title: Združeni zadevi T-454/10 in T-482/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. maja 2013 – Anicav in drugi proti Komisiji (Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Pomoč sektorju sadja in zelenjave — Ničnostna tožba — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Predelano sadje in zelenjava — Operativni skladi in operativni programi — Financiranje‚ dejavnosti, ki niso del dejanskega procesa predelave)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/64

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. maja 2013 – Anicav in drugi proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-454/10 in T-482/11) (1)

   (Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Pomoč sektorju sadja in zelenjave - Ničnostna tožba - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Predelano sadje in zelenjava - Operativni skladi in operativni programi - Financiranje‚ dejavnosti, ki niso del dejanskega procesa predelave)
   2013/C 225/143
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) (Neapelj, Italija) (zadeva T-454/10); Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) (Madrid, Španija) in 16 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi I k sodbi (zadeva T-482/10) (zastopniki: najprej J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins in S. Carvalho de Sousa, nato S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa in R. Oliveira, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: zadeva T-454/10, najprej B. Schima, M. Vollkommer, nato B. Schima in N. Donnelly; zadeva T 482/11, K. Banks in B. Schima, zastopnika)

      Intervenienti v podporo predlogom tožeče stranke v zadevi T-454/10: Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA) (Milano, Italija) in 10 drugih intervenientov, katerih imena so navedena v prilogi II k sodbi (zastopniki: najprej J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins in S. Carvalho de Sousa, nato S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa in R. Oliveira, odvetniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Confederazione Cooperative Italiane (Rim, Italija) in 8 drugih intervenientov, katerih imena so navedena v prilogi III k sodbi (zastopniki: M. Merola, M. C. Santacroce in L. Cappelletti, odvetniki)

      Predmet

   V zadevi T-454/10 predlog za razglasitev ničnosti člena 52(2a) Uredbe Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave (UL L 350, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 687/2010 z dne 30. julija 2010 (UL L 199, str. 12), in Priloge VIII k prvonavedeni uredbi ter v zadevi T-482/11 predlog za razglasitev ničnosti členov 50(3) in 60(7) Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave (UL L 157, str. 1)

      Izrek

               1.

               Člen 52(2a), drugi pododstavek, Uredbe Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 687/2010 z dne 30. julija 2010, se razglasi za ničen v delu, v katerem določa, da je vrednost „dejavnosti, ki niso del dejanskega procesa predelave“, vključena v vrednost tržne proizvodnje sadja in zelenjave, namenjenih predelavi.

               2.

               Člen 50(3) Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave se razglasi za ničen v delu, v katerem določa, da je vrednost „dejavnosti, ki niso del dejanskega procesa predelave“, vključena v vrednost tržne proizvodnje sadja in zelenjave, namenjenih predelavi.

               3.

               Člen 60(7) Izvedbene uredbe št. 543/2011 se razglasi za ničen.

               4.

               Postopek v zadevi T 454/10 v zvezi s tožbo v delu, v katerem se nanaša na razglasitev ničnosti Priloge VIII k Uredbi št. 1580/2007, se ustavi.

               5.

               Učinki člena 52(2a), drugi pododstavek, Uredbe št. 1580/2007 in člena 50(3) Izvedbene uredbe št. 543/2011 se ohranijo le tako, da se izplačila organizacijam proizvajalcev, izvedena na podlagi teh določb do izdaje te sodbe, štejejo za dokončna.

               6.

               V zadevi T 454/10 Evropska komisija nosi svoje stroške ter stroške Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) in intervenientov v podporo njegovim predlogom, katerih imena so navedena v prilogi II.

               7.

               V zadevi T 454/10 intervenienti v podporo predlogom Komisije, katerih imena so navedena v prilogi III, nosijo svoje stroške.

               8.

               V zadevi T 482/11 Komisija poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) in drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi I.

               9.

               V zadevi T 482/11 intervenienti v podporo predlogom Komisije, katerih imena so navedena v prilogi III, nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva T-27/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. oktobra 2007 – US Steel Košice proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Direktiva 2003/87/ES – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisij za Slovaško za obdobje od 2008 do 2012 – Zavrnilna odločba Komisije – Neobstoj neposrednega zadevanja – Nedopustnost )

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. oktobra 2007 – US Steel Košice proti Komisiji
   (Zadeva T-27/07) (1)

   („Ničnostna tožba - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisij za Slovaško za obdobje od 2008 do 2012 - Zavrnilna odločba Komisije - Neobstoj neposrednega zadevanja - Nedopustnost“)
   (2007/C 297/85)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: US Steel Košice s.r.o. (Košice, Slovaška) (zastopnika: E. Vermulst, odvetnik, in C. Thomas, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Lawunmi in Ü. Wölker, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 29. novembra 2006 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Slovaška republika za obdobje od 2008 do 2012 sporočila v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL 275, str. 32).
   Izrek

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               US Steel Košice se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva F-61/07: Tožba, vložena 18. junija 2007 – Bauch proti Komisiji

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/52

         Tožba, vložena 18. junija 2007 – Bauch proti Komisiji
   (Zadeva F-61/07)
   (2007/C 199/101)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Gerhard Bauch (Berlin, Nemčija) (zastopnik: W. Uhlmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Toženi stranki se naloži, naj spremeni oziroma podredno ponovno izda svoje potrdilo z dne 12.03.2007 v smislu, da tožeči stranki povrnjen znesek ne pomeni odpravnine kot nadomestila za pokojninsko pravico in s tem niti uradniške pokojnine oziroma njenega ekvivalenta;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je bila pri Komisiji Evropskih skupnosti zaposlena za določen čas. V tem času ji je bil kot uradniku takratnega zveznega ministrstva za gospodarstvo odobren neplačan dopust. Ker so pokojninski prejemki sovpadali s pokojninami zaradi zaposlitve v tujini oziroma mednarodni organizaciji, je ministrstvo zmanjšalo uradniško pokojnino tožeče stranke, saj je Komisija Evropskih skupnosti tožeči stranki izdala potrdilo o izplačilu odpravnine kot nadomestila za pokojninske pravice.
   Tožeča stranka očita zmotnost tega potrdila Komisije zato, ker uslužbenci, zaposleni za določen čas, zaradi kratkega obdobja službovanja ne pridobijo pokojninskih pravic (členi od 77 do 84 Kadrovskih predpisov) in so bili zato tožeči stranki povrnjeni le odbiti pokojninski prispevki.


title: Zadeva C-685/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Belgacom SA/Commune de Fléron

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/23

      Sklep predsednika Sodišča z dne 11. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Belgacom SA/Commune de Fléron
      (Zadeva C-685/13) (1)

      (2015/C 016/34)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva C-491/11 P: Pritožba, ki jo je 21. julija 2011 vložila Fuchshuber Agrarhandel GmbH zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 26. septembra 2011 v zadevi Fuchshuber Agrarhandel GmbH proti Komisiji (T-451/10)

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/3

         Pritožba, ki jo je 21. julija 2011 vložila Fuchshuber Agrarhandel GmbH zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 26. septembra 2011 v zadevi Fuchshuber Agrarhandel GmbH proti Komisiji (T-451/10)
   (Zadeva C-491/11 P)
   2012/C 13/07
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (zastopnik: G. Lehner, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnice

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               izvede ustni postopek;

               —

               Evropski komisiji naloži, naj tožeči stranki v 14 dneh plača znesek 2 623 282,31 EUR skupaj s 6 % letnih obresti na znesek 1 641 372,50 EUR od 24. septembra 2007 in 6 % letnih obresti na znesek 981 909,81 EUR od 16. oktobra 2007;

               —

               ugotovi, da mora Evropska komisija tožeči stranki nadomestiti morebitno drugo škodo v zvezi s sklopom KUK459 iz ponudbe z dne 3. septembra 2007 in v zvezi s sklopom KUK465 iz ponudbe z dne 17. septembra 2007;

               —

               ugotovi, da je Evropska komisija dolžna tožeči stranki prek njenega zastopnika povrniti stroške postopka v 14 dneh.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S pritožbo se izpodbija sklep Splošnega sodišča, s katerim je to zaradi neobstoja pravne podlage zavrnilo tožbo za povrnitev škode, ki je tožeči stranki nastala s tem, da Komisija ni nadzorovala pogojev za izvajanje stalnih javnih razpisov za ponovno prodajo žit na trgu Skupnosti, v tem primeru koruze, ki jo je imel madžarski organ za intervencijo.
   Pravno mnenje Splošnega sodišča, po katerem Komisiji ni mogoče očitati nezakonitega ravnanja, ni pravilno, ker sodne prakse, ki jo je citiralo Splošno sodišče, (1) ni mogoče prenesti na obravnavani primer.
   V nasprotju z mnenjem Splošnega sodišča iz upoštevnih določb (2) izhaja, da mora biti za izvajanje stalnih javnih razpisov za ponovno prodajo žit, ki jih imajo organi za intervencijo držav članic, pristojna Komisija. Pri tem ima Komisija pristojnost za odločanje in obveznost nadzora (3). Navedeni organi za intervencijo niso imeli polja proste presoje.
   Namen obveznosti nadzora, ki jo ima Komisija, ni le varstvo finančnih interesov Unije, ampak tudi varstvo interesov posameznih gospodarskih subjektov. Z Uredbo 884/2006 (4) je obveznost nadzora pojasnjena tako, da vse plačilne agencije vsaj enkrat letno preverijo ustrezno ohranitev in celovitost intervencijskih zalog, pri čemer je treba kopijo poročila o pregledu nato poslati Komisiji. Te določbe so bile v obravnavanem primeru očitno kršene.
   To, da Komisija ni izvajala pristojnosti nadzora pred javnim razpisom, ki je predmet spora, je tako kvalificirana in huda kršitev obveznosti.
   Poleg tega je Splošno sodišče kršilo postopek s tem, da je navedbe tožeče stranke o dejanskem stanju brez dokaznega postopka opredelilo za nepravilne in da je odločilo brez ustnega postopka.

      (1)  Sodba Sodišča z dne 1. januarja 2001 v zadevi Komisija proti Grčiji (C-247/98) in sodba Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2008 v zadevi Italija proti Komisiji (T-224/04).

      (2)  Zlasti člena 6 in 24 Uredbe Sveta (ES) št. 1784/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupni ureditvi trga za žita (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. od 346 do 363).

      (3)  Člen 37 Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1)

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 884/2006 z dne 21. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 v zvezi s financiranjem intervencijskih ukrepov s strani Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in knjiženjem postopkov javnega skladiščenja s strani plačilnih agencij držav članic (UL L 171, str. 35).


title: Zadeva C-229/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Colin Wolf proti Stadt Frankfurt am Main (Direktiva 2000/78/ES — Člen 4(1) — Prepoved diskriminacije zaradi starosti — Nacionalna določba, po kateri je najvišja starost za zaposlitev javnih uslužbencev v gasilski službi 30 let — Cilj, ki se mu sledi — Pojem bistvena in odločilna zahteva za neki poklic)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Colin Wolf proti Stadt Frankfurt am Main
   (Zadeva C-229/08) (1)

   (Direktiva 2000/78/ES - Člen 4(1) - Prepoved diskriminacije zaradi starosti - Nacionalna določba, po kateri je najvišja starost za zaposlitev javnih uslužbencev v gasilski službi 30 let - Cilj, ki se mu sledi - Pojem bistvena in odločilna zahteva za neki poklic)
   2010/C 63/08
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Colin Wolf

      Tožena stranka: Stadt Frankfurt am Main

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Nemčija) – Razlaga členov 6(1) in 17 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16) – Prepoved diskriminacije na podlagi starosti – Pojma „objektivno in razumno utemeljene“ razlike pri obravnavanju na podlagi starosti ter „potrebnost primerne delovne dobe pred upokojitvijo“ – Nacionalna določba, po kateri je najvišja starost za zaposlitev poklicnih gasilcev 30 let.

      Izrek

   Člen 4(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki kot zgornjo starostno mejo za zaposlitev v operativni poklicni gasilski enoti določa 30 let.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva C-47/09: Tožba, vložena 2. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/18

         Tožba, vložena 2. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-47/09)
   (2009/C 82/33)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Clotuche-Duvieusart in D. Nardi, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predloga tožeče stranke:
   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Italijanska republika, s tem da je omogočila, da se lahko imenom pod katerimi se prodaja čokoladne izdelke, ki poleg kakavovega masla ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob, doda beseda „puro“ ali napis „cioccolato puro“, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 Direktive 2000/36/ES (1) v povezavi s členom 2(1)(a) Direktive 2000/13/CE (2) in iz člena 3(5) Direktive 2000/36;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Označbe in predvsem imena čokoladnih izdelkov, so v Skupnosti v celoti usklajeni tudi zato, da se zagotovi, pravilna informiranost potrošnikov, v skladu z določbami iz Direktive o označevanju (2000/13) in direktive o čokoladnih izdelkih (2000/36). Direktiva 2000/36 določa, da izdelki, ki vsebujejo do 5 % določenih rastlinskih maščob, ohranjajo nespremenjeno ime izdelka, njihova oznaka pa mora vsebovati posebno navedbo v odebeljenem tisku „Vsebuje rastlinske maščobe poleg kakavovega masla“.
   Italijanska zakonodaja, ki je predmet te tožbe, s tem, da dovoljuje, da se lahko imenu, izdelkov, ki kot maščobo vsebujejo zgolj kakavovo maslo, doda napis „puro“, spreminja in posega v usklajene opredelitve na ravni Skupnosti. Ker v italijanščini „puro“ pomeni neponarejen, nepokvarjen in torej pristen, so lahko potrošniki napeljani k razmišljanju, da so tisti izdelki, ki so tudi v skladu z Direktivo in v njej določenimi pogoji o imenih izdelkov, pa poleg kakavovega masla vsebujejo tudi druge rastlinske maščobe, nečisti in torej ponarejeni, pokvarjeni in nepristni. In to zgolj zaradi dejstva, da vsebujejo rastlinske maščobe take vrste in v taki količini, ki so v zakonodaji prav tako dovoljene, brez spremembe imena izdelka.
   Poleg tega je beseda „puro“ kakovostni pridevnik, katerega uporaba je ob imenu izdelka podvržena spoštovanju nekaterih meril. Zlasti je v členu 3(5) Direktive 2000/36 določeno, da je uporaba napisov, ki se nanašajo na kakovostna merila, pogojena z minimalno vsebnostjo skupne suhe snovi kakava, ki je višja od tiste predvidene za uporabo imen, ki ne vsebujejo te opredelitve kakovosti. V italijanski zakonodaji pa je uporaba napisa „puro“ pogojena zgolj s prisotnostjo kakavovega masla kot maščobe, ne da bi bilo treba upoštevati zahtevano minimalno vsebnost, povečano za skupno količino suhe snovi kakavovih delov. S tem je neposredno kršen člen 3(5) Direktive, poleg tega pa je to dodaten element zmote za potrošnika.

      (1)  Direktiva 2000/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2000 o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi (UL L 197, 3.8.2000, str. 19).

      (2)  Direktiva 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (UL L 109, 6.5.2000, str. 29).


               9.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/23

         Tožba podjetja Konkurrenten.no AS proti Nadzornemu organu Efte, vložena 11. januarja 2017
   (Zadeva E-1/17)
   (2017/C 73/13)
   Podjetje Konkurrenten.no AS, ki ga zastopa odvetnik Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Norveška, je 11. januarja 2017 pri Sodišču Efte vložilo tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               razveljavi Odločbo Nadzornega organa Efte št. 179/15/COL z dne 7. maja 2015 ter

               2.

               toženi stranki in vsem morebitnim intervenientom naloži plačilo stroškov.

         Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeča stranka, Konkurrenten.no AS, je zasebni avtobusni prevoznik, ki je dejaven na trgu ekspresnih avtobusnih prevozov med osrednjimi in južnimi regijami Norveške.

               —

               Podjetje Konkurrenten je 23. marca 2011 proti Norveški vložilo mešano pritožbo, ki je obsegala pritožbo zoper državno pomoč in pritožbo v zvezi javnimi naročili, na podlagi katere je Nadzorni organ Efte začel dve ločeni preiskavi: eno o vprašanjih, ki se nanašajo na javna naročila (zadevi Nadzornega organa Efte št. 69548 in 69656), in drugo o vprašanjih, ki se nanašajo na državno pomoč (zadevi Nadzornega organa Efte št. 69694 in 73321).

               —

               Nadzorni organ Efte je na podlagi dela pritožbe v zvezi z javnimi naročili dne 27. junija 2012 izdal obrazloženo mnenje proti Norveški.

               —

               Na podlagi dela pritožbe zoper državno pomoč pa je bila sprejeta izpodbijana odločba št. 179/15/COL z dne 7. maja 2015.

               —

               V skladu s členom 5 izpodbijane odločbe so norveški organi z dopisom z dne 7. julija 2015 Nadzorni organ Efte obvestili, da je skupni znesek nezakonite pomoči, dodeljene podjetju Nettbuss, ki je konkurent tožeče stranke, znašal 99 453 890 NOK.

               —

               7. septembra 2015 je potekel rok iz člena 4 izpodbijane odločbe, do katerega bi morala Norveška izterjati nezakonito pomoč, pri čemer izterjava ni bila izvršena.

               —

               Podjetje Nettbuss je zavrnilo plačilo zneska iz zahtevka za izterjavo, zaradi spora glede izterjave pa so norveški organi Nadzorni organ Efte z dopisom z dne 6. oktobra 2015 zaprosili za razlago izpodbijane odločbe. Nadzorni organ Efte je v svojem odgovoru z dne 26. oktobra 2015 pojasnil, da se ni strinjal z razlago norveških organov, ampak je pritrdil podjetju Nettbuss.

               —

               Norveški organi so v poznejšem dopisu Nadzornemu organu Efte z dne 12. novembra 2015 sporočili, da bi bilo treba na podlagi razlage izpodbijane odločbe, ki jo je podal Nadzorni organ Efte, zahtevek za izterjavo bistveno zmanjšati.

               —

               Okrožje Aust-Agder in podjetje Nettbuss sta 8. septembra 2016 sklenila sporazum o poravnavi, na podlagi katerega se je podjetje Nettbuss strinjalo, da bo vrnilo 5 000 000 NOK.

               —

               Tožeča stranka se ne strinja z razlago Nadzornega organa Efte in meni, da je na podlagi izpodbijane odločbe skoraj vsa državna pomoč, ki jo je podjetje Nettbuss prejelo od okrožja Aust-Agder v 10-letnem obdobju med letoma 2004 in 2014, ostala nedotaknjena.


title: Zadeva T-596/10: Tožba, vložena 28. decembra 2010 – Almunia Textil proti UUNT – FIBA Europe (EuroBasket)

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/20

         Tožba, vložena 28. decembra 2010 – Almunia Textil proti UUNT – FIBA Europe (EuroBasket)
   (Zadeva T-596/10)
   2011/C 80/39
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Španija) (zastopnik: Sr. J. E. Astiz Suárez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: FIBA Europe eV (Műnchen, Nemčija)

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. oktobra 2010 v zadevi R 280/2010-1.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: FIBA Europe eV.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „EuroBasket“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 14, 16, 24, 25, 26, 28, 35, 38 in 41.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka Skupnosti in nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Basket“, za proizvode iz razredov 18, 25 in 28.

      Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev ugovoru in delna zavrnitev zahteve za registracijo znamke Skupnosti za proizvode iz razredov 9, 25, 28 in 41.

      Odločba odbora za pritožbe: Ugoditev pritožbi in zavrnitev ugovora.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), saj naj bi med nasprotujočima si znamkama obstajala verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-86/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. julija 2012 – Grčija proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja — Sadje in zelenjava — Razvoj podeželja — Neupoštevanje plačilnih rokov — Izvršitev sodbe Sodišča — Pravnomočnost — Rok 24 mesecev — Načelo sorazmernosti)

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. julija 2012 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-86/08) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja - Sadje in zelenjava - Razvoj podeželja - Neupoštevanje plačilnih rokov - Izvršitev sodbe Sodišča - Pravnomočnost - Rok 24 mesecev - Načelo sorazmernosti)
   2012/C 243/23
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: sprva V. Kontolaimos, S. Charitaki in M. Tassopoulou, nato M. Tassopoulou, I. Chalkias in K. Tsagkaropoulos, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe, zastopnica, skupaj s P. Katsimanijem, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe 2008/68/ES z dne 20. decembra 2007 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 18, str. 12) v delu, v katerem se nanaša na nekatere odhodke Helenske republike.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008.


title: Zadeva T-559/13: Tožba, vložena 25. oktobra 2013 – Giovanni Cosmetics proti UUNT – Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/23

         Tožba, vložena 25. oktobra 2013 – Giovanni Cosmetics proti UUNT – Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)
   (Zadeva T-559/13)
   2014/C 24/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Giovanni Cosmetics, Inc. (Rancho Dominguez, Združene države Amerike) (zastopnika: J. van den Berg in M. Meddens-Bakker, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Lizbona, Portugalska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. avgusta 2013, izdano v zadevi R 1189/2012-2;

               —

               odredi, da se prijava znamke Skupnosti št. 9 232 471 zavrne;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj blagovne znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednim elementom „GIOVANNI GALLI“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 14 in 18 – prijava znamke Skupnosti št. 9 232 471.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija besedne znamke Skupnosti „GIOVANNI“ št. 2 404 283 za proizvode iz razreda 3.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-584/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2012 – Atlas Transport proti UUNT – Hartmann (ATLAS TRANSPORT) (Znamka Skupnosti — Postopek razveljavitve — Umik zahteve za razveljavitev — Ustavitev postopka)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2012 – Atlas Transport proti UUNT – Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (Zadeva T-584/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek razveljavitve - Umik zahteve za razveljavitev - Ustavitev postopka)
   2013/C 38/42
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern in B. Weichhaus, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Alfred Hartmann (Leer, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. septembra 2011 (zadeva R 2262/2010-1) v zvezi s postopkom razveljavitve med Alfredom Hartmannom in družbo Atlas Transport GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva T-354/99: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  13. maja 2006  — Kuwait Petroleum (Nizozemska) proti Komisiji (Državne pomoči — Sporočilo Komisije o pomočeh de minimis — Zvišanje trošarin na goriva — Pomoč bencinskim servisom — Naftne družbe — Nevarnost kumulacije pomoči — Klavzula o uravnavanju cen — Načelo dobrega upravljanja)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. maja 2006 — Kuwait Petroleum (Nizozemska) proti Komisiji
   (Zadeva T-354/99) (1)

   (Državne pomoči - Sporočilo Komisije o pomočeh de minimis - Zvišanje trošarin na goriva - Pomoč bencinskim servisom - Naftne družbe - Nevarnost kumulacije pomoči - Klavzula o uravnavanju cen - Načelo dobrega upravljanja)
   (2006/C 178/56)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kuwait Petroleum (Nizozemska) BV (Rotterdam, Nizozemska) (zastopnik: P. Mathijsen, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: najprej G. Rozet in H. Speyart, nato pa Rozet in H. van Vliet, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopnik: najprej M. Fierstra, nato pa H. Sevenster, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Delna razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 1999/795/ES z dne 20. julija 1999 o državni pomoči Nizozemske za 633 nizozemskih bencinskih servisov, ki se nahajajo blizu nemške meje (UL L 280, str. 87).
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške Komisije.

               3)

               Kraljevina Nizozemska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 102, 8. 4. 2000.


title: Zadeva F-19/13: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. avgusta 2016 – Boyd/Komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/35

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. avgusta 2016 – Boyd/Komisija
   (Zadeva F-19/13) (1)

   (2016/C 371/42)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013, str. 30.


title: Zadeva F-14/12 RENV: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 30. septembra 2015 – Schönberger/Računsko sodišče (Javni uslužbenci — Uradniki — Vrnitev zadeve Sodišču za uslužbence po razveljavitvi — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2011 — Zavrnitev napredovanja — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/46

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 30. septembra 2015 – Schönberger/Računsko sodišče
   (Zadeva F-14/12 RENV)
   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Vrnitev zadeve Sodišču za uslužbence po razveljavitvi - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2011 - Zavrnitev napredovanja - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena))
   (2015/C 371/47)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Tožena stranka: Računsko sodišče Evropske unije (zastopnika: B. Schäfer in Í. Ní Riagáin Düro, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2011 ne napreduje v naziv AD 13.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena.

               2.

               V zadevah F-14/12 in F-14/12 RENV P. Schönberger nosi svoje stroške in stroške Računskega sodišča Evropske unije.

               3.

               V zadevi T-26/14 P Računsko sodišče Evropske unije nosi svoje stroške in stroške P. Schönbergerja.


title: Zadeva T-414/10: Tožba, vložena 15. septembra 2010 – Companhia Previdente proti Komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/35

         Tožba, vložena 15. septembra 2010 – Companhia Previdente proti Komisiji
   (Zadeva T-414/10)
   ()
   2010/C 317/63
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Companhia Previdente – Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnika: D. Proença de Carvalho in J. Caimoto Duarte, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Člena 1 in 2 Sklepa Komisije z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje) naj se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               ugotovi naj se, da vsako zmanjšanje globe, naložene družbi Socitrel, v okviru drugih tožb v zvezi s kršitvami, za katere družba Companhia Previdente odgovarja solidarno, povzroči ustrezno avtomatično zmanjšanje globe, solidarno naložene tej družbi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep je isti kot v zadevi T-385/10, ArcelorMittal Wire France in drugi proti Komisiji.
   Tožeča stranka navaja te tožbene razloge:

               (i)

               kršitev člena 101 PDEU in načel individualne odgovornosti za kršitve v povezavi s členom 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah in člena 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (1). V sklepu je očitna napaka pri presoji pri določitvi solidarne odgovornosti družbe COMPANHIA PREVIDENTE za kršitve, ki jih je storila družba SOCITREL, saj je prekoračen maksimalen znesek globe iz člena 23(2) Uredbe št. 1/2003.

               (ii)

               kršitev člena 296 PDEU, ker Komisija ni izpodbila trditev tožeče stranke, pri določitvi solidarne odgovornosti in izračunu globe za obdobje od 1998 do 2002 ni štela za izpodbite domneve, da naj bi družba COMPANHIA PREVIDENTE imela odločilen vpliv nad družbo SOCITREL, niti ni ustrezno pojasnila, na kaj se je oprla pri sklepanju o odločilnem vplivu v predhodnem obdobju med letoma 1994 in 1998, za katerega domneva očitno ne velja.

         Podredno,

               (iii)

               kršitev člena 101(1) PDEU, člena 53 EGP in člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 in načela sorazmernosti zaradi prekoračitve maksimalnega zneska globe, ki ga je mogoče naložiti družbi COMPANHIA PREVIDENTE;

               (iv)

               kršitev načel sorazmernosti in prepovedi diskriminacije zaradi neupoštevanja gospodarskega okvira sedanje krize in nesposobnosti družbe COMPANHIA PREVIDENTE, da plača globo.

      (1)  UL L 1, 4.1.2003, str. 1.


title: Zadeva C-559/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. oktobra 2013 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – Finanzamt Dortmund-Unna proti Josefu Grünewaldu

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. oktobra 2013 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – Finanzamt Dortmund-Unna proti Josefu Grünewaldu
   (Zadeva C-559/13)
   2014/C 45/31
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Dortmund-Unna

      Tožena stranka: Josef Grünewald

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero ni mogoče odbiti zasebnih preživninskih dajatev davčnih zavezancev nerezidentov, ki so povezane s prenosom domačega premoženja, ki prinaša donos, s tako imenovanim vnaprejšnjim dedovanjem, medtem ko je ustrezna plačila v primeru neomejene davčne obveznosti mogoče odbiti, vendar je posledica odbitka ustrezna davčna obveznost prejemnika dajatve (ki je neomejeni davčni zavezanec)?


title: Zadeva F-91/13: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 1. oktobra 2014 – DF proti Komisiji (Javni uslužbenci – Plačilo – Nadomestilo za izselitev – Potni stroški – Napotitev tožeče stranke v državo, katere narodnosti je – Pogoj iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/63

      Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 1. oktobra 2014 – DF proti Komisiji
      (Zadeva F-91/13) (1)

      ((Javni uslužbenci - Plačilo - Nadomestilo za izselitev - Potni stroški - Napotitev tožeče stranke v državo, katere narodnosti je - Pogoj iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom))
      (2014/C 395/76)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: DF (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Currall in V. Joris, zastopnika, nato J. Currall, zastopnik)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero se od tožeče stranke zahteva, naj vrne nadomestila za izselitev in potne stroške, ki jih je prejela med njeno napotitvijo v Nemčijo, med 1. septembrom 2009 in 31. avgustom 2012, ter predlog za povračilo že plačanih zneskov ter dodelitev odškodnine.

         Izrek

                  1.

                  Evropski komisiji se naloži, naj DF plača znesek 1 500 EUR za povrnitev nepremoženjske škode.

                  2.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo ene četrtine stroškov, ki jih je priglasila DF.

                  4.

                  DF nosi tri četrtine svojih stroškov.

         (1)  UL C 367, 14.12.2013, str. 40.


title: Zadeva C-412/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 24. septembra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/27

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 24. septembra 2004
   (Zadeva C-412/04)
   (2004/C 300/54)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Klaus Wiedner in Giuseppe Bambara, zastopnika, je dne 24. septembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da je sprejela predpise iz členov 2(1); 17(12); 27(2); 30(6-bis); 37 ter in 37 quater(1) Zakona št. 109 z dne 11. februarja 1994, kot je bil nazadnje spremenjen s členom 7 Zakona št. 166 z dne 1. avgusta 2002; 2(5) Zakona št. 109/94, kot je bil nazadnje spremenjen z Zakonom št. 166/2002 v povezavi z določbami Zakona št. 1150 iz leta 1942 ter Zakona št. 10 iz leta 1977 s poznejšimi spremembami in dopolnitvami; 28(4) Zakona št. 109/94, v povezavi z določbo člena 188 D.P.R. št. 554 z dne 21. decembra 1999 ter 7 že omenjenega Zakona 166/2002, ter člena 3(3) Zakonskega dekreta št. 157 z dne 17. marca 1995, ni izpolnila obveznosti iz Direktiv 93/37/EGS (1), 93/36/EGS (2), 92/50/EGS (3) in 93/38/EGS (4) ter iz členov 43 in 49 Pogodbe ES in načel transparentnosti in enakega obravnavanja, ki izhajata iz teh členov.

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Komisija navaja, da imata člen 2(1) Zakona št. 199/94 in člen 3(3) Zakonskega dekreta št. 157 z dne 17. marca 1995, ki pod sistem javnih naročil uvrščata tudi pogodbe, v katerih je element „gradnje“ – sicer prevladujoč z gospodarskega vidika - očitno le pomožnega značaja v primerjavi z ostalimi storitvami, za posledico, da se za številna naročila storitev in blaga ne uporablja zadevna ureditev Skupnosti, zlasti Direktivi 92/50/EGS in 93/36/EGS.
   Glede na to, da je prag za uporabo teh direktiv občutno nižji od tistega za uporabo Direktive 93/37/EGS, obravnavani predpisi posledično omogočajo, brez upoštevanja postopkov, določenih v Direktivah 92/50/EGS in 93/36/EGS, oddajo kombiniranih naročil storitev in gradenj, blaga in gradenj ali pa blaga, gradenj in storitev, katerih znesek je višji od pragu za uporabo teh direktiv, vendar nižji od tistih za naročila gradenj iz Direktive 93/37/EGS samo zato, ker gradnje, čeprav so pomožnega značaja, prevladujejo z gospodarskega vidika. V tem pogledu predstavljajo obravnavane določbe kršitev Direktiv 92/50/EGS in 93/36/EGS.

      Ureditev v zvezi z gradnjami, ki jih izvajajo fizične osebe in ki se odbijejo od urbanističnega davka

   Komisija navaja, da člen 2(5) Zakona št. 109/94, kolikor izključuje obveznost uporabe postopka, določenega z Direktivo 93/37/ES, v primeru, ko dogovor med fizično osebo in upravnimi organi vključuje več del ali gradenj, ki imajo posamično gledano nižjo vrednost od pragu za uporabo omenjene direktive, njihova skupna vrednost pa ta prag presega, predstavlja, še vedno v povezavi z določbami Zakonov št. 1150 iz leta 1942 in št. 10 iz leta 1977 – tako, kot sta bila kasneje spremenjena in dopolnjena in ki omogočata direktno oddajo urbanističnih del imetniku gradbene licence ali odobrenega načrta parcel - kršitev Direktive 93/37/EGS.

      Ureditev oddaje nalog projektiranja in vodenja del, katerih znesek je nižji od pragov, določenih s pravom Skupnosti

   Komisija navaja, da mora biti za člene 17 in 30 Zakona št. 109/94, ki naročnikom omogočajo oddajo zadevnih naročil mandatarju brez kakršnekoli oblike oglaševanja, ugotovljeno, da so v nasprotju z načelom transparentnosti, ki izhaja iz člena 49 Pogodbe ES. Po drugi strani izvršitev postopka preverjanja izkušenj in sposobnosti izvajalcev sama po sebi ne zadostuje za spoštovanje omenjenega načela transparentnosti, če pri tem niso zagotovljene minimalne oblike oglaševanja, ki omogočajo konkurenčno tekmovanje pod enakimi pogoji med vsemi subjekti, ki bi bili potencialno zainteresirani za izvajanje storitve.

      Ureditev oddaje storitev vodenja del

   Komisija zatrjuje, da predstavlja člen 27(2) Zakona št. 109/94, kolikor omogoča direktno oddajo - brez opravljenega razpisa - naročila storitev vodenja del strokovnjaku, ki izvaja tudi projektiranje, kršitev, glede na obseg zaupanih storitev in uporabljeno ureditev, Direktiv 92/50/ES in 93/38/ES oziroma členov 43 in 49 Pogodbe ES.

      Ureditev oddaje storitev kolavdacije

   Komisija navaja, da je mehanizem, ki je določen s členom 28 Zakona št. 109/94, ki omogoča, da naročnik direktno izbere kolavdatorje izven lastnih struktur, brez objave obvestila o natečaju oziroma izvedbe kakšne druge oblike direktnega oglaševanja, ki bi vsem potencialno zainteresiranim izvajalcem omogočilo tekmovanje za oddajo naročil storitev kolavdacije, je v nasprotju, glede na znesek storitve in uporabljene ureditve, z Direktivami 92/50/EGS in 93/38/EGS ali z načelom transparentnosti, ki izhaja iz členov 43 in 49 ES:

      Ureditev financiranja projekta

   Členi 37 bis in naslednji Zakona št. 109/94 urejajo sistem „Financiranja projekta“. Ta sistem je namenjen omogočanju izvajanja javnih del na podlagi predlogov, ki jih predstavijo subjekti, ki ne spadajo med upravne organe, imenovani „promotorji“, preko oddaje koncesij za gradnje.
   Komisija navaja, da predpisi o načinu izvajanja razpisa.za koncesije predstavljajo dve prednosti za promotorja in v škodo ostalim potencialnim konkurentom. S postopkovnega vidika je promotor avtomatično pozvan k sodelovanju pri postopku s pogajanji za dodelitev koncesije, ne glede na primerjavo med njegovo ponudbo in ponudbami, ki so jih predstavili udeleženci predhodnega razpisa. Zaradi tega, tudi če sta v okviru takega razpisa predstavljeni več kot dve ponudbi, ki sta boljši od začetne ponudbe promotorja, bo postopek s pogajanji vseeno potekal samo med dvema najboljšima predstavljenima ponudbama in promotorjem samim. Z materialnega vidika pa možnost, ki je dana promotorju, da v teku postopka s pogajanji svojo ponudbo prilagodi tistim, ki so bolj ugodne za naročnika, v bistvu pomeni podelitev slednjemu prednostne pravice pri dodeljevanju koncesije.
   Komisija navaja, da mora biti ugotovljeno, da je podelitev omenjenih pravic promotorju in v škodo potencialnim koncesionarjem v nasprotju z načelom enakega obravnavanja.

      (1)  UL L 199, 9.8.1993, str. 54.

      (2)  UL L 199, 9.8.1993, str. 1.

      (3)  UL L 209, 24.7.1992, str. 1.

      (4)  UL L 199, 9.8.1993, str. 84.


title: Zadeva C-180/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Bíróság (Madžarska) 18. aprila 2011 – Bericap Záródástechnikai Bt. proti Plastinnova 2000 Kft.

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Bíróság (Madžarska) 18. aprila 2011 – Bericap Záródástechnikai Bt. proti Plastinnova 2000 Kft.
   (Zadeva C-180/11)
   2011/C 232/20
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bericap Záródástechnikai bt

      Tožena stranka: Plastinnova 2000 kft

      Druga stranka v postopku: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (prej Magyar Szabadalmi Hivatal)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v skladu s pravom Evropske unije, če se v postopku spremembe v zvezi s predlogom za ugotovitev ničnosti uporabnega modela ukrepi, postopki in pravna sredstva uporabijo tako, da nacionalno sodišče ni vezano na predloge strank ali njihove izjave, ki imajo pravne učinke, in lahko po uradni dolžnosti odredi izvajanje dokazov, ki se mu zdijo potrebni?

               2.

               Ali je v skladu s pravom Evropske unije, če se v postopku spremembe v zvezi s predlogom za ugotovitev ničnosti uporabnega modela ukrepi, postopki in pravna sredstva uporabijo tako, da nacionalno sodišče pri odločanju ni vezano na odločbo, izdano v upravnem postopku o predlogu za ugotovitev ničnosti ali v njej ugotovljeno dejansko stanje, predvsem pa ne na ničnostne razloge, ugotovljene med upravnim postopkom, ali izjave, trditve in dokaze, predložene med postopkom?

               3.

               Ali je v skladu s pravom Evropske unije, če se v postopku spremembe v zvezi s poznejšim predlogom za ugotovitev ničnosti uporabnega modela ukrepi, postopki in pravna sredstva uporabijo tako, da nacionalno sodišče od dokazov, predlaganih v okviru poznejšega predloga – vključno z dokazi, ki se nanašajo na stanje tehnike – ne upošteva tistih, ki so že bili navedeni v prejšnjem predlogu za ugotovitev ničnosti?


title: Zadeva F-57/14: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. oktobra 2015 – AQ/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Uredba št. 45/2001 — Obdelava osebnih podatkov, pridobljenih v zasebne namene — Upravna preiskava — Disciplinski postopek — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Disciplinska sankcija — Sorazmernost)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/78

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. oktobra 2015 – AQ/Komisija
   (Zadeva F-57/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Uredba št. 45/2001 - Obdelava osebnih podatkov, pridobljenih v zasebne namene - Upravna preiskava - Disciplinski postopek - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Disciplinska sankcija - Sorazmernost))
   (2015/C 398/92)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AQ (zastopnika: sprva L. Massaux, odvetnik, nato H. Mignard, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in C. Ehrbar, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbo, s katero je bila po koncu disciplinskega postopka naložena disciplinska sankcija v obliki opomina, in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               AQ nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 421, 24/11/2014, str. 60.


title: Zadeva C-174/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 12. aprila 2012 – Alfred Hirmann proti Immofinanz AG

text:
               14.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 12. aprila 2012 – Alfred Hirmann proti Immofinanz AG
   (Zadeva C-174/12)
   2012/C 209/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alfred Hirmann

      Tožena stranka: Immofinanz AG

      Intervenientka: Aviso Zeta AG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalno pravilo, ki določa odgovornost delniške družbe kot izdajateljice do pridobitelja delnic zaradi kršitve dolžnosti razkritja iz prava kapitalskih trgov na podlagi določb

                           —

                           členov 6 in 25 Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/11/ES z dne 11. marca 2008 (1);

                           —

                           členov 7, 17 in 28 Direktive 2004/109/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004;

                           —

                           člena 14 Direktive 2003/6/ES (3) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003,

                     združljivo s členi 12, 15, 16, 19 in 42 Direktive 77/91/EGS (4) Sveta z dne 31. januarja 1977 v veljavni različici?

               2.

               Ali je treba določbe členov 12, 15, 16 ter zlasti 18, 19 in 42 Direktive 77/91/EGS Sveta z dne 31. januarja 1977 v veljavni različici razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki določa, da mora delniška družba v okviru odgovornosti, navedene v prvem vprašanju, pridobitelju povrniti nakupno ceno in prevzeti pridobljene delnice?

               3.

               Ali je treba določbe členov 12, 15, 16, 18, 19 in 42 Direktive 77/91/EGS Sveta z dne 31. januarja 1977 v veljavni različici razlagati tako, da lahko taka odgovornost delniške družbe, navedena v prvem vprašanju,

                           —

                           zajema tudi vezano premoženje delniške družbe (vpisani kapital in rezerve v smislu člena 15(1)(a) te direktive) oziroma

                           —

                           obstaja, tudi če povzroči stečaj delniške družbe?

               4.

               Ali je treba določbe členov 12 in 13 Direktive 2009/101/ES (5) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki določa ničnost pridobitve deleža, tako da je treba pri razveljavitvi pogodbe o nakupu delnic šteti, da ta ustvarja učinek ex nunc (glej sodbo Sodišča z dne 15. aprila 2004 v zadevi E. Friz GmbH, C 215/08)?

               5.

               Ali je treba določbe členov 12, 15, 16, 18, 19 in 42 Direktive 77/91/EGS Sveta z dne 31. januarja 1977 v veljavni različici ter člena 12 in 13 Direktive 2009/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 razlagati tako, da je odgovornost omejena na vrednost delnic – pri družbi, ki kotira na borzi, torej na borzni tečaj delnic – ki jo imajo te ob vložitvi zahtevka, tako da delničar v nekaterih primerih dobi manj od prvotno plačane cene delnic?

      (1)  Direktiva 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje in o spremembi Direktive 2001/34/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 6, str. 356), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/11/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 (UL L 76, str. 37).

      (2)  Direktiva 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES (UL L 390, str. 38).

      (3)  Direktiva 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 367).

      (4)  Druga direktiva Sveta z dne 13. decembra 1976 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (77/91/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 8).

      (5)  Direktiva 2009/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim pododstavkom člena 48 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (UL L 258, str. 11).


title: Zadeva T-258/04 RENV: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 6. decembra 2012 – Poljska proti Komisiji

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/26

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 6. decembra 2012 – Poljska proti Komisiji
   (Zadeva T-258/04 RENV) (1)

   2013/C 32/42
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Splošnega sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva T-216/17: Tožba, vložena 7. aprila 2017 – Mabrouk/Svet

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/34

         Tožba, vložena 7. aprila 2017 – Mabrouk/Svet
   (Zadeva T-216/17)
   (2017/C 195/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunizija) (zastopniki: J R. Farthouat, N. Boulay, odvetnika, in S. Crosby, Solicitor)

      Tožeča stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2017/153 z dne 27. januarja 2017 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2017 L 23, str. 19) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da zamrznitev sredstev tožeče stranke krši pravilo razumnega roka iz členov 6 EKČP in 47 Listine EU o temeljnih pravicah.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da podlaga za zamrznitev ni zadostna:

                           —

                           Svet kljub dokazom, ki jih je predložila tožeča stranka, meni, da so bila njena sredstva pridobljena na nezakonit način, vendar ne navaja razlogov.

                           —

                           Svet je s tem, da je ugotovil, da so sredstva tožeče stranke pridobljena na nezakonit način, napačno ocenil dejansko stanje ob domnevi, da je opravil katerokoli oceno;

                           —

                           Zamrznitev je brezpredmetna, saj je njen namen, da se Tuniziji vrne premoženje, pridobljeno na protipraven način. Vendar noben del sredstev tožeče stranke ni bil pridobljen protipravno.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da se tožeči stranki s tem, da so bila njena sredstva po padcu predsednika Ben Ali zamrznjena, krši pravica do dela.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je zamrznitev vsekakor nesorazmerna in da krši lastninsko pravico tožeče stranke.


title: Zadeva F-5/15: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. marca 2015 – Necci/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Prenos pokojninskih pravi, pridobljenih v nacionalnem pokojninskem sistemu — Predlog priznanja prispevnih let — Prepozna pritožba — Nespoštovanje predhodnega postopka — Očitna nedopustnost)

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/36

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. marca 2015 – Necci/Komisija
   (Zadeva F-5/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos pokojninskih pravi, pridobljenih v nacionalnem pokojninskem sistemu - Predlog priznanja prispevnih let - Prepozna pritožba - Nespoštovanje predhodnega postopka - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 171/44)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Claudio Necci (Auderghem, Belgija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev nezakonitosti člena 9 Splošnih izvedbenih določb (DGE) člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom in razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove splošne izvedbene določbe v zvezi s členoma 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               C. Necci nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 96, 23.3.2015, str. 26.


title: Zadeva C-275/08: Tožba, vložena 24. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/28

         Tožba, vložena 24. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-275/08)
   (2008/C 223/44)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Wilms in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Zvezna republika Nemčija, s tem da je Datenzentrale Baden – Württemberg (Centrala podatkov Baden – Württemberg) oddala javno naročilo o prenosu in vzdrževanju programske opreme, ne da bi izpeljala postopek oddaje na podlagi vseevropskega razpisa, ni izpolnila obveznosti iz člena 6 v povezavi s členom 9 Direktive 93/36/EGS Sveta z dne 14. junija 1993 (1);

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Predmet predložene tožbe je sklenitev pogodbe o nabavi programske opreme za registracijo tovornih vozil med Centralo podatkov Baden – Württemberg in Anstalt für Kommunale Datenverarbeitung in Bayern (Zavodom za lokalno obdelavo podatkov na Bavarskem, v nadaljevanju: AKDB). Sporna odločba o sklenitvi pogodbe je bila brez objave o oddaji sprejeta tekom pogajanj, pri čemer so bila pogajanja opravljena izključno z AKDB.
   Komisija meni, da je dejstvo, da je pogodba v Nemčiji že predmet postopka presoje veljavnosti v smislu Direktive 89/665/EGS, za ugotovitev kršitve pogodbe brez pomena, saj naj bi med postopkom presoje pred nacionalnimi sodišči ter postopkom za ugotovitev kršitve Pogodbe iz člena 226 Pogodbe ES obstajale temeljne razlike glede na namen postopka, stranke in potek postopka.
   Pri sporni pogodbi gre za javno naročilo o dobavi blaga v smislu člena 1(a) Direktive 93/36/EGS. Vrednost naročila po ugotovitvah Komisije znaša približno milijon eurov in s tem znatno presega mejno vrednost, ki jo določa Direktiva. Centrala podatkov je pravna oseba javnega prava, ki je bila posebej ustanovljena za usklajevanje in pospeševanje elektronske obdelave podatkov v javni upravi v javnem interesu. Poleg tega jo pretežno nadzoruje dežela Baden – Württemberg ki določi več kot polovico članov njenega upravnega sveta. Zaradi tega naj bi bila javna dajalka naročil v smislu člena 1(b) Direktive 93/36/EGS in naj bi bila pri oddaji javnih naročil v okviru namena te direktive, dolžna spoštovati v direktivi predviden postopek. Okoliščina, da sta tako Centrala podatkov kot tudi AKDB pravni osebi javnega prava, za uporabo Direktive 93/36/EGS ni pomembna.
   Komisija meni, da niso razvidna nikakršna dejstva, ki bi upravičevala prosto oddajo naročila, na primer v postopku pogajanj brez predhodne objave o oddaji. V skladu s sodno prakso Sodišča naj bi bil postopek pogajanj izjema in bi bil lahko uporabljen samo v „določenih, natančno predpisanih“ primerih. Dokazno breme bi v izjemnih okoliščinah imela država članica, ki bi se hotela sklicevati nanje. Ker pa tožena stranka v predloženem primeru ni izpolnila te dokazne dolžnosti, je Komisija ugotovila, da je Zvezna republika Nemčija s sklenitvijo predložene pogodbe, brez izvedbe postopka oddaje na podlagi vseevropskega razpisa, kršila člen 6 v povezavi s členom 9 Direktive 93/36/EGS o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga.

      (1)  UL L 199, str. 1.


title: Zadeva T-160/10: Tožba, vložena 19. aprila 2011 – J proti Parlamentu

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/18

         Tožba, vložena 19. aprila 2011 – J proti Parlamentu
   (Zadeva T-160/10)
   2011/C 238/31
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: J (Marchtrenk, Avstrija) (zastopnik: A. Auer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlog

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se za nično razglasi odločba odbora za peticije Evropskega parlamenta z dne 2. marca 2010, s katero je bila peticija tožeče stranke št. 1673/2009 z dne 19. novembra 2009 zavrnjena;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe odbora za peticije Evropskega parlamenta z dne 2. marca 2010, s katero je bila njena peticija glede domnevnega zasega različnih dokumentov in del, ki so ga izvedli avstrijski uradniki, zavržena kot nedopustna.
   Tožbo opira tožeča stranka na kršitev pravice do predložitve peticije. Zaseg del, ki so ga izvedli avstrijski organi, je v skladu s členom 6(1) PDEU in členoma 17(1) in 51(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah kršitev lastninske pravice.


title: Zadeva F-47/15: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. januarja 2016 – Darchy/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Družinski dodatki — Otroški dodatek — Otroci žene tožeče stranke — Izplačilo z retroaktivnim učinkom)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/62

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. januarja 2016 – Darchy/Komisija
   (Zadeva F-47/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Družinski dodatki - Otroški dodatek - Otroci žene tožeče stranke - Izplačilo z retroaktivnim učinkom))
   (2016/C 098/80)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marie-Pierre Darchy (Bruselj, Belgija) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. S. Bohr in A.-C. Simon, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero se za dva otroka žene tožeče stranke, ki vsak drugi teden živita na domu tožeče stranke, dodeli otroški dodatek z učinkom za nazaj, in sicer od dneva poroke tožeče stranke, in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M.-P. Darchy nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015, str. 35.


title: Zadeva T-392/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 — Gagliardi proti UUNT — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (MANŪ MANU MANU) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti MANŪ MANU MANU — Prejšnja nacionalna besedna znamka MANOU — Zavrnitev registracije — Obseg in popravek odločbe odbora za pritožbe — Omejitev zahteve za registracijo — Delni umik ugovora — Pravni interes za ugovor — Dokaz uporabe prejšnje znamke — Obseg dokaza uporabe — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 — Gagliardi proti UUNT — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (MANŪ MANU MANU)
   (Zadeva T-392/04) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti MANŪ MANU MANU - Prejšnja nacionalna besedna znamka MANOU - Zavrnitev registracije - Obseg in popravek odločbe odbora za pritožbe - Omejitev zahteve za registracijo - Delni umik ugovora - Pravni interes za ugovor - Dokaz uporabe prejšnje znamke - Obseg dokaza uporabe - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) uredbe (ES) št. 40/94)
   (2006/C 331/81)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Salvatore Gagliardi (Monsummano Terme, Italija) (Zastopniki: A. Schmitt, P. Biavati in S. Corona, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: M. Buffolo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (Nuremberg, Nemčija) (Zastopnik: S. Rojahn, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. junija 2004 (zadeva R 154/2002-4) glede postopka z ugovorom med Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG in Salvatorjem Gagliardijem.
   Izrek

               1)

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 15. junija 2004 (zadeva R 154/2002-4) se razveljavi v delu, kjer je zavrnjena zahteva za registracijo znamke MANŪ MANU MANU, po eni strani, za proizvode „obutev“ in „pokrivala“ iz razreda 25 in, po drugi strani, za proizvode iz razredov 18 in 24.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               UUNT se naloži plačilo lastnih stroškov in tretjine stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               4)

               Tožeči stranki, Salvatorju Gagliardiju, se naloži plačilo dveh tretjin lastnih stroškov.

               5)

               Intervenientu, Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG, se naloži plačilo lastnih stroškov.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Zadeva T-25/09: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2009 – Johnson & Johnson proti UUNT – Simca (YourCare)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/62

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2009 – Johnson & Johnson proti UUNT – Simca (YourCare)
   (Zadeva T-25/09) (1)

   2009/C 282/117

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva C-432/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 22. avgusta 2011 – Cartiaux Service Plus SA proti državi Belgiji

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 22. avgusta 2011 – Cartiaux Service Plus SA proti državi Belgiji
   (Zadeva C-432/11)
   2012/C 13/04
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Namur

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Cartiaux Service Plus SA

      Tožena stranka: država Belgija
   Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 9. novembra 2011 odredil izbris zadeve iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-103/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 4. marca 2014 – Bronius Jakutis in Kretingalės kooperatinė ŽŪB proti Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos in Lietuvos valstybė

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 4. marca 2014 – Bronius Jakutis in Kretingalės kooperatinė ŽŪB proti Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos in Lietuvos valstybė
   (Zadeva C-103/14)
   2014/C 142/34
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Bronius Jakutis, Kretingalės kooperatinė ŽŪB

      Toženi stranki: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos valstybė

      Drugi stranki v postopku: Lietuvos Respublikos Vyriausybė, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               V zvezi z ocenitvijo ravni neposrednih plačil v starih in novih državah članicah EU, opravljeno na podlagi člena 10(1) Uredbe št. 73/2009 (1) v povezavi s členoma 7 in 121 iste uredbe:

                           (a)

                           ali je člen 7(1) Uredbe št. 73/2009 v povezavi s členoma 10(1) in 121 iste uredbe treba razlagati tako, da je v letu 2012 raven neposrednih plačil starih držav članic EU, ki presegajo 5 000 EUR, 90 %?

                           (b)

                           če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen; ali to pomeni, da v letu 2012 raven neposrednih plačil v novih in starih državah članicah EU ni bila izenačena v skladu z vsebino in cilji členov 10(1) in 121 Uredbe št. 73/2009?

                           (c)

                           Ali sta končni del člena 10(1) Uredbe št. 73/2009 („[…] ob upoštevanju kakršnih koli znižanj, izvedenih v skladu s členom 7(1)“) in delovni dokument Komisije DS/2011/14/REV 2, v katerem so za primerjavo navedene različne podlage za neposredna plačila – v novih državah članicah EU je raven neposrednih plačil ocenjena brez izvedbe modulacije (90 % v skladu s členom 121), medtem ko je bila v starih državah članicah EU opravljena modulacija (100 % minus 10 % v skladu s členom 7(1)) – v nasprotju z Aktom o pristopu in načeli prava Evropske unije, med drugim načeli varstva legitimnih pričakovanj, dobrega upravljanja, prepovedi nelojalne konkurence in prepovedi diskriminacije, ter s cilji skupne kmetijske politike, določenimi v členu 39 PDEU?

               2.

               V zvezi z nezdružljivostjo člena 10(1) in končnega dela zadnjega pododstavka člena 132(2) Uredbe št. 73/2009 ter ukrepov prava Evropske unije, sprejetih na njuni podlagi, z Aktom o pristopu in načeli Evropske unije:

                           (a)

                           ali so končni del člena 10(1) Uredbe št. 73/2009 („[…] ob upoštevanju kakršnih koli znižanj, izvedenih v skladu s členom 7(1)“) in končni del zadnjega pododstavka člena 132(2) („[…] od leta 2012, ob upoštevanju uporabe člena 7 v povezavi s členom 10“) ter delovni dokument Komisije DS/2011/14/REV 2 in izvedbeni sklep Komisije C(2012) 4391 final, ki sta bila sprejeta na njuni podlagi, v nasprotju z Aktom o pristopu, ki ne določa modulacije neposrednih plačil in znižanja dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil v novih državah članicah EU in/ali leta, za katero je predvidena izenačitev neposrednih plačil v novih in starih državah članicah EU?

                           (b)

                           ali so člen 10(1) in zadnji pododstavek člena 132(2) Uredbe št. 73/2009 ter delovni dokument Komisije DS/2011/14/REV 2 in izvedbeni sklep Komisije C(2012) 4391 final zato, ker se v skladu z njihovo vsebino in cilji modulacija neposrednih plačil in znižanje dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil v letu 2012 v novih državah članicah, ki prejemajo bistveno nižjo podporo od starih držav članic EU, opravita, v nasprotju z načeli prava Evropske unije, med drugim načeli varstva legitimnih pričakovanj, prepovedi nelojalne konkurence in prepovedi diskriminacije, ter s cilji skupne kmetijske politike, določenimi v členu 39 PDEU, zlasti s ciljem povečanja kmetijske produktivnosti?

                           (c)

                           ali popravek zadnjega pododstavka člena 132(2) Uredbe št. 73/2009 („[…] ob upoštevanju, od leta 2012, uporabe člena 7 v povezavi s členom 10“), ki je bil opravljen v okviru amandmajskega postopka (UL 2010, L 43, str. 7) (popravek, v okviru katerega je bila opravljena sprememba netehnične narave in je bila vsebina določbe bistveno spremenjena, saj je bilo določeno, da se za leto 2012 določi izenačitev neposrednih plačil v novih in starih državah članicah EU), krši načela prava Evropske unije, med drugim načela varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti, dobrega upravljanja in prepovedi diskriminacije?

                           (d)

                           ali beseda dydis [raven] iz člena 1c točke 27(b) Poglavja 6.A (Kmetijstvo) Priloge II k Aktu o pristopu pomeni isto kot beseda lygis [raven] iz zadnjega pododstavka člena 132(2) Uredbe št. 73/2009?

               3.

               Ali sta izvedbeni sklep Komisije in delovni dokument Komisije DS/2011/14/REV 2, ki nista bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije in nista ustrezno obrazložena (sprejeta sta bila izključno ob predpostavki, da se je v letu 2012 raven neposrednih plačil v novih in starih državah članicah EU izenačila), v nasprotju z Aktom o pristopu in kršita načela prava Evropske unije, med drugim načela pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj in dobrega upravljanja? Če je tako, ali je treba člen 1(4) izvedbenega sklepa Komisije razglasiti za ničen, ker je v nasprotju z Uredbo št. 73/2009 in Aktom o pristopu?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, str. 16).


title: Zadeva T-203/17: Tožba, vložena 3. aprila 2017 – GY/Komisija

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/32

         Tožba, vložena 3. aprila 2017 – GY/Komisija
   (Zadeva T-203/17)
   (2017/C 195/45)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GY (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo natečajne komisije javnega natečaja EPSO/AD/293/14 z dne 23. decembra 2016, v skladu s katero se je ne povabi v ocenjevalni center, razglasi za nično;

               —

               Evropski Komisiji naloži plačilo zneska, ki se ex aequo et bono oceni na 5 000 evrov, zaradi utrpljene nepremoženjske škode;

               —

               Komisiji vsekakor naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: natečajna komisija je kršila obveznost obrazložitve, ker tožeči stranki ni razkrila ocenjevalnih meril, ki jih je sprejela za izvedbo sodbe z dne 20. julija 2016 v zadevi GY/Komisija, F 123/15, EU:F:2016:160.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: natečajna komisija je kršila razpis natečaja, ker je svojo presojo delovnih izkušenj arbitrarno omejila s tem, da se je s tremi vprašanji osredotočila zgolj na trajanje te zaposlitve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: natečajna komisija je storila več očitnih napak presoje, zaradi katerih je odločba, v skladu s katero se tožeči stranki dodeli le 17 od 56 točk (prag je bil določen na 22 točk), nezakonita.


title: Združeni zadevi C-288/09 in C-289/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-Tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – British Sky Broadcasting Group plc (C-288/09), Pace plc (C-289/09) proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs ( „Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Sprejemniki in dekoderji digitalne satelitske televizije s funkcijo snemanja — Carinski zakonik Skupnosti — Člena 12(5)(a)(i) in 6 — Časovna veljavnost zavezujoče tarifne informacije“ )

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-Tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – British Sky Broadcasting Group plc (C-288/09), Pace plc (C-289/09) proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Združeni zadevi C-288/09 in C-289/09) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Sprejemniki in dekoderji digitalne satelitske televizije s funkcijo snemanja - Carinski zakonik Skupnosti - Člena 12(5)(a)(i) in 6 - Časovna veljavnost zavezujoče tarifne informacije)
   2011/C 179/03
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-Tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: British Sky Broadcasting Group plc (C-288/09), Pace plc (C-289/09)

      Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – First-Tier Tribunal (Tax Chamber) – Razlaga kombinirane nomenklature – Tarifni številki 8528 71 13 („Naprave z mikroprocesorsko enoto, ki vsebujejo modem za dostop do interneta in imajo funkcijo za interaktivno izmenjavo informacij, zmožne sprejemanja televizijskih signalov [‚set-top‘ naprave s komunikacijsko funkcijo“] in 8521 90 00 („Drugo“, ki obsega aparate brez zaslona, ki lahko sprejemajo televizijske signale, tako imenovane „set-top“ naprave, ki vsebujejo napravo za snemanje ali reprodukcijo (na primer trdi disk ali pogon DVD) – „Set-top naprave“ („STBs“), namenjene sprejemanju in dekodiranju digitalnih satelitskih televizijskih signalov, s komunikacijsko funkcijo in trdim diskom.

      Izrek

               1.

               Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z uredbama Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 in št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007, je treba razlagati tako, da set-top naprave s komunikacijsko funkcijo, ki imajo pomnilniške enote na trdem disku, kot je set-top Sky+, model DRX 280, spadajo v tarifno podštevilko 8528 71 13 kljub pojasnjevalnim opombam k navedeni kombinirani nomenklaturi.

               2.

               Člen 12(5)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996, ter člen 12(1) in (2)(a), tretja alinea, Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 12/97 z dne 18. decembra 1996, je treba razlagati tako, da morajo carinski organi zavezujoče tarifne informacije izdati v skladu s pojasnjevalnimi opombami h kombinirani nomenklaturi. Če med temi organi in gospodarskimi subjekti obstaja nesoglasje glede skladnosti teh opomb s kombinirano nomenklaturo in glede uvrstitve blaga, morajo gospodarski subjekti na podlagi člena 243 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena, pri pristojnem organu vložiti pritožbo. Predložitveno sodišče odloča o uvrstitvi blaga, po potrebi pa pod pogoji iz člena 267 PDEU poprej na Sodišče naslovi vprašanje za predhodno odločanje. Poleg tega lahko država članica, v kateri so navedeni carinski organi, na podlagi postopka iz člena 8 Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 254/2000 z dne 31. januarja 2000, zadevo predloži odboru iz člena 247 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena.

               3.

               Člen 12(5)(a)(i) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 82/97, je treba razlagati tako, da je treba Uredbo št. 1549/2006 obravnavati kot uredbo v smislu te določbe. Zavezujoča tarifna informacija, ki zaradi uveljavitve Uredbe št. 1549/2006 ni bila več v skladu s kombinirano nomenklaturo, je po dnevu te uveljavitve prenehala veljati.

               4.

               Člen 12(6) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 82/97, je treba razlagati tako, da če se na podlagi člena 12 Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 254/2000, sprejme uredba, ki spreminja kombinirano nomenklaturo in ne določa roka, v katerem se imetnik zavezujoče tarifne informacije, ki preneha veljati, kljub temu še lahko sklicuje nanjo, se ta imetnik na to zavezujočo tarifno informacijo ne more več sklicevati.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva T-24/10: Tožba, vložena 27. januarja 2010 – CECA proti Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/43

         Tožba, vložena 27. januarja 2010 – CECA proti Komisiji
   (Zadeva T-24/10)
   2010/C 100/67
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CECA SA (La Garenne Colombes, Francija) (zastopnika: J. Joshua, Barrister, E. Aliende Rodríguez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost člena 1(1) in (2) Odločbe Komisije C(2009) 8682 z dne 11. novembra 2009 v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, in v vsakem primeru člena 1(1) v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da je tožeča stranka sodelovala pri kršitvi v sektorju kositrnih stabilizatorjev od 16. marca 1994 do 31. marca 1996;

               —

               odpravi naj se globe, ki so tožeči stranki naložene v členu 2;

               —

               če Splošno sodišče ne bi odpravilo glob v celoti, naj se te globe znatno zmanjšajo v skladu z njegovo neomejeno sodno pristojnostjo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 11. novembra 2009 v zadevi COMP/38.589– Toplotni stabilizatorji, v kateri je bilo ugotovljeno, da je tožeča stranka sodelovala pri dveh ločenih kršitvah člena 81 ES (postal člen 101 PDEU), eni v sektorju kositrnih stabilizatorjev in drugi v sektorju ESBO, in s katero je bila naložena globa za vsak proizvod.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge:

               Prvič, navaja, da če bi bil člen 25 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) pravilno uporabljen, zaradi tožbe družbe Akzo (2) roki niso prenehali teči in da je pooblastilo Komisije, da naloži globe, za obe kršitvi zastaralo na podlagi pravila desetletnega „dvojnega zastaralnega roka“. Tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno uporabila pravo, ko je ugotovila, da je zaradi obdobja, v katerem je tekel postopek v zvezi z družbo AKZO pred Splošnim sodiščem, rok za zastaranje prenehal teči in da je Komisija napačno ugotovila, da bi bilo mogoče desetletno zastaranje, določeno v členu 25(5) zgoraj navedene uredbe, podaljšati v tej zadevi.

               Drugič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni imela pravnega interesa za ugotovitev kršitev, za katere ni mogla naložiti glob. Tožeča stranka trdi, da Komisija na podlagi člena 7 Uredbe št 1/2003 lahko ugotovi kršitev, tudi če ne naloži globe, če ima pravni interes.

               Tretjič, ne glede na prva dva tožbena razloga tožeča stranka predlaga Sodišču, naj razglasi ničnost ugotovitve iz člena 1(1) izpodbijane odločbe, v skladu s katero je tožeča stranka sodelovala pri kršitvi v sektorju kositrnih stabilizatorjev v obdobju od 16. marca 1994 do 31. marca 1996, in zatrjuje, da Komisija ni imela pravnega interesa za tako ugotovitev.

               Četrtič, če Sodišče ne odpravi glob v celoti, tožeča stranka meni, da Komisija ni dokazala, da je do kršitve prišlo po 23. februarju 1999 in da bi zato globa, naložena za drugo obdobje omejevalnega sporazuma, morala biti zmanjšana, da bi se upoštevalo krajše trajanje kršitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003 L 1, str. 1).

      (2)  Sodba Splošnega sodišča z dne 17 septembra 2007 v združenih zadevah T-125/03 in T-253/03, Akzo Nobel Chemicals in Akcros Chemicals proti Komisiji (ZOdl., str. II-3523).


title: Zadeva C-386/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 12. julija 2016 – UAB „Toridas“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos in Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 12. julija 2016 – UAB „Toridas“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos in Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija
   (Zadeva C-386/16)
   (2016/C 343/47)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: UAB „Toridas“

      Drugi stranki: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos, Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 138(1), 140(a) in/ali 141 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost predvsem v povezavi s členoma 33 in 40 navedene direktive razlagati tako, da mora biti v okoliščinah, kot so te v postopku (v glavni stvari) dobava blaga s strani davčnega zavezanca s sedežem v prvi državi članici na podlagi navedenih določb oproščena, če kupec (to je oseba, identificirana kot davčna zavezanka v drugi državi članici) pred sklenitvijo navedene transakcije dobave izrazi namero takojšnje prodaje blaga pred njegovim prevozom iz prve države članice davčnemu zavezancu s sedežem v tretji državi članici, za katerega to blago tudi odpelje (odpošlje) v navedeno tretjo državo članico?

               2.

               Ali na odgovor na vprašanje 1 vpliva to, da je bil del spornega blaga pred prevozom v tretjo državo članico obdelan po navodilih davčne zavezanke (identificirane za davčne namene) s sedežem v drugi državi članici?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-656/11 R: Sklep sodnika za začasne odredbe Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2012 – Morison Menon Chartered Accountants in drugi proti Svetu ( „Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu, zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti“ )

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/13

         Sklep sodnika za začasne odredbe Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2012 – Morison Menon Chartered Accountants in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-656/11 R)
   (Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu, zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2012/C 109/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Morison Menon Chartered Accountants (Dubaj, Združeni arabski emirati), Morison Menon Chartered Accountants – Dubaï Office (Dubaj) in Morison Menon Chartered Accountants – Sharjah Office (Sharjah, Združeni arabski emirati) (zastopniki: H. Viaene, T. Ruys in D. Gillet, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M.-M. Joséphidès in S. Kyriakopoulou, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve, prvič, Izvedbene uredbe Sveta št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 11) in, drugič, Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71) v delih, v katerih je na seznam oseb in subjektov, katerih sredstva in gospodarski viri se zamrznejo, dodan subjekt z imenom „Morison Menon Chartered Accountant“.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-577/08: Tožba, vložena 23. decembra 2008 – Proges proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/65

         Tožba, vložena 23. decembra 2008 – Proges proti Komisiji
   (Zadeva T-577/08)
   (2009/C 44/110)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Proges srl (Rim, Italija) (zastopnik: M. Falcetta, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba naj se z vsemi ukrepi, ki ji sledijo, razglasi za nično in naloži naj se plačilo odškodnine.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je usmerjena zoper ukrep Komisije, s katerim tožeči stranki ni bil dodeljen projekt iz javnega razpisa ENV.G.1/SER/2008/0050 glede izdelave vzorcev za izrabo zemljišč, s posebno presojo vplivov na okolje.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja:

               —

               da ne držijo navedbe iz Odločbe v smislu, da projekt tožeče stranke temelji izključno na vzorcu DPSIR; ampak da sam razpis izrecno zahteva celostno uporabo „institucionalnih, socialnih, ekonomskih in okoljskih kazalcev načina izrabe zemljišč“, ker je DPSIR na mednarodni ravni najbolj uveljavljen način za upravljanje in vključevanje takih kazalcev. Poleg tega je DPSIR razvila in že pravilno uporabila prav Evropska agencija za okolje. Tožeča stranka namreč predlaga uporabo vzorca DPSIR, ki je v skladu z inovacijsko metodologijo posodobljen in že uspešno uporabljen v različnih projektih Združenih narodov in IUCN (International Union for the Conservation of Nature).

               —

               da je v projektu tožeče stranke, v nasprotju s trditvami v izpodbijani odločbi, izrecno navedeno, da bo razvit takšen vzorec izrabe zemljišč, ki bo vključeval različne vzorce iz VI okvirnega programa za raziskave.

               —

               da ni nikakršnega razloga, ki bi dopuščal dvome v pravilnost sodelovanja direktorja tožeče stranke pri izvedbi projekta.

               —

               da v razpisu ni pravilno upoštevana geografska zastopanost, saj ne gre za razvojni, integracijski in/ali kohezijski med-evropski projekt. Med drugim ni mogoče razumeti, na kateri podlagi so bili z namenom ocenjevanja družbe, upoštevani ostali pogoji, kot so evropske izkušnje, ki jih tožeča stranka že ima z Združenimi narodi in IUCN.


title: Zadeva C-402/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Anotato Dikastirio Kyprou – Ciper) – Cypra Ltd/Kypriaki Dimokratia (Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Zdravstveno varstvo – Uredba (ES) št. 854/2004 – Proizvodi živalskega izvora, namenjeni za prehrano ljudi – Uradni nadzor – Imenovanje uradnega veterinarja – Zakol živali)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/5

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Anotato Dikastirio Kyprou – Ciper) – Cypra Ltd/Kypriaki Dimokratia
      (Zadeva C-402/13) (1)

      (Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Zdravstveno varstvo - Uredba (ES) št. 854/2004 - Proizvodi živalskega izvora, namenjeni za prehrano ljudi - Uradni nadzor - Imenovanje uradnega veterinarja - Zakol živali)
      (2015/C 016/06)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Anotato Dikastirio Kyprou

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Cypra Ltd

         Tožena stranka: Kypriaki Dimokratia

         Izrek

      Določbe Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 854/2004 z dne 29. aprila 2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1791/2006 z dne 20. novembra 2006, je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotujejo temu, da pristojni organ določi, kdaj se opravi zakol živali, da bi imenoval uradnega veterinarja za nadzor zakola, in zavrne zagotovitev prisotnosti takega veterinarja ob dnevih in urah, ki jih določi klavnica, razen če je objektivno nujno, da se zakol opravi na ta dan, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Zadeva T-109/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. marca 2009 — L'Oréal proti UUNT — Spa Monopole (SPA THERAPY) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SPA THERAPY — Prejšnja nacionalna besedna znamka SPA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/33

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. marca 2009 — L'Oréal proti UUNT — Spa Monopole (SPA THERAPY)
   (Zadeva T-109/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SPA THERAPY - Prejšnja nacionalna besedna znamka SPA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   2009/C 113/68
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: L'Oréal SA (Pariz, Francija) (zastopnik: E. Baud, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: E. Cornu, L. De Brouwer in D. Moreau, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. januarja 2007 (zadeva R 468/2005-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, in L’Oréal SA.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi L’Oréal SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva C-291/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van Koophandel te Brussel (Belgija) 27. julija 2009 – Francesco Guarnieri & Cie proti Vandevelde Eddy VOF

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van Koophandel te Brussel (Belgija) 27. julija 2009 – Francesco Guarnieri & Cie proti Vandevelde Eddy VOF
   (Zadeva C-291/09)
   2009/C 267/56
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van Koophandel te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Francesco Guarnieri & Cie

      Tožena stranka: Vandevelde Eddy VOF

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali členi 28, 29 in 30 Pogodbe z dne 25. marca 1957 o ustanovitvi Evropske skupnosti nasprotujejo temu, da bi morala tožeča stranka z monaškim državljanstvom, ki v Belgiji vloži zahtevek za plačilo računov za dobavo steklenih kozarčkov in čajnih svečk z opremo, na zahtevo tožene stranke z belgijskim državljanstvom položiti varščino za plačilo stroškov postopka in odškodnine, plačilo katerih ji bo morebiti naloženo?