title: Zadeva T-18/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – Brown/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Uradnik, ki ob začetku svoje službe prebiva v Združenem kraljestvu – Izstop Združenega kraljestva iz Unije – Pridobitev državljanstva države zaposlitve med kariero – Izguba izselitvenega dodatka – Enako obravnavanje – Načelo prepovedi diskriminacije – Člen 4(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom)

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – Brown/Komisija
      (Zadeva T-18/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Uradnik, ki ob začetku svoje službe prebiva v Združenem kraljestvu - Izstop Združenega kraljestva iz Unije - Pridobitev državljanstva države zaposlitve med kariero - Izguba izselitvenega dodatka - Enako obravnavanje - Načelo prepovedi diskriminacije - Člen 4(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom)
      (2020/C 414/54)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožea stranka: Colin Brown (Bruselj, Belgija) (zastopnik: I. Van Damme, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Bohr in D. Milanowska, agenta)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe Urada Komisije za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO) z dne 19. marca 2018, s katero je bila tožeči stranki ukinjena pravica do izselitvenega dodatka in vračila potnih stroškov, na eni strani, in za ponovno uvedbo teh prejemkov od 1. decembra 2017, na drugi strani.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Colin Brown in Evropska komisija krijeta svoje stroške.

                  3.

                  Svet Evropske unije krije svoje stroške.

         (1)  UL C 72, 25.2.2019.


title: Zadeva T-264/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – nanoPET Pharma/EUIPO – Miltenyi Biotec (viscover) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije viscover – Neobstoj slabe vere – Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Člen 53(2)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 60(2)(c) Uredbe 2017/1001])

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – nanoPET Pharma/EUIPO – Miltenyi Biotec (viscover)
      (Zadeva T-264/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije viscover - Neobstoj slabe vere - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Člen 53(2)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 60(2)(c) Uredbe 2017/1001])
      (2020/C 414/55)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: nanoPET Pharma GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnika: C. Onken in A. Schulz, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Miltenyi Biotec BV & Co. KG, nekdanja Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Nemčija) (zastopnik: M. Schork, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. januarja 2019 (zadeva R 1288/2017-5) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti med družbama nanoPET Pharma in Miltenyi Biotec.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi nanoPET Pharma GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva T-289/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2020 – Arbuzov/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Zamrznitev sredstev – Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu – Dolžnost Sveta, da preveri, ali sta bili ob sprejetju odločbe organa tretje države spoštovani pravici do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2020 – Arbuzov/Svet
      (Zadeva T-289/19) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Dolžnost Sveta, da preveri, ali sta bili ob sprejetju odločbe organa tretje države spoštovani pravici do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva)
      (2020/C 414/56)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sergej Arbuzov (Kijev, Ukrajina) (zastopnik: M. Mleziva, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: R. Pekař in P. Mahnič, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2019/354 z dne 4. marca 2019 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2019, L 64, str. 7) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2019/352 z dne 4. marca 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2019, L 64, str. 1) v delu, v katerem je v teh aktih ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, na katere se nanašajo ti omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sveta (SZVP) 2019/354 z dne 4. marca 2019 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2019, L 64, str. 7) in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2019/352 z dne 4. marca 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2019, L 64, str. 1) se razglasita za nična v delu, v katerem je v teh aktih ime Sergeja Arbuzova ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, na katere se nanašajo ti omejevalni ukrepi.

                  2.

                  Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 246, 22.7.2019.


title: Zadeva T-475/20: Tožba, vložena 9. avgusta 2020 – LE/Komisija

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/36

      Tožba, vložena 9. avgusta 2020 – LE/Komisija
      (Zadeva T-475/20)
      (2020/C 414/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: LE (zastopnik: M. Straus, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Komisije C(2020) 3988 final z dne 9 junija 2020, z njim povezane sklep in bremepise ter njegovo izvršitev in implementacijo s strani Komisije in morebitnih pooblaščenih organov v skladu s členom 299 PDEU razglasi za nične;

                  —

                  odloči o drugih ukrepih ali sprejme druge ukrepe, za katere Splošno sodišče meni, da so pravični in primerni; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, vključno z nagrado odvetnika.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.

                  1.

                  Potek časa in neobstoj presoje upoštevnih dejstev:

                              —

                              Komisija je brez popolne preglednosti za preglede in za to, da je tožeči stranki omogočila, da vloži dodatne zahteve po informacijah, in/ali za to, da je ugodila njenim zahtevam po informacijah in obrazložitvi, potrebovala več kot 5 let. Poročanje Komisije je bilo nepopolno, nenatančno in ni bilo v skladu z zakonodajo o ocenjevanju in preverjanju subvencij ter nadzoru nad njimi.

                  2.

                  Enako obravnavanje in preglednost:

                              —

                              Sporazum je bil odpovedan brez utemeljenega razloga in Komisija ni upoštevala dejstva, da v sporazumu ni bila predvidena nikakršna odpoved.

                  3.

                  Načela dobrega javnega upravljanja:

                              —

                              Komisija ni ravnala v skladu z načeli dobrega javnega upravljanja, t. j. odgovornim vodenjem javnih zadev in odgovornim upravljanjem javnih sredstev.

                  4.

                  Nezadostna obrazložitev in neenako obravnavanje:

                              —

                              Sklep in z njim povezan sklep nista prepričljivo in natančno obrazložena ter nista pregledna in odprta. Poleg tega so bili ukrepi izvedeni v nasprotju z načelom enakega obravnavanja.

                  5.

                  Načelo dobrega upravljanja:

                              —

                              Komisija se je zgolj nenehno sklicevala na svoje prejšnje sklepe, ki naj prav tako ne bi bili obrazloženi in naj ne bi temeljili na načelu dobrega upravljanja in drugih navedenih načelih. Zato načela, ki se uporabljajo v postopku odločanja, niso bila zadostno upoštevana.

                  6.

                  Pomanjkanje informacij:

                              —

                              Tožeča stranka ni prejela nobenih poročil in pregledov, niti kopije revizijskega poročila, tako da ni mogla preveriti in oceniti opravljenih izračunov, ugotovitev in obrazložitve.


title: Zadeva T-579/20: Tožba, vložena 21. septembra 2020 – Genekam Biotechnology/Komisija

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/37

      Tožba, vložena 21. septembra 2020 – Genekam Biotechnology/Komisija
      (Zadeva T-579/20)
      (2020/C 414/58)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Genekam Biotechnology AG (Duisburg, Nemčija) (zastopnik: S. Hertwig, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep tožene stranke C(2020) 5548 final z dne 7. avgusta 2020 razglasi za ničen v delu, v katerem se z njim zahteva plačilo zneska, ki presega 39 827,83 EUR, skupaj z zamudnimi obrestmi;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2020) 5548 final z dne 7. avgusta 2020 o izterjavi zneska 119 659,55 EUR, ki ga dolguje družba Genekam Biotechnology AG.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 263, drugi odstavek, PDEU zaradi neobstoja aktivne procesne legitimacije Evropske komisije.

                              —

                              Evropska komisija ni aktivno legitimirana. V skladu s Sklepom Evropske komisije C(2020) 5548 final z dne 7. avgusta 2020, ki je izvršilni naslov, in Priloge II, del B, oddelek 2, II.19.3 sporazuma o nepovratnih sredstvih Komisija nastopa v imenu jamstvenega sklada za udeležence oziroma kot njegov „executive agent“. Evropska komisija sama zato ni imetnica izvršilnega naslova in zato tudi ni upravičena, da od tožeče stranke zahteva plačilo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 263, drugi odstavek, PDEU zaradi kršitve načela zakonitosti upravnega delovanja.

                              —

                              Jamstveni sklad ni imel nobenega pravne podlage za izdajo spornega sklepa, ki je izvršilni naslov. S členom 299 PDEU je namreč za sprejetje izvršljivega sklepa pooblaščena kvečjemu Komisija, ne pa jamstveni sklad. Poleg tega člen 299 PDEU ni zadostna pravna podlaga za izdajo izvršljivih odločb. Pooblastilo zadevnega organa za izdajo takih pravnih aktov mora zato temeljiti na drugih določbah.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 263, drugi odstavek, PDEU, ker tožena stranka nima pravice zahtevati vračila iz Priloge II, del B, oddelek 2, II.20 sporazuma o nepovratnih sredstvih.

                              —

                              Tožena stranka na podlagi sporazuma o nepovratnih sredstvih ni upravičena, da od tožeče stranke zahteva vračilo izdatkov, ki jih je tožeča stranka imela v prvem letu projekta. Stroški so namreč upravičeni in bi jih zato bilo treba priznati.

                              —

                              Ni pa mogoče trditi, da tožeča stranka po izključitvi iz projekta FIBROGELNET nima pravice do povračila stroškov, ker njena udeležba v projektu FIBROGELNET zaradi številnih kršitev pravil postopka o izstopu udeleženca iz konzorcija v smislu Priloge II, del B, oddelek 2, II.35 in naslednji dejansko ni prenehala, koordinatorica pa je stroške že pred domnevno izključitvijo tožeče stranke iz projekta večkrat potrdila kot upravičene izdatke v smislu Priloge II, del B, oddelek 2, II.14 sporazuma o nepovratnih sredstvih. Tožeča stranka je zato lahko legitimno pričakovala, da je povračilo zakonito.


title: Zadeva T-580/20: Tožba, vložena 7. oktobra 2020 – KC/Komisija

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/38

      Tožba, vložena 7. oktobra 2020 – KC/Komisija
      (Zadeva T-580/20)
      (2020/C 414/59)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: KC (zastopnik: L. Frölich, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Evropski uniji naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za premoženjsko škodo (obresti in odškodnino posebej) v višini 300 000 EUR za vsak dan od (vključno) 1. junija 2020 do datuma sprejetja sklepa Evropske komisije v zadevi [zaupno], (1) v skladu z izrekoma in načeli iz sodb z dne 21. julija 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14 in z dne 5. marca 2019, Eesti Pagar AS, C-349/17;

                  —

                  Evropski uniji naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za izgubo možnosti v višini 680 000 EUR za vsak dan od (vključno) 1. junija 2020 do datuma sprejetja sklepa Evropske komisije v zadevi [zaupno], v skladu z izrekoma in načeli iz sodb z dne 21. julija 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14 in z dne 5. marca 2019, Eesti Pagar AS, C-349/17;

                  —

                  Evropski uniji naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za nepremoženjsko škodo v višini 10 354 869,92 EUR;

                  —

                  odredi, da se zgoraj navedeni zneski odškodnine povišajo za zamudne obresti od razglasitve te sodbe do popolnega plačila po obrestni meri, ki jo je Evropska centralna banka (ECB) določila za svoje operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki;

                  —

                  Evropski uniji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki temelji na treh kumulativnih pogojih, ki so se v sodni praksi, ki izhaja iz sodbe z dne 8. novembra 2011, Idromacchine in drugi/Komisija, T-88/09, EU:T:2011:641, oblikovali za uveljavljanje odgovornosti Evropske unije na podlagi člena 340, drugi odstavek, PDEU. Ta tožbeni razlog je razdeljen na tri dele.

                  1.

                  V prvem delu tožeča stranka trdi, da je v svoji pritožbi pri Evropski komisiji opozorila na nepriglašene ukrepe francoske države v obliki naložb zasebnega kapitala v sklad, ki ga upravlja družba zasebnega prava, ki so ji bile dodeljene izključne in posebne pravice v smislu člena 106(1) PDEU. Meni, da Komisija ni upoštevala izrekov in načel iz sodb z dne 21. julija 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016:577, in z dne 5. marca 2019, Eesti Pagar AS, C-349/17 EU:C:2019:172. Tožeča stranka meni, da je Komisija kršila, prvič, načelo lex posterior derogat legi priori, drugič, hierarhijo norm iz člena 288 PDEU in, tretjič, načelo lex specialis derogat legi generali. Nazadnje, Komisija naj bi kršila procesne pravice tožeče stranke, ker ni v razumnem roku začela formalnega postopka iz člena 108(2) PDEU.

                  2.

                  V drugem delu tožeča stranka trdi, da je bila prikrajšana za odločilne in nujne pravne učinke, ki jih zagotavlja začetek formalnega postopka in ki bi ji omogočili, da pred nacionalnimi organi utemelji obstoj obveznosti zagotovitve vračila zadevnih nezakonitih pomoči. Tožeča stranka meni, da bi ji to omogočilo pridobiti začasne ukrepe zlasti za reševanje izrednega položaja, v katerem se je znašla zaradi nezadostnih dohodkov.

                  3.

                  V tretjem delu tožeča stranka trdi, da je dokazano, da je nastala škoda neposredna in gotova, ker zaradi nezakonitega ravnanja Komisije od francoskih organov ni mogla pridobiti plačila odškodnine, s katero bi zagotovila plačilo zapadlih bančnih obrokov, kar ji je povzročilo premoženjsko škodo, izgubo možnosti in nepremoženjsko škodo, ki jo mora povrniti Unija.

         (1)  Prikriti zaupni podatki.


title: Zadeva T-582/20: Tožba, vložena 17. septembra 2020 – Ighoga Region 10 in drugi/Komisija

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/39

      Tožba, vložena 17. septembra 2020 – Ighoga Region 10 in drugi/Komisija
      (Zadeva T-582/20)
      (2020/C 414/60)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Interessengemeinschaft der Hoteliers und Gastronomen Region 10 e.V. (Ighoga Region 10) (Ingolstadt, Nemčija), MJ in MK (zastopnik: A. Bartosch, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa tožene stranke z dne 28. aprila 2020 o državni pomoči SA.48582 (2017/FC) – Nemčija – domnevni ukrepi državnih pomoči za Maritim-Gruppe in KHI Immobilien GmbH (Ingolstadt); in

                  —

                  toženi stranki naloži stroške tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na enem samem tožbenem razlogu, s katerim tožeče stranke očitajo kršitev njihovih postopkovnih pravic kot zainteresiranih strank v skladu s členom 1(h) Uredbe št. 2015/1589 (1), ker tožena stranka ni želela začeti formalnega postopka preiskave zoper Zvezno republiko Nemčijo v skladu s členom 108(2) PDEU.
      Ta edini tožbeni razlog je razdeljen na štiri dele:

                  1.

                  Prvič, tožeče stranke se sklicujejo na nepremostljive resne težave v zvezi z neposrednimi prednostmi Maritim-Gruppe v povezavi z obratovanjem kongresnega centra in hotela v Ingolstadtu, ker tožena stranka

                              —

                              kljub predložitvi konkretnih dokazil, ki postavljajo pod vprašaj zakonitost javnega razpisa za organizacijo kongresnega centra v Ingolstadtu, ni izvedla neodvisnega preizkusa tega javnega razpisa;

                              —

                              je v okviru preizkusa tržne primernosti zakupnih pogojev uporabila pravno nedopustno merilo;

                              —

                              je dodatno navedla neprimerno merilo za preizkus tržne primernosti zakupnih pogojev; in

                              —

                              nazadnje ni želela uporabiti primernega merila za presojo tržne primernosti.

                  2.

                  Drugič, tožeče stranke očitajo nepremostitev resnih težav v zvezi s posrednimi prednostmi Maritim-Gruppe, ker je tožena stranka v celoti ignorirala pritožbo in posledično storila številne vsebinske napake presoje.

                  3.

                  Tretjič, tožeče stranke očitajo nepremostitev resnih težav v zvezi z neobstojem vsakršnega preizkusa predmeta pritožbe domnevnih prekomernih nadomestil pri financiranju konferenčnega centra v Ingolstadtu.

                  4.

                  Četrtič, tožeče stranke očitajo nepremostitev resnih težav, kot posledico pomanjkljive presoje merila mednarodnosti za namene prava državnih pomoči, ker je tožena stranka:

                              —

                              to uporabo merila preučila v zvezi z napačno gospodarsko dejavnostjo;

                              —

                              v zvezi s tem uporabila pravno napačno premiso;

                              —

                              popolnoma ignorirala dokaze v pritožbi, predložene v podporo njeni navedbi, da je bilo izpolnjeno merilo v zvezi z mednarodnostjo; in

                              —

                              nazadnje uporabila neprimerna in vsebinsko nepravilna merila.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva T-588/20: Tožba, vložena 25. septembra 2020 – MP/Komisija

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/40

      Tožba, vložena 25. septembra 2020 – MP/Komisija
      (Zadeva T-588/20)
      (2020/C 414/61)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: MP (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za nično odločbo z dne 9. februarja 2020, s katero je bila implicitno zavrnjena njena zahteva, da se njene pokojninske pravice določijo na podlagi pravil, ki so bila v veljavi pred 1. januarjem 2014, ki je bila potrjena z odločbo z dne 12. februarja 2020;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, in sicer, da sta z izpodbijano odločbo kršena člena 21 in 22 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije.


title: Zadeva T-602/20: Tožba, vložena 30. septembra 2020 – MS/Komisija

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/41

      Tožba, vložena 30. septembra 2020 – MS/Komisija
      (Zadeva T-602/20)
      (2020/C 414/62)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: MS (zastopnik: M. Medla, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo v obliki odločbe o pritožbi;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba je vložena zoper odločbo Evropske komisije PMO 4, TFT IN, 0425863600, PMO – Urad za vodenje in plačevanje posameznih pravic, PMO 4 – Pokojnine in odnosi z nekdanjimi uradniki in uslužbenci, z dne 3. decembra 2019, v obliki odločbe Evropske komisije HR.E.2/NX/sb/Ares, DG HR – Generalni direktorat za kadrovske zadeve in varnost, DIR E — Pravna vprašanja in partnerstva, pisarna 2 – Pravni postopki, z dne 30. junija 2020, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper izpodbijano odločbo.
      Tožba temelji na enem tožbenem razlogu, ki se nanaša na kršitev člena 11(2), drugi pododstavek, Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije (1) v povezavi s členom 7(1), drugi pododstavek, sklepa upravnega odbora Sodišča z dne 12. maja 2004 o splošnih izvedbenih določbah za člena 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.
      Tožena stranka naj bi izračun števila let pokojninske dobe, ki bodo priznana, nepravilno oprla na dejansko preneseno kapitalizirano vrednosti, ki je bila na datum zahteve za prenos pravic aktualizirana po letni obrestni meri 3,9 %. Tožena stranka bi morala namesto tega pri tem izračunu uporabiti vrednost pokojninskih pravic, ki jih je posredoval nosilec nacionalnega pokojninskega sistema, na dan zahteve za prenos pravic. To bi privedlo do več kot 20 % večjega števila let pokojninske dobe, ki bodo priznana.

         (1)  Uredba št. 31 (EGS), 11 (ESAE) o določitvi kadrovskih predpisov za uradnike in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske gospodarske skupnosti in Evropske skupnosti za atomsko energijo (UL 1962, P 45, str. 1385).


title: Zadeva T-607/20: Tožba, vložena 30. septembra 2020 – Austrian Power Grid in drugi/ACER

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/42

      Tožba, vložena 30. septembra 2020 – Austrian Power Grid in drugi/ACER
      (Zadeva T-607/20)
      (2020/C 414/64)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Austrian Power Grid AG (Dunaj, Avstrija) in sedem drugih tožečih strank (zastopniki: M. Levitt, odvetnik, B. Byrne in D. Jubrail, Solicitors)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER)

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke, razglasi za ničen;

                  —

                  člen 1 Sklepa ACER št. 03/2020 z dne 24. januarja 2020 ter člene 3(3), 3(5)(b), 4(6), 6, 11(1)(c), 11(2)(c) in 12 Izvedbenega okvira za evropsko platformo za izmenjavo izravnalne energije iz rezerv za povrnitev frekvence z avtomatsko aktivacijo razglasi za nične;

                  —

                  ACER naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke s tožbo predlagajo razglasitev ničnosti sklepa odbora za pritožbe ACER z dne 16. julija 2020 v zadevi A-002-2020 (prečiščeno besedilo), s katerim so bile zavrnjene pritožbe zoper sklep ACER št. 03/2020 z dne 24. januarja 2020 o izvedbenem okviru za Evropsko platformo za izmenjavo izravnalne energije iz rezerv za povrnitev frekvence z avtomatsko aktivacijo in, odvisno od primera, sklepa ACER št. 03/2020 in Priloge I k temu sklepu.
      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava v izpodbijanem sklepu, ker je odbor za pritožbe tožene stranke – s sprejetjem odločitve, ki odstopa od dogovorjenega stališča nacionalnega regulativnega organa, kar pomeni kršitev načela prenosa pristojnosti in uredbe ACER – ugotovil, da je tožena stranka pristojna za dopolnitev in spremembo določb izvedbenega akta, Uredbe (EU) 2017/2195 (1).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba prava v izpodbijanem sklepu, ker Odbor za pritožbe tožene stranke s tem, ko je potrdil ACER-jevo spremembo določb izvedbenega akta, Uredbe (EU) 2017/2195, ni pravilno uporabil zahtev glede zasnove in delovanja Evropske platforme za izmenjavo izravnalne energije iz rezerv za povrnitev frekvence z avtomatsko aktivacijo.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom se krši načelo dobrega upravljanja, pravica do obrambe in obveznost obrazložitve, odbor za pritožbe pa s tem sklepom ni izpolnil pravnih obveznosti pritožbenega odbora tožene stranke.

         (1)  Uredba Komisije (EU) 2017/2195 z dne 23. novembra 2017 o določitvi smernic za izravnavo električne energije (UL 2017, L 312, str. 6).


title: Zadeva T-611/20: Tožba, vložena 2. oktobra 2020 – Airoldi Metalli/Komisija

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/43

      Tožba, vložena 2. oktobra 2020 – Airoldi Metalli/Komisija
      (Zadeva T-611/20)
      (2020/C 414/65)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Italija) (zastopniki: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey, V. Villante in M. Pirovano, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za nično razglasi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2020/1215 z dne 21. avgusta 2020 o obvezni registraciji uvoza iztiskanih izdelkov iz aluminija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske;

                  —

                  odredi ukrepe procesnega vodstva in Komisijo pozove, naj predloži dokumente in analize v zvezi s pripravljalnim delom k izpodbijani uredbi in k ustrezni registraciji uvoza;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov, nastalih tožeči stranki v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 10(4) in 14(5) osnovne protidampinške uredbe EU ter očitna napaka pri pregledu in presoji dokazov, ki jih je za zahtevo registracije uvoza predložil pritožnik v protidampinškem postopku. Tožeča stranka trdi, da je Komisija svoje ugotovitve v zvezi z uvedbo registracije uvoza, predvidene v izpodbijani uredbi, oprla na dokaze in podatke, ki niso niti zanesljivi niti reprezentativni za trg Evropske unije.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je s tem, da ni pravilno ocenila obstoja ustreznih pogojev za uvedbo registracije uvoza, storila očitno napako pri presoji upoštevnih dejstev.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in pravice tožeče stranke do izjave, ter kršitev obveznosti obrazložitve in člena 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Tožeča stranka trdi, da je bila njena pravica do izjave ogrožena, ker ji ni bila predložena ustrezna metodologija za oceno obstoja dampinga in ni mogla predložiti pripomb o tej metodologiji. Tožeča stranka prav tako trdi, da izpodbijana uredba ni veljavna, ker vsebuje nepopolno obrazložitev neobstoja jasnega pojasnila metodologije, uporabljene za oceno dampinga, ter pojasnila zakaj in kako je Komisija štela za zanesljive dokaze, ki jih je predložil pritožnik v protidampinškem postopku in ki so na prvi pogled očitno nezanesljivi.


title: Zadeva T-617/20: Tožba, vložena 5. oktobra 2020 – Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel)

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/44

      Tožba, vložena 5. oktobra 2020 – Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel)
      (Zadeva T-617/20)
      (2020/C 414/66)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Standardkessel Baumgarte Holding GmbH (Duisburg, Nemčija) (zastopnica: J. Vogtmeier, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije – prijava št. 18 017 986

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. julija 2020 v zadevi R 2665/2019-1

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali v pritožbenem postopku.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-623/20: Tožba, vložena 9. oktobra 2020 – Sun West in drugi/Komisija

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/45

      Tožba, vložena 9. oktobra 2020 – Sun West in drugi/Komisija
      (Zadeva T-623/20)
      (2020/C 414/67)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Sun West (Saint-Allouestre, Francija), JB Solar (Saint-Allouestre), Azimut56 (Saint-Allouestre) (zastopnica: S. Manna, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep Komisije SA.40349 (2020/MI2) B2/AD/MKL/D*2020/091023 z dne 28 julija 2020, s katerim je bila zavrnjena njihova pritožba z dne 2. marca 2020 v zvezi z državnimi pomočmi, ki jih je francoska država izplačala proizvajalcem fotonapetostnih modulov na podlagi odlokov v zvezi s tarifami z dne 10. julija 2006, z dne 12. januarja in z dne 31. avgusta 2010, ker:

                              —

                              morajo biti tožeče stranke opredeljene kot „zainteresirane stranke“ v smislu člena 1(h) Uredbe EU 2015/1589 in lahko kot take na podlagi člena 24(2) Uredbe EU 2015/1589 pri Komisiji vložijo pritožbo o prijavi nezakonitih pomoči;

                              —

                              mora Komisija nemudoma začeti fazo predhodnega pregleda za vsako pritožbo v zvezi z nezakonitimi pomočmi na podlagi člena 12(1) Uredbe EU 2015/1589;

                              —

                              mora Komisija uporabiti določbe PDEU o državnih pomočeh in se ne sme izogniti z nedelovanjem;

                              —

                              so tožeče stranke uporabile standardni obrazec iz člena 33 Uredbe EU 2015/1589.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 1(h) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9, v nadaljevanju: Uredba 2015/1589). Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da so „zainteresirane stranke“.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 24(2) Uredbe 2015/1589. Tožeče stranke menijo, da njihova pritožba kot pritožba „zainteresiranih strank“ spada na področje uporabe prej navedenega člena.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 12(1) Uredbe 2015/1589. Komisija bi namreč morala v skladu s to določbo nemudoma začeti fazo predhodnega pregleda za vsako pritožbo v zvezi z nezakonitimi pomočmi.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev členov 107, 108 in 109 PDEU ter Uredbe 2015/1589. Tožeče stranke menijo, da mora Komisija uporabiti določbe Pogodbe o delovanju Evropske unije o državnih pomočeh in se z nedelovanjem ne sme izogniti preučitvi pritožbe, s katero so bile prijavljene nezakonite pomoči.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev člena 33 Uredbe 2015/1589. Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da so uporabile standardni obrazec iz člena 33 Uredbe 2015/1589.


title: Zadeva T-626/20: Tožba, vložena 12. oktobra 2020 – Landwärme/Komisija

text:
               30.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/46

      Tožba, vložena 12. oktobra 2020 – Landwärme/Komisija
      (Zadeva T-626/20)
      (2020/C 414/68)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Landwärme GmbH (München, Nemčija) (zastopnika: J. Bonhage in M. Frank, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepov C(2020) 4489 final tožene stranke z dne 29. junija 2020 o državni pomoči SA.56125 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of scheme SA.49893 (2018/N)/Tax exemption for non-food based biogas and bio-propane in heat generation“ in SA.56908 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of biogas scheme for motor fuel in Sweden“; ter

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonitost pomoči.

                              —

                              Pomoči Kraljevine Švedske za bioplin, ki se uporablja za proizvodnjo toplote in kot gorivo, dopuščajo kombinacijo s pomočmi drugih držav članic EU. Ta kombinacija naj bi pri uvozu bioplina vodila k prekomernemu nadomestilu. Pomoči naj bi bile zato nezakonite, sklepi o odobritvi Komisije pa nični.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba pristojnosti za presojo .

                              —

                              Tožeča stranka naj bi Komisijo leta 2019 v vlogi opozorila na problematiko kombinacije pomoči Kraljevine Švedske s pomočmi drugih držav članic EU. Komisija te vloge pri svoji presoji ni upoštevala. Poleg vloge tožeče stranke Komisija ni upoštevala niti široko dostopnih javnih informacij v zvezi s to problematiko. Ker Komisija gospodarskih povezav pomoči Kraljevine Švedske za bioplin, ki se uporablja za proizvodnjo toplote in kot gorivo, ni preiskala in ocenila, je s tem napačno uporabila pristojnosti za presojo. Sklepi o odobritvi naj bi bili zato nični.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev.

                              —

                              Komisija v svojih sklepih o odobritvi ni obravnavala kombinacije pomoči Kraljevine Švedske s pomočmi drugih držav EU. To naj bi pomenilo pomanjkljivo obrazložitev in kršitev člena 296, drugi odstavek, PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije. Sklepi o odobritvi naj bi bili zato nični.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: obveznost začetka formalnega postopka preiskave.

                              —

                              Komisija naj bi bila zaradi pogojev na trgu, ki so se od izdaje prvotnega dovoljenja bistveno spremenili, zavezana k temu, da zagotovi prepričljivost presoji v skladu s pravili o pomoči v formalnem postopku preiskave, na podlagi informacij o trgu. Poleg tega naj bi bila zavezana k uvedbi formalnega postopka preiskave, saj je pri presoji pomoči Kraljevine Švedska naletela na velike težave. Neuvedba formalnega postopka preiskave naj bi pomenila kršitev člena 4(4) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 (1). Sklepi o odobritvi Komisije naj bi bili zato nični.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva C-681/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Brescia – Italija) – JH/KG (Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 2008/104/ES – Delo prek agencij za zagotavljanje začasnega dela – Člen 5(5) – Enako obravnavanje – Ustrezni ukrepi za preprečevanje zlorab pri uporabi dela prek agencij za zagotavljanje začasnega dela – Obveznost držav članic, da preprečijo zaporedne napotitve – Neobstoj vnaprej določenih omejitev v nacionalni zakonodaji – Zahteva skladne razlage)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/2

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Brescia – Italija) – JH/KG
      (Zadeva C-681/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2008/104/ES - Delo prek agencij za zagotavljanje začasnega dela - Člen 5(5) - Enako obravnavanje - Ustrezni ukrepi za preprečevanje zlorab pri uporabi dela prek agencij za zagotavljanje začasnega dela - Obveznost držav članic, da preprečijo zaporedne napotitve - Neobstoj vnaprej določenih omejitev v nacionalni zakonodaji - Zahteva skladne razlage)
      (2020/C 423/02)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale ordinario di Brescia

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: JH

         Tožena stranka: KG

         Izrek

      Člen 5(5), prvi stavek, Direktive 2008/104/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o delu prek agencij za zagotavljanje začasnega dela je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki ne omejuje števila zaporednih napotitev, ki jih lahko isti delavec, zaposlen pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, nastopi pri istem podjetju uporabniku, in ki zakonitosti uporabe dela prek agencij za zagotavljanje začasnega dela ne pogojuje z navedbo tehničnih razlogov oziroma razlogov, ki se nanašajo na nujnosti glede proizvodnje, organizacije ali nadomeščanja, ki upravičujejo to uporabo. To določbo pa je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica ne sprejme nobenega ukrepa za ohranitev začasnosti dela prek agencij za zagotavljanje začasnega dela, in nacionalni ureditvi, s katero ni določen noben ukrep za preprečitev zaporednih napotitev istega delavca prek agencije za zagotavljanje začasnega dela v isto podjetje uporabnika, katerih namen je obiti določbe iz Direktive 2008/104.

         (1)  UL C 35, 28.1.2019.


title: Zadeva C-732/18 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. septembra 2020 – PAO Rosneft Oil Company, nekdanja NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, nekdanja RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO/Svet Evropske unije, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropska komisija (Pritožba – Omejevalni ukrepi, sprejeti zaradi delovanja Ruske federacije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini – Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Vpis imena pritožnic na seznam subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/3

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. septembra 2020 – PAO Rosneft Oil Company, nekdanja NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, nekdanja RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO/Svet Evropske unije, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropska komisija
      (Zadeva C-732/18 P) (1)

      (Pritožba - Omejevalni ukrepi, sprejeti zaradi delovanja Ruske federacije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vpis imena pritožnic na seznam subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi)
      (2020/C 423/03)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnice: PAO Rosneft Oil Company, nekdanja NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, nekdanja RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO (zastopnik: L. Van den Hende, advocaat)

         Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M.-M. Joséphidès in B. Driessen, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropska komisija (zastopniki: sprva L. Havas ter J. Norris in A. Tizzano, nato L. Havas in J. Norris, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbe Rosneft Oil Company PAO, RN-Shelf-Arctic OOO, RN-Shelf-Far East AO, RN-Exploration OOO in Tagulskoe OOO nosijo svoje stroške in naloži se jim plačilo stroškov Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 93, 11.3.2019.


title: Zadeva C-778/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Association française des usagers de banques/Ministre de l'Économie et des Finances (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Plačilne storitve na notranjem trgu – Direktiva 2007/64/ES – Člen 45 – Direktiva (EU) 2015/2366 – Člen 55 – Odpoved okvirne pogodbe – Direktiva 2014/17/EU – Potrošniške kreditne pogodbe za stanovanjske nepremičnine – Člen 12(1), (2)(a) in (3) – Vezana prodaja – Paketna prodaja – Direktiva 2014/92/EU – Plačilni računi – Členi od 9 do 14 – Sprememba računa – Obveznost odpreti plačilni račun pri dajalcu kredita in v obdobju, določenem v kreditni pogodbi, prejemati svoje dohodke na ta račun v zameno za posamično ugodnost – Trajanje obveznosti – Izguba posamične ugodnosti v primeru predčasnega zaprtja računa)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/3

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Association française des usagers de banques/Ministre de l'Économie et des Finances
      (Zadeva C-778/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Plačilne storitve na notranjem trgu - Direktiva 2007/64/ES - Člen 45 - Direktiva (EU) 2015/2366 - Člen 55 - Odpoved okvirne pogodbe - Direktiva 2014/17/EU - Potrošniške kreditne pogodbe za stanovanjske nepremičnine - Člen 12(1), (2)(a) in (3) - Vezana prodaja - Paketna prodaja - Direktiva 2014/92/EU - Plačilni računi - Členi od 9 do 14 - Sprememba računa - Obveznost odpreti plačilni račun pri dajalcu kredita in v obdobju, določenem v kreditni pogodbi, prejemati svoje dohodke na ta račun v zameno za posamično ugodnost - Trajanje obveznosti - Izguba posamične ugodnosti v primeru predčasnega zaprtja računa)
      (2020/C 423/04)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Association française des usagers de banques

         Tožena stranka: Ministre de l'Économie et des Finances

         Dispositif

                  1.

                  Člen 12(2)(a) Direktive 2014/17/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine in spremembi direktiv 2008/48/ES in 2013/36/EU ter Uredbe (EU) št. 1093/2010 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dajalcu kredita dovoljuje, da kreditojemalcu ob sklenitvi kreditne pogodbe za stanovanjske nepremičnine v zameno za posamično ugodnost naloži, da pri tem dajalcu kredita odpre plačilni račun in nanj prejema svoje plače ali enakovredne dohodke, ne glede na znesek, zapadlost in trajanje kredita. To določbo pa je treba, nasprotno, razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko zahtevano odprtje računa in prejemanje dohodkov nanj, pri čemer je ta izguba posledica ali, če je krajše, za čas trajanja zadevne kreditne pogodbe.

                  2.

                  Pojem „stroški“ v smislu člena 45(2) Direktive 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES, člena 55(2) Direktive (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES ter člena 12(3) Direktive 2014/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o primerljivosti nadomestil, povezanih s plačilnimi računi, zamenjavi plačilnih računov in dostopu do osnovnih plačilnih računov je treba razlagati tako, da ne zajema izgube posamične ugodnosti, ki jo dajalec kredita ponudi kreditojemalcu v zameno za odprtje računa pri njem, da bi ta kreditojemalec na ta račun prejemal svoje dohodke v okviru kreditne pogodbe, pri čemer je ta izguba posledica zaprtja tega računa.

         (1)  UL C 54, 11.2.2019.


title: Zadeva C-813/18 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. oktobra 2020 – Deza, a.s./Evropska komisija, Republika Finska, Kraljevina Švedska, Evropska agencija za kemikalije (Pritožba – Okolje – Uredba (ES) št. 1272/2008 – Razvrščanje, označevanje in pakiranje nekaterih snovi ter nekaterih zmesi – Uredba (EU) 2017/776 – Razvrstitev antrakinona – Snov, za katero se domneva, da je lahko za ljudi rakotvorna – Napake pri razlagi in uporabi Uredbe št. 1272/2008 in načela pravne varnosti – Izkrivljanje dejstev in dokazov – Obseg nadzora)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/5

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. oktobra 2020 – Deza, a.s./Evropska komisija, Republika Finska, Kraljevina Švedska, Evropska agencija za kemikalije
      (Zadeva C-813/18 P) (1)

      (Pritožba - Okolje - Uredba (ES) št. 1272/2008 - Razvrščanje, označevanje in pakiranje nekaterih snovi ter nekaterih zmesi - Uredba (EU) 2017/776 - Razvrstitev antrakinona - Snov, za katero se domneva, da je lahko za ljudi rakotvorna - Napake pri razlagi in uporabi Uredbe št. 1272/2008 in načela pravne varnosti - Izkrivljanje dejstev in dokazov - Obseg nadzora)
      (2020/C 423/06)
      Jezik postopka: češčina

         Stranke

         Pritožnica: Deza, a.s. (zastopnik: P. Dejl, advokát)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici in Z. Malůšková, agenti), Republika Finska (zastopnik: S. Hartikainen, agent), Kraljevina Švedska (zastopniki: sprva H. Eklinder, H. Shev, C. Meyer-Seitz, J. Lundberg in A. Falk, nato pa H. Eklinder, H. Shev in C. Meyer-Seitz, agenti), Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopnika: A. Hautamäki in M. Heikkilä, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Deza a.s. se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Republika Finska, Kraljevina Švedska in Evropska agencija za kemikalije (ECHA) nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 93, 11.3.2019.


title: Zadeva C-335/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – E. Sp. z o.o. Sp. k./Minister Finansów (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 90 – Znižanje davčne osnove za DDV – Celotno ali delno neplačilo cene – Pogoji, določeni v nacionalni ureditvi za uveljavljanje pravice do znižanja – Pogoj, da dolžnik ni v postopku zaradi insolventnosti ali v postopku likvidacije – Pogoj, da morata biti upnik in dolžnik zavezana za DDV)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/7

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – E. Sp. z o.o. Sp. k./Minister Finansów
      (Zadeva C-335/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 90 - Znižanje davčne osnove za DDV - Celotno ali delno neplačilo cene - Pogoji, določeni v nacionalni ureditvi za uveljavljanje pravice do znižanja - Pogoj, da dolžnik ni v postopku zaradi insolventnosti ali v postopku likvidacije - Pogoj, da morata biti upnik in dolžnik zavezana za DDV)
      (2020/C 423/10)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: E. Sp. z o.o. Sp. k.

         Tožena stranka: Minister Finansów

         Izrek

      Člen 90 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za znižanje davčne osnove za davek na dodano vrednost (DDV) določa pogoj, da je dolžnik na dan dobave blaga ali oprave storitev in na dan pred dnevom, ko je bil zaradi uveljavljanja tega znižanja podan popravek davčnega obračuna, registriran kot zavezanec za DDV in ni v postopku zaradi insolventnosti ali v postopku likvidacije ter da je upnik na dan pred dnevom, ko je bil podan popravek davčnega obračuna, še vedno registriran kot zavezanec za DDV.

         (1)  UL C 280, 19.8.2019.


title: Zadeva C-396/19 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. oktobra 2020 – Evropska centralna banka/Estate of Espírito Santo Financial Group SA, v stečaju (Pritožba – Sklep 2004/258/ES – Člen 4(1)(a) – Protokol o Statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (ECB) – Člen 10(4) – Dostop do dokumentov ECB – Sklep sveta guvernerjev – Zaupnost sej in posvetovanj organov ECB – Rezultat posvetovanj – Zavrnitev dostopa do dela dokumentov – Oslabitev varstva javnega interesa – Obveznost obrazložitve)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/8

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. oktobra 2020 – Evropska centralna banka/Estate of Espírito Santo Financial Group SA, v stečaju
      (Zadeva C-396/19 P) (1)

      (Pritožba - Sklep 2004/258/ES - Člen 4(1)(a) - Protokol o Statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (ECB) - Člen 10(4) - Dostop do dokumentov ECB - Sklep sveta guvernerjev - Zaupnost sej in posvetovanj organov ECB - Rezultat posvetovanj - Zavrnitev dostopa do dela dokumentov - Oslabitev varstva javnega interesa - Obveznost obrazložitve)
      (2020/C 423/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska centralna banka (zastopniki: F. Malfrère in M. Ioannidis, agenta, skupaj s H.-G. Kamannom, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Estate of Espírito Santo Financial Group SA, v stečaju (zastopnika: D. Duarte de Campos in S. Estima Martins, advogados)

         Izrek

                  1.

                  Točka 1 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 13. marca 2019, Espírito Santo Financial Group/ECB (T-730/16, neobjavljena, EU:T:2019:161), se razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče razglasilo ničnost sklepa Evropske centralne banke (ECB) z dne 31. avgusta 2016 o delni zavrnitvi dostopa do nekaterih dokumentov v zvezi z njenim sklepom z dne 1. avgusta 2014 v zvezi z Banco Espírito Santo SA, v delu, v katerem ji je ECB zavrnila dostop do zneska kredita, navedenega v odlomkih zapisnika, ki vsebuje sklep Sveta ECB z dne 28. julija 2014.

                  2.

                  Točka 3 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 13. marca 2019, Espírito Santo Financial Group/ECB (T-730/16, neobjavljena, EU:T:2019:161), se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na stroške.

                  3.

                  Pritožba se v preostalem zavrne.

                  4.

                  Ničnostna tožba, ki jo je vložila družba Espírito Santo Financial Group SA, v stečaju, se zavrne v delu, v katerem se nanaša na razglasitev ničnosti sklepa Evropske centralne banke (ECB) z dne 31. avgusta 2016 o delni zavrnitvi dostopa do nekaterih dokumentov v zvezi z njenim sklepom z dne 1. avgusta 2014 v zvezi z Banco Espírito Santo SA, v delu, v katerem ji je ECB zavrnila dostop do zneska kredita, navedenega v odlomkih zapisnika, ki vsebuje sklep Sveta ECB z dne 28. julija 2014.

                  5.

                  Družba Espírito Santo Financial Group SA, v stečaju, nosi svoje stroške in plača polovico stroškov, ki jih je priglasila Evropska centralna banka v okviru postopka na prvi stopnji in v tem pritožbenem postopku.

                  6.

                  Evropska centralna banka nosi polovico stroškov, ki jih je priglasila v okviru postopka na prvi stopnji in v tem pritožbenem postopku.

         (1)  UL C 319, 23.9.2019.


title: Zadeva C-447/19 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. oktobra 2020 – Close SA, Cegelec SA/Evropski parlament (Pritožba – Ničnostna tožba – Javna naročila gradenj – Postopek oddaje naročila – Dela razširitve in prenove stavbe Konrad Adenauer v Luxembourgu – Obseg obveznosti javnega naročnika, da ponudnika, ki ni uspel na razpisu, o tem obvesti – Obrazložitev)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/9

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. oktobra 2020 – Close SA, Cegelec SA/Evropski parlament
      (Zadeva C-447/19 P) (1)

      (Pritožba - Ničnostna tožba - Javna naročila gradenj - Postopek oddaje naročila - Dela razširitve in prenove stavbe Konrad Adenauer v Luxembourgu - Obseg obveznosti javnega naročnika, da ponudnika, ki ni uspel na razpisu, o tem obvesti - Obrazložitev)
      (2020/C 423/12)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnici: Close SA, Cegelec SA (zastopnika: M. Rikkers in J.-L. Teheux, avocats)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopnika: E. Paladini in B. Schäfer, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbama Close SA in Cegelec SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 312, 16.9.2019.


title: Zadeva C-529/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Potsdam – Nemčija) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 2011/83/EU – Člen 16(c) – Pravica do odstopa od pogodbe – Izjeme – Blago, izdelano po podrobnem opisu ali osebnih željah potrošnika – Blago, katerega izdelavo je trgovec začel)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/9

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Potsdam – Nemčija) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML
      (Zadeva C-529/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2011/83/EU - Člen 16(c) - Pravica do odstopa od pogodbe - Izjeme - Blago, izdelano po podrobnem opisu ali osebnih željah potrošnika - Blago, katerega izdelavo je trgovec začel)
      (2020/C 423/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Potsdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: ML

         Izrek

      Člen 16(c) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da je mogoče izjemo od pravice do odstopa od pogodbe iz te določbe uveljavljati proti potrošniku, ki je zunaj poslovnih prostorov sklenil pogodbo o prodaji blaga, ki ga je treba izdelati v skladu s podrobnim opisom, ki ga je podal potrošnik, ne glede na to, ali je trgovec navedeno blago že začel izdelovati.

         (1)  UL C 348, 14.11.2019.


title: Zadeva C-543/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg (Predhodno odločanje – Carinska unija – Uredba (EGS) št. 2913/92 – Člen 78 – Člen 236(1) – Postopek uvoza – Ponovni pregled carinske deklaracije – Trgovinska politika – Preprečevanje dampinga – Izvedbena uredba (EU) 2015/82 – Dokončna protidampinška dajatev – Cenovne zaveze – Oprostitev – Člen 2(1) – Pogoj predložitve računa na podlagi zaveze – Nenavedba elementa, navedenega v Prilogi k Izvedbeni uredbi 2015/82)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/10

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg
      (Zadeva C-543/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Carinska unija - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Člen 78 - Člen 236(1) - Postopek uvoza - Ponovni pregled carinske deklaracije - Trgovinska politika - Preprečevanje dampinga - Izvedbena uredba (EU) 2015/82 - Dokončna protidampinška dajatev - Cenovne zaveze - Oprostitev - Člen 2(1) - Pogoj predložitve računa na podlagi zaveze - Nenavedba elementa, navedenega v Prilogi k Izvedbeni uredbi 2015/82)
      (2020/C 423/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG

         Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(1) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/82 z dne 21. januarja 2015 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz citronske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 in zaključku delnih vmesnih pregledov v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 1225/2009 je treba razlagati tako, da uvoza blaga ni mogoče oprostiti protidampinške dajatve, uvedene s členom 1 te izvedbene uredbe, kadar na računu, ki je potreben za pridobitev take oprostitve, v deklaraciji iz točke 9 seznama iz Priloge k navedeni izvedbeni uredbi ni naveden Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/87 z dne 21. januarja 2015 o sprejetju ponujenih zavez v zvezi s protidampinškim postopkom za uvoz citronske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ampak Sklep Komisije 2008/899/ES z dne 2. decembra 2008 o sprejetju zavez v zvezi s protidampinškim postopkom glede uvoza citronske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.

                  2.

                  Računa na podlagi zaveze, ki vsebuje vse elemente, naštete v Prilogi k Izvedbeni uredbi 2015/82, ni mogoče za dosego oprostitve iz člena 2(1) te izvedbene uredbe predložiti v okviru postopka, določenega v členu 236 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013, ki se je začel za povračilo protidampinških dajatev.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva C-556/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Eco TLC/Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances (Predhodno odločanje – Državne pomoči – Člen 107(1) PDEU – Pojem „državna sredstva“ – Razširjena odgovornost proizvajalcev – Ekološka organizacija z odobritvijo javnih organov za pobiranje finančnih prispevkov od subjektov, ki dajejo določene proizvode na trg, da lahko za njihov račun izpolnjuje njihovo zakonsko obveznost obdelave odpadkov iz teh proizvodov – Finančne pomoči, ki jih ta ekološka organizacija izplačuje sortirnicam s sklenjenimi pogodbami)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/11

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Eco TLC/Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances
      (Zadeva C-556/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Pojem „državna sredstva“ - Razširjena odgovornost proizvajalcev - Ekološka organizacija z odobritvijo javnih organov za pobiranje finančnih prispevkov od subjektov, ki dajejo določene proizvode na trg, da lahko za njihov račun izpolnjuje njihovo zakonsko obveznost obdelave odpadkov iz teh proizvodov - Finančne pomoči, ki jih ta ekološka organizacija izplačuje sortirnicam s sklenjenimi pogodbami)
      (2020/C 423/16)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Société Eco TLC

         Toženi stranki: Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances

         Ob udeležbi: Fédération des entreprises du recyclage

         Izrek

      Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da mehanizem, s katerim zasebna neprofitna ekološka organizacija, ki so ji javni organi izdali odobritev, od subjektov, ki dajejo na trg posebno kategorijo proizvodov in z njo podpišejo pogodbo s tem namenom, pobira prispevke v zameno za storitev, s katero za njihov račun skrbi za obdelavo odpadkov iz teh proizvodov, in na izvajalce, pooblaščene za sortiranje in predelavo teh odpadkov, prenese subvencije v znesku, ki je v odobritvi določen glede na okoljske in socialne cilje, ni ukrep iz državnih sredstev v smislu te določbe, če te subvencije niso stalno pod javnim nadzorom, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva C-623/19 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. septembra 2020 – Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda/Evropska komisija (Pritožba – Ničnostna tožba – Odločba o izterjavi dolga – Izvršilni naslov – Res iudicata – Sprejetje sklepa, ki je izvršilni naslov v smislu člena 299 PDEU, o izterjavi nepovratnih sredstev, dodeljenih na podlagi pogodbe – Sporazum o nepovratnih sredstvih, ki je bil sklenjen v okviru okvirnega programa za konkurenčnost in inovativnost (CIP)(2007 – 2013))

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/12

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. septembra 2020 – Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda/Evropska komisija
      (Zadeva C-623/19 P) (1)

      (Pritožba - Ničnostna tožba - Odločba o izterjavi dolga - Izvršilni naslov - Res iudicata - Sprejetje sklepa, ki je izvršilni naslov v smislu člena 299 PDEU, o izterjavi nepovratnih sredstev, dodeljenih na podlagi pogodbe - Sporazum o nepovratnih sredstvih, ki je bil sklenjen v okviru okvirnega programa za konkurenčnost in inovativnost (CIP)(2007 – 2013))
      (2020/C 423/17)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranki

         Pritožnica: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda (zastopniki: G. Gentil Anastácio, D. Pirra Xarepe in M. Stock da Cunha, advogados)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Rechena in J. Estrada de Solà, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 348, 14.10.2019.


title: Zadeva C-629/19: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesverwaltungsgericht Steiermark – Nemčija) – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“/Landeshauptmann von Steiermark (Predhodno odločanje – Okolje – Odpadki – Direktiva 2008/98/ES – Člen 2(2)(a), člen 3, točka 1, in člen 6(1) – Odpadne vode – Blato iz čistilnih naprav – Področje uporabe – Pojem „odpadek“ – Prenehanje statusa odpadka – Predelava ali recikliranje)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/12

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesverwaltungsgericht Steiermark – Nemčija) – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“/Landeshauptmann von Steiermark
      (Zadeva C-629/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Odpadki - Direktiva 2008/98/ES - Člen 2(2)(a), člen 3, točka 1, in člen 6(1) - Odpadne vode - Blato iz čistilnih naprav - Področje uporabe - Pojem „odpadek“ - Prenehanje statusa odpadka - Predelava ali recikliranje)
      (2020/C 423/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“

         Tožena stranka: Landeshauptmann von Steiermark

         Izrek

      Člen 2(2)(a), člen 3, točka 1, in člen 6(1) Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv je treba razlagati tako, da je treba za blato iz čistilne naprave, proizvedeno med skupnim čiščenjem industrijskih, hišnih ali komunalnih odpadnih voda v čistilni napravi, ki se sežiga v sežigalnici ostankov zaradi energetske predelave s proizvodnjo pare, šteti, da ne gre za odpadek, če so pogoji iz člena 6(1) Direktive 2008/98 izpolnjeni že pred njegovim sežigom. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali gre v postopku v glavni stvari za tak primer.

         (1)  UL C 399, 25.11.2019.


title: Zadeva C-720/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Düsseldorf – Nemčija) – GR/Stadt Duisburg (Sprejetje predhodne odločbe – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Sklep št. 1/80 – Člen 7(1) – Pravica do prebivanja družinskih članov turškega delavca, ki je vključen na zakoniti trg dela države članice – Naturalizacija zadevnega družinskega člana v državi članici gostiteljici – Ohranitev pravice do prebivanja – Pridobljene pravice)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/13

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Düsseldorf – Nemčija) – GR/Stadt Duisburg
      (Zadeva C-720/19) (1)

      (Sprejetje predhodne odločbe - Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Sklep št. 1/80 - Člen 7(1) - Pravica do prebivanja družinskih članov turškega delavca, ki je vključen na zakoniti trg dela države članice - Naturalizacija zadevnega družinskega člana v državi članici gostiteljici - Ohranitev pravice do prebivanja - Pridobljene pravice)
      (2020/C 423/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: GR

         Tožena stranka: Stadt Duisburg

         Izrek

      Člen 7(1) Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, je treba razlagati tako, da družinski član turškega delavca, ki je pridobil pravice iz te določbe, ne izgubi upravičenosti do teh pravic, kadar pridobi državljanstvo države članice gostiteljice, obenem pa izgubi svoje prejšnje državljanstvo.

         (1)  UL C 19, 20.1.2020.


title: Zadeva C-654/19: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Korneuburg – Avstrija) – FP Passenger Service/Austrian Airlines AG (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Zračni promet – Uredba (ES) št. 261/2004 – Plačilo odškodnine letalskim potnikom v primeru velike zamude letov – Pravica do odškodnine v primeru zamude – Trajanje zamude – Čas, ko se odprejo vrata letala v kraju prihoda – Dejanski čas prihoda – Čas prihoda po voznem redu – Vprašanje, o katerem je Sodišče že odločalo oziroma odgovor na vprašanje, na katerega je mogoče jasno sklepati iz sodne prakse)

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/14

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Korneuburg – Avstrija) – FP Passenger Service/Austrian Airlines AG
      (Zadeva C-654/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Plačilo odškodnine letalskim potnikom v primeru velike zamude letov - Pravica do odškodnine v primeru zamude - Trajanje zamude - Čas, ko se odprejo vrata letala v kraju prihoda - Dejanski čas prihoda - Čas prihoda po voznem redu - Vprašanje, o katerem je Sodišče že odločalo oziroma odgovor na vprašanje, na katerega je mogoče jasno sklepati iz sodne prakse)
      (2020/C 423/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Korneuburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FP Passenger Service GmbH

         Tožena stranka: Austrian Airlines AG

         Izrek

      Uredbo (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, v povezavi s sodbo z dne 4. septembra 2014, Germanwings (C-452/13, EU:C:2014:2141), je treba razlagati tako, da je za namene določitve dolžine zamude, ki jo utrpijo potniki na letu ob prihodu letala, treba izračunati čas, ki je pretekel od predvidene ure prihoda do dejanske ure prihoda, in sicer do trenutka, ko so se odprla vsaj ena vrata letala, ob upoštevanju tega, da potniki takrat smejo zapustiti letalo.

         (1)  UL C 406, 2.12.2019.


title: Zadeva C-334/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Veszprémi Törvényszék (Madžarska) 23. julija 2020 – Amper Metal Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Veszprémi Törvényszék (Madžarska) 23. julija 2020 – Amper Metal Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-334/20)
      (2020/C 423/22)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Veszprémi Törvényszék

         Stranki

         Tožeča stranka: Amper Metal Kft.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Questioni pregiudiziali

                  1.

                  Ali je člen 168(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: Direktiva o DDV) (1) treba ali mogoče razlagati tako, da na podlagi te določbe zaradi izraza „uporabljajo“, vsebovanega v njej, ni mogoče zavrniti odbitka DDV za transakcijo, ki spada na področje uporabe Direktive o DDV, ker po presoji davčne uprave storitev, ki jo je v transakciji med neodvisnima strankama opravil izdajatelj računa, ne „prispeva“ k obdavčljivi dejavnosti prejemnika računa, ker:

                              —

                              je vrednost storitve (oglaševalska storitev), ki jo je opravila stranka, ki je račun izdala, nesorazmerna glede na korist (promet/povečanje prometa), ki jo je ta storitev imela za njenega prejemnika, ali

                              —

                              ta storitev (oglaševalska storitev) za njenega prejemnika ni ustvarila nobenega prometa?

                  2.

                  Ali je člen 168(a) Direktive o DDV treba ali mogoče razlagati tako, da je na podlagi te določbe mogoče zavrniti odbitek DDV za transakcijo, ki spada na področje uporabe Direktive o DDV, ker je po presoji davčne uprave storitev, ki jo je v transakciji med neodvisnima strankama opravil izdajatelj računa, nesorazmerne vrednosti, ker je ta storitev (oglaševalska storitev) glede na primerljivo storitev oziroma storitve draga in precenjena?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-336/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 24. julija 2020 – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 24. julija 2020 – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH
      (Zadeva C-336/20)
      (2020/C 423/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Ravensburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: QY

         Tožena stranka: Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

         Vorlagefragen:

                  1.

                  Glede fikcije zakonitosti v skladu s členom 247(6)(2), tretji stavek, in (12)(1), tretji stavek, Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuche (zakon o uvedbi civilnega zakonika, v nadaljevanju: EGBGB)

                              (a)

                              Ali sta člena 247(6)(2), tretji stavek, in 247(12)(1), tretji stavek, EGBGB, v delu, kjer določata, da pogodbeni pogoji, ki so v nasprotju z zahtevami iz člena 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES (1), zadostijo zahtevam iz člena 247(6)(2), prvi in drugi stavek, EGBGB in iz člena 247(12)(1), drugi stavek, točka 2(b), EGBGB, nezdružljiva s členoma 10(2)(p) in 14(1) Direktive 2008/48/ES?
                              Če je odgovor pritrdilen:

                              (b)

                              Ali iz prava Unije, zlasti iz členov 10(2)(p) in 14(1) Direktive 2008/48/ES, izhaja, da se člena 247(6)(2), tretji stavek, in 247(12)(1), tretji stavek, EGBGB ne uporabljata v delu, kjer določata, da pogodbeni pogoji, ki so v nasprotju z zahtevami iz člena 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES, zadostijo zahtevam iz člena 247(6)(2), prvi in drugi stavek, EGBGB in iz člena 247(12)(1), drugi stavek, točka 2(b), EGBGB?

                        Če je odgovor na vprašanje 1(b) nikalen:

                  2.

                  Glede informacij, ki se morajo vključiti, v skladu s členom 10(2) Direktive 2008/48/ES

                              (a)

                              Ali je treba člen 10(2)(a) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je treba pri vrsti kredita po potrebi navesti, da gre za povezano kreditno pogodbo?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (b)

                              Ali je treba člen 10(2)(l) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je treba obrestno mero zamudnih obresti, veljavno ob sklenitvi kreditne pogodbe, sporočiti kot absolutno število ali kot absolutno število navesti vsaj veljavno referenčno obrestno mero (v obravnavani zadevi temeljno obrestno mero v skladu s členom 247 Bürgerliches Gesetzbuch (civilni zakonik, v nadaljevanju: BGB)), na podlagi katere se z upoštevanjem pribitka (v obravnavani zadevi pet odstotnih točk v skladu s členom 288(1), drugi stavek, BGB) ugotovi veljavna obrestna mera zamudnih obresti?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (c)

                              Ali je treba člen 10(2)(t) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da morajo biti v besedilu kreditne pogodbe navedeni bistveni formalni pogoji za uporabo izvensodnih postopkov pritožbe in drugih pravnih sredstev?
                              Če je odgovor na katero od zgornjih vprašanj od 2(a) do 2(c) pritrdilen:

                              (d)

                              Ali je treba člen 14(1), drugi stavek, točka (b), Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da rok za odstop začne teči le, če so bile informacije v skladu s členom 10(2) Direktive 2008/48/ES podane v celoti in vsebinsko pravilno, ne da bi bilo bistveno, ali neobstoj ali nepravilnost informacije lahko vpliva na zmožnost potrošnika, da oceni obseg svoje obveznosti?

                        Če je odgovor na zgornje vprašanje 1(a) in/ali na katero od vprašanj od 2(a) do 2(c) pritrdilen:

                  3.

                  Glede izgube pravice do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES:

                              (a)

                              Ali se pravica do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES lahko izgubi?
                              Če je odgovor pritrdilen:

                              (b)

                              Ali gre pri izgubi za časovno omejitev pravice do odstopa, ki mora biti urejena v parlamentarnem zakonu?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (c)

                              Ali ugovor izgube v subjektivnem smislu predpostavlja, da je potrošnik vedel, da njegova pravica do odstopa še vedno obstaja, oziroma da je pri tem, da za to ni vedel, šlo vsaj za njegovo hudo malomarnost?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (d)

                              Ali možnost dajalca kredita, da kreditojemalcu naknadno poda informacije v skladu s členom 14(1), drugi stavek, točka (b), Direktive 2008/48/ES in s tem sproži tek roka za odstop, nasprotuje uporabi pravil o izgubi v skladu z načelom dobre vere?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (e)

                              Ali je to združljivo z ustaljenimi načeli, na katera so nemška sodišča vezana v skladu z ustavo, in če je odgovor pritrdilen, kako mora nemški uporabnik prava razrešiti konflikt med zavezujočimi zahtevami mednarodnega prava in zahtevami Sodišča Evropske unije?

                        Ne glede na odgovor na zgornja vprašanja od 1 do 3:

                  4.

                  Glede pravice sodnika posameznika do vložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe v skladu s členom 267, drugi odstavek, PDEU
                  Ali je člen 348a(2), točka 1, Zivilprozessordnung (zakon o pravdnem postopku, v nadaljevanju: ZPO), v delu, v katerem se ta določba nanaša tudi na izdajo predložitvenih sklepov v skladu s členom 267, drugi odstavek, PDEU, nezdružljiv s pooblastilom nacionalnih sodišč za vložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe v skladu s členom 267, drugi odstavek, PDEU, in se zato pri izdaji predložitvenih sklepov ne uporablja?

         (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).


title: Zadeva C-352/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 31. julija 2020 — HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt./Magyar Nemzeti Bank

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 31. julija 2020 — HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt./Magyar Nemzeti Bank
      (Zadeva C-352/20)
      (2020/C 423/24)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Kúria

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnik v pritožbenem postopku: HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt.

         Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Magyar Nemzeti Bank

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali politike prejemkov družb za upravljanje investicijskih skladov veljajo za dividende, ki so bile [zadevnim vodstvenim osebam] izplačane

                  a)

                  neposredno na podlagi njihovega imetništva prednostnih delnic s prednostno pravico do dividende v družbi za upravljanje investicijskih skladov, ali

                  b)

                  prek enoosebnih delniških družb, ki so v lasti [zadevnih vodstvenih oseb] ter so imetnice prednostnih delnic s prednostno pravico do dividende v navedeni družbi?


title: Zadeva C-363/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 5. avgusta 2020 — MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 5. avgusta 2020 — MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-363/20)
      (2020/C 423/25)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: MARCAS MC Szolgáltató Zrt.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  (1)

                  Ali je v skladu s pravico do poštenega sojenja, ki je v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) priznana kot splošno pravno načelo, ter s splošnimi načeli pravne varnosti, sorazmernosti in varstva legitimnih pričakovanj praksa davčne uprave države članice, v skladu s katero v okviru naknadnega preverjanja napovedi davčnega zavezanca za odmero davka – ne da bi se ugotovila kršitev konkretne računovodske določbe ali materialnopravnega pravila o davku, ki je predmet davčnega inšpekcijskega nadzora, s strani davčnega zavezanca in ne da bi se spremenil znesek plačljivega davka glede na znesek, ki je naveden v napovedi za odmero davka za leta, na katera se nanaša gospodarska dejavnost – davčna uprava obstoj razlike davka v breme davčnega zavezanca brez obrazložitve ugotovi zgolj zato, ker ta pri pripravi svoje napovedi za odmero od računovodskih načel iz zakona te države članice o računovodstvu ni upošteval tistih dveh davčnih načel, upoštevanje katerih je zahtevala davčna uprava, temveč je to napoved ob uporabi svoje diskrecijske pravice pripravil na podlagi drugih načel, ki so po njegovem mnenju urejala računovodstvo njegove gospodarske dejavnosti?

                  (2)

                  Ali je mogoče člen 2(3) in člen 31 Direktive 78/660/EGS (Četrta direktiva) (1) glede na pravico do poštenega sojenja, priznano v členu 47 Listine, in splošna načela pravne varnosti, sorazmernosti in varstva legitimnih pričakovanj, ki so kot splošna načela določena v pravu Unije, razlagati tako, da mora davčna uprava, če v primeru gospodarske dejavnosti, ki se nanaša na različna poslovna leta, računovodska načela, ki jih je izbral davčni zavezanec, nadomesti z drugimi računovodskimi načeli in posledično spremeni vknjižbo, ki vpliva tudi na napovedi za odmero davka za sosednji leti, svoj davčni inšpekcijski nadzor razširiti tudi na ti poslovni leti, na kateri se nanaša gospodarska dejavnost in na kateri torej vplivajo ugotovitve davčne uprave za obdobje, ki je predmet davčnega inšpekcijskega nadzora? Ali mora davčna uprava pri naknadnem preverjanju napovedi davčnega zavezanca za odmero pri poslovnem letu, ki je predmet pregleda, upoštevati postavke, spremenjene z dodatno napovedjo za odmero davka, ki se nanaša na predhodno leto, zaradi česar je davčni zavezanec, ker je davek plačal pred datumom zapadlosti, preplačal davek, ali pa je z navedenimi načeli in prepovedjo zlorabe pravice iz člena 54 Listine skladno, da davčna uprava obstoj davčnega dolga davčnega zavezanca ugotovi, čeprav je ta preplačal davek?

                  (3)

                  Ali je sorazmerno, da se izbira morebiti nepravilne računovodske metode kaznuje z razglasitvijo obstoja razlike davka, opredeljene kot davčni dolg, poleg tega pa se naložita davčna globa – čeprav le v višini 10 odstotkov – in dodatek za zamudo, čeprav je bil davek, ki je predmet spora, plačan pred zapadlostjo ter je bil skozi celoten postopek in vse do njegovega konca kot preplačani znesek na tekočem računu tožeče stranke pri davčni upravi in torej ni bilo nikakršne izgube prihodka za državni proračun ter ni indicev za zlorabo?

                  (4)

                  Ali je mogoče načelo (varstva) legitimnih pričakovanj razlagati tako, da je njegova objektivna podlaga, to je pričakovanje davčnega zavezanca v zvezi z računovodsko obravnavo utemeljena, če je davčna uprava predhodno izvedla kakršen koli nadzor pri davčnem zavezancu, v okviru katerega je tudi brez posebne odločbe ali s konkludentnim ravnanjem ugotovila, da sta bila predložitev in vodenje dokazil, poslovnih knjig in evidenc skladna s predpisi, ali pa se lahko davčni zavezanec na načelo legitimnih pričakovanj sklicuje le, če davčna uprava naknadno pregleda davčne napovedi za odmero davka, ki povzročijo zaključitev obdobij in to preverjanje razširi na vse vrste davkov in izrecno odobri računovodsko ravnanje davčnega zavezanca? Ali davčna uprava ravna v skladu z načeloma pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, če v poznejši odločbi računovodskim nepravilnostim pripiše davčnopravne posledice, tako da s sklicevanjem na formalnost ali nepopolnost predhodnega davčnega inšpekcijskega nadzora ali neobstoj izrecne odobritvene izjave ne prizna, da je tožeča stranka utemeljeno pričakovala, da je bilo njeno računovodsko ravnanje pravilno?

         (1)  – Četrta direktiva Sveta 78/660/EGS z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 21).


title: Zadeva C-373/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie (Poljska) 6. avgusta 2020 – A.M./Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie (Poljska) 6. avgusta 2020 – A.M./Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa
      (Zadeva C-373/20)
      (2020/C 423/26)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: A.M.

         Tožena stranka: Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je pravilno, da nacionalni organi opredelitev „trajnih pašnikov“ iz člena 2(c) Uredbe Komisije (ES) št. 1120/2009 z dne 29. oktobra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila iz naslova III Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (1) razumejo tako, da sta posledici naravnih periodičnih zalitij ali preplavitev travnikov in pašnikov na območju posebnega varstva narave (območje Natura 2000, Iński Park Krajobrazowy (Inski krajinski park)) vključenost teh zemljišč v tako imenovano „kolobarjenje“ in prekinitev petletnega (ali daljšega) obdobja, v katerem ne smejo biti vključena v „kolobarjenje“, kar posledično pomeni tudi podlago za odvzem ali omejitev kmetijsko-okoljskih plačil kmetu in ima tudi nadaljnje finančne posledice, povezane s prekinitvijo kontinuitete petletnega obdobja izvajanja kmetijsko-okoljskega programa?

         (1)  UL 2009, L 316, str. 1.


title: Zadeva C-380/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – BQ/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – BQ/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-380/20)
      (2020/C 423/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BQ

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1.)


title: Zadeva C-381/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – VR/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – VR/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-381/20)
      (2020/C 423/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: VR

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1.)


title: Zadeva C-382/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – AL/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – AL/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-382/20)
      (2020/C 423/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AL

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1.)


title: Zadeva C-383/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – LK/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – LK/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-383/20)
      (2020/C 423/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: LK

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1.)


title: Zadeva C-384/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – DP/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 12. avgusta 2020 – DP/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-384/20)
      (2020/C 423/31)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DP

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1.)