title: Zadeva T-318/07: Tožba, vložena 28. avgusta 2007 – National Association of Licensed Opencast Operators proti Komisiji

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/36

         Tožba, vložena 28. avgusta 2007 – National Association of Licensed Opencast Operators proti Komisiji
   (Zadeva T-318/07)
   (2007/C 247/60)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: The National Association of Licensed Opencast Operators (Chester-le-Street, Združeno kraljestvo) (zastopniki: H. Bracegirdle, Solicitor, M. Hoskins in C. West, Barristers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 18. junija 2007.

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 18. junija 2007 v zadevi COMP/35.821 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila leta 1990 in v kateri je zatrjevala, da so bili člani njenega združenja oškodovani zaradi cenovne diskriminacije, ker je Central Electricity Generating Board (CEGB) med letoma 1984 in 1990 premog, ki so ga proizvedli člani združenja tožeče stranke, plačal po nižji ceni, kot premog, ki ga je proizvedla družba British Coal Corporation (BCC), ne da bi za to razliko v obravnavanju obstajala objektivna utemeljitev.
   Komisija je z izpodbijano odločbo odločila, da je obstajala razlika med cenami, ki jih je plačala CEGB članom tožeče stranke, in cenami, ki jo je plačala družba BCC, vendar je zatrjevala, da družba BCC in člani tožeče stranke premoga niso dobavljali pod primerljivimi pogoji. CEGB je zato premog družbe BCC upravičeno plačal po višji ceni, da bi zagotovil, da bo izpolnil zakonsko obveznost dobaviti potrebno električno energijo v Združenem kraljestvu.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe zatrjuje, da ugotovitve Komisije, v skladu s katerimi družba BCC in člani tožeče stranke niso dobavili premoga pod primerljivimi pogoji, niso podprte z dokazi, na katerih je Komisija utemeljila svoje odločbe.
   Nadalje tožeča stranka zatrjuje, da naj bi bilo plačilo premoga družbe BCC po ugodni ceni državna pomoč, ki ni bila priglašena in naj bi bila zato nezakonita.
   Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da ugotovitve Komisije niso združljive s prejšnjo odločbo Komisije iz leta 1991 v zvezi z isto pritožbo.
   Tožeča stranka v zvezi z zavrnitvijo Komisije pritožbe tožeče stranke glede obdobja med letoma 1984 in 1986 zaradi nedopustnosti in neobstoja interesa Skupnosti zatrjuje, da je:

               —

               Komisija napačno ugotovila, da nima več izključne pristojnosti na podlagi Pogodbe ESPJ, da odloča o obstoju diskriminacije v navedenem obdobju;

               —

               Komisija napačno odločila, da lahko člani tožeče stranke vložijo pritožbo pred nacionalnimi sodišči glede navedenega obdobja; in

               —

               zamuda pri reševanju vprašanja, ki ga je tožeča stranka postavila v pritožbi leta 1990, nastala, ker je Komisija prej napačno uporabila pravo.


title: Zadeva C-128/16 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 29. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. decembra 2015 v združenih zadevah T-515/13 in T-719/13, Španija in drugi/Komisija

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/31

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 29. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. decembra 2015 v združenih zadevah T-515/13 in T-719/13, Španija in drugi/Komisija
   (Zadeva C-128/16 P)
   (2016/C 156/41)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komsija (zastopniki: V. Di Bucci, É. Gippini Fournier in P. Němečková, agenti)

      Druge stranke v postopku: Reino de España, Lico Leasing, S.A.U. in Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A.

      Predlogi

               —

               sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 17. decembra 2015 v združenih zadevah T-515/13 in T-719/13 naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se znova predloži Splošnemu sodišču;

               —

               tožečim strankam naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi člena 107(1) Pogodbe v zvezi s pojmoma podjetje in selektivna prednost ter pri razlagi in uporabi dolžnosti obrazložitve in izkrivilo sporni sklep, kar zadeva selektivnost.

                           —

                           Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in izkrivilo sklep, ker je napačno razlagalo selektivnost davčne prednosti, pridržane za podjetja, ki izvajajo določeno gospodarsko dejavnost in ki so jih ustanovila interesna gospodarska združenja in njihovi družbeniki, pa tudi napačno okvalificiralo obrazložitev.

                           —

                           Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri analizi selektivne prednosti, ki izhaja iz obstoja diskrecijske pravice nacionalnega davčnega organa.

                           —

                           Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi pojma ekskluzivnosti, ker je izključilo prisotnost selektivnosti za ukrep, pridržan za subjekte, ki izvedejo določene naložbe.

               2.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in izkrivilo sporni sklep pri razlagi in izvajanju dolžnosti obrazložitve glede določitve pristojnosti in glede učinka na trgovino v skladu s členom 107(1) Pogodbe.


title: Zadeva T-279/08: Tožba, vložena 17. julija 2008 – Communauté d'Agglomération du Douaisis proti Komisiji

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/15

         Tožba, vložena 17. julija 2008 – Communauté d'Agglomération du Douaisis proti Komisiji
   (Zadeva T-279/08)
   (2008/C 247/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Communauté d'Agglomération du Douaisis (zastopnik: M.-Y Benjamin, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost Odločbe Komisije št. C 38/2007 z dne 2. aprila 2008

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije Evropskih skupnosti C(2008) 1089 konč. z dne 2. aprila 2008 s katero je Komisija razglasila, da je državna pomoč, ki sta jo tožeča stranka in regija Nord-Pas-de-Calais odobrili družbi Arbel Fauvet Rail SA v obliki vračljivih predplačil po letni obrestni meri 4,08 %, ki ustreza referenčni obrestni meri Skupnosti, ki se je uporabljala v času odobritve, nezdružljiva s skupnim trgom. Komisija je ob upoštevanju finančne situacije ugotovila, da družba Arbel Fauvet Rail SA ne bi mogla pridobiti finančnih sredstev na finančnem trgu pod tako ugodnimi pogoji.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so podobni tistim iz zadeve T-267/08, Région Nord-Pas-de-Calais proti Komisiji.


title: Zadeva C-215/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Société de Produits Nestlé SA/Cadbury UK Ltd (Predhodno odločanje — Znamke — Direktiva 2008/95/ES — Člen 3(3) — Pojem „razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo“ — Tridimenzionalna znamka — Štiripalična napolitanka s čokoladnim oblivom Kit Kat — Člen 3(1)(e) — Znak, sestavljen iz oblike, ki izhaja iz same narave blaga, in oblike, ki je nujna za dosego tehničnega učinka — Postopek proizvodnje, ki je vključen v tehnični rezultat)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Société de Produits Nestlé SA/Cadbury UK Ltd
   (Zadeva C-215/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 3(3) - Pojem „razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo“ - Tridimenzionalna znamka - Štiripalična napolitanka s čokoladnim oblivom Kit Kat - Člen 3(1)(e) - Znak, sestavljen iz oblike, ki izhaja iz same narave blaga, in oblike, ki je nujna za dosego tehničnega učinka - Postopek proizvodnje, ki je vključen v tehnični rezultat))
   (2015/C 371/12)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société de Produits Nestlé SA

      Tožena stranka: Cadbury UK Ltd

      Izrek

               1.

               Člen 3(1)(e) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da prepoveduje, da se kot znamka registrira znak, sestavljen iz oblike blaga, če ima ta oblika tri bistvene elemente, od katerih eden izhaja iz same narave blaga, druga pa sta nujna za dosego tehničnega učinka, vendar pod pogojem, da se vsaj eden od razlogov za zavrnitev registracije, navedenih v tej določbi, v celoti uporabi za zadevno obliko.

               2.

               Člen 3(1)(e)(ii) Direktive 2008/95, na podlagi katerega je mogoče zavrniti registracijo znakov, sestavljenih izključno iz oblike blaga, ki je nujna za dosego tehničnega učinka, je treba razlagati tako, da se nanaša na način delovanja blaga, ne pa na način njegove proizvodnje.

               3.

               Prijavitelj registracije znamke mora, da bi lahko registriral znamko, ki naj bi z uporabo pridobila razlikovalni učinek v smislu člena 3(3) Direktive 2008/95 bodisi kot del druge registrirane znamke bodisi v kombinaciji z njo, dokazati, da upoštevna javnost zaznava, da blago ali storitev, ki ju označuje zgolj ta znamka, ne pa katera koli druga znamka, ki je morebiti ravno tako prisotna, izvira iz določenega podjetja.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva T-662/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2013 – Müller proti UUNT – Loncar (Sunless) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Sunless — Prejšnji besedni znamki Skupnosti SUNLESS in LONCAR-SUNLESS — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2013 – Müller proti UUNT – Loncar (Sunless)
   (Zadeva T-662/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Sunless - Prejšnji besedni znamki Skupnosti SUNLESS in LONCAR-SUNLESS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 71/27
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Thomas Müller (Gütersloh, Nemčija) (zastopnik: J. Schmidt, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Loncar, SL (Sabadell, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. septembra 2011 (R 2508/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Loncar, SL in M. Thomas Müller.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Thomasu Müllerju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 49, 18.2.2012.


title: Zadeva T-762/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Philips in Philips France/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Čipi za pametne kartice — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Izmenjava občutljivih poslovnih informacij — Kršitev glede na cilj — Enotna in trajajoča kršitev — Načelo dobrega upravljanja — Dolžnost skrbnosti — Dokaz — Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2006 — Obvestilo o poravnavi — Zastaranje — Smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob — Vrednost prodaje)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Philips in Philips France/Komisija
   (Zadeva T-762/14) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Čipi za pametne kartice - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Izmenjava občutljivih poslovnih informacij - Kršitev glede na cilj - Enotna in trajajoča kršitev - Načelo dobrega upravljanja - Dolžnost skrbnosti - Dokaz - Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2006 - Obvestilo o poravnavi - Zastaranje - Smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob - Vrednost prodaje))
   (2017/C 038/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Koninklijke Philips NV (Eindhoven, Nizozemska), Philips France (Suresnes, Francija) (zastopniki: J. de Pree, S. Molin, A. ter Haar in T. M. Snoep, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Biolan, A. Dawes, J. Norris–Usher in P. Van Nuffel, agenti)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 263 PDEU, s katero se primarno predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 6250 final z dne 3. septembra 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39574 – Čipi za pametne kartice), podredno pa odprava ali zmanjšanje globe, naložene tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Koninklijke Philips NV in Philips France nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 73, 2.3.2015.


title: Zadeva T-497/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2013 – Divandari proti Svetu ( „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Umik zadevnih oseb iz seznama — Ustavitev postopka“ )

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2013 – Divandari proti Svetu
   (Zadeva T-497/10) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Umik zadevnih oseb iz seznama - Ustavitev postopka)
   2013/C 71/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ali Divandari (Teheran, Iran) (zastopniki: sprva S. Gadhia in S. Ashley, solicitors, D. Wyatt, QC, in R. Blakeley, barrister, nato R. Blakeley, S. Zaiwalla in F. Zaiwalla, solicitors, in M. Brindle, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in A. Vitro, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: S. Boelaert in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 195, str. 25), Sklepa Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL L 281, str. 81), Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1), Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP (UL L 319, str. 71), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 319, str. 11), Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasil Ali Divandari.

               3.

               Evropska komisija nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva T-565/12: Tožba, vložena 27. decembra 2012 – National Iranian Tanker Company proti Svetu

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/22

         Tožba, vložena 27. decembra 2012 – National Iranian Tanker Company proti Svetu
   (Zadeva T-565/12)
   2013/C 55/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: National Iranian Tanker Company (Teheran, Iran) (zastopniki: R. Chandrasekera, S. Ashley, C. Murphy, Solicitors, in M. Lester, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 (1) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 (2) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               odredi, da razglasitev ničnosti učinkuje takoj in da se ne odloži;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nobeno od pravnih meril za uvrstitev tožeče stranke naj ne bi bilo izpolnjeno, Svet naj bi storil očitno napako s tem, da je menil, da je katero koli merilo za uvrstitev izpolnjeno in za uvrstitev naj ne bi bilo nobene veljavne pravne ali dejanske podlage.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet naj ne bi ustrezno oziroma dovolj obrazložil vključitve tožeče stranke v izpodbijana ukrepa.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet naj ne bi varoval pravici tožeče stranke do obrambe in do učinkovitega sodnega nadzora.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Svet naj bi z odločitvijo, da tožečo stranko uvrsti na seznam, brez utemeljitve in nesorazmerno kršil njene temeljne pravice, vključno s pravico do varstva lastnine, poslovne dejavnosti in ugleda.

      (1)  Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 282).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16).


title: Združeni zadevi C-325/13 P in C-326/13 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 10. julija 2014 – Peek & Cloppenburg KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Peek & Cloppenburg KG (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna znamka Peek & Cloppenburg — Ugovor drugega imetnika trgovskega imena „Peek & Cloppenburg“  — Zavrnitev registracije)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/18

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 10. julija 2014 – Peek & Cloppenburg KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Peek & Cloppenburg KG
   (Združeni zadevi C-325/13 P in C-326/13 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna znamka Peek & Cloppenburg - Ugovor drugega imetnika trgovskega imena „Peek & Cloppenburg“ - Zavrnitev registracije))
   2014/C 315/25
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Peek & Cloppenburg KG (zastopnik: P. Langue, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent), Peek & Cloppenburg KG (zastopnik: A. Renck, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožbi se zavrneta.

               2.

               Peek & Cloppenburg KG, s sedežem v Düsseldorfu (Nemčija), se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 245, 24.8.2013.


title: Zadeva T-190/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2007 – Sherwin-Williams proti UUNT (TWIST & POUR) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti TWIST & POUR – Absolutni razlog za zavrnitev registracije – Znamka brez razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2007 – Sherwin-Williams proti UUNT (TWIST & POUR)
   (Zadeva T-190/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti TWIST & POUR - Absolutni razlog za zavrnitev registracije - Znamka brez razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 170/43)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: The Sherwin-Williams Company (Cleveland, Ohio, Združene države) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: Ó. Mondéjar, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. februarja 2005 (zadeva R 755/2004-2) glede registracije znaka TWIST & POUR kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               The Sherwin-Williams Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 9.7.2005.


title: Zadeva T-321/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2012 – skytron energy proti UUNT (arraybox) ( „Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti arraybox — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c), Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2012 – skytron energy proti UUNT (arraybox)
   (Zadeva T-321/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti arraybox - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c), Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 80/24
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: skytron energy GmbH & Co. KG (Berlin, Nemčija) (zastopnika: H.J. Omsels in C. Danziger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. junija 2009 (zadeva R 1680/2008-1) glede zahteve za registracijo besednega znaka arraybox kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi skytron energy GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva T-158/13: Tožba, vložena 15. marca 2013 – Iralco proti Svetu

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/24

         Tožba, vložena 15. marca 2013 – Iralco proti Svetu
   (Zadeva T-158/13)
   2013/C 147/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Iranian Aluminum Co. (Iralco) (Tehran, Iran) (zastopniki: S. Millar in S. Ashley, Solicitors, ter M. Lester, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2012/829/SZVP z dne 21 decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu, ter Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko, razglasita za nična; in,

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdi, da Svet ni ustrezno in ne v zadostni meri obrazložil odločitve o njeni vključitvi na seznam.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom trdi, da Svet ni spoštoval njene pravice do obrambe ter pravice do učinkovitega sodnega varstva.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom trdi, da je Svet s tem, da je štel, da so bila izpolnjena nekatera merila za vključitev tožeče stranke na seznam, napravil očitno napako pri presoji.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom trdi, da so bile z odločitvijo Sveta, o vključitvi tožeče stranke na seznam, neupravičeno in nesorazmerno kršene njene temeljne pravice, vključno s pravico do varstva lastnine, poslovne dejavnosti in ugleda.


title: Zadeva T-500/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2007 – Komisija proti IIC ( Arbitražna klavzula – Pristojnost Sodišča prve stopnje – Vračilo avansa, ki ga je Skupnost plačala za projekte, financirane na področju vseevropskih telekomunikacijskih omrežij – Izguba pravice – Povračljivost stroškov, za katere se zatrjuje, da so nastali )

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2007 – Komisija proti IIC
   (Zadeva T-500/04) (1)

   („Arbitražna klavzula - Pristojnost Sodišča prve stopnje - Vračilo avansa, ki ga je Skupnost plačala za projekte, financirane na področju vseevropskih telekomunikacijskih omrežij - Izguba pravice - Povračljivost stroškov, za katere se zatrjuje, da so nastali“)
   (2007/C 155/40)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Braun, W. Wils in N. Knittlmayer, zastopniki)

      Tožena stranka: IIC Informations-Industrie Consulting GmbH (Königswinter, Nemčija) (zastopnika: E. Rott in J. Wolff, odvetnika)
   Predmet
   Predlog iz naslova člena 238 ES, naj se toženi stranki naloži vrnitev dela avansa, ki ga je plačala Skupnost zaradi izvršitve dveh pogodb za financiranje v okviru kulturnih programov.
   Izrek

               1)

               IIC Informations-Industrie Consulting GmbH se naloži, naj Komisiji Evropskih skupnosti plača znesek 179 337 evrov, ki so dolgovani iz postopka v glavni stvari, zvišan za zamudne obresti po stopnji 4 % letno od 1. novembra 1998 do celotnega plačila dolgovanih vsot.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Predlog IIC Informations-Industrie Consulting GmbH, naj se ji dodeli varstvo pred izvršbo te sodbe, se zavrne.

               4)

               IIC Informations-Industrie Consulting GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva C-341/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 24. junija 2013 – Cruz & Companhia Lda proti Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 24. junija 2013 – Cruz & Companhia Lda proti Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Zadeva C-341/13)
   2013/C 260/44
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Cruz & Companhia Lda

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se rok za zastaranje pregona iz člena 3(1) Uredbe Sveta (ES, EURATOM) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 (1) o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti uporablja zgolj za razmerje med Evropsko skupnostjo in nasprotno stranko v pritožbenem postopku kot organom, ki izplačuje pomoči Skupnosti, ali tudi za razmerje med nasprotno stranko v pritožbenem postopku kot organom, ki izplačuje pomoči Skupnosti, in pritožnico kot prejemnico pomoči, za katere je bilo ugotovljeno, da so bile neupravičeno prejete?

               2.

               Če se ugotovi, da se rok iz člena 3(1) Uredbe uporablja tudi za razmerje med organom, ki izplačuje pomoči, in prejemnikom pomoči, za katere je bilo ugotovljeno, da so bile neupravičeno prejete, ali se ta rok uporablja zgolj v primeru upravnih kazni v smislu člena 5 Uredbe Sveta (ES, EURATOM) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 ali tudi v primeru „upravnih ukrepov“ v smislu člena 4(1) iste uredbe, zlasti v primeru ukrepa vračila neupravičeno prejetih zneskov?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340.


title: Zadeva T-434/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – Hrbek proti UUNT – Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti alpine — Zloraba pooblastil — Člen 65(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – Hrbek proti UUNT – Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)
   (Zadeva T-434/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti alpine - Zloraba pooblastil - Člen 65(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)
   2012/C 6/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Václav Hrbek (Augustinova, Češka republika) (zastopnik: C. Jäger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: The Outdoor Group Ltd (Northampton, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. julija 2010 (zadeva R 1441/2009-2) glede postopka z ugovorom med družbo The Outdoor Group Ltd in V. Hrbkom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               V. Hrbku se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva T-472/07: Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Enercon proti UUNT – Hasbro (ENERCON)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/28

         Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Enercon proti UUNT – Hasbro (ENERCON)
   (Zadeva T-472/07)
   (2008/C 79/55)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Enercon GmbH (Aurich, Nemčija) (zastopnik: R. Böhm, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hasbro Inc. (Pawtucket, Združene države)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. oktobra 2007 v zadevi R 959/2006-4 naj se razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena pritožba Enercon GmbH zoper odločbo oddelka za ugovore z dne 26. maja 2006 glede ugovora št. B 763 666;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka Skupnosti „ENERCON“ za proizvode iz razredov 16, 18, 24, 25, 28 in 32 – prijava št. 3 326 031.

      Imetnik znamke ali znaka, navedenega v postopku z ugovorom: Hasbro Inc.

      Znamka ali znak, naveden v postopku z ugovorom: Besedna znamka Skupnosti „TRANSFORMERS ENERGON“ za proizvode iz razredov 16, 18, 24, 25, 28, 30 in 32 – prijava št. 3 152 121 ter prejšnji neregistrirani znamki „TRANSFORMERS ENERGON“ in „ENERGON“.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se v celoti ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navedeni tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-293/13: Tožba, vložena 24. maja 2013 – Theophilou proti Komisiji in ECB

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/18

         Tožba, vložena 24. maja 2013 – Theophilou proti Komisiji in ECB
   (Zadeva T-293/13)
   (2013/C 226/25)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Christos Theophilou (Nikozija, Ciper) in Eleni Theophilou (Nikozija) (zastopnika: C. Paschalides, Solicitor, in A. Paschalides, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska centralna banka in Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               prisodi odškodnino v višini 1 583 479,00 EUR, ker naj bi pogoji v memorandumu o soglasju z dne 26. aprila 2013 med Ciprom in toženima strankama v točkah od 1.23 do 1.27 vsebovali zahteve, ki pomenijo očitno kršitev hierarhično višjih pravnih pravil, ki varujejo posameznika, zlasti člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 1 Protokola 1 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah;

               —

               razglasi ničnost zadevnih pogojev in odredi, naj se instrumenti finančne pomoči iz členov od 14 do 18 Pogodbe o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost (Pogodba EMS) v skladu s členom 19 ob upoštevanju sodbe, ki jo bo izdalo Splošno sodišče, čim prej pregledajo in spremenijo zaradi uskladitve s sodbo Splošnega sodišča; in

               —

               v delu, v katerem odškodnina iz prvega predloga ne bi bila povezana z razglasitvijo ničnosti zadevnih pogojev, naj se prisodi odškodnina za kršitev člena 263 PDEU.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: zadevni pogoji v memorandumu o soglasju vsebujejo zahteve, ki „pomenijo očitno kršitev hierarhično višjih pravnih pravil, ki varujejo posameznika“ (1), ker:

                           —

                           so navedena pravna pravila hierarhično višja, saj so vsebovana v Listini in v EKČP;

                           —

                           sta toženi stranki v skladu s členom 51(1) Listine in 6(2) PEU dolžni spoštovati in podpirati temeljne pravice, ki so zagotovljene z Listino in z EKČP; in

                           —

                           so bančne vloge lastnina v smislu člena 17 Listine in člena 1 Protokola 1 k EKČP.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: spodaj navedene kršitve so, obravnavane kot celota, tako obsežne, da pomenijo očitno kršitev hierarhično višjega prava, ker:

                           —

                           takrat, ko je tožeča stranka izgubila bančne vloge, v pravnem redu Unije ni bilo veljavnih „zakonskih pogojev“, ki bi urejali izgubo bančnih vlog, ki je v nasprotju z Listino in Protokolom;

                           —

                           tožeči stranki za izgubo vlog v nasprotju s členom 17 Listine in členom 1 Protokola ni bila plačana „pravična in pravočasna odškodnina“;

                           —

                           je izguba vlog prima facie nezakonita, razen „ob upoštevanju načela sorazmernosti […], če je potrebna in če dejansko ustreza ciljem splošnega interesa, ki ga priznava Unija, ali če je potrebna zaradi zaščite pravic in svoboščin drugih“; (2)

                           —

                           pri presoji javnega interesa na podlagi člena 17 Listine in člena 1 Protokola ni bil upoštevan nasprotujoč javni interes za preprečitev panike in navala na bančni sistem na kratki in srednji rok;

                           —

                           cilj ni bil škodovati Cipru ali ga kaznovati, ampak njemu in evroobmočju pomagati z zagotavljanjem pomoči za stabilnost in s posledičnim izboljšanjem, ne pa destabilizacijo, njegovih finančnih ustanov in sposobnosti ekonomskega preživetja; in

                           —

                           vmešavanje z legitimnim ciljem ni bilo sorazmerno, ker je bil namen člena 3 Pogodbe EMS iz leta 2012 v resnici „zbiranje finančnih sredstev in zagotavljanje pomoči za stabilnost ob strogih pogojih […] v korist članic EMS, ki imajo resne finančne težave ali jim tovrstne težave grozijo, če je to nujno potrebno za zaščito finančne stabilnosti evroobmočja kot celote in njegovih držav članic“ brez ohromitve njegovega gospodarstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: to, da so bile tožeči stranki odvzete bančne vloge, ni bilo niti potrebno niti sorazmerno.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: toženi stranki sta povzročili, da je tožeča stranka izgubila bančne vloge, ker bi bile bančne vloge tožeče stranke, če se ne bi zgodila očitna kršitev, zavarovane s pravicami, ki jih ima na podlagi Listine in Protokola, zaradi česar je bila izguba tožeče stranke dovolj neposredna in predvidljiva.

               5.

               Peti tožbeni razlog: v primeru utemeljenosti zgornjih trditev je treba zadevne pogoje razglasiti za nične, ne glede na to, da so bili postavljeni Cipru, ker tožečo stranko neposredno in posamično zadevajo, saj zadevni pogoji in način njihovega izvajanja kršijo Pogodbo in/ali pravo za njeno izvajanje in/ali – če se ugotovi, da so bila s tem, da je tožeča stranka izgubila bančne vloge, kršena pravna pravila na podlagi člena 6(1) PEU – pomenijo zlorabo pooblastil.

      (1)  Glej sodbo z dne 2. decembra 1971 v zadevi Zuckerfabrik Schoeppenstedt proti Svetu (5/71, Recueil, str. 975, točka 11).

      (2)  Člen 52(1) Listine.


title: Zadeva T-323/16: Tožba, vložena 24. junija 2016 – Banco Cooperativo Español/JUR

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/30

         Tožba, vložena 24. junija 2016 – Banco Cooperativo Español/JUR
   (Zadeva T-323/16)
   (2016/C 296/39)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Banco Cooperativo Español, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: D. Sarmiento Ramirez-Escudero, odvetnik)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi neveljavnost člena 5(1) Delegirane uredbe št. 2015/63 in

               —

               razglasi ničnost sklepa Enotnega odbora za reševanje o ex ante plačilu prispevka za davčno leto 2016, naslovljenega na Banco Cooperativo Español.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo izpodbija sklep o ex ante prispevku v Enotni sklad za reševanje za davčno leto 2016, ki ga je sprejel Enotni odbor za reševanje in je bil 26. aprila 2016 sporočen prek Autoridad de Resolución Ejecutiva española (FROB) v skladu s členom 6 Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/81 z dne 19. decembra 2014 o določitvi enotnih pogojev za uporabo Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v enotni sklad za reševanje (UL L 15 2015, str. 1).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog temelji na ugovoru nezakonitosti v okviru člena 277 PDEU, na podlagi katerega Splošno sodišče razglasi neveljavnost člena 5(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015 L 11, str. 44). V zvezi s tem navaja, da zadevni člen Delegirane uredbe:

                           —

                           krši člen 103(7) Direktive 2014/59, ker določa sistem izračuna, ki institucijam z nizkim profilom tveganja ex ante nalaga prispevek, ki velja za institucije z zelo visokim profilom tveganja.

                           —

                           krši člen 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker neupravičeno omejuje temeljno pravico tožeče stranke do svobode gospodarske pobude.

                           —

                           krši načelo sorazmernosti, ker ne upošteva dvojnega štetja, ki nastane pri nekaterih obveznostih tožeče stranke, in tako ustvarja nepotrebno in nesorazmerno omejitev, ki je očitno neupravičena.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi členov 103(2), drugi pododstavek, Direktive 2014/59 in 70 Uredbe 806/2014, ki se razlagata ob upoštevanju člena 16 Listine in načela sorazmernosti.

         V zvezi s tem zatrjuje, da razlogi, ki bi lahko upravičili neveljavnost člena 5(1) Delegirane uredbe 2015/63, jasno kažejo na potrebo po prilagoditvi profila tveganja tožeče stranke operativni edinstvenosti njene kooperativne mreže, kakor se to zahteva z zgoraj navedenimi členi. Zato, in v delu, v katerem izpodbijani sklep, katerega vsebina ustreza strogi in dobesedni uporabi pravila, s katerim se ne upošteva ta profil tveganja tožeče stranke, ga je treba šteti za nasprotnega členu 103(2), drugi pododstavek, Direktive 2014 in zlasti Uredbe 806/2014, katerega člen 70 o ex ante prispevkih se nanaša na določila Direktive 2014/59 in njene izvedbene predpise.


title: Zadeva C-364/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 28. julija 2014 – Annette Lorch, Kurt Lorch proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 28. julija 2014 – Annette Lorch, Kurt Lorch proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-364/14)
   2014/C 339/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Annette Lorch, Kurt Lorch

      Tožena stranka: Condor Flugdienst GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se morajo izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (1) nanašati neposredno na rezervirani let?

               2.

               Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti nikalno, koliko predhodnih letov letala, določenega za predvideni let, je upoštevnih za izredne razmere? Ali obstaja časovna omejitev glede upoštevanja izrednih razmer med predhodnimi leti? In če obstaja, kako jo je treba izračunati?

               3.

               Če so za poznejši let upoštevne tudi izredne razmere, ki nastopijo med predhodnimi leti, ali se morajo vsi ustrezni ukrepi, ki jih mora sprejeti dejanski letalski prevoznik v skladu s členom 5(3) Uredbe, nanašati le na preprečitev izrednih razmer ali tudi na preprečitev večje zamude?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-307/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 30. maja 2016 – Stanisław Pieńkowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 30. maja 2016 – Stanisław Pieńkowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie
   (Zadeva C-307/16)
   (2016/C 335/42)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in pritožnik v kasacijskem postopku: Stanisław Pieńkowski

      Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie (direktor davčne uprave v Lublinu)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člene 146(1)(b), 147 in 131 ter 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnim določbam, ki izključujejo uporabo oprostitve za davčnega zavezanca, ki v prejšnjem davčnem letu ni dosegel določenega obsega prometa in tudi ni sklenil pogodbe z gospodarskim subjektom, ki je upravičen do vračanja davka na dodano vrednost potnikom?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-30/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 22. januarja 2014 – Ryanair Ltdproti PR Aviation BV

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 22. januarja 2014 – Ryanair Ltdproti PR Aviation BV
   (Zadeva C-30/14)
   2014/C 135/20
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ryanair Ltd

      Tožena stranka: PR Aviation BV

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali sega učinek [Direktive o bazah podatkov] (1) tudi na spletne baze podatkov, ki v skladu s poglavjem II Direktive niso zaščitene z avtorskimi pravicami in v skladu s poglavjem III te direktive niso zaščitene sui generis, in sicer v smislu, do katere mere se svoboda uporabe takšne baze podatkov v (smiselnem ali nesmiselnem) skladu s členom 6(1) in členom 8 v povezavi s členom 15 [Direktive o bazah podatkov] ne sme pogodbeno omejiti?

      (1)  Direktiva 96/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 1996 o pravnem varstvu baz podatkov (UL L 77, str. 20).


title: Zadeva C-329/08: Tožba, vložena 18. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/8

         Tožba, vložena 18. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-329/08)
   (2008/C 272/11)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisije Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in G. Rozet, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (1), ni izpolnila obveznosti iz člena 19 te direktive.

               —

               Kraljevi ni Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/35/ES se je iztekel 30. aprila 2007. Ob vložitvi te tožbe tožena stranka še ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za prenos te direktive, kar zadeva regijo glavnega mesta Bruselj.

      (1)  UL L 143, 30.4.2004, str. 56.


title: Zadeva F-120/06: Tožba, vložena 26. oktobra 2006 — Dálnoky proti Komisiji

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/31

         Tožba, vložena 26. oktobra 2006 — Dálnoky proti Komisiji
   (Zadeva F-120/06)
   (2006/C 310/66)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Noémi Dálnoky (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Horváth, lawyer)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi Obvestilo o javnem natečaju EPSO/AD/47/06 (1), ki ga je Evropska služba za izbor kadrov (EPSO) objavila za zaposlitev administratorjev z — inter alia — romunskim državljanstvom;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da v prihodnje ne objavlja natečajev in ne izvaja objavljenih natečajev, ki imajo za pogoj temeljito znanje le enega jezika Skupnosti, ampak s pogojem temeljitega znanja kateregakoli jezika Skupnosti, razen če je določen jezik potreben zaradi značilnosti prostih delovnih mest;

               —

               če je zgornji natečaj v celoti ali delno izveden preden ga Sodišče prve stopnje razglasi za ničnega, naj se toženi stranki naloži, da odpravi kakršnokoli prikrajšanje tožeče stranke ali drugih oseb, ki je nastalo zaradi diskriminatornega pogoja, uporabljenega pri natečaju in da tistim državljanom, ki bi jih lahko omenjeni diskriminatorni pogoj odvrnil od prijave, omogoči, da se ponovno prijavijo za delovno mesto, ki naj bi bila zapolnjena z natečajem EPSO/AD/47/06;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, romunski državljan madžarske narodnosti, čigar materni jezik je madžarščina, zatrjuje, da javni natečaj EPSO/AD/47/06 zaradi pogoja temeljitega znanja romunščine z več vidikov krši pravo ES:

               —

               krši kandidatovo pravico do enakega obravnavanja in nediskriminacije na podlagi narodnosti, saj imajo romunski državljani z romunskim materinim jezikom neupravičeno prednost;

               —

               pomeni diskriminacijo na podlagi državljanstva, ki jo prepovedujejo Kadrovski predpisi in členu 12 ES, ker je bilo na prejšnjih natečajih kandidatom dovoljeno dokazati temeljito znanje jezika Skupnosti, ki v njihovi državi članici ni bil najbolj razširjen;

               —

               vsebuje pogoj, ki je po Kadrovskih predpisih prepovedan, saj ti dopuščajo pogoj temeljitega znanja točno določenega jezika Skupnosti namesto kateregakoli od njih le v primerih, če je to potrebno v zvezi z delom ali če je to upravičeno s kakim drugim ciljem ali legitimno politiko.

      (1)  UL C 145 A, 21.6.2006.


title: Sodba Sodišča z dne 31. marca 2017 v zadevi E-14/16 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Država Efte ni izpolnila svojih obveznosti – Neizpolnjevanje obveznosti – Direktiva 95/50/ES o enotnih postopkih kontrol cestnega prevoza nevarnega blaga)

text:
               13.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/17

         SODBA SODIŠČA
   z dne 31. marca 2017
   v zadevi E-14/16
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji

      (Država Efte ni izpolnila svojih obveznosti – Neizpolnjevanje obveznosti – Direktiva 95/50/ES o enotnih postopkih kontrol cestnega prevoza nevarnega blaga)

   (2017/C 224/08)
   V zadevi E-14/16, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija ni izpolnila svojih obveznosti iz atka iz točke 17d Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Sveta 95/50/ES z dne 6. oktobra 1995 o enotnih postopkih kontrol cestnega prevoza nevarnega blaga), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 Sporazuma EGP, ker ni izpolnila obveznosti iz člena 3(1), člena 4(1) do (5), člena 5, člena 6(1) in člena 9(1) – je Sodišče Efte v sestavi predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 31. marca 2017 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Izjavlja, da Islandija ni izpolnila svojih obveznosti iz akta iz točke 17d Priloge XIII k Sporazumu EGP (Direktiva Sveta 95/50/ES z dne 6. oktobra 1995 o enotnih postopkih kontrol cestnega prevoza nevarnega blaga), kakor je bil prilagojen Sporazumu na podlagi Protokola št. 1 k Sporazumu EGP, ker v predpisanem roku ni izvedla člena 3(1), člena 4(1) do (5), člena 5 in člena 9(1) akta.

               2.

               Zahtevek v zvezi z neizpolnjevanjem obveznosti iz člena 6(1) akta se zavrže.

               3.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-637/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Düsseldorf (Nemčija) 9. decembra 2016 – Florian Hanig/Société Air France SA

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Düsseldorf (Nemčija) 9. decembra 2016 – Florian Hanig/Société Air France SA
   (Zadeva C-637/16)
   (2017/C 086/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča: Florian Hanig

      Tožena stranka: Société Air France SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 7(1), prvi stavek, točka (b), Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91
       (1)
      razlagati tako, da pojem „znotraj Skupnosti“ obsega tudi tista ozemlja, ki so v skladu s Prilogo II Pogodbe o delovanju Evropske unije tako imenovana „čezmorske države in ozemlja“, za katera se uporablja le posebna ureditev glede pridruževanja, določena v četrtem delu PDEU?

      (1)  UL L 46, str. 1.


title: Zadeva T-54/08: Tožba, vložena 4. februarja 2008 – Republika Ciper proti Komisiji

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/34

         Tožba, vložena 4. februarja 2008 – Republika Ciper proti Komisiji
   (Zadeva T-54/08)
   (2008/C 79/65)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopnik: P. Kliridis, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti obvestila EuropeAid/125051/D/SUP/CY za oddajo naročila z naslovom „Upgrading the Management of the Energy Sector – Energy Metering and Reactive Power compensation“, ki je bil objavljen le v angleškem jeziku na spletni strani http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ 24. novembra 2007, in razglasitev ničnosti členov 5 in 23 tega obvestila;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka trdi, da je sporno obvestilo nezakonito iz teh razlogov:

               —

               prvič, Komisija je s tem, ko je objavila sporno obvestilo, prekoračila in/ali kršila pravno podlago za svojo odločitev, zlasti Uredbo Sveta (ES) št. 389/2006 z dne 27. februarja 2006 o oblikovanju instrumenta finančne podpore za spodbujanje gospodarskega razvoja turške skupnosti (1);

               —

               drugič, ker je bilo zadevno obvestilo v nasprotju in/ali ni bilo v skladu s členom 229 ES, kot je bil spremenjen s členom 19 Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike (v nadaljevanju: akt o pristopu iz leta 2003) in s protokolom 10 Akta o pristopu iz leta 2003 o Cipru;

               —

               tretjič, ker je zadevno obvestilo v nasprotju oziroma ni v skladu z obveznostmi, ki izhajajo iz zavezujočih mednarodnopravnih določb in iz resolucij 541(1983) in 550(1984) Varnostnega sveta Združenih narodov.

      (1)  UL L 65, str. 5.


title: Zadeva T-357/17: Tožba, vložena 6. junija 2017 – Aide et Action France/Komisija

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/28

         Tožba, vložena 6. junija 2017 – Aide et Action France/Komisija
   (Zadeva T-357/17)
   (2017/C 269/40)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aide et Action France (Pariz, Francija) (zastopnik: A. Le Mière, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nična razglasi sklep Evropske komisije z dne 6. aprila 2017 in opomin št. 3241607987, prejetim 8. avgusta 2016, skupaj z vsemi pravnimi posledicami in

               —

               Evropski komisiji naloži, naj Aide et Action France plača znesek 8 000 EUR na podlagi člena 134 Poslovnika Splošnega sodišča Evropske unije.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjujeta pravni interes in procesna legitimacija tožeče stranke, in sicer ker sklep z dne 6. aprila 2017 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) ustvarja pravne posledice za tožečo stranko.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje nezadostna obrazložitev izpodbijanega sklepa, in sicer:

                           —

                           ker naj bi navedeni sklep kršil člen 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU) in člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina);

                           —

                           ker naj bi navedeni sklep ne vseboval nobenega jasnega in nedvoumnega dejanskega ali pravnega elementa;

                           —

                           ker naj bi se Komisija omejila le na zatrjevanje pogodbenih pomanjkljivosti, ne da bi omenila kakšno pogodbeno določilo, ki bi omogočilo njihovo ugotovitev ali ki bi omogočalo določiti znesek zatrjevanega dolga;

                           —

                           ker naj bi navedeni sklep bil nezadostno obrazložen glede same njegove vsebine;

                           —

                           ker naj bi preiskave in povzetek dejstev Urada za boj proti goljufijam (OLAF) tožeči stranki ne omogočali razumeti obseg ukrepa, sprejetega v zvezi z njo.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da ji je bil zavrnjen dostop do končnega poročila OLAF, ki je bil posredovan Evropski komisiji, in sicer:

                           —

                           naj bi izpodbijani sklep kršil člen 15(3) PDEU, člen 42 Listine in Uredbo (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije;

                           —

                           ker naj bi tožeča stranka – ko je bil opomin izdan in sklep o izterjavi s pobotom sprejet – morala imeti dostop do končnega poročila OLAF, da bi lahko v celoti uresničevala svojo pravico do obrambe;

                           —

                           ker naj bi Komisija morala spoštovati nacionalne pogoje glede pravice do dostopa do dokumentov, na katerih temelji za zadevno osebo neugodna odločba;

                           —

                           ker naj bi načelo sporočanja poročil preiskave in preverjanj Komisije bilo določeno v sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstvih;

                           —

                           ker bi Komisija vsekakor lahko posredovala dokument, pri čemer bi počrnila določene odstavke.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjujeta neobstoj vsakršne podlage za izpodbijani sklep ter posledično kršitev PDEU, in sicer:

                           —

                           ker na bi izpodbijani sklep kršil člen 209 PDEU in izvedbeni finančni uredbi št. 966/2012 z dne 25. oktobra 2012 in št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012;

                           —

                           ker naj bi izpodbijani sklep ne temeljil na nobeni gotovi, fiksni in zapadli terjatvi;

                           —

                           ker naj bi vsa sredstva, ki jih je prejela tožeča stranka, bila v celoti uporabljena za potrebe izvedbe programa, za katerega so bila evropska sredstva odobrena v skladu s členom 14 priloge 2 k sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstvih „Grant Contract“.


title: Zadeva C-8/09: Tožba, vložena 9. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/25

         Tožba, vložena 9. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-8/09)
   (2009/C 69/45)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Cattabriga in J. Sénéchal, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2006/17/ES z dne 8. februarja 2006 o izvajanju Direktive 2004/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih tehničnih zahtevah za darovanje, pridobivanje in testiranje človeških tkiv in celic (1), oziroma v vsakem primeru, s tem da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive 2006/17/ES se je iztekel 1. novembra 2006. Na dan vložitve te tožbe tožena stranka še ni sprejela ukrepov, potrebnih za prenos te direktive, oziroma v vsakem primeru jih ni sporočila Komisiji.

      (1)  UL L 38, str. 40.


title: Zadeva C-399/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Republika Češka) 16. oktobra 2009 – Marie Landtová proti Česká správa sociálního zabezpečení

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Republika Češka) 16. oktobra 2009 – Marie Landtová proti Česká správa sociálního zabezpečení
   (Zadeva C-399/09)
   2010/C 24/31
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Marie Landtová

      Tožena stranka: Česká správa sociálního zabezpečení

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba točko 6 v delu A Priloge III skupaj s členom 7(2)(c) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1), na podlagi katere merilo za določitev države naslednice, ki je pristojna za upoštevanje zavarovalne dobe, ki so jo zaposlene osebe dopolnile do 31. decembra 1992 v sistemu socialne varnosti nekdanje Češke in Slovaške federativne republike, ostane v veljavi, razlagati tako, da je v nasprotju z uporabo pravila nacionalnega prava, na podlagi katerega mora češki nosilec sistema socialne varnosti za upravičenost do dajatve in določitev njenega zneska v celoti upoštevati zavarovalno dobo, dopolnjeno do 31. decembra 1992 na ozemlju nekdanje Češke in Slovaške federativne republike, tudi če je na podlagi zgoraj navedenega merila za njeno upoštevanje pristojen nosilec sistema socialne varnosti Slovaške republike?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 12 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti skupaj s členi 3(1), 10 in 46 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti razlagati tako, da preprečujejo, da bi se zavarovalna doba, dopolnjena v sistemu nekdanje Češke in Slovaške federativne republike do 31. decembra 1992, ki se je v enakem obsegu na podlagi zgoraj navedenega nacionalnega pravila za namen dajatve v sistemu socialne varnosti Slovaške republike enkrat že upoštevala za upravičenost do dajatve za starost in določitev njenega zneska v celoti upoštevala le za državljane Češke republike, ki imajo stalno prebivališče na njenem ozemlju?

      (1)  UL L 149, 5.7.1971, str. 2.


title: Zadeva C-355/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne  22. septembra 2005

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/15

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne 22. septembra 2005
   (Zadeva C-355/05)
   (2005/C 296/28)
   Jezik postopka: angleščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Bernhard Schima in Doyin Lawumni, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 22. septembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Irski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Irska s tem, ko v nacionalno zakonodajo ni prenesla vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (1), oziroma o sprejemu predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 33 Direktive,

               2.

               Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 1. julija 2004.

      (1)  UL L 176, 15.7.2003.


title: Zadeva C-3/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  16. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Utrecht) — Poseidon Chartering BV proti Marianne Zeeschip VOF, Albert Mooij, Sjoerdtje Sijswerda, Gerrit Schram (Direktiva 86/653/EGS — Samozaposleni trgovski zastopniki — Pojem trgovskega zastopnika — Sklenitev in večletno podaljševanje ene pogodbe)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Utrecht) — Poseidon Chartering BV proti Marianne Zeeschip VOF, Albert Mooij, Sjoerdtje Sijswerda, Gerrit Schram
   (Zadeva C-3/04) (1)

   (Direktiva 86/653/EGS - Samozaposleni trgovski zastopniki - Pojem trgovskega zastopnika - Sklenitev in večletno podaljševanje ene pogodbe)
   (2006/C 131/14)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Rechtbank Utrecht
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Poseidon Chartering BV

      Tožene stranke: Marianne Zeeschip VOF, Albert Mooij, Sjoerdtje Sijswerda, Gerrit Schram
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Rechtbank Utrecht — Razlaga člena 1(2) Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih (UL L 382, str. 17) — Pojem trgovskega zastopnika — Neodvisen posrednik, ki se je za provizijo pogajal za sklenitev pogodbe o zakupu ladje za določen čas ter za njeno vsakoletno obnovitev za lastnika ladje
   Izrek
   Člen 1(2) Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih je treba razlagati tako, da se, kadar je bil samozaposleni posrednik pooblaščen za sklenitev ene pogodbe, ki je bila pozneje več let podaljševana, za izpolnitev pogoja trajnosti, ki ga predpisuje ta določba, zahteva, da je naročitelj tega posrednika pooblastil za pogajanja glede prihodnjih podaljšanj te pogodbe.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/51

         Tožba, vložena 13. maja 2016 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-24/16)
   (2016/C 251/60)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: F. Moyse, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je zavrnjen predlog, ki se nanaša na to, da tožena stranka spremeni izračun finančnih pravic tožeče stranke po njenem odstopu iz Komisije leta 2000.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba tožene stranke z dne 15. marca 2016 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-544/12: Tožba, vložena 14. decembra 2012 – Pensa Pharma proti UUNT – Ferring in Farmaceutisk Lab Ferring (PENSA PHARMA)

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/18

         Tožba, vložena 14. decembra 2012 – Pensa Pharma proti UUNT – Ferring in Farmaceutisk Lab Ferring (PENSA PHARMA)
   (Zadeva T-544/12)
   2013/C 55/32
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pensa Pharma, SA (Valencia, Španija) (zastopnika: M. Esteve Sanz in M. González Gordon, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemska) in Farmaceutisk Lab Ferring A/S (Vanlose, Danska)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. oktobra 2012 v zadevi R 1883/2011-5; in

               —

               toženi stranki in, odvisno od okoliščin, intervenientoma naloži plačilo stroškov postopka in stroške postopka s pritožbo pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „PENSA PHARMA“, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 44 – prijava znamke Skupnosti št. 4954831

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: drugi stranki pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: zahteve za ugotovitev ničnosti so temeljile na razlogih iz člena 53(1)(a) v zvezi s členom 8(1)(b) in 8(5) in členom 53(2) Uredbe Sveta št. 207/2009 in na registraciji Benelux znamke št. 377513 in sicer besedne znamke „PENTASA“, za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti Znamke Skupnosti za vse, z zahtevo zajete, proizvode in storitve.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 53(3) Uredbe št. 207/2009; in

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.>


title: Zadeva C-206/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Thüringer Oberlandesgericht (Nemčija) 19. maja 2008 – Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha) proti Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Thüringer Oberlandesgericht (Nemčija) 19. maja 2008 – Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha) proti Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH
   (Zadeva C-206/08)
   (2008/C 247/02)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Thüringer Oberlandesgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)

      Tožena stranka: Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pogodbo o opravljanju storitev (v obravnavanem primeru o opravljanju javne službe oskrbe z vodo in ravnanja z odpadnimi vodami), v kateri je določeno, da naročnik ne plača neposredno pogodbeniku, temveč ta pridobi pravico, da od tretjih oseb v okviru zasebnega prava zahteva plačilo, samo na podlagi tega razloga šteti za koncesijo za storitve v smislu člena 1(3)(b) Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (1) pri razlikovanju od odplačnega javnega naročila v smislu člena 1(2)(a) in (d) Direktive?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali gre pri vrsti pogodb, opisani v prvem vprašanju, za koncesijo za storitve, če je sicer tveganje, povezano z opravljanjem zadevne storitve, zaradi javnopravne ureditve te storitve (obvezna priključitev in uporaba, izračun cene na podlagi načela pokritja stroškov) vnaprej, torej tudi če bi storitev opravljal naročnik sam, znatno omejeno, vendar pa to omejeno tveganje v celoti ali vsaj v prevladujočem delu nosi pogodbenik?

               3.

               Če je tudi odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je treba člen 1(3)(b) razlagati tako, da mora biti tveganje, povezano z opravljanjem storitve, zlasti prodajno tveganje, kvalitativno primerljivo s tistim, ki ponavadi obstaja na prostem trgu z večjim številom konkurirajočih si ponudnikov?

      (1)  UL L 358, str. 1.


title: Zadeva F-2/15: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 17. marca 2016 – Pasqualetti/Komisija (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec, zaposlen pri Evropski službi za zunanje delovanje — Nadomestilo za nastanitev — Dnevnice — Matični kraj — Kraj vpoklica — Sprememba kraja prebivališča — Ničnostna tožba — Odškodninska tožba — Neomejena sodna pristojnost)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/55

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 17. marca 2016 – Pasqualetti/Komisija
   (Zadeva F-2/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec, zaposlen pri Evropski službi za zunanje delovanje - Nadomestilo za nastanitev - Dnevnice - Matični kraj - Kraj vpoklica - Sprememba kraja prebivališča - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba - Neomejena sodna pristojnost))
   (2016/C 156/76)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gergö Pasqualetti (Bruselj, Belgija) (zastopnik: A. Véghely, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva J. Currall in T. S. Bohr, nato T. S. Bohr, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je bila zavrnjena dodelitev nadomestila za nastanitev in dnevnic tožeči stranki, in predlog, naj se Komisiji naloži, da ji ti nadomestili plača z obrestmi.

      Izrek

               1.

               Sklep Evropske komisije z dne 4. marca 2014, s katerim je Komisija G. Pasqualettiju zavrnila plačilo nadomestila za nastanitev in dnevnic iz členov 5(1) in 10(1) Priloge VII h kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije se razglasi za ničen.

               2.

               Komisija mora G. Pasqualettiju v skladu z veljavnimi pravili Kadrovskih predpisov nakazati nadomestili iz točke 1 izreka, povečani za zamudne obresti od dni, ko so ta nadomestila zapadla, do njihovega dejanskega plačila, po obrestni meri, ki jo je Evropska centralna banka v zadevnem obdobju uporabljala za glavne operacije refinanciranja, povečani za dve odstotni točki.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške G. Pasqualettija.

      (1)  UL C 96, 23.3.2015, str. 25.


title: Zadeva C-215/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice, Chancery Division (Združeno kraljestvo) 28. aprila 2014 – Société des Produits Nestlé SA proti Cadbury UK Ltd

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice, Chancery Division (Združeno kraljestvo) 28. aprila 2014 – Société des Produits Nestlé SA proti Cadbury UK Ltd
   (Zadeva C-215/14)
   2014/C 235/08
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice, Chancery Division (Anglija in Wales)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société des Produits Nestlé SA

      Nasprotna stranka: Cadbury UK Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali za ugotovitev, da je znamka z uporabo pridobila razlikovalni učinek v smislu člena 3(3) Direktive 2008/95/ES (1), zadostuje, da prijavitelj registracije dokaže, da je na upoštevni datum znatni delež upoštevne javnosti znamko prepoznal in jo povezal z blagom prijavitelja, tako da bi na vprašanje, kdo trži proizvode s to znamko, ta delež upoštevne javnosti navedel prijavitelja, ali pa mora prijavitelj dokazati, da se znatni delež upoštevne javnosti zanaša na to, da znamka (v nasprotju s kakršnimikoli drugimi morebiti obstoječimi znamkami) označuje izvor tega blaga?

               2.

               Ali je registracija oblike, ki ima tri bistvene elemente, od katerih en izhaja iz same narave blaga, druga pa sta nujna za dosego tehničnega učinka, kot znamke prepovedana s členom 3(1)(e)(i) in/ali (ii) Direktive 2008/95/ES?

               3.

               Ali je treba člen 3(1)(e)(ii) Direktive 2008/95/ES razlagati tako, da prepoveduje registracijo oblik, ki so nujne za dosego tehničnega učinka glede načina, na katerega je blago izdelano ali na katerega blago deluje?

      (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2008 L 229, str. 25)


title: Zadeva F-139/12: Tožba, vložena 14. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/76

         Tožba, vložena 14. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-139/12)
   2013/C 26/158
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe EPSO o neuvrstitvi tožeče stranke na seznam oseb, ki so uspešno opravile preizkuse po končanem usposabljanju, ki spada v okvir postopka certifikacije, ter odškodninski zahtevek.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               izpodbijani akt naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača 10 000 EUR za povrnitev škode, ki jo je utrpela;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-351/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona – Španija) – Estrella Rodríguez Sánchez/Consum Sociedad Cooperativa Valenciana (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 2010/18/EU — Revidirani okvirni sporazum BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP in ETUC o starševskem dopustu — Usklajevanje poklicnega in družinskega življenja — Vrnitev delavke-članice zadruge s porodniškega dopusta — Zahteva za skrajšanje in prerazporeditev delovnega časa — Položaj, ki ne spada na področje uporabe klavzule 6, točka 1, revidiranega okvirnega sporazuma — Nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Španija) – Estrella Rodríguez Sánchez/Consum Sociedad Cooperativa Valenciana
   (Zadeva C-351/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2010/18/EU - Revidirani okvirni sporazum BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP in ETUC o starševskem dopustu - Usklajevanje poklicnega in družinskega življenja - Vrnitev delavke-članice zadruge s porodniškega dopusta - Zahteva za skrajšanje in prerazporeditev delovnega časa - Položaj, ki ne spada na področje uporabe klavzule 6, točka 1, revidiranega okvirnega sporazuma - Nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe))
   (2016/C 305/06)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Estrella Rodríguez Sánchez

      Tožena stranka: Consum Sociedad Cooperativa Valenciana

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (delovno sodišče št. 33 v Barceloni, Španija), je nedopusten.

      (1)  UL C 339, 29.9.2014.


title: Zadeva T-393/13: Tožba, vložena 1. avgusta 2013 – SolarWorld in Solsonica proti Komisiji

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/21

         Tožba, vložena 1. avgusta 2013 – SolarWorld in Solsonica proti Komisiji
   (Zadeva T-393/13)
   2013/C 274/36
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: SolarWorld AG (Bonn, Nemčija) in Solsonica SpA (Cittaducale, Italija) (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki predlagata Sodišču, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               člen 1 (2) Uredbe Komisije (EU) št. 513/2013 z dne 4. junija 2013 (1) razglasi za ničen v delu, v skladu s katerim se uporaba polne začasne protidampinške dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija, celic in rezin s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani odloži do 5. avgusta 2013;

               —

               carinskim organom držav članic naloži uporabo protidampinških dajatev, določenih v členu 1(2)(ii) Uredbe Komisije (EU) št. 513/2013 z dne 4. junija 2013, s 6. junijem 2013;

               —

               Komisiji naloži, naj tožečima strankama plača odškodnino v delu, v katerem se protidampinške dajatve, določene v členu 1(2)(ii) Uredbe Komisije (EU) št. 513/2013 z dne 4. junija 2013, niso uporabljale od 6. junija 2013, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopkov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge:

               —

               S prvim tožbenim razlogom zatrjujeta, da se s sprejetjem člena 1(2)(i) Uredbe Komisije (EU) št. 513/2013 z dne 4. junija 2010 krši člen 7(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (2).

               —

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je Komisija storila očitno napako pri presoji dejstev, ker je na podlagi člena 1(2)(i) Uredbe Komisije (EU) št. 513/2013 postopno uvedla protidampinške dajatve.

               —

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je Komisija s sprejetjem člena 1(2)(i) Uredbe Komisije (EU) št. 513/2013 očitno in resno kršila dolžnosti skrbnega ravnanja in načelo dobrega upravljanja.

               —

               S četrtim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je Komisija, ker je sprejela člen 1(2)(i) Uredbe Komisije (EU) št. 513/2013 ravnala nezakonito in zato tožečima strankama povzročila škodo, za katero je EU odgovorna na podlagi člena 340(2) PDEU.

      (1)  Uredba Komisije (EU) št. 513/2013 z dne 4. junija 2013 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani ter o spremembi Uredbe (EU) št. 182/2013 ter o uvedbi registracije tega uvoza s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki je od tam poslan (UL L 152, str. 5).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343. str. 51).


title: Zadeva C-162/15 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. marca 2017 – Evonik Degussa GmbH/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Člena 101 in 102 PDEU — Uredba (ES) št. 1/2003 — Člen 30 — Odločba Komisije, s katero je bil ugotovljen nezakoniti kartel na evropskem trgu vodikovega peroksida in perborata — Objava razširjene nezaupne različice te odločbe — Zavrnitev prošnje za zaupno obravnavanje nekaterih informacij — Mandat pooblaščenca za zaslišanje — Sklep 2011/695/EU — Člen 8 — Zaupnost — Varstvo poklicne tajnosti — Člen 339 PDEU — Pojem „poslovne skrivnosti ali druge zaupne informacije“ — Informacije, ki izvirajo iz prošnje za prizanesljivost — Zavrnitev prošnje za zaupno obravnavanje — Legitimno pričakovanje)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. marca 2017 – Evonik Degussa GmbH/Evropska komisija
   (Zadeva C-162/15 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Člena 101 in 102 PDEU - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 30 - Odločba Komisije, s katero je bil ugotovljen nezakoniti kartel na evropskem trgu vodikovega peroksida in perborata - Objava razširjene nezaupne različice te odločbe - Zavrnitev prošnje za zaupno obravnavanje nekaterih informacij - Mandat pooblaščenca za zaslišanje - Sklep 2011/695/EU - Člen 8 - Zaupnost - Varstvo poklicne tajnosti - Člen 339 PDEU - Pojem „poslovne skrivnosti ali druge zaupne informacije“ - Informacije, ki izvirajo iz prošnje za prizanesljivost - Zavrnitev prošnje za zaupno obravnavanje - Legitimno pričakovanje))
   (2017/C 151/04)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Evonik Degussa GmbH (zastopniki: C. Steinle, C. von Köckritz in A. Richter, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: G. Meessen, M. Kellerbauer in F. van Schaik, agenti)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 28. januarja 2015, Evonik Degussa/Komisija (T 341/12, EU:T:2015:51), se razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče presodilo, da se je pooblaščenec za zaslišanje upravičeno izrekel za nepristojnega za odgovor na nasprotovanja, ki jih je družba Evonik Degussa GmbH na podlagi spoštovanja načel legitimnih pričakovanj in enakega obravnavanja podala zoper nameravano objavo podrobnejše nezaupne različice Odločbe Komisije C(2006) 1766 final z dne 3. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP proti podjetjem Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, EKA Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret SA, Kemira OYJ, L’Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA in Arkema SA (zadeva št. COMP/F/38.620 – vodikov peroksid in perborat).

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               Sklep Komisije C(2012) 3534 final z dne 24. maja 2012 o zavrnitvi prošnje za zaupno obravnavanje, ki jo je vložila družba Evonik Degussa GmbH, se razglasi za ničen v delu, v katerem se je pooblaščenec za zaslišanje izrekel za nepristojnega za odgovor na nasprotovanja, navedena v točki 1 izreka te sodbe.

               4.

               Družba Evonik Degussa GmbH in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 198, 15.6.2015.


title: Zadeva C-617/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) Patents Court (Združeno kraljestvo) 18. decembra 2012 – Astrazeneca AB proti Comptroller-General of Patents

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) Patents Court (Združeno kraljestvo) 18. decembra 2012 – Astrazeneca AB proti Comptroller-General of Patents
   (Zadeva C-617/12)
   2013/C 86/15
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division) Patents Court

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Astrazeneca AB

      Tožena stranka: Comptroller-General of Patents

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali švicarsko dovoljenje za promet, ki ni bilo izdano v skladu z upravnim postopkom za izdajo dovoljenja, določenim v Direktivi 2001/83/ES (1), ki pa ga je Lihtenštajn samodejno priznal, lahko pomeni „prvo dovoljenje za dajanje v promet“ za namene člena 13(1) Uredbe št. 469/2009/ES (2)?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno, da:

                           (a)

                           je Evropska agencija za zdravila menila, da niz kliničnih podatkov, na podlagi katerih je švicarski organ izdal dovoljenje za promet, ni izpolnjeval pogojev za izdajo dovoljenja za promet, določenih v Uredbi št. 726/2004/ES (3); in/ali

                           (b)

                           je bilo izdano švicarsko dovoljenje za promet umaknjeno in nato obnovljeno šele po predložitvi dodatnih podatkov?

               3.

               Če se člen 13(1) Uredbe št. 469/2009 nanaša le na dovoljenje za promet, izdano v upravnem postopku za izdajo dovoljenja, ki je določen v Direktivi 2001/83/ES, ali to, da je bilo zdravilo najprej dano v promet v EGP na podlagi švicarskega dovoljenja za promet, ki je samodejno priznano v Lihtenšajnu in ki ni bilo izdano v skladu z Direktivo 2001/83/ES, pomeni, da za to zdravilo ni mogoče izdati dodatnega varstvenega certifikata na podlagi člena 2 Uredbe št. 469/2009?

      (1)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).

      (2)  Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1).

      (3)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL L 136, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229).


title: Zadeva T-319/13: Tožba, vložena 11. junija 2013 – Elmaghraby in El Gazaerly proti Svetu

text:
               24.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/12

         Tožba, vložena 11. junija 2013 – Elmaghraby in El Gazaerly proti Svetu
   (Zadeva T-319/13)
   2013/C 245/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Ahmed Alaeldin Amin Abdelmaksoud Elmaghraby (Kairo, Egipt) in Naglaa Abdallah El Gazaerly (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: D. Pannick, QC, M. Lester, Barrister, in M. O’Kane, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               za ničen razglasi Sklep Sveta 2013/144/SZVP z dne 21. marca 2013 o spremembi Sklepa 2011/172/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (UL 2013 L 82, str. 54), in sicer v delu, ki se nanaša na tožeči stranki;

               —

               zavrne obtožbe, da je vsaka od tožečih strank odgovorna za nezakonito prilastitev državnih sredstev in v postopku sodne preiskave v Egiptu; ter

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjujeta, da Svet ni podal ustrezne oziroma zadostne obrazložitve za vključitev katerekoli od tožečih strank v ukrepe iz leta 2013.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je Svet napravil očitno napako, ko je menil, da je pogoj za vključitev izpolnjen glede katerekoli od tožečih strank, saj ni ne pravne ne dejanske podlage za njuno vključitev.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je Svet kršil svoje obveznosti o varstvu podatkov, kot izhajajo iz Uredbe (ES) št. 45/2001 o varstvu podatkov (1) in Direktive 95/46/ES o varstvu podatkov (2).

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom zatrjujeta, da Svet ni spoštoval pravic tožečih strank do obrambe in do učinkovitega pravnega sredstva.

               5.

               S petim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je Svet – brez utemeljitve ali sorazmerno – kršil temeljne pravice tožečih strank, vključno z njuno pravico do zaščite njune lastnine, gospodarske pobude in ugleda.

      (1)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov.

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov.


               14.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/26

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 2. decembra 2009
   (Zadeva E-8/09)
   2010/C 8/09
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Xavier Lewis in Florence Simonetti, zastopnika za Nadzorni organ Efte, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, je 2. decembra 2009 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte od Sodišča Efte zahteva, da:

               1.

               ugotovi, da Republika Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela ukrepov ali o njih obvestila Nadzornega organa, ki so potrebni za izvajanje Akta, navedenega v točki 5 poglavja III priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih in spremembah Direktive 95/16/ES o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z dvigali), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom in členom 7 Sporazuma EGP
               ter

               2.

               odloči, da stroške postopka krije Republika Islandija.

      Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, navedeni v podporo:

               —

               ta zadeva se nanaša na neizvajanje direktive o strojih,

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da od Islandije ni prejel informacij, ki bi dokazovale, da je bila direktiva o strojih prenesena v islandsko zakonodajo, ter da nima nikakršnih informacij o tem, da ja Islandija sprejela ustrezne ukrepe za zagotovitev skladnosti s to direktivo,

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da islandska vlada ni ugovarjala dejstvu, da ni sprejela zakonov, predpisov in upravnih določb, potrebnih prenos te direktive.


title: Zadeva C-154/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 27. marca 2017 – SIA „E LATS“

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 27. marca 2017 – SIA „E LATS“
   (Zadeva C-154/17)
   (2017/C 195/18)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: SIA „E LATS“

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Valsts ieņēmumu dienests

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 311(1), točka 1, Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da se nekatere rabljene predmete, ki jih kupi preprodajalec in ki vsebujejo plemenite kovine ali drage kamne (kot v obravnavanem primeru) in ki se preprodajajo predvsem zaradi pridobivanja plemenitih kovin ali dragih kamnov, ki so vsebovani v teh predmetih, lahko šteje za rabljeno blago?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je za omejitev uporabe posebne ureditve pomembno, da preprodajalec pozna namen poznejšega kupca, da bo iz rabljenih predmetov pridobil plemenite kovine ali drage kamne, ki so vsebovani v teh predmetih, ali pa so pomembne objektivne značilnosti transakcije (količina izdelkov, pravni status pogodbene stranke v transakciji itd.)?

      (1)  UL L 347, str. 1.