title: Zadeva C-477/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV (Predhodno odločanje – Socialna varnost – Uredba (EU) št. 1231/2010 – Zakonodaja, ki se uporablja – Potrdilo A 1 – Člen 1 – Razširitev ugodnosti potrdila A 1 na državljana tretjih držav, ki zakonito stalno prebivata na ozemlju države članice – Zakonito stalno prebivanje – Pojem)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/14

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV
      (Zadeva C-477/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (EU) št. 1231/2010 - Zakonodaja, ki se uporablja - Potrdilo A 1 - Člen 1 - Razširitev ugodnosti potrdila A 1 na državljana tretjih držav, ki zakonito stalno prebivata na ozemlju države članice - Zakonito stalno prebivanje - Pojem))
      (2019/C 93/17)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Centrale Raad van Beroep

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

         Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV

         Izrek

      Člen 1 Uredbe (EU) št. 1231/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o razširitvi uporabe uredb (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 na državljane tretjih držav, za katere se navedeni uredbi ne uporabljata le na podlagi njihovega državljanstva je treba razlagati tako, da se državljani tretjih držav, kakršna sta ta iz postopka v glavni stvari, ki začasno prebivajo in delajo v različnih državah članicah za delodajalca s sedežem v državi članici, lahko sklicujejo na pravila o koordinaciji, določena v Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti in Uredbi (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 883/2004, za določitev, katera zakonodaja o socialni varnosti se zanje uporablja, če zakonito prebivajo in delajo na ozemlju držav članic.

         (1)  UL C 357, 23.10.2017.


title: Zadeva C-496/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln (Predhodno odločanje – Carinska unija – Carinski zakonik Unije – Člen 39 – Status pooblaščenega gospodarskega subjekta – Izvedbena uredba (EU) 2015/2447 – Člen 24(1), drugi pododstavek – Vložnik, ki ni fizična oseba – Vprašalnik – Zbiranje osebnih podatkov – Direktiva 95/46/ES – Člena 6 in 7 – Uredba (EU) 2016/679 – Člena 5 in 6 – Obdelava osebnih podatkov)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/14

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln
      (Zadeva C-496/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Carinska unija - Carinski zakonik Unije - Člen 39 - Status pooblaščenega gospodarskega subjekta - Izvedbena uredba (EU) 2015/2447 - Člen 24(1), drugi pododstavek - Vložnik, ki ni fizična oseba - Vprašalnik - Zbiranje osebnih podatkov - Direktiva 95/46/ES - Člena 6 in 7 - Uredba (EU) 2016/679 - Člena 5 in 6 - Obdelava osebnih podatkov))
      (2019/C 93/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Deutsche Post AG

         Tožena stranka: Hauptzollamt Köln

         Izrek

      Člen 24(1), drugi pododstavek, Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447 z dne 24. novembra 2015 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje nekaterih določb Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o carinskem zakoniku Unije v povezavi z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter v povezavi z Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) je treba razlagati tako, da carinski organi od vložnika zahtevka za status pooblaščenega gospodarskega subjekta lahko zahtevajo, da sporoči davčne identifikacijske številke, dodeljene za namene pobiranja dohodnine, ki se nanašajo le na fizične osebe, ki vodijo vložnika ali nadzorujejo njegovo upravljanje, in na fizične osebe, odgovorne za carinske zadeve pri vložniku, ter kontaktne podatke pristojnih davčnih uradov za vse te osebe v delu, v katerem ti podatki tem organom omogočajo pridobitev informacij o resnih kršitvah ali ponavljajočih se kršitvah carinske zakonodaje ali davčnih predpisov ali hujših kaznivih dejanjih, ki so jih storile te fizične osebe v zvezi s svojo gospodarsko dejavnostjo.

         (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva C-639/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – SIA „KPMG Baltics“ kot stečajna upraviteljica družbe AS „Latvijas Krājbanka“/SIA „Ķipars AI“ (Predhodno odločanje – Dokončnost poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev – Direktiva 98/26/ES – Področje uporabe – Pojem „prenosni nalog“ – Plačilni nalog, naslovljen na imetnika navadnega tekočega računa pri kreditni instituciji, ki je bila naknadno razglašena za insolventno)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/15

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – SIA „KPMG Baltics“ kot stečajna upraviteljica družbe AS „Latvijas Krājbanka“/SIA „Ķipars AI“
      (Zadeva C-639/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Dokončnost poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev - Direktiva 98/26/ES - Področje uporabe - Pojem „prenosni nalog“ - Plačilni nalog, naslovljen na imetnika navadnega tekočega računa pri kreditni instituciji, ki je bila naknadno razglašena za insolventno))
      (2019/C 93/19)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik v kasacijskem postopku: SIA „KPMG Baltics“ kot stečajna upraviteljica družbe AS „Latvijas Krājbanka“

         Druga stranka v kasacijskem postopku: SIA „Ķipars AI“

         Izrek

      Plačilni nalog, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki ga imetnik navadnega tekočega računa naslovi na kreditno institucijo in ki se nanaša na nakazilo sredstev drugi kreditni instituciji, ne spada niti pod pojem „prenosni nalog“ v smislu Direktive 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 1998 o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009, in zato niti na področje uporabe te direktive.

         (1)  UL C 52, 12.2.2018.


title: Zadeva C-698/17 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. januarja 2019 – Toni Klement/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba – Znamka Evropske unije – Uredba (ES) št. 207/2009 – Člen 15(1) – Vloga za razveljavitev znamke – Tridimenzionalna znamka, ki predstavlja obliko pečice – Resna in dejanska uporaba – Obrazložitev)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/17

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. januarja 2019 – Toni Klement/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-698/17 P) (1)

      ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 15(1) - Vloga za razveljavitev znamke - Tridimenzionalna znamka, ki predstavlja obliko pečice - Resna in dejanska uporaba - Obrazložitev))
      (2019/C 93/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Toni Klement (zastopnik: J. Weiser, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: D. Hanf, D. Botis in D. Walicka, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  T. Klementu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva C-74/18: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožila A Ltd (Predhodno odločanje – Direktiva 2009/138/ES – Začetek opravljanja in opravljanje dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja – Člen 13, točka 13 – Pojem „država članica, v kateri je nevarnost“ – Družba, ki ima sedež v eni državi članici in ki zagotavlja storitve zavarovanja, ki se nanašajo na pogodbene nevarnosti v zvezi s preoblikovanji družb v drugi državi članici – Člen 157 – Država članica, v kateri se pobira davek na zavarovalne premije)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/17

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožila A Ltd
      (Zadeva C-74/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktiva 2009/138/ES - Začetek opravljanja in opravljanje dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja - Člen 13, točka 13 - Pojem „država članica, v kateri je nevarnost“ - Družba, ki ima sedež v eni državi članici in ki zagotavlja storitve zavarovanja, ki se nanašajo na pogodbene nevarnosti v zvezi s preoblikovanji družb v drugi državi članici - Člen 157 - Država članica, v kateri se pobira davek na zavarovalne premije))
      (2019/C 93/22)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

      A Ltd

         ob udeležbi: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Izrek

      Člen 157(1), prvi pododstavek, Direktive 2009/138/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/58/EU Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013, v povezavi s členom 13, točka 13, Direktive 2009/138 je treba razlagati tako, da kadar zavarovalnica s sedežem na ozemlju države članice ponuja zavarovanje, ki krije pogodbeno nevarnost, povezano z vrednostjo delnic in pošteno nakupno ceno, ki jo je plačal kupec ob nakupu podjetja, je zavarovalna pogodba, sklenjena v tem okviru, predmet izključno posrednih davkov in davkom podobnih dajatev na zavarovalne premije v državi članici, v kateri ima sedež imetnik police.

         (1)  UL C 142, 23.4.2018.


title: Zadeva C-551/18 PPU: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo l’Hof van Cassatie – Belgija) – izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper IK (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami – Evropski nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve kazni odvzema prostosti – Vsebina in oblika – Člen 8(1)(f) – Neobstoj navedbe dodatne kazni – Veljavnost – Posledice – Učinek na odvzem prostosti)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/18

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo l’Hof van Cassatie – Belgija) – izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper IK
      (Zadeva C-551/18 PPU) (1)

      ((Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Evropski nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve kazni odvzema prostosti - Vsebina in oblika - Člen 8(1)(f) - Neobstoj navedbe dodatne kazni - Veljavnost - Posledice - Učinek na odvzem prostosti))
      (2019/C 93/24)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van Cassatie

         Stranka v postopku v glavni stvari

      IK

         Izrek

      Člen 8(1)(f) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da opustitev navedbe v evropskem nalogu za prijetje, na podlagi katerega je bila opravljena predaja zadevne osebe, glede dodatne kazni izročitve v obravnavo, na katero je bila ta obsojena za isto kaznivo dejanje in z isto sodno odločbo, kot je ta, ki se nanaša na glavno kazen zapora, v okoliščinah iz postopka v glavni stvari ne nasprotuje temu, da se ta dodatna kazen, po izteku prestajanja glavne kazni in po uradni odločbi, ki jo v ta namen izda nacionalno sodišče, pristojno za izvrševanje kazni, izvrši z odvzemom prostosti.

         (1)  UL C 16, 14.1.2019.


title: Zadeva C-292/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar (Nemčija) 27. aprila 2018 – Petra Breyer, Heiko Breyer/Sundair GmbH

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar (Nemčija) 27. aprila 2018 – Petra Breyer, Heiko Breyer/Sundair GmbH
      (Zadeva C-292/18)
      (2019/C 93/25)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Petra Breyer, Heiko Breyer

         Tožena stranka: Sundair GmbH
      Sodišče je s sklepom z dne 6. decembra 2018 sklenilo:
      Člen 3(5) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 v povezavi z njenim členom 2(a) je treba razlagati tako, da podjetje, kakršno je to iz postopka v glavni stvari, ki je zaprosilo za izdajo operativne licence, vendar mu ta do datumov, predvidenih za izvedbo nameravanih letov, še ni bila izdana, ne more biti zajeto z navedeno uredbo, tako da zadevni potniki nimajo pravice do odškodnine na podlagi člena 5(1)(c) in člena 7(1) te uredbe.


title: Zadeva C-308/18 P: Pritožba, ki jo je Schniga GmbH vložila 7. maja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 23. februarja 2018 v zadevi T-445/16, Schinga GmbH/Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/19

      Pritožba, ki jo je Schniga GmbH vložila 7. maja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 23. februarja 2018 v zadevi T-445/16, Schinga GmbH/Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO)
      (Zadeva C-308/18 P)
      (2019/C 93/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Schniga GmbH (zastopniki: G. Würtenberger, R. Kunze und T. Wittmann, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO)
      Sodišče Evropske unije (deseti senat) je s sklepom z dne 8. novembra 2018 pritožbo zavrnilo kot očitno neutemeljeno in pritožnici naložilo plačilo njenih stroškov.


title: Zadeva C-444/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 6. julija 2018 – Fluctus s.r.o. in drugi

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 6. julija 2018 – Fluctus s.r.o. in drugi
      (Zadeva C-444/18)
      (2019/C 93/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., SD

         Druga stranka: Landespolizeidirektion Steiermark

         ob udeležbi: Finanzpolizei
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 9 januarja 2019 sklenilo:
      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) z odločbo z dne 2. julija 2018, je očitno nedopusten.


title: Zadeva C-553/18 P: Pritožba, ki jo je Lion's Head Global Partners LLP vložila 29. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. junija 2018 v zadevi T-294/17, Lion's Head Global Partners LLP/EUIPO

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/20

      Pritožba, ki jo je Lion's Head Global Partners LLP vložila 29. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. junija 2018 v zadevi T-294/17, Lion's Head Global Partners LLP/EUIPO
      (Zadeva C-553/18 P)
      (2019/C 93/29)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Lion's Head Global Partners LLP (zastopnik: R. Nöske, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 15. januarja 2019 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-554/18 P: Pritožba, ki jo je Lion's Head Global Partners LLP vložila 29. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. junija 2018 v zadevi T 310/17, Lion's Head Global Partners LLP/EUIPO

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/21

      Pritožba, ki jo je Lion's Head Global Partners LLP vložila 29. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. junija 2018 v zadevi T 310/17, Lion's Head Global Partners LLP/EUIPO
      (Zadeva C-554/18 P)
      (2019/C 93/30)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Lion's Head Global Partners LLP (zastopnik: R. Nöske, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 15. januarja 2019 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-608/18 P: Pritožba, ki jo je Republika Ciper vložila 24. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi T-825/16, Republika Ciper/EUIPO

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/21

      Pritožba, ki jo je Republika Ciper vložila 24. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi T-825/16, Republika Ciper/EUIPO
      (Zadeva C-608/18 P)
      (2019/C 93/31)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Republika Ciper (zastopnika: S. Malynicz QC, barrister, V. Marsland, solicitor)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Predlog

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  dovoli pritožbo zoper sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-825/16, Republika Ciper/EUIPO, in ugodi predlogu za razveljavitev;

                  —

                  Uradu in intervenientki naloži, da nosita lastne stroške in stroške pritožnice.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvič, Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je odbor za pritožbe ugotovitve Splošnega sodišča iz prejšnjih sodb v združenih zadevah T-292/14 in T-293/14 (XAΛΛOYMI in HALLOUMI) ter v zadevi T-534/10 (HELLIM) utemeljeno prenesel na obravnavano zadevo. Navedene zadeve se namreč niso nanašale na certifikacijske znamke temveč na druge vrste znamk, in sicer običajne znamke Unije in kolektivne znamke. Bistvena funkcija takih znamk je, da označujejo trgovski izvor proizvodov (ki je v primeru kolektivne znamke skupina trgovcev, ki jih povezuje članstvo v združenju). Bistvena funkcija certifikacijskih znamk pa ni označba izvora, temveč razlikovanje nekega razreda proizvodov, in sicer proizvodov, za katere je potrjeno, da ustrezajo pravilniku o uporabi certifikacijske znamke HALLOUMI in da je bila dovoljena njihova proizvodnja. Poleg tega je bila upoštevna javnost v navedenih starejših sodbah Splošnega sodišča različna od upoštevne javnosti v obravnavani zadevi.
      Drugič, Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je prejšnja nacionalna znamka – v obravnavani zadevi nacionalna certifikacijska znamka – brez razlikovalnega učinka pri razlikovanju med certificiranimi proizvodi in tistimi, ki to niso, napačno je ugotovilo tudi, da je znamka opisna in generična, neupravičeno je spodkopalo varstvo, zagotovljeno z nacionalno znamko, in neupravičeno vneslo dvom o veljavnosti navedene znamke v postopku z ugovorom pri EUIPO.
      Tretjič, Splošno sodišče je storilo napako pri primerjavi znamk in presoji verjetnosti zmede. K tem vprašanjem je pristopilo napačno, in sicer kot če bi bila prejšnja znamka znamka za označbo izvora in ne certifikacijska znamka. Prejšnji znamki ni priznalo razlikovalnega učinka kot certifikacijski znamki, in sicer kot da razlikuje proizvode, ki dejansko ustrezajo standardom certifikacijske znamke in so jih izdelali proizvajalci, ki imajo dovoljenje imetnika certifikacijske znamke. Prav tako ni upoštevalo, kako se certifikacijske znamke običajno uporabljajo (in sicer vedno še z razlikovalnim imenom, znamko ali logotipom). Splošno sodišče ni upoštevalo pomena sporne znamke Evropske unije, zlasti ker ni ugotavljalo, ali ima element „HALLOUMI“ v tej znamki samostojen razlikovalni učinek kot znak, ki – v nasprotju z navedenim – označuje, da so proizvodi, pokriti s sporno znamko Evropske unije, certificirani.
      Četrtič, Splošno sodišče ni upoštevalo nacionalnih predpisov in sodne prakse o področju uporabe in vsebini nacionalnih certifikacijskih znamk. Pogoji in postopki v zakonodajah držav članic o certifikacijskih znamkah z direktivama o znamki 89/104 (1) in 2008/95 (2) niso bili harmonizirani; šele z Uredbo o blagovni znamki Evropske unije je bilo določeno, da so lahko take nacionalne znamke podlaga za prejšnje pravice, ki preprečujejo registracijo znamk Evropske unije. Take pravice bi bilo treba presojati ob upoštevanju nacionalne sodne prakse in nacionalnih predpisov, po analogiji z raznimi nacionalnimi pravicami iz člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki Evropske unije (ki prav tako niso harmonizirane in med katerimi so med državami članicami velika odstopanja glede njihove narave, obsega in učinkov).

         (1)  Prva Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92).

         (2)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2008, L 299, str. 25).


title: Zadeva C-609/18 P: Pritožba, ki jo je Republika Ciper vložila 24. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi T-847/16, Republika Ciper/EUIPO

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/22

      Pritožba, ki jo je Republika Ciper vložila 24. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi T-847/16, Republika Ciper/EUIPO
      (Zadeva C-609/18 P)
      (2019/C 93/32)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Republika Ciper (zastopnika: S. Malynicz QC, barrister, V. Marsland, solicitor)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Predlog

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  dovoli pritožbo zoper sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-847/16, Republika Ciper/EUIPO, in ugodi predlogu za razveljavitev;

                  —

                  Uradu in intervenientki naloži, da nosita lastne stroške in stroške pritožnice.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvič, Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je odbor za pritožbe ugotovitve Splošnega sodišča iz prejšnjih sodb v združenih zadevah T-292/14 in T-293/14 (XAΛΛOYMI in HALLOUMI) ter v zadevi T-534/10 (HELLIM) utemeljeno prenesel na obravnavano zadevo. Navedene zadeve se namreč niso nanašale na certifikacijske znamke temveč na druge vrste znamk, in sicer običajne znamke Unije in kolektivne znamke. Bistvena funkcija takih znamk je, da označujejo trgovski izvor proizvodov (ki je v primeru kolektivne znamke skupina trgovcev, ki jih povezuje članstvo v združenju). Bistvena funkcija certifikacijskih znamk pa ni označba izvora, temveč razlikovanje nekega razreda proizvodov, in sicer proizvodov, za katere je potrjeno, da ustrezajo pravilniku o uporabi certifikacijske znamke HALLOUMI in da je bila dovoljena njihova proizvodnja. Poleg tega je bila upoštevna javnost v navedenih starejših sodbah Splošnega sodišča različna od upoštevne javnosti v obravnavani zadevi.
      Drugič, Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je prejšnja nacionalna znamka – v obravnavani zadevi nacionalna certifikacijska znamka – brez razlikovalnega učinka pri razlikovanju med certificiranimi proizvodi in tistimi, ki to niso, napačno je ugotovilo tudi, da je znamka opisna in generična, neupravičeno je spodkopalo varstvo, zagotovljeno z nacionalno znamko, in neupravičeno vneslo dvom o veljavnosti navedene znamke v postopku z ugovorom pri EUIPO.
      Tretjič, Splošno sodišče je storilo napako pri primerjavi znamk in presoji verjetnosti zmede. K tem vprašanjem je pristopilo napačno, in sicer kot če bi bila prejšnja znamka znamka za označbo izvora in ne certifikacijska znamka. Prejšnji znamki ni priznalo razlikovalnega učinka kot certifikacijski znamki, in sicer kot da razlikuje proizvode, ki dejansko ustrezajo standardom certifikacijske znamke in so jih izdelali proizvajalci, ki imajo dovoljenje imetnika certifikacijske znamke. Prav tako ni upoštevalo, kako se certifikacijske znamke običajno uporabljajo (in sicer vedno še z razlikovalnim imenom, znamko ali logotipom). Splošno sodišče ni upoštevalo pomena sporne znamke Evropske unije, zlasti ker ni ugotavljalo, ali ima element „HALLOUMI“ v tej znamki samostojen razlikovalni učinek kot znak, ki – v nasprotju z navedenim – označuje, da so proizvodi, pokriti s sporno znamko Evropske unije, certificirani.
      Četrtič, Splošno sodišče ni upoštevalo nacionalnih predpisov in sodne prakse o področju uporabe in vsebini nacionalnih certifikacijskih znamk. Pogoji in postopki v zakonodajah držav članic o certifikacijskih znamkah z direktivama o znamki 89/104 (1) in 2008/95 (2) niso bili harmonizirani; šele z Uredbo o blagovni znamki Evropske unije je bilo določeno, da so lahko take nacionalne znamke podlaga za prejšnje pravice, ki preprečujejo registracijo znamk Evropske unije. Take pravice bi bilo treba presojati ob upoštevanju nacionalne sodne prakse in nacionalnih predpisov, po analogiji z raznimi nacionalnimi pravicami iz člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki Evropske unije (ki prav tako niso harmonizirane in med katerimi so med državami članicami velika odstopanja glede njihove narave, obsega in učinkov).

         (1)  Prva Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92).

         (2)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2008, L 299, str. 25).


title: Zadeva C-612/18 P: Pritožba, ki jo je ClientEarth vložila 25. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2018 v zadevi ClientEarth/Komisija, T-644/16

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/23

      Pritožba, ki jo je ClientEarth vložila 25. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2018 v zadevi ClientEarth/Komisija, T-644/16
      (Zadeva C-612/18 P)
      (2019/C 93/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: ClientEarth (zastopniki: O. W. Brouwer, advocaat, N. Frey, solicitor, E. N. M. Raedts, advocaat)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predloga

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 v zadevi T-644/16 (izpodbijana sodba) in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava in kršitev postopka v izpodbijani odločbi v zvezi s trditvijo, da razkritje dokumentov ne more oslabiti pogajalskega izhodišča Komisije (izpodbijana sodba, točke od 34 do 51), ker:

                  —

                  je bila izjema razširjena na področje, ki ni bilo posebej povezano s predvidenim mednarodnim sporazumom;

                  —

                  je bila uporabljena izjema glede mednarodnih odnosov, ne da bi se zahtevalo posebno pojasnilo, kako bi lahko razkritje konkretno in dejansko oslabilo mednarodne odnose;

                  —

                  je bilo nadomeščeno razlogovanje glede pravne analize v zahtevanih dokumentih; in

                  —

                  so bili izkrivljeni dokazi glede stanja pogajanj ob izdaji izpodbijane odločbe.

            Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v izpodbijani sodbi glede trditve, da strateški cilji Evropske unije ne bi bili ogroženi (izpodbijana sodba, toči 52 in 53).
      Tretji pritožbeni razlog: kršitev postopka in napačna uporaba prava pri ugotovitvah izpodbijane sodbe glede trditve, da razkritje zahtevanih dokumentov spodbuja in ne slabi javnega interesa glede mednarodnih odnosov (izpodbijana sodba, točke od 54 do 58).
      Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava in nepravilnosti v postopku pri ugotovitvah izpodbijane sodbe v zvezi s trditvijo, da nerazkritje v času pogajanj, ki še potekajo, dejansko pomeni nerazkritje za nedoločen čas (izpodbijana sodba, točke od 59 do 67).
      Peti pritožbeni razlog: izkrivljanje trditev pred Splošnim sodiščem pri ugotovitvah izpodbijane sodbe v zvezi s trditvijo Komisije, da Uredba ne dovoljuje razkritja dokumentov „dokler ni znano stališče Sodišča“ (izpodbijana sodba, točki 68 in 69).
      Šesti pritožbeni razlog: kršitev postopka pri ugotovitvah izpodbijane sodbe v zvezi s sedmo trditvijo, da razkritje ne more biti pogojeno z enako obveznostjo preglednosti trgovinskih partnerjev (izpodbijana sodba, točke od 72 do 74).
      Sedmi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava zaradi kršitve člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001 (1) pri presoji dostopa do dela dokumentov (izpodbijana sodba, točke od 79 do 90).

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-726/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) 22. novembra 2018 – FW, GY/U.T.G. – Prefettura di Lucca

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) 22. novembra 2018 – FW, GY/U.T.G. – Prefettura di Lucca
      (Zadeva C-726/18)
      (2019/C 93/34)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: FW, GY

         Tožena stranka: U.T.G. – Prefettura di Lucca

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 20(4) Direktive (1) nasprotuje razlagi člena 23 zakonske uredbe št. 142/2015 v smislu, da tudi kršitve splošnih predpisov pravne ureditve, ki niso posebej navedeni v pravilnikih nastanitvenih centrov, lahko pomenijo hudo kršitev teh pravilnikov, če lahko vplivajo na urejeno sobivanje v nastanitvenih objektih? Vprašanje je pomembno, saj bi bilo treba v primeru nikalnega odgovora tožbama ugoditi z razveljavitvijo izpodbijanih ukrepov prefekture, ker je upravni organ napačno uporabil to zakonodajo, kot je bila prenesena s členom 23, odstavek 1, točka (e), zakonske uredbe št. 142/2015. V tem primeru bi bili kršitvi, ki sta ju storili tožeči stranki, lahko kvečjemu razlog za njuno pridržanje v okviru temu namenjenih objektov, ne pa razlog za ukinitev upravičenosti do ukrepov za sprejem.
                  V primeru pritrdilnega odgovora je treba odgovoriti na še eno vprašanje, ki je Sodišču zastavljeno s tem sklepom:

                  2.

                  Ali člen 20(4) Direktive nasprotuje razlagi člena 23 zakonske uredbe št. 142/2015 v smislu, da se za ukinitev upravičenosti do ukrepov za sprejem upošteva tudi ravnanje prosilca za mednarodno zaščito, ki ni kaznivo po zakonodaji države članice, če lahko kljub temu negativno vpliva na urejeno sobivanje v objektih, v katerih so nameščeni?

         (1)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL 2013, L 180, str. 96).


title: Zadeva C-729/18 P: Pritožba, ki jo je VTB Bank PAO, nekdanja VTB Bank OAO, vložila 23. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2018 v zadevi VTB Bank/Svet, T-734/14

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/25

      Pritožba, ki jo je VTB Bank PAO, nekdanja VTB Bank OAO, vložila 23. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2018 v zadevi VTB Bank/Svet, T-734/14
      (Zadeva C-729/18 P)
      (2019/C 93/35)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: VTB Bank PAO, nekdanja VTB Bank OAO (zastopniki: M. Lester QC, J. Dawid, barristers, C. Claypoole, solicitor, J. Ruiz Calzado, abogado)

         Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  pritožbi družbe VTB zoper sklep Splošnega sodišča ugodi;

                  —

                  odredi, da se omejevalni akti razglasijo za nične v delu, v katerem se nanašajo na družbo VTB;

                  —

                  razglasi, da so člen 1 Sklepa Sveta 2014/512/SZVP (1), člen 5 Uredbe št. 833/2014 (2), člen 1 Sklepa Sveta 2014/659/SZVP (3) in člen 1(5) Uredbe št. 960/2014 (4) nezakoniti ali da se ne uporabljajo,

                  —

                  Svetu naloži, da nosi stroške, ki so družbi VTB nastali v tem postopku in v postopku pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog:
      Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 5(1)(a) Uredbe s tem, da je ugotovilo, da pogoj, da ima institucija „izrecne pristojnosti za spodbujanje konkurenčnosti ruskega gospodarstva, njegove diverzifikacije in naložb“, za družbo VTB kot „večjo kreditno institucijo“ ne velja. Splošno sodišče je zato storilo napako, ko je ugotovilo, da Svet z ugotovitvijo, da družba VTB izpolnjuje pogoje iz člena 5(1)(a) Uredbe, ni storil očitne napake pri presoji.
      Drugi pritožbeni razlog:
      Splošno sodišče je s tem, da je ugotovilo, da so bila merila, na podlagi katerih je bila družba VTB uvrščena na seznam v skladu s členom 1 Sklepa in členom 5(1)(a) Uredbe, ustrezna in sorazmerna glede na cilje omejevalnih aktov, storilo napako.
      Tretji pritožbeni razlog:
      Splošno sodišče je s tem, da je ugotovilo, da omejevalni akti, ki so veljali za družbo VTB, pomenijo sorazmerni poseg v temeljne pravice družbe VTB, kakor so zavarovane s členoma 16 in 17 Listine temeljnih pravic in členom 1 Protokola 1 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah, tako kar zadeva merila, sprejeta na podlagi omejevalnih aktov, kot odločitev, da se družba VTB na podlagi teh meril uvrsti na seznam, storilo napako.

         (1)  Sklep Sveta 2014/512/SZVP z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 229, str. 13).

         (2)  Uredba Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 229, str. 1).

         (3)  Sklep Sveta 2014/659/SZVP z dne 8. septembra 2014 o spremembi Sklepa 2014/512/SZVP o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 271, str. 54).

         (4)  Uredba Sveta (EU) št. 960/2014 z dne 8. septembra 2014 o spremembi Uredbe (EU) št. 833/2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 271, str. 3).


title: Zadeva C-732/18 P: Pritožba, ki so jo PAO Rosneft Oil Company, nekdanja NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, nekdanja RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO vložili 23. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2018 v zadevi T-715/14, Rosneft in drugi/Svet

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/26

      Pritožba, ki so jo PAO Rosneft Oil Company, nekdanja NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, nekdanja RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO vložili 23. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2018 v zadevi T-715/14, Rosneft in drugi/Svet
      (Zadeva C-732/18 P)
      (2019/C 93/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožniki: PAO Rosneft Oil Company, nekdanja NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, nekdanja RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO (zastopnik: L. Van den Hende, advocaat)

         Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

         Predlog

      Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  sodbo razveljavi v delu, na katerega se nanašajo razlogi, navedeni v tej pritožbi;

                  —

                  dokončno odloči o zadevi ali zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje; in

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba se nanaša na sporne nedogovorjene omejitve v zvezi z nafto, sporne omejitve v zvezi s kapitalskim trgom in sporne omejitve pravnih zahtevkov, kot jih določa Uredba Sveta št. 833/2014 (1) in/ali Sklep Sveta 2014/512/SZVP (2).
      Pritožniki navajajo sedem pritožbenih razlogov:
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je razsodilo, da je Svet pri sprejetju spornih nedogovorjenih omejitev v zvezi z nafto spoštoval člen 296 PDEU.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je razsodilo, da je Svet pri sprejetju spornih omejitev v zvezi s kapitalskim trgom spoštoval člen 296 PDEU.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je razsodilo, da obstaja racionalna povezava med spornimi nedogovorjenimi omejitvami v zvezi z nafto in ciljem, ki mu sledijo.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je razsodilo, da s spornimi nedogovorjenimi omejitvami v zvezi z nafto ni kršena temeljna lastninska pravica pritožnikov in svoboda gospodarske pobude.
      Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je razsodilo, da sporne omejitve pravnih zahtevkov niso nesorazmerne in da nikakor ne posegajo v temeljno lastninsko pravico pritožnikov.
      Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je razsodilo, da so sporne omejitve v zvezi s kapitalskim trgom v skladu z načelom sorazmernosti in da ne posegajo v temeljno svobodo gospodarske pobude pritožnikov.
      Sedmi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je razsodilo, da so sporne nedogovorjene omejitve v zvezi z nafto in sporne omejitve v zvezi s kapitalskim trgom utemeljene z varnostnimi izjemami iz Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju EU-Rusija in Sporazuma STO o carinah in trgovini.

         (1)  Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 229, str. 1).

         (2)  Sklep Sveta 2014/512/SZVP z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014. L 229, str. 13).


title: Zadeva C-749/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 30. novembra 2018 – B, C, D/Administration des contributions directes

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 30. novembra 2018 – B, C, D/Administration des contributions directes
      (Zadeva C-749/18)
      (2019/C 93/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour administrative

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnice: B, C, D

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Administration des contributions directes

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 49 in 54 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice o sistemu skupne obdavčitve, ki na eni strani omogoča konsolidacijo rezultatov družb iz iste skupine in priznava izključno vertikalno skupno obdavčitev matične družbe rezidentke ali stalne poslovne enote matične družbe nerezidentke v tej državi in njenih hčerinskih družb rezidentk ter ki na drugi strani enako nasprotuje povsem horizontalni skupni obdavčitvi samo hčerinskih družb tako matične družbe nerezidentke, ki nima stalne poslovne enote v tej državi, kot matične družbe rezidentke ali nerezidentke, ki pa ima stalno poslovno enoto v tej državi?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člena 49 in 54 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta isti zakonodaji države članice o sistemu skupne obdavčitve in zlasti strogemu ločevanju med sistemom vertikalne skupne obdavčitve (krovne družbe in njenih neposrednih ali posrednih hčerinskih družb) in sistemom horizontalne skupne obdavčitve (dveh ali več hčerinskih družb rezidentk krovne družbe, ki ostaja zunaj obsega skupne obdavčitve), ki izhaja iz te zakonodaje, ter posledični obveznosti, da preneha predhodno obstoječa vertikalno skupno obdavčena skupina, preden se lahko oblikuje horizontalno skupno obdavčena skupina, in to če:

                              —

                              je bila predhodno oblikovana vertikalno skupno obdavčena skupina povezujoče krovne družbe na nacionalni ravni, ki je rezidentka zadevne države članice (in ki je hkrati vmesna hčerinska družba v odnosu do končne matične družbe, rezidentke druge države članice), in hčerinskih družb rezidentk krovne družbe, ker zakonodaja zadevne države članice dopušča samo vertikalno skupno obdavčitev, da bi se lahko sistem uporabil kljub rezidentstvu končne matične družbe v drugi državi članici,

                              —

                              je sestrskim družbam povezujoče krovne družbe iz zadevne države članice (in torej tudi hčerinskim družbam končne matične družbe rezidentke druge države članice) zavrnjen dostop do obstoječe skupne obdavčitve zaradi nezdružljivosti sistemov vertikalne in horizontalne skupne obdavčitve ter

                              —

                              bi vključitev navedenih sestrskih družb v obseg konsolidacije rezultatov družb skupine zahtevala odpravo predhodno obstoječe vertikalno skupno obdavčene skupine – s povezanimi negativnimi davčnimi posledicami zaradi neupoštevanja minimalnega trajanja obstoja skupine, določenega v nacionalni zakonodaji – in oblikovanje nove horizontalno skupno obdavčene skupine, čeprav bi povezujoča družba rezidentka (na ravni katere bi bili rezultati davčno povezanih družb konsolidirani) ostala ista?

                  3.

                  Če bi bil tudi odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je treba člena 49 in 54 PDEU skupaj z načelom polnega učinka prava Unije razlagati tako, da nasprotujejo isti zakonodaji države članice o sistemu skupne obdavčitve in zlasti uporabi roka, na podlagi katerega mora biti vsaka zahteva za vključitev v sistem skupne obdavčitve pri pristojnem organu obvezno vložena pred iztekom prvega davčnega leta, za katero se zahteva uporaba tega sistema, in to če:

                              —

                              glede na pritrdilna odgovora na prvi vprašanji ta zakonodaja na način, ki je nezdružljiv s svobodo ustanavljanja, izključuje horizontalno skupno obdavčitev samo hčerinskih družb iste matične družbe in spremembo obstoječe vertikalno skupno obdavčene skupine s priključitvijo sestrskih družb povezujoče družbe,

                              —

                              sta nacionalna upravna in sodna praksa zadevne države članice pred objavo sodbe [Sodišča Evropske unije] z dne 12. junija 2014 (združene zadeve C-39/13, C-40/13 in C-41/13) priznavali veljavnost navedene zakonodaje,

                              —

                              je več družb po objavi sodbe z dne 12. junija 2014 in še pred koncem davčnega leta 2014 vložilo zahtevo za pridružitev obstoječi skupno obdavčeni skupini z dopustitvijo horizontalne skupne obdavčitve s povezujočo družbo iz obstoječe skupine ob sklicevanju na sodbo z dne 12. junija 2014 ter

                              —

                              se ta zahteva nanaša ne le na davčno leto 2014, ki je še teklo ob vložitvi zahteve, temveč tudi na prejšnje davčno leto 2013, od katerega so zadevne družbe izpolnjevale vse vsebinske pogoje, združljive s pravom Unije, za vključitev v sistem skupne obdavčitve?


title: Zadeva C-750/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 3. decembra 2018 – A, B/C

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 3. decembra 2018 – A, B/C
      (Zadeva C-750/18)
      (2019/C 93/38)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: A, B

         Tožena stranka: C

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Kako je treba razlagati Direktivo 93/13 (1) in zlasti v njej vsebovano načelo kumulativnega učinka pri presoji, ali je nadomestilo škode, ki se naloži potrošniku, ki ne izpolni obveznosti (v nadaljevanju: pogodbena kazen), nesorazmerno visoko v smislu točke 1(e) Priloge k Direktivi, v primeru, v katerem so klavzule o pogodbeni kazni določene za kršitve različne vrste, za katere glede na njihovo naravo ni nujno, da nastopijo skupaj, in ki v konkretnem primeru tudi dejansko niso?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-758/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 30. novembra 2018 – Bulgarian Air Charter Limited/NE

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 30. novembra 2018 – Bulgarian Air Charter Limited/NE
      (Zadeva C-758/18)
      (2019/C 93/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Korneuburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Bulgarian Air Charter Limited

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: NE

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 5(3) in člen 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1), UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10, razlagati tako, da se lahko dejanski letalski prevoznik, ki kot vzrok za veliko zamudo navaja izredne razmere, na razlog za oprostitev iz člena 5(3) Uredbe o pravicah letalskih potnikov sklicuje samo, če lahko poleg tega trdi in dokaže, da zamude posameznega potnika ne bi bilo mogoče preprečiti niti s spremembo rezervacije z uporabo nadomestnega prevoza?

                  2.

                  Ali mora sprememba rezervacije, kot izhaja iz prvega vprašanja, izpolnjevati podrobnejša časovna ali kakovostna merila, zlasti merila iz člena 5(1)(c)(iii) Uredbe o pravicah letalskih potnikov ali iz člena 8(1)(b) in (c) Uredbe o pravicah letalskih potnikov?

         (1)  UL 2004, L 46, str. 1.


title: Zadeva C-796/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 19. decembra 2018 – Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH/mesto Köln

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 19. decembra 2018 – Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH/mesto Köln
      (Zadeva C-796/18)
      (2019/C 93/40)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH

         Tožena stranka: Stadt Köln

         ob udeležbi: Land Berlin

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali gre pri pisno dogovorjeni zagotovitvi programske opreme enega nosilca javne oblasti drugemu nosilcu javne oblasti, ki je povezana z dogovorom o sodelovanju, za „javno naročilo“ v smislu člena 2(1), točka 5, Direktive 2014/24/EU (1) oziroma za – vsaj sprva, ne glede na člen 12(4), točke od (a) do (c) – pogodbo v smislu člena 12(4) te direktive, ki spada na področje uporabe te direktive, če prevzemnik programske opreme za programsko opremo sicer ni dolžan plačati niti določene cene niti mu ni treba povrniti stroškov, vendar pa dogovor o sodelovanju, povezan z zagotovitvijo programske opreme, določa, da vsaka stranka tega sodelovanja – in s tem tudi prevzemnik programske opreme – drugi stranki brezplačno da na razpolago morebitne prihodnje izpopolnitve programske opreme, ki pa jih ni treba obvezno razviti?

            Le, če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                  2.

                  Ali morajo biti v skladu s členom 12(4)(a) Direktive 2014/24/EU predmet sodelovanja sodelujočih javnih naročnikov same javne storitve, ki se morajo opraviti v korist državljanov in ki morajo biti opravljene skupaj, ali pa zadošča, če se sodelovanje nanaša na dejavnosti, ki v kakršni koli obliki služijo enakim javnim storitvam, ki pa jih ni treba nujno opraviti skupaj?

                  3.

                  Ali v okviru člena 12(4) Direktive 2014/24/EU velja nezapisana tako imenovana prepoved postavitve v ugodnejši položaj, in če da, s kakšno vsebino?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 64).


title: Zadeva C-813/18 P: Pritožba, ki jo je Deza, a.s. vložila 21. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. oktobra 2018 v zadevi T-400/17, Deza/Komisija

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/31

      Pritožba, ki jo je Deza, a.s. vložila 21. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. oktobra 2018 v zadevi T-400/17, Deza/Komisija
      (Zadeva C-813/18 P)
      (2019/C 93/41)
      Jezik postopka: češčina

         Stranke

         Pritožnica: Deza, a.s. (zastopnik: P. Dejl, advokát)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Republika Finska, Kraljevina Švedska, Evropska agencija za kemikalije

         Predlogi

                  —

                  Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2018 v zadevi T-400/17;

                  —

                  razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 2017/776 (1) z dne 4. maja 2017 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 v delu, v katerem se nanaša na klasifikacijo in označevanje snovi antrakinon;

                  —

                  naložitev Komisiji, naj plača stroške, ki so pritožnici nastali v tem pritožbenem postopku pred Sodiščem in v prejšnjem postopku pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo Uredbo CLP, (2) zlasti ta načela: (i) snov, ki je predmet ocenjevanja in klasifikacije, mora biti dana na trg Unije; (ii) vzročno zvezo med snovjo in njenim karcinogenim učinkom pri poskusu na živalih je treba dokazati z zadostnimi dokazi; (iii) zadostne dokaze je treba pridobiti iz zanesljivih in dopustnih raziskav; in (iv) pri klasifikaciji snovi je treba upoštevati nova znanstvena in tehnična dognanja ter znanstveni in tehnični napredek.

                  2.

                  Splošno sodišče je obravnavalo klasifikacijo antrakinona oziroma z drugimi besedami del Uredbe Komisije na način, ki je bil v nasprotju z zahtevami sodnega nadzora nad odločitvami institucij in organov Unije, ter je izkrivilo dejstva in dokaze.

                  3.

                  Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo načelo pravne varnosti.

                  4.

                  Splošno sodišče je zaradi navedenih pomanjkljivosti kršilo pravice pritožnice in načela iz Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in svoboščin ter Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti njeno pravico do poštenega sojenja, pravico do mirnega uživanja lastnine in načelo pravne varnosti.

         (1)  UL L 116, str. 1.

         (2)  Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 (UL 2008, L 353, str. 1).


title: Združeni zadevi C-183/17 P in C-184/17 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 31. januarja 2019 – International Management Group/Evropska komisija (Pritožba – Razvojno sodelovanje – Izvrševanje proračuna Evropske unije s posrednim upravljanjem – Ničnostna tožba – Dopustnost – Izpodbojni akti – Sklep, s katerim je bila naloga izvrševanja proračuna poverjena drugemu subjektu od tistega, ki je bil prvotno izbran – Sklep, da prvotno izbranemu subjektu ne bodo več poverjene nove naloge izvrševanja proračuna – Uredba (ES, Euratom) št. 2342/2002 – Člen 43 – Delegirana uredba (EU) št. 1268/2012 – Člen 43 – Pojem „mednarodna organizacija“ – Pogoji – Odškodninski zahtevek)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/2

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 31. januarja 2019 – International Management Group/Evropska komisija
      (Združeni zadevi C-183/17 P in C-184/17 P) (1)

      ((Pritožba - Razvojno sodelovanje - Izvrševanje proračuna Evropske unije s posrednim upravljanjem - Ničnostna tožba - Dopustnost - Izpodbojni akti - Sklep, s katerim je bila naloga izvrševanja proračuna poverjena drugemu subjektu od tistega, ki je bil prvotno izbran - Sklep, da prvotno izbranemu subjektu ne bodo več poverjene nove naloge izvrševanja proračuna - Uredba (ES, Euratom) št. 2342/2002 - Člen 43 - Delegirana uredba (EU) št. 1268/2012 - Člen 43 - Pojem „mednarodna organizacija“ - Pogoji - Odškodninski zahtevek))
      (2019/C 112/02)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: International Management Group (zastopnika: L. Levi in J.Y. de Cara, avocats)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in J. Baquero Cruz, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Sodbi Splošnega sodišča Evropske unije z dne 2. februarja 2017, International Management Group/Komisija (T 29/15, neobjavljena, EU:T:2017:56), in z dne 2. februarja 2017, International Management Group/Komisija (T 381/15, neobjavljena, EU:T:2017:57), se razveljavita.

                  2.

                  Izvedbeni sklep Komisije C(2014) 9787 final z dne 16. decembra 2014 o spremembi Izvedbenega sklepa C(2013) 7682 o letnem akcijskem načrtu 2013 za Mjanmar/Burmo, ki se financira iz splošnega proračuna Evropske unije, se razglasi za ničen.

                  3.

                  Sklep Evropske komisije, da z organizacijo International Management Group ne bo več sklepala novih sporazumov o prenosu pooblastil iz naslova posrednega upravljanja, vsebovan v njenem dopisu z dne 8. maja 2015, se razglasi za ničen.

                  4.

                  Zadeva T 381/15 se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, da to odloči o odškodninskem zahtevku organizacije International Management Group v zvezi s škodo, ki naj bi temu subjektu nastala s sklepom Komisije iz točke 3 tega izreka.

                  5.

                  Nasprotni pritožbi se zavrneta.

                  6.

                  Komisiji se naloži plačilo stroškov v zadevah C 183/17 P, C 184/17 P in T 29/15.

                  7.

                  V zadevi T 381/15 se odločitev o stroških pridrži.

         (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva C-194/17 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 31. januarja 2019 – Georgios Pandalis/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), LR Health & Beauty Systems GmbH (Pritožba – Znamka Evropske unije – Uredba (ES) št. 207/2009 – Člen 51(1)(a) in (2) ter člen 75 – Znamka Evropske unije Cystus – Nemedicinska prehranska dopolnila – Delna razveljavitev – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Razumevanje izraza „cystus“ kot opisni podatek o glavni sestavini zadevnih proizvodov – Obveznost obrazložitve)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/3

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 31. januarja 2019 – Georgios Pandalis/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), LR Health & Beauty Systems GmbH
      (Zadeva C-194/17 P) (1)

      ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 51(1)(a) in (2) ter člen 75 - Znamka Evropske unije Cystus - Nemedicinska prehranska dopolnila - Delna razveljavitev - Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke - Razumevanje izraza „cystus“ kot opisni podatek o glavni sestavini zadevnih proizvodov - Obveznost obrazložitve))
      (2019/C 112/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Georgios Pandalis (zastopnica: A. Franke, Rechtsanwältin)

         Drugi stranki v postopku: Urad EVropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: S. Hanne in D. Walicka, agenta), LR Health & Beauty Systems GmbH (zastopnika: N. Weber in L. Thiel, Rechtsanwälte)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Georgiosu Pandalisu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 300, 11.9.2017.


title: Zadeva C-220/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Veljavnost Direktive 2014/40/EU – Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov – Predpisi o „sestavinah“ – Prepoved aromatiziranih tobačnih izdelkov)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/3

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin
      (Zadeva C-220/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Veljavnost Direktive 2014/40/EU - Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov - Predpisi o „sestavinah“ - Prepoved aromatiziranih tobačnih izdelkov))
      (2019/C 112/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Berlin

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Land Berlin

         Izrek

                  1.

                  Pri preučitvi prvega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi vplival na veljavnost člena 7(1), (7) in (14) Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES.

                  2.

                  Člen 7(14) Direktive 2014/40 je treba razlagati tako, da pojem „kategorija izdelkov“ iz te določbe zajema cigarete in tobak za zvijanje ter da je treba postopek za ugotavljanje, ali neki tobačni izdelek dosega mejo 3 % iz te določbe, določiti v skladu z nacionalnim pravom zadevne države članice.

                  3.

                  Člene od 8 do 11 Direktive 2014/40 je treba razlagati tako, da državam članicam ne dopuščajo, da določijo dodatna obdobja za prenos poleg tistih, ki so določena v členih 29 in 30 te direktive.

                  4.

                  Pri preučitvi drugega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 9(1), drugi pododstavek, (4)(a), drugi stavek, in (6), člena 10(1)(b), (e) in (f) ter člena 11(1), prvi pododstavek, prvi stavek, Direktive 2014/40.

                  5.

                  Člen 13(1)(c) in (3) Direktive 2014/40 je treba razlagati tako, da državam članicam nalaga, da prepovejo uporabo informacij, ki se nanašajo na okus, vonj, aromo ali druge dodatke, tudi če gre za nepromocijske informacije in je uporaba zadevnih sestavin še naprej dovoljena.

                  6.

                  Pri preučitvi tretjega vprašanja ni bil ugotovljen noben element, ki bi vplival na veljavnost člena 13(1)(c) in (3) Direktive 2014/40.

         (1)  UL C 239, 24.7.2017.


title: Zadeva C-225/17 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 31. januarja 2019 – – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet Evropske unije, Evropska komisija (Pritožba – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran – Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Razglasitev ničnosti uvrstitve s strani Splošnega sodišča Evropske unije – Sprememba meril za uvrstitev na seznam oseb in subjektov, katerih sredstva se zamrznejo – Ponovna uvrstitev – Dokazi z datumom, ki je zgodnejši kot prva uvrstitev – Dejstva, znana pred prvo uvrstitvijo – Pravnomočnost – Obseg – Pravna varnost – Varstvo legitimnih pričakovanj – Načelo ne bis in idem – Učinkovito sodno varstvo)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/4

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 31. januarja 2019 – – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet Evropske unije, Evropska komisija
      (Zadeva C-225/17 P) (1)

      ((Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Razglasitev ničnosti uvrstitve s strani Splošnega sodišča Evropske unije - Sprememba meril za uvrstitev na seznam oseb in subjektov, katerih sredstva se zamrznejo - Ponovna uvrstitev - Dokazi z datumom, ki je zgodnejši kot prva uvrstitev - Dejstva, znana pred prvo uvrstitvijo - Pravnomočnost - Obseg - Pravna varnost - Varstvo legitimnih pričakovanj - Načelo ne bis in idem - Učinkovito sodno varstvo))
      (2019/C 112/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožniki: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, Qeshm Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Marine Information Technology Development Co, Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Hoopad Darya Shipping Agency, Valfajr 8th Shipping Line Co. (zastopnika: M. Lester, QC, M. Taher, Solicitor)

         Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: J. Kneale in M. Bishop, agenta), Evropska komisija (zastopnika: D. Gauci in T. Scharf, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbe Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Shipping Lines, IRISL Europe GmbH, Qeshm Marine Services & Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Marine Information Technology Development Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Hoopad Darya Shipping Agency in Valfajr 8th Shipping Line Co. poleg svojih stroškov nosijo stroške Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva C-587/17 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. januarja 2019 – Kraljevina Belgija/Evropska komisija (Pritožba – Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) – Uredba (ES) št. 1290/2005 – Uredba (EU) št. 1306/2013 – Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije – Neupravičeno izplačana izvozna nadomestila – Izterjava – Neizčrpanje vseh pravnih sredstev – Nevložitev kasacijske pritožbe po negativnem mnenju odvetnika pri Cour de cassation (kasacijsko sodišče, Belgija) – Člen 267 PDEU – Nevložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču – Malomarnost države članice)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/5

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. januarja 2019 – Kraljevina Belgija/Evropska komisija
      (Zadeva C-587/17 P) (1)

      ((Pritožba - Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) - Uredba (ES) št. 1290/2005 - Uredba (EU) št. 1306/2013 - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Neupravičeno izplačana izvozna nadomestila - Izterjava - Neizčrpanje vseh pravnih sredstev - Nevložitev kasacijske pritožbe po negativnem mnenju odvetnika pri Cour de cassation (kasacijsko sodišče, Belgija) - Člen 267 PDEU - Nevložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču - Malomarnost države članice))
      (2019/C 112/06)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Kraljevina Belgija (zastopniki: J.-C. Halleux, M. Jacobs, C. Pochet, agenti, skupaj z E. Grégoirom in J. Mariani, avocats)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in B. Hofstötter, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 20. julija 2017, Belgija/Komisija (T-287/16, neobjavljena, EU:T:2017:531), se razveljavi.

                  2.

                  Zadeva T-287/16 se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 412, 4.12.2017.


title: Zadeva C-6/18 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 31. januarja 2019 – Helenska republika/Evropska komisija (Pritožba – Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) – Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) – Uredba (ES) št. 1290/2005 – Financiranje skupne kmetijske politike – Izključeni odhodki – Odhodki Helenske republike)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/6

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 31. januarja 2019 – Helenska republika/Evropska komisija
      (Zadeva C-6/18 P) (1)

      ((Pritožba - Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) - Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) - Uredba (ES) št. 1290/2005 - Financiranje skupne kmetijske politike - Izključeni odhodki - Odhodki Helenske republike))
      (2019/C 112/07)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnica: Helenska republika (zastopniki: G. Kanellopoulos, I. Pachi in A. Vasilopoulou, agenti)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in A. Sauka, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 63, 19.2.2018.


title: Zadeva C-149/18: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 31. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal da Relação de Lisboa – Portugalska) – Agostinho da Silva Martins/Dekra Claims Services Portugal SA (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pravo, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti – Uredba (ES) št. 864/2007 (Rim II) – Člena 16 in 27 – Prevladujoče obvezne določbe – Direktiva 2009/103/ES – Zavarovanje civilne avtomobilske odgovornosti – Člen 28)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/6

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 31. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal da Relação de Lisboa – Portugalska) – Agostinho da Silva Martins/Dekra Claims Services Portugal SA
      (Zadeva C-149/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pravo, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti - Uredba (ES) št. 864/2007 (Rim II) - Člena 16 in 27 - Prevladujoče obvezne določbe - Direktiva 2009/103/ES - Zavarovanje civilne avtomobilske odgovornosti - Člen 28))
      (2019/C 112/08)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal da Relação de Lisboa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: Agostinho da Silva Martins

         Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Dekra Claims Services Portugal SA

         Izrek

                  1.

                  Člen 16 Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti („Rim II“) je treba razlagati tako, da nacionalne določbe, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da je zastaralni rok za vložitev tožbe za nadomestilo škode, ki je posledica škodnega dogodka, tri leta, ni mogoče šteti za prevladujočo obvezno določbo v smislu tega člena, razen če sodišče, ki mu je spor predložen v obravnavo, na podlagi podrobne analize besedila, splošne sistematike, ciljev in okoliščin sprejetja te določbe ugotovi, da je ta določba v nacionalnem pravnem redu tako pomembna, da upravičuje odstopanje od prava, ki se uporabi in ki je določeno na podlagi člena 4 te uredbe.

                  2.

                  Člen 27 Uredbe št. 864/2007 je treba razlagati tako, da člen 28 Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti, kot je bil prenesen v nacionalno pravo, ne pomeni določbe prava Unije, ki ureja kolizijska pravila za nepogodbene obveznosti v smislu tega člena 27.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva C-626/17: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 17. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di Pace di Roma – Italija) – Alberto Rossi/Ministero della Giustizia (Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Socialna politika – Delo za določen čas – Mirovni sodniki – Očitna nedopustnost)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/7

      Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 17. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di Pace di Roma – Italija) – Alberto Rossi/Ministero della Giustizia
      (Zadeva C-626/17) (1)

      ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Socialna politika - Delo za določen čas - Mirovni sodniki - Očitna nedopustnost))
      (2019/C 112/10)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Giudice di Pace di Roma

         Stranke

         Tožeča stranka: Alberto Rossi

         Tožena stranka: Ministero della Giustizia

         ob udeležbi: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa), Associazione Nazionale Guidici di Pace, Coordinamento Nazionale Giustizia di Pace, Organismo Unitario della Magistratura Onoraria – Magistrati Onorari Riuniti, Maria Maddalena Acernese in 656 drugih mirovnih sodnikov, Angela Abbondandolo in 139 častnih namestnikov državnih tožilcev, Santina Adelfio in 101 drugi častni sodniki

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je z odločbo z dne 17. oktobra 2017 vložil Giudice di pace di Roma (mirovni sodnik iz Rima, Italija), je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 52, 12.2.2018.


title: Zadeva C-169/18: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 10. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Irska) – Atif Mahmood in drugi/Minister for Justice and Equality (Predhodno odločanje – Ustavitev postopka)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/8

      Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 10. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Irska) – Atif Mahmood in drugi/Minister for Justice and Equality
      (Zadeva C-169/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Ustavitev postopka))
      (2019/C 112/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Appeal

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon, Noor Habib in drugi

         Tožena stranka: Minister for Justice and Equality

         Izrek

      Postopek odločanja o predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (pritožbeno sodišče, Irska) z odločbo z dne 23. februarja 2018 v zadevi C-169/18, se ustavi.

         (1)  UL C 166, 14.5.2018.


title: Združeni zadevi C-335/18 in C-336/18: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 30. januarja 2019 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski gradski sad, Apelativen sad – Sofia – Bolgarija) – kazenski postopek zoper AK (C-335/18), EP (C-336/18) (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Kontrola gotovine ob vstopu v Evropsko unijo ali izstopu iz nje – Uredba (ES) št. 1889/2005 – Člen 3(1) – Kršitev obveznosti prijave – Člen 4(2) – Ukrep odvzema prostosti – Člen 9(1) – Sankcije, določene v nacionalnem pravu – Nacionalna ureditev, ki poleg zaporne kazni do pet let ali globe v višini petine vrednosti neprijavljene gotovine določa, da država to neprijavljeno gotovino zaseže – Sorazmernost)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/9

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 30. januarja 2019 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski gradski sad, Apelativen sad – Sofia – Bolgarija) – kazenski postopek zoper AK (C-335/18), EP (C-336/18)
      (Združeni zadevi C-335/18 in C-336/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Kontrola gotovine ob vstopu v Evropsko unijo ali izstopu iz nje - Uredba (ES) št. 1889/2005 - Člen 3(1) - Kršitev obveznosti prijave - Člen 4(2) - Ukrep odvzema prostosti - Člen 9(1) - Sankcije, določene v nacionalnem pravu - Nacionalna ureditev, ki poleg zaporne kazni do pet let ali globe v višini petine vrednosti neprijavljene gotovine določa, da država to neprijavljeno gotovino zaseže - Sorazmernost))
      (2019/C 112/12)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski gradski sad, Apelativen sad – Sofia

         Stranki v postopku v glavni stvari

      AK (C-335/18), EP (C-336/18)

         Izrek

      Člena 4(2) in 9(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1889/2005 z dne 26. oktobra 2005 o kontroli gotovine ob vstopu v Skupnost ali izstopu iz nje je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki kot sankcijo za kršitev obveznosti prijave iz člena 3 te uredbe poleg zaporne kazni do pet let ali globe v višini petine vrednosti neprijavljene gotovine določa, da država to neprijavljeno gotovino zaseže.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Zadeva C-440/18 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 30. januarja 2019 – Verein Deutsche Sprache eV/Evropska komisija (Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Dokumenti v zvezi s sklepom Evropske komisije o spremembi videza tiskovnega središča v stavbi Berlaymont v zvezi z omejitvijo obveščanja le na francoski in angleški jezik – Zavrnitev odobritve neomejenega dostopa)

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/9

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 30. januarja 2019 – Verein Deutsche Sprache eV/Evropska komisija
      (Zadeva C-440/18 P) (1)

      ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s sklepom Evropske komisije o spremembi videza tiskovnega središča v stavbi Berlaymont v zvezi z omejitvijo obveščanja le na francoski in angleški jezik - Zavrnitev odobritve neomejenega dostopa))
      (2019/C 112/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Verein Deutsche Sprache eV (zastopnik: W. Ehrhardt, Rechtsanwalt)

         Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Erlbacher in F. Clotuche-Duvieusart, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrže kot očitno nedopustna.

                  2.

                  Verein Deutsche Sprache eV nosi lastne stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-426/18 P: Pritožba, ki so jo Adrian Iordăchescu, Florina Iordăchescu, Mihaela Iordăchescu, Cristinel Iordăchescu vložili 26. junija 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 18. aprila 2018 v zadevi T-298/17, Iordăchescu in drugi/Parlament in drugi

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/10

      Pritožba, ki so jo Adrian Iordăchescu, Florina Iordăchescu, Mihaela Iordăchescu, Cristinel Iordăchescu vložili 26. junija 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 18. aprila 2018 v zadevi T-298/17, Iordăchescu in drugi/Parlament in drugi
      (Zadeva C-426/18 P)
      (2019/C 112/14)
      Jezik postopka: romunščina

         Stranke

         Pritožniki: Adrian Iordăchescu, Florina Iordăchescu, Mihaela Iordăchescu, Cristinel Iordăchescu (zastopnik: A. Cuculis, avocat)

         Druge stranke v postopku: Evropski parlament, Svet Evropske unije, Evropska komisija
      Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 31. januarja 2019 pritožbo zavrnilo.


title: Zadeva C-730/18 P: Pritožba, ki jo je SC vložila 23. novembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 19. septembra 2018 v zadevi T-242/17, SC/Eulex Kosovo

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/12

      Pritožba, ki jo je SC vložila 23. novembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 19. septembra 2018 v zadevi T-242/17, SC/Eulex Kosovo
      (Zadeva C-730/18 P)
      (2019/C 112/16)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: SC (zastopnici: A. Kunst, Rechtsanwältin, L. Moro, avvocato)

         Druga stranka v postopku: Eulex Kosovo

         Predlogi

      Pritožnica sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijani sklep;

                  —

                  ugodi tožbi, razen kar zadeva peti tožbeni razlog,

            in zato:

                  —

                  ugotovi, da je EULEX kršil svoje pogodbene obveznosti pri izvajanju pogodbe in pri izvajanju OPLAN, zasnove operacij (v nadaljevanju: Conops), standardnih operativnih postopkov (v nadaljevanju: SOPs), to je SOP v zvezi z reorganizacijo in SOP v zvezi z izborom osebja, ter načela pravičnosti in dobre vere, zaradi česar je upravičena do odškodnine;

                  —

                  ugotovi, da je EULEX kršil svoje nepogodbene obveznosti do pritožnice, vključno z njeno pravico do poštenih in pravičnih delovnih pogojev (člen 31 Listine EU), njeno pravico do dobrega upravljanja, in načelo nepristranskosti (člen 41 Listine EU), zaradi česar je upravičena do odškodnine;

                  —

                  razglasi sklep o notranjem natečaju iz leta 2016 in sklep o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi pritožnice za nezakonita;

                  —

                  naloži EULEX, naj pritožnice stranki plača odškodnino za premoženjsko škodo v višini 19 bruto neizplačanih plač, k čemur je treba dodati še dnevnice in zvišanje plače, ter odškodnino za nepremoženjsko škodo v znesku 50 000 EUR zaradi nezakonitih sklepov oziroma dejanj EULEX;

            podredno:

                  —

                  zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v pritožbi trdi, da je bilo za odločitev v njeni zadevi pristojno Splošno sodišče. To naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je njeno tožbo delno zavrglo kot očitno nedopustno in delno kot očitno pravno neutemeljeno.
      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja pet razlogov.

         Prvi pritožbeni razlog:kršitev člena 272 PDEU, ker je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je spremenilo pravno opredelitev tretjega dela njenih tožbenih predlogov (to je tožbo pritožnice, utemeljeno na členu 272 PDEU, da bi se sklep o notranjem natečaju iz leta 2016 in sklep o nepodaljšanju pogodbe razglasilo za nezakonita) v ničnostno tožbo na podlagi člena 263 PDEU ter to tožbo zavrnilo kot nedopustno.
      Splošno sodišče ni bilo pristojno za spremembo pravne opredelitve in je to v nasprotju z izrecno voljo pritožnice. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker ji ni omogočilo, da v zvezi s spremembo pravne opredelitve poda stališča.

         Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 272 PDEU, pravice pritožnice do učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 47 Listine EU in načela enakega obravnavanja, ker je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da se ni strinjalo, da je v zvezi s tretjim delom tožbenih predlogov pristojno na podlagi člena 272 PDEU, in ni vsebinsko odločilo o zadevi.
      Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da je tožba za ugotovitev nezakonitosti na podlagi člena 272 PDEU, kar zadeva sklep o notranjem natečaju iz leta 2016 in sklep o nepodaljšanju pogodbe, v resnici ničnostna tožba na podlagi člena 263 PDEU ter da ta sklepa nista utemeljena na pravilih o pogodbenih razmerjih, ampak sta upravna akra, ki ju ni mogoče izpodbijati na podlagi člena 272 PDEU.

         Tretji pritožbeni razlog: (a) kršitev SOPS o reorganizaciji in izboru osebja, pravice do dobrega upravljanja, vključno z načelom nepristranskosti in (b) pomanjkljiva obrazložitev, ker je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je bilo nepodaljšanje pogodbe pritožnice utemeljeno, ker ni bila uspešna na notranjem natečaju leta iz leta 2016.
      Splošno sodišče ni obravnavalo trditev pritožnice, ki jih je navedla v prvem, drugem in tretjem tožbenem razlogu, in sicer, da na notranjem natečaju iz leta 2016 ni bila uspešna, ker predsednik izbirne komisije ni podal predloga za izločitev in torej ni bil izločen zaradi očitnega navzkrižja interesov in pristranskosti.

         Četrti pritožbeni razlog: kršitev členov 268 in 340(2) PDEU, ker je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da odškodninski zahtevek za nepogodbeno odgovornost v zvezi s sklepom o notranjem natečaju iz leta 2016 in sklepa o nepodaljšanju pogodbeni dopusten. Pritožnica je vložila deklaracijsko tožbo, ki je dopustna, zato bi moral biti tudi odškodninski zahtevek dopusten.

         Peti pritožbeni razlog: (a) kršitev členov 268 in 340(2) PDEU in pravice pritožnice iz členov 31 in 41 Listine EU (nepogodbena odgovornost) in (b) kršitev členov 272 in 340(1) PDEU ter zahtev iz razpisov za prispevke iz leta 2014 (pogodbena obveznost), Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da odškodninska zahtevka, utemeljena na nepogodbeni in pogodbeni odgovornosti zaradi ponavljajočih se zahtev, naj pritožnica opravi vozniški izpit, s katerimi se je pritožnico nadlegovalo, niso pravno utemeljeni.
      EULEX je znova in znova ponavljal zahtevo, naj pritožnica opravi vozniški izpit, ne glede na to, da je vedel za invalidnost njene desne roke, kar je bilo nezakonito. Zato je utrpela nepremoženjsko škodo, za katero ima pravico do odškodnine.


title: Zadeva C-736/18 P: Pritožba, ki jo je Gugler France vložila 26. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 25. septembra 2018 v zadevi T-238/17, Gugler/EUIPO

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/13

      Pritožba, ki jo je Gugler France vložila 26. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 25. septembra 2018 v zadevi T-238/17, Gugler/EUIPO
      (Zadeva C-736/18 P)
      (2019/C 112/17)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Gugler France (zastopnica: S. Guerlain, avocat)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Alexander Gugler

         Predloga

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi odločbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 25. septembra 2018 v zadevi T-238/17 v zvezi s kršitvijo člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki glede presoje verjetnosti zmede, ki ustreza pojmu iz člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki;

                  —

                  Alexanderu Guglerju naloži plačilo stroškov pritožnice v zvezi s tem postopkom.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica trdi, da je bil kršen člen 8 (4) Uredbe o blagovni znamki in zato člen L711-4 francoskega zakonika o intelektualni lastnini, ker ni bila dokazana ekonomska povezava med imetnikom prejšnje pravice (pritožnico) in prijaviteljem sporne znamke (toženo stranko) in tudi zaradi verjetnega neobstoja verjetnosti zmede.


title: Zadeva C-741/18 P: Pritožba, ki jo je OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) vložila 27. novemrba 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. septembra 2018 v zadevi T-708/17, OPS Újpest/Komisija

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/14

      Pritožba, ki jo je OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) vložila 27. novemrba 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. septembra 2018 v zadevi T-708/17, OPS Újpest/Komisija
      (Zadeva C-741/18 P)
      (2019/C 112/18)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Pritožnica: OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) (zastopnik: L. Szabó, ügyvéd)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      OPS Újpest Kft. s pritožbo Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je pritožba dopustna in utemeljena ter posledično razveljavi sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. septembra 2018 v zadevi T-708/17, OPS Újpest/Komisija, ki je bil pritožnici vročen 2. oktobra 2018;

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču, da to odloči o drugem, tretjem in četrtem ugovoru nedopustnosti;

                  —

                  toženi stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in stroškov pritožbenega postopka, razen če se zadeva vrne v odločanje Splošnemu sodišču, pri čemer se v zadnjenavedenem primeru predlaga, naj se odločitev o navedenih stroških še ne sprejme, temveč naj se ta odločitev pridrži do izdaje končne sodbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog
                  Pritožnica trdi, da načelo pravne varnosti zahteva, da zainteresirane osebe natančno poznajo obseg obveznosti, ki so jim naložene z zakonodajo, ki velja zanje, kar je mogoče zagotoviti samo z zakonito objavo zadevne zakonodaje v uradnem jeziku naslovnika.
                  V primeru pravnega akta, ki ni bil zakonito objavljen, je treba začetek teka procesnih rokov, ki so vezani na vročitev, določiti na podlagi datuma prve zakonito opravljene vročitve.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog
                  Ker tožena stranka v postopku na prvi stopnji trdi, da tožba ni dopustna, ker sklepi, za katere je bilo predlagano, naj se razglasijo za nične, niso dokončni, saj preiskava še poteka, je treba sodno odločbo v zvezi s tem izdati preden se odloča o ostalih vprašanjih glede dopustnosti.


title: Zadeva C-747/18 P: Pritožba, ki jo je Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-profit Kft.) vložila 30. novembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. septembra 2018 v zadevi T-710/17, Lux-Rehab Non-Profit/Komisija

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/15

      Pritožba, ki jo je Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-profit Kft.) vložila 30. novembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. septembra 2018 v zadevi T-710/17, Lux-Rehab Non-Profit/Komisija
      (Zadeva C-747/18 P)
      (2019/C 112/19)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Pritožnica: Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) (zastopnik: L. Szabó, ügyvéd)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnica, družba Lux-Rehab Non-Profit Kft., Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  pritožbo razglasi za dopustno in utemeljeno ter posledično razveljavi sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. septembra 2018 v zadevi T-710/17, Lux-Rehab Non-Profit/Komisija, ki je bil pritožnici vročen 2. oktobra 2018;

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje, da le-to odloči o drugem in četrtem ugovoru nedopustnosti;

                  —

                  toženi stranki v postopku na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbe, razen če Sodišče zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje, in v tem primeru naj se odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in pritožbe pridrži do izdaje dokončne sodbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Prvi razlog
                  Pritožnica trdi, da se je sklicevala na varstvo svojih postopkovnih pravic, zato jo je treba v obravnavani zadevi obravnavati kot zainteresirano stranko, če se z njeno tožbo predlaga razglasitev ničnosti odločbe o nenasprotovanju v smislu člena 4(3) Uredbe št. 659/1999 (1), in da se tožba implicitno, prek sklicevanja, nanaša na varstvo pravic.

                  2.

                  Drugi razlog
                  Ker je Splošno sodišče razlagalo prilogo k tožbi in ker je o zadevi vsebinsko odločalo na podlagi te razlage, ni mogoče utemeljeno trditi, da ni njegova naloga, da išče in opredeli tožbene razloge, ki jih je tožeča stranka navedla v prilogi k tožbi.
                  Splošno sodišče je s tem, da je tožeči stranki naložilo, naj predloži dokaze o „konkretnih in oprijemljivih“ učinkih izkrivljanja konkurence v okviru njenega položaja ter o tem, da jo izpodbijani akt neposredno zadeva, prešlo v presojo dejanskega stanja. S tem je izkrivilo pogoj neposrednega nanašanja.

                  3.

                  Tretji razlog
                  Če tožena stranka med postopkom trdi, da izpodbijanih odločb ni mogoče izpodbijati, ker jih ni mogoče šteti za dokončne, ker je preiskava še vedno v teku, je treba o tem vprašanju odločati pred odločanjem o drugih vprašanjih dopustnosti.

         (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-748/18 P: Pritožba, ki jo je Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) vložila 30. novembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. septembra 2018 v zadevi T-713/17, Motex/Komisija

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/16

      Pritožba, ki jo je Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) vložila 30. novembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. septembra 2018 v zadevi T-713/17, Motex/Komisija
      (Zadeva C-748/18 P)
      (2019/C 112/20)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Pritožnica: Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) (zastopnik: L. Szabó, ügyvéd)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

      Družba Motex Kft. s pritožbo Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  pritožbo razglasi za dopustno in utemeljeno ter posledično razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. septembra 2018 v zadevi T-713/17, Motex/Komisija, ki je bila pritožnici vročena 1. oktobra 2018,

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje glede drugega in četrtega ugovora nedopustnosti,

                  —

                  toženi stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka, razen če se zadeva vrne v odločanje Splošnemu sodišču, v tem primeru pa pridrži odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka za končno odločbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog
                  Pritožnica trdi, da okoliščina, da se njen predlog nanaša na razglasitev ničnosti odločbe o nevložitvi ugovorov na podlagi člena 4(3) Uredbe št. 659/1999 (1) utemeljuje njeno trditev v zvezi z varstvom njenih postopkovnih pravic, zaradi česar bi jo bilo treba šteti za zadevno stranko, in da njen predlog implicitno vsebuje trditev v zvezi z uveljavljanja pravnega varstva.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog
                  Ob upoštevanju dejstva, da je Splošno sodišče razložilo priloge k tožbi, na podlagi te razlage pa odločilo v zadevi, se ni mogoče veljavno sklicevati na to, da ni bilo zavezano k temu, da razišče in opredeli tožbene razloge, ki jih navaja tožeča stranka v teh prilogah.
                  Zahteva Splošnega sodišča, da mora tožeča stranka navesti „konkretne in oprijemljive“ učinke, ki izhajajo iz izkrivljanja konkurence v njenem položaju, in tako dokazati, da se izpodbijani akt nanjo neposredno nanaša, vpliva na presojo dejstev s strani Splošnega sodišča. S tem se izkrivlja predpostavka neposrednega nanašanja.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog
                  Ker se je tožena stranka v postopku sklicevala na to, da se izpodbijanih sklepov ne bi moglo izpodbijati, ker zato, ker preiskava še poteka, še niso postali dokončni, mora biti odločitev Sodišča v zvezi s tem sprejeta pred sprejetjem odločitve glede drugih vprašanj glede dopustnosti.

         (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).