title: Zadeva T-693/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. maja 2016 – Mikhalchanka/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Belorusiji — zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Omejitve vstopa in prehoda prek ozemlja Unije — Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb — Novinar — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Napaka pri presoji)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. maja 2016 – Mikhalchanka/Svet
   (Zadeva T-693/13) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Belorusiji - zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Omejitve vstopa in prehoda prek ozemlja Unije - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb - Novinar - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Napaka pri presoji))
   (2016/C 222/13)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aliaksei Mikhalchanka (Minsk, Belorusija) (zastopnik: M. Michalauskas, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix in F. Naert, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa Sveta 2012/642/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 288, str. 69) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 288, str. 1).

      Izrek

               1.

               Predlog za ustavitev postopka, ki ga je vložil Svet Evropske unije, se zavrne.

               2.

               V delu, v katerem se nanašata na Aliakseia Mikhalchanka, se za nična razglasita:

                           —

                           Sklep Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa Sveta 2012/642/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji.

               3.

               Svet poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil A. Mikhalchanka.

      (1)  UL C 93, 29.3.2014.


title: Zadeva C-485/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur an het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen proti H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk, S. Sariisik (Pridružitev EGS-Turčija — Socialna varnost delavcev migrantov — Odpoved pogoju stalnega prebivališča — Obseg — Dodatek k invalidski pokojnini, ki ga upravičencem izplačuje država članica gostiteljica za zagotovitev življenjskega minimuma — Sprememba nacionalne zakonodaje — Ukinitev navedenega dodatka, če ima upravičenec prebivališče zunaj ozemlja zadevne državne članice)

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur an het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen proti H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk, S. Sariisik
   (Zadeva C-485/07) (1)

   (Pridružitev EGS-Turčija - Socialna varnost delavcev migrantov - Odpoved pogoju stalnega prebivališča - Obseg - Dodatek k invalidski pokojnini, ki ga upravičencem izplačuje država članica gostiteljica za zagotovitev življenjskega minimuma - Sprememba nacionalne zakonodaje - Ukinitev navedenega dodatka, če ima upravičenec prebivališče zunaj ozemlja zadevne državne članice)
   2011/C 211/04
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Raad van bestuur an het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Nasprotne stranke: H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk, S. Sariisik

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Centrale Raad van Beroep – Razlaga člena 9 Pridružitvenega sporazuma, člena 59 Dodatnega protokola k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju in ki je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972 (UL L 293, str. 1) in člena 6(1) Sklepa Pridružitvenega sveta št. 3/80 z dne 19. septembra 1980 o uporabi sistemov socialne varnosti držav članic Evropske skupnosti za turške delavce in člane njihovih družin (UL 1983, L 110, str. 60) – Nacionalna zakonodaja, ki na podlagi zavarovanja za primer brezposelnosti omogoča dodelitev dodatka k dajatvi za dosego ravni minimalne plače – Omejitve v primeru stalnega prebivališča zunaj Nizozemske – Ukinitev [dodatka] dveh hitrosti glede na stalno prebivališče in državljanstvo

      Izrek

               1.

               Člen 6(1), prvi pododstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 3/80 z dne 19. septembra 1980 o uporabi sistemov socialne varnosti držav članic Evropske skupnosti za turške delavce in člane njihovih družin je treba razlagati tako, da ima neposredni učinek, tako da imajo turški državljani, za katere ta določba velja, pravico sklicevati se nanj neposredno pred sodišči držav članic, da bi izključili uporabo pravil notranjega prava, ki so v nasprotju z njo.

               2.

               Člen 6(1), prvi pododstavek, Sklepa št. 3/80 je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v zadevi v glavni stvari, nasprotuje ureditvi države članice, ki kot člen 4a zakona o dodatnih dajatvah (Toeslagenwet) z dne 6. novembra 1986 za nekdanje turške delavce migrante, če se po izgubi pravice do bivanja v državi članici gostiteljici, ker so v njej utrpeli invalidnost, vrnejo v Turčijo, ukinja pravico do dajatve, kot je dodatek k invalidski pokojnini, dodeljen na podlagi nacionalne zakonodaje.

               3.

               Člen 9 Sporazuma o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki so ga Republika Turčija na eni strani ter države članice EGS in Skupnost na drugi strani podpisale v Ankari 12. septembra 1963 ter je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen s Sklepom Sveta z dne 23. decembra 1963 (64/732/EGS), se ne uporabi v položaju, kakršen je ta v zadevi v glavni stvari.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva T-239/13: Tožba, vložena 23. aprila 2013 – Atmeh proti UUNT – Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/37

         Tožba, vložena 23. aprila 2013 – Atmeh proti UUNT – Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)
   (Zadeva T-239/13)
   2013/C 207/61
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ammar Atmeh (Diera-Duba, Združeni arabski emirati) (zastopnik: A. Berthet, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sylvie Fretier (Pariz, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ta tožba dopustna;

               —

               spremeni odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. februarja 2013 v združenih zadevah R 1482/2011-4 in R 1571/2011-4 in prekine postopek za ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti MONTALE MTL MONTALE Dezign no 003 874 807, ki ga je 16. junija 2004 sprožil Ammar Atmeh, dokler ne bo dokončno odločeno o tožbi za razglasitev ničnosti in razveljavitev znamk S. Fretier, o kateri poteka postopek pri Tribunal de Grande Instance de Paris;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „MONTALE MTL MONTALE Dezign“ za proizvode in storitve iz razreda 3 – znamka Skupnosti št. 3 874 807

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Sylvie Fretier

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „PIERRE MONTALE MONTALE M“ ter nacionalna figurativna znamka in nacionalna registracija, ki vsebujeta besedne elemente „MTL MONTALE“ za proizvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za izbris: zahtevi za ugotovitev ničnosti se ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe, ki jo je vložila tožeča stranka, in razglasitev nedopustnosti tožbe, ki jo je vložila Sylvie Fretier

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev pravila 20 Uredbe št. 2868/95 in načela pravičnega sojenja


title: Zadeva T-457/16: Tožba, vložena 16. avgusta 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/28

      Tožba, vložena 16. avgusta 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)
      (Zadeva T-457/16)
      (2016/C 364/31)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Schwamm & Cie. (Saarbrücken, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „Le Coq de France“ – Prijava št. 10 882 331

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. junija 2016 v zadevi R 1786/2015-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-160/12: Tožba, vložena 10. aprila 2012 – Adler Modemärkte proti UUNT – Blufin (MARINE BLEU)

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/16

         Tožba, vložena 10. aprila 2012 – Adler Modemärkte proti UUNT – Blufin (MARINE BLEU)
   (Zadeva T-160/12)
   2012/C 184/29
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Adler Modemärkte AG (Haibach, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Blufin SpA (Carpi, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. februarja 2012 v zadevi R 1955/2010-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pritožbenega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MARINE BLEU“ za proizvode iz razredov 18, 24 in 25 – Prijava št. 6 505 952

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Blufin

      Navajana znamka ali znak: registracija italijanske znamke in znamke Skupnosti ter italijanske in mednarodne znamke „BLUMARINE“ za proizvode iz razredov 3, 9, 14, 18, 19, 23, 24, 25 in 27

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožbi je bilo deloma ugodeno, zahteva za registracijo je bila deloma zavrnjena in zadeva je bila deloma vrnjena v odločanje oddelku za ugovore.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-272/00: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2013 – Barbini in drugi proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Zmanjšanje socialnih prispevkov za podjetja, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie — Odločba, s katero je shema pomoči razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena zagotovitev vračila izplačanih pomoči — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba)

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/15

         Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2013 – Barbini in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-272/00) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Zmanjšanje socialnih prispevkov za podjetja, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie - Odločba, s katero je shema pomoči razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena zagotovitev vračila izplačanih pomoči - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba)
   2013/C 86/24
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Alfredo Barbini Srl (Murano, Italija); Aureliano Toso Srl (Murano); AVMazzega Srl (Murano); Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl (Murano); Carlo Moretti Srl (Murano); Effetre SpA (Resana, Italie); Ferro & Lazzarini Srl (Murano); Formia Srl (Murano); Gino Cenedese & Figlio (Murano); La Murrina (Murano); Mazzuccato International Srl (Murano); Nason & Moretti Srl, (Murano); Tfz Internazionale Srl (Murano); V. Nason & C. Srl (Murano); Venini SpA (Murano); Vetreria de Majo Srl (Murano); in Vetreria LAG Srl (Murano) (zastopniki: A. Vianello, M. Merola in A. Sodano, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom

      Intervenientka v podporo tožečih strank: Italijanska republika (zastopniki: sprva U. Leanza, nato I. Braguglia, še kasneje R. Adam in na koncu I. Bruni, zastopniki, skupaj z G. Aiellom in P. Gentilijem, avvocati dello Stato)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 glede ukrepov pomoči v korist podjetij, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie, določenih v zakonih št. 30/1997 in št. 206/1995, s katerima so uvedena zmanjšanja socialnih prispevkov (UL 2000, L 150, str. 50).

      Izrek

               1.

               Ugovor nedopustnosti Evropske komisije se obravnava v okviru vsebinske presoje.

               2.

               Tožba se zavrne kot deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena.

               3.

               Alfredo Barbini Srl, Aureliano Toso Srl, AVMazzega Srl, Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl, Carlo Moretti Srl, Effetre SpA, Ferro & Lazzarini Srl, Formia Srl, Gino Cenedese & Figlio, La Murrina, Mazzuccato International Srl, Nason & Moretti Srl, Tfz Internazionale Srl, V. Nason & C. Srl, Venini SpA, Vetreria de Majo Srl in Vetreria LAG Srl nosijo svoje stroške in stroške Komisije.

               4.

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 355, 9.12.2000.


title: Zadeva T-165/13 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. maja 2013 – Talanton proti Komisiji ( „Začasna odredba — Arbitražna klavzula — Pogodbe, sklenjene v okviru sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 — 2013) — Upravičeni stroški — Povračilo izplačanih zneskov — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti“ )

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/82

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. maja 2013 – Talanton proti Komisiji
   (Zadeva T-165/13 R)
   (Začasna odredba - Arbitražna klavzula - Pogodbe, sklenjene v okviru sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 - 2013) - Upravičeni stroški - Povračilo izplačanih zneskov - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2013/C 225/182
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketigk kai Dioikisis Epicheiriseon (Atene, Grčija) (zastopnika: M. Angelopoulos in K. Damis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Cordewener in D. Triantafyllou, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve več aktov, ki se nanašajo na povračilo zneskov, ki so bili tožeči stranki izplačani na podlagi pogodb, ki so bile sklenjene v okviru sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/3

         Sestava senatov in razporeditev sodnikov v senate
   (2008/C 272/03)
   Sodišče za uslužbence je 30. novembra 2005 (1) odločilo, da bo zasedalo v treh senatih in na občni seji. Prav tako je z odločbe z dne 24. septembra 2008 za čas od 1. oktobra 2008 do 30. septembra 2011 za predsednika senatov izvolilo sodnika H. KANNINENA in S. GERVASONIJA. Z odločbo z dne 30. septembra 2008 je Sodišče za uslužbence za obdobje od 1. oktobra 2008 do 30. septembra 2011 sodnike razporedilo v senate tako:
   Prvi senat
   S. GERVASONI, predsednik senata,
   H. KREPPEL in H. TAGARAS, sodnika,
   Drugi senat
   H. KANNINEN, predsednik senata,
   I. BORUTA, sodnica, in S. VAN RAEPENBUSCH, sodnik,
   Tretji senat, ki zaseda v sestavi treh sodnikov
   P. MAHONEY, predsednik Sodišča za uslužbence,
   H. KREPPEL, sodnik, I. BORUTA, sodnica, H. TAGARAS in S. VAN RAEPENBUSCH, sodnika.
   V tem senatu predsednik zaseda izmenično s sodnico I. BORUTA in sodnikom H. TAGARASOM ter s sodnikoma H. KREPPELOM in S. VAN RAEPENBUSCHOM, brez poseganja v povezanost zadev.

      (1)   UL 2005 C 322, str. 16.


title: Zadeva C-461/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. novembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Don Bosco Onroerend Goed BV proti Staatssecretaris van Financiën (Šesta direktiva o DDV — Razlaga členov 13, del B, točka (g), in 4(3)(a) — Dobava zemljišča, na katerem je delno porušen objekt, na mestu katerega bo zgrajen nov objekt — Oprostitev plačila DDV)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. novembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Don Bosco Onroerend Goed BV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-461/08) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Razlaga členov 13, del B, točka (g), in 4(3)(a) - Dobava zemljišča, na katerem je delno porušen objekt, na mestu katerega bo zgrajen nov objekt - Oprostitev plačila DDV)
   2010/C 24/21
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Don Bosco Onroerend Goed BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Razlaga člena 4(3)(a) v povezavi s členom 13, del B, točka (g) Direktive 77/388/EGS: Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Obdavčenost dobave objektov ali delov objektov in zemljišč, na katerih stojijo, pred prvo uporabo – Dobava objekta, ki je delno porušen zato, da se nadomesti z objektom, ki bo šele zgrajen

      Izrek

   Člen 13, del B, točka (g), v povezavi s členom 4(3)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da oprostitev plačila davka na dodano vrednost iz prve od teh določb ne velja za dobavo zemljišča, na katerem je še vedno star objekt, ki ga je treba porušiti, da bi se na njegovem mestu zgradil nov, in katerega rušenje, za katerega bo poskrbel prodajalec, se je v ta namen pred to dobavo že začelo. Taka dobava in tako rušenje z vidika davka na dodano vrednost tvorita enotno transakcijo, katere namen kot celota ni dobava obstoječega objekta in zemljišča, na katerem ta stoji, ampak dobava nepozidanega zemljišča, ne glede na to, kolikšen del starega objekta je bil ob dejanski dobavi zemljišča porušen.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/1

         2010/C 63/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 51, 27.2.2010

      Prejšnje objave

      UL C 37, 13.2.2010

      UL C 24, 30.1.2010

      UL C 11, 16.1.2010

      UL C 312, 19.12.2009

      UL C 297, 5.12.2009

      UL C 282, 21.11.2009

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-458/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Regeringsrätten (Švedska) 16. novembra 2006 — Skatteverket proti Gourmet Classic Ltd

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/44

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Regeringsrätten (Švedska) 16. novembra 2006 — Skatteverket proti Gourmet Classic Ltd
   (Zadeva C-458/06)
   (2006/C 326/89)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Regeringsrätten (Švedska)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skatteverket

      Tožena stranka: Gourmet Classic Ltd.
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba alkohol, ki ga vsebuje vino za kuhanje, razvrstiti v kategorijo etilnega alkohola iz člena 20, prva alinea, Direktive Sveta 92/83/EGS, z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače (1)?

      (1)  UL L 316, str. 21.


title: Zadeva T-93/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. junija 2008 – Mülhens proti UUNT – Spa Monopole (MINERAL SPA) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti MINERAL SPA – Prejšnja nacionalna besedna znamka SPA – Relativni razlog za zavrnitev – Ugled – Neupravičena korist na podlagi ugleda prejšnje znamke – Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. junija 2008 – Mülhens proti UUNT – Spa Monopole (MINERAL SPA)
   (Zadeva T-93/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti MINERAL SPA - Prejšnja nacionalna besedna znamka SPA - Relativni razlog za zavrnitev - Ugled - Neupravičena korist na podlagi ugleda prejšnje znamke - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 197/34)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Mülhens GmbH & Co. KG (Cologne, Nemčija) (zastopnika: T. Schulte-Beckhausen in S. Maaßen, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: L. de Brouwer, É. Cornu, E. de Gryse in D. Moreau, odvetniki)
   Predmet
   Tožba za razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. januarja 2006 (zadeva R 825/2004-2) glede postopka z ugovorom med Spa Monopole, compagnie fermière SA/NV in Mülhens GmbH & Co. KG.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Mülhens GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Izbris zadeve T-69/97

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/64

         Izbris zadeve T-69/97 (1)

   (2005/C 217/134)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   S sklepom z dne 16. junija 2005 je predsednik petega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. T-69/97, M.V. Diederen proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 142, 10.5.1997.


title: Zadeva C-195/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Okolje – Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS – Pojem odpadek – Živilski odpadki, nastali v agroživilski industriji in namenjeni za proizvodnjo živalske krme – Kuhinjski odpadki, namenjeni zavetiščem za hišne živali)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-195/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS - Pojem „odpadek“ - Živilski odpadki, nastali v agroživilski industriji in namenjeni za proizvodnjo živalske krme - Kuhinjski odpadki, namenjeni zavetiščem za hišne živali)
   (2008/C 51/12)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis, zastopnik, in G. Bambara, odvetnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, in G. Fiengo, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 1(a) Direktive 75/442 Sveta, z dne 15. julija 1975, o odpadkih (UL L 194, str. 39), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (UL 78, str. 32) – Nacionalni predpis, ki iz področja uporabe direktive izvzema določene odpadke.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem,

                           —

                           da je v okrožnici ministrstva za okolje z dne 28. junija 1999 o pojasnilih v zvezi z opredelitvijo pojma odpadek in obvestilu ministrstva za zdravje z dne 22. julija 2002, v katerem so bile zajete smernice na področju zdravstva in higiene v zvezi z uporabo materialov in stranskih proizvodov v živalski krmi, ki nastajajo pri proizvodnji in trženju v agroživilski industriji, sprejela operativna navodila, ki veljajo za celotno državno ozemlje in ki s področja uporabe pravil o odpadkih izvzemajo živilske odpadke, ki nastajajo v agroživilski industriji in so namenjeni za proizvodnjo živalske krme, in

                           —

                           da je s členom 23 Zakona št. 179 z dne 31. julija 2002 o okoljevarstvenih določbah s področja uporabe pravil o odpadkih izvzela kuhinjske odpadke, ki nastajajo pri pripravi vsakovrstne kuhane ali nekuhane trdne hrane, ki niso vstopili v distribucijsko verigo in ki so namenjeni zavetiščem za hišne živali,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 182, str. 23.7.2005.


title: Zadeva F-60/15: Tožba, vložena 22. aprila 2015 – ZZ/UUNT

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/48

         Tožba, vložena 22. aprila 2015 – ZZ/UUNT
   (Zadeva F-60/15)
   (2015/C 213/78)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa predsednika UUNT z dne 4. junija 2014 o prenehanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca in predlog, da se, če je mogoče, ponovno zaposli pri UUNT, v nasprotnem primeru pa, da prejme pravično denarno nadomestilo zaradi domnevno nezakonite odpovedi njene pogodbe o zaposlitvi in nazadnje, odškodninski zahtevek za domnevno utrpelo nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep predsednika UUNT z dne 4. junija 2014 o prenehanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca naj se razglasi za ničen;

               —

               zato naj se odredi ponovna zaposlitev tožeče stranke in naj se toženi stranki naloži (i), da iz naslova odškodnine tožeči stranki izplača plače za obdobje od začetka veljavnosti odpovedi njene pogodbe o zaposlitvi in do datuma njene ponovne zaposlitve zaradi razglasitve ničnosti sprejetega sklepa in (ii) obnovitev delovnega razmerja s tožečo stranko, ki je s sprejetjem sklepa o odpovedi njene pogodbe nepravilno prenehalo,

               —

               podredno, če bi zaradi ponovne zaposlitve tožeče stranke v praksi prišlo do večjih težav ali če bi se zaradi tega nesorazmerno poseglo v položaj tretjih, naj se toženi stranki naloži plačilo pravičnega denarnega nadomestila zaradi nezakonite odpovedi njene pogodbe o zaposlitvi, pri čemer se mora poleg izgube izplačila plač za nazaj upoštevati tudi velika verjetnost, da bi tožeča stranka na podlagi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas ostala zaposlena pri UUNT do upokojitvene starosti in da bi v svojem poklicu napredovala;

               —

               v vsakem primeru, naj se toženi stranki naloži plačilo odškodnine za utrpljeno nepremoženjsko škodo, ki je ex aequo et bono ocenjena na 15  000 EUR;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva C-91/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n° 60 de Madrid (Španija) 15. februarja 2016 – Caixabank S.A./Héctor Benlliure Santiago

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid (Španija) 15. februarja 2016 – Caixabank S.A./Héctor Benlliure Santiago
   (Zadeva C-91/16)
   (2016/C 175/07)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Caixabank S.A.

      Tožena stranka: Héctor Benlliure Santiago

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je uporaba obrestne mere, dogovorjene za pogodbene obresti, v primeru, v katerem se uporabljajo zamudne obresti, v skladu z Direktivo 93/13 (1) ali pa, nasprotno, pomeni prilagoditev pogodbe, ki v skladu s sodno prakso Skupnosti ni dovoljena?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


               30.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/10

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Kraljevini Norveški, vložena dne 16. februarja 2015
   (Zadeva E-6/15)
   (2015/C 143/11)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Xavier Lewis in Clémence Perrin, zastopnika za Nadzorni organ Efte, Rue Belliard 35, 1040 Bruselj, Belgija, je 16. februarja 2015 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Kraljevini Norveški.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj ugotovi:

               1.

               da Norveška – s tem ko je ohranila v veljavi člena 20-1, drugi odstavek, in 22-3 Zakona o načrtovanju in gradnji, v povezavi s členi od 9-1 do 9-4 in 11-1 Gradbene uredbe, ki od podjetij, ki izvajajo gradbena dela, zahtevajo, da pred začetkom opravljanja dejavnosti od lokalnih skupnosti pridobijo dovoljenje – ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 16 akta iz točke 1 Priloge X k Sporazumu EGP (Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu) ali člena 36 Sporazuma EGP.

               2.

               Kraljevini Norveški se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Zadeva se nanaša na zahtevo iz norveške zakonodaje (člena 20-1, drugi odstavek, in 22-3 Zakona o načrtovanju in gradnji, v povezavi s členi od 9-1 do 9-4 in 11-1 Gradbene uredbe) po kateri morajo podjetja, ki želijo izvajati gradbena dela na Norveškem, pred začetkom opravljanja dejavnosti pridobiti dovoljenje lokalnih skupnosti. Tovrstno dovoljenje je treba pridobiti pred vsakim posameznim gradbenim projektom.

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da zahteva pomeni omejitev, ki ni upravičena v skladu s členom 16(1) in (3) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu („direktiva o storitvah“) oziroma da tovrsten ukrep pomeni omejitev svobode opravljanja storitev iz člena 36 Sporazuma EGP, ki ni upravičena v skladu s členom 33 Sporazuma EGP.

               —

               Norveška zatrjuje, da tovrstna shema odobritev načeloma ni v nasprotju z direktivo o storitvah, saj jo je mogoče upravičiti na podlagi člena 16(1) in (3) te direktive.


title: Zadeva T-496/12: Tožba, vložena 16. novembra 2012 – European Drinks proti UUNT – Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/57

         Tožba, vložena 16. novembra 2012 – European Drinks proti UUNT – Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)
   (Zadeva T-496/12)
   2013/C 26/116
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: European Drinks SA (Ștei, Romunija) (zastopnik: V. von Bomhard, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: SC Alexandrion Grup Romania Srl (Pleasa, Romunija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. septembra 2012 v zadevi R 682/2011-4 razveljavi; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „DRACULA BITE“ za proizvode in storitve iz razredov 33, 35 in 39 – prijava znamke Skupnosti št. 7588288

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija št. 34847 romunske figurativne znamke „Dracula“ za proizvode in storitve iz razredov 33 in 35

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 42(2) in 42(3) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-138/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Danski, vložena dne 15. marca 2004

text:
               26.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/1

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Danski, vložena dne 15. marca 2004
   (Zadeva C-138/04)
   (2004/C 168/01)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata R. Lyal in T. Fich, zastopnika, je dne 15. marca 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Danski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Danska ni izpolnila obveznosti iz člena 249 ES in Direktive 83/183/EGS (1) s tem ko ne dovoli osebam, ki svoje običajno prebivališče dokončno prenesejo na Dansko, da bi bile upravičene do oprostitev določenih v členu 1(1) Direktive 83/183/EGS glede „takse za registracijo“, ki v bistvu ustreza davku na potrošnjo;

               2.

               Kraljevini Danski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Taksa za registracijo motornih vozil se obračuna ob prvi registraciji tega vozila na Danskem, zavezanci so tudi osebe, ki v okviru prenosa svojega stalnega prebivališča iz tujine na Dansko, dokončno uvozijo svoja vozila z namenom uporabe na Danskem.

               —

               Komisija meni, da je taksa za registracijo sama po sebi „davek na potrošnjo“, ki se posameznikom obračuna ob dokončnem uvozu osebne lastnine iz druge države članice, in da gre za primer na podlagi katerega so države članice zavezane v skladu s členom 1(1) direktive, da odobrijo oprostitev.

         Taksa za registracijo je brez vsakega dvoma „ davek na potrošnjo“ glede na to, da se nanaša na potrošno stvar, da se računa glede na ekonomsko vrednost te stvari in, da se obračuna enkrat za vselej.
   Prav tako ni dvoma, da gre za takso „ki se posamezniku obračuna ob dokončnem uvozu njegove osebne lastnine“. Dejstvo, da se taksa zaračuna ob registraciji vozila v ničemer ne spremeni dejstva, da je registracija predpostavka za uporabo vozila v danskem cestnem omrežju. Za vozilo, ki ga uvozi oseba, ki spreminja svoje prebivališče se šteje, da je njegov cilj uporaba vozila v skladu z njegovim namenom.

               —

               Komisija pa med drugim meni, da se taksa na registracijo ne more smatrati kot del „posebnih in/ali občasnih dajatev in davkov, ki so povezani z uporabo take lastnine v državi“, ki jih direktiva – v svojem členu 1(2) – izvzema od oprostitev.

         Oprostitev velja le za davke vezane na uporabo zadevne lastnine in za davke, ki se morajo obračunati za zagotovitev plačila dajatev zlasti v povezavi z uporabo te osebne lastnine.
   Člen 1(2) vsebuje tri primere takšnih davkov, ki jih je treba izvzeti od oprostitve, torej „pristojbine za registracijo motornih vozil, davki za ceste in televizijska dovoljenja“. Ti primeri imajo skupno dejstvo, da ne gre za davke na potrošnjo, ampak da se nanašajo na nepretrgano uporabo lastnine in, da zagotavljajo možnost za pristojne organe, da so oproščeni stroškov povezanih z uporabo take lastnine.
   Napotitev na davke obračunane ob registraciji motornih vozil se mora torej po mnenju Komisije razlagati kot, da se tiče le davkov vezanih na samo registracijo vozila.
   To stališče razen tega potrjuje proučitev različnih jezikovnih različic člena 1 te direktive. Izjema je narejena v danskem in nemškem besedilu, ki tako eden kot drugi uporabljata isto označbo v (1) in (2), torej „Abgaben“ in „afgifter“, vse ostale jezikovne različice pa uporabljajo drugačna izraza v (1) in (2), torej „taxes“ in „droits“ v francoščini, „taxes“ in „fees“ v angleščini, itd. Očitno je, da se izraza „droits“ in „fees“ lahko nanašata le na davke v zvezi s plačilom neke dajatve.
   Popolnoma je izključeno, da se smatra taksa na registracijo kot plačilo dajatve, glede na to, da se izračuna na osnovi vrednosti vozila, torej trenutno 105 % vrednosti kar je v tem primeru 57 400 DKK (7.735 EUR) in 180 % preostanka prvotne vrednosti vozila v trenutku registracije, vključno z DDV.

      (1)  Direktiva Sveta št. 83/183/EGS z dne 28. marca 1983 o davčnih oprostitvah, ki veljajo za končni uvoz osebne lastnine posameznikov iz države članice (UL L z dne 23. aprila 1983, str. 64) [neuradni prevod].


title: Zadeva T-313/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. februarja 2008 – Otsuka Chemical proti EFSA

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/46

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. februarja 2008 – Otsuka Chemical proti EFSA
   (Zadeva T-313/06) (1)

   (2008/C 92/92)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-51/10: Pritožba, ki jo je 1. februarja 2010 vložila Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 19. novembra 2009 v zadevi T-298/06, Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/17

         Pritožba, ki jo je 1. februarja 2010 vložila Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 19. novembra 2009 v zadevi T-298/06, Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-51/10)
   2010/C 113/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (zastopnika: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog pritožnice:

   Pritožnica predlaga, naj Sodišče:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 v zadevi T-298/2006,

               —

               zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču in

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov pred Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 7(1)(c) Uredbe o znamki Skupnosti (1), ker je uporabilo napačna pravna merila pri sklepanju, da znamke pritožnice ni mogoče registrirati.
   Pritožnica dalje trdi, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 7(1)(c) Uredbe o znamki Skupnosti in/ali člen 76 te uredbe, ker ni pravilno upoštevalo prakse UUNT glede registracije znamk, sestavljenih iz števk, ali označitve vsebine publikacij.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-316/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – HIM proti Komisiji

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – HIM proti Komisiji
   (Zadeva T-316/10) (1)

   2011/C 113/44
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-615/13 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2015 – ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) proti Evropski agenciji za varnost hrane (EFSA) in Evropski komisiji (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij Evropske unije — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Člen 4(1)(b) — Uredba (ES) št. 45/2001 — Člen 8 — Izjema od pravice do dostopa — Varstvo osebnih podatkov — Pojem „osebni podatek“ — Pogoji za prenos osebnih podatkov — Ime avtorja vsake od pripomb, ki se nanašajo na osnutek smernic Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) v zvezi z znanstveno dokumentacijo, ki jo je treba priložiti zahtevkom za registracijo za dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet — Zavrnitev dostopa)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2015 – ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) proti Evropski agenciji za varnost hrane (EFSA) in Evropski komisiji
   (Zadeva C-615/13 P) (1)

   ((Pritožba - Dostop do dokumentov institucij Evropske unije - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Člen 4(1)(b) - Uredba (ES) št. 45/2001 - Člen 8 - Izjema od pravice do dostopa - Varstvo osebnih podatkov - Pojem „osebni podatek“ - Pogoji za prenos osebnih podatkov - Ime avtorja vsake od pripomb, ki se nanašajo na osnutek smernic Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) v zvezi z znanstveno dokumentacijo, ki jo je treba priložiti zahtevkom za registracijo za dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet - Zavrnitev dostopa))
   (2015/C 311/05)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (zastopnik: P. Kirch, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) (zastopniki: D. Detken, C. Pintado in R. Van der Hout, zastopniki), Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk in L. Pignataro-Nolin, agenta)

      Intervenient v podporo toženima strankama: Evropski nadzornik osebnih podatkov (ENVP) (zastopnika: A. Buchta in M. Pérez Asinari, agenta)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča ClientEarth in PAN Europe/EFSA (T-214/11, EU:T:2013:483) se razveljavi.

               2.

               Odločba Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) z dne 12. decembra 2011 se razglasi za nično.

               3.

               Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov, ki sta jih družbi ClientEarth in Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) priglasili v okviru pritožbenega postopka in postopka na prvi stopnji.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške, povezane s pritožbenim postopkom in postopkom na prvi stopnji.

               5.

               Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) nosi svoje stroške, povezane s pritožbenim postopkom.

      (1)  UL C 71, 8. 3. 2014.


title: Zadeva T-100/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. marca 2008 – Giannini proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Splošni javni natečaj – Nevpis na čakalni seznam – Nepravilnosti pri preizkusih, zaradi katerih lahko pride do izkrivljanja rezultata – Enako obravnavanje – Ničnostna tožba – Odškodninska tožba )

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. marca 2008 – Giannini proti Komisiji
   (Zadeva T-100/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Splošni javni natečaj - Nevpis na čakalni seznam - Nepravilnosti pri preizkusih, zaradi katerih lahko pride do izkrivljanja rezultata - Enako obravnavanje - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba“)
   (2008/C 107/37)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Massimo Giannini (Bruselj, Belgija) (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva L.Lozano Palacios in M. Velardo, zastopnika, nato G. Berscheid, zastopnik, skupaj z M. Gentonom, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije na natečaju COM/A/9/01 za sestavo čakalnega seznama za administratorje (A7/A6) na področju ekonomije in statstike (UL 2001, C 240 A, str. 12) o nevpisu tožeče stranke na čakalni seznam tega natečaja, ter odškodninski zahtevek.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške in tri četrtine stroškov, ki jih je priglasil Massimo Giannini.

               3)

               Massimo Giannini nosi četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-403/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2007 – Evropski parlament proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ničnostna tožba – Odločba Komisije, s katero je bil odobren projekt o varnosti meja na Filipinih – Odločba, sprejeta na podlagi Uredbe (EGS) št. 443/92 – Izvedbena pooblastila Komisije – Meje)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/8

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2007 – Evropski parlament proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-403/05) (1)

   (Ničnostna tožba - Odločba Komisije, s katero je bil odobren projekt o varnosti meja na Filipinih - Odločba, sprejeta na podlagi Uredbe (EGS) št. 443/92 - Izvedbena pooblastila Komisije - Meje)
   (2007/C 315/13)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: R. Passos, E. Waldherr, K. Lindahl in G. Mazzini, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Tufvesson in A. Bordes, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopnik: J. M. Rodríguez Cárcamo, zastopnik)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je odobrila projekt o varnosti meja na Filipinih (ASIA/2004/016-924; proračunska postavka 19 1002), sprejeta za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 443/92 z dne 25. februarja 1992 o finančni in tehnični pomoči državam v razvoju v Aziji in Latinski Ameriki ter o sodelovanju z njimi (UL L 52, str. 1).
   Izrek

               1)

               Odločbo Komisije Evropskih skupnosti, s katero je bil odobren projekt o varnosti meja v Republiki Filipini, ki naj bi bil financiran iz proračunske postavke 19 10 02 splošnega proračuna Evropskih skupnosti (Philippine Border Management Project; št. ASIA/2004/016-924), se razglasi za nično.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006.


title: Zadeva T-286/11 P: Pritožba, ki jo je 6. junija 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 16. marca 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-21/10, Marcuccio proti Komisiji

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/35

         Pritožba, ki jo je 6. junija 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 16. marca 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-21/10, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-286/11 P)
   2011/C 232/62
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep v celoti in brez kakršne koli izjeme razveljavi, in poleg tega primarno:

               —

               ugodi vsem predlogom iz postopka na prvi stopnji;

               —

               toženi stranki naloži, da pritožniku povrne vse stroške, ki so mu nastali v postopku na prvi stopnji v zadevi, v kateri se vlaga pritožba;
               oziroma podredno:

               —

               vrne zadevo Sodišču za uslužbence v drugačni sestavi, da to znova odloči o predlogih, navedenih v zgornjih točkah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga:

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: neobstoj obrazložitve glede „odškodninskega zahtevka“

                           —

                           v zvezi s tem se navaja neobstoj preiskave, izkrivljanje dejstev, napačna in nerazumna razlaga ter uporaba pravnih pravil o nepogodbeni odgovornosti institucij Evropske unije, pojma obveznosti obrazložitve, ki velja za vse institucije Evropske unije in sodišča Evropske unije, ter pojma nezakonitega ravnanja institucije Evropske unije.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: nezakonitost odločitve prvostopenjskega sodišča o stroških

                           —

                           v zvezi s tem se zlasti navaja, da lahko naložitev eni od strank postopka, da Sodišču za uslužbence povrne stroške postopka na podlagi člena 94 Poslovnika tega sodišča, temelji le na dejstvih, ki so neločljivo povezana z zadevnim postopkom in ne na zatrjevanih ravnanjih te stranke v drugih zadevah.


title: Zadeva T-126/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2013 – Interroll proti UUNT (Inspired by efficiency) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti Inspired by efficiency — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/76

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2013 – Interroll proti UUNT (Inspired by efficiency)
   (Zadeva T-126/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Inspired by efficiency - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 225/169
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Interroll Holding AG (Sant’Antonino, Švica) (zastopnika: R. Böhm in N. Ehlers, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Poch)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 12. januarja 2012 (zadeva R 1280/2011-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Inspired by efficiency kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Interroll Holding AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 157, 2.6.2012.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. julija 2005 v zadevi T-371/03, Vincenzo Le Voci proti Svetu Evropske unije (Uradniki — Notranji natečaj — Nepripustitev k ustnim preizkusom — Kršitev obvestila o natečaju — Nepravilnost v poteku preizkusov, ki je izkrivila rezultate — Načeli enakega obravnavanja in nediskriminacije — Načelo dobre uprave)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/15

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. julija 2005
   v zadevi T-371/03, Vincenzo Le Voci proti Svetu Evropske unije (1)

   (Uradniki - Notranji natečaj - Nepripustitev k ustnim preizkusom - Kršitev obvestila o natečaju - Nepravilnost v poteku preizkusov, ki je izkrivila rezultate - Načeli enakega obravnavanja in nediskriminacije - Načelo dobre uprave)
   (2005/C 229/30)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-371/03, Vincenzo Le Voci, uradnik Sveta Evropske unije, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopata G. van der Wal in E. Oude Elferink, avocats, proti Svetu Evropske unije (zastopnika: M. Sims in F. Anton), katere predmet je zahteva za razveljavitev postopkov notranjega natečaja Svet/A/270 ali, podredno, razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije, s katero tožeče stranke ni pripustila k ustnemu preizkusu navedenega natečaja, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi M. Jaeger, predsednik, V. Tilli, sodnica, in O. Czúcz, sodnik; sodni tajnik: C. Kristensen, administratorka, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva C-442/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 26. avgusta 2011 – Novartis AG proti Actavis UK Ltd

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 26. avgusta 2011 – Novartis AG proti Actavis UK Ltd
   (Zadeva C-442/11)
   2011/C 311/44
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Novartis AG

      Tožena stranka: Actavis UK Ltd

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Če je bil za učinkovino podeljen dodatni varstveni certifikat za izdelek, kot je opredeljen v Uredbi (ES) št. 469/2009 (1): ali so pravice, ki jih podeljuje ta certifikat v skladu s členom 5 te uredbe v zvezi s predmetom, kot je opredeljen v členu 4 te uredbe, kršene:

               (i)

               z zdravilom, ki vsebuje to učinkovino (v tem primeru valsartan) v kombinaciji z eno ali več učinkovinami (v tem primeru hidroklorotiazidom), ali

               (ii)

               le z zdravilom, ki vsebuje to učinkovino (v tem primeru valsartan) kot edino učinkovino?

      (1)  Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1).


title: Zadeva F-70/12: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 13. decembra 2012 – Parikka proti SEAE

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/33

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 13. decembra 2012 – Parikka proti SEAE
   (Zadeva F-70/12) (1)

   2013/C 38/66
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 258, 25.8.2012, str. 29.


               29.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/31

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je predložilo sodišče Fürstlicher Oberster Gerichtshof, Lihtenštajn, dne 9. julija 2015 v zadevi Rainer Armbruster proti Swiss Life (Lihtenštajn) AG
   (Zadeva E-16/15)
   (2016/C 357/11)
   Zahtevek je bil vložen pri Sodišču Efte z dopisom z dne 9. julija 2015, ki ga je poslalo sodišče Fürstlicher Oberster Gerichtshof, Lihtenštajn (Vrhovno sodišče v Lihtenštajnu), in ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 9. julija 2015, in sicer za svetovalno mnenje v zadevi Rainer Armbruster proti Swiss Life (Lihtenštajn) AG glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali se člen 36(2) Direktive 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju razlaga tako, da je treba dolžnost predložitve informacij iz člena 36(2) in Priloge III(A)(a)11 in (a)12 ter (B)(b)2 za police življenjskega zavarovanja, vezane na enote, izpolniti tudi v primeru, kadar oseba s pravnim poslom pridobi polico življenjskega zavarovanja, vezano na enote, od druge osebe s privolitvijo zavarovalnice prek prenosa pogodbe („police iz druge roke“)?

         Če je odgovor Sodišča Efte na prvo vprašanje pritrdilen, se zastavita naslednji dodatni vprašanji:

               2.

               Ali se člen 36(2) Direktive 2002/83/ES o življenjskem zavarovanju razlaga tako, da je treba v primeru pravnega prenosa pogodbe o polici življenjskega zavarovanja, vezani na enote, predložiti novemu zavarovalcu samo splošne informacije, ali mora zavarovalnica novemu zavarovalcu predložiti tudi informacije predvsem v zvezi z zavarovalnim produktom, ki ga bo pridobil, zlasti glede morebitnih razlik med profiloma tveganja obstoječega zavarovalca in prevzemnika?

               3.

               Ali so določbe o obveznostih zavarovalnice iz Priloge III(B)(b)2 k Direktivi 2002/83/ES o življenjskem zavarovanju učinkovito prenesene v nacionalno pravo, čeprav nacionalno pravo v Prilogi 4(II)(2) k zakonu o zavarovalnem nadzoru (Versicherungsaufsichtsgesetz, VersAG) določa za primere polic zavarovanja, vezanih na enote, da je treba v času trajanja zavarovalne pogodbe predložiti informacije o enotah, na katerih temelji zavarovalna polica, in o naravi sredstev, ki jih te vsebujejo, samo kadar spremembe v zvezi s predloženimi informacijami izhajajo iz „spremembe prava“, ne pa tudi „v primeru spremembe zavarovalnih pogojev“ (Priloga III(B)(b)(2) k Direktivi 2002/83/ES)?


title: Zadeva T-249/13: Tožba, vložena 2. maja 2013 – MHCS proti UUNT – Ambra (DORATO)

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/39

         Tožba, vložena 2. maja 2013 – MHCS proti UUNT – Ambra (DORATO)
   (Zadeva T-249/13)
   2013/C 207/65
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MHCS (Epernay, Francija) (zastopniki: P. Boutron, N. Moya Fernández in L-E. Balleydier, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ambra S.A. (Varšava, Poljska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi dopustnost te tožbe in prilog;

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe;

               —

               UUNT in intervenientki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje označbo na grlu steklenice in besedni element „DORATO“ za proizvode in storitve iz razreda 33 – prijava znamke Skupnosti št. 9 131 228

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: figurativne znamke, ki vsebujejo označbo na grlu steklenice, za proizvode iz razreda 33

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-394/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 31. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Komisija za zaštita ot diskriminacija – Bolgarija) – Valeri Hariev Belov proti ČEZ Elektro Balgaria AD in drugim (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člen 267 PDEU — Pojem „nacionalno sodišče“ — Nepristojnost Sodišča)

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 31. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Komisija za zaštita ot diskriminacija – Bolgarija) – Valeri Hariev Belov proti ČEZ Elektro Balgaria AD in drugim
   (Zadeva C-394/11) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 267 PDEU - Pojem „nacionalno sodišče“ - Nepristojnost Sodišča)
   2013/C 86/06
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Komisija za zaštita ot diskriminacija

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Valeri Hariev Belov

      Tožene stranke: ČEZ Elektro Balgarija AD, Lidia Georgieva Dimitrova, Roselina Dimitrova Kostova, Kremena Stojanova Stojanova, ČEZ Razpredelenie Balgarija AD, Ivan Kovaržčik, Atanas Antonov Dandarov, Irži Postolka, Vladimir Marek, Daržavna komisija po energijno i vodno regulirane

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Komisija za zaštita ot diskriminacija – Razlaga členov 2(1)(a) in (b), 3(1)(h) in 8(1) Direktive Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost (UL L 180, str. 22), člena 38 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije ter uvodne izjave 29 in členov 1 in 13(1) Direktive 2006/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o učinkovitosti rabe končne energije in o energetskih storitvah ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/76/EGS (UL L 114, str. 64) ter člena 3(5) Direktive 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES – Izjave o ukrepih za razgradnjo in ravnanje z odpadki (UL L 176, str. 37) ter člen 3(7) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL L 211, str. 55) – Upravna praksa, v skladu s katero se podjetju za distribucijo električne energije dopusti možnost, da v romskih okrajih namesti električne števce na višini, ki je odjemalcem nedosegljiva, tako da potrošniki iz teh okrajev nimajo možnosti preverjanja stanja na svojih števcih, pri tem da so električni števci zunaj romskih okrajev nameščeni na dostopni višini – Pravica ali interes končnega odjemalca električne energije, da redno preverja stanje na električnem števcu – Dokazno breme na področju diskriminacije

      Izrek

   Sodišče Evropske unije ni pristojno za odločanje o vprašanjih, ki jih je predložila Komisija za zaštita ot diskriminacija s predložitveno odločbo z dne 19. julija 2011.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva C-345/12: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. junija 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/91/ES — Energetska učinkovitost stavb — Členi 7(1) in (2), 9, 10 in 15(1) — Napačen prenos — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku — Direktiva 2010/31/EU — Člen 29)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/38

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. junija 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-345/12) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/91/ES - Energetska učinkovitost stavb - Členi 7(1) in (2), 9, 10 in 15(1) - Napačen prenos - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku - Direktiva 2010/31/EU - Člen 29)
   2013/C 225/64
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Montaguti in K. Herrmann, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agentka, skupaj z A. De Stefanom, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev s členi 7(1) in (2) in 10 ter 15(1) Direktive 2002/91/ES evropskega Parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o energetski učinkovitosti stavb (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 168), v povezavi s členom 29 Direktive 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb (UL L 153, str. 13)

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da ni določila obveznosti glede izdaje energetske izkaznice v primeru prodaje ali oddaje nepremičnine v skladu s členoma 7 in 10 Direktive 2002/91/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o energetski učinkovitosti stavb, in s tem, da Evropske komisije ni obvestila o ukrepih za prenos člena 9 Direktive 2002/91, ni izpolnila obveznosti iz členov 7(1) in (2) in 10 navedene direktive ter člena 15(1) te direktive v povezavi s členom 29 Direktive 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva C-439/10: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bacău – Romunija) – SC DRA SPEED SRL proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Neobstoj opisa dejanskega stanja — Nedopustnost)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/17

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bacău – Romunija) – SC DRA SPEED SRL proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Zadeva C-439/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Neobstoj opisa dejanskega stanja - Nedopustnost)
   2011/C 63/32
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bacău

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC DRA SPEED SRL

      Toženi stranki: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Curtea de Apel Secția Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal – Registracija rabljenih vozil, ki so bila predhodno registrirana v drugih državah članicah – Okoljska dajatev za motorna vozila, naložena ob prvi registraciji v državi članici – Skladnost nacionalne ureditve s členom 110 PDEU – Diskriminiranje glede na rabljena vozila, ki so že registrirana na ozemlju navedene države članice in za katera se navedena dajatev ob nadaljnji prodaji in ponovni registraciji ne plača

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bacău z odločbo z dne 1. septembra 2010, je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva T-664/16: Tožba, vložena 14. septembra 2016 – PJ/EUIPO – Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/22

         Tožba, vložena 14. septembra 2016 – PJ/EUIPO – Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)
   (Zadeva T-664/16)
   (2017/C 070/31)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PJ (zastopnik: B. Schürmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Erdmann & Rossi GmbH (Berlin, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „Erdmann & Rossi“ – znamka Unije št. 10 310 481

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 18. julija 2016 v zadevi R 1670/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se izpodbijana odločba razveljavi;

               —

               naj se EUIPO naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka za ugotavljanje ničnosti pred odborom za pritožbe in odborom za izbris.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev členov 52, 56, 63, 75 in 76 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev členov 50, 55 in 94 Uredbe št. 2868/95;

               —

               kršitev člena 12 Uredbe št. 216/96;

               —

               kršitev člena 6 EKČP;

               —

               kršitev členov 47 in 48 Listine.


title: Zadeva C-172/06: Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 13. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/24

         Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 13. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-172/06) (1)

   (2007/C 199/39)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Zadeva T-249/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2013 – Sanco proti UUNT – Marsalman (Prikaz piščanca) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja piščanca — Prejšnja nacionalna figurativna znamka, ki predstavlja piščanca — Relativni razlog za zavrnitev — Podobnost proizvodov in storitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2013 – Sanco proti UUNT – Marsalman (Prikaz piščanca)
   (Zadeva T-249/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja piščanca - Prejšnja nacionalna figurativna znamka, ki predstavlja piščanca - Relativni razlog za zavrnitev - Podobnost proizvodov in storitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 178/14
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sanco, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: A. Segura Roda, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Cresp Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Marsalman, SL (Barcelona, Španija)

      Predmet

   Tožba za razveljavitev odločbe drugega odbora UUNT za pritožbe z dne 17. februarja 2011 (zadeva R 1073/2010-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Sanco, SA in Marsalman, SL

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 17. februarja 2011 (zadeva R 1073/2010-2) se razveljavi.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 204, 9.7.2011.


title: Zadeva T-392/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. maja 2011 – Euro-Information proti UUNT (EURO AUTOMATIC CASH) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti EURO AUTOMATIC CASH — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. maja 2011 – Euro-Information proti UUNT (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Zadeva T-392/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti EURO AUTOMATIC CASH - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 204/41
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Euro-Information – Européenne de traitement de l'information (Strasbourg, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. junija 2010 (zadeva R 892/2010-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka EURO AUTOMATIC CASH kot znamke skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Euro-Information – Européenne de traitement de l’information se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva C-700/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije – Slovenija) – LEK Farmacevtska Družba d.d./Republika Slovenija (Predhodno odločanje — Kombinirana nomenklatura — Uvrstitev blaga — Prehranska dopolnila, ki spadajo v tarifno številko 2106 — Učinkovina kot bistvena sestavina — Morebitna uvrstitev v poglavje 30 Kombinirane nomenklature — Predstavljanje in trženje proizvodov kot zdravil)

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije – Slovenija) – LEK Farmacevtska Družba d.d./Republika Slovenija
   (Zadeva C-700/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Kombinirana nomenklatura - Uvrstitev blaga - Prehranska dopolnila, ki spadajo v tarifno številko 2106 - Učinkovina kot bistvena sestavina - Morebitna uvrstitev v poglavje 30 Kombinirane nomenklature - Predstavljanje in trženje proizvodov kot zdravil))
   (2017/C 046/12)
   Jezik postopka: slovenščina

      Predložitveno sodišče

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: LEK Farmacevtska Družba d.d.

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Izrek

               1.

               Tarifno številko 3004 Kombinirane nomenklature Skupne carinske tarife iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011, je treba razlagati tako, da se v to tarifno številko ne smejo avtomatično uvrstiti proizvodi, ki spadajo v pojem „zdravilo“ v smislu Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/62/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011.

               2.

               Kombinirano nomenklaturo Skupne carinske tarife iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1006/2011, je treba razlagati tako, da proizvodi, kakršni so ti iz postopka v glavni stvari, ki imajo splošno koristne učinke za zdravje in katerih bistvena sestavina je učinkovina, ki jo vsebujejo prehranska dopolnila, ki so uvrščena v tarifno številko 2106 te nomenklature, čeprav jih njihov proizvajalec predstavlja kot zdravila in jih kot taka trži in prodaja, spadajo v to tarifno številko.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte z dne 29. oktobra 2013 , ki ga je vložilo sodišče Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein v zadevi Casino Admiral AG proti Wolfgang Egger (Zadeva E-24/13)

text:
               27.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/18

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte z dne 29. oktobra 2013, ki ga je vložilo sodišče Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein v zadevi Casino Admiral AG proti Wolfgang Egger
   (Zadeva E-24/13)
   2014/C 88/15
   Sodišče Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (državno sodišče Kneževine Lihtenštajn) je z dopisom z dne 6. novembra 2013, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 8. novembra 2013, pri Sodišču Efte vložilo zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Casino Admiral AG proti Wolfgang Egger glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Katere so splošne zahteve prava EGP in prava EU (zlasti člena 43 in 49 PES ter obveznost preglednosti, ki izhaja iz navedenega) v zvezi s postopkom podelitve koncesije za igralnice?

               2.

               Ali bodisi pravo EGP bodisi pravo EU določa, da mora organ, ki želi podeliti koncesijo, ob objavi razpisa za podelitev koncesije navesti, kako namerava dopolniti in podrobneje določiti predpisane zahteve?

               3.

               Ali (zlasti v okviru zadevnega razpisnega postopka) obstaja splošna obveznost predhodno objaviti sorazmerne vrednosti, ki jih bodo imela merila za podelitev pri podelitvi koncesije? Če je odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen: katere zahteve določata pravo EGP in pravo EU, kar zadeva vsebino informacij, ki jih mora vsebovati takšna predhodna objava?

               4.

               Ali so bile v predloženi zadevi zahteve, ki jih določata pravo EGP in pravo EU, izpolnjene?

               5.

               Če Sodišče Efte meni, da razpisni postopek ni izpolnjeval zahtev, ki jih določata pravo EGP in pravo EU:

                           (a)

                           Ali pravo EGP in pravo EU določata posebne pravne posledice v primeru takšnih kršitev postopka?

                           (b)

                           Ali je takšne kršitve postopka mogoče odpraviti? Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji?

                           (c)

                           Ali so bili v predloženi zadevi izpolnjeni pogoji, da se ustavi celotni razpisni postopek in postopek podelitve koncesije?


title: Zadeva T-25/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. maja 2015 – Španija/Komisija

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. maja 2015 – Španija/Komisija
   (Zadeva T-25/14) (1)

   (2015/C 213/67)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva C-429/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Halle – Nemčija) – Günter Fuß proti Stadt Halle (Saale) (Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktivi 93/104/ES in 2003/88/ES — Organizacija delovnega časa — Gasilci, zaposleni v javnem sektorju — Člen 6(b) Direktive 2003/88/ES — Maksimalni tedenski delovni čas — Prekoračitev — Povrnitev škode zaradi kršitve prava Unije — Pogoji, od katerih je odvisen obstoj pravice do odškodnine — Postopkovna pravila — Obveznost predhodne vložitve zahtevka pri delodajalcu — Vrsta in obseg nadomestila škode — Dodaten prosti čas ali nadomestilo — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Halle – Nemčija) – Günter Fuß proti Stadt Halle (Saale)
   (Zadeva C-429/09) (1)

   (Socialna politika - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Direktivi 93/104/ES in 2003/88/ES - Organizacija delovnega časa - Gasilci, zaposleni v javnem sektorju - Člen 6(b) Direktive 2003/88/ES - Maksimalni tedenski delovni čas - Prekoračitev - Povrnitev škode zaradi kršitve prava Unije - Pogoji, od katerih je odvisen obstoj pravice do odškodnine - Postopkovna pravila - Obveznost predhodne vložitve zahtevka pri delodajalcu - Vrsta in obseg nadomestila škode - Dodaten prosti čas ali nadomestilo - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)
   2011/C 30/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Halle

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Günter Fuß

      Tožena stranka: Stadt Halle

      Predmet

   Predlog za predhodno odločanje – Verwaltungsgericht Halle – Razlaga Direktive Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 307, str. 18) in Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 299, str. 9), in sicer zlasti členov 6(b), 16(b) in 19, drugi odstavek, Direktive 2003/88/ES – Nacionalna ureditev, ki krši ti direktivi in ki za javne uslužbence, ki delajo v poklicni gasilski službi za intervencijo, predpisuje delovni čas več kot 48 ur na teden – Pravica javnega uslužbenca, ki je presegel maksimalni delovni čas, do kompenzacije s prostim časom ali do denarnega nadomestila

      Izrek

               1.

               Delavec, ki je tako kot G. Fuß v postopku v glavni stvari kot gasilec, zaposlen v službi za intervencijo v javnem sektorju, opravil povprečni tedenski delovni čas, ki presega tistega iz člena 6(b) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa, se lahko sklicuje na pravo Unije za uveljavitev odgovornosti organov zadevne države članice za povrnitev škode, nastale zaradi kršitve te določbe.

               2.

               Pravo Unije nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari:

                           —

                           ki pogojuje – kar pa mora preveriti predložitveno sodišče – pravico delavca v javnem sektorju do povrnitve škode, ki mu je nastala, ker so organi zadevne države članice kršili pravilo prava Unije, v tem primeru člen 6(b) Direktive 2003/88, s pogojem, ki se navezuje na pojem krivde, ki presega dovolj resno kršitev navedenega prava, in

                           —

                           ki pogojuje pravico delavca v javnem sektorju do povrnitve škode, ki mu je nastala, ker so organi zadevne države članice kršili člen 6(b) Direktive 2003/88, s pogojem, da je na delodajalca predhodno naslovil zahtevek, da bi dosegel spoštovanje te določbe.

               3.

               Odškodnina za škodo, ki so jo posameznikom zaradi kršitve prava Unije povzročili in za katero odgovarjajo organi države članice, mora biti enaka nastali škodi. Če področje ni urejeno z določbami prava Unije, je treba v nacionalnem pravu države članice ob upoštevanju načel enakovrednosti in učinkovitosti po eni strani določiti, ali je treba nadomestiti škodo, ki je zaradi kršitve pravnega pravila Unije nastala delavcu, kot je G. Fuß v postopku v glavni stvari, tako da se mu prizna bodisi dodatni prosti čas bodisi denarno nadomestilo, po drugi strani pa določiti pravila o načinu izračuna te odškodnine. Referenčna obdobja iz členov od 16 do 19 Direktive 2003/88 pri tem niso pomembna.

               4.

               Odgovori na vprašanja, ki jih je postavilo predložitveno sodišče, so identični ne glede na to, ali za dejstva iz postopka v glavni stvari veljajo določbe Direktive Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2000/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 2000, ali tiste iz Direktive 2003/88.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-359/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 23. julija 2014 vložilo Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) – ERGO Insurance SE, ki deluje prek litovske podružnice ERGO Insurance SE proti If P&C Insurance AS, ki deluje prek podružnice If P&C Insurance AS

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 23. julija 2014 vložilo Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) – ERGO Insurance SE, ki deluje prek litovske podružnice ERGO Insurance SE proti If P&C Insurance AS, ki deluje prek podružnice If P&C Insurance AS
   (Zadeva C-359/14)
   2014/C 329/11
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ERGO Insurance SE, ki deluje prek litovske podružnice ERGO Insurance SE

      Tožena stranka: If P&C Insurance AS, ki deluje prek podružnice If P&C Insurance AS

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(4) Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. [junija] 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) (1), ki določa, da „[č]e prava, ki se uporablja, ni mogoče določiti v skladu z odstavkoma 1 ali 2, se za pogodbo uporablja pravo države, s katero je ta pogodba najtesneje povezana“, razlagati tako, da je treba v okoliščinah, kot so te v obravnavani zadevi, uporabiti nemško pravo?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba načelo, določeno v členu 4 Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Rim II) (2), razlagati tako, da je treba v okoliščinah, kot so te v obravnavani zadevi, pravo, ki se uporabi za spor med zavarovalcem traktorja in zavarovalcem prikolice, določiti v skladu s pravom države, v kateri je kraj, kjer je nastala škoda kot posledica prometne nesreče?

      (1)  UL L 177, str. 6.

      (2)  UL L 199, str. 40.


title: Zadeva T-574/11: Tožba, vložena 31. oktobra 2011 – Unipol Banca proti UUNT – Union Investment Privatfonds (unicard)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/23

         Tožba, vložena 31. oktobra 2011 – Unipol Banca proti UUNT – Union Investment Privatfonds (unicard)
   (Zadeva T-574/11)
   2012/C 6/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Unipol Banca SpA (Bologna, Italija) (zastopnika: P. Costa in P. Creta, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               razveljavi odločbo, ki jo je 13. julija 2011 izdal drugi odbor za pritožbe UUNT po koncu postopka št. R 0597/2010-2, ki ga je 14. aprila 2010 predlagala družba Union Investment Priatefonds GmBH, in zato

               —

               ugodi prijavi znamke Skupnosti št. 005240080, ki je bila vložena 18. julija 2006, katere predmet je znak unicard, tudi v zvezi s storitvami iz razreda 36 Nicejskega aranžmaja;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „unicard“ (zahteva za registracijo št. 5.240.080) za storitve iz razreda 36

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Union Investment Privatfonds GmBH

      Navajana znamka ali znak v postopku z ugovorom: nemške besedne znamke „UNIFONDS“ (št. 991.995), „UNIGLOBAL“ (št. 991.996) in „UniGarant“ (št. 301 38 306.5) za storitve iz razreda 36

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev zahteve za registracijo zadevne znamke

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna uporaba in razlaga člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/09 o znamki Skupnosti


title: Zadeva T-372/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. aprila 2008 – Dimos Kerateas proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Rok – Nedopustnost )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/37

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. aprila 2008 – Dimos Kerateas proti Komisiji
   (Zadeva T-372/07) (1)

   („Ničnostna tožba - Rok - Nedopustnost“)
   (2008/C 171/69)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Dimos Kerateas (Grčija) (zastopnika: A. Papakonstantinou in M. Chaïntarlis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou in A. Steiblytė, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2004)5611 z dne 22. decembra 2004 o dodelitvi finančne pomoči iz Kohezijskega sklada za izvedbo projekta o ravnanju z odpadki v pokrajini Attiki (Grčija).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže.

               2)

               Dimos Kerateas se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-484/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts München I (Nemčija) 3. novembra 2014 – Tobias Mc Fadden/Sony Music Entertainment Germany GmbH

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts München I (Nemčija) 3. novembra 2014 – Tobias Mc Fadden/Sony Music Entertainment Germany GmbH
   (Zadeva C-484/14)
   (2015/C 046/25)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht München I

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Tobias Mc Fadden

      Tožena stranka: Sony Music Entertainment Germany GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                  Prvo vprašanje:

               Ali je treba člen 12(1), prvi del stavka, Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 25, str. 399) (1) v povezavi s členom 2(a) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) v povezavi s členom 1(2) Direktive 98/34/ES, kakor je bil spremenjen z Direktivo 98/94/ES (2), razlagati tako, da „običajno odplačno“ pomeni, da mora nacionalno sodišče ugotoviti, ali

                           a.

                           oseba, na katero se zadeva konkretno nanaša, ki se sklicuje na status ponudnika storitve, to konkretno storitev običajno ponuja odplačno,

                              ali:

                           b.

                           so na trgu sploh ponudniki, ki te storitve ali primerljive storitve ponujajo odplačno,
                           ali

                           c.

                           se večina teh ali primerljivih storitev ponuja odplačno?

               2.

                  Drugo vprašanje:

               Ali je treba člen 12(1), prvi del stavka, Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) razlagati tako, da „zagotovitev dostopa do komunikacijskega omrežja“ pomeni, da je za zagotavljanje, ki je v skladu z direktivo, pomembno zgolj, da nastane rezultat, tako da se zagotovi dostop do komunikacijskega omrežja (npr. interneta)?

               3.

                  Tretje vprašanje:

               Ali je treba člen 12(1), prvi del stavka, Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) v povezavi s členom 2(b) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) razlagati tako, da za „ponujanje“ v smislu člena 2(b) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) zadostuje, da se storitev informacijske družbe le dejansko daje na razpolago, če se torej v konkretnem primeru daje na razpolago odprto omrežje WLAN, ali pa jo je poleg tega treba tudi „dejavno oglaševati“?

               4.

                  Četrto vprašanje:

               Ali je treba člen 12(1), prvi del stavka, Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) razlagati tako, da besedna zveza „ni odgovoren za poslane podatke“ pomeni, da so morebitni zahtevki osebe, ki jo je prizadela kršitev avtorskih pravic, za opustitev, odškodnino, plačilo stroškov opomina in sodnih taks do ponudnika dostopa načeloma izključeni ali vsaj glede prve ugotovljene kršitve avtorskih pravic?

               5.

                  Peto vprašanje:

               Ali je treba člen 12(1), prvi del stavka, v povezavi s členom 12(3) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) razlagati tako, da države članice ne smejo dovoliti nacionalnemu sodišču, da bi v postopku v glavni stvari proti ponudniku dostopa izdalo odredbo, na podlagi katere mora ponudnik v prihodnje prenehati tretjim osebam omogočati, da preko konkretnega dostopa do interneta dajejo na razpolago določeno avtorsko delo preko spletnih izmenjevalnic datotek za elektronski dostop do njega?

               6.

                  Šesto vprašanje:

               Ali je treba člen 12(1), prvi del stavka, Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) razlagati tako, da je treba v okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, glede opustitvenega zahtevka ustrezno uporabiti določbo člena 14(1)(b) Direktive 2000/31/ES?

               7.

                  Sedmo vprašanje:

               Ali je treba člen 12(1), prvi del stavka, Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) v povezavi s členom 2(b) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) razlagati tako, da se zahteve za ponudnika storitev izčrpajo s tem, da je ponudnik storitev vsaka fizična ali pravna oseba, ki ponuja storitev informacijske družbe?

               8.

                  Osmo vprašanje:

               Če je odgovor na sedmo vprašanje nikalen, katere dodatne zahteve je treba postaviti ponudniku storitev v okviru razlage člena 2(b) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“)?

               9.

                  Deveto vprašanje:

                           a)

                           Ali je treba člen 12, prvi del stavka, Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) ob upoštevanju obstoječega varstva intelektualne lastnine, ki je zagotovljeno s temeljnimi pravicami in ki izhaja iz lastninske pravice (člen 17(2) Listine EU o temeljnih pravicah), ter določb o varstvu intelektualne lastnine, predvsem avtorskih pravic, v naslednjih direktivah:

                                       —

                                       Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi,

                                       —

                                       Direktiva 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine,

                                 ter ob upoštevanju svobode izražanja in svobode gospodarske pobude, ki je temeljna pravica Unije (člen 16 Listine EU o temeljnih pravicah),
                           razlagati tako, da odločba nacionalnega sodišča v postopku v glavni stvari ni v nasprotju z njim, če se v tej odločbi ponudniku dostopa naloži, da ob plačilu stroškov v prihodnje preneha tretjim osebam omogočati, da preko konkretnega dostopa do interneta dajejo na razpolago določeno avtorsko delo preko spletnih izmenjevalnic datotek za elektronski dostop do njega, in da je s tem ponudniku dostopa prepuščena odločitev, katere tehnične ukrepe konkretno izvede za izpolnjevanje te odredbe?

                           b)

                           Ali to velja tudi, če lahko ponudnik dostopa sodno prepoved dejansko izpolni samo tako, da dostop do interneta izklopi, ga zaščiti z geslom ali preverja celotno komunikacijo, ki poteka preko dostopa, da bi ugotovil, ali se določeno avtorsko delo znova protipravno prenaša, čeprav je to znano že od začetka in se ne pokaže šele v izvršilnem ali kazenskem postopku?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 25, str. 399.

      (2)  Direktiva 98/48/ES Evropskega parlamenta in sveta z dne 20. julija 1998 o spremembi Direktive 98/34/ES o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 21, str. 8).