title: Zadeva T-108/13: Tožba, vložena 23. februarja 2013 – VTZ in drugi proti Svetu

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/42

         Tožba, vložena 23. februarja 2013 – VTZ in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-108/13)
   2013/C 114/64
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Volzhsky, Rusija); Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Taganrog, Rusija); Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Kamensk-Uralsky, Rusija); in Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Polevskoy, Rusija) (zastopniki: J. Bellis, F. Di Gianni in G. Coppo, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               za nično razglasi Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1269/2012 z dne 21. decembra 2012 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 585/2012 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom med drugim iz Rusije, po delnem vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 1225/2009, in sicer v delu, kjer prodaje iz točk od 23 do 33 izpodbijane uredbe vključuje na področje preiskave v zvezi s pregledom;

               —

               posledično naj stopnjo protidampinške dajatve za skupino TMK z 28,7 %. spremeni na 13,6 %; in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.
   S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da se izpodbijana uredba – za določitev klasifikacije cevi iz točk od 23 do 33 izpodbijane uredbe – nezakonito opira na merila, ki jih ni v izreku zadevnih davčnih določb.
   Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je podlaga, ki jo je Svet navedel za ugotovitev, da se cevi iz točk od 23 do 33 izpodbijane uredbe ne uvrščajo pod oznako KN 7304 59 10, nepravilna.
   S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da v obravnavani zadevi samo dejstvo, da so bile cevi iz točk od 23 do 33 izpodbijane uredbe dejansko uporabljene za izdelavo cevi z drugimi prečnimi prerezi in debelinami sten, dokazuje, da cevi sodijo pod oznako KN 7304 59 10.


title: Zadeva C-389/12 P: Pritožba, ki jo je Tibor Szarvas vložil 20. avgusta 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 26. junija 2012 v zadevi T-129/12, Szarvas proti Madžarski

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/9

         Pritožba, ki jo je Tibor Szarvas vložil 20. avgusta 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 26. junija 2012 v zadevi T-129/12, Szarvas proti Madžarski
   (Zadeva C-389/12 P)
   2013/C 171/16
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Pritožnik: Tibor Szarvas (zastopnik: M. Katona, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Madžarska
   S sklepom z dne 7. marca 2013 je Sodišče (osmi senat) zavrnilo pritožbo in pritožniku naložilo naj nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-357/09: Tožba, vložena 15. septembra 2009 – Pucci International proti UUNT – El Corte Inglés (Emidio Tucci)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/78

         Tožba, vložena 15. septembra 2009 – Pucci International proti UUNT – El Corte Inglés (Emidio Tucci)
   (Zadeva T-357/09)
   2009/C 267/140
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Emilio Pucci International BV (Baarn, Nizozemska) (Zastopniki: M. Boletto, E. Gavuzzi, G. Lazzeretti in P. Roncaglia, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. junija 2009 v združenih zadevah R-770/2008 2 in R-826/2008 2, naj se v delu, v katerem je bila z njo dovoljena registracija znamke Skupnosti št. 3679594 „Emidio Tucci“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 2, od 4 do 17, 19, 20, 21, 22, 23 in od 26 do 45, razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki v tem postopku; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki v postopkih pred oddelkom za ugovore in odborom za pritožbe UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Emidio Tucci“ za proizvode iz razredov od 1 do 45

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: El Corte Inglés, SA

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka Skupnosti „Emilio Pucci“ registrirana za proizvode iz razredov 18 in 24; italijanska besedna znamka „EMILIO PUCCI“ registrirana za proizvode iz razredov 3, 14, 18, 21, 24, 25 in 33; italijanska besedna znamka „EMILIO PUCCI“ registrirana za proizvode iz razredov 9, 12, 18, 20, 26, 27 in 34; italijanska figurativna znamka „EMILIO PUCCI“ registrirana za proizvode iz razredov 14, 18, 24 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožb v zadevah R-826/2008 2 in R-770/2008 2; zavrnitev pritožbe v preostalem

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe Sveta št. 207/2009 (1) saj naj bi odbor za pritožbe napačno sklenil, da se te pravne določbe ne uporabijo za zadevno znamko Skupnosti za proizvode in storitve iz razredov 1, 2, od 4 do 17, 19, 20, 21 (delno), 22, 23 in od 26 do 45.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-226/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) - prvi bis oddelek - z dne 22. aprila 2004 v postopku, ki poteka med družbo „La Cascina“ Coop.a.r.l. ter družbo Zilch S.r.l. proti Ministero della Difesa, Ministero dell'Economia e delle Finanze in Pedus Service P. Dussman in drugi

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/9

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) - prvi bis oddelek - z dne 22. aprila 2004 v postopku, ki poteka med družbo „La Cascina“ Coop.a.r.l. ter družbo Zilch S.r.l. proti Ministero della Difesa, Ministero dell'Economia e delle Finanze in Pedus Service P. Dussman in drugi
   (Zadeva C-226/04)
   (2004/C 190/16)
   Tribunale Amministrativo Reginale del Lazio – prvi bis oddelek - je s sklepom z dne 22. aprila 2004, v postopku, ki poteka med družbo „La Cascina“ Coop.a.r.l. ter družbo Zilch S.r.l. proti Ministero della Difesa, Ministero dell'Economia e delle Finanze in Pedus Service P. Dussman in drugi, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 2. junija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predlagal, da odloči o naslednjih predhodnih vprašanjih:

               1)

               ali je treba člen 29(1)(e) in (f) Direktive 92/50/EGS (1) z dne 18. junija 1992 razlagati tako, da je zakonodajalec Skupnosti s tem, ko je uporabil dikcijo „ni izpolnjeval obveznosti v zvezi s plačili prispevkov za socialno varnost v skladu z zakonskimi predpisi države, v kateri je bil ustanovljen ali s predpisi države naročnika“ oziroma „ni izpolnil obveznosti v zvezi s plačevanjem davkov v skladu z zakonskimi predpisi države naročnika“, imel namen omejiti se – samo in izključno – na primer, v katerem podjetje samo – na dan ko se izteče rok za predložitev vloge za udeležbo na javnem natečaju (oziroma vsekakor v času pred oddajo javnega naročila) – v celoti in pravočasno poravna te obveznosti?

               2)

               ali je posledično treba italijanski nacionalni predpis, ki te člene prenaša (člen 12(d) in (e) Zakonskega dekreta z dne 17. marca 1995, št. 157) – v delu, v katerem z odstopanjem od prej navedenega predpisa Skupnosti, dovoljuje izključitev iz sodelovanja na natečaju tistih podjetij, ki „nimajo poravnanih obveznosti v zvezi s plačili prispevkov za socialno zavarovanje in varstvo za delavce v skladu z italijansko zakonodajo ali zakonodajo države, v kateri imajo svoj sedež “ oziroma, ki „nimajo poravnanih obveznosti v zvezi s plačili davkov in pristojbin v skladu z italijansko zakonodajo ali zakonodajo države, v kateri imajo svoj sedež“ – nujno razlagati z izključnim poudarkom na neizpolnitvi – ki se ugotavlja na zgoraj omenjeni dan (na dan ko se izteče rok za predložitev vloge za udeležbo na javnem natečaju; oziroma tik pred, četudi začasno, oddajo naročila) – teh obveznosti, pri čemer se poznejša izpolnitev ne upošteva?

               3)

               ali pa je nasprotno mogoče (v primeru, da bi bilo glede na zgoraj navedeno v točki 2 ugotovljeno, da nacionalni predpis ni v skladu z namenom in funkcijo predpisa Skupnosti) dovoliti nacionalnemu zakonodajalcu, da bi v luči omejitev, ki jih mora ta spoštovati pri prenosu pravil Skupnosti, vsebovanih v omenjeni direktivi, dovolil možnost sodelovanja na natečaju podjetjem, ki čeprav svojih obveznosti nimajo poravnanih na dan ko se izteče rok za sodelovanje pri natečaju, dokažejo, da lahko te obveznosti poravnajo pred oddajo naročila (ter da so že opravile določena pozitivna dejanja v tej smeri)?

               4)

               ter, v primeru, da bi bila razlaga iz točke 3 sprejemljiva – kar bi posledično omogočilo uvedbo bolj fleksibilnih pravil, kot so tista na podlagi bolj stroge razlage „izpolnitve“ obveznosti, o kateri govori zakonodajalec Skupnosti – ali je takšna ureditev v nasprotju s temeljnimi načeli Skupnosti, kot na primer načelom enakega obravnavanja vseh državljanov Unije ali – za primere javnega natečaja – načelom par condicio za vsa podjetja, ki bi hotela sodelovati na takem natečaju?

      (1)  UL L 209, 24.7.1992, str. 1


20150731016616682015/C 270/222742015CJC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150608171822Zadeva C-274/15: Tožba, vložena 8. junija 2015 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
 ---documentbreak--- C2702015SL1720120150608SL0022172182Tožba, vložena 8. junija 2015 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-274/15)2015/C 270/22Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Dintilhac, C. Soulay, agenta)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Predloga tožeče stranke

            —

            Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, ko je določilo ureditev za DDV za neodvisne skupine oseb, kot jo določajo člen 44(1)(y) zakona z dne 12. februarja 1979 o DDV, členi od 1 do 4 uredbe Velikega vojvodstva z dne 21. januarja 2004 o oprostitvi DDV za storitve, ki jih opravijo neodvisne skupine oseb svojim članom, upravna okrožnica št. 707 z dne 29. januarja 2004 v delu, ki pojasnjuje člene od 1 do 4 uredbe Velikega vojvodstva, in obvestilo z dne 18. decembra 2008, ki ga je pripravila delovna skupina pri Comité d'Observation des Marchés (Cobma; odbor za spremljanje trgov) s soglasjem Administration de l'Enregistrement et des Domaines (davčna uprava), ni izpolnilo svojih obveznosti iz Direktive o DDV (
                  1
               ), natančneje iz členov 2(1)(c), 132(1)(f), 1(2), drugi pododstavek, 168(a), 178(a), 14(2)(c) in 28 te direktive;

            —

            Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Člen 132(1)(f) Direktive o DDV določa, da države članice plačila DDV oprostijo „storitve, ki jih za svoje člane opravijo neodvisne skupine oseb, katerih dejavnosti so oproščene ali niso predmet DDV, in so neposredno namenjene za opravljanje njihove dejavnosti, če te skupine od svojih članov zahtevajo samo natančno povrnitev njihovega deleža skupnih stroškov in ni verjetno, da bi takšna oprostitev povzročila izkrivljanje konkurence“.
   Vendar po mnenju Komisije ureditev, ki se uporablja v Luksemburgu, oprostitev plačila DDV ne omejuje samo na storitve, ki jih opravi neodvisna skupina oseb in ki so neposredno potrebne za dejavnosti, ki niso zavezane za plačilo DDV oziroma so oproščene in ki jih opravijo njeni člani.
   Poleg tega Komisija meni, da na podlagi luksemburškega prava člani neodvisne skupine oseb, ki opravljajo dejavnosti, ki so za del njihovega prometa obdavčljive, lahko od DDV, ki so ga dolžne plačati, odbijejo DDV, zaračunan neodvisni skupini oseb iz naslova njenih nakupov blaga ali storitev pri tretjih osebah, medtem ko je na podlagi člena 168 Direktive o DDV pravica do odbitka vstopnega DDV priznana le davčnemu zavezancu, ki pridobi blago in storitve, ki jih bremeni DDV, in ki jih uporabi neposredno za te obdavčene transakcije.
   Nazadnje, Komisija trdi, da člena 14(2)(c) in 28 Direktive o DDV nasprotujeta nacionalnemu pravu, ki določa, da – če član neodvisne skupine oseb blago in storitve pridobi pri tretji osebi na svoje ime, ampak na račun skupine – je transakcija zadevnega člana, ki bremeni skupino s tako dogovorjenimi stroški, izključena s področja uporabe DDV.
   (
         1
      )	Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-94/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2007 – Ferriere Nord proti Komisiji ( Omejevalni sporazumi – Proizvajalci jekla za armiranje betona – Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ – Odločba, ki temelji na Pogodbi ESPJ po prenehanju veljavnosti navedene pogodbe – Nepristojnost Komisije )

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2007 – Ferriere Nord proti Komisiji
   (Zadeva T-94/03) (1)

   („Omejevalni sporazumi - Proizvajalci jekla za armiranje betona - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ - Odločba, ki temelji na Pogodbi ESPJ po prenehanju veljavnosti navedene pogodbe - Nepristojnost Komisije“)
   (2007/C 297/76)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italija) (zastopniki: W. Viscardini, G. Donà in E. Perricone, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Pignataro-Nolin in A. Whelan, zastopnika, skupaj z M. Morettom, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Italijanska republika (zastopnik: I. Braguglia, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2002)5087 konč. z dne 17. decembra 2002 v zvezi s postopkom izvajanja člena 65 PJ (COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona).
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije C(2002)5087 konč. z dne 17. decembra 2002 v zvezi s postopkom izvajanja člena 65 PJ (COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona) se razglasi za nično glede Ferriere Nord SpA.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Ferriere Nord.

               3)

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


               26.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/17

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je dne 22. marca 2016 vložil norveški Odbor za pritožbe na področju pravic industrijske lastnine v zadevi pritožbe občine Oslo
   (Zadeva E-5/16)
   (2017/C 26/08)
   Zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi pritožbe občine Oslo je norveški Odbor za pritožbe na področju pravic industrijske lastnine (Klagenemnda for industrielle rettigheter) vložil pri Sodišču Efte z dopisom z dne 22. marca 2016, ki ga je tajništvo sodišča prejelo 31. marca 2016, glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali je lahko registracija avtorskih del, za katera se je obdobje varstva izteklo, kot blagovne znamke v določenih okoliščinah v nasprotju s prepovedjo iz člena 3(1)(f) Direktive o blagovnih znamkah glede registracije znamk, ki nasprotujejo „javnemu redu ali sprejetim moralnim načelom“?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen, ali dejstvo, da gre za dobro znano avtorsko delo z veliko kulturno vrednostjo, vpliva na presojo?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen, ali lahko na presojo vplivajo dejavniki in merila razen tistih iz vprašanja 2, in če da, kateri?

               4.

               Ali se člen 3(1)(e)(iii) Direktive 2008/95/ES uporablja za dvodimenzionalne upodobitve kipov?

               5.

               Ali se člen 3(1)(c) Direktive 2008/95/ES uporablja kot pravna podlaga za zavrnitev blagovnih znamk, ki so dvo- ali tridimenzionalne predstavitve oblike ali videza blaga?

               6.

               Če je odgovor na vprašanje 5 pritrdilen, ali je treba člen 3(1)(b) in (c) Direktive 2008/95/ES razlagati tako, da mora nacionalni organ, pristojen za registracijo, pri presoji blagovnih znamk, ki jih sestavljajo dvo- ali tridimenzionalne predstavitve oblike ali videza blaga, uporabiti merilo, po katerem se presoja, ali zadevni model bistveno odstopa od standarda ali navad v zadevnem sektorju, ali pa se lahko registracija zavrne na podlagi tega, da taka znamka opisuje obliko ali videz blaga?


title: Zadeva C-408/04 P: Pritožba Komisije Evropskih skupnosti zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti razširjeni senat) z dne 1. julija 2004 v zadevi Salzgitter AG, ob intervenciji Zvezne republike Nemčije proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-308/00, vložena dne 23. septembra 2004 (fax: 16.9.2004)

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/3

         Pritožba Komisije Evropskih skupnosti zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti razširjeni senat) z dne 1. julija 2004 v zadevi Salzgitter AG, ob intervenciji Zvezne republike Nemčije proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-308/00, vložena dne 23. septembra 2004 (fax: 16.9.2004)
   (Zadeva C-408/04 P)
   (2004/C 314/06)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Viktor Kreuschitz in Michael Niejahr, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 23. septembra 2004 (faks: 16.9.2004) pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti razširjeni senat) z dne 1. julija 2004 v zadevi T-308/00, Salzgitter AG, ob intervenciji Zvezne republike Nemčije proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2004 v zadevi T-308/00 (1), Salzgitter AG proti Komisiji Evropskih skupnosti

               2.

               zadevo vrne v ponovno odločanje Sodišču prve stopnje

               3.

               Salzgitter AG naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Z izpodbijano sodbo je Sodišče prve stopnje razglasilo za nična člena 2 in 3 Odločbe št. 2000/797/ESPJ o državni pomoči, ki jo je Nemčija dodelila Salzgitter AG, Preussag Stahl AG in hčerinskim družbam koncerna v železarsko-jeklarskem sektorju. Komisija je z odpravljenimi določbami Zvezni republiki Nemčiji naložila, da od prejemnikov zahteva nazaj protipravne in s skupnim trgom nezdružljive pomoči.
   Za ničnega ni bil razglašen člen 1 iste odločbe, s katerim je Komisija za nezdružljive s skupnim trgom razglasila državne pomoči, v obliki posebne amortizacije in neobdavčenih rezerv, ki so bile tožeči stranki dodeljene v skladu s členom 3 Zonenraumförderungsgesetz (zakona o razvoju območja ob meji z nekdanjo Nemško demokratično republiko in nekdanjo Češkoslovaško), za dovoljeno osnovo v višini 484 milijonov DM, oziroma 367 milijonov DM. Zonenraumförderungsgesetz je bil nemški zakon, ki ga je Komisija odobrila v skladu s členom 87(2)(c) ES [nekdanji čl. 92(2)(c)]. Pogodba o Evropski skupnosti za premog in jeklo ni vsebovala primerljive določbe. Pomoči, dodeljene Salzgitter AG sicer niso bile združljive s skupnim trgom, ne more pa se jih vrniti.
   Sodba temelji v bistvu na premisleku, da je bil položaj, ki je nastal po sprejetju drugega in tretjega kodeksa o državnih pomočeh jeklarski industriji, zaznamovan z elementi negotovosti in nejasnosti, ki se jih očita Komisiji.
   Nasprotno pa pritožnica navaja naslednje štiri razloge:

               Prvič, če Sodišče prve stopnje opiše pravni položaj, ki izhaja iz sprejetja prvega, drugega in tretjega kodeksa o državnih pomočeh jeklarski industriji, kot „zaznamovan z negotovostjo in nejasnostjo“, se na tak način znajde v nasprotju z lastno sodno prakso. Glede na sodbo Sodišča prve stopnje z dne 31. marca 1998 v zadevi Preussag Stahl proti Komisiji, T-129/96, Recueil 1998, str. II-609, točka 43, bi v kodeksih odobrene izjeme od načela popolne prepovedi pomoči, v skladu s členom 4(c) Pogodbe o ESPJ, veljale le za časovno obdobje, predvideno s kodeksi. Iz te sodne prakse, ki jo je potrdilo Sodišče, sledi, da niti prvi niti drugi kodeks o državnih pomočeh jeklarski industriji, po prenehanju njune veljavnosti dne 31. decembra 1981, oziroma 31. decembra 1985, nista mogla ustvariti pravnih učinkov. Od vstopa v veljavo tretjega kodeksa o državnih pomočeh jeklarski industriji je bilo očitno, da naj bi bila Komisija „obveščena o vseh namenih dodelitve državne pomoči jeklarski industriji v okviru programov, do katerih se je že opredelila na podlagi Pogodbe o EGS“ (člen 6(1) tretjega kodeksa o državnih pomočeh jeklarski industriji, UL L 340. 18.12.1985, str.1). Vendar prva dva kodeksa o državnih pomočeh jeklarski industriji v izpodbijani zadevi nista bila uporabljena in tudi drugače za zadevo niti nista pomembna. V vsakem primeru, v nasprotju z izpodbijano sodbo, izven področja ESPJ ne bi mogla imeti nobenega učinka.

               Drugič, Sodišče prve stopnje ni zahtevalo nikakršnih dokazov za to, da je Komisija dejansko imela „podatke o pomoči, dodeljeni tožeči stranki“. Ob tem Sodišče prve stopnje ni preučilo vprašanja, ali poslovna poročila, ki jih je tožeča stranka redno posredovala, dejansko ne dopuščajo spoznati pomoč za nepriglašeno.

               Tretjič se zdi, da Sodišče prve stopnje izhaja iz tega, da iz dokumentov, posredovanih Komisiji izven postopka, predvidenega v členu 88 ES, lahko izključi obveznost vračila, če se tožeča stranka enostavno sklicuje na načelo pravne varnosti.

               Končno bi sodba lahko negativno vplivala na sistem nadzora pomoči Komisije, ker se razlikuje od stalne sodne prakse Sodišča, po kateri lahko podjetje, ki prejema pomoč, zaupa v pravilnost pomoči načeloma le tedaj, če je bila le-ta dodeljena ob upoštevanju predvidenega postopka. Skrben podjetnik se namreč lahko redno prepriča, če je bil ta postopek upoštevan (Sodba Sodišča z dne 20. septembra 1990 v zadevi Komisija proti Nemčiji, C-5/89, Recueil 1990, I-3437, točka 14). V tej sodbi je Sodišče pojasnilo, da se podjetja, ki so prejela pomoč, niso mogla sklicevati na varstvo zaupanja v pravo, ki izhaja iz načela pravne varnosti, da bi se tako izognili vračilu pomoči, ki niso združljive s skupnim trgom.

      (1)  UL C 239, 25.9.2004.


title: Zadeva C-237/17 P: Pritožba, ki so jo družbe Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. vložile 8. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. februarja 2017 v zadevi T-163/14, Canadian Solar Emea in drugi/Svet

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/28

         Pritožba, ki so jo družbe Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. vložile 8. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. februarja 2017 v zadevi T-163/14, Canadian Solar Emea in drugi/Svet
   (Zadeva C-237/17 P)
   (2017/C 239/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (zastopniki: J. Bourgeois, S. De Knop, M. Meulenbelt, A. Willems, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlog

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-163/14;

               —

               ugodi predlogu, ki je bil podan na prvi stopnji, in razveljavi izpodbijano uredbo v delu, v katerem se nanaša na pritožnice;

               —

               nasprotni stranki v postopku s pritožbo naloži, naj plača stroške pritožnic in svoje stroške, tako na prvi stopnji kot v pritožbenem postopku;

               —

               drugim strankam v postopku naloži plačilo svojih stroškov;

         podredno;

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-163/14;

               —

               zadevo vrne v ponovno razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               odločitev o stroških na prvi in pritožbeni stopnji pridrži do končne sodbe Splošnega sodišča;

               —

               drugim strankam v postopku naloži plačilo svojih stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je od pritožnic zahtevalo, naj izkažejo pravni interes za uveljavljanje prvega in drugega tožbenega razloga; Splošno sodišče je v vsakem primeru napačno pravno ovrednotilo dejstva, saj pritožnice tak interes imajo.


title: Zadeva C-171/14 P: Pritožba, ki jo je Eleonora Giulia Calvi vložila 7. aprila 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 31. marca 2014 v zadevi T-159/14, Eleonora Giulia Calvi/Evropsko sodišče za človekove pravice

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/12

         Pritožba, ki jo je Eleonora Giulia Calvi vložila 7. aprila 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 31. marca 2014 v zadevi T-159/14, Eleonora Giulia Calvi/Evropsko sodišče za človekove pravice
   (Zadeva C-171/14 P)
   (2015/C 007/16)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Eleonora Giulia Calvi (zastopnika: M. Schirò in G. Crespi, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropsko sodišče za človekove pravice
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 9. oktobra 2014 pritožbo zavrnilo kot očitno neutemeljeno.


title: Zadeva T-278/05: Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 20. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/59

         Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 20. julija 2005
   (Zadeva T-278/05)
   (2005/C 217/118)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   The Black & Decker Corporation, s sedežem v Towsonu, Maryland (ZDA), ki jo zastopa P. Harris, Solicitor, je dne 20. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Atlas Copco Aktiebolag, s sedežem v Stockholmu (Švedska), je bil tudi stranka v postopku pred odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. maja 2005 (zadeva R 792/2004-1);

               —

               razglasi postopek z ugovorom B623 688 za nedopusten;

               —

               UUNT naloži, da nosi stroške, ki jih je imela tožeča stranka v tem postopku in v zvezi s pritožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Barvna znamka črne in rumene barve iz razreda 7 (prenosna električna orodja za ročno uporabo itd.)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Neregistrirane znamke in znaki, uporabljeni v trgovini v vseh državah članicah za električna orodja.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora kot nedopustnega

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Razveljavitev izpodbijane odločbe in odstop zadeve oddelku za ugovore v nadaljnji postopek

               Tožbeni razlog:

               Tožeča stranka trdi, da bi moral biti ugovor razglašen za nedopustnega, ker ni dovolj jasno določil prejšnjih znamk in znakov, na katere se je skliceval, v nasprotju s Pravilom 18(1) Uredbe št. 2868/95 (1)

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, UL L 303, 15.12.1995, str. 1.


title: Zadeva T-279/10: Tožba, vložena 21. junija 2010 – K-Mail Order proti UUNT – IVKO (MEN’Z)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/45

         Tožba, vložena 21. junija 2010 – K-Mail Order proti UUNT – IVKO (MEN’Z)
   (Zadeva T-279/10)
   ()
   2010/C 234/81
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: K-Mail Order GmbH & Co. KG (Pforzheim, Nemčija) (zastopnik: T. Zeiher, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH (Baar-Wanderath, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. marca 2010 v zadevi R 746/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               ugovoru zoper registracijo izpodbijane prijave znamke Skupnosti naj se ugodi, podredno, zadeva naj se vrne v nadaljnje odločanje odboru za pritožbe;

               —

               neuspeli stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka MEN’Z za proizvode iz razredov 9, 14 in 18

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: firma „WENZ“, ki se uporablja v gospodarskem prometu v Nemčiji, za proizvode iz razredov 14, 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(4) v povezavi s členom 41(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1) ter člena 76(1), ker je firma tožeče stranke več kot le lokalnega pomena.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-161/06: Tožba, vložena 23. junija 2006 — ARBOS proti Komisiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/30

         Tožba, vložena 23. junija 2006 — ARBOS proti Komisiji
   (Zadeva T-161/06)
   (2006/C 212/54)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: ARBOS, Gesellschaft für Musik und Theater (Celovec, Avstrija) (zastopnik: Rechtsanwalt H. Karl)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               da se naloži toženi stranki, naj plača tožeči stranki 38.545,42 EUR z 12 % obrestmi od 1.1.2001 in 27 618,91 EUR z 12 % obrestmi od 1.3.2003 zastopniku tožeče stranke;

               —

               da se naloži toženi stranki, naj povrne tožeči stranki 26 459,38 EUR neto za stroške posredovanja pred postopkom kot tudi za stroške tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka zahteva od Evropske komisije, da ji v skladu s členom 288 ES nadomesti škodo, ki naj bi ji nastala z neupravičeno uporabo sredstev. Svojo tožbo opira na dve pogodbi o dodelitvi sredstev, ki sta bili sklenjeni v letih 2000 in 2002 za spodbujanje kulture in ki obe v dodatku k pogodbi vsebujeta arbitražno klavzulo.


title: Zadeva T-358/17: Tožba, vložena 31. maja 2017 – Mubarak/Svet

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/71

         Tožba, vložena 31. maja 2017 – Mubarak/Svet
   (Zadeva T-358/17)
   (2017/C 239/83)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed Hosni Elsayed (Kairo, Egipt) (zastopniki: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, M. Rushton in C. Enderby Smith, solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2017/496 z dne 21. marca 2017 o spremembi Sklepa 2011/172/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (v nadaljevanju: izpodbijani sklep; UL 2017, L 76, str. 22), in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2017/491 z dne 21. marca 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 270/2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Egiptu (v nadaljevanju: izpodbijana uredba; UL 2017, L 76, str. 10), razglasi za nična v delu, v katerem se uporabljata za tožečo stranko;

               —

               ugotovi, da člena 1(1) Sklepa Sveta 2011/172/SZVP z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (v nadaljevanju: Sklep; UL 2011 L 76, str. 63) ter člena 2(1) Uredbe Sveta (EU) št. 270/2011 z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Egiptu (v nadaljevanju: Uredba; UL 2011 L 76, str. 4) ni mogoče uporabljati v delu, v katerem se porabljata za tožečo stranko, in, posledično, Sklep (SZVP) 2016/411 razglasi za ničen v delu, v katerem se uporablja za tožečo stranko, ter

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nezakonitost člena 1(1) Sklepa ter člena 2(1) Uredbe, zaradi: (a) neobstoja veljavne pravne podlage in/ali (b) kršitve načela sorazmernosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravic, ki jih ima tožeča stranka na podlagi člena 6 PEU v povezavi s členoma 2 in 3 PEU ter členoma 47 in 48 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, saj je Svet izhajal iz načela, da se v okviru sodnega postopka v Egiptu spoštujejo temeljne človekove pravice.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: storitev napake pri presoji, s strani Sveta, ker je menil, da so bila merila za uvrstitev tožeče stranke na seznam iz člena 1(1) Sklepa ter člena 2(1) Uredbe, izpolnjena.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice tožeče stranke do obrambe, pravice do dobrega upravljanja ter pravice do učinkovitega sodnega varstva, s strani Sveta. Svet naj zlasti ne bi podrobno in nepristransko preučil, ali so bili razlogi, ki so bili navedeni v utemeljitev ponovne uvrstitve, utemeljeni ob upoštevanju prejšnjih navedb tožeče stranke.

               5.

               Peti tožbeni razlog: neupravičena in nesorazmerna kršitev, s strani Sveta, temeljnih pravic tožeče stranke, vključno z njeno lastninsko pravico in pravico do varstva ugleda. Učinki Izpodbijanega sklepa in Izpodbijane uredbe na tožečo stranko so veliki, tako v zvezi z njenim premoženjem, kot v zvezi z njenim ugledom v svetovnem merilu. Svet ni dokazal, da je zamrznitev sredstev in finančnega premoženja tožeče stranke sledila legitimnemu cilju ter da je bila s tem utemeljeno, in, še toliko manj, da je bila sorazmerna s takim ciljem.


title: Zadeva T-87/11: Tožba, vložena 18. februarja 2011 – GRP Security proti Računskemu sodišču

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/13

         Tožba, vložena 18. februarja 2011 – GRP Security proti Računskemu sodišču
   (Zadeva T-87/11)
   2011/C 120/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GRP Security (Bertrange, Luksemburg) (zastopnik: G. Osch, odvetnik)

      Tožena stranka: Računsko sodišče Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               pritrdi tožbenim razlogom, ki jih tožeča stranka navaja v tej tožbi,

               —

               tožeči stranki dovoli, da kasneje navede nove tožbene razloge, ki se nanašajo na pravno presojo ali dejanske okoliščine, in da predloži nove dokaze,

               —

               ugotovi, da tožba izpolnjuje procesne zahteve,

               —

               ugotovi, da je tožba vsebinsko utemeljena,

               —

               zato na podlagi navedenih razlogov izpodbijani odločbi razglasi za nični,

               —

               tožeči stranki dovoli, da si pridrži pravico do uveljavljanja povračila škode, ki je nastala zaradi nezakonitega ravnanja Računskega sodišča,

               —

               Računskemu sodišču naloži plačilo vseh stroškov postopka,

               —

               pridrži tožeči stranki vse ostale pravice, upravičenja, tožbene razloge in pravna sredstva.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločb Računskega sodišča Evropske unije, prvič, o upravni kazni, s katero je bila tožeča stranka za tri mesece izključena iz poslov in subvencij, ki se financirajo iz proračuna Evropske unije, in, drugič, o odpovedi okvirne pogodbe za storitve št. LOG/2026/10/2 z naslovom „različne varnostne storitve“.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja, ker naj bi tožeča stranka ravnala dobroverno in naj ne bi bila odgovorna za ponaredbe in napačne prijave, ki jih je storil eden izmed njenih zaposlenih, in ker bi lahko Računsko sodišče predlagalo zamenjavo zadevnega zaposlenega, namesto da je razveljavilo pogodbo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, ker naj Računsko sodišče ne bi upoštevalo vseh dokumentov iz spisa.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 93, 94 in 96 Finančne uredbe, ker naj tožeča stranka ne bi predložila nobene nepravilne informacije, in naj v postopku oddaje zadevnega javnega naročila ne bi bila kriva za nobeno napačno izjavo.


title: Združene zadeve T-65/10, T-113/10 in T-138/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2013 – Španija proti Komisiji (FEDER — Znižanje finančne pomoči — Operativni programi cilj 1 (1994-1999) Andaluzija in Valencija — Operativni program cilj 2 (1997-1999), Baskija — Ekstrapolacija)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2013 – Španija proti Komisiji
   (Združene zadeve T-65/10, T-113/10 in T-138/10) (1)

   (FEDER - Znižanje finančne pomoči - Operativni programi cilj 1 (1994-1999) Andaluzija in Valencija - Operativni program cilj 2 (1997-1999), Baskija - Ekstrapolacija)
   2013/C 108/54
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: sprva J. Rodríguez Cárcamo, nato A. Rubio González, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Steiblytė in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb Komisije C(2009) 9270 z dne 30. novembra 2009, C(2009) 10678 z dne 23. decembra 2009 in C(2010) 337 z dne 28. januarja 2010, s katerimi je bila znižana pomoč iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (FEDER) za operativni program Andaluzija cilj 1, (1994-1999), na podlagi Odločbe Komisije C(94) 3456 z dne 9. decembra 1994, za operativni program Baskija cilj 2 (1997-1999) na podlagi Odločbe Komisije C(1998) 121 z dne 5 februarja 1998, in za operativni program Valencija cilj 1 (1994 1999) na podlagi Odločbe Komisije C(1994) 3043/6 z dne 25. novembra 1994.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva T-254/12: Tožba, vložena 11. junija 2012 – Kühne + Nagel International in drugi proti Komisiji

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/31

         Tožba, vložena 11. junija 2012 – Kühne + Nagel International in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-254/12)
   2012/C 227/52
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Kühne + Nagel International AG (Schindellegi, Švica), Kühne + Nagel Management AG (Schindellegi, Švica), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Združeno kraljestvo), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai, Kitajska), Kühne + Nagel Ltd (Hong Kong, Kitajska) (zastopniki: U. Denzel, C. Klöppner in C. von Köckritz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeče stranke predlagajo

               —

               členi 1, 2 in 3 Sklepa Komisije z dne 28. marca 2012, C(2012) 1959 final v zadevi COMP/39462 – Špedicijske storitve, naj se na podlagi člena 263(4) PDEU razglasijo za nične v delu v katerem zadevajo tožeče stranke;

               —

               podredno, globa, ki je bila s členom 2 sklepa naložena tožečim strankam, naj se zmanjša;

               —

               na podlagi člena 87(2) Poslovnika Sodišča naj se Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je tožečim strankam zaradi udeležbe v štirih ločenih omejevalnih sporazumih v zvezi z doplačili, in sicer omejevalnih sporazumih, imenovanih NES, AMS, CAF in PSS naložila globe.
   V utemeljitev tožbe v zvezi z vsemi omejevalnimi sporazumi tožeče stranke uveljavljajo te tožbene razloge:

               —

               Naložitev globe tožečim strankam naj bi bila nezakonita zaradi napačne presoje. Po eni strani je Komisija storila napako pri določitvi upoštevnega prometa, saj promet, ki ga je upoštevala ni neposredno niti posredno povezan s kršitvijo. Po drugi strani naj ne bi upoštevala olajševalnih okoliščin, ki so bile podane v zvezi s tožečimi strankami.

               —

               Višina naložene globe naj bi kršila načelo sorazmernosti in člen 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Zaradi posebnosti sektorja špedicije naj bi bile globe, ki jih je naložila Komisija nesorazmerne in v nasprotju s členom 49(3) Listine o temeljnih pravicah.

               —

               Kršena naj bi bila pravica tožečih strank do obrambe, saj je Komisija zavrnila zahtevo tožečih strank za vpogled v spis (zadeva COMP/39.258), ki je bila posredovana z dopisom z dne 30. novembra 2011 in s tem nezakonito omejila njihovo pravico do obrambe.

         V utemeljitev tožbe glede doplačil v okviru omejevalnih sporazumov NES in AMS poleg tega tožeče stranke navajajo te razloge:

               —

               Trgovina med državami naj ne bi bila prizadeta. Komisija naj bi napačno uporabila pravo, ker niso bili izpolnjeni pogoji iz člena 101(1) PDEU (prizadetost trgovine med državami članicami).

               —

               Komisija naj bi pravo napačno uporabila, ker naj bi napačno menila, da je pristojna za pregon kršitev iz člena 101 PDEU na področju zračnega prevoza; v vsakem primeru naj bi Komisija napačno uporabila pravo s tem, da ni priznala izjeme na podlagi Uredbe (EGS) št. 3975/87 o postopku za uporabo pravil o konkurenci za podjetja v sektorju zračnega prevoza. Pravno naj Komisija ne bi imela pooblastil, da naloži globe zaradi kršitev iz člena 101(1) PDEU, ker pred 1. majem 2004 ni obstajala izvedbena uredba za zračni prevoz in je torej za letalski promet med Unijo in tretjimi državami veljala izjema („Air Transport Exemption“).

               —

               Komisija naj bi napačno uporabila pravo z napačno presojo trajanja kršitve kar zadeva tožeče stranke. Komisija naj bi napačno uporabila pravo in nezadostno obrazložila svojo odločbo glede začetka kršitve kar zadeva tožeče stranke. Tožeče stranke naj bi pri ravnanjih, upoštevnih z vidika prava omejevalnih sporazumov, najprej sodelovale od 4. novembra 2002 kar zadeva doplačilo, ki je predmet omejevalnega sporazuma NES in najprej od 31. oktobra 2003 kar zadeva doplačilo, ki je predmet omejevalnega sporazuma AMS.


title: Zadeva T-134/16: Tožba, vložena 29. marca 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées/ECB

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/31

         Tožba, vložena 29. marca 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées/ECB
   (Zadeva T-134/16)
   (2016/C 175/36)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées (Albi, Francija) (zastopnik: H. Savoie, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost sklepa Evropske centralne banke z dne 29. januarja 2016 (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/100), sprejetega na podlagi člena 4(1)(e) Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke in na podlagi členov L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 in R. 612-29-3 francoskega monetarnega in finančnega zakonika.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom v zadevi T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ECB.


title: Zadeva T-351/06: Tožba, vložena 5. decembra 2006 — Dura Vermeer Groep proti Komisiji

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/21

         Tožba, vložena 5. decembra 2006 — Dura Vermeer Groep proti Komisiji
   (Zadeva T-351/06)
   (2007/C 20/30)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Dura Vermeer Groep NV (Zastopnik: M. Slotboom, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti členov 1(d) in 2(d) Odločbe v delu, v katerem se nanaša na odgovornost družbe Dura Vermeer Groep, in

               —

               naložitev stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije z dne 13. septembra 2006, v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/38.456 — Bitumen — NL), s katero ji je bila zaradi kršitve člena 81 ES naložena globa.
   V utemeljitev svoje tožbe najprej navaja, da je Komisija kršila člen 81(1) ES in člen 23(2) Uredbe št. 1/2003. Po mnenju tožeče stranke je Komisija nepravilno razlagala sodno prakso Sodišča in Sodišča prve stopnje glede odgovornosti matične družbe za domnevno kršitev hčerinske družbe. S tem naj bi Komisija tožečo stranko strožje presojala. Poleg tega naj bi Komisija netočno prikazala dejansko stanje obstoječih razmerij v skupini Dura Vermeer. Zato Komisija po mnenju tožeče stranke ni dokazala, da je imela tožeča stranka odločujoč vpliv na dejanja Vermeer Infrastructuur BV.
   Drugič, tožeča stranka se sklicuje na kršitev bistvenih določb o obliki iz člena 253 ES in obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva C-331/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Sezione Terza (Italija) 5. julija 2010 – E.On Produzione SpA proti Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Sezione Terza (Italija) 5. julija 2010 – E.On Produzione SpA proti Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
   (Zadeva C-331/10)
   ()
   2010/C 346/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia - Sezione Terza

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: E.On Produzione SpA

      Tožena stranka: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali členi 23 ES, 43 ES, 49 ES in 56 ES ter člena 11(2) in (6) ter 24 Direktive 2003/54/ES (1) nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki – ne da bi bila o njem obveščena Komisija EU – nekaterim proizvajalcem električne energije, ki so v nekaterih okoliščinah bistveni za zadovoljitev povpraševanja po energiji za sistemske storitve, trajno nalaga, da na borzi električne energije predložijo ponudbe v skladu z načrti, ki jih neodvisno od njihove volje določi upravljavec omrežja, in ki proizvajalcem onemogoča, da bi svobodno določili plačilo na podlagi teh ponudb, saj jih veže na druga merila, ki pa niso vnaprej opredeljena „po preglednih, nediskriminatornih in tržno zasnovanih postopkih“?

      (1)  UL L 176, str. 37.


title: Zadeva C-485/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA/Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA), Società Aeroporto Brescia e Montichiari SpA (Abem SpA) in drugi

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/12

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA/Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA), Società Aeroporto Brescia e Montichiari SpA (Abem SpA) in drugi
   (Zadeva C-485/15) (1)

   (2016/C 078/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 414, 14.12.2015.


title: Zadeva C-185/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. februarja (predlog za sprejetje predhodne odločbe Länsrätten i Stockholms län) — Ulf Öberg proti Försäkringskassan, länskontoret Stockholm, prej Stockholms läns allmänna försäkringskassa (Prosto gibanje delavcev — Uradniki in uslužbenci Evropskih skupnosti — Starševski dodatek — Upoštevanje obdobja zavarovanja na podlagi skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja Evropskih skupnosti)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. februarja (predlog za sprejetje predhodne odločbe Länsrätten i Stockholms län) — Ulf Öberg proti Försäkringskassan, länskontoret Stockholm, prej Stockholms läns allmänna försäkringskassa
   (Zadeva C-185/04) (1)

   (Prosto gibanje delavcev - Uradniki in uslužbenci Evropskih skupnosti - Starševski dodatek - Upoštevanje obdobja zavarovanja na podlagi skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja Evropskih skupnosti)
   (2006/C 131/19)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Länsrätten i Stockholms län
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ulf Öberg

      Tožena stranka: Försäkringskassan, länskontoret Stockholm, prej Stockholms läns allmänna försäkringskassa
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Länsrätten i Stockholms län — Razlaga členov 12, 17(2), (18) in (39) ES, člena 7(1) in (2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) in Direktive Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL L 145, str. 4) — Pravica do starševskih prejemkov (föräldrapenning) — Neupoštevanje obdobja zavarovanja na podlagi skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja, ki ga določajo Kadrovski predpisi za uradnike Evropskih skupnosti
   Izrek
   Člen 39 ES je treba razlagati tako, da je treba ob uporabi nacionalne ureditve, kot je ta v zadevi v glavni stvari, upoštevati obdobje, v katerem je bil delavec zavarovan na podlagi skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004.


title: Zadeva T-298/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2014 – LemonAid Beverages/UUNT – Pret a Manger (Europe) (Lemonaid) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Umik zahteve za ugotovitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2014 – LemonAid Beverages/UUNT – Pret a Manger (Europe) (Lemonaid)
   (Zadeva T-298/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Umik zahteve za ugotovitev ničnosti - Ustavitev postopka))
   (2015/C 026/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: LemonAid Beverages GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: U. Lüken in J. Natzel, odvetnika, in P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Pret a Manger (Europe) Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: A. Tsoutsanis, odvetnik, in S. Croxon, solicitor)

      Predmet

   Tožba proti odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. marca 2013 (zadeva R 276/2012-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Pret à Manger (Europe) Ltd in LemonAid Beverages GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeči stranki in intervenientki se naloži plačilo njunih stroškov ter vsaki plačilo polovice stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 215, 27.7.2013.


title: Zadeva T-71/17: Tožba, vložena 26. januarja 2017 – France.com/EUIPO – Francija (FRANCE.com)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/40

         Tožba, vložena 26. januarja 2017 – France.com/EUIPO – Francija (FRANCE.com)
   (Zadeva T-71/17)
   (2017/C 112/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: France.com, Inc. (Coral gables, Florida, Združene države) (zastopnik: A. Bertrand, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Francoska republika

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedna elementa „FRANCE.com“ – Prijava št. 13 158 597

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. oktobra 2016 v zadevi R 2452/2015-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sodišču predloži naslednja vprašanja za predhodno odločanje: (i) Ali lahko – ob upoštevanju členov 8(2) in 41(1) Uredbe o znamki Unije in pravil 15(2)(b) in 17 Uredbe za izvedbo Uredbe o znamki Unije – v postopku z ugovorom tožeča stranka, kot nasprotna stranka ugovora, zatrjuje prejšnje pravice, ki bi lahko pomenile prejšnje pravice na prejšnji znamki, uporabljeni kot prejšnja pravica v ugovoru? (ii) Ali ima Francija kakršnokoli predhodno lastninsko pravico na besedi „France“, ki ni uradno ime Francije, ampak opisuje samo geografski subjekt? (iii) Če je odgovor na vprašanje (ii) nikalen, ali je ime „France“ treba šteti za besedo, ki je v javni lasti in na kateri nihče ne more uveljavljati pravice intelektualne lastnine? (iv) Če je odgovor na vprašanje (ii) pritrdilen, ali je dejstvo, da Francija na besedi „France“ do sedaj nikoli ni uveljavljana nobene pravice, razen zoper družbo France.com, treba šteti za diskriminatorno do tožeče stranke?

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo,

               —

               zavrne ugovor Francije zoper registracijo evropske polfigurativne znamke „France.com“, ki jo je prijavila družba France.com Inc.,

               —

               tožbo v preostalem zavrne,

               —

               naloži EUIPO plačilo lastnih stroškov in stroškov družbe France.com Inc., nastalih v postopkih pred Sodiščem,,

               —

               naloži EUIPO in Franciji plačilo polovico stroškov, nastalih družbi France.com Inc. v postopkih pred odborom za pritožbe pri EUIPO.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev členov 8(1), 8(2) in 41(1) Uredbe št. 207/2009 in

               —

               kršitev pravil 15(2)(b) in 17 Uredbe št. 2868/95.


title: Zadeva C-381/10: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 6. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhängiger Verwaltungssenat Wien – Avstrija) – Astrid Preissl KEG proti Landeshauptmann von Wien (Industrijska politika — Higiena živil — Uredba (ES) št. 852/2004 — Namestitev umivalnika na stranišču obrata za prodajo živil)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/4

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 6. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhängiger Verwaltungssenat Wien – Avstrija) – Astrid Preissl KEG proti Landeshauptmann von Wien
   (Zadeva C-381/10) (1)

   (Industrijska politika - Higiena živil - Uredba (ES) št. 852/2004 - Namestitev umivalnika na stranišču obrata za prodajo živil)
   2011/C 347/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Astrid Preissl KEG

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Landeshauptmann von Wien

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Unabhängiger Verwaltungssenat Wien – Razlaga točke 4, Poglavje I, Priloge II k Uredbi Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 852/2004 z dne 29. aprila 2004 o higieni živil (UL L 139, str. 1), zlasti pa besede „Handwaschbecken“ (umivalnik za umivanje rok) iz nemške različice navedene določbe – Upravna odločba države članice, na podlagi katere je bilo odrejeno, da je treba v stranišču kavarne vgraditi umivalnik, opremljen s sredstvi za umivanje in higienično sušenje rok.

      Izrek

   Točko 4 poglavja I Priloge II k Uredbi Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 852/2004 z dne 29. aprila 2004 o higieni živil je treba razlagati tako, da ne pomeni, da mora biti umivalnik v smislu te določbe namenjen izključno umivanju rok niti da mora biti mogoče, da se pipa in sredstvo za sušenje rok uporabljata, ne da bi se ju bilo treba dotakniti z rokami.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-50/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Koninie (Poljska) 28. januarja 2016 – Halina Grodecka

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Koninie (Poljska) 28. januarja 2016 – Halina Grodecka
   (Zadeva C-50/16)
   (2016/C 326/15)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy w Koninie

      Tožeča stranka v postopku v glavni stvari

   Halina Konieczka ob sodelovanju Jozefa Konieczkija in drugih
   Sodišče Evropske unije (deseti senat) je s sklepom z dne 2. junija 2016 odločilo, da ni pristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je predložilo Sąd Rejonowy w Koninie (Poljska).


title: Zadeva F-43/05: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 23. januarja 2007 — Chassagne proti Komisiji (Uradniki — Osebni prejemki — Letni potni stroški — Določbe, ki se uporabljajo za uradnike iz francoskih prekomorskih departmajev — Člen 8 Priloge VII k spremenjenim Kadrovskim predpisom)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/40

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 23. januarja 2007 — Chassagne proti Komisiji
   (Zadeva F-43/05) (1)

   (Uradniki - Osebni prejemki - Letni potni stroški - Določbe, ki se uporabljajo za uradnike iz francoskih prekomorskih departmajev - Člen 8 Priloge VII k spremenjenim Kadrovskim predpisom)
   (2007/C 56/75)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Olivier Chassagne (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in Y. Minatchy, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in V. Joris, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Na eni strani ugotovitev nezakonitosti in, posledično, neuporaba za tožečo stranko člena 8 Priloge VII k novim Kadrovskim predpisom v zvezi s plačilom pavšalnih potnih stroškov in na drugi strani odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005, str. 27 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-224/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom 15.12.2005).


title: Zadeva T-488/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2011 – Jager & Polacek proti UUNT (REDTUBE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti REDTUBE — Prejšnja neregistrirana nacionalna znamka Redtube — Nepravočasno plačilo pristojbine za ugovor — Odločba o tem, da se šteje, da ugovor ni bil vložen — Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 2869/95 — Varstvo zaupanja v pravo — Pravilo 17 Uredbe (ES) št. 2868/95 — Postopek ex parte — Člen 8(2) Uredbe (ES) št. 216/96 — Pravilo 18 Uredbe št. 2868/95 — Pravna narava sporočila UUNT o odločitvi, da je ugovor dopusten — Pravilo o vzporednosti oblik in actus contrarius — Člen 80 Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2011 – Jager & Polacek proti UUNT (REDTUBE)
   (Zadeva T-488/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti REDTUBE - Prejšnja neregistrirana nacionalna znamka Redtube - Nepravočasno plačilo pristojbine za ugovor - Odločba o tem, da se šteje, da ugovor ni bil vložen - Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 2869/95 - Varstvo zaupanja v pravo - Pravilo 17 Uredbe (ES) št. 2868/95 - Postopek ex parte - Člen 8(2) Uredbe (ES) št. 216/96 - Pravilo 18 Uredbe št. 2868/95 - Pravna narava sporočila UUNT o odločitvi, da je ugovor dopusten - Pravilo o vzporednosti oblik in actus contrarius - Člen 80 Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 186/43
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jager & Polacek GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopniki: A. Renck, V. von Bomhard in T. Dolde, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. septembra 2009 (zadeva R 442/2009-4) glede postopka z ugovorom med Jager & Polacek GmbH in RT Mediasolutions s.r.o.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Jager & Polacek GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva C-154/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 27. marca 2013 – Staatssecretaris van Financiën, druga stranka: X BV

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 27. marca 2013 – Staatssecretaris van Financiën, druga stranka: X BV
   (Zadeva C-154/13)
   2013/C 178/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: X BV

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 140(a) in (b) Direktive o DDV (1) razlagati tako, da oprostitev DDV iz te določbe ne velja za pridobitev zobne protetike znotraj Skupnosti? Če je odgovor nikalen, ali je potem oprostitev povezana s pogojem, da zobno protetiko iz tujine dobavi zobozdravnik ali zobni tehnik in/ali je dobavljena zobozdravniku ali zobnemu tehniku?

               2.

               Če oprostitev DDV (pod pogoji iz prvega vprašanja ali brez njih) iz člena 140(a) in (b) Direktive o DDV velja za pridobitev zobne protetike znotraj Skupnosti, ali v državah, kakršna je Nizozemska, ki so sprejele oprostitev iz člena 132 Direktive o DDV, oprostitev velja, tudi če se znotraj Skupnosti pridobi zobna protetika z izvorom v drugi državi članici, ki pa je uporabila odstopajočo in prehodno ureditev iz člena 370 Direktive o DDV?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost


title: Zadeva C-319/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 30. maja 2017 – Nisreen Sharqawi in drugi/Zvezna republika Nemčija

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 30. maja 2017 – Nisreen Sharqawi in drugi/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-319/17)
   (2017/C 309/30)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelji revizije: Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, ki ga pravno zastopa mati Nisreen Sharqawi, Hosam Fattayrji, ki ga pravno zastopa mati Nisreen Sharqawi

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali prehodna določba v členu 52, prvi odstavek, Direktive 2013/32/EU (1) nasprotuje uporabi nacionalne ureditve, v skladu s katero se na podlagi prenosa v primerjavi s predhodno določbo razširjenega pooblastila iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU prošnja za mednarodno zaščito šteje za nedopustno, če je prosilcu druga država članica priznala subsidiarno zaščito, če se nacionalna ureditev zaradi neobstoja nacionalne prehodne določbe uporablja tudi za prošnje, ki so bile vložene pred 20. julijem 2015?
               Ali prehodna določba v členu 52, prvi odstavek, Direktive 2013/32/EU državam članicam omogoča retroaktivno izvajanje razširjenega pooblastila iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU, zaradi česar so tudi prošnje za azil, ki so bile vložene pred prenosom tega razširjenega pooblastila v nacionalno zakonodajo, o katerih pa v času prenosa še ni bilo pravnomočno odločeno, nedopustne?

               2.

               Ali daje člen 33 Direktive 2013/32/EU državam članicam pravico do izbire, ali bodo prošnjo za azil zaradi drugačne mednarodne pristojnosti (Uredba Dublin) ali na podlagi člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU zavrgle kot nedopustno?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali pravo Unije državi članici pri izvajanju pooblastila iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU preprečuje zavrženje prošnje za mednarodno zaščito kot nedopustne zaradi priznanja subsidiarne zaščite v drugi državi članici, če:

                           a)

                           prosilec uveljavlja povečanje subsidiarne zaščite, ki mu jo je priznala druga država članica (priznanje statusa begunca), in je imel azilni postopek v drugi državi članici sistemske pomanjkljivosti, ki so še vedno podane, ali

                           b)

                           je ureditev mednarodne zaščite, zlasti življenjskih razmer oseb, ki jim je priznana subsidiarna zaščita, v drugi državi članici, ki je prosilcu že priznala subsidiarno zaščito,

                                       —

                                       v nasprotju s členom 4 Listine oziroma členom 3 EKČP, ali

                                       —

                                       ne ustreza zahtevam iz člena 20 in nasl. Direktive 2011/95/EU, ne da bi pri tem bila že v nasprotju s členom 4 Listine oziroma členom 3 EKČP?

               4.

               Ob pritrdilnem odgovoru na vprašanje 3b: ali navedeno velja tudi v primeru, če se osebam, ki jim je priznana subsidiarna zaščita, ne zagotavljajo dajatve za kritje preživninskih stroškov ali pa se jim v primerjavi z drugimi državami članicami zagotavljajo zgolj v zelo omejenem obsegu, pri čemer pa niso obravnavane drugače kot državljani te države članice?

               5.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen:

                           a)

                           Ali se Uredba Dublin III uporablja v postopku priznanja mednarodne zaščite, če je bila prošnja za azil vložena pred 1. januarjem 2014, zahteva za ponovni sprejem pa šele po 1. januarju 2014, in je prosilcu že prej (februarja 2013) država članica, na katero je bila zahteva naslovljena, priznala subsidiarno zaščito?

                           b)

                           Ali iz določb uredb Dublin izhaja – nezapisan – prenos pristojnosti na državo članico, ki je zahtevala ponovni sprejem prosilca, če je pristojna država članica, na katero je bila zahteva naslovljena, pravočasno vloženo zahtevo za ponovni sprejem na podlagi določb uredb Dublin zavrnila in se namesto tega sklicevala na meddržavni sporazum o ponovnem sprejemu oseb?

      (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, str. 60).


title: Zadeva C-305/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Gerechtshof d'Amsterdam (Nizozemska) z dne 13. julija 2004 v zadevi Eagle International Freight B. V. proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arhnem

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/29

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Gerechtshof d'Amsterdam (Nizozemska) z dne 13. julija 2004 v zadevi Eagle International Freight B. V. proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arhnem
   (Zadeva C-305/04)
   (2004/C 228/61)
   Gerechtshof d'Amsterdam (Nizozemska) je s sklepom z dne 13. julija 2004 v zadevi Eagle International Freight B. V. proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arhnem, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Gerechtshof d'Amsterdam predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali sta Uredba Komisije (ES) št. 2086/97 (1) z dne 4. novembra 1997 in Uredba Komisije (ES) št. 2261/98 (2) z dne 26. oktobra 1998, ki obe spreminjata prilogo I Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi veljavni, kolikor v skladu s to uredbo, tarifna podštevilka 8543 89 79 kombinirane nomenklature zajema zvočne kartice navedene v točki 2.3.?

      (1)  UL L 312, 14.11.1997, str. 1.

      (2)  UL L 292, 20.10.1998, str. 1.


title: Zadeva C-191/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 13. aprila 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria poslovna enota družbe ING-DiBa AG

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 13. aprila 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria poslovna enota družbe ING-DiBa AG
   (Zadeva C-191/17)
   (2017/C 239/29)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

      Tožena stranka: ING-DiBa Direktbank Austria poslovna enota družbe ING-DiBa AG

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 4, točka 14, Direktive 2007/64/ES (1) o plačilnih storitvah na notranjem trgu (Direktiva o plačilnih storitvah) razlagati tako, da tudi spletni varčevalni račun, s katerim vsakokratna stranka (z dnevno zapadlostjo in brez posebnega sodelovanja banke) z uporabo telebančništva izvršuje pologe na in dvige z referenčnega računa (tekočega računa v Avstriji), ki se vodi v njenem imenu, spada v pojem „plačilnega računa“ (člen 4, točka 14) in s tem na področje uporabe direktive?

      (1)  Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES, UL L 319, str. 1.


title: Zadeva C-544/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. julija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/53

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. julija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-544/12) (1)

   2013/C 344/93
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva T-393/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2013 – Masottina proti UUNT – Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti CA’ MARINA — Prejšnja besedna znamka Skupnosti MARINA ALTA — Relativni razlog za zavrnitev — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2013 – Masottina proti UUNT – Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)
   (Zadeva T-393/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti CA’ MARINA - Prejšnja besedna znamka Skupnosti MARINA ALTA - Relativni razlog za zavrnitev - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 178/16
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Masottina SpA (Conegliano, Italija) (zastopnik: N. Schaeffer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. (Petrel, Španija)

      Predmet

   Tožba za razveljavitev zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNTT z dne 4. maja 2011 (zadeva R 518/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. in Masottina SpA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Masottina SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva F-83/14: Tožba, vložena 20. avgusta 2014 – ZZ/Komisija

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/47

         Tožba, vložena 20. avgusta 2014 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-83/14)
   (2015/C 007/54)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas in J.-N. Louis)

      Tožena stranka: Evropska Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa Evropske komisije o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AST 10 v napredovalnem obdobju 2013.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep z dne 8. novembra 2013 o vzpostavitvi seznama uradnikov, ki napredujejo v napredovalnem obdobju 2013, naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. marca 2005 v zadevi T-329/03, Fabio Andrés Ricci proti Komisiji Evropskih skupnosti (Javna uprava — Natečaj — Sprejemni pogoj — Poklicne izkušnje — Odločbe natečajne komisije — Narava nadzora organa, pristojnega za imenovanja — Ocena izkušenj — Zaupanje v pravo)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/27

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 16. marca 2005
   v zadevi T-329/03, Fabio Andrés Ricci proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Javna uprava - Natečaj - Sprejemni pogoj - Poklicne izkušnje - Odločbe natečajne komisije - Narava nadzora organa, pristojnega za imenovanja - Ocena izkušenj - Zaupanje v pravo)
   (2005/C 132/48)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-329/03, Fabio Andrés Ricci, stanujoč v Torinu (Italija), ki ga zastopa M. Condinanzi, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Tserepa-Lacombe, skupaj z A. Dal Ferro, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi tožbe za razglasitev ničnosti odločbe Komisije KOM/2001/5265/R, da ne zaposli tožeče stranke v okviru obvestila o prostem delovnem mestu, je Sodišče prve stopnje (drugi senat) v sestavi J. Pirrung, predsednik, N.J. Forwood in S. Papasavvas, sodnika, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 16. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva T-369/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2017 – Hernández Zamora/EUIPO – Rosen Tantau (Paloma) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije Paloma — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije Paloma — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2017 – Hernández Zamora/EUIPO – Rosen Tantau (Paloma)
   (Zadeva T-369/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije Paloma - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije Paloma - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 112/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hernández Zamora, SA (Murcia, Španija) (zastopnika: J.L. Rivas Zurdo in I. Munilla Muñoz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: E. Zaera Cuadrado, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Rosen Tantau KG (Uetersen, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe EUIPO z dne 21. aprila 2015 (zadeva R 1697/2014-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Hernández Zamora in Rosen Tantau.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Hernández Zamora, SA, nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Zadeva C-11/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Gerechtshof Amsterdam z dne 28. decembra 2004 v zadevi Friesland Coberco Dairy Foods B.V. h.o.d.n. Friesland Supply Point Ede proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/8

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Gerechtshof Amsterdam z dne 28. decembra 2004 v zadevi Friesland Coberco Dairy Foods B.V. h.o.d.n. Friesland Supply Point Ede proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen
   (Zadeva C-11/05)
   (2005/C 82/16)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Gerechtshof Amsterdam (Nizozemska) je s sodbo z dne 28. decembra 2004 v zadevi Friesland Coberco Dairy Foods B.V. h.o.d.n. Friesland Supply Point Ede proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 14. januarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Gerechtshof Amsterdam predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Kako se razlaga odlomek „ne da bi negativno vplival na osnovne interese proizvajalcev Skupnosti, ki izdelujejo podobno blago“ v členu 133(e) Carinskega zakonika (1)? Je treba za postopek predelave pod carinskim nadzorom upoštevati zgolj trg končnih proizvodov, oziroma je treba preveriti tudi gospodarski položaj surovin?

               2)

               Ali obstaja za presojo „začetka ali ohranjanja predelovalnih dejavnosti“, kot določa člen 502(3)uredbe o določbah za izvajanje (2), določeno število delovnih mest, ki jih je z dejavnostmi treba vsaj omogočiti? Katera druga merila še veljajo za razlago navedenih besedil uredbe?

               3)

               Ali lahko Sodišče v postopku sprejemanja predhodne odločbe preveri veljavnost sklepov posvetovanja odbora, ob upoštevanju odgovorov na vprašanji 1 in 2?

               4)

               V primeru pritrdilnega odgovora, ali je predloženi sklep posvetovanja odbora nato veljaven, tako glede utemeljitve, kot tudi navedenih gospodarskih argumentov?

               5)

               Če Sodišče ne more preveriti veljavnosti sklepa posvetovanja, kako se razlaga odlomek „sklep posvetovanja odbora upoštevajo... zadevni carinski organi“, člena 504(4) izvedbene uredbe (3), če – na prvi stopnji – carinski organi in/ali – po uveljavitvi pravnega sredstva – nacionalno sodišče meni, da sklep posvetovanja odbora ne more opravičiti zavrnitve zahteve za postopek predelave pod carinskim nadzorom?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 993/2001 z dne 4. maja 2001 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 141, str. 1).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. septembra 2004 v zadevi T-183/03: Applied Molecular Evolution Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Besedna znamka APPLIED MOLECULAR EVOLUTION — Absolutni razlogi za zavrnitev — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 — Opisen znak)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/16

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. septembra 2004
   v zadevi T-183/03: Applied Molecular Evolution Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Besedna znamka APPLIED MOLECULAR EVOLUTION - Absolutni razlogi za zavrnitev - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 - Opisen znak)
   (2004/C 284/34)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-183/03, Applied Molecular Evolution Inc., s sedežem v San Diegu, Kalifornija (Združene države), ki jo zastopa A. Deutsch, avocat, skupaj z M. Weber-Quitzau, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: H. Nokkanen in A. Folliard-Monguiral), zaradi tožbe zoper odločbo Drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. marca 2003 (zadeva R 108/2002-2), ki je potrdila zavrnitev registracije besedne znamke APPLIED MOLECULAR EVOLUTION, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij in N. J. Forwood, sodnika; sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 14. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva C-293/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland 11. junija 2012 – Digital Rights Ireland Ltd proti Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland 11. junija 2012 – Digital Rights Ireland Ltd proti Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General
   (Zadeva C-293/12)
   2012/C 258/18
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Digital Rights Ireland Ltd

      Tožene stranke: Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je omejitev pravic tožnika glede uporabe mobilne telefonije, ki izhajajo iz zahtev členov 3, 4 in 6 Direktive 2006/24/ES (1), nezdružljiva s členom 5(4) PEU, ker je nesorazmerna in nepotrebna ali neprimerna za doseganje legitimnih ciljev:

                           (a)

                           zagotavljanja dostopnosti nekaterih podatkov za namene preiskovanja, odkrivanja in pregona hudih kaznivih dejanj?
                           in/ali

                           (b)

                           zagotavljanja pravilnega delovanja notranjega trga Evropske unije?

               2.

               Natančneje:

                           (i)

                           Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico državljanov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic iz člena 21 PDEU?

                           (ii)

                           Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico do zasebnosti iz člena 7 Listine in člena 8 EKČP?

                           (iii)

                           Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine?

                           (iv)

                           Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico do svobodnega izražanja iz člena 11 Listine in člena 10 EKČP?

                           (v)

                           Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine?

               3.

               V kolikšni meri Pogodbe – natančneje načelo lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji – zavezujejo nacionalno sodišče, da preuči in oceni združljivost nacionalnih izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/24/ES z varstvom, ki ga zagotavlja Listina o temeljnih pravicah, vključno z njenim členom 7 (kot je povzet iz člena 8 EKČP)?

      (1)  Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL 2006, L 105, str. 54).


title: Zadeva C-526/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 13. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën proti Road Air Logistics Customs BV (Carinski zakonik Skupnosti in izvedbena uredba – Skupnostni tranzit – Kršitev – Dokazilo o pravilnosti tranzitne operacije ali o kraju kršitve – Nedoločitev trimesečnega roka za predložitev tega dokazila – Povračilo carinskih dajatev – Pojem zakonsko dolgovan )

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/24

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 13. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën proti Road Air Logistics Customs BV
   (Zadeva C-526/06) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti in izvedbena uredba - Skupnostni tranzit - Kršitev - Dokazilo o pravilnosti tranzitne operacije ali o kraju kršitve - Nedoločitev trimesečnega roka za predložitev tega dokazila - Povračilo carinskih dajatev - Pojem „zakonsko dolgovan“)
   (2008/C 51/39)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: Road Air Logistics Customs BV
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga člena 236 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) in člena 379 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (UL L 253, str. 1) – Povračilo ali odpust carinskih dajatev – Znesek, ki ni zakonsko dolgovan – Določitev kraja nastanka davčnega dolga.
   Izrek
   Člen 236(1), prvi pododstavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti je treba razlagati tako, da dejstvo, da nacionalni carinski organi niso določili kraja nastanka carinskega dolga v skladu s členom 379 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92, pomeni, da ni treba povrniti zneska carinskih dajatev, ki ni bil zakonsko dolgovan.
   Vendar lahko država članica, ki ji pripada urad odhoda, izterja uvozne dajatve le, če je pred tem v skladu s členom 379(2) Uredbe št. 2454/93 glavnega zavezanca obvestila, da ima za predložitev dokazila o kraju, kjer je kršitev ali nepravilnost dejansko nastala, na voljo trimesečni rok, in če to dokazilo v tem roku ni bilo predloženo.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva C-362/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira (Portugalska) 8. julija 2011 – Serafim Gomes Oliveira proti Lusitânia – Companhia de Seguros, SA

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira (Portugalska) 8. julija 2011 – Serafim Gomes Oliveira proti Lusitânia – Companhia de Seguros, SA
   (Zadeva C-362/11)
   2011/C 282/17
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Serafim Gomes Oliveira

      Tožena stranka: Lusitânia – Companhia de Seguros, SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je določba nacionalnega prava, ki določa zmanjšanje odškodnine glede na krivdo vsakega od udeležencev v nesreči, ki se je zgodila novembra 2006 med kolesom in osebnim avtomobilom, za katerega je sklenjeno obvezno zavarovanje, čeprav je kolesarjeva krivda manjša od 20 odstotkov, v skladu s pravom Skupnosti?


title: Zadeva C-343/14 P: Pritožba, ki jo je Adler Modemärkte AG vložila 15. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. maja 2014 v zadevi T-160/12, Adler Modemärkte AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/3

         Pritožba, ki jo je Adler Modemärkte AG vložila 15. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. maja 2014 v zadevi T-160/12, Adler Modemärkte AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-343/14 P)
   2014/C 351/04
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Adler Modemärkte AG (zastopnik: J.-C. Plate, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Blufin SpA

      Predlog

   Pritožnica predlaga,

               —

               razveljavitev izpodbijane sodbe,

               —

               vrnitev zadeve v odločanje Splošnemu sodišču,

               —

               naložitev plačila stroškov Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT).

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je uperjena zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 14. maja 2014 v zadevi T-160/12, s katero je bila zavrnjena tožba družbe Adler Modemärkte AG zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. februarja 2012 (zadeva R 1955/2010-2) v postopku z ugovorom med družbama Blufin SpA in Adler Modemärkte.
   Pritožnica navaja naslednje razloge:

               1.

               Prvič, graja se kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti št. 40/94. Splošno sodišče je po mnenju pritožnice pri opredelitvi podobnosti znakov in verjetnosti zmede napačno razlagalo to določbo in ustaljeno sodno prakso s tem, da je podobnost med znaki in verjetnost zmede primerjanih znamk izpeljalo na podlagi ujemanja sestavnih delov znaka, ki ustrezajo enostavni opisni navedbi za lastnost blaga (namreč „mornarsko modri“ kot navedbi barve za blago, ki ga označuje zadevna znamka) in zaradi neobstoja bolj izvirnega razlikovalnega učinka ga zadevni poslovni krogi ne štejejo za označbo trgovskega izvora blaga določenega podjetja, zato da se loči od blaga drugih podjetij. Poleg tega Splošno sodišče v tem sporu ni pravilno razlagalo pravnega pojma opisne navedbe, ker „mornarsko modre“ ni štelo za opis uporabljenega blaga, namreč oblačila, oziroma za bistveno lastnost blaga.

               2.

               Drugič, izpodbijana sodba naj bi bila sprejeta na podlagi izkrivljenih dejstev. Splošno sodišče naj bi zavrnilo opisni pomen stvarne označbe „mornarsko modra“ (v jeziku vsake države, zlasti v italijanščini in francoščini) za zadevno blago iz razredov 18 in 25, čeprav zadevni znaki, ki so sporni med strankama, nedvomno vključuje pojem, ki zgolj opisuje blago – namreč „mornarsko modra“ v jezikih Evropske unije – nasprotna znamka v italijanščini „blu marino“ ter znamka, za katero se zahteva registracija iz francoščine „marine bleu“ pa sta v vsakem primeru nekoliko spremenjeni. Dalje, tudi oddelek za ugovore in odbor za pritožbe pri UUNT sta v prejšnjih postopkih potrdila, da je „mornarsko modra“ (v jeziku vsake evropske države) stvarna označba za opis blaga. Splošno sodišče ta ugotovitev zavezuje.

               3.

               Tretjič, odločba naj bi bila v utemeljitvi sodbe, glede na domnevno, da stvarna označba, ki opisuje blago „mornarsko modra“, protislovna, in kaže na pomanjkljivo utemeljitev. Splošno sodišče opozarja na pomanjkljivo utemeljitev. Splošno sodišče v točki 54 samo ugotavlja, da sestavni deli primerljivih znakov pomenijo zadevni barvni ton. V točki 55 je Splošno sodišče poleg tega ugotovilo, da je ta pomen „očiten“.

               4.

               Četrtič, izpodbijana odločba naj bi bila sprejeta na podlagi zakonskih pravil, ki se ne uporabijo, namreč določb Uredbe (ES) št. 207/2009 (1). Predpis, ki se uporabi, je namreč Uredba (ES) št. 40/94 (2).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti; UL L 78, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti; UL L 11, str. 1.


title: Zadeva T-350/10: Tožba, vložena 26. avgusta 2010 – Milux proti UUNT (HEARTCONTROL)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/53

      Tožba, vložena 26. avgusta 2010 – Milux proti UUNT (HEARTCONTROL)
      (Zadeva T-350/10)
      ()
      (2010/C 288/99)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Milux Holding SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: J. Bojs, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predlog tožeče stranke

                  —

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 2. julija 2010 v zadevi R 1437/2009-4 naj se razveljavi;

                  —

                  Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „HEARTCONTROL“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 10 in 44

         Odločba preizkuševalca: Zavrnitev zahteve za registracijo znamke Skupnosti.

         Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

         Navajani tožbeni razlogi: Kršitev Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno uporabil načelo prepovedi diskriminacije za dejansko stanje te zadeve oziroma, podredno, kršitev členov 7(1)(b) in 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da prijavljena znamka nima zadostnega razlikovalnega učinka.