title: Zadeva T-661/17: Tožba, vložena 29. septembra 2017 – Fundación Agustín de Betancourt/SRB

text:
               11.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 424/43

         Tožba, vložena 29. septembra 2017 – Fundación Agustín de Betancourt/SRB
   (Zadeva T-661/17)
   (2017/C 424/63)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fundación Agustín de Betancourt (Madrid, Španija) (zastopnik: I. Salama Salama, odvetnik)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi določb člena 263 PDEU Sklep Enotnega odbora za reševanje SRB/EES/2017/08 z dne 7. junija 2017 o o sprejetju sheme za reševanje banke Banco Popular Español razglasi za ničen;

               —

               v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU in členom 41(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah Enotnemu odboru za reševanje naloži, naj tožeči stranki izplača odškodnino za nastalo škodo, katere točna višina bo določena, ko ji bodo predložene vse zahtevane informacije, in zlasti osnutek poročila družbe Deloitte in informacije, ki jih pripravijo neodvisni strokovnjaki v skladu z Uredbo (EU) št. 806/2014 in dostop do katerih zahteva tožeča stranka;

               —

               v skladu z določbami členov 133 in 134 Poslovnika Splošnega sodišča Enotnemu odboru naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevah Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/ Enotni odbor za reševanje (T-478/17), Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje (T-481/17), Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-482/17), García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-483/17), Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje (T-484/17), Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-497/17) ter Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisión y Junta Única de Resolución (T-498/17).


title: Affaire T-243/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. Oktobra 2017 – Ecolab Deutschland in Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA

text:
               11.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 424/59

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. Oktobra 2017 – Ecolab Deutschland in Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA
   (Affaire T-243/17) (1)

   (2017/C 424/83)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva T-662/17: Tožba, vložena 28. septembra 2017 – Link Flexible in drugi/SRB

text:
               11.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 424/44

         Tožba, vložena 28. septembra 2017 – Link Flexible in drugi/SRB
   (Zadeva T-662/17)
   (2017/C 424/64)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Link Flexible Sicav, SA (Madrid, Španija) in 20 drugih tožečih strank (zastopnika: M. Romero Rey in I. Salama Salama, odvetnika)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               na podlagi določb člena 263 PDEU Sklep Enotnega odbora za reševanje SRB/EES/2017/08 z dne 7. junija 2017 o sprejetju sheme za reševanje banke Banco Popular Español razglasi za ničen;

               —

               v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU in členom 41(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah Enotnemu odboru za reševanje naloži, naj tožečim strankam izplača odškodnino za nastalo škodo, katere točna višina bo določena, ko jim bodo predložene vse zahtevane informacije, in zlasti osnutek poročila družbe Deloitte in informacije, ki jih pripravijo neodvisni strokovnjaki v skladu z Uredbo (EU) št. 806/2014 in dostop do katerih zahteva tožeča stranka;

               —

               v skladu z določbami členov 133 in 134 Poslovnika Splošnega sodišča Enotnemu odboru naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevah Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/ Enotni odbor za reševanje (T-478/17), Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje (T-481/17), Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-482/17), García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-483/17), Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje (T-484/17), Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-497/17) ter Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisión y Junta Única de Resolución (T-498/17).


title: Sodba Sodišča z dne 27. novembra 2017 v zadevi E-12/16 – Marine Harvest ASA, ki jo podpira Zveza norveških podjetij (Norsk Industri) proti Nadzornemu organu Efte, ki ga podpira Kraljevina Norveška (Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Ribe in drugi morski proizvodi – Stvarno področje uporabe Sporazuma EGP – Protokol 9 – Pristojnost za nadzor)

text:
               5.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 119/9

         SODBA SODIŠČA
   z dne 27. novembra 2017
   v zadevi E-12/16
   Marine Harvest ASA, ki jo podpira Zveza norveških podjetij (Norsk Industri) proti Nadzornemu organu Efte, ki ga podpira Kraljevina Norveška

      (Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Ribe in drugi morski proizvodi – Stvarno področje uporabe Sporazuma EGP – Protokol 9 – Pristojnost za nadzor)

   (2018/C 119/10)
   V zadevi E-12/16, Marine Harvest ASA, ki jo podpira Zveza norveških podjetij (Norsk Industri), proti Nadzornemu organu Efte, ki ga podpira Kraljevina Norveška – katere predmet je ZAHTEVEK za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte z dne 27. julija 2016 v zadevi Nadzornega organa Efte št. 79116 ter za razglasitev, da je Nadzorni organ Efte pristojen in zavezan za nadzor nad državno pomočjo ribiškemu sektorju – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 27. novembra 2017 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Zahtevek se kot neutemeljen zavrne.

               2.

               Družba Marine Harvest ASA nosi svoje stroške in stroške, ki so nastali Nadzornemu organu Efte.

               3.

               Intervenienti nosijo svoje stroške.


title: Sodba Sodišča z dne 27. novembra 2017 v zadevi E-19/16 – Thorbjørn Selstad Thue, ki ga podpira norveško policijsko združenje (Politiets Fellesforbund) proti norveški vladi (Direktiva 2003/88/ES – Varovanje zdravja in varnosti delavcev – Delovni čas – Potovanje v kraj in/ali iz kraja, ki ni kraj stalnega ali običajnega delovnega mesta delavca)

text:
               5.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 119/10

         SODBA SODIŠČA
   z dne 27. novembra 2017
   v zadevi E-19/16
   Thorbjørn Selstad Thue, ki ga podpira norveško policijsko združenje (Politiets Fellesforbund) proti norveški vladi

      (Direktiva 2003/88/ES – Varovanje zdravja in varnosti delavcev – Delovni čas – Potovanje v kraj in/ali iz kraja, ki ni kraj stalnega ali običajnega delovnega mesta delavca)

   (2018/C 119/11)
   V zadevi E-19/16, Thorbjørn Selstad Thue, ki ga podpira norveško policijsko združenje (Politiets Fellesforbund), proti norveški vladi – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo norveško vrhovno sodišče (Norges Høyesterett) glede razlage člena 2 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa – je Sodišče v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Ása Ólafsdóttir (ad hoc sodnika), 27. novembra 2017 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Čas, ki ga delavec, kakršen je pritožnik, kot potrebnega porabi zunaj običajnega delovnega časa za potovanje v kraj in/ali iz kraja, ki ni kraj njegovega stalnega ali običajnega delovnega mesta, zaradi opravljanja svojih dejavnosti ali nalog v tem drugem kraju na zahtevo delodajalca, spada v „delovni čas“ v smislu člena 2 Direktive 2003/88/ES.

               2.

               Ne zahteva se nobena ocena intenzivnosti glede obsega dela, ki se opravi med potovanjem.

               3.

               Pogostost takih potovanj ni pomembna, razen če je njen učinek premestitev kraja zaposlitve delavca v nov kraj stalnega ali običajnega delovnega mesta.


               5.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 119/11

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je dne 23. novembra 2017 vložilo sodišče Borgarting lagmannsrett v zadevi Nye Kystlink AS proti Color Group AS in Color Line AS
   (Zadeva E-10/17)
   (2018/C 119/12)
   Pri Sodišču Efte je bil z dopisom z dne 23. novembra 2017, ki ga je poslalo sodišče Borgarting lagmannsrett (pritožbeno sodišče Borgarting) in ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 24. novembra 2017, vložen zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Nye Kystlink AS proti Color Group AS in Color Line AS glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali iz načela enakovrednosti iz prava EGP izhaja, da je treba nacionalno pravilo o zastaranju, ki določa ločen enoletni prekluzivni rok za vložitev odškodninske tožbe zaradi škode, povzročene s kaznivim dejanjem, ki je bilo ugotovljeno s pravnomočno kazensko obsodbo, uporabljati ustrezno v povezavi z odškodninsko tožbo zaradi kršitve členov 53 in 54 Sporazuma EGP, ki je bila ugotovljena s pravnomočno odločbo Nadzornega organa Efte, s katero je bila naložena globa?

               2.

               Ali načelo učinkovitosti iz prava EGP omejuje pravico držav EGP do uporabe triletnega prekluzivnega roka za vložitev odškodninske tožbe zaradi kršitve členov 53 in 54 Sporazuma EGP, kadar je ta prekluzivni rok povezan z dolžnostjo oškodovanca, da sproži preiskavo, kar bi lahko povzročilo, da bi prekluzivni rok potekel še preden bi Nadzorni organ Efte na podlagi pritožbe oškodovanca sprejel odločitev v zadevi, ki se nanaša na kršitev členov 53 in 54 Sporazuma EGP?

               3.

               Katere elemente je treba upoštevati pri presoji, ali je nacionalni prekluzivni rok, kakor je naveden v vprašanju 2, združljiv z načelom učinkovitosti iz prava EGP v zadevah s področja konkurence, ki so po svoji naravi in obsegu take, kot je obravnavana zadeva?


title: Zadeva C-304/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)– Združeno kraljestvo) – The Queen, à la na predlog: American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury (Predhodno odločanje — Uredba (EU) 2015/751 — Medbančne provizije za kartične plačilne transakcije — Člen 1(5) — Izenačenje tristranske sheme plačilnih kartic s štiristransko shemo plačilnih kartic — Pogoji — Izdaja kartičnih plačilnih instrumentov s strani tristranske sheme plačilnih kartic „s partnerjem, ki souporablja blagovno znamko, ali prek posrednika“ — Člen 2(18) — Pojem „tristranska shema plačilnih kartic“ — Veljavnost)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)– Združeno kraljestvo) – The Queen, à la na predlog: American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury
   (Zadeva C-304/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (EU) 2015/751 - Medbančne provizije za kartične plačilne transakcije - Člen 1(5) - Izenačenje tristranske sheme plačilnih kartic s štiristransko shemo plačilnih kartic - Pogoji - Izdaja kartičnih plačilnih instrumentov s strani tristranske sheme plačilnih kartic „s partnerjem, ki souporablja blagovno znamko, ali prek posrednika“ - Člen 2(18) - Pojem „tristranska shema plačilnih kartic“ - Veljavnost))
   (2018/C 123/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Queen, na predlog: American Express Co.

      Tožena stranka: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

      ob udeležbi: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

      Izrek

               1.

               Člen 1(5) Uredbe (EU) 2015/751 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2015 o medbančnih provizijah za kartične plačilne transakcije je treba razlagati tako, da v okviru sporazuma med partnerjem, ki souporablja blagovno znamko, ali zastopnikom na eni strani in tristransko shemo plačilnih kartic na drugi za to, da bi se za to shemo štelo, da kartične plačilne instrumente izdaja skupaj s partnerjem, ki souporablja blagovno znamko, ali prek zastopnika in da torej velja za štiristransko shemo plačilnih kartic v smislu člena 1(5) te uredbe, ni potrebno, da ta partner, ki souporablja blagovno znamko, ali ta zastopnik deluje kot izdajatelj v smislu člena 2, točka 2, te uredbe.

               2.

               V okviru preučitve drugega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 1(5) in člena 2, točka 18, Uredbe 2015/751.

      (1)  UL C 270, 25.7.2016.


title: Zadeva C-17/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Mureş (Romunija) 9. januarja 2018 – kazenski postopek zoper Virgila Mailata, Delio Eleno Mailat, Apcom Select SA

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Mureş (Romunija) 9. januarja 2018 – kazenski postopek zoper Virgila Mailata, Delio Eleno Mailat, Apcom Select SA
   (Zadeva C-17/18)
   (2018/C 123/16)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Mureş

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Kazenski postopek zoper: Virgil Mailat, Delia Elena Mailat, Apcom Select SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali sklenitev pogodbe, s katero družba drugi družbi odda v najem nepremičnino, v kateri so se prej opravljale dejavnosti javne postrežbe hrane v restavraciji, vključno z vsemi trajnimi neodtujljivimi osnovnimi sredstvi in inventarjem, če podjetje, ki je najemnik, nadaljuje z opravljanjem iste dejavnosti javne postrežbe hrane v restavraciji z istim imenom, kakor se je uporabljalo prej, pomeni prenos dejavnosti v smislu člena 19 in člena 29 Direktive 2006/112/ES? (1)

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je opisani posel opravljanje storitve, ki se lahko šteje za dajanje nepremičnin v najem v smislu člena 135(1)(l) direktive o DDV, ali opravljanje kompleksne storitve, ki se ne more šteti za oddajanje nepremičnin v najem in je po zakonu obdavčljivo?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-118/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2018 – Deutsche Post/EUIPO – bpost (BEPOST) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije BEPOST — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ePost prejšnja nacionalna besedna znamka POST — Neregistrirana znamka oziroma znak, ki se uporablja v gospodarskem prometu, POST — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(4) Uredbe 2017/1001) — Neobstoj škodovanja ugledu in neobstoj oslabitve — Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001) — Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2018 – Deutsche Post/EUIPO – bpost (BEPOST)
   (Zadeva T-118/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije BEPOST - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ePost prejšnja nacionalna besedna znamka POST - Neregistrirana znamka oziroma znak, ki se uporablja v gospodarskem prometu, POST - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(4) Uredbe 2017/1001) - Neobstoj škodovanja ugledu in neobstoj oslabitve - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001) - Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem))
   (2018/C 123/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Deutsche Post AG (Bonn, Nemčija) (zastopnika: K. Hamacher in G. Müllejans, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: A. Folliard-Monguiral, G. Sakalaite-Orlovskiene in D. Walicka, agenti)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: bpost NV (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva L. Hubert in K. Ongena, nato H. Dhondt in J. Cassiman, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. januarja 2016 (zadeva R 3107/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Deutsche Post in bpost.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Deutsche Post AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 165, 10.5.2016.


title: Zadeva T-919/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2018 – Collins/Parlament (Privilegiji in imuniteta — Član Evropskega parlamenta — Odločba o nezaščiti imunitete in privilegijev — Tožba, ki je očitno nedopustna — Očitna nepristojnost — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2018 – Collins/Parlament
   (Zadeva T-919/16) (1)

   ((Privilegiji in imuniteta - Član Evropskega parlamenta - Odločba o nezaščiti imunitete in privilegijev - Tožba, ki je očitno nedopustna - Očitna nepristojnost - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2018/C 123/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jane Maria Collins (Hotham, združeno kraljestvo) (zastopnik: I. Anderson, solicitor)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Alonso de León in M. Dean, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta z dne 25. oktobra 2016 o nezaščiti imunitete in privilegijev tožeče stranke, drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka v zvezi s tem utrpela, in tretjič, predlog, naj Splošno sodišče odloči o predlogu za zaščito imunitete in privilegijev tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Jane Maria Collins nosi svoje stroške in stroške Evropskega parlamenta.

      (1)  UL C 70, 6.3.2017.


title: Zadeva T-436/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2018 – AEIM in Kazenas/Komisija (Odškodninska tožba — Zastaranje — Neobstoj dokaza o škodi — Tožba, ki jo je očitno treba zavrniti)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2018 – AEIM in Kazenas/Komisija
   (Zadeva T-436/16) (1)

   ((Odškodninska tožba - Zastaranje - Neobstoj dokaza o škodi - Tožba, ki jo je očitno treba zavrniti))
   (2018/C 123/28)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki L’application électronique industrielle moderne (AEIM) (Algrange, Francija) in Philippe Kazenas (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: B. Wizel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva S. Delaude in S. Lejeune, nato S. Delaude, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeči stranki utrpeli zaradi korupcije uslužbenca Komisije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Application électronique industrielle moderne (AEIM) in Philippe Kazenas nosita stroške postopka.

      (1)  UL C 371, 10.10.2016.


title: Zadeva T-786/16: Tožba, vložena 12. decembra 2017 – PV/Komisija

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/22

         Tožba, vložena 12. decembra 2017 – PV/Komisija
   (Zadeva T-786/16)
   (2018/C 123/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PV (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena;

         in zato:

               —

               razglasi za nična izpodbijana sklepa z dne 31. maja 2016 in z dne 5. julija 2016 o odtegljajih od plač, zoper katera je tožeča stranka 29. julija 2016 (R/492/16) oziroma 30. julija 2016 (R/493/16) na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov vložila pritožbi, ki sta bili 28. novembra 2016 zavrnjeni;

               —

               razglasi za nična izpodbijana sklepa z dne 15. septembra 2016 in z dne 11. julija 2016 o odtegljajih od plač in določitvi plače na nič od julija 2016, zoper katera je tožeča stranka na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov 19. septembra 2016 (R/496/16) vložila pritožbo, ki je bila zavrnjena 17. januarja 2017;

               —

               razglasi za ničen izpodbijani sklep z dne 21. septembra 2016, s katerim je bila tožeča stranka obveščena, da ima nasproti Komisiji dolgove v skupni višini 42 704,74 EUR, zoper katerega je tožeča stranka na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov 8. novembra 2016 (R/556/16) vložila pritožbo, ki je bila zavrnjena 17. januarja 2017;

               —

               razglasi za nično obvestilo št. 32441709991 z dne 20. julija 2017, s katerim se je zahtevalo plačilo dolgovanega zneska v višini 42 704,74 EUR, zoper katero je tožeča stranka na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov 31. julija 2017 (R/346/17) vložila pritožbo, ki je bila zavrnjena 29. novembra 2017;

               —

               razglasi za ničen sklep tripartitnega organa za imenovanja z dne 26. julija 2016 o odstranitvi iz delovnega mesta, zoper katerega je tožeča stranka na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov 3. oktobra 2016 (R/510/16) vložila pritožbo, ki je bila zavrnjena 2. februarja 2017, ter ustavi disciplinski postopek CMS 13/087 in odpravi vse njegove posledice;

               —

               dodeli odškodnino za psihično nasilje, ki so ga povzročili GD za zaposlovanje, GD za proračun, in GD za tolmačenje ter, skupaj, zdravstvena služba, Urad za vodenje in plačevanje posameznih pravic in GD za človeške vire, pri čemer se je prvi primer psihičnega nasilja zgodil v letu 2008;

               —

               razglasi za nična vsa ocenjevalna poročila tožeče stranke za leta 2014, 2015 in 2016, zaradi psihičnega nasilja GD za tolmačenje;

         in na podlagi člena 340 PDEU zagotovi povrnitev škode tako, da:

               —

               naloži plačilo nepremoženjske škode v višini 889 000 EUR in premoženjske škode v višini 132 828,67 EUR, ki je tožeči stranki nastala zaradi izpodbijanih sklepov in je bila ocenjena na znesek 1 021 828,67 EUR, s pridržkom spremembe ocene škode, h kateremu je treba prišteti zamudne obresti do dne popolnega plačila;

         podredno, glede na povzročeno nasilje in storjene „intelektualne napake“, zaradi katerih takih nepravilnosti v pravnem redu Unije ni mogoče trpeti:

               —

               razglasi za nične vse druge zahtevke za odtegljaje od plač za obdobje od marca 2015 do julija 2016, to je 12 sklepov z dne 9. 2. 2015, 30. 3. 2015, 5. 5. 2015, 24. 6. 2015, 1. 10. 2015, 12. 11. 2015, 15. 1. 2016, 22. 4. 2016, 31. 5. 2016, 5. 7. 2016, 15. 9. 2016 in 11. 7. 2016, ter vse zavrnitve njenih predlogov za razglasitev ničnosti, to je sklepe R/1110/14 z dne 11. 3. 2015, R/225/15 z dne 3. julija 2015, R/292/15 z dne 23. julija 2015, R/376/15 z dne 18. avgusta 2015, R/419/15 z dne 25. septembra 2015, R/496/15 z dne 23. oktobra 2015, R/787/15, R/788/16 in R/71/16 z dne 21. marca 2016, ter R/282/16 z dne 12. septembra 2016;

               —

               razglasi za nične vse zavrnilne sklepe, ki so se nanašali na pritožbe v zvezi s postopki ocenjevanja, to je zavrnitve R/ll00/14 z dne 12. marca 2015, R/313/15 z dne 11. avgusta 2015, R/676/15 z dne 13. oktobra 2015, R/127/16 in R/128/16 z dne 7. junija 2016 in R/342/16 z dne 21. septembra 2016;

               —

               razglasi za nične vse zavrnitve prošenj za pomoč – člen 24 Kadrovskih predpisov – z dne 23. oktobra 2014, z dne 20. januarja 2015, z dne 20. marca 2015, z dne 30. julija 2015 (prošnja D/322/15), z dne 15. marca 2016 (prošnja D/776/15) in z dne 18. maja 2016.

               —

               razglasi za nična vsa „zdravniška mnenja“ o neupravičenih odsotnostih, ki jih je izstavil dr. [X], z dne 16. in 18. julija 2018, 8. avgusta 2014, 4. septembra 2014, 4. decembra 2014, 4. februarja 2015, 13. aprila 2015, 4. junija 2015, 11. avgusta 2015, 14. oktobra 2015, 4. decembra 2015, 5. februarja 2016, 22. marca 2016, 18. aprila 2016, 3. junija 2016, 30. junija 2016 in 25. julija 2016;

               —

               razglasi za nični „zdravniški mnenji“ z dne 27. junija 2014, ki ga je izdal dr. [X], in z dne 10. oktobra 2014, ki ga je izdal dr. [Y], na podlagi katerih je bila tožeča stranka poslana nazaj k njenim mučiteljem;

               —

               razglasi za nično zavrnitev upravne pritožbe R/182/16 z dne 14. julija 2016, ki je bila vložena 22. marca 2016, v zvezi z neupravičeno odsotnostjo 16. in 17. marca 2016 na njenem domu.

               —

               razglasi za nična vsa obvestila o dolgu, to je z dne 10. marca 2015, z dne 11. maja 2015, z dne 10. junija 2015, z dne 11. avgusta 2015, z dne 13. novembra 2015, z dne 9. decembra 2015 in z dne 18. julija 2016, ter predhodni informativni obvestili o dolgovanem znesku z dne 21. junija 2016 in z dne 21. septembra 2016;

         in v vsakem primeru:

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 1, 3, 4 in 31(1) Listine EU o temeljnih pravicah ter člena 1e, točka 2, in člena 12a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), v katerih je opredeljena prepoved psihičnega nasilja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 21a, 22b in 23 Kadrovskih predpisov v zvezi s prepovedjo nezakonitih dejanj.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela skrbnega ravnanja in pomoči v nasprotju s členom 24 Kadrovskih predpisov.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 59 in napačna razlaga člena 60 Kadrovskih predpisov.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev členov 41 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki se nanašata na nepristransko obravnavanje in pravico do izjave oziroma na pravico do obrambe, ter člena 3 priloge IX h Kadrovskim predpisom, ki se nanaša na pravico do izjave pred organom za imenovanja (OPI) pred napotitvijo na disciplinsko komisijo, v skladu s sodno prakso Kerstens/Komisija (sodba z dne 14. februarja 2017, Kerstens/Komisija, T-270/16 P, neobjavljena, EU:T:2017:74).

         Tožeča stranka uveljavlja tudi odškodninski zahtevek v višini 889 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode in v višini 132 828,67 EUR iz naslova premoženjske škode, v skladu s členom 340 PDEU.


title: Zadeva C-643/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury (Predhodno odločanje — Direktiva (EU) 2015/2366 — Plačilne storitve na notranjem trgu — Člen 35(1) — Zahteve na področju dostopa ponudnikov plačilnih storitev, ki imajo dovoljenje ali so registrirani, do plačilnih sistemov — Člen 35(2), prvi pododstavek, točka (b) — Neuporaba teh zahtev za plačilne sisteme, v katerih so izključno ponudniki plačilnih storitev, ki spadajo v skupino — Uporaba navedenih zahtev za tristranske sheme plačilnih kartic, ki so sklenile sporazume o souporabi blagovnih znamk ali zastopništvu — Veljavnost)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury
   (Zadeva C-643/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva (EU) 2015/2366 - Plačilne storitve na notranjem trgu - Člen 35(1) - Zahteve na področju dostopa ponudnikov plačilnih storitev, ki imajo dovoljenje ali so registrirani, do plačilnih sistemov - Člen 35(2), prvi pododstavek, točka (b) - Neuporaba teh zahtev za plačilne sisteme, v katerih so izključno ponudniki plačilnih storitev, ki spadajo v skupino - Uporaba navedenih zahtev za tristranske sheme plačilnih kartic, ki so sklenile sporazume o souporabi blagovnih znamk ali zastopništvu - Veljavnost))
   (2018/C 123/06)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Queen, na predlog American Express Co.

      Tožena stranka: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

      Ob udeležbi: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

      Izrek

               1.

               Člen 35(2), prvi pododstavek, točka (b), Direktive (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES je treba razlagati tako, da je tristranska shema plačilnih kartic, ki je s partnerjem, ki souporablja blagovno znamko, sklenila sporazum o souporabi blagovnih znamk, upravičena do izjeme iz te določbe in zanjo torej ne veljajo zahteve iz člena 35(1) te direktive, če ta partner, ki souporablja blagovno znamko, ni ponudnik plačilnih storitev in v okviru te sheme ne ponuja plačilnih storitev za produkte, ki so predmet souporabe blagovnih znamk. Po drugi strani tristranska shema plačilnih kartic, ki za namene ponujanja plačilnih storitev vključi zastopnika, ni upravičena do te izjeme in zato zanjo veljajo zahteve iz navedenega člena 35(1).

               2.

               V okviru preučitve drugega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 35 Direktive 2015/2366.

      (1)  UL C 78, 13.3.2017.


title: Zadeva T-47/18: Tožba, vložena 29. januarja 2018 – UZ/Parlament

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/24

         Tožba, vložena 29. januarja 2018 – UZ/Parlament
   (Zadeva T-47/18)
   (2018/C 123/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: UZ (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski Parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi in odloči, da

               —

               se sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 27. februarja 2017, naj se mu naloži disciplinska sankcija nazadovanja iz naziva AD13, plačilni razred 3, v naziv AD12, razred 3, z učinkom z dne 1. marca 2017 in izbris točk za uspešnost, pridobljenih v okviru naziva AD13, razglasi za ničen;

               —

               se negativna odločitev o njegovi prošnji za pomoč razglasi za nično;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členov 3 in 22 priloge IX h Kadrovskim predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: kadrovski predpisi) v zvezi s tem, da naj organ za imenovanja ne bi zaslišal tožeče stranke za utemeljitev svojega sklepa na podlagi člena 3 priloge IX niti pred zavrnitvijo prošnje za pomoč na podlagi člena 24 kadrovskih predpisov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 9, 10 in 16 priloge IX h kadrovskim predpisom, ker naj bi izpodbijan disciplinski sklep kršil načelo sorazmernosti in tožeči stranki naložil splošno sankcijo, ki v prilogi IX kadrovskih predpisov ni predvidena, in sicer nazadovanje v nižji razred, izbris točk za napredovanje in izključitev iz vsakršne menedžerske funkcije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na nepravilnost dela disciplinske komisije, ker naj bi slednja ne zgolj nezakonito odločila brez predhodnega zaslišanja tožeče stranke, ampak naj bi med celotnim postopkom tudi kršila pravico do izjave.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 24 kadrovskih predpisov med drugim, ker naj organ za imenovanja ne bi zaslišal tožeče stranke, preden je zavrnil njeno prošnjo za pomoč.


title: Zadeva C-144/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale Calabria – Italija) – Lloyd's of London/Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria (Predhodno odločanje — Javna naročila — Člena 49 in 56 PDEU — Direktiva 2004/18/ES — Razlogi za izključitev iz sodelovanja pri javnem razpisu — Zavarovalne storitve — Sodelovanje več skupin podjetij družbe Lloyd’s of London pri istem javnem razpisu — Podpis generalnega zastopnika družbe Lloyd’s of London za zadevno državo na ponudbah — Načela preglednosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije — Sorazmernost)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/6

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale Calabria – Italija) – Lloyd's of London/Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria
   (Zadeva C-144/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Člena 49 in 56 PDEU - Direktiva 2004/18/ES - Razlogi za izključitev iz sodelovanja pri javnem razpisu - Zavarovalne storitve - Sodelovanje več skupin podjetij družbe Lloyd’s of London pri istem javnem razpisu - Podpis generalnega zastopnika družbe Lloyd’s of London za zadevno državo na ponudbah - Načela preglednosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije - Sorazmernost))
   (2018/C 123/07)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale Calabria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lloyd's of London

      Tožena stranka: Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria

      Izrek

   Načela preglednosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, ki izhajajo iz členov 49 in 56 PDEU ter ki so navedena v členu 2 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki ne dopušča izključitve dveh „syndicates“ družbe Lloyd’s of London iz sodelovanja pri istem postopku oddaje javnega naročila zavarovalnih storitev zgolj zato, ker je njuni ponudbi podpisal generalni zastopnik družbe Lloyd’s of London za to državo članico, omogoča pa, nasprotno, da se ju izključi, če je na podlagi nedvoumnih dokazov razvidno, da njuni ponudbi nista bili oblikovani neodvisno.

      (1)  UL C 213, 3.7.2017.


title: Zadeva T-54/18: Tožba, vložena 31. januarja 2018 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/25

         Tožba, vložena 31. januarja 2018 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)
   (Zadeva T-54/18)
   (2018/C 123/32)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fashion Energy Srl (Milano, Italija) (zastopnika: T. Müller, F. Togo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: prijava za figurativno znamko Evropske unije 1st AMERICAN – prijava št. 8622078

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. novembra 2017 v zadevi R 693/2017-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               prekine postopek na podlagi člena 69(d) Poslovnika Splošnega sodišča, dokler ni sprejeta končna in zavezujoča odločba o predlogu za razveljavitev pravic glede znamke EUTM 005066113, na kateri temelji ugovor;

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO in drugi stranki naloži plačilo stroškov, nastalih tožeči stranki.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev načela audi alteram partem;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-62/18: Tožba, vložena 6. februarja 2018 – Aeris Invest/SRB

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/25

         Tožba, vložena 6. februarja 2018 – Aeris Invest/SRB
   (Zadeva T-62/18)
   (2018/C 123/33)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías in A. Lois Perreau de Pinninck, odvetniki)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo pritožbene komisije Enotnega odbora za reševanje z dne 28. novembra 2017 v zadevi 43/2017 in potrditveno odločbo SRB/CM01/ARES(2017)4898090 z dne 6. septembra 2017 razglasi za nični ter

               —

               Enotnemu odboru za reševanje naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Odločba SRB/ES/2017/01 o dostopu javnosti do dokumentov Enotnega odbora za reševanje (Odločba o dostopu) krši člen 90 Uredbe št. 806/2014 in člen 4 Uredbe 1049/2001, ker po eni strani pravico dostopa do dokumentov ureja ultra vires, po drugi strani pa uvaja izjeme od pravice dostopa do dokumentov, ki v Uredbi št. 1049/2001 niso določene. Ker v skladu s členom 277 PDEU pravna podlaga za odločbo pritožbene komisije ni uporabljiva, jo je treba razglasiti za nično.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: odločba pritožbene komisije krši člen 296 PDEU, ker se v njej le nejasno in na splošno očita, da razkritje celotnega besedila Načrta iz leta 2016, odločitve o reševanju in poročila o vrednotenju krši člen 4(1) in 4(2) Uredbe št. 1049/2001.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: odločba pritožbene komisije krši člen 15 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 4(1)(a) Uredbe št. 1049/2001, ker (i) politika reševanja kreditnih institucij ni veljavna izjema za omejitev temeljne pravice dostopa do dokumentov, (ii) niso izpolnjeni pogoji iz člena 4(1)(a) Uredbe št. 1049/2001 in (iii) je za vrednotenje upoštevnih interesov potrebno, da se odobri dostop do zahtevanih dokumentov.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: odločba pritožbene komisije krši člen 15 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 4(2) Uredbe št. 1049/2001, ker odobritev dostopa do celotne odločitve o reševanju, do poročila o vrednotenju in do Načrta iz leta 2016 (i) ne vpliva na poslovne interese fizičnih in pravnih oseb in (ii) tehtanje upoštevnih interesov vsekakor govori v prid odobritvi dostopa do dokumentov.

               5.

               Peti tožbeni razlog: odločba pritožbene komisije krši člen 15 PDEU in člen 88 Uredbe št. 806/2014 zaradi zavrnitve dostopa do informacij, ki niso varovane s poslovno skrivnostjo, če (i) ne obstaja domneva zaupnosti v smislu člena 88 Uredbe št. 806/2014 in člena 339 PDEU, in (ii) tudi če bi navedena domneva zaupnosti obstajala, se ne bi uporabljala, saj se dokumenti zahtevajo zaradi uporabe v sodnem postopku.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: s odločbo pritožbene komisije se zlorabljajo pooblastila, ker se z njo tožeči stranki odreka dostop do celotnega Načrta iz leta 2016, češ da je ta načrt „v celoti zajet z izjemami iz člena 4(1)(a), tretja alinea, člena 4(1)(c) in člena 4(2) [Odločbe o dostopu]“, v resnici pa obstajajo razumni kazalci za to, da je namen navedene zavrnitve dostopa le prikritje napak, vrzeli in pomanjkljivosti v navedenem načrtu.


title: Zadeva T-235/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Dometic Sweden/EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije MOBILE LIVING MADE EASY — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94 Uredbe 2017/1001))

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Dometic Sweden/EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY)
   (Zadeva T-235/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije MOBILE LIVING MADE EASY - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94 Uredbe 2017/1001)))
   (2018/C 166/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dometic Sweden AB (Solna, Švedska) (zastopnika: R. Furneaux in E. Humphreys, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: G. Sakalaite-Orlovskiene in J. Ivanauskas, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. februarja 2017 (zadeva R 1832/2016-2) glede zahteve za registracijo besednega znaka MOBILE LIVING MADE EASY kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Dometic Sweden AB nosi stroške.

      (1)  UL C 195, 19.6.2017.


title: Zadeva C-524/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bergamo – Italija) – kazenski postopek zoper Luco Mencija (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Neplačilo dolgovanega DDV — Sankcije — Nacionalna zakonodaja, ki določa upravno sankcijo in kazensko sankcijo za ista dejanja — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 50 — Načelo ne bis in idem — Kazenska narava upravne sankcije — Obstoj istega kaznivega dejanja — Člen 52(1) — Omejitve načela ne bis in idem — Pogoji)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bergamo – Italija) – kazenski postopek zoper Luco Mencija
   (Zadeva C-524/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Neplačilo dolgovanega DDV - Sankcije - Nacionalna zakonodaja, ki določa upravno sankcijo in kazensko sankcijo za ista dejanja - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 50 - Načelo ne bis in idem - Kazenska narava upravne sankcije - Obstoj istega kaznivega dejanja - Člen 52(1) - Omejitve načela ne bis in idem - Pogoji))
   (2018/C 166/02)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bergamo

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Luca Menci

      ob udeležbi: Procura della Repubblica

      Izrek

               1.

               Člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere je mogoče zoper osebo zaradi opustitve plačila dolgovanega davka na dodano vrednost v zakonskih rokih začeti kazenski postopek, čeprav je bila tej osebi za ista dejanja že naložena pravnomočna upravna sankcija kazenske narave v smislu tega člena 50, če ta ureditev:

                           —

                           sledi cilju splošnega interesa, s katerim se lahko utemelji taka kumulacija postopkov in sankcij, to je boj proti kaznivim dejanjem na področju davka na dodano vrednost, pri čemer morajo imeti ti postopki in sankcije komplementarne cilje,

                           —

                           zajema pravila, s katerimi se zagotavlja uskladitev, ki dodatno breme, ki za zadevne osebe izhaja iz kumulacije postopkov, omejuje na nujno potrebno, in

                           —

                           določa pravila, ki omogočajo zagotavljanje, da je strogost vseh naloženih sankcij omejena na to, kar je nujno potrebno glede na težo zadevnega kaznivega dejanja.

               2.

               Nacionalno sodišče se mora ob upoštevanju vseh okoliščin v postopku v glavni stvari prepričati, da breme, ki za zadevno osebo konkretno izhaja iz uporabe zadevne nacionalne ureditve v postopku v glavni stvari ter iz kumulacije postopkov in sankcij, ki je dovoljena po tej ureditvi, ni pretirano glede na težo storjenega kaznivega dejanja.

      (1)  UL C 414, 14.12.2015.


title: Združeni zadevi C-688/15 in C-109/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – postopek, ki so ga začeli Agnieška Anisimovienė in drugi (C-688/15)/„Indėlių ir investicijų draudimas“ VĮ (C-109/16) (Predhodno odločanje — Sistemi zajamčenih vlog in odškodninske sheme za vlagatelje — Direktiva 94/19/ES — Člen 1, točka 1 — Vloge — Začasna stanja, ki so posledica običajnih bančnih transakcij — Direktiva 97/9/ES — Člen 2(2), drugi pododstavek — Denar, ki se dolguje ali ki pripada vlagateljem in ga ima investicijsko podjetje v njihovem imenu v zvezi z investicijskim poslom — Kreditna institucija, ki je izdajateljica vrednostnih papirjev — Sredstva, ki so jih posamezniki dali tej instituciji iz naslova vpisa bodočih vrednostnih papirjev — Uporaba Direktive 2004/39/ES — Stečaj te institucije pred izdajo zadevnih vrednostnih papirjev — Javno podjetje, ki je zadolženo za sisteme zajamčenih vlog in odškodninske sheme za vlagatelje — Možnost sklicevanja na direktivi 94/19/ES in 97/9/ES zoper to podjetje)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – postopek, ki so ga začeli Agnieška Anisimovienė in drugi (C-688/15)/„Indėlių ir investicijų draudimas“ VĮ (C-109/16)
   (Združeni zadevi C-688/15 in C-109/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Sistemi zajamčenih vlog in odškodninske sheme za vlagatelje - Direktiva 94/19/ES - Člen 1, točka 1 - Vloge - Začasna stanja, ki so posledica običajnih bančnih transakcij - Direktiva 97/9/ES - Člen 2(2), drugi pododstavek - Denar, ki se dolguje ali ki pripada vlagateljem in ga ima investicijsko podjetje v njihovem imenu v zvezi z investicijskim poslom - Kreditna institucija, ki je izdajateljica vrednostnih papirjev - Sredstva, ki so jih posamezniki dali tej instituciji iz naslova vpisa bodočih vrednostnih papirjev - Uporaba Direktive 2004/39/ES - Stečaj te institucije pred izdajo zadevnih vrednostnih papirjev - Javno podjetje, ki je zadolženo za sisteme zajamčenih vlog in odškodninske sheme za vlagatelje - Možnost sklicevanja na direktivi 94/19/ES in 97/9/ES zoper to podjetje))
   (2018/C 166/03)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Agnieška Anisimovienė in drugi

      ob udeležbi: bankas „Snoras“ AB, v likvidaciji, „Indėlių ir investicijų draudimas“ VĮ, bankas „Finasta“ AB (C-688/15)
   „Indėlių ir investicijų draudimas“ VĮ

      ob udeležbi: Alvydas Raišelis, bankas „Snoras“ AB, v likvidaciji (C-109/16)

      Izrek

               1.

               Določbe Direktive 97/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 1997 o odškodninskih shemah za vlagatelje in določbe Direktive 94/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009, je treba razlagati tako, da so terjatve, ki se nanašajo na sredstva, ki so bila knjižena v breme računov pri kreditni instituciji, katerih imetniki so bili posamezniki, in prenesena na račune, odprte na ime te institucije, iz naslova vpisa bodočih vrednostnih papirjev, katerih izdajatelj bi morala biti ta institucija, v okoliščinah, v katerih do izdaje teh vrednostnih papirjev v končni fazi ni prišlo zaradi stečaja te institucije, zajete tako z odškodninskimi shemami za vlagatelje iz Direktive 97/9 kot s sistemi zajamčenih vlog iz Direktive 94/19.

               2.

               Člen 2(3) Direktive 97/9 je treba razlagati tako, da v položaju, v katerem so terjatve zajete tako s sistemom zajamčenih vlog iz Direktive 94/19 kot z odškodninskimi shemami za vlagatelje iz Direktive 97/9 in v katerem nacionalni zakonodajalec takih terjatev ni usmeril na shemo po eni ali drugi od teh direktiv, sodišče, ki zadevo obravnava, na podlagi te določbe ne sme samo določiti sheme, ki jo lahko koristijo imetniki teh terjatev. Nasprotno, v takem primeru ti imetniki izberejo, po kateri od obeh shem, ki sta določeni v nacionalnem pravu zaradi prenosa teh dveh direktiv, bodo prejeli odškodnino.

               3.

               Člen 1, točka 1, Direktive 94/19, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, ter člen 1, točka 4, in člen 2(2), drugi pododstavek, Direktive 97/9 je treba razlagati tako, da se posamezniki nanje lahko sklicujejo pred nacionalnim sodiščem v utemeljitev odškodninskih zahtevkov proti javnemu podjetju, ki je v državi članici zadolženo za sisteme zajamčenih vlog in odškodninske sheme za vlagatelje.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.

      UL C 156, 2.5.2016.


title: Zadeva C-101/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. februarja 2018 – Idi Srl/Arcadis – Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. februarja 2018 – Idi Srl/Arcadis – Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo
   (Zadeva C-101/18)
   (2018/C 166/25)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Idi Srl

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Arcadis – Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je s členom 45(2)(a) in (b) Direktive 2004/18/ES z dne 31. marca 2004 (1) združljivo, da se za to, da, je subjekt v postopku‘, šteje že zahtevek dolžnika za postopek preventivnega prestrukturiranja, vložen pri pristojnem sodišču?

               2.

               Ali je z navedeno zakonodajo združljivo, da se priznanje dolžnika, da je insolventen in da želi vložiti zahtevek za postopek preventivnega prestrukturiranja, s pridržkom‘ (katerega značilnosti so bile opisane zgoraj), šteje za razlog za izključitev iz postopka javnega naročanja, s čimer se široko razlaga pojem, subjekta, ki je v postopku‘, določen z navedeno zakonodajo Skupnosti (člen 45 navedene direktive) in navedeno nacionalno zakonodajo (člen 38 zakonske uredbe št. 163 iz leta 2006)?

      (1)  Direktiva 2004/18/ES z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114).


title: Zadeva T-229/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. marca 2018– Pio De Bragança/EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS) (Znamka Evropske unije — Postopek razveljavitve — Figurativna znamka Evropske unije QUIS UT DEUS — Neobstoj zahteve za podaljšanje registracije znamke — Izbris znamke ob prenehanju registracije — Ustavitev postopka)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. marca 2018– Pio De Bragança/EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)
   (Zadeva T-229/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek razveljavitve - Figurativna znamka Evropske unije QUIS UT DEUS - Neobstoj zahteve za podaljšanje registracije znamke - Izbris znamke ob prenehanju registracije - Ustavitev postopka))
   (2018/C 166/38)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Duarte Pio De Bragança (Sintra, Portugalska) (zastopnik: J. Sardinha, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: E. Zaera Cuadrado, agentka)

      Druga stranka v postopku pri odboru za pritožbe EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Ordem de São Miguel da Ala (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: J. Motta Veiga, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. februarja 2016 (zadeva R 621/20152) v zvezi s postopkom razveljavitve med družbama Duarte Pio De Bragança in Ordem de São Miguel da Ala.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 270, 25.7.2016.


title: Zadeva T-183/18: Tožba, vložena 12. marca 2018 – VL in drugi/Parlament

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/38

         Tožba, vložena 12. marca 2018 – VL in drugi/Parlament
   (Zadeva T-183/18)
   (2018/C 166/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: VL, VM, VN in VO (zastopniki: P. de Bandt, M. Gherghinaru in J. Probst, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               toženi stranki naloži, naj v skladu s členom 89 Poslovnika Splošnega sodišča predloži posnetek zadevnega plenarnega zasedanja;

               —

               ta odškodninski zahtevek razglasi za dopusten in utemeljen ter zato

                           i.

                           toženi stranki naloži, naj VL plača odškodnino za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, nastalo zaradi nezakonitega ravnanja in malomarnosti tožene stranke;

                           ii.

                           toženi stranki naloži, naj VM, VN in VO plača odškodnino za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, nastalo zaradi nezakonitega ravnanja in malomarnosti tožene stranke;

               —

               o zadevi odloči ob izključitvi javnosti v skladu s členom 31 Statuta Sodišča EU in v skladu s členom 109 Poslovnika Splošnega sodišča, če bi Splošno sodišče menilo, da je priprava obravnave v obravnavanem primeru nujna; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov v zvezi s tem postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe trdijo, da je:

               —

               tožena stranka kršila člena 31 in 35 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter, splošneje, splošno dolžnost skrbnega ravnanja, saj ni zagotovila, da bi VL užival poštene in pravične delovne pogoje ter primerno zdravstveno oskrbo in pomoč;

               —

               VL zaradi nezakonitega ravnanja tožene stranke utrpel premoženjsko škodo, ki je v znatnem znižanju njegovih (sedanjih in prihodnjih) dohodkov iz zaposlitve, in nepremoženjsko škodo, ki je posledica nepopravljivega in hudega poslabšanja njegovega fizičnega in duševnega stanja, izgube njegove politične in akademske kariere ter znatnega poslabšanja njegovega družabnega in osebnega življenja;

               —

               VM zaradi nezakonitega ravnanja tožene stranke utrpel premoženjsko škodo, ki je v izgubi dohodka; ter da

               —

               so VM, VN in VO zaradi nezakonitega ravnanja tožene stranke utrpeli premoženjsko škodo, ki je v plačilu številnih upravnih in pravnih stroškov ter mesečnih stroških za zdravstveno nego, in nepremoženjsko škodo.


title: Zadeva C-537/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Garlsson Real Estate SA, v likvidaciji, Stefano Ricucci, Magiste International SA/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (Predhodno odločanje — Direktiva 2003/6/ES — Tržna manipulacija — Sankcije — Nacionalna zakonodaja, ki določa upravno sankcijo in kazensko sankcijo za ista dejanja — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 50 — Načelo ne bis in idem — Kazenska narava upravne sankcije — Obstoj istega kaznivega dejanja — Člen 52(1) — Omejitve načela ne bis in idem — Pogoji)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/12

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Garlsson Real Estate SA, v likvidaciji, Stefano Ricucci, Magiste International SA/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Zadeva C-537/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2003/6/ES - Tržna manipulacija - Sankcije - Nacionalna zakonodaja, ki določa upravno sankcijo in kazensko sankcijo za ista dejanja - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 50 - Načelo ne bis in idem - Kazenska narava upravne sankcije - Obstoj istega kaznivega dejanja - Člen 52(1) - Omejitve načela ne bis in idem - Pogoji))
   (2018/C 166/14)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vložniki kasacijske pritožbe: Garlsson Real Estate SA, v likvidaciji, Stefano Ricucci, Magiste International SA

      Nasprotna stranka: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Izrek

               1.

               Člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dovoljuje izvedbo postopka v zvezi z denarno upravno sankcijo kazenske narave zoper osebo zaradi nezakonitih ravnanj, ki pomenijo tržno manipulacijo, za katero je bila zoper njo že izrečena pravnomočna kazenska obsodba, če se s tako obsodbo ob upoštevanju škode, povzročene družbi s storjenim kaznivim dejanjem, to kaznivo dejanje lahko učinkovito, sorazmerno in odvračilno kaznuje.

               2.

               Načelo ne bis in idem, zagotovljeno v členu 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, posameznikom podeljuje pravico, ki jo je mogoče neposredno uporabiti v okviru spora, kot je ta v postopku v glavni stvari.

      (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva C-187/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. marca 2018 – Evropska komisija/Republika Avstrija (Neizpolnitev obveznosti države — Direktivi 92/50/EGS in 2004/18/ES — Javna naročila storitev — Državna tiskarna — Izdelovanje osebnih dokumentov in drugih uradnih dokumentov — Oddaja naročil podjetju zasebnega prava brez predhodnega postopka za oddajo javnega naročila — Posebni varnostni ukrepi — Zaščita bistvenih interesov držav članic)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. marca 2018 – Evropska komisija/Republika Avstrija
   (Zadeva C-187/16) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi 92/50/EGS in 2004/18/ES - Javna naročila storitev - Državna tiskarna - Izdelovanje osebnih dokumentov in drugih uradnih dokumentov - Oddaja naročil podjetju zasebnega prava brez predhodnega postopka za oddajo javnega naročila - Posebni varnostni ukrepi - Zaščita bistvenih interesov držav članic))
   (2018/C 166/04)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Tokár in B.-R. Killmann, agenta)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnik: M. Fruhmann, agent)

      Izrek

               1.

               Republika Avstrija s tem, da je naročila storitev za izdelavo biometričnih potnih listov, potnih listov v nujnih primerih, osebnih izkaznic, dovoljenj za pirotehniko, vozniških dovoljenj v velikosti kreditne kartice in prometnih dovoljenj v velikosti kreditne kartice neposredno oddala družbi Österreichische Staatsdruckerei GmbH, ne da bi izvedla javni razpis na ravni Evropske unije, in s tem, da je ohranila v veljavi nacionalne določbe, ki od javnih naročnikov zahtevajo, da ta naročila storitev, ne da bi izvedli javni razpis na ravni Unije, oddajo neposredno tej družbi, ni izpolnila obveznosti iz členov 4(2) in 8 Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev v povezavi s členi od 11 do 37 te direktive ter iz členov 14 in 20 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev v povezavi s členi od 23 do 55 te direktive.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Republika Avstrija nosi svoje stroške ter štiri petine stroškov Evropske komisije. Komisija nosi eno petino svojih stroškov.

      (1)  UL C 191, 30.5.2016.


title: Zadeva C-551/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Predhodno odločanje — Socialna varnost — Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo — Koordinacija sistemov socialne varnosti — Uredba (ES) št. 883/2004 — Členi 7, 63 in 64 — Dajatve za brezposelnost — Brezposelna oseba, ki odide v drugo državo članico — Ohranitev upravičenosti do dajatev — Trajanje)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/12

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Zadeva C-551/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo - Koordinacija sistemov socialne varnosti - Uredba (ES) št. 883/2004 - Členi 7, 63 in 64 - Dajatve za brezposelnost - Brezposelna oseba, ki odide v drugo državo članico - Ohranitev upravičenosti do dajatev - Trajanje))
   (2018/C 166/15)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: J. Klein Schiphorst

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Izrek

   Člen 64(1)(c) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu ukrepu, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, s katerim je pristojnemu nosilcu naloženo, naj načeloma zavrne vsako prošnjo za podaljšanje trimesečnega obdobja izplačevanja dajatev za brezposelnost v tujino, razen če navedeni nosilec meni, da bi zavrnitev te prošnje pripeljala do nerazumnega rezultata.

      (1)  UL C 30, 30.1.2017.


title: Zadeva C-133/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal administratif de Montreuil (Francija) 20. februarja 2018 – Sea Chefs Cruise Services GmbH/Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal administratif de Montreuil (Francija) 20. februarja 2018 – Sea Chefs Cruise Services GmbH/Ministre de l'Action et des Comptes publics
   (Zadeva C-133/18)
   (2018/C 166/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sea Chefs Cruise Services GmbH

      Tožena stranka: Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe člena 20(2) Direktive Sveta 2008/9/ES z dne 12. februarja 2008 (1) razlagati tako, da ustvarjajo pravilo o prekluziji, ki pomeni, da davčni zavezanec države članice, ki zahteva vračilo davka na dodano vrednost od države članice, v kateri nima sedeža, ne more dopolniti svojega zahtevka za vračilo pred davčnim sodiščem, če ni upošteval roka za odgovor na zahtevo za informacije, ki jo je uprava poslala v skladu z določbami odstavka 1 istega člena, ali, nasprotno, tako, da lahko ta davčni zavezanec v okviru pravice do pritožbe, določene v členu 23 Direktive, ter glede na načeli nevtralnosti in sorazmernosti davka na dodano vrednost dopolni svoj zahtevek pred davčnim sodiščem?

      (1)  Direktiva Sveta 2008/9/ES z dne 12. februarja 2008 o podrobnih pravilih za vračilo davka na dodano vrednost, opredeljenih v Direktivi 2006/112/ES, davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila, ampak v drugi državi članici (UL L 44, 2008, str. 23).


title: Zadeva T-822/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2018 – Kik Textilien und Non Food/EUIPO – FF Group Romania (_kix) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije _kix — Preklic izpodbijane odločbe — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka — Člen 173(1) in (2) Poslovnika — Intervencija druge stranke v postopku pred odborom za pritožbe — Prepozen odgovor na tožbo)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2018 – Kik Textilien und Non Food/EUIPO – FF Group Romania (_kix)
   (Zadeva T-822/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije _kix - Preklic izpodbijane odločbe - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka - Člen 173(1) in (2) Poslovnika - Intervencija druge stranke v postopku pred odborom za pritožbe - Prepozen odgovor na tožbo))
   (2018/C 166/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Nemčija) (zastopnika: S. Körber in L. Pechan, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: K. Zajfert in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: FF Group Romania SRL (Bukarešta, Romunija) (zastopnik: A. Cavescu, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. septembra 2016 (zadeva R 2323/2015-4) zaradi postopka z ugovorom med družbama KiK Textilien und Non-Food in FF Group Romania.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino Svetu (EUIPO) se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške družbe KiK Textilien und Non-Food GmbH.

               3.

               FF Group Romania nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva C-244/16 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2018 – Industrias Químicas del Vallés, SA/Evropska komisija (Pritožba — Fitofarmacevtska sredstva — Izvedbena uredba (EU) 2015/408 — Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet in priprava seznama kandidatk za zamenjavo — Vključitev aktivne snovi metalaksil na ta seznam — Ničnostna tožba — Dopustnost — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Oseba, na katero se akt posamično nanaša)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2018 – Industrias Químicas del Vallés, SA/Evropska komisija
   (Zadeva C-244/16 P) (1)

   ((Pritožba - Fitofarmacevtska sredstva - Izvedbena uredba (EU) 2015/408 - Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet in priprava seznama kandidatk za zamenjavo - Vključitev aktivne snovi metalaksil na ta seznam - Ničnostna tožba - Dopustnost - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Oseba, na katero se akt posamično nanaša))
   (2018/C 166/05)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnik: Industrias Químicas del Vallés, SA (zastopniki: C. Fernández Vicién, C. Vila Gisbert in I. Moreno-Tapia Rivas, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: I. Galindo Martín in P. Ondrůšek, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Industrias Químicas del Vallés SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


title: Zadeva C-138/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 22. februarja 2018 – Skatteministeriet/Estron A/S

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 22. februarja 2018 – Skatteministeriet/Estron A/S
   (Zadeva C-138/18)
   (2018/C 166/27)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skatteministeriet

      Tožena stranka: Estron A/S

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba opombo 2(a) k poglavju 90 kombinirane nomenklature (1) v povezavi s splošnima praviloma iz točk 1 in 6 za razlago KN razlagati v smislu, da se „deli in pribor, zajeti v kateri koli tarifni številki tega poglavja ali 84., 85. ali 91. Poglavju“, nanaša na blago pod štirimestnimi tarifnimi številkami v teh poglavjih, ali pa je treba opombo razlagati tako, da se nanaša tudi na opombe k tem podštevilkam (prvih šest števk) v poglavjih 84, 85, 90 in 91?

               2.

               Ali je treba konektorje, kot so ti iz obravnavane zadeve, uvrstiti pod podštevilko 8544 42 90 KN, podštevilko 9021 40 00 KN ali podštevilko 9021 90 10 KN?

               3.

               Ali je treba opombo 1(m) k oddelku XVI razlagati tako, da blago, ki je vključeno v poglavje 90, ne more biti vključeno tudi v poglavji 84 in 85?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382).


title: Zadeva C-256/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Deichmann SE/Hauptzollamt Duisburg (Predhodno odločanje — Dopustnost — Preprečevanje dampinga — Veljavnost uredbe, katere namen je izvršitev sodbe Sodišča, s katero sta bili prejšnji uredbi razglašeni za neveljavni — Obveznost izvršitve — Pravna podlaga — Uredba (ES) št. 1225/2009 — Člen 14 — Določitev elementov pobiranja protidampinških dajatev s strani držav članic — Odredba, da nacionalni carinski organi zadržijo vračilo protidampinških dajatev — Nadaljevanje postopka, ki je bil podlaga za uredbi, razglašeni za neveljavni — Člen 10 — Prepoved retroaktivnosti — Carinski zakonik Skupnosti — Člen 221 — Zastaranje — Člen 236 — Povračilo nedolgovanih dajatev)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Deichmann SE/Hauptzollamt Duisburg
   (Zadeva C-256/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Dopustnost - Preprečevanje dampinga - Veljavnost uredbe, katere namen je izvršitev sodbe Sodišča, s katero sta bili prejšnji uredbi razglašeni za neveljavni - Obveznost izvršitve - Pravna podlaga - Uredba (ES) št. 1225/2009 - Člen 14 - Določitev elementov pobiranja protidampinških dajatev s strani držav članic - Odredba, da nacionalni carinski organi zadržijo vračilo protidampinških dajatev - Nadaljevanje postopka, ki je bil podlaga za uredbi, razglašeni za neveljavni - Člen 10 - Prepoved retroaktivnosti - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 221 - Zastaranje - Člen 236 - Povračilo nedolgovanih dajatev))
   (2018/C 166/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deichmann SE

      Tožena stranka: Hauptzollamt Duisburg

      Izrek

   Preučitev postavljenega vprašanja ni razkrila nobenega elementa, ki bi lahko vplival na veljavnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/223 z dne 17. februarja 2016 o uvedbi postopka za oceno nekaterih zahtevkov za tržnogospodarsko obravnavo ter individualno obravnavo kitajskih in vietnamskih proizvajalcev izvoznikov ter izvajanju sodbe Sodišča v združenih zadevah C 659/13 in C 34/14.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


title: Zadeva C-568/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Nürtingen – Nemčija) – kazenski postopek zoper Faiza Rasoola (Predhodno odločanje — Plačilne storitve — Direktiva 2007/64/ES — Člen 3(e) in (o) — Člen 4, točka 3 — Priloga — Točka 2 — Področje uporabe — Upravljanje večnamenskih terminalov, ki omogočajo dvig denarja v igralnih salonih — Skladnost represivne prakse nacionalnih organov — Zaseg zneskov, pridobljenih z nezakonito dejavnostjo — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 17)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/14

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Nürtingen – Nemčija) – kazenski postopek zoper Faiza Rasoola
   (Zadeva C-568/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Plačilne storitve - Direktiva 2007/64/ES - Člen 3(e) in (o) - Člen 4, točka 3 - Priloga - Točka 2 - Področje uporabe - Upravljanje večnamenskih terminalov, ki omogočajo dvig denarja v igralnih salonih - Skladnost represivne prakse nacionalnih organov - Zaseg zneskov, pridobljenih z nezakonito dejavnostjo - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 17))
   (2018/C 166/17)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Nürtingen

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Faiz Rasool

      ob udeležbi: Rasool Entertainment GmbH

      Izrek

   Člen 4, točka 3, Direktive 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES v povezavi s točko 2 Priloge k tej direktivi je treba razlagati tako, da storitev dviga gotovine, ki jo svojim strankam ponuja upravljavec igralnih salonov na večnamenskih terminalih, ki so nameščeni v teh salonih, ni „plačilna storitev“ v smislu te direktive, če upravljavec ne izvaja nobene dejavnosti na plačilnih računih teh strank in so dejavnosti, ki jih pri tem opravlja, omejene na dajanje na voljo teh terminalov in njihovo polnjenje z gotovino.

      (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva T-130/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2018 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija (Ničnostna tožba — Notranji trg naravnega plina — Direktiva 2009/73/ES — Sklep Komisije o spremembi pogojev za izvzetje načinov obratovanja plinovoda OPAL iz pravil Unije o dostopu tretjih strani in o reguliranju tarif — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2018 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija
   (Zadeva T-130/17) (1)

   ((Ničnostna tožba - Notranji trg naravnega plina - Direktiva 2009/73/ES - Sklep Komisije o spremembi pogojev za izvzetje načinov obratovanja plinovoda OPAL iz pravil Unije o dostopu tretjih strani in o reguliranju tarif - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
   (2018/C 166/40)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšava, Poljska) (zastopnik: M. Jeżewski, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: O. Beynet in K. Herrmann, agentki)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2016) 6950 final z dne 28. oktobra 2016 o spremembi pogojev za izvzetje plinovoda OPAL, določenih na podlagi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 230) iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o tarifni ureditvi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               O predlogih za intervencijo ni treba odločiti.

               3.

               Družba Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               4.

               Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške postopka za izdajo začasne odredbe.

               5.

               Družba Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo, Komisija, Zvezna republika Nemčija, Evropski parlament, Svet Evropske unije, družba OPAL Gastransport GmbH & Co. KG in družba Gazprom Eksport LLC nosijo vsak svoje stroške, povezane s predlogi za intervencijo.

      (1)  UL C 121, 18.4.2017.


title: Zadeva T-187/18: Tožba, vložena 9. marca 2018 – VP/Cedefop

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/39

         Tožba, vložena 9. marca 2018 – VP/Cedefop
   (Zadeva T-187/18)
   (2018/C 166/50)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VP (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

               —

               razglasi odločbo tožeče stranke z dne 12. maja 2017 o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za podaljšanje pogodbe o zaposlitvi za nedoločen za nično;

               —

               razglasi odločbo tožeče stranke z dne 1. decembra 2017 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 9. avgusta 2017 zoper odločbo z dne 12. maja 2017 z nično;

               —

               naloži nadomestitev nepremoženjske škode tožeče stranke, ex aequo et bono ocenjene na 100 000 (sto tisoč) EUR;

               —

               naloži nadomestitev premoženjske škode, nastale tožeči stranki; in

               —

               naloži povrnitev vseh stroškov, ki so tožeči stranki nastali s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranke v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge: odločba tožene stranke o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke naj bi bila sprejeta v nasprotju s pravico do izjave, dolžnostjo skrbnega ravnanja, obveznostjo obrazložitve in obveznostjo zaslišanja neposredno nadrejene osebe; s njo naj bi bili storjeni očitna napaka pri presoji in zloraba pooblastil.


title: Zadeva C-575/16: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. marca 2018 – Evropska komisija/Češka republika (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 49 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Notarji — Pogoj državljanstva — Člen 51 PDEU — Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/15

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. marca 2018 – Evropska komisija/Češka republika
   (Zadeva C-575/16) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Notarji - Pogoj državljanstva - Člen 51 PDEU - Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti))
   (2018/C 166/18)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Støvlbæk in K. Walkerová, agenta)

      Tožena stranka: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil in A. Kasalická, agenti)

      Izrek

               1.

               Češka republika s tem, da dostop do notarskega poklica pogojuje z državljanstvom, ne izpolnjuje svojih obveznosti iz člena 49 PDEU.

               2.

               Češki republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva T-134/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. marca 2018 – Hércules Club de Fútbol/Komisija (Začasna odredba — Dostop do dokumentov — Dokumenti v zvezi z upravnim postopkom pred sprejetjem sklepa Komisije v zvezi z državno pomočjo, ki jo je Španija zagotovila trem profesionalnim nogometnim klubom — Pravica do obrambe — Zavrnitev dostopa — Predlog za izdajo začasnih odredb — Neobstoj nujnosti)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/32

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. marca 2018 – Hércules Club de Fútbol/Komisija
   (Zadeva T-134/17 R)
   ((Začasna odredba - Dostop do dokumentov - Dokumenti v zvezi z upravnim postopkom pred sprejetjem sklepa Komisije v zvezi z državno pomočjo, ki jo je Španija zagotovila trem profesionalnim nogometnim klubom - Pravica do obrambe - Zavrnitev dostopa - Predlog za izdajo začasnih odredb - Neobstoj nujnosti))
   (2018/C 166/41)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Španija) (zastopnika: S. Rating in Y. Martínez Mata, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Stromsky, G. Luengo in P. Němečková, nato J. Baquero Cruz, G. Luengo in P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU, naj se Komisiji naloži dostop do dokumentov, vsebovanih v spisu v zvezi z državno pomočjo SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), ki jo je Španija sprejela za Valencia Club de Fútbol SAD, Hércules Club de Fútbol in Elche Club de Fútbol SAD, v delu, v katerem se ti dokumenti nanašajo na tožečo stranko in so bistveni za ustrezno obrambo njenih interesov.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Združeni zadevi C-596/16 in C-597/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Enzo Di Puma/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)/Antonio Zecca (C-597/16) (Predhodno odločanje — Direktiva 2003/6/ES — Trgovanje na podlagi notranjih informacij — Sankcije — Nacionalna zakonodaja, ki določa upravno in kazensko sankcijo za ista dejanja — Učinek pravnomočnosti pravnomočne kazenske sodbe na upravni postopek — Pravnomočna oprostilna kazenska sodba v postopkih zaradi trgovanja na podlagi notranjih informacij — Učinkovitost sankcij — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 50 — Načelo ne bis in idem — Kazenska narava upravne sankcije — Obstoj istega kaznivega dejanja — Člen 52(1) — Omejitve načela ne bis in idem — Pogoji)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/15

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Enzo Di Puma/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)/Antonio Zecca (C-597/16)
   (Združeni zadevi C-596/16 in C-597/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2003/6/ES - Trgovanje na podlagi notranjih informacij - Sankcije - Nacionalna zakonodaja, ki določa upravno in kazensko sankcijo za ista dejanja - Učinek pravnomočnosti pravnomočne kazenske sodbe na upravni postopek - Pravnomočna oprostilna kazenska sodba v postopkih zaradi trgovanja na podlagi notranjih informacij - Učinkovitost sankcij - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 50 - Načelo ne bis in idem - Kazenska narava upravne sankcije - Obstoj istega kaznivega dejanja - Člen 52(1) - Omejitve načela ne bis in idem - Pogoji))
   (2018/C 166/19)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika v postopku s kasacijsko pritožbo:: Enzo Di Puma (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-597/16)

      Vlagatelja odgovora na pritožbo v postopku s kasacijsko pritožbo: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Antonio Zecca (C-597/16)

      Izrek

   Člen 14(1) Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga), če se razlaga glede na člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero postopka v zvezi z denarno upravno sankcijo kazenske narave ni mogoče nadaljevati po pravnomočni oprostilni kazenski sodbi, v kateri je bilo ugotovljeno, da dejstva, ki lahko pomenijo kršitev zakonodaje o trgovanju na podlagi notranjih informacij in na podlagi katerih je bil ta postopek tudi začet, niso dokazana.

      (1)  UL C 63, 27.2.2017.


title: Zadeva C-147/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Almería (Španija) 23. februarja 2018 – Banco Mare Nostrum S.A./Ignacio Jesús Berenguel Nieto in Carmen Sonia Salinas López

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Almería (Španija) 23. februarja 2018 – Banco Mare Nostrum S.A./Ignacio Jesús Berenguel Nieto in Carmen Sonia Salinas López
   (Zadeva C-147/18)
   (2018/C 166/28)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Almería

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Banco Mare Nostrum, S.A.

      Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: Ignacio Jesús Berenguel Nieto in Carmen Sonia Salinas López

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali s sodbo izrečena ugotovitev, da nepošteni pogoj v smislu Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) ni zavezujoč, onemogoča, da bi se uporabili vsi učinki, ki jih priznava sodba [Sodišča z dne 21. decembra 2016, Gutiérrez Naranjo in drugi (C-154/15, C-307/15 in C-308/15, EU:C:2016:980)]?

               2.

               Ali je uporaba restitucijskega učinka nepoštenega pogoja v smislu Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah prizadeta, omejena ali onemogočena zaradi načela dispozitivnosti, vezanosti na predloge strank, materialne pravnomočnosti in prepovedi reformatio in peius?

               3.

               Ali je pristojnost sodišča druge stopnje omejena, ker so učinki ugotovitve nepoštenosti s prvostopenjsko sodbo omejeni, zoper to sodbo pa se ni pritožil potrošnik, ampak prodajalec ali ponudnik, ki je pogoj vključil v pogodbo z namenom, da bi zanikal nepoštenost pogoja ali kakršen koli učinek ugotovitve nepoštenosti?

               4.

               Ali pristojnost sodišča druge stopnje obsega možnost, da uporabi vse posledice, ki jih določata Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 in sodna praksa, s katero se razlaga, tudi če prvi tožbeni zahtevek potrošnika ni obsegal vseh posledic, ki izhajajo iz ugotovitve nepoštenosti zadevnega pogoja?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva T-108/18: Tožba, vložena 22. februarja 2018 – Universität Koblenz-Landau/Komisija in Exekutivagentur Bildung, Audiovisuelles und Kultur

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/32

         Tožba, vložena 22. februarja 2018 – Universität Koblenz-Landau/Komisija in Exekutivagentur Bildung, Audiovisuelles und Kultur
   (Zadeva T-108/18)
   (2018/C 166/42)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Universität Koblenz-Landau (Mainz, Nemčija) (zastopnika: C. von der Lühe in I. Michel, odvetnika)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Exekutivagentur Bildung, Audiovisuelles und Kultur

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep toženih strank, izdan 21. decembra 2017 pod št. OF/2016/0720-EACEA UKOLD, razglasi za ničen;

               —

               sklep toženih strank, izdan 7. februarja 2018 pod št. OF/2016/0720, razglasi za ničen;

               —

               odloži izvršitev sklepov toženih strank št. OF/2016/0720 z dni 21. decembra 2017 in 7. februarja 2018 ter obvestila toženih strank o dolgovanem znesku št. 3241802552 z dne 13. Februar 2018 do pravnomočnosti odločitve o tožbi zoper ničnost sklepov, ki se ju s tožbo izpodbija; ter

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načela pravice do izjave
               Tožeča stranka graja, da je bil sprejet prezgoden dokončen sklep, čeprav je bilo znano, da ta stranka ob sprejetju sklepa brez svoje krivde objektivno ni mogla predložiti dokumentov, s katerimi bi dokazala ustrezno porabo sredstev. Poleg tega naj bi nekrivdna objektivna nemožnost tožeče stranke predložiti dodatne informacije in dokaze bila zgolj začasna.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba evropskega prava
               Poleg tega naj bi bila naloga za izterjavo v nasprotju s členom 5(4) PDEU, členom 135(4) finančne uredbe in sporazumom med strankami, saj naj materialni pogoji za izterjavo, ki so v njih določeni, ne bi bili izpolnjeni.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev ukrepov za izterjavo
               Naloga za izterjavo naj bi vsebovala le površinske in splošne ugotovitve, ne pa preučitve obravnavane zadeve, in naj ju zato vsebinsko ne bi bilo mogoče razumeti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
               Izterjava celotnega zneska naj bi bila lahko ultima ratio le v posebnim izjemnih okoliščinah, ki pa naj ne bi bile podane.


title: Zadeva C-154/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo The Labour Court (Irska) 27. februarja 2018 – Tomás Horgan, Claire Keegan v Minister for Education & Skills, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland in Attorney General

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo The Labour Court (Irska) 27. februarja 2018 – Tomás Horgan, Claire Keegan v Minister for Education & Skills, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland in Attorney General
   (Zadeva C-154/18)
   (2018/C 166/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   The Labour Court, Irska

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici: Tomás Horgan, Claire Keegan

      Nasprotne stranke v postopku s pritožbo: Minister for Education & Skills, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland in Attorney General

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre za posredno diskriminacijo zaradi starosti v smislu člena 2(b) Direktive 2000/78/ES (1) o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu, če država članica kot delodajalec uvede nižje plačne lestvice za tiste, ki začnejo delati kot učitelji v osnovnih šolah, medtem ko ostane plačilo tistih učiteljev, ki so že zaposleni, nespremenjeno, če:

                           (a)

                           veljajo spremenjene plačne lestvice in obstoječe plačne lestvice za vse učitelje v zadevni kategoriji ne glede na njihovo starost,

                           (b)

                           v trenutku, ko so se zaposlili in so bili uvrščeni na zadevno plačno lestvico, ni bilo nobene razlike v starostnem profilu tistih, ki so bili v bolje plačani skupini, in tistih, ki so bili v slabše plačani skupini,

                           (c)

                           je uvedba spremenjenih plačnih lestvic povzročila bistveno razliko v plačilu med obema skupinama učiteljev, ki opravljajo enakovredno delo,

                           (d)

                           je povprečna starost tistih, ki so se uvrstili na nižjo plačno lestvico, nižja od povprečne starosti tistih na prvotnih plačnih lestvicah,

                           (e)

                           je državna statistika, ko so bile uvedene nižje plačne lestvice, pokazala, da je bilo 70 % imenovanih učiteljev starih 25 let ali manj, in se je ugotovilo, da je bilo to značilno za starostni profil novozaposlenih učiteljev v osnovnih šolah v katerem koli letu, in

                           (f)

                           so učitelji v osnovnih šolah, ki so vstopili v ta poklic leta 2011 in pozneje, v očitno slabšem finančnem položaju v primerjavi z učitelji, ki so bili imenovani pred letom 2011?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je mogoče uvedbo nižjih plačnih lestvic objektivno utemeljiti z zahtevo po srednje- do dolgoročnem strukturnem znižanju stroškov javne uprave glede na proračunske omejitve, s katerimi se država sooča, in/ali po ohranitvi dobrih odnosov med delodajalci in obstoječimi javnimi uslužbenci?

               3.

               Ali bi bil odgovor na drugo vprašanje drugačen, če bi država lahko enako prihranila, tako da bi znižala plače vsem učiteljem za precej nižji znesek od zneska, za katerega so bile znižane plače samo novozaposlenim učiteljem?

               4.

               Ali bi bil odgovor na drugo ali tretje vprašanje drugačen, če bi se odločitev, da se ne bodo znižale plačne lestvice, ki veljajo za učitelje, ki so že zaposleni, sprejela v skladu s kolektivno pogodbo, sklenjeno med vlado kot delodajalcem in sindikati, ki predstavljajo javne uslužbence, pri čemer se je vlada zavezala, da ne bo še bolj znižala plač obstoječih javnih uslužbencev, ki so jim bile plače že znižane, glede na posledice za odnose med delodajalci in delavci, ki bi izhajale iz nespoštovanja te pogodbe, ob upoštevanju dejstva, da nova plačna lestvica iz leta 2011 ni bila del te kolektivne pogodbe?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79.