: Finanzpolizei

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 56 PDEU in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (1) ter Direktivo 2014/67/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES (2) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni določbi, ki za kršitve formalnih obveznosti v primeru čezmejnega dela delavcev, kot so opustitev hrambe plačnih dokumentov ali dokumentov o socialni varnosti ali opustitev prijave osrednji koordinacijski enoti, določa naložitev zelo visokih glob, zlasti visoke najnižje globe, ki se izrekajo kumulativno glede na število prizadetih delavcev?

                  2.

                  V primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje:
                  Ali je treba člen 56 PDEU in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev ter Direktivo 2014/67/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES razlagati tako, da nasprotujejo, da se, če gre za kršitev formalnih obveznosti v primeru čezmejnega dela delavcev, kumulativne globe naložijo brez absolutnih zgornjih mej?

         (1)  Ul, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 431.

         (2)  UL 2014, L 159, str. 11.


title: Zadeva C-799/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 17. decembra 2018 – Athesia Energy Srl in drugi/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

text:
               1.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 122/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 17. decembra 2018 – Athesia Energy Srl in drugi/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA
      (Zadeva C-799/18)
      (2019/C 122/08)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Athesia Energy Srl, Pv Project Cologna S.r.l., Belriccetto S.r.l., Itt Energy S.r.l., Pietra dei Fiori S.r.l., Energia Solare S.r.l., Green Hunter S.p.A, Actasol 5 S.r.l., Actasol 6 S.r.l., Cinque S.r.l., Spf Energy Uno S.r.l., Spr Energy Due S.r.l., Spf Energy Tre S.r.l., Bulicata S.r.l., Energy Line S.r.l., Marche Solare 1 S.r.l.

         Toženi stranki: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pravo Evropske unije nasprotuje uporabi nacionalne določbe, kot je člen 26(2) in (3) uredbe-zakona št. 91/2014, kot je bila potrjena v zakon z zakonom št. 116/2014, ki določa znatno zmanjšanje oziroma časovno zakasnitev izplačila spodbud, ki so že bile določene z zakonom in opredeljene v zadevnih pogodbah, sklenjenih med proizvajalci električne energije s fotonapetostno pretvorbo in javno družbo Gestore dei servizi energetici s.p.a. (upravljavec energetskih storitev);
      zlasti pa, ali je navedena nacionalna določba združljiva s splošnimi načeli prava Evropske unije glede varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti, lojalnega sodelovanja in polnega učinka; s členoma 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; z Direktivo 2009/28/ES (1) in s pravili glede programov podpore, ki jih ta določa; ter s členom 216(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti v zvezi z Pogodbo o energetski listini?

         (1)  Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, str. 16).


title: Zadeva C-806/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 20. decembra 2018 – JZ

text:
               1.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 122/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 20. decembra 2018 – JZ
      (Zadeva C-806/18)
      (2019/C 122/09)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranka v postopku v glavni stvari

      JZ

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je inkriminacija v nacionalni zakonodaji, v skladu s katero je prebivanje državljana tretje države na ozemlju Nizozemske, potem ko mu je bila na podlagi člena 66a(7) Vw 2000 izrečena prepoved vstopa, kaznivo – pri čemer na podlagi nacionalnega prava ni sporno, da ta tujec na Nizozemskem ne prebiva zakonito, in dalje tudi ni sporno, da so bile izpeljane faze postopka vračanja, določene z Direktivo o vračanju, vendar pa do dejanske vrnitve ni prišlo – združljiva s pravom Unije, zlasti s presojo Sodišča Evropske unije v sodbi z dne 26. julija 2017, Ouhrami (C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590, točka 49), da nastopi „pravni učinek“ prepovedi vstopa iz člena 11 Direktive o vračanju (1) šele s trenutkom vrnitve tujca v njegovo državo izvora ali tretjo državo?

         (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98).


title: Zadeva C-814/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) 21. decembra 2018 – Ursa Major Services BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               1.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 122/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) 21. decembra 2018 – Ursa Major Services BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Zadeva C-814/18)
      (2019/C 122/10)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ursa Major Services BV

         Nasprotna stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se člen 55(1) Uredbe št. 1198/2006 (1) uporabi za razmerje med subjektom, ki odobri nepovratna sredstva, v tem primeru ministrom, in upravičencem (prejemnik nepovratnih sredstev)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje, da se člen 55(1) Uredbe št. 1198/2006 uporabi za razmerje med subjektom, ki odobri nepovratna sredstva, in upravičencem: ali je izdatke, ki jih je plačala tretja oseba (prek pobota ali na drug način), mogoče šteti za izdatke, ki jih je dejansko plačal upravičenec, v smislu člena 55(1) Uredbe št. 1198/2006?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje, da izdatkov, ki jih je plačala tretja oseba (prek pobota ali na drug način), ni mogoče šteti za izdatke, ki jih je dejansko plačal upravičenec, v smislu člena 55(1) Uredbe št. 1198/2006:

                              (a)

                              ali praksa izvajanja – v okviru katere je subjekt, ki odobri nepovratna sredstva, zneske tretjih oseb dosledno štel za izdatke, ki jih je dejansko plačal upravičenec, v smislu člena 55(1) Uredbe št. 1198/2006 – pomeni, da od upravičenca ni mogoče pričakovati, da bi ugotovil, da subjekt, ki odobri nepovratna sredstva, napačno razlaga člen 55(1) Uredbe št. 1198/2006, tako da je upravičenec upravičen do nepovratnih sredstev, kakor so mu bila odobrena, in

                              (b)

                              je treba tako prispevke tretjih oseb prišteti k izdatkom, ki jih je dejansko plačal upravičenec, v smislu člena 55(1) Uredbe št. 1198/2006 (in se v tem primeru nepovratna sredstva določijo v višjem znesku) oziroma

                              (c)

                              je treba ob upoštevanju načela varstva legitimnih pričakovanj in/ali načela pravne varnosti odstopiti od izterjave neupravičeno odobrenih nepovratnih sredstev?

                              (d)

                              Ali je treba položaj presojati drugače, če je subjekt, ki odobri nepovratna sredstva, tako kot v obravnavani zadevi odobril vnaprejšnje izplačilo nepovratnih sredstev?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1198/2006 z dne 27. julija 2006 o Evropskem skladu za ribištvo (UL 2006, L 223, str. 1).