title: Zadeva C-351/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 12. julija 2010 – Zollamt Linz Wels

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 12. julija 2010 – Zollamt Linz Wels
   (Zadeva C-351/10)
   ()
   2010/C 274/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zollamt Linz Wels

      Tožena stranka: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Salzburg

      Druga stranka v postopku: LAKI D.O.O.E.L.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 558(1) v povezavi s členom 555(1)(c) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 (uredba za izvedbo carinskega zakonika; v nadaljevanju: uredba za izvedbo CZ) (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 993/2001 z dne 4. maja 2001, razlagati tako, da gre za nedovoljeno uporabo prevoznega sredstva v notranjem prometu že ob natovarjanju in začetku prevoza, če je bilo za komercialno uporabljeno vozilo izdano dovoljenje za notranji promet med državama članicama, natovarjanje blaga poteka v eni od teh dveh držav članic, namembni kraj (načrtovani kraj raztovarjanja) pa je v tretji državi članici, za prevoz po kateri ni bilo izdano dovoljenje?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 204(1)(a) v povezavi s členom 215 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 (Carinski zakonik; v nadaljevanju: CZ) (2) razlagati tako, da carinski dolg v tem primeru nastane v državi članici natovarjanja in je ta država članica pristojna za naložitev uvoznih dajatev, čeprav je šele ob raztovarjanju jasno, da je bil prevoz opravljen v državo članico, za katero ni bilo izdano dovoljenje za notranji promet?

               3.

               Ali je poleg tega, če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, člen 61 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 (3) o skupnem sistemu davka na dodano vrednost treba razlagati tako, da v danem dejanskem stanju poteka uvoz v državo članico natovarjanja in je ta država članica pristojna za naložitev uvoznega davka na dodano vrednost, čeprav je šele ob raztovarjanju jasno, da je bil prevoz opravljen v državo članico, za katero ni bilo izdano dovoljenje za notranji promet?

      (1)  UL L 253 11.10.1993, str. 1.

      (2)  UL L 302 19.10.1992, str. 1.

      (3)  UL L 347 11.12.2006, str. 1.


title: Zadeva T-85/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – General Química proti Komisiji ( Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sektor kemijskih proizvodov za obdelavo kavčuka – Odločba o ugotovitvi obstoja kršitve člena 81 ES – Izmenjava zaupnih informacij in določanje cen – Naložitev odgovornosti matični družbi – Solidarna odgovornost – Globe – Obvestilo o ugodni obravnavi )

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/42

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – General Química proti Komisiji
   (Zadeva T-85/06) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Sektor kemijskih proizvodov za obdelavo kavčuka - Odločba o ugotovitvi obstoja kršitve člena 81 ES - Izmenjava zaupnih informacij in določanje cen - Naložitev odgovornosti matični družbi - Solidarna odgovornost - Globe - Obvestilo o ugodni obravnavi“)
   (2009/C 44/72)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeče stranke: General Química, SA (Alava, Španija); Repsol Química, SA (Madrid, Španija); in Repsol YPF, SA (Madrid) (zastopnika: J.M. Jiménez Laiglesia Oñate in J. Jiménez Laiglesia Oñate, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Castillo de la Torre in F. Amato, nato F. Castillo de la Torre, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za delno razglasitev Odločbe Komisije št. 2006/902/ES z dne 12. decembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP proti družbam Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Company Inc. (nekdanja Uniroyal Chemical Company Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corporation (nekdanja Crompton Corporation), General Química, SA, Repsol Química, SA, in Repsol YPF, SA (zadeva COMP/F/C.38.443 – Kemijski proizvodi za obdelavo kavčuka).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               General Química, SA, Repsol Química, SA, in Repsol YPF, SA, nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Zadeva C-271/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. decembra 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države — Prosti pretok kapitala — Področje uporabe — Odprti pokojninski skladi — Omejevanje kapitalskih naložb v tujini — Sorazmernost)

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. decembra 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-271/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Prosti pretok kapitala - Področje uporabe - Odprti pokojninski skladi - Omejevanje kapitalskih naložb v tujini - Sorazmernost)
   2012/C 49/04
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Montaguti in K. Herrmann, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopniki: M. Dowgielewicz, M. Szpunar, M. Jarosz in P. Kucharski, zastopniki)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 56 ES – Pokojninski skladi, ki so del državnega mehanizma obveznega udeležbe in temeljijo na sistemu kapitalizacije – Nacionalna ureditev, ki tem skladom omejuje in ustanavlja slabše pogoje za kapitalske vložke v tujini

      Izrek

               1.

               Republika Poljska s tem, da je ohranila v veljavi člene 143, 136(3) in 136a(2) zakona o organizaciji in delovanju pokojninskih skladov (Ustawa o organizacji i funkcjonowaniu funduszy emerytalnych) z dne 28. avgusta 1997, kakor je bil spremenjen, ki omejujejo naložbe poljskih odprtih pokojninskih skladov v drugih državah članicah, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 ES.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 233, 26.9.2009.


title: Zadeva F-12/15: Tožba, vložena 26. januarja 2015 — ZZ/Komisija

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/49

         Tožba, vložena 26. januarja 2015 — ZZ/Komisija
   (Zadeva F-12/15)
   (2015/C 089/61)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke in T. Van Lysebeth, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, ki določa pravice tožeče stranke glede povračila letnih stroškov za potovanja na podlagi člena 8 Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike, kakor so bili spremenjeni z Uredbo št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti plačilnega lista tožeče stranke za mesec junij 2014 v delu v katerem se z njim za določitev povračila njenih stroškov za potovanja prvič uporablja člen 8 Priloge VII h Kadrovskim predpisom v različici, ki velja od 1. januarja 2014;

               —

               po potrebi, razglasitev ničnosti vzorčne odločbe z dne 15. oktobra 2014 s katero je bila zavrnjena njena pritožba;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-62/06: Tožba, vložena  23. maja 2006  — Guarnieri proti Komisiji

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/35

         Tožba, vložena 23. maja 2006 — Guarnieri proti Komisiji
   (Zadeva F-62/06)
   (2006/C 165/72)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Daniela Guarnieri (St-Stevens-Woluwe, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije z dne 5. avgusta 2005, s katero se posega v položaj tožeče stranke s tem, da z uporabo pravila o preprečevanju kopičenja iz člena 67(2) Kadrovskih predpisov povzroči odbitek belgijske pokojnine družinske pokojnine od družinskega dodatka in posledično naznani, da se bo na podlagi člena 85 Kadrovskih predpisov dani znesek odtegnil od njene plače;

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Organa, pristojnega za imenovanje (OPI) z dne 14. februarja 2006 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper izpodbijano odločbo;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnica Komisije in mati dveh otrok, je prejemala dodatek za vzdrževanega otroka, določen v členu 67(2) Kadrovskih predpisov. Po smrti njenega moža 10. aprila 2005 je bila obveščena, da ji Komisija zaradi spremembe člena 80 Kadrovskih predpisov ne bo plačala družinske pokojnine. Vendar je prejela družinske dodatke in družinsko pokojnino od belgijske uprave. Ker je celotni znesek nakazanih pomoči presegal znesek družinskih dodatkov Skupnosti, je Komisija menila, da tožeča stranka nima več pravice do teh dodatkov.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka najprej navaja kršitev člena 67(2) Kadrovskih predpisov. Dodatki, ki jih tožeča stranka prejema od belgijske uprave, naj bi ne bili dodatki enake vrste, kot tisti, ki jih nakaže Skupnost, torej naj ne bi privedli do odbitka, določenega s to določbo.
   Tožeča stranka zatem zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve vsake posamične odločbe, določene v členu 25 Kadrovskih predpisov, kršitev načel zaupanja v pravo, pravne varnosti, enakega obravnavanja in dobrega upravljanja, kot tudi dolžne skrbnosti.
   Prav tako navaja ugovor nezakonitosti Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev (1), v delu, ki spreminja člen 80(4) Kadrovskih predpisov, ne da bi predvidel začasne ukrepe. Tako bi po mnenju tožeče stranke morali ukinitev družinske pokojnine za otroke, katerih umrli roditelj ni bil uradnik ali začasni uslužbenec, spremljati začasni ukrepi, ki bi uradnikom omogočili, da opravijo celoten aktuarski izračun svojega položaja.

      (1)   UL ES L 124, 27.4.2004, str. 1.


title: Zadeva C-457/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Člena 28 ES in 30 ES — Gradbeni proizvodi — Nacionalni postopek odobritve tipa — Neupoštevanje potrdil o skladnosti, izdanih v drugih državah članicah — Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti — Neizvršitev sodbe — Člen 228 ES — Predmet spora — Določitev med predhodnim postopkom — Naknadna razširitev — Nedopustnost)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/12

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-457/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člena 28 ES in 30 ES - Gradbeni proizvodi - Nacionalni postopek odobritve tipa - Neupoštevanje potrdil o skladnosti, izdanih v drugih državah članicah - Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev sodbe - Člen 228 ES - Predmet spora - Določitev med predhodnim postopkom - Naknadna razširitev - Nedopustnost)
   2009/C 267/20
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in P. Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, zastopnik, N. Ruiz in C. Farinhas, odvetnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Člen 228 ES – Neizvršitev sodbe Sodišča z dne 10. novembra 2005 v zadevi C-432/03 – Predlog za določitev denarne kazni

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007.


title: Zadeva T-296/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. julija 2015 – Adler Modemärkte/UUNT – Blufin (MARINE BLEU)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. julija 2015 – Adler Modemärkte/UUNT – Blufin (MARINE BLEU)
   (Zadeva T-296/13) (1)

   (2015/C 320/68)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva C-95/17 P: Pritožba, ki jo je Urad Evropske unije za intelektualno lastnino vložil 22. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/9

         Pritožba, ki jo je Urad Evropske unije za intelektualno lastnino vložil 22. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-95/17 P)
   (2017/C 161/12)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Drugi stranki v postopku: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, prej Cadbury Holdings Ltd; Société des produits Nestlé SA

      Predloga

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi,

               —

               družbi Mondelez UK Holdings & Services Ltd naloži plačilo stroškov Urada.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Kršitev člena 36, prvi stavek, Statuta Sodišča

   Splošno sodišče je svojo sodbo utemeljilo na protislovni obrazložitvi, ker je na eni strani sprejelo, da „je dovoljeno navajati dokaz skupno za vse zadevne države članice“, na drugi strani pa zahtevalo, da se pridobitev razlikovalnega učinka dokaže v vsaki državi članici posamezno (glej točko 139 izpodbijane sodbe).

      Kršitev členov 7(3) in 52(2) Uredbe št. 207/2009
       (1)

   Splošno sodišče je napačno uporabilo smernice, ki jih je podalo Sodišče v točkah 62 in 63 sodbe z dne 24. maja 2012, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG/UUNT (Oblika čokoladnega zajca z rdečim trakom) (C-98/11 P, ECLI:EU:C:2012:307, v nadaljevanju: sodba Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli), ker je zahtevalo, da se pridobitev razlikovalnega učinka dokaže za vsako državo članico posamezno.
   Splošno sodišče bi moralo preizkusiti, ali dokazi, ki jih je predložil imetnik znamke Evropske unije, potrjujejo pridobitev razlikovalnega učinka v Evropski uniji kot celota, ne glede na državne meje.
   Splošno sodišče je s tem, da se je osredotočilo izključno na nacionalne trge, napačno zanemarilo, da je teritorialni obseg priznanja znamke samo eden od upoštevnih dejavnikov pri ugotavljanju, ali je ta znamka pridobila razlikovalni učinek z uporabo v Evropski uniji. Splošno sodišče je tako zanemarilo merila, ki so upoštevna v kontekstu „enotnega trga“, zlasti (i) del javnosti, za katerega je bilo ugotovljeno, da se je seznanil z znamko, v primerjavi z evropskimi potrošniki kot celoto; (ii) geografski obseg in razdelitev območij, na katerih je bil ugotovljen pridobljen razlikovalni učinek, in (iii) gospodarski pomen območij, na katerih je bil ugotovljen pridobljen razlikovalni učinek za evropski trg zadevnih proizvodov in storitev.
   Pristopa, ki je bil uporabljen v izpodbijani sodbi, ni mogoče upravičiti z javnim interesom, na katerem je utemeljen zadevni absolutni razlog za ničnost. Obstajajo zaščitni ukrepi, ki izničijo možnost imetnika znamke Evropske unije, da uveljavi izključne pravice tudi v državah članicah, v katerih znamka Evropske unije ni pridobila enakega razlikovalnega učinka kot v drugih državah članicah.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-400/13: Tožba, vložena 5. avgusta 2013 – L’Oréal proti UUNT – Cosmetica Cabinas (AINHOA)

text:
               12.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/9

         Tožba, vložena 5. avgusta 2013 – L’Oréal proti UUNT – Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Zadeva T-400/13)
   2013/C 298/16
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: L'Oréal (Pariz, Francija) (zastopnika: M. Granado Carpenter in M. Polo Carreño, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe z dne 6. junija 2013 v zadevi R 1643/2012-1;

               —

               ugotovi, da je treba tožeči stranki povrniti stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „AINHOA“ – prijava znamke Skupnosti št. 2 720 811

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: tožeča stranka se je oprla na člen 8(1)(b) in 8(5), v povezavi s členom 53(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.

      Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in/ali 8(5), v povezavi s členom 53(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.


title: Zadeva C-469/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 14. oktobra 2014 – Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 14. oktobra 2014 – Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
      (Zadeva C-469/14)
      (2015/C 016/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgerichts Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Masterrind GmbH

         Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba točko 1.4 poglavja V Priloge I k Uredbi Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97 (1), UL [L 3, str. 1], v skladu s katero je treba živalim po 14-ih urah vožnje dati vsaj eno uro časa za počitek, zato da se napojijo in po potrebi nahranijo, preden se lahko prevažajo naslednjih 14 ur, razlagati tako, da se lahko obdobja prevozov prekinejo tudi s počitkom, daljšim od ene ure, ali z več počitki, od katerih posamezen traja vsaj eno uro?

                  2.

                  Ali je plačilna točka posamezne države članice vezana na opombo uradnega veterinarja na izstopni točki na podlagi člena 2(3) Uredbe Komisije (EU) št. 817/2010 z dne 16. septembra 2010 o določitvi podrobnih pravil v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 glede zahtev za odobritev izvoznih nadomestil (2) v zvezi z dobrim počutjem živega goveda med prevozom, UL L 245, str. 16, kar pomeni, da lahko zakonitost zavrnitve izdaje opombe preverja zgolj organ, v okviru katerega deluje mejni veterinar, ali pa predstavlja opomba uradnega veterinarja zgolj procesni akt, ki se lahko izpodbija samo s pravnimi sredstvi, ki se lahko vložijo zoper meritorno odločbo plačilne točke?

         (1)  UL L 3, str. 1.

         (2)  UL L 245, str. 16.


title: Zadeva T-500/15: Tožba, vložena 31. avgusta 2015 – LG Electronics/UUNT – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/42

         Tožba, vložena 31. avgusta 2015 – LG Electronics/UUNT – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)
   (Zadeva T-500/15)
   (2015/C 354/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: LG Electronics, Inc. (Seul, Republika Koreja) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlin, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: znamka Skupnosti „VIEWTY PRO“ – zahteva za registracijo št. 9 125 071

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. junija 2015 v zadevi R 1940/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-65/12 P: Pritožba, ki jo je 16. februarja 2012 vložil Guido Strack zoper sklep, ki ga je 7. decembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Strack proti Komisiji (F-44/05 RENV)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/27

         Pritožba, ki jo je 16. februarja 2012 vložil Guido Strack zoper sklep, ki ga je 7. decembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Strack proti Komisiji (F-44/05 RENV)
   (Zadeva T-65/12 P)
   2012/C 118/46
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti razveljavi sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 7. decembra 2011 v zadevi F-44/05 RENV;

               —

               toženi stranki v skladu s predlogom tožeče stranke, navedenim v točki 1 pod A.4 njenih stališč z dne 21. februarja 2011 v zadevi F-44/05 RENV in obrazloženim v točkah od 78 do 85 navedenih stališč, naloži plačilo odškodnine tožeči stranki v višini najmanj 2 500 EUR zaradi predolgega trajanja postopka v skladu s členom 6 EKČP;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov te pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev načela, da je sodišče določeno z zakonom, člena 6(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju: EKČP), člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) in člena 4(4) Priloge I k Statutu Sodišča Evropske unije.
               Pritožnik v zvezi s tem navaja, da je bila zadeva sprva dodeljena drugemu senatu Sodišča za uslužbence in da za predodelitev drugemu senatu, ki je bila opravljena pozneje, ne obstaja potrebna pravna podlaga.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 8(2) Priloge I k Statutu Sodišča in člena 73 Poslovnika Sodišča za uslužbence.
               Pritožnik v zvezi s tem navaja, da ob neobstoju samostojnosti in ločljivosti ni mogoče, da bi bil predlog pritožnika, ki v postopku v glavni stvari ni bil podan v tožbi, ampak šele v poznejših stališčih, predmet ločenega sklepa o odstopu.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev člena 8(2) Priloge I k Statutu Sodišča in člena 73 Poslovnika Sodišča za uslužbence.
               Pritožnik poleg tega navaja, da spor izvira iz delovnega razmerja pritožnika, iz česar izhaja, da je v skladu s členom 1 Priloge I k Statutu Sodišča podana pristojnost Sodišča za uslužbence.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 6(1) EKČP in člena 47 Listine.
               Pritožnik nazadnje navaja, da je Sodišče za uslužbence z načinom vodenja postopka kršilo načelo pravice do izjave in načelo kontradiktornosti in da ga je nepošteno obravnavalo.


title: Zadeva F-70/14: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. februarja 2016 – Cobo Benito/Komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/35

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. februarja 2016 – Cobo Benito/Komisija
   (Zadeva F-70/14) (1)

   (2016/C 371/44)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 388, 3.11.2014, str. 28.


title: Zadeva T-128/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Piccinni Leopardi proti Komisiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/35

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Piccinni Leopardi proti Komisiji
   (Zadeva T-128/04) (1)

   (2008/C 197/64)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 118, 30.4.2004.


title: Zadeva T-441/15: Tožba, vložena 31. julija 2015 – European Dynamics Luxembourg in drugi/Evropska agencija za zdravila

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/26

         Tožba, vložena 31. julija 2015 – European Dynamics Luxembourg in drugi/Evropska agencija za zdravila
   (Zadeva T-441/15)
   (2015/C 328/24)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeče stranke: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija), European Dynamics Belgium SA (Bruselj, Belgija) (zastopnika: I. Abazis in M. Sfyri, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe Evropske agencije za zdravila (EMA), ki jo je po elektronski pošti dne 4. junija 2015 poslala direktorica za vire informacijske tehnologije in s katero je EMA zavrnila dva kandidata, ki so ju predlagale tožeče stranke v odgovor na zahtevek za storitve št. SC001 (request form for services) v zvezi z okvirnim sporazumom EMA/2012/10/TIC,

               —

               EMA naloži, da povrne škodo, ki je nastala tožečim strankam, ker so izgubile priložnost skleniti posebno pogodbo za vodjo projekta (project manager) v okviru zahtevka za storitve št. SC001 (request form for services), pri čemer ta škoda, določena ex aequo et bono, znaša osem tisoč EUR (8  000 EUR), skupaj z obrestmi od razglasitve sodbe, ali v drugačni višini, ki jo bo določilo Splošno sodišče, ter

               —

               EMA naloži plačilo vseh stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju tožečih strank je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično v skladu s členom 263 PDEU, ker naj bi bila v nasprotju z načelom sorazmernosti, ki velja za javna naročila. Natančneje, z izpodbijano odločbo so bili kandidati tožečih strank zavrnjeni, ker niso imeli potrdila o metodologiji PRINCE2, kar je merilo, ki ni niti primerno niti nujno, zato je v nasprotju z načelom sorazmernosti na področju javnih naročil.
   Zato je EMA storila dovolj kvalificirano kršitev določenega pravnega pravila (člen 102(1) finančne uredbe), katerega namen je podelitev pravic posameznikom, zaradi česar je tožečim strankam nastala škoda, ker so izgubile priložnost skleniti posebno pogodbo za vodjo projekta (project manager), tako da so pogoji za povrnitev škode, nastale tožečim strankam, izpolnjeni.


title: Zadeva C-495/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 85/337/EGS — Presoja vplivov projektov na okolje — Obveznost obrazložitve odločitve, da se projekt ne predloži v presojo)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/5

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-495/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov projektov na okolje - Obveznost obrazložitve odločitve, da se projekt ne predloži v presojo)
   2010/C 11/07
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Oliver in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: L. Seeboruth in H. Walker, zastopnika, J. Maurici, barrister)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev Direktiva Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40) – Obveznost obrazložitve odločitve, da se projekt ne predloži v presojo

      Izrek

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem da prošnje za presojo načrtovanja izrabe mineralnih virov („Review of Mineral Planning“), vložene v Walesu pred 15. novembrom 2000 niso bile predmet zahtev iz členov 2(1) in 4(2) Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 32, 7.2.2009.


title: Zadeva T-53/12: Tožba, vložena 12. februarja 2012 – CF Sharp Shipping Agencies Pte proti Svetu

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/29

         Tožba, vložena 12. februarja 2012 – CF Sharp Shipping Agencies Pte proti Svetu
   (Zadeva T-53/12)
   2012/C 89/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd (Singapur, Republika Singapur) (zastopniki: S. Drury, Solicitor, K. Adamantopoulos in J. Cornelis, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

               —

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 (1) in Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 (2) naj se v delu, v katerem je tožeča stranka vključena v Prilogo VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010, razglasita za nični ab initio in s takojšnjim učinkom; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdi, da je tožena stranka s tem, da je navedla, da je tožeča stranka navidezna družba družbe Islamic Republic of Iran Shipping Lines in da je zadnjenavedena njena lastnica ali pa jo nadzira, očitno izkrivila dejstva in da je storila očitno napako pri uporabi člena 16(2)(d) Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 s tem, da je tožečo stranko vključila v Prilogo VIII k navedeni uredbi.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom trdi, da je tožena stranka kršila obveznost obrazložitve iz člena 296 PDEU in člena 36(3) Uredbe Sveta št. 961/2010.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom trdi, da ji je bila kršena pravica do obrambe, zlasti pravica do izjave in do učinkovitega sodnega varstva, ker tožeča stranka ni navedla obrazložitve.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2011, L 319, str. 11).

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL 2010, L 281, str. 1).


title: Zadeva T-169/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2016 – Benelli Q. J./UUNT – Demharter (MOTO B) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti MOTO B — Prejšnje neregistrirane nacionalne figurativne znamke MOTOBI — Relativni razlog za zavrnitev — Dokaz o prepoznavnosti prejšnjih neregistriranih znamk — Člen 8(2)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 6a Pariške konvencije — Dokazi, predloženi v utemeljitev ugovora po izteku za to določenega roka — Neupoštevanje — Diskrecijska pravica odbora za pritožbe — Nasprotna določba — Okoliščine, ki preprečujejo upoštevanje dodatnih ali dopolnilnih dokazov — Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 — Pravili 19 in 20 Uredbe (ES) št. 2868/95 — Pravilo 50(1), tretji pododstavek, Uredbe (ES) št. 2868/95 — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2016 – Benelli Q. J./UUNT – Demharter (MOTO B)
   (Zadeva T-169/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti MOTO B - Prejšnje neregistrirane nacionalne figurativne znamke MOTOBI - Relativni razlog za zavrnitev - Dokaz o prepoznavnosti prejšnjih neregistriranih znamk - Člen 8(2)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 6a Pariške konvencije - Dokazi, predloženi v utemeljitev ugovora po izteku za to določenega roka - Neupoštevanje - Diskrecijska pravica odbora za pritožbe - Nasprotna določba - Okoliščine, ki preprečujejo upoštevanje dodatnih ali dopolnilnih dokazov - Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 - Pravili 19 in 20 Uredbe (ES) št. 2868/95 - Pravilo 50(1), tretji pododstavek, Uredbe (ES) št. 2868/95 - Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 098/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Benelli Q. J. Srl (Pesaro, Italija) (zastopnika: P. Lukácsi in B. Bozóki, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva F. Mattina, nato P. Bullock, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Demharter GmbH (Dillingen, Nemčija) (zastopnik: A. Kohn, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. januarja 2013 (zadeva R 95/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Benelli Q. J. Srl in Demharter GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Benelli Q. J. Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 147, 25.2.2013.


title: Zadeva C-300/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 17. junija 2011 – ZZ proti Secretary of State for the Home Department

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 17. junija 2011 – ZZ proti Secretary of State for the Home Department
   (Zadeva C-300/11)
   2011/C 252/37
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ZZ

      Tožena stranka: Secretary of State for the Home Department

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načelo učinkovitega sodnega varstva, ki ga določa člen 30(2) Direktive 2004/38 (1) in ki se razlaga ob upoštevanju člena 346(1)(a) Pogodbe o delovanju Evropske unije, zahteva, da sodni organ, ki odloča o pritožbi zoper odločbo o prepovedi vstopa državljanu Evropske unije v državo članico iz razlogov javnega reda in javne varnosti v skladu s poglavjem VI Direktive 2004/38, zagotovi, da je zadevni državljan Evropske unije obveščen o bistvu obremenilnih razlogov, ne glede na to, da so organi države članice in zadevno nacionalno sodišče po preučitvi vseh dokazov zoper državljana Evropske unije, na katere se organi države članice sklicujejo, ugotovili, da bi bilo razkritje bistva obremenilnih razlogov v nasprotju z interesi državne varnosti?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, str. 77).


title: Zadeva T-214/06: Tožba, vložena 17. avgusta 2006 — Imperial Chemical Industries proti Komisiji

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/11

         Tožba, vložena 17. avgusta 2006 — Imperial Chemical Industries proti Komisiji
   (Zadeva T-214/06)
   (2006/C 237/20)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Imperial Chemical Industries plc (ICI) (London, Združeno kraljestvo) (Zastopniki: D. Anderson, QC, H. Rosenblatt, B. Lebrun, lawyers, W. Turner in S. Berwick, Solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 2(c) izpodbijane odločbe naj se razglasi za ničnega; oziroma podredno

               —

               člen 2(c) izpodbijane odločbe naj se spremeni tako, da se globa naložena ICI zmanjša; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 2098 konč. z dne 31. maja 2006 v zadevi COMP/F/38.645 — Metakrilati, v kateri je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru s sodelovanjem v kartelu glede metakrilatov, ki je obsegal dogovarjanje cen, sklepanje, izvajanje in nadziranje izvajanja sporazumov o cenah, bodisi v obliki zvišanj cen, ali vsaj s stabilizacijo obstoječe ravni cen, obravnavanje prevaljevanja dodatnih stroškov storitev na stranke, izmenjavo poslovno pomembnih in zaupnih podatkov o trgu in/ali podjetjih ter redne sestanke in druge stike za olajšanje izvajanja kršitve.
   Prvič, tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni zadostila dokaznemu bremenu iz člena 2 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (1) za kršitev glede zmesi polimetil metakrilata za ulivanje, saj je svoje ugotovitve o udeležbi tožeče stranke v kartelu utemeljila z določenimi odlomki vlog za imuniteto in za ugodno obravnavo, ki pa, kolikor se ti nanašata na zmesi polimetil metakrilata za ulivanje in na obdobje v katerem je tožeča stranka imela v lasti dejavnost z akrili, nista utemeljeni z nikakršnimi upoštevnimi dokazi, in si poleg tega nasprotujeta glede pomembnih vidikov. Tožeča stranka trdi, da takšno gradivo ne zadošča za izpolnitev obveznosti Komisije, da ugotovitve o kršitvah opre na materialne in zanesljive dokaze.
   Drugič, tožeča stranka zatrjuje, da Komisija pri obravnavanju dejavnika teže kršitve, v nasprotju s členom 253 ES, ni obrazložila zneska globe.
   Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija zmotno uporabila pravo s tem, da je tožečo stranko in družbo Lucite napačno obravnavala kot konkurenta namesto kot zaporedna udeleženca pri zatrjevani kršitvi, s čimer je bil učinek na konkurenco upoštevan dvakrat. Zaradi tega je bila skupna globa za tožečo stranko in Lucite višja zgolj zaradi menjave lastništva dejavnosti.
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da je Komisija pri zvišanju globe za doseganje odvračalnega učinka uporabila napačen standard, ker je upoštevala le promet ne pa gospodarskih zmožnosti tožeče stranke. Poleg tega tožeča stranka meni, da je povečanje globe za doseganje odvračilnega učinka nesorazmerno glede na globo, naloženo drugi članici kartela.
   Petič, tožeča stranka trdi, da ji Komisija nepravilno ni priznala ugodne obravnave in zaslug za sodelovanje izven okvirov obvestila o ugodni obravnavi (2). Po mnenju tožeče stranke je gradivo, ki ga je, na podlagi obvestila o ugodni obravnavi, prostovoljno predložila Komisiji, pomenilo zahtevano znatno dodano vrednost.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003 L 1, str. 1).

      (2)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 2002 C 45, str. 3).


title: Zadeva C-174/03: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne  23. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna — Italija) — Impresa Portuale di Cagliari Srl proti Tirrenia di Navigazione SpA

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/28

         Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 23. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna — Italija) — Impresa Portuale di Cagliari Srl proti Tirrenia di Navigazione SpA
   (Zadeva C-174/03) (1)

   (2006/C 178/47)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-180/00: Kraljevina Nizozemska proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ureditev pridružitve čezmorskih držav in ozemelj — Uvoz sladkorja in mešanic sladkorja in kakava — Uredba (ES) št. 465/2000 — Ničnostna tožba — Zaščitni ukrepi — Sorazmernost)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/1

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-180/00: Kraljevina Nizozemska proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ureditev pridružitve čezmorskih držav in ozemelj - Uvoz sladkorja in mešanic sladkorja in kakava - Uredba (ES) št. 465/2000 - Ničnostna tožba - Zaščitni ukrepi - Sorazmernost)
   (2005/C 217/02)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-180/00, zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene dne 12. maja 2000, Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. Fierstra in J. van Bakel) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in C. van der Hauwaert), ob intervenciji Kraljevine Španije (zastopnica: N. Díaz Abad) in Francoske republike (zastopnika: G. de Bergues in D. Colas) je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, R. Schintgen (poročevalec), G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Španija in Francoska republika nosita svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 211, 22.7.2000.


title: Zadeva T-621/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. junija 2015 – Infocit/UUNT – DIN (DINKOOL) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti DINKOOL — Prejšnja mednarodna figurativna znamka DIN — Prejšnji nacionalni komercialni identifikator DIN — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) in člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. junija 2015 – Infocit/UUNT – DIN (DINKOOL)
   (Zadeva T-621/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti DINKOOL - Prejšnja mednarodna figurativna znamka DIN - Prejšnji nacionalni komercialni identifikator DIN - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 262/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda (Luanda, Republika Angola) (zastopnik: A. Oliveira, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: M. Fischer, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: DIN – Deutsches Institut für Normung eV (Berlin, Nemčija) (zastopnik: M. Bagh, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. junija 2014 (zadeva R 1312/2013 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med DIN – Deutsches Institut für Normung eV in Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda, poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

               3.

               DIN – Deutsches Institut für Normung eV nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva C-489/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Lahr (Nemčija) 5. novembra 2007 – Pia Messner proti podjetju Stefan Krüger

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Lahr (Nemčija) 5. novembra 2007 – Pia Messner proti podjetju Stefan Krüger
   (Zadeva C-489/07)
   (2008/C 22/48)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Amtsgericht Lahr
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pia Messner

      Tožena stranka: Stefan Krüger, SFK Laptophandel
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba določbe člena 6(2) v povezavi z drugim stavkom člena 6(1) Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 1997 o varstvu potrošnikov glede sklepanja pogodb pri prodaji na daljavo (1) razlagati tako, da nasprotujejo določbi nacionalne zakonodaje, v skladu s katero lahko prodajalec v primeru pravočasnega odstopa od pogodbe s strani potrošnika zahteva nadomestilo za uporabo dobavljene potrošne stvari?

      (1)  UL L 144, str. 19.


title: Zadeva C-385/13 P: Pritožba, ki jo Italijanska republika vložila 4. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 19. aprila 2013 v združenih zadevah T-99/09 in T-308/09, Italijanska republika proti Evropski komisiji

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/24

         Pritožba, ki jo Italijanska republika vložila 4. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 19. aprila 2013 v združenih zadevah T-99/09 in T-308/09, Italijanska republika proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-385/13 P)
   2013/C 252/40
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri in P. Gentile, agenta)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sodba, ki jo je Splošno sodišče Evropske unije razglasilo 19. aprila 2013 v združenih zadevah T-99/09 in T-308/09 in ki je bila italijanski vladi sporočena 24. aprila 2013, naj se razveljavi;

               —

               pri odločanju o vsebini naj se razglasi za nične naslednje akte:

                           —

                           dopis Evropske komisije – Generalni direktorat za regionalno politiko št. 000841 z dne 2. februarja 2009, s predmetom „Plačila Komisije, ki se razlikujejo od zahtevanega zneska“, ki vsebuje naslednjo odločbo: „zato je datum, od katerega Evropska komisija šteje za nedopustne stroške glede ukrepa 1.7 ORP 2000-2006, 29. junij 2007 in ne 17. maj 2006, kot je bilo sporočeno v zgoraj navedenem dopisu z dne 22. decembra 2008“;

                           —

                           dopis Evropske komisije – Generalni direktorat za regionalno politiko št. 001059 z dne 6. februarja 2009, s predmetom „Prekinitev zahtevka za plačilo in zahteva po informacijah glede finančnih popravkov v skladu s členom 39 Uredbe št. 1260/99 ORP Kampanija“ ki vsebuje naslednjo odločbo: „zato je datum, od katerega Evropska komisija šteje za nedopustne stroške glede ukrepa 1.7 ORP 2000-2006, 29. junij 2007 in ne 17. maj 2006, kot je bilo predhodno navedeno“;

                           —

                           dopis Evropske komisije – Generalni direktorat za regionalno politiko št. 012480 z dne 22. decembra 2008 o ORP Kampanija 2000-2006 (CCI št. 1999 IT 16 1 PO 007) – Posledice postopka zaradi kršitve št. 2007/2195 v zvezi z ravnanjem z odpadki v Kampaniji, s katerim „Komisija zahteva, da se z naslednjim zahtevkom za plačilo odbijejo vsi stroški glede ukrepa 1.7, ki so nastali po 29. juniju 2007“.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska republika v utemeljitev pritožbe navaja osem pritožbenih razlogov:

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 9(e), (f), (h), (j), (k), (1) in (m), člena 32(3), prvi pododstavek, (f), (4) in (5) in člena 31(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1260/99 (1)

               Da bi bilo mogoče zaradi postopka zaradi kršitve, ki je v teku, ugotoviti nedopustnost zahteve za plačilo prispevkov iz strukturnega sklada za dejavnosti, predvidene z ukrepom, bi morala med kršitvijo in ukrepom obstajati posebna in ne splošna povezava, Komisija pa bi morala dokazati konkretno nevarnost, da se s financiranjem ukrepa nazadnje financira kršitev. Ne bi naj zadostovala „dovolj neposredna povezava“, ki sicer ni posebej opredeljena, kot je ugotovilo Splošno sodišče.

               Drugi pritožbeni razlog: Kršitev člena 32(3)(f), drugi primer, Uredbe št. 1260/1999

               V obravnavanem primeru pa naj ne bi obstajala niti taka povezava, saj naj bi Splošno sodišče ugotovilo, da iz aktov izhaja, da se je v postopku zaradi kršitve omenjalo nezadostno ločeno zbiranje odpadkov kot enega od razlogov za nezadostnost odlagališč; in da je ukrep 1.7. določal pomoči občinam za povečanje ločenega zbiranja. Splošno sodišče naj torej ne bi moglo razjasniti, ali je bila povezava med kršitvijo in ukrepom taka, da financiranje ukrepa zmanjšuje, ali nasprotno, povečuje kršitev. Zato bi moralo izključiti obstoj kakršne koli povezave in sprejeti prvi tožbeni razlog iz tožbe na prvi stopnji.

               Tretji pritožbeni razlog: Neobstoj obrazložitve

               Italijanska vlada naj bi s tretjim tožbenim razlogom ustrezno dokazala, da med kršitvijo in ukrepom ni nobene povezave. Splošno sodišče naj bi pri zavrnitvi prvega tožbenega razloga trdilo nasprotno, ne da bi preučilo dokaz italijanske vlade, s čimer naj bi kršilo obveznost obrazložitve.

               Četrti pritožbeni razlog: Kršitev člena 32(3)(f) Uredbe 1260/1999 in neobstoj obrazložitve

               Zgoraj navedene kršitve naj bi vplivale tudi na dele sodbe, v katerih je Splošno sodišče zavrnilo drugi tožbeni razlog iz tožbe na prvi stopnji.

               Peti pritožbeni razlog: Neobstoj obrazložitve

               Obrazložitev naj ne bi obstajala niti glede zavrnitve tretjega tožbenega razloga iz tožbe na prvi stopnji, s katerim je italijanska vlada navajala, da obrazložitev izpodbijanih ukrepov temelji na dopisu Komisije z dne 20. oktobra 2008, v katerem so se očitala dejstva, ki niso bila navajana v postopku zaradi kršitve. Splošno sodišče naj se sploh ne bi opredelilo do te ugotovitve.

               Šesti pritožbeni razlog: Kršitev člena 32(3)(f), drugi primer, Uredbe 1260/1999

               Vsekakor naj bi Splošno sodišče pri presoji četrtega tožbenega razloga dejansko potrdilo, da se je dopis z dne 20. oktobra 2008 nanašal na dejstva, ki niso povezana s postopkom zaradi kršitve, zato naj bi moralo tretji tožbeni razlog sprejeti. Ker tega ni storilo, naj bi kršilo člen 32(3)(f), drugi primer, Uredbe 1260/1999.

               Sedmi pritožbeni razlog: Kršitev člena 32(3)(f), prvi in drugi primer, in člena 39(1) in (2) Uredbe 1260/1999.

               Splošno sodišče naj bi neutemeljeno zavrnilo četrti tožbeni razlog iz tožbe na prvi stopnji, s katerim se je očitalo, da je Komisija dejansko prekinila plačila ob sklicevanju na pomisleke glede pravilnosti upravljanja ukrepa; kar pa naj bi zahtevalo uporabo postopka iz člena 39(1) in (2) Uredbe, ki je omenjen v členu 32(3)(f), prvi primer. Splošnemu sodišču naj ne bi uspelo zavrniti teze italijanske vlade, da je to bil razlog za ukrep, ki ga je sprejela Komisija.

               Osmi pritožbeni razlog: Kršitev člena 296(2) PDEU

               Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da Komisija ni kršila obveznosti obrazložitve. Glede na pomen tega vidika bi morala Komisija pojasniti, zakaj ni bilo protislovja med kaznovanjem nezadostnega ločenega zbiranja odpadkov v postopku zaradi kršitve in zavrnitvijo financiranja ukrepa, namenjenega ravno povečanju ločenega zbiranja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14 zvezek 1, str. 31)


title: Zadeva T-271/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2014 – H proti Svetu in drugim (Ničnostna tožba — Odškodninska tožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Nacionalni strokovnjak, napoten na policijsko misijo Evropske unije v Bosni in Hercegovini — Sklep o premestitvi — Nepristojnost Splošnega sodišča — Nedopustnost)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/48

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2014 – H proti Svetu in drugim
   (Zadeva T-271/10) (1)

   ((Ničnostna tožba - Odškodninska tožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Nacionalni strokovnjak, napoten na policijsko misijo Evropske unije v Bosni in Hercegovini - Sklep o premestitvi - Nepristojnost Splošnega sodišča - Nedopustnost))
   2014/C 315/82
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: H (Catania, Italija) (zastopnika: sprva C. Mereu in M. Velardo, nato M. Velardo odvetnika)

      Tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: A. Vitro, G. Marhic in M.-M. Joséphidès, zastopniki); Evropska komisija (zastopnika: F. Erlbacher in B. Eggers, zastopnika) in policijska misija Evropske unije v Bosni in Hercegovini (Sarajevo, Bosna in Hercegovina)

      Predmet

   Na prvem mestu, prvič, predlog za razglasitev ničnosti sklepa Policijske misije Evropske unije v Bosni in Hercegovini z dne 7. aprila 2010, ki ga je podpisal vodja osebja te misije in s katerim je bila tožeča stranka premeščena na delovno mesto „Criminal Justice Adviser – Prosecutor“ pri regionalnem štabu v Banji Luki (Bosna in Hercegovina), in, drugič, če je to potrebno, sklepa z dne 30. aprila 2010, ki ga je podpisal vodja misije iz člena 6 Sklepa Sveta 2009/906/SZVP z dne 8. decembra 2009 o policijski misiji Evropske unije (EUPM) v Bosni in Hercegovini (BiH) (UL L 322, str. 22) in s katerim je bil potrjen sklep z dne 7. aprila 2010, ter, na drugem mestu, odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               H nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Svet Evropske unije in Evropska komisija.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva C-19/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Poljska) 17. januarja 2017 – Skarb Państwa, ki jo zastopa Wojewoda Dolnośląski/Gmina Trzebnica

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Poljska) 17. januarja 2017 – Skarb Państwa, ki jo zastopa Wojewoda Dolnośląski/Gmina Trzebnica
   (Zadeva C-19/17)
   (2017/C 161/08)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Okręgowy we Wrocławiu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skarb Państwa (davčna uprava), ki jo zastopa Wojewoda Dolnośląski (vojvoda Spodnje Šlezije)

      Tožena stranka: Gmina Trzebnica (Gemeinde Trzebnica)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali so storitve, ki jih prejme upravičenec zaradi pogodbenih kazni ali odškodnin v zvezi z neizpolnitvijo ali nepravočasno izpolnitvijo obveznosti, prejemki v smislu pravila št. 2 Uredba Komisije (ES) št. 448/2004 z dne 10. marca 2004 o spremembi Uredbe (ES) št. 1685/2000 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 glede upravičenosti izdatkov za aktivnosti, ki se sofinancirajo iz strukturnih skladov, in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1145/2003 (1)?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:

                           (a)

                           Ali je treba te prejemke v obliki pogodbenih kazni zmanjšati za izgube ali dodatne stroške, ki so nastali upravičencu v zvezi z neizpolnitvijo oziroma nepravočasno izpolnitvijo pogodbe s strani izvajalca?

                           (b)

                           Ali je storitev izvajalca, ki je v tem, da za upravičenca izvede druga dela, ki nikakor niso povezana s predmetom financiranja in na podlagi katerih je oproščen obveznosti plačila pogodbene kazni (datio in solutum), prejemek v smislu pravila št. 2 Uredbe Komisije (ES) št. 448/2004 z dne 10. marca 2004 o spremembi Uredbe (ES) št. 1685/2000 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 glede upravičenosti izdatkov za aktivnosti, ki se sofinancirajo iz strukturnih skladov, in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1145/2003?

               3.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje in vprašanje 2a: Ali je treba kot višino prejemkov, ki jih je ustvaril upravičenec, šteti višino pogodbene kazni, kakor je bil zaračunana izvajalcu, ali vrednost nadomestne storitve?

               4.

               Ali je mogoče o zaključku pomoči v smislu pravila št. 2 Uredba Komisije (ES) št. 448/2004 z dne 10. marca 2004 o spremembi Uredbe (ES) št. 1685/2000 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 glede upravičenosti izdatkov za aktivnosti, ki se sofinancirajo iz strukturnih skladov, in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1145/2003 mogoče znižati znesek sofinanciranja za prihodke, ki jih je upravičenec ustvaril med trajanjem pomoči?

               5.

               V primeru pritrdilnega odgovora na četrto vprašanje: Ali je znižanje zneska sofinanciranja za prihodke, ki jih je ustvaril upravičenec, mogoče, če jih država članica ni sporočila Komisiji pred zaključkom pomoči?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 2, str. 3.


title: Zadeva C-536/10 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. julija 2011 – MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Besedni znak ROI ANALYZER )

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/15

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. julija 2011 – MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-536/10 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Besedni znak „ROI ANALYZER“)
   2011/C 311/22
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (zastopnik: W. Göpfert, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2010 – MPDV Mikrolab proti UUNT (T-233/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. aprila 2008, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, s katero je bila zavrnjena registracija besednega znaka „ROI ANALYZER“ kot znamke Skupnosti za nekatere proizvode in storitve iz razredov 9, 35 in 42 – Razlikovalni učinek znamke

      Izrek

               1.

               Pritožba se kot delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena zavrne.

               2.

               MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva T-698/15 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2017 – Silvan/Komisija (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovalno obdobje 2013 — Odločba o nenapredovanju pritožnika — Primerjava uspešnosti — Upoštevanje ocenjevalnih poročil — Neobstoj napačne uporabe prava)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2017 – Silvan/Komisija
   (Zadeva T-698/15 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovalno obdobje 2013 - Odločba o nenapredovanju pritožnika - Primerjava uspešnosti - Upoštevanje ocenjevalnih poročil - Neobstoj napačne uporabe prava))
   (2017/C 121/38)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Juha Tapio Silvan (Bruselj, Belgija) (zastopnika: N. de Montigny in J. N. Louis, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in C. Berardis Kayser, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 22. septembra 2015, Silvan/Komisija (F-83/14, EU:F:2015:106), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Juha Tapio Silvan nosi svoje stroške in stroške, ki jih je Evropska komisija priglasila v tem postopku.

      (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva C-498/09 P: Sklep Sodišča z dne 10. junija 2010 – Thomson Sales Europe proti Evropski komisiji (Pritožba — Carinski zakonik — Odpust uvoznih dajatev — Nezmožnost naknadne izterjave — Protidampinške dajatve — Neobstoj očitne malomarnosti — Zapletenost predpisov — Delovne izkušnje — Skrbnost gospodarskega subjekta — Barvni televizijski sprejemniki, izdelani na Tajskem — Izpodbojni akti)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/17

      Sklep Sodišča z dne 10. junija 2010 – Thomson Sales Europe proti Evropski komisiji
      (Zadeva C-498/09 P) (1)

      (Pritožba - Carinski zakonik - Odpust uvoznih dajatev - Nezmožnost naknadne izterjave - Protidampinške dajatve - Neobstoj očitne malomarnosti - Zapletenost predpisov - Delovne izkušnje - Skrbnost gospodarskega subjekta - Barvni televizijski sprejemniki, izdelani na Tajskem - Izpodbojni akti)
      (2010/C 288/28)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Thomson Sales Europe (zastopnika: F. Foucault in F. Goguel, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L. Bouyon in H. van Vliet, zastopnika)

         Predmet

      Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 29. septembra 2009 v zadevi Thomson Sales Europe proti Komisiji (združeni zadevi T-225/07 in T-364/07), s katero je to sodišče zavrnilo tožbo, ki jo je vložila pritožnica in s katero je predlagala razglasitev ničnosti Odločbe Komisije REM št. 03/05 z dne 7. maja 2007, s katero je bilo francoskim organom sporočeno, da niso bili upravičeni odobriti odpusta uvoznih dajatev na barvne televizijske sprejemnike, izdelane na Tajskem in na katere se je nanašala njihova zahteva z dne 14. septembra 2005, ter razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 20. julija 2007, s katerim ni bila potrjena pridobitev pravice, da se uvozne dajatve za navedene aparate ne izterjajo naknadno – Postopek v zvezi z zahtevkom za odpust dajatev na podlagi člena 239 carinskega zakonika ter zahtevkom, da se teh dajatev ne izterja naknadno, na podlagi člena 220(2)(b) tega zakonika – Neupoštevanje pravice do obrambe – Napaka pri pravni opredelitvi dejanskega stanja

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Thomson Sales Europe se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva C-327/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresní Soud v Chebu (Češka republika) 5. julija 2010 – Hypoteční banka, a.s. proti Udu Miku Lindnerju

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresní Soud v Chebu (Češka republika) 5. julija 2010 – Hypoteční banka, a.s. proti Udu Miku Lindnerju
   (Zadeva C-327/10)
   ()
   2010/C 246/49
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Okresní Soud v Chebu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hypoteční banka, a.s.

      Tožena stranka: Udo Mike Lindner

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali dejstvo, da je ena od strank v sodnem postopku državljan druge države kot tiste, v kateri poteka postopek, daje osnovo za čezmejni element v smislu člena 81 (prej člen 65) Pogodbe, kar je eden od pogojev za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (v nadaljevanju: Bruseljska uredba I)?

               2.

               Ali Bruseljska uredba I izključuje uporabo predpisov nacionalne zakonodaje, ki omogočajo, da se sproži postopek zoper osebe, katerih prebivališče ni znano?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali se dajanje izjav skrbnika tožene stranke, ki ga imenuje sodišče v zadevi, samo po sebi šteje za to, da tožena stranka uveljavlja lokalno pristojnost sodišča za namene člena 24 Bruseljske uredbe I, tudi če je predmet spora zahtevek, ki izhaja iz potrošniške pogodbe, in sodišča v Češki republiki ne bi imela pristojnosti v skladu s členom 16(2) te uredbe, da rešijo ta spor?

               4.

               Ali je dogovor o krajevni pristojnosti določenega sodišča mogoče obravnavati, kot da vzpostavi mednarodno pristojnost izbranega sodišča za namene člena 17(3) Bruseljske uredbe I, in če je tako, ali to velja, tudi če dogovor o krajevni pristojnosti ni veljaven zaradi neskladja s členom 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (2) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

      (1)  UL 2001 L 12, str. 1.

      (2)  UL 1993 L 95, str. 29.


title: Zadeva T-354/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – BAM NBM Wegenbouw in HBG Civiel proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg bitumna za asfaltiranje cest — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES — Obstoj in opredelitev sporazuma — Omejevanje konkurence — Smernice o sporazumih o horizontalnem sodelovanju — Pravice obrambe — Globe — Trajanje kršitve)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – BAM NBM Wegenbouw in HBG Civiel proti Komisiji
   (Zadeva T-354/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg bitumna za asfaltiranje cest - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Obstoj in opredelitev sporazuma - Omejevanje konkurence - Smernice o sporazumih o horizontalnem sodelovanju - Pravice obrambe - Globe - Trajanje kršitve)
   2012/C 355/30
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: BAM NBM Wegenbouw BV (Bunnik, Nizozemska) in HBG Civiel BV (Gouda, Nizozemska) (zastopnika: M. Biesheuvel in J. de Pree, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, A. Nijenhuis in F. Ronkes Agerbeek, zastopniki)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/F/38.456 – Bitumen – Nizozemska) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               BAM NBM Wegenbouw BV in HBG Civiel BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva T-229/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – AEPI proti Komisiji ( Konkurenca – Avtorske in sorodne pravice – Uredba ES št. 1/2003 – Obveznosti na področju preiskovanja pritožb – Pomanjkanje interesa Skupnosti – Zavrnitev )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – AEPI proti Komisiji
   (Zadeva T-229/05) (1)

   („Konkurenca - Avtorske in sorodne pravice - Uredba ES št. 1/2003 - Obveznosti na področju preiskovanja pritožb - Pomanjkanje interesa Skupnosti - Zavrnitev“)
   (2007/C 199/65)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: AEPI Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Maroussi, Grčija) (zastopnik: T. Asprogerakas-Grivas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. Christoforou in F. Castillo de la Torre, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije SG-Greffe (2005) D/201832 z dne 18. aprila 2005, s katero je bila zavrnjena pritožba glede zatrjevane kršitve členov 81 ES in 82 ES s strani grških organizacij za kolektivno upravljanje avtorski pravici sorodnih pravic na področju glasbe.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva C-179/12 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 26. septembra 2013 – The Dow Chemical Company proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Karteli — Trg kloroprenskega kavčuka — Določotev cen in razdelitev trga — Kršitev člena 81 ES — Odgovornost matične družbe za kršitveno ravnanje hčerinske družbe — Skupni nadzor dveh matičnih družb — Odločilni vpliv — Pravice obrambe — Povečanje globe — Odvračalni učinek)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/28

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 26. septembra 2013 – The Dow Chemical Company proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-179/12 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Karteli - Trg kloroprenskega kavčuka - Določotev cen in razdelitev trga - Kršitev člena 81 ES - Odgovornost matične družbe za kršitveno ravnanje hčerinske družbe - Skupni nadzor dveh matičnih družb - Odločilni vpliv - Pravice obrambe - Povečanje globe - Odvračalni učinek)
   2013/C 344/47
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: The Dow Chemical Company (zastopnik: D. Schroeder, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: P. Van Nuffel, V. Bottka in L Malferrari, agenti)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 2. februarja 2012 v zadevi The Dow Chemical Company proti Evropski komisiji, T-77/08, s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 5910 final z dne 5. decembra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma o EGP (zadeva COMP/F/38.629 – kloroprenski kavčuk) v zvezi s kartelom na trgu kloroprenskega kavčuka v Evropskem gospodarskem prostoru (EGP), ki se nanaša na razdelitev trga in določitev cen ter, podredno, za zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki – Skupno podjetje – Odgovornost za kršitveno ravnanje

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi The Dow Chemical Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012.


title: Zadeva T-565/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2016 – Excalibur City/EUIPO – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije MERLIN’S KINDERWELT — Prejšnja nacionalna besedna znamka KINDER — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj podobnosti znakov — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b)Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2016 – Excalibur City/EUIPO – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
   (Zadeva T-565/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije MERLIN’S KINDERWELT - Prejšnja nacionalna besedna znamka KINDER - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj podobnosti znakov - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b)Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 402/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Excalibur City s.r.o. (Znojmo, Češka republika) (zastopnik: E. Engin Deniz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Simandlova in A. Folliard Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Ferrero SpA (Alba, Italija) (zastopnika: L. Ghedina in F. Jacobacci, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 9. julija 2015 (zadeva R 1538/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Ferrero in Excalibur City.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 9. julija 2015 (zadeva R 1538/2014-1) se razveljavi.

               2.

               EUIPO poleg svojih stroškov nosi tudi stroške družbe Excalibur City s.r.o.

               3.

               Ferrero SpA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva T-383/15: Tožba, vložena 14. julija 2015 – DIMA Werwaltungs/UUNT (oblika škatle)

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/12

         Tožba, vložena 14. julija 2015 – DIMA Werwaltungs/UUNT (oblika škatle)
   (Zadeva T-383/15)
   (2015/C 328/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: DIMA Werwaltungs GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: T. Kerkhoff, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Skupnosti (oblika škatle) – prijava št. 12 649 364

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 27. marca 2015 v zadevi R 2568/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži, da nadaljuje postopek registracije;

               —

               podrejeno, ugotovi, da člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 ne nasprotuje registraciji, in zadevo vrne v odločanje odboru za pritožbe;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-170/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Alrosa proti Komisiji ( Konkurenca – Zloraba prevladujočega položaja – Svetovni trg proizvodnje in dobave surovih diamantov – Odločba, s katero zaveze, ki jih predlaga podjetje s prevladujočim položajem, postanejo zavezujoče – Člen 9 Uredbe (ES) št. 1/2003 – Načelo sorazmernosti – Pogodbena svoboda – Pravica do izjave )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Alrosa proti Komisiji
   (Zadeva T-170/06) (1)

   („Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Svetovni trg proizvodnje in dobave surovih diamantov - Odločba, s katero zaveze, ki jih predlaga podjetje s prevladujočim položajem, postanejo zavezujoče - Člen 9 Uredbe (ES) št. 1/2003 - Načelo sorazmernosti - Pogodbena svoboda - Pravica do izjave“)
   (2007/C 199/70)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alrosa Company Ltd (Mirny, Rusija) (zastopniki: R. Subiotto, S. Mobley in K. Jones, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: F. Castillo de la Torre, A. Whelan in R. Sauer, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/520/ES z dne 22. februarja 2006 v zvezi s postopkom uporabe člena 82 [ES] in člena 54 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/B-2/38.381 – De Beers), s katero postanejo zavezujoče zaveze družbe De Beers za opustitev nakupov surovih diamantov od družbe Alrosa od leta 2009 naprej, s progresivnim zmanjševanjem količine nakupov od leta 2006 do leta 2008, in s katero se konča postopek v skladu s členom 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 [ES] in [82] (UL 2003, L 1, str. 1).
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije 2006/520/ES z dne 22. februarja 2006 v zvezi s postopkom uporabe člena 82 [ES] in člena 54 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/B-2/38.381 – De Beers) se razglasi za nično.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Alrosa Company Ltd.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-257/07: Tožba, vložena 31. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/22

         Tožba, vložena 31. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-257/07)
   (2007/C 183/37)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Kukovec in K. Nyberg)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Švedska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/17/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, ali v vsakem primeru, ker jih ni posredovala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Švedski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 31. januarja 2006.

      (1)  UL L 305, str. 46.


title: Zadeva C-685/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Avstrija) 18. decembra 2015 – Online Games Handels GmbH und Frank Breuer in drugi/Landespolizeidirektion Oberösterreich

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Avstrija) 18. decembra 2015 – Online Games Handels GmbH und Frank Breuer in drugi/Landespolizeidirektion Oberösterreich
   (Zadeva C-685/15)
   (2016/C 118/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Online Games Handels GmbH, Frank Breuer, Nicole Enter, Astrid Walden

      Tožena stranka: Landespolizeidirektion Oberösterreich

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 56 PDEU oziroma člen 49 in naslednje PDEU ob upoštevanju člena 6 EKČP v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da te določbe glede na zahtevo po objektivnem in nepristranskem sodišču, ki izhaja iz sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice (zlasti iz njegove sodbe z dne 18. maja 2010, 64962/01, točka 54), nasprotujejo nacionalni ureditvi, na podlagi katere je dokaze, ki so v upravnokazenskem postopku potrebni za utemeljitev kvazimonopolne ureditve nacionalnega trga iger na srečo, zaščitene s kazensko zakonodajo, ob upoštevanju sodne prakse Sodišča Evropske unije (zlasti njegove sodbe v zadevi Pfleger in drugi z dne 30. aprila 2014 (C-390/12 (1), (ECLI:EU:C:2014:281)) dolžno na lastno pobudo in ne glede na ravnanje strank v postopku najprej popolnoma samostojno imenovati in razmejiti, nato pa (v eni in isti osebi/funkciji) z avtonomno preiskavo tudi raziskati in presoditi sodišče, ki odloča o zakonitosti kazenskega ukrepa, izpodbijanega s pritožbo, in ne kazenski organ (ali drug državni organ pregona) v funkciji zastopnika obtožnice?

      (1)  ECLI:EU:C:2014:281 – „Pfleger“.


title: Zadeva C-134/08: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — Hauptzollamt Bremen proti J. E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. (Uredba (ES) št. 2193/2003 — Dodatne carine na uvoz določenih izdelkov s poreklom iz Združenih držav Amerike — Področje uporabe ratione temporis — Člen 4(2) — Izdelki, izvoženi po začetku veljavnosti navedene uredbe, za katere pa se lahko dokaže, da so bili na dan prve uporabe navedenih dajatev že na poti v Skupnost — Zavezanost za plačilo)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/17

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — Hauptzollamt Bremen proti J. E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.
   (Zadeva C-134/08) (1)

   (Uredba (ES) št. 2193/2003 - Dodatne carine na uvoz določenih izdelkov s poreklom iz Združenih držav Amerike - Področje uporabe ratione temporis - Člen 4(2) - Izdelki, izvoženi po začetku veljavnosti navedene uredbe, za katere pa se lahko dokaže, da so bili na dan prve uporabe navedenih dajatev že na poti v Skupnost - Zavezanost za plačilo)
   2009/C 141/28
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hauptzollamt Bremen

      Tožena stranka: J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesfinanzhof — Razlaga člena 4(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2193/2003 z dne 8. decembra 2003 o uvedbi dodatnih carin na uvoz določenih izdelkov s poreklom iz Združenih držav Amerike (UL L 328, str. 3) — Obdavčenje z dodatnimi dajatvami za izdelke, izvožene iz Združenih držav Amerike v Skupnost po začetku veljavnosti navedene uredbe, za katere pa se lahko dokaže, da so bili že na poti v Skupnost brez možnosti preusmeritve na dan prve uporabe navedenih dajatev

      Izrek

   Člen 4(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2193/2003 z dne 8. decembra 2003 o uvedbi dodatnih carin na uvoz določenih izdelkov s poreklom iz Združenih držav Amerike je treba razlagati v smislu, kot izhaja iz njegovega besedila, in sicer da za izdelke, za katere je mogoče dokazati, da so bili na dan začetka veljavnosti te uredbe že na poti v Evropsko skupnost in jih ni bilo mogoče preusmeriti, dodatne dajatve ne veljajo.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva T-184/15: Tožba, vložena 14. aprila 2015 – Trivisio Prototyping/Komisija

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/30

         Tožba, vložena 14. aprila 2015 – Trivisio Prototyping/Komisija
   (Zadeva T-184/15)
   (2015/C 262/40)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Trivisio Prototyping GmbH (Trier, Nemčija) (zastopnika: A. Bartosch in A. Böhlke, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije C(2015) 633 final z dne 2. februarja 2015 o izterjavi 3 85  112,19 EUR, ki jih dolguje Trivisio Prototyping GmbH, skupaj z obrestmi razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna presoja dejanskega stanja

                           —

                           Tožeča stranka na tem mestu med drugim trdi, da je Komisija ob podpisu sporazumov o nepovratnih sredstvih ULTRA („Ultra portable augmented reality for industrial maintenance applications“), IMPROVE („Improving Display and Rendering Technology for Virtual Environments“) in CINeSPACE („Experiencing urban film and cultural heritage while on-the-move“) vedela ali bi vsekakor morala vedeti za sodelovanje ruskih inženirjev. Dodaja, da pomeni v danih okoliščinah izterjava zahtevanega zneska zlorabo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj kršitve pravil iz Priloge 2 k sporazumih o nepovratnih sredstvih v zvezi z oddajo del podizvajalcem s strani tožeče stranke

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je med njo in vsakokratnim delodajalcem ruskih inženirjev – ne glede na to, da je šlo za različne pravne osebe – obstajalo razmerje nadzora, tako da ne gre za kršitev določil Priloge II k sporazumih o nepovratnih sredstvih v zvezi z oddajo del podizvajalcem

               3.

               Tretji tožbeni razlog: podredno, kršitev načela zaupanja v pravo

                           —

                           Podredno se tožeča stranka zoper izpodbijano izterjavo sklicuje na načelo zaupanja v pravo.


title: Zadeva T-387/17: Tožba, vložena 20. junija 2017 – Triggerball/EUIPO (oblika žogi podobnega telesa z robovi)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/40

         Tožba, vložena 20. junija 2017 – Triggerball/EUIPO (oblika žogi podobnega telesa z robovi)
   (Zadeva T-387/17)
   (2017/C 256/47)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Triggerball GmbH (Baiern-Piusheim, Nemčija) (zastopnik: H. Emrich, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Unije (oblika žogi podobnega telesa z robovi) – Prijava št. 15528 615

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. aprila 2017 v zadevi R 376/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-288/07: Tožba, vložena 30. julija 2007 – Alcan France proti Komisiji

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/17

         Tožba, vložena 30. julija 2007 – Alcan France proti Komisiji
   (Zadeva T-288/07)
   (2007/C 235/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alcan France SAS (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Thill-Tayara, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba Komisije naj se razglasi za nično in ugotovi naj se, da zadevni ukrep ne pomeni državne pomoči oziroma podredno, ugotovi naj se, da kršitev načel varstva zaupanja v pravo in razumnega roka nasprotuje vračilu pomoči;

               —

               člen 1 izpodbijane odločbe, ki opredeljuje sporni ukrep pomoči, naj se razglasi za ničnega;

               —

               člena 2 in 3 izpodbijane odločbe, ki določata, da ukrep pomoči ni združljiv, naj se razglasita za nična;

               —

               členi od 4 do 6 izpodbijane odločbe, v katerih je odrejeno vračilo pomoči, naj se razglasijo za nične;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki povrne stroške, nastale v zvezi z izpodbijano odločbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Svet je z odločbo z dne 30. junija 1997, sprejeto na predlog Komisije in v skladu s postopkom iz Direktive 92/81/EGS (1), odobril državam članicam, da uporabljajo ali nadaljujejo z uporabo obstoječih znižanih stopenj trošarin ali oprostitev trošarin za določena mineralna olja za posebne namene. Svet je s štirimi zaporednimi odločbami podaljšal veljavnost te odobritve, tako da se je zadnje obdobje veljavnosti odobritve izteklo 31. decembra 2006. Franciji je bilo odobreno, da svoje znižane stopnje trošarine ali oprostitve trošarine uporablja za težko kurilno olje, ki se kot gorivo uporablja za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne.
   Komisija je z dopisom z dne 30. oktobra 2001 Franciji sporočila svojo odločitev, da začne postopek iz člena 88(2) Pogodbe ES v zvezi z oprostitvijo trošarine za mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne (2). Komisija je po tem postopku 7. decembra 2005 sprejela odločbo 2006/323/CE, s katero je ugotovila, da oprostitve trošarine za mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne, v pokrajini Shannon in na Sardiniji, ki jih izvajajo Francija, Irska in Italija, pomenijo državne pomoči v smislu člena 87(1) ES, delno nezdružljive s skupnim trgom, in s katero je tako zadevnim državam članicam odredila, da navedene pomoči izterjajo (3).
   Komisija se je odločila razširiti formalni postopek preiskave na oprostitev trošarine za težka mineralna olja, ki se uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida od 1. januarja 2004. Komisija je 7. februarja 2007 sprejela odločbo C(2007)286 konč. v zvezi z oprostitvijo trošarine za mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne, v pokrajini Shannon in na Sardiniji, ki jih izvajajo Francija, Irska in Italija (državne pomoči št. C 78-79-80/2001). Gre za odločbo, ki se izpodbija v okviru te tožbe.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe uvodoma navaja ničnost odločbe zaradi bistvene kršitve pravil postopka, ker naj Francija ne bi bila pozvana, da predloži svoje pripombe v skladu s členom 88 ES, pri čemer se je, po njenem mnenju, drugi postopek za obdobje po letu 2004 začel v nasprotju z uvodnimi izjavami izpodbijane odločbe z dne 7. decembra 2005.
   Glede temelja tožeča stranka navaja dva tožbena razloga za razglasitev ničnosti.
   V okviru prvega tožbenega razloga tožeča stranka zatrjuje, da naj bi Komisija ugotovila obstoj državne pomoči ob kršitvi členov 87 in 88 ES tako v fazi opredelitve pomoči kot tudi med preizkusom njene združljivosti. Poleg tega v okviru tega tožbenega razloga navaja kršitev člena 1(c) Uredbe št. 659/1999 (4) s strani Komisije in napake pri uporabi merila selektivnosti pomoči. Prav tako zatrjuje, da naj bi bila obrazložitev izpodbijane odločbe protislovna in pomanjkljiva, kar je v nasprotju s členom 253 ES. Tožeča stranka poleg tega meni, da je pravna podlaga, na podlagi katere je Komisija utemeljila nezdružljivost pomoči, napačna, ker po njenem mnenju niso bili izpolnjeni pogoji za uporabo smernic Skupnosti za državne pomoči za varstvo okolja (5).
   Tožeča stranka v okviru drugega tožbenega razloga, ki ga navaja podredno, zatrjuje, da naj bi vračilo pomoči, ki ga je odredila Komisija, kršilo načeli varstva zaupanja v pravo in pravne varnosti.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi trošarinskih struktur za mineralna olja.

      (2)  Objavljeno v UL C 30, 2. februar 2002.

      (3)  Odločba C[2005]4436 konč., državne pomoči št. C 78-79-80/2001, UL 2006, L 119, str. 12.

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES, UL L 83, str. 1.

      (5)  Smernice Skupnosti za državne pomoči za varstvo okolja (UL 2001, C 37, str. 3).


title: Zadeva T-194/17: Tožba, vložena 27. marca 2017 – CeramTec/EUIPO – C5 Medical Werks (Upodobitev glave stegnenice)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/37

         Tožba, vložena 27. marca 2017 – CeramTec/EUIPO – C5 Medical Werks (Upodobitev glave stegnenice)
   (Zadeva T-194/17)
   (2017/C 161/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CeramTec (Plochingen, Nemčija) (zastopnika: A. Renck in E. Nicolás Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: C5 Medical Werks (Grand Junction, Colorado, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU roza barve (Upodobitev glave stegnenice) – Znamka Skupnosti št. 10 214 112

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. februarja 2017 v zadevi R 928/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               stroške postopkov naloži toženi stranki ali, če v spor vstopi družba C5 Medical Werks, intervenientki.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 59 in 83 Uredbe št. 207/2009.