20150731012616642015/C 270/132562014CJC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150611121211Zadeva C-256/14: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Členi 9, 73, 78, prvi odstavek, točka (a), in 79, prvi odstavek, točka (c) – Davčna osnova – Vključitev zneska občinskih dajatev na uporabo podtalja, ki jih plačuje družba s koncesijo za upravljanje omrežja za distribucijo plina, v davčno osnovo DDV, ki se uporablja za storitve, ki jih ta družba opravlja za družbo, zadolženo za trženje plina)
 ---documentbreak--- C2702015SL1210120150611SL0013121121Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-256/14) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Členi 9, 73, 78, prvi odstavek, točka (a), in 79, prvi odstavek, točka (c) — Davčna osnova — Vključitev zneska občinskih dajatev na uporabo podtalja, ki jih plačuje družba s koncesijo za upravljanje omrežja za distribucijo plina, v davčno osnovo DDV, ki se uporablja za storitve, ki jih ta družba opravlja za družbo, zadolženo za trženje plina)“2015/C 270/13Jezik postopka: portugalščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA

      Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Izrek

   Člene 9(1), 73, 78, prvi odstavek, točka (a), in 79, prvi odstavek, točka (c), Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je treba znesek dajatev – kot so te v postopku v glavni stvari – ki ga družba s koncesijo za upravljanje omrežja za distribucijo plina plačuje občinam zaradi uporabe javnega dobra navedenih občin in ki ga nato ta družba prevali na drugo družbo, zadolženo za trženje plina, ta pa ga nato prevali na končne potrošnike, vključiti v davčno osnovo davka na dodano vrednost, ki se v skladu s členom 73 te direktive uporablja za storitev, ki jo prva od teh družb opravlja za drugo.
   (
         1
      )	UL C 303, 8.9.2014.


title: Izvolitev predsednika Sodišča

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/2

         Izvolitev predsednika Sodišča
   2009/C 267/03
   Sodniki Sodišča Evropskih skupnosti so 7. oktobra 2009 na podlagi člena 7(1) Poslovnika izvolili V. Skourisa za predsednika Sodišča za obdobje od 7. oktobra 2009 do 6. oktobra 2012.


title: Zadeva F-1/12: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. aprila 2013 – Andersen proti Računskemu sodišču (Javni uslužbenci — Uradniki — Upokojitev zaradi invalidnosti — Člen 78 Kadrovskih predpisov — Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/86

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. aprila 2013 – Andersen proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-1/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Upokojitev zaradi invalidnosti - Člen 78 Kadrovskih predpisov - Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)
   2013/C 225/198
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Henrik Andersen (Hals, Danska) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in A. Tymen, odvetniki)

      Tožena stranka: Računsko sodišče Evropske unije (zastopniki: T. Kennedy, N. Scafarto in B. Schäfer, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega računskega sodišča, s katero je bila zavrnjena zahteva za odškodnino za izgubo, ki naj bi nastala po invalidski upokojitvi tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena.

               2.

               H. Andersen nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasilo Računsko sodišče Evropske unije.

      (1)  UL C 133, 5.5.2012, str. 29.


title: Zadeva C-4/06 P: Sklep Sodišča z dne 20. septembra 2006 — Jamal Ouariachi proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Odškodninska tožba — Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Očitno nedopustna pritožba)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/21

         Sklep Sodišča z dne 20. septembra 2006 — Jamal Ouariachi proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-4/06 P) (1)

   (Pritožba - Odškodninska tožba - Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Očitno nedopustna pritožba)
   (2006/C 294/35)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jamal Ouariachi (zastopnik: F. Blanmailland, avocat)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Dintilhac in G. Boudot, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 26. oktobra 2005 v zadevi Ouariachi proti Komisiji (T-124/04), s katerim je bila kot očitno neutemeljena zavrnjena odškodninska tožba, ki jo je tožeča stranka vložila za povrnitev škode, ki naj bi jo utrpela zaradi domnevnega nezakonitega ravnanja uslužbenca delegacije Komisije v Khartoumu (Sudan).
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrže.

               2)

               J. Ouariachiju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.


title: Zadeva T-333/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2012 – Soltau proti Komisiji

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2012 – Soltau proti Komisiji
   (Zadeva T-333/12) (1)

   2013/C 32/50
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 303, 6.10.2012.


title: Zadeva C-132/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van koophandel Brussel (Belgija) 5. marca 2007 – Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV proti Andacon NV

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van koophandel Brussel (Belgija) 5. marca 2007 – Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV proti Andacon NV
   (Zadeva C-132/07)
   (2007/C 117/17)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Rechtbank van koophandel Brussel (Belgija).
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV.

      Tožena stranka: Andacon NV.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 9(1) Uredbe (ES) št. 1891/2004 razlagati tako, da je pristojni carinski službi ali pristojnemu carinskemu uradu prepovedano izvesti postopka pošiljanja (ali za to poskrbeti) v smislu člena 9(2) Uredbe (ES) št. 1383/2003 (1) ali pregleda v smislu člena 9(3) Uredbe (ES) št. 1383/2003, dokler zahtevi za ukrepanje, ki je vložena pred 1. julijem 2004, ni priložena izjava, ki je predvidena v členu 6 Uredbe št. 1383/2003? Drugače povedano, ali ta izjava pomeni formalni pogoj, ki ga je treba izpolniti zato, da zahteva za ukrepanje še naprej velja?

               2)

               Ali je treba člen 4(2) Uredbe (ES) št. 1383/2003 razlagati tako, da daje carini Antwerpna možnost, da imetniku znamke predloži šest vzorcev, odvzetih blagu zaradi ugotovitve ali gre ali ne gre za ponarejeno blago, ob upoštevanju, da se takšno pošiljanje ne sme primerjati s poglobljenim pregledom v smislu člena 9(3), drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1383/2003, v okviru katerega je mogoče v celoti nadzirati izvor in poreklo blaga, niti s poglobljeno tehnično analizo vzetega vzorca v smislu člena 9(3), zadnji pododstavek, Uredbe (ES) št. 1383/2003? Če je odgovor pritrdilen, ali je treba to predložitev opraviti v roku treh delovnih dni, ki je določen v členu 4(1) Uredbe?

               3)

               Ali Uredba (ES) št. 1383/2003 nasprotuje temu, da belgijski carinski uradniki dajejo informacije, pridobljene v okviru izvajanja uredbe, zunaj poti, ki so predvidene v Uredbi – in, v tem primeru, Sodišče prve stopnje med drugim misli na člen 9(2) in člen 9(3), prvi pododstavek, Uredbe – na primer v okviru zaslišanja prič ali predlaganja dokazov, ki ju nalagajo belgijska sodišča?

               4)

               Ali Uredba (ES) št. 1383/2003 nasprotuje temu, da se informacije, ki so bile pridobljene na podlagi členov 4(2) (glej drugo vprašanje) in 9(2) in (3), ki niso informacije, na katere se nanaša člen 9(3), prvi pododstavek, navedene uredbe, ali informacije, ki se pridobijo pri zaslišanju prič ali pri predlaganju dokazov, ki ju naloži belgijski sodnik (glej tretje vprašanje), uporabijo v okviru drugega postopka kot je postopek za ugotovitev ponarejanja blaga, kakršen je postopek v zvezi z bojem proti vzporednim uvozom?

      (1)  UL L 196, 2.8.2003, str. 7.


title: Zadeva C-652/11 P: Pritožba, ki jo je družba Mindo Srl vložila 19. decembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 5. oktobra 2011 v zadevi T-19/06, Mindo Srl proti Evropski komisiji

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/19

         Pritožba, ki jo je družba Mindo Srl vložila 19. decembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 5. oktobra 2011 v zadevi T-19/06, Mindo Srl proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-652/11 P)
   2012/C 49/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Mindo Srl (zastopniki: C. Osti, A. Prastaro, G. Mastrantonio, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2011 v zadevi T-19/06, Mindo proti Komisiji, in posledično,

               —

               vrne zadevo Splošnemu sodišču in mu odredi, naj jo vsebinsko presodi, saj je v svoji sodbi družbi Mindo kratilo pravico do popolnega sodnega nadzora na prvi stopnji,

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predlog pritožnice temelji na teh pritožbenih razlogih:

               Splošno sodišče trdi, da družba Mindo nima pravnega interesa za nadaljevanje postopka, ker z razveljavitvijo izpodbijane sodbe ne bi mogla pridobiti nobene koristi niti zase niti v zvezi z zahtevkom za vračilo družbe Alliance One International Inc. („Alliance One“) ali z bodočimi odškodninskimi tožbami tretjih oseb.

               Prvič, pritožnica trdi, da je treba zgornje ugotovitve razveljaviti, ker pomenijo kršitev veljavnih zakonov, temeljijo na izkrivljanju dejstev in so vsekakor nezadostno in protislovno obrazložene.

               Drugič, pritožnica trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, ker v njej bodisi družbi Mindo ni priznana pravica do dostopa do sodišča (in posledično pravice, da se za njeno zadevo opravi popoln nadzor) bodisi so v njej, če se bo izpodbijana sodba razlagala, kot da bi morali družbi Mindo in Alliance One na prvi stopnji skupaj vložiti tožbo, kršene pravice do obrambe družb Mindo in Alliance One.


title: Zadeva T-439/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Sport-pari/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Belorusiji — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do izjave — Napaka pri presoji)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Sport-pari/Svet
   (Zadeva T-439/11) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Belorusiji - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do izjave - Napaka pri presoji))
   (2015/C 034/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sport-pari ZAO (Minsk, Belorusija) (zastopniki: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte in T. Milašauskas, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Naert in M. Bishop, agenta)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: T. Scharf in E. Paasivirta, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/357/SZVP z dne 20. junija 2011 o spremembah Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije (UL L 161, str. 25); Uredbe Sveta (EU) št. 588/2011 z dne 20. junija 2011 o spremembah Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije (UL L 161, str. 1); Sklepa Sveta 2011/666/SZVP z dne 10. oktobra 2011 o spremembi Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 265, str. 17); Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1000/2011 z dne 10. oktobra 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 265, str. 8); Sklepa Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 285, str. 1); Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 307, str. 7) v delu v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2011/357/SZVP z dne 20. junija 2011 o spremembah Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije; Uredba Sveta (EU) št. 588/2011 z dne 20. junija 2011 o spremembah Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije; Sklep Sveta 2011/666/SZVP z dne 10. oktobra 2011 o spremembi Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji; Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1000/2011 z dne 10. oktobra 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo; Sklep Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo se razglasijo za nične v delu v katerem se nanašajo na družbo Sport-pari ZAO.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Sport-pari.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva T-419/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2016 – ETAD/Komisija (Državne pomoči — Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/19

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2016 – ETAD/Komisija
   (Zadeva T-419/11) (1)

   ((Državne pomoči - Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka))
   (2016/C 222/22)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Etaireia Akiniton Dimosiou AE (ETAD), nekdanja Ellinika Touristika Akinita AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Frangakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Triantafyllou, H. van Vliet in M. Konstantinidis, agenti)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Elliniko Kazino Kerkyras AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Frangakis, odvetnik)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/716/EU z dne 24. maja 2011 o državni pomoči C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), ki jo je Grčija dodelila nekaterim grškim igralnicam (UL L 285, str. 25).

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Etaireia Akiniton Dimosiou AE (ETAD) in Elliniko Kazino Kerkyras AE.

               3.

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva C-54/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. februarja 2012 vložilo Giudice di Pace di Revere (Italija) – kazenski postopek zoper Liung Hong Yang

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. februarja 2012 vložilo Giudice di Pace di Revere (Italija) – kazenski postopek zoper Liung Hong Yang
   (Zadeva C-54/12)
   2012/C 98/35
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Giudice di Pace di Revere

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Liung Hong Yang

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali ob upoštevanju načel lojalnega sodelovanja in polnega učinka direktiv členi 2, 4, 6, 7 in 8 Direktive 2008/115/ES (1) preprečujejo možnost, da se državljana tretje države, ki nezakonito prebiva v državi članici, zaradi samega nezakonitega vstopa in prebivanja kaznuje z denarno kaznijo, ki se kot kazenska sankcija nadomesti s hišnim zaporom, še preden bi prišlo do neizpolnitve odredbe o odstranitvi, ki jo izda upravni organ?

               2.

               Ali ob upoštevanju načel lojalnega sodelovanja in polnega učinka direktiv členi 2, 15 in 16 Direktive 2008/115/ES nasprotujejo možnosti, da država članica po sprejetju te direktive izda predpis, ki določa, da se državljana tretje države, ki nezakonito prebiva v državi članici, kaznuje z denarno kaznijo, ki se nadomesti s takojšnjim izgonom kot kazensko sankcijo, pri tem pa niso spoštovani postopek in pravice tujca, določeni z navedeno direktivo?

               3.

               Ali načelo lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU nasprotuje nacionalnemu predpisu, ki je bil v obdobju, določenem za prenos direktive, sprejet zato, da bi se izognilo uporabi direktive ali pa omejilo področje njene uporabe, in kakšne ukrepe mora sodišče sprejeti, kadar je razviden tak namen?

      (1)  UL 2008, L 348, str. 98.


title: Izbris zadeve C-238/04

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/20

         Izbris zadeve C-238/04 (1)

   (2005/C 45/44)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 2. decembra 2004 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-238/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki.

      (1)  UL C 190, 24.7.2004.


title: Zadeva T-639/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2012 – Heads! proti UUNT (HEADS) (Znamka Skupnosti — Zavrnitev registracije — Umik zahteve za registracijo — Ustavitev postopka)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2012 – Heads! proti UUNT (HEADS)
   (Zadeva T-639/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Zavrnitev registracije - Umik zahteve za registracijo - Ustavitev postopka)
   2012/C 366/68
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Heads! GmbH & Co. KG (München, Nemčija) (zastopnika: A. Jaeger-Lenz in T. Bösling, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. oktobra 2011 (zadeva R 2348/2010-1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besedne znamke „HEADS“ kot znamka Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi..

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 49, 18.2.2012.


title: Zadeva T-180/07: Tožba, vložena 14. maja 2007 – Promomadrid Desarrollo Internacional de Madrid proti UUNT (MADRIDEXPORTA)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/41

         Tožba, vložena 14. maja 2007 – Promomadrid Desarrollo Internacional de Madrid proti UUNT (MADRIDEXPORTA)
   (Zadeva T-180/07)
   (2007/C 155/74)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Promomadrid Desarrollo Internacional de Madrid, S.A. (Madrid) (zastopnik: M. Aznar Alonso, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se, da Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. marca 2007, s katero je zavrnil prijavo št. 4.659.553 za registracijo sestavljene znamke Skupnosti MADRIDEXPORTA, v razredih 16, 35, 36, 38, 39, 41 in 42, ni v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.

               —

               Razglasi naj se, da se člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 ne uporabi za sestavljeno znamko Skupnosti MADRIDEXPORTA št. 4.659.553 in da se namesto tega uporabi člen 7(3) Uredbe št. 40/94.

               —

               Toženi stranki in, če je ustrezno, intervenientu, naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Sestavljena znamka „MADRIDEXPORTA“ (prijava št. 4.659.553) za blago in storitve iz razredov 16, 35, 36, 38, 39, 41 in 42.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba členov 7(1)(c) in 7(3) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. septembra 2005 v zadevi C-278/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktivi 2001/88/ES in 2001/93/ES — Zdravje živali — Zaščita prašičev — Neizvršitev prenosa)

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/8

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 8. septembra 2005
   v zadevi C-278/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi 2001/88/ES in 2001/93/ES - Zdravje živali - Zaščita prašičev - Neizvršitev prenosa)
   (2005/C 271/15)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-278/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in A. Bordes) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnica: A. Tiemann), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 29. junija 2004, je Sodišče (četrti senat), v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, M. Ilešič in E. Levits (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, 8. septembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/88/ES z dne 23. oktobra 2001 in z Direktivo Komisije 2001/93/ES z dne 9. novembra 2001, ki spreminjata Direktivo 91/630/EGS o določitvi minimalnih pogojev za zaščito prašičev, ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva T-335/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. oktobra 2011 – Groupement Adriano, Jaime Ribeiro, Conduril proti Komisiji (Ničnostna tožba — Program MEDA I — Poseben sporazum o financiranju — Mandat, podeljen Evropski uniji, da izterja znesek, ki ga dolguje tretja oseba Kraljevini Maroko — Opomin — Poziv — Akti, neločljivo povezani s pogodbo — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               17.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 370/25

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. oktobra 2011 – Groupement Adriano, Jaime Ribeiro, Conduril proti Komisiji
   (Zadeva T-335/09) (1)

   (Ničnostna tožba - Program MEDA I - Poseben sporazum o financiranju - Mandat, podeljen Evropski uniji, da izterja znesek, ki ga dolguje tretja oseba Kraljevini Maroko - Opomin - Poziv - Akti, neločljivo povezani s pogodbo - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
   2011/C 370/41
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Groupement Adriano, Jaime Ribeiro, Conduril – Construção, ACE (Porto, Portugalska) (zastopnika: A. Pinto Cardoso in L. Fuzeta da Ponte, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. M. Rouchaud-Joët in S. Delaude, zastopnika, skupaj z R. Fario da Cunha, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti opomina št. 3230905272, ki ga je izdala Komisija 12. junija 2009, in dopisa 3. avgusta 2009, s katerim je Komisija odredila plačilo zneska, ki ga je zahtevala v opominu, ter pripadajočih zamudnih obrestih.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške družb Groupement Adriano, Jaime Ribeiro, Conduril – Construção, ACE.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva T-397/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  18. novembra 2005  — Fédération de l'hospitalisation privée proti Komisiji

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/25

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. novembra 2005 — Fédération de l'hospitalisation privée proti Komisiji
   (Zadeva T-397/03) (1)

   (2006/C 22/46)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 47 z dne 21.2.2004.


title: Zadeva T-175/14: Tožba, vložena 20. marca 2014 – Walter Hundhausen proti Komisiji

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/48

         Tožba, vložena 20. marca 2014 – Walter Hundhausen proti Komisiji
   (Zadeva T-175/14)
   2014/C 142/62
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Walter Hundhausen GmbH (Schwerte, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi sklep tožene stranke o začetku formalnega postopka na podlagi člena 108(2) PDEU v zadevi „Državna pomoč SA.33995 (2013/C) – Nemčija, Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in omejena dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike“, ki je bil sporočen skupaj s pozivom k predložitvi pripomb (UL 2014, C 37, str. 73);

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Bistvena kršitev postopka

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da tožena stranka svojega sklepa o začetku formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU, glede na zahteve člena 296(2) PDEU, ni zadostno obrazložila. Sklep o začetku postopka naj namreč ne bi vseboval nobene specifične vsebinske presoje, oprte na dejanske in pravne elemente, glede obstoja vseh elementov pomoči iz člena 107(2) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev pogodb

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da sklep Komisije o začetku postopka krši člen 107(1) PDEU. Glede tega navaja, da je Sodišče že v svoji sodbi z dne 13. marca 2001 v zadevi PreussenElektra (C-379/98, Recueil str. I-2099) odločilo, da nemški zakon o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) ni dodeljeval pomoči. EEG naj bi v bistvu ostal nespremenjen. Zlasti naj bi ostali nespremenjeni vidiki, ki so bistveni za presojo ali je podana državna pomoč. Enako naj bi veljalo za sklep tožene stranke z dne 22. maja 2002 (UL, C 164, str. 5) v katerem je ta ugotovila, da EEG ne predstavlja pomoči.

                           —

                           Dalje tožeča stranka navaja, da omejitev dodatne dajatve EEG ne izpolnjuje pogojev za državno pomoč iz člena 107(1) PDEU. Zlasti trdi, da omejitev posebne dajatve EEG ne predstavlja prednosti, ki je podjetje pod normalnimi tržnimi pogoji ne bi moglo pridobiti, saj ni selektivna, ne gre za pomoč države ali pomoč iz državnih sredstev, poleg tega tudi ni podano izkrivljanje konkurence niti potencialno ne prizadene trgovine med državami članicami.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Združljivost s skupnim trgom

                           —

                           Če bi Splošno sodišče presodilo, da gre za državno pomoč, je ta po mnenju tožeče stranke združljiva s skupnim trgom na podlagi člena 107(3)(b) in (c) PDEU.


title: Zadeva C-364/05: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 26. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/52

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 26. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-364/05) (1)

   (2006/C 326/107)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik petega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Zadeva T-634/11 P: Pritožba, ki jo je 9. decembra 2011 vložil Mario Paulo da Silva Tenreiro zoper sodbo, ki jo je 29. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi da Silva Tenreiro proti Komisiji, F-72/10

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/40

         Pritožba, ki jo je 9. decembra 2011 vložil Mario Paulo da Silva Tenreiro zoper sodbo, ki jo je 29. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi da Silva Tenreiro proti Komisiji, F-72/10
   (Zadeva T-634/11 P)
   2012/C 32/80
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Mario Paulo da Silva Tenreiro (Kraainem, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.–N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               ugotovi in odloči, da je

                           —

                           sodba Sodišča za uslužbence z dne 29. septembra 2011 (zadeva da Silva Tenreiro proti Komisiji, F-72/10, s katero je bila zavnjena tožba pritožnika, razveljavljena;

               —

               odloča na podlagi novih določb,

               —

               ugotovi in odloči, da sta

                           —

                           odločba Evropske komisije, s katero je bila zavrnjena kandidatura pritožnika na prosto delovno mesto direktorja direktorata E „Pravosodje“ Generalnega direktorata za pravosodje, svobodo in varnost in odločba o imenovanju ge. K na to delovno mesto, razglašeni za nični;

                           —

                           Komisiji naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe pritožnik navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na pravno napako, ker naj bi Sodišče za uslužbence zavrnilo tožbeni razlog glede zlorabe pooblastil kljub resnim indicem za tako zlorabo, na katero se je skliceval pritožnik, čeprav bi bilo treba ob spoštovanju načela enakosti strank pred Sodiščem za uslužbence ugotoviti obrnitev dokaznega bremena.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na nespoštovanje enakosti orožij strank s tem, da je bilo zavrnjeno, da se med drugim naloži predložitev ocenjevalnega poročila ge. K za obdobje, v katerem je opravljala funkcijo direktorja direktorata „Varnost“ Generalnega direktorata za pravosodje, svobodo in varnost, čeprav je OPI utemeljil zavnitev njene kandidature za to delovno mesto z očitno nesposobnostjo upoštevajoč njeno opravljanje funkcij kot začasni direktor, čeprav je menil, da je upoštevajoč to isto izkušnjo kot direktor lahko imenovana na delovno mesto direktorja direktorata „Pravosodje“ istega generalnega direktorata.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na izkrivljanje dejstev, ker naj bi Sodišče za uslužbence sklepalo, da sta ta pritožbena postopka glede zaposlitev direktorjev („Pravosodje“ in „Varnost“) različna in da rezultat enega ne vpliva na odločitev v drugem.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog se nanaša na nespoštovanje načela kontradiktornosti, pravic do obrambe in obveznosti obrazložitve, ker naj bi Sodišče za uslužbence opustilo sklicevanje na očitno napako pri presoji, ki jo je navedel pritožnik na obravnavi, ker je na podlagi ocenjevalne tabele predizbirnega postopka, s katero se je pritožnik seznanil v Prilogi k odgovoru na tožbo, Sodišče za uslužbence menilo, da druga izmenjava vlog ni potrebna.


title: Zadeva T-313/05: Tožba, vložena dne 10. avgusta 2005 — Microsoft proti Komisiji

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/16

         Tožba, vložena dne 10. avgusta 2005 — Microsoft proti Komisiji
   (Zadeva T-313/05)
   (2005/C 257/31)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Microsoft Corporation (Washington, ZDA) [Zastopnika: J.-F. Bellis, lawyer, I. Forrester, QC]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 1. junija 2005;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po Odločbi Komisije z dne 24. marca 2004, ki je bila izpodbijana v zadevi T-201/04 (1) in v składu s katero mora tožeča stranka za zagotovitev medobratovalnosti z Windows razkriti podrobne opise določenih protokolov Windows, je Komisija z dopisom z dne 1. junija 2005 tožečo stranko obvestila o tem, da ima tožeča stranka po njenem mnenju obveznost, da tretjim osebam — ki niso pridobitelji licence — dovoli distribucijo v obliki izvirne oznake programske opreme, ki so jo konkurenti razvili na podlagi razkritih podrobnih opisov protokola Windows, razen če programska oprema vključuje inovacijo tožeče stranke, ki izpolnjuje merila novosti in inovativnosti.
   Tožeča stranka izpodbija dopis Komisije z dne 1. junija 2005 s trditvijo, da bi distribucija v obliki izvirne oznake zadevne programske opreme tretjim osebam, ki niso pridobitelji licence, omogočila dostop do poslovnih skrivnosti tožeče stranke, ne da bi dala tožeči stranki možnost, da zagotovi, da ostanejo zaupne pod pogoji za izdajo licence, kot to velja za pridobitelje licence.
   Tožeča stranka meni, da dopis z dne 1. junija 2005 nalaga nezakonit odvzem lastninskih pravic tožeče stranke in da Komisija ni imela pristojnosti, da naloži obveznosti, ki presegajo tiste, ki jih zahteva Odločba z dne 24. marca 2004, ker naj bi dopis Komisije z dne 1. junija 2005 kazal na uporabo te odločbe.
   Tožeča stranka dalje navaja, da dopis z dne 1. junija 2005 krši načelo sorazmernosti, ker presega tisto, kar je nujno za odpravo zlorabe, ki jo ugotavlja Odločba z dne 24. marca 2004.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da preizkus novosti in inovativnosti, določen v dopisu z dne 1. junija 2005, krši načelo pravne varnosti, ker ga je v kontekstu poslovne skrivnosti nejasno, netočno in zelo težko smiselno uporabiti.
   Nazadnje tožeča stranka navaja, da je dopis z dne 1. junija 2005 v nasprotju z načeli mednarodnega javnega prava, ki zavezujejo Skupnost, ker ima za posledico globalno in tako ekstrateritorialno razkritje lastninskih pravic tožeče stranke.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004, str. 18.


title: Zadeva T-97/12: Tožba, vložena 22. februarja 2012 – Makhlouf proti Svetu

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/29

         Tožba, vložena 22. februarja 2012 – Makhlouf proti Svetu
   (Zadeva T-97/12)
   2012/C 151/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rami Makhlouf (Damas, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               njeno tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično, Sklep 2011/782/SZVP z dne 1. decembra 2011 in Uredbo št. 36/2012 (EU) z dne 18. januarja 2012 in njune poznejše izvedbene akte v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko, razglasi za nične;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvenem enaki ali podobni tožbenim razlogom iz zadev Makhlouf proti Svetu, T-432/11 (1).

      (1)  UL 2011, C 290, str. 13.


title: Zadeva C-43/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne  23. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Neizvršen prenos v predpisanem roku)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/23

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 23. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-43/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Neizvršen prenos v predpisanem roku)
   (2006/C 131/41)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: V. Kreuschitz, D. Martin in H. Kreppel, agents)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnik: U. Forsthoff, agent)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16)
   Izrek

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov za prilagoditev Direktivi Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu, kar zadeva diskriminacijo na podlagi veroizpovedi ali prepričanj, invalidnosti ali spolne usmerjenosti, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82 z dne 2.4.2005.


title: Zadeva T-116/06: Tožba, vložena  13. aprila 2006  — Oakley proti UUNT

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/17

         Tožba, vložena 13. aprila 2006 — Oakley proti UUNT
   (Zadeva T-116/06)
   (2006/C 154/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, ZDA) (zastopnik: Michaela Huth-Dierig, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Venticinque Ltd (Hailsham, Združeno kraljestvo)
   Tožeča stranka predlaga Sodišču prve stopnje, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. januarja 2006 v pritožbeni zadevi R 682/2004-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „O STORE“ za storitve iz razreda 35 — znamka Skupnosti št. 2 074 599

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Venticinque Limited

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: prejšnja nacionalna besedna znamka „THE O STORE“ za proizvode in storitve iz razredov 18 in 25

      Odločba oddelka za izbris: delna razglasitev ničnosti znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožb tožeče stranke in družbe Venticinque Ltd.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker so proizvodi in storitve popolnoma različni in ni verjetnosti zmede v zvezi z nasprotujočima si znamkama, saj je razlikovalni značaj prejšnje znamke „THE O STORE“ zelo omejen. Poleg tega ni bil predložen dokaz o tem, da je „THE O STORE“ znana ali uveljavljena znamka na francoskem trgu.


               2.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/21

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložilo sodišče Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein 20. januarja 2015 v zadevi Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz proti Gemeinde Vaduz
   (Zadeva E-3/15)
   (2015/C 217/07)
   Sodišče Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (državno sodišče Kneževine Lihtenštajn) je z dopisom z dne 20. januarja 2015, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 22. januarja 2015, pri Sodišču Efte vložilo zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz proti Gemeinde Vaduz glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali se Direktiva 2011/92/EU z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje v Kneževini Lihtenštajn uporablja za postopke presoje vplivov na okolje, ki v okviru prehodne ureditve še vedno temeljijo na zakonu o presoji vplivov na okolje (Gesetz über die Umweltverträglichkeitsprüfung) z dne 10. marca 1999 (v nadaljnjem besedilu: stara različica zakona o presoji vplivov na okolje)?

               2.

               Če je tako, ali gre v tej zadevi za nedopustno omejevanje pravice do pritožbe okoljevarstvenih organizacij v skladu s členom 11 Direktive 2011/92/EU v povezavi s členom 20 stare različice zakona o presoji vplivov na okolje, če vlada v skladu s členom 16 stare različice zakona o presoji vplivov na okolje v ločenem postopku sprejme splošno odločitev o okoljski primernosti projekta, pri tem pa – v obliki pogojev – reševanje ključnih vprašanj v zvezi z okoljsko primernostjo projekta pridrži za nadaljnje postopke za izdajo dovoljenj na podlagi posebne zakonodaje?

               3.

               Če je odgovor pritrdilen, ali ima člen 11 Direktive 2011/92/EU za zadevni postopek presoje vplivov na okolje, ki je osnova za individualno pritožbo na državno sodišče, neposredni učinek?

               4.

               Kakšne bi bile v tej zadevi pravne posledice kršitve pravice do pritožbe na podlagi direktive v zvezi z vprašanjema 2 in 3?


title: Zadeva C-533/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Työtuomioistuin (Finska) 9. oktobra 2013 – Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry proti Öljytuote ry, Shell Aviation Finland Oy

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Työtuomioistuin (Finska) 9. oktobra 2013 – Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry proti Öljytuote ry, Shell Aviation Finland Oy
   (Zadeva C-533/13)
   2013/C 352/18
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Työtuomioistuin

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry

      Toženi stranki: Öljytuote ry, Shell Aviation Finland Oy

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(1) Direktive o začasnem delu (2008/104/ES) (1) razlagati tako, da morajo nacionalni organi, vključno s sodišči, z razpoložljivimi sredstvi stalno zagotavljati, da niso v veljavi ali da se ne uporabljajo nobeni nacionalni predpisi ali določbe kolektivnih pogodb, ki so v nasprotju s katero od določb direktive?

               2.

               Ali je treba člen 4(1) zadevne direktive razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, v skladu s katero je angažiranje delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, dopustno le v posebej navedenih primerih, kakršna sta izravnava v primeru povečanega obsega dela ali angažiranje za dela, ki jih ne morejo opraviti lastni delavci podjetja? Ali je mogoče dolgoročnejše angažiranje delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, poleg lastnih delavcev podjetja v okviru običajnih delovnih nalog podjetja šteti za prepovedano angažiranje delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela?

               3.

               Kakšna sredstva ima sodišče na voljo v primeru, da je nacionalna določba v nasprotju z direktivo, da bi zagotovilo doseganje ciljev direktive, če gre za kolektivno pogodbo, ki jo morajo spoštovati zasebniki?

      (1)  Direktiva 2008/104/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o delu prek agencij za zagotavljanje začasnega dela, UL L 327, str. 9.


title: Zadeva F-38/11: Tožba, vložena 5. aprila 2011 – ZZ proti Parlamentu

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/22

         Tožba, vložena 5. aprila 2011 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-38/11)
   2011/C 179/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, v skladu s katero tožeča stranka, ki je bila 1. septembra 2009 iz Sodišča Evropske unije premeščena v Evropski parlament, v napredovalnem obdobju 2009 ni napredovala.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Parlamenta z dne 4. januarja 2001 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper odločitev, da ne napreduje v naziv AD7 v napredovalnem obdobju 2009 naj se razglasi za nično;

               —

               če je potrebno, naj se za nično razglasi odločba Parlamenta, v skladu s katero tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2009 ne napreduje v naziv AD7;

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-370/15 P: Pritožba, ki jo je 9. julija 2015 vložila CJ zoper sodbo, ki jo je 29. aprila 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-159/12 in F-161/12, CJ/ECDC

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/51

         Pritožba, ki jo je 9. julija 2015 vložila CJ zoper sodbo, ki jo je 29. aprila 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-159/12 in F-161/12, CJ/ECDC

   (Zadeva T-370/15 P)
   (2015/C 311/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: CJ (Agios Stefanos, Grčija) (zastopnik: V. Kolias, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 29. aprila 2015 v združenih zadevah F-159/12 in F-161/12, CJ/ECDC, v delu, v katerem je z njo:

                           —

                           delno zavrnjena tožba v zadevi F-159/12, pritožnici pa je naloženo, naj nosi svoje stroške;

                           —

                           v celoti zavrnjena tožba v zadevi F-161/12, pritožnici pa je naloženo, naj nosi svoje stroške in plača stroške ECDC;

                           —

                           pritožnici naloženo plačilo zneska 2  000 EUR Sodišču, da bi se delno povrnili izogibni stroški, ki jih je Sodišče za uslužbence moralo plačati;

               —

               posledično, če se pritožbi ugodi:

                           —

                           razveljavi izpodbijano odločbo z dne 24. februarja 2012;

                           —

                           ECDC naloži plačilo odškodnine, ex aequo et bono ocenjene na 80  000 EUR, za nepremoženjsko škodo, nastalo pritožnici in zatrjevano v prvem predlogu v zadevi F-161/12;

                           —

                           ECDC naloži plačilo odškodnine, ex aequo et bono ocenjene na 56  800 EUR, za nepremoženjsko škodo, nastalo pritožnici in zatrjevano v podrednem odškodninskem zahtevku, vloženem med postopkom na prvi stopnji;

               —

               ECDC naloži plačilo vseh stroškov postopka na prvi stopnji in na stopnji pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja sedem pritožbenih razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi kršilo načelo audi et alteram partem z zavrženjem pritožničine replike kot nedopustne, ker naj se njena vsebina in priloge ne bi neposredno nanašale na nekatere priloge k odgovoru ECDC na tožbo;

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj ne bi odločilo o podrednih zahtevkih, ki so bili prvič vloženi med postopkom in so se nanašali na odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki naj bi pritožnici nastala z nekaterimi izjavami v odgovoru ECDC na tožbo;

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: Sodišče naj bi kršilo člen 9(1) Kadrovskih predpisov z ugotovitvijo svoje nepristojnosti za odločanje o trditvah o nepravilnemu finančnemu poslovodenju v ECDC v delu, v katerem je te trditve prej že obravnaval OLAF;

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi napačno razlagalo;

                           —

                           člen 47(b)(ii) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU) v povezavi z njihovim členom 86 z ugotovitvijo, da je bilo mogoče zaradi nepokorščine takoj odpovedati pogodbo o zaposlitvi pritožnice brez disciplinskega postopka;

                           —

                           člen 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah glede časa, ki ga je imela pritožnica na voljo za predstavitev svojega stališča pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi;

                           —

                           člen 48(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z ugotovitvijo dokazanosti obtožb, da je pritožnica storila kaznivo dejanje, čeprav ni bila nikoli obtožena niti obsojena za tako ravnanje pred kazenskim sodiščem;

                           —

                           dolžnost skrbnega ravnanja delodajalca z ugotovitvijo, da ECDC ni bilo treba pritožnici priznati nekaterih vidikov pravice do obrambe med upravno preiskavo v skladu s Prilogo IX h Kadrovskim predpisom;

               5.

               Peti pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi napačno razlagalo prvi, peti in osmi tožbeni razlog in predlog;

               6.

               Šesti pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi sprejelo napačno pravno kvalifikacijo nekaterih dejstev;

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi izkrivilo nekatere dokaze.


20150731023616742015/C 270/035542013CJC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL201506113311Zadeva C-554/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Z. Zh./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/I. O. (Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Direktiva 2008/115/ES – Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav – Člen 7(4) – Pojem „ogrožanje javnega reda“ – Okoliščine, v katerih se države članice lahko vzdržijo odobritve obdobja za prostovoljni odhod ali odobrijo obdobje, krajše od sedmih dni)
 ---documentbreak--- C2702015SL310120150611SL00033131Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Z. Zh./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/I. O.
   (Zadeva C-554/13) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2008/115/ES — Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Člen 7(4) — Pojem „ogrožanje javnega reda“ — Okoliščine, v katerih se države članice lahko vzdržijo odobritve obdobja za prostovoljni odhod ali odobrijo obdobje, krajše od sedmih dni)“2015/C 270/03Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Z. Zh., Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, I. O.

      Izrek

            1.

            Člen 7(4) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero se za državljana tretje države, ki nezakonito prebiva na ozemlju države članice, šteje, da ogroža javni red v smislu te določbe zgolj zato, ker je ta državljan osumljen, da je izvršil dejanje, ki je po nacionalnem pravu kaznivo, ali je bil za tako dejanje kazensko obsojen.

            2.

            Člen 7(4) Direktive 2008/115 je treba razlagati tako, da so v primeru, ko je državljan tretje države, ki nezakonito prebiva na ozemlju države članice, osumljen, da je izvršil dejanje, ki je po nacionalnem pravu kaznivo, ali je bil za tako ravnanje kazensko obsojen, pri presoji vprašanja, ali navedeni državljan ogroža javni red v smislu te določbe, lahko upoštevne tudi druge okoliščine, kot so vrsta in teža dejanja, čas, ki je potekel od njegove storitve, ter okoliščina, da je ta državljan, ko so ga nacionalni organi prijeli, nameraval zapustiti ozemlje te države članice. V okviru te presoje je, odvisno od primera, upoštevna tudi vsaka okoliščina, ki se nanaša na utemeljenost suma kaznivega dejanja, ki se očita zadevnemu državljanu tretje države.

            3.

            Člen 7(4) Direktive 2008/115 je treba razlagati tako, da za uporabo v tej določbi določene možnosti vzdržati se odobritve obdobja za prostovoljni odhod, kadar državljan tretje države ogroža javni red, ni treba ponovno preizkusiti okoliščin, ki so bile že obravnavane za ugotovitev obstoja ogrožanja. Vendar mora biti v vsakem predpisu ali praksi države članice zagotovljeno, da se za vsak primer posebej preveri, ali je neodobritev obdobja za prostovoljni odhod v skladu s temeljnimi pravicami tega državljana.

      (
         1
      )	UL C 9, 11.1.2014.


title: Zadeva T-724/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. julija 2015 – European Children’s Fashion Association in Instituto de Economía Pública/Komisija in EACEA (Ničnostna tožba — Arbitražna klavzula — Akcijski program „Lifelong Learning (2007 2013)“ — Projekt „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“ — Predhodno informativno obvestilo — Bremepis — Opredelitev tožene stranke — Delna nedopustnost)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. julija 2015 – European Children’s Fashion Association in Instituto de Economía Pública/Komisija in EACEA
   (Zadeva T-724/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Arbitražna klavzula - Akcijski program „Lifelong Learning (2007 2013)“ - Projekt „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“ - Predhodno informativno obvestilo - Bremepis - Opredelitev tožene stranke - Delna nedopustnost))
   (2015/C 320/44)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Children’s Fashion Association (Valencia, Španija) in Instituto de Economía Pública, SL (Valencia) (zastopnik: A. Haegeman, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: S. Delaude in S. Lejeune, agenta) in Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA) (zastopnika: H. Monet in A. Jaume, agenta)

      Predmet

   Primarno, predlog, temelječ na členu 272 PDEU, za ugotovitev neutemeljenosti zahtevka EACEA za vračilo sredstev, ki so bila prvi tožeči stranki izplačana na podlagi pogodbe, sklenjene za izvedbo projekta „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“, in podredno, predlog za razglasitev ničnosti, prvič, predhodnega informativnega obvestila EACEA z dne 1. avgusta 2014, s katerim je prvo tožečo stranko obvestila, da mora po opravljeni reviziji navedenega projekta vrniti 82  378,81 EUR in drugič, bremepisa št. 3241401420, ki ga je EACEA izdala 5. avgusta 2014, da bi dosegla vračilo tega zneska.

      Izrek

               1.

               Tožba se v delu, v katerem je vložena proti Evropski komisiji, zavrne kot nedopustna.

               2.

               European Children’s Fashion Association in Instituto de Economía Pública, SL se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015.


title: Zadeva C-269/13 P: Pritožba, ki jo je Acino AG vložila 16. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 7. marca 2013 v zadevi T-539/10, Acino AG (nekdanja Acino Pharma GmbH) proti Evropski komisiji

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/8

         Pritožba, ki jo je Acino AG vložila 16. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 7. marca 2013 v zadevi T-539/10, Acino AG (nekdanja Acino Pharma GmbH) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-269/13 P)
   2013/C 215/10
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Acino AG (zastopnika: R. Buchner in E. Burk, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 v zadevi T-539/10 zaradi kršitve prava Unije razveljavi in sklepe nasprotne stranke C(2010) 2203, C(2010) 2205, C(2010) 2210 in C(2010) 2218 z dne 29. marca 2010 in sklepe C(2010) 6430, C(2010) 6432, C(2010) 6434 in C(2010) 6435 z dne 16. septembra 2010 v zvezi z zdravili Clopidogrel Acino – Clopidogrel, Clopidogrel ratiopharm - Clopidogrel, Clopidogrel Hexal – Clopidogrel in Clopidogrel ratiopharm GmbH – Clopidogrel razglasi za nične;

               —

               plačilo stroškov postopka naloži nasprotni stranki.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja v utemeljitev pritožbe pet razlogov.
   V okviru prvega pritožbenega razloga pritožnica Splošnemu sodišču očita kršitev in napačno uporabo člena 20 Uredbe (ES) št. 726/2004 (1) v povezavi s členoma 116 in 117 Direktive 2001/83 (2) in previdnostnega načela. Splošno sodišče naj bi napačno izhajalo iz tega, da gre pri kršitvah načel in smernic dobre proizvodne prakse za zdravila (v nadaljevanju: DPP), navedenih v izpodbijanih sklepih Komisije, za praktično neizpodbojno domnevo obstoja morebitnih pomanjkljivosti kakovostne in količinske sestave zdravil.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava pri presoji dejstev, ki jih je ugotovilo Splošno sodišče. Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da je Komisija s tem, ko se je zgolj sklicevala na „izgubo zaupanja“ zaradi kršitev DPP, kršila svojo dolžnost skrbnega ravnanja in obveznost obrazložitve, saj naj ne bi predložila nobenega resnega in prepričljivega indica za pomanjkljivost kakovostne in količinske sestave zdravil.
   Tretji pritožbeni razlog zadeva napačno uporabo načela sorazmernosti. Pritožnica naj bi predložila dokaze, ki naj bi temeljili na oprijemljivih podatkih in v skladu s katerimi naj bi bilo ogrožanje zdravja s proizvedenimi zdravili mogoče izključiti, tako da naj sprememba dovoljenja in odpoklic izdelka za nazaj s strani Komisije ne bi bila potrebna in naj ne bi bila sorazmerna.
   Pri četrtem pritožbenem razlogu gre za napačno uporabo prava pri nadzoru nad izvrševanjem diskrecijske pravice. Splošno sodišče naj bi na podlagi tega, ko je DPP povzdignilo na raven „absolutnih pravil“ – s čimer naj bi napačno uporabilo pravo – napačno ugotovilo, da Komisija ni očitno prekoračila diskrecijske pravice, s tem ko je svoje sklepe obrazložila zgolj z dokončno „izgubo zaupanja“.
   Zadnji pritožbeni razlog se nanaša na neupoštevanje zahtev v zvezi z obrazložitvijo, ki izhajajo iz člena 81(1) Uredbe št. 726/2004/ES. Komisija naj v obrazložitvi sklepov sploh ne bi preučila dokazov pritožnice, ki naj bi temeljili na oprijemljivih podatkih, tako da naj bi bili sklepi formalno nepopolni in nezakoniti.

      (1)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229.

      (2)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69.


title: Zadeva T-350/05: Tožba, vložena 16.9.2005 — Republika Finska proti Komisiji evropskih skupnosti

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/32

         Tožba, vložena 16.9.2005 — Republika Finska proti Komisiji evropskih skupnosti
   (Zadeva T-350/05)
   (2005/C 281/58)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Finska (Zastopnik: Tuula Pynna)

      Tožena stranka: Komisija evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije, sprejeta in vročena dne 8.7.2005, s katero je Komisija v nasprotju z načelom lojalnega sodelovanja iz člena 10 ES in sodno prakso Sodišča o pogojnih plačilih, zavrnila začetek pogajanj z Republiko Finsko glede pogojnega plačila za nazaj naloženih carin skupaj z zamudnimi obrestmi od zapadlosti do dneva plačila teh carin, ki jih od Republike Finske zahteva v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti 2003/2180, uvedenega na podlagi člena 226 ES, naj se razglasi za nično.

               —

               Komisija evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija v izpodbijani odločbi zastopa stališče, da v tej zadevi ni bila dolžna ukrepati v smislu člena 232 ES. Finska je v dopisu, ki se opira na člen 232 ES pozvala Komisijo, naj v skladu z načelom lojalnega sodelovanja iz člena 10 ES in sodno prakso Sodišča o pogojnih plačilih, sprejme odločbo glede pogojnih plačil, zaradi katere bi se morala do odločbe Sodišča Evropskih skupnosti v tej zadevi pogajati glede spornega carinskega dolga in ustreznih zamudnih obresti.
   Finska meni, da je Komisija s sprejemom izpodbijane odločbe kršila Pogodbo ES oziroma njene izvedbene predpise v smislu člena 230 ES s tem, da je v nasprotju z načelom lojalnega sodelovanja iz člena 10 ES in sodno prakso Sodišča Evropskih na področju pogojnih plačil, zavrnila začetek pogajanj o pogojnih plačilih carin skupaj z zamudnimi obrestmi od zapadlosti do dneva plačila teh carin v skladu z Uredbo (ES, Euratom) št. 1150/2000 (1) v postopku zaradi neizpolnitve obveznosti države 2003/2180 in v nasprotju s členom 253 ES ni obrazložila zavrnilne odločbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, UL L 130 z dne 31.5.2000, str. 1.


title: Zadeva T-89/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 – Niagara Bottling/EUIPO (NIAGARA) (Znamka Evropske unije – Mednarodna registracija, v kateri je upodobljena Evropska unija – Besedna znamka NIAGARA – Absolutni razlogi za zavrnitev – Člen 7(1), (b) in(c), Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 – Niagara Bottling/EUIPO (NIAGARA)
      (Zadeva T-89/15) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Mednarodna registracija, v kateri je upodobljena Evropska unija - Besedna znamka NIAGARA - Absolutni razlogi za zavrnitev - Člen 7(1), (b) in(c), Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2016/C 211/63)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Niagara Bottling LLC (Ontario, Združene države) (zastopnik: M. Edenborough, QC)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopniki: A. Jakab, A. Schifko in D. Walicka, agenti)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 12. decembra 2014 (zadeva R 784/2014-5) v zvezi z registracijo mednarodne registracije besedne znamke NIAGRA, v kateri je upodobljena Evropska unija.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Niagara Bottling LLC se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Zadeva F-79/11: Tožba, vložena 2. avgusta 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/47

         Tožba, vložena 2. avgusta 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-79/11)
   2011/C 311/86
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Odškodnina za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki naj bi nastala zaradi nesprejetja ukrepov za izvajanje sodbe F-128/07.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki plača 10 000 EUR iz naslova izgubljene priložnosti zaradi nesprejetja ukrepov za izvajanje v zvezi z njo;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki plača 5 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode, ki naj bi ji nastala s tem, da je Komisija nikakor ni obvestila o tem, kako namerava ukrepati na podlagi sodbe o razglasitvi ničnosti;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-472/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Alstom Power Hydro proti Valsts ieņēmumu dienests (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Šesta direktiva o DDV — Člen 18(4) — Nacionalna zakonodaja, ki določa zastaralni rok treh mesecev za vračilo preveč plačanega DDV)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/14

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Alstom Power Hydro proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-472/08) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Šesta direktiva o DDV - Člen 18(4) - Nacionalna zakonodaja, ki določa zastaralni rok treh mesecev za vračilo preveč plačanega DDV)
   2010/C 63/21
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alstom Power Hydro

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Augstākās tiesas Senāts – Razlaga člena 18(4) Direktive 77/388/CEE: Šesta direktiva sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki določa rok treh let za vložitev zahtev za vračilo preveč plačanih davkov.

      Izrek

   Člen 18(4) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa triletni zastaralni rok za vložitev zahteve za vračilo preveč plačanega davka na dodano vrednost, ki ga je davčna uprava te države članice neupravičeno pobrala.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008.


title: Zadeva T-354/07: Tožba, vložena 18. septembra 2007 – Pfizer proti UUNT – Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/63

         Tožba, vložena 18. septembra 2007 – Pfizer proti UUNT – Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN)
   (Zadeva T-354/07)
   (2007/C 269/115)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Pfizer Ltd (Sandwich, Velika Britanija) (zastopniki: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, odvetniki, in M. Hawkins, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Isdin, SA (Barcelona, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. junija 2007 v zadevi R 567/2006-1; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „FOTOPROTECTOR ISDIN“ za proizvode med drugim iz razreda 5 – znamka Skupnosti št. 1 075 597

      Imetnik znamke Skupnosti: Isdin, SA

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Prijavitelj

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „ISTIN“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za izbris: Delna razglasitev ničnosti Blagovne znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris o ugotovitvi ničnosti znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev pravice tožeče stranke, da se jo zasliši v skladu s členom 73 Uredbe Sveta št. 40/94 in kršitev člena 52 v povezavi s členom 8(1)(b) te uredbe.


title: Zadeva C-151/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Condor Flugdienst GmbH proti Jürgenu Dörschelu

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/14

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Condor Flugdienst GmbH proti Jürgenu Dörschelu
   (Zadeva C-151/11) (1)

   2011/C 340/26
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 204, 9.7.2011.


title: Zadeva C-119/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société fiduciaire nationale d'expertise comptable proti Ministre du budget, des comptes publics et da la fonction publique (Svoboda opravljanja storitev — Direktiva 2006/123/ES — Člen 24 — Prepoved popolne prepovedi glede poslovnih komunikacij za regulirane poklice — Poklic računovodskega strokovnjaka — Prepoved akvizicije)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société fiduciaire nationale d'expertise comptable proti Ministre du budget, des comptes publics et da la fonction publique
   (Zadeva C-119/09) (1)

   (Svoboda opravljanja storitev - Direktiva 2006/123/ES - Člen 24 - Prepoved popolne prepovedi glede poslovnih komunikacij za regulirane poklice - Poklic računovodskega strokovnjaka - Prepoved akvizicije)
   2011/C 152/05
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société fiduciaire nationale d'expertise comptable

      Tožena stranka: Ministre du budget, des comptes publics et da la fonction publique

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Francija) – Razlaga Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36) in, podrobneje, njenega člena 24 v zvezi s poslovnimi komunikacijami reguliranih poklicev – Poslovne prakse akvizicije – Prepoved vsakršne splošne prepovedi ne glede na zadevno obliko poslovne prakse ali možnost držav članic, da ohranijo splošne prepovedi za nekatere poslovne prakse, kot je akvizicija

      Izrek

   Člen 24(1) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki osebam, ki opravljajo reguliran poklic, kot je poklic računovodskega strokovnjaka, popolnoma prepoveduje dejanja akvizicije.

      (1)  UL C 141 z dne 20.06.2009.


title: Zadeva C-272/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 5. junija 2014 – Skatteministeriet proti Baby Dan A/S

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 5. junija 2014 – Skatteministeriet proti Baby Dan A/S
   (Zadeva C-272/14)
   2014/C 253/27
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skatteministeriet

      Tožena stranka: Baby Dan A/S

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba vretena s posebnimi značilnostmi, kot so opisana v obravnavanem primeru, uvrstiti pod tarifno številko 7318 KN ali 8302 KN?


title: Zadeva C-435/09: Tožba, vložena 4. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/25

         Tožba, vložena 4. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-435/09)
   2010/C 24/46
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. van Beek, J.-B. Laignelot in C.A.H.M. ten Dam, zastopniki)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predlogi tožeče stranke

   Komisija predlaga, naj se:

               1.

               ugotovi, da Begija, ker ni sprejela določb, ki so potrebne:

                           : člen 4(2) in (3) v povezavi s prilogama II in III,

                            člen 4(1) v povezavi s prilogo I, točki 8(a) in 18(a), ter člen 7(1)(b),

                           : člen 4(2) in (3) v povezavi s prilogama II in III ter priloga III kot take

                     za pravilen in popoln prenos Direktive Sveta 85/337/EGS (1) z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997,
               ni izpolnila obvestnosti, ki izhajajo iz nje;

               2.

               Belgiji naloži plačilo stoškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je glede tega navedla naslednje razloge:

               (a)

               Glede zakonodaje flamske regije Komisija navaja, da v njej niso bila upoštevana vsa upoštevna merila iz priloge III Direktive pri določitvi, ali je glede projektov iz priloge II k Direktivi treba izvesti presojo vplivov na okolje v smislu členov od 5 do 10 te Direktive. Flamska vlaga ni izkazala, da alternativni postopki, ki jih je navedla glede nekaterih projektov, izpolnjujejo zahteve iz členov 2 in od 5 do 10 Direktive.

               (b)

               Glede zakonodaje valonske regije Komisija najprej navaja, da ta zakonodaja za projekte iz točke 18(a) priloge I (industrijski obrati za proizvodnjo papirne kaše iz lesa ali podobnih vlaknatih snovi) uporablja prag, čeprav Direktiva tega ne določa, in da za projekte iz točke 8(a) priloge I (pristanišča za notranjo plovbo) določa prag, ki se izraža v številu plovil, in ne v tonažah, kot je izraženo v Direktivi. Nato Komisija navaja, da člen 7(1)(b) v zakonodaji valonske regije ni pravilno prenesen.

               (c)

               Glede zakonodaje regije prestolnice Bruselj Komisija najprej navaja, da v tej zakonodaji ob prenosu členov 4(3) Direktive niso bila upoštevana ustrezna izbirna merila iz priloge III k Direktivi in da alternativni načini presoje, ki jih je navedla bruseljska vlada, ne izpolnjujejo vseh v Direktivi navedenih značilnosti. Nato Komisija navaja, da priloga III k Direktivi kot taki ni prenesena v to zakonodajo.

      (1)  UL L 175, str. 40.


title: Zadeva C-608/11 P: Pritožba, ki jo je Land Wien vložila 25. novembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 20. septembra 2011 v zadevi Land Wien proti Evropski komisiji (T-267/10)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/43

      Pritožba, ki jo je Land Wien vložila 25. novembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 20. septembra 2011 v zadevi Land Wien proti Evropski komisiji (T-267/10)
      (Zadeva C-608/11 P)
      (2012/C 25/80)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Land Wien (zastopnik: W.-G. Schärf, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnica predlaga,
      naj Sodišče Evropske unije spremeni sklep Splošnega sodišča Evropske unije (šesti senat) z dne 20. septembra 2011 v zadevi T-267/10 tako, da bo tožeči stranki v celoti vsebinsko ugodeno, in naj razsodi, da Evropska komisija nosi stroške postopkov na prvi in drugi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba je vložena zoper sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011, s katerim je to zavrnilo tožbo tožeče stranke in pritožnice, ki se nanaša v bistvu na predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 25. marca 2010 o ustavitvi postopka s pritožbo tožeče stranke v zvezi z načrtom razširitve blokov 3 in 4 jedrske elektrarne Mochovce (Slovaška republika) in na predlog za ugotovitev nedelovanja Komisije v smislu člena 265 PDEU, ker tožeči stranki ni posredovala vseh zaprošenih dokumentov v zvezi s tem načrtom, s čimer je kršila Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (1).
      Tožeča stranka meni, da je Splošno sodišče kršilo Pogodbo Euratom s tem, da je ni razlagalo v luči Lizbonske pogodbe. Splošno sodišče ni upoštevalo, da je bila z Lizbonsko pogodbo pravica dostopa do dokumentov, določena v členu 42 Listine EU o temeljnih pravicah, opredeljena kot pravica, ki jo je mogoče uveljavljati v utemeljitev pravnih sredstev in na katero se pritožnica lahko neposredno sklicuje za to, da bi od Komisije prejela vse informacije, ki jih je ta prejela v zvezi z razširitvijo jedrske elektrarne Mochovce.
      V nasprotju z mnenjem Splošnega sodišča dopis Komisije, v katerem je ta odgovorila na predlog tožeče stranke in pritožnice, pomeni izpodbojno odločbo v smislu člena 263 PDEU. To je razvidno tudi iz ustaljene sodne prakse Sodišča, zlasti iz njegove sodbe z dne 11. novembra 1981 v zadevi IBM (60/81).

         (1)  UL L 145, str. 43.


title: Zadeva T-358/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. maja 2015 – Hoteles Catalonia/UUNT – Fundació Catalunya-La Pedrera, fundació especial (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)

text:
               13.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. maja 2015 – Hoteles Catalonia/UUNT – Fundació Catalunya-La Pedrera, fundació especial (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)
   (Zadeva T-358/14) (1)

   (2015/C 228/36)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva T-519/11 P: Pritožba, ki jo je 29. septembra 2011 vložil Sandro Gozi zoper sodbo, ki jo je 20. julija 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-116/10, Gozi proti Komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/41

         Pritožba, ki jo je 29. septembra 2011 vložil Sandro Gozi zoper sodbo, ki jo je 20. julija 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-116/10, Gozi proti Komisiji
   (Zadeva T-519/11 P)
   2011/C 347/73
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Sandro Gozi (Rim, Italija) (zastopnika: G. Passalacqua in G. Calcerano, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Ukrep Generalnega direktorata za zaposlovanje in socialne zadeve – Direkcija D – HR.D.2/MB/dh Ares (2010) – Y96 985 z dne 6. avgusta 2010, razglasi za ničnega;

               —

               ugotovi in razglasi pravico S. Gozija do povračila stroškov postopka in na podlagi tega naloži plačilo zneska 24 480 EUR.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sklep s katerim tožena stranka ni priznala pravice do povračila zneska 24 480 EUR za stroške postopka, ki jih je pritožnik imel v okviru sodnega postopka v Italiji,
   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja en pritožbeni razlog, ki se nanaša na to, da se zdi, da je bilo v sodbi, ki je predmet te pritožbe, napačno uporabljeno pravo, poleg tega naj bi bila na več mestih očitno protislovno obrazložena, saj v njej ni upoštevan namen in besedilo člena 24 Kadrovskih predpisov, pri čemer je poleg tega v nasprotju s smernicami sodne prakse, ki so navedene v tej sodbi in z dejansko rekonstrukcijo postopka pred Komisijo.


title: Zadeva F-16/10: Tožba, vložena 10. marca 2010 – Almeida Campos in drugi proti Svetu

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/55

         Tožba, vložena 10. marca 2010 – Almeida Campos in drugi proti Svetu
   (Zadeva F-16/10)
   2010/C 134/92
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ana Maria Almeida Campos (Bruselj, Belgija) in drugi (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb o nenapredovanju tožečih strank v naziv AD12 v napredovalnem obdobju 2009, in, če je treba, odločb o napredovanju v ta naziv za isto napredovalno obdobje za uradnike, katerih imena so navedena na seznamu uradnikov, ki so napredovali, objavljenem v obvestilih uslužbencem št. 97/09 z dne 27. aprila 2009 in št. 93/09 z dne 13. maja 2009.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Odločbe o nenapredovanju tožečih strank v naziv AD12 v napredovalnem obdobju 2009 naj se razglasijo za nične;

               —

               odločbe o napredovanju v naziv AD12 v napredovalnem obdobju 2009 za uradnike, katerih imena so navedena na seznamu uradnikov, ki so napredovali, objavljenem v obvestilih uslužbencem št. 97/09 z dne 27. aprila 2009 in št. 93/09 z dne 13 maja 2009 naj se, če je treba, razglasijo za nične;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-364/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Barcelona – Španija) – Miguel Fradera Torredemer, Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen, Alicia Fradera Torredemer proti Corporación Uniland SA

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Barcelona – Španija) – Miguel Fradera Torredemer, Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen, Alicia Fradera Torredemer proti Corporación Uniland SA
   (Zadeva C-364/12) (1)

   2013/C 108/51
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 303, 6.10.2012.


title: Zadeva C-546/12 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. maja 2015 – Ralf Schräder/Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO), Jørn Hansson (Pritožba — Žlahtniteljska pravica v Skupnosti — Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO) — Uredba (ES) št. 2100/94 — Člena 20 in 76 — Uredba (ES) št. 874/2009 — Člen 51 — Predlog za uvedbo postopka za razglasitev ničnosti žlahtniteljske pravice v Skupnosti — Instrukcijsko načelo — Postopek pred odborom za pritožbe pri CPVO — Tehtni dokazi)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. maja 2015 – Ralf Schräder/Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO), Jørn Hansson
   (Zadeva C-546/12 P) (1)

   ((Pritožba - Žlahtniteljska pravica v Skupnosti - Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO) - Uredba (ES) št. 2100/94 - Člena 20 in 76 - Uredba (ES) št. 874/2009 - Člen 51 - Predlog za uvedbo postopka za razglasitev ničnosti žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Instrukcijsko načelo - Postopek pred odborom za pritožbe pri CPVO - Tehtni dokazi))
   (2015/C 236/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnik: Ralf Schräder (zastopnik: T. Leidereiter, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO) (zastopnika: M. Ekvad, agent, skupaj z A. von Mühlendahl, odvetnik), Jørn Hansson (zastopnik: G. Würtenberger, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Ralfu Schräderju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 38, 9.2.2013.


title: Zadeva T-267/16: Tožba, vložena 27. maja 2016 – Tarmac Trading/Komisija

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/25

         Tožba, vložena 27. maja 2016 – Tarmac Trading/Komisija
   (Zadeva T-267/16)
   (2016/C 287/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tarmac Trading Ltd. (Birmingham, Združeno kraljestvo) (zastopnika: D. Anderson, P. Halford, Solicitors, K. Beal, QC)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije (EU) 2016/288 z dne 27. marca 2015 o shemi pomoči SA.34775 (13/C) (ex 12/NN) – Dajatev na aggregate – in zlasti točke obrazložitve (625), (626), (629) in (630) ter člena 5 in 7 tega sklepa razglasi za nične v delu, v katerem:

                           —

                           izpodbijani sklep kot edine upravičence do nezakonite pomoči opredeljuje družbe, ki so pridobivale skrilavec in materiale, ki so pretežno iz skrilavca, od 1. aprila 2002 do datuma izpodbijanega sklepa (v nadaljevanju: proizvajalci skrilavca); in

                           —

                           izpodbijani sklep določa znesek pomoči, katerega je treba izterjati zgolj od proizvajalcev skrilavca, odreja, da se od njih izterja celoten znesek dajatve na agregate (v nadaljevanju: AGL) za katero se je uporabljala nezakonita oprostitev in ne odreja vladi Združenega kraljestva, da zmanjša znesek, ki ga je treba izterjati, kolikor so proizvajalci skrilavca koristi iz naslova teh oprostitev prenesli na svoje kupce; ter

               —

               Komisiji naloži, naj tožeči stranki plača stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in/ali očitna napaka pri presoji kar zadeva opredelitev upravičencev in določitev zneska pomoči, ki ga je treba izterjati.
               Tožeča stranka meni, da je Komisija v delu, v katerem so v izpodbijanem sklepu proizvajalci skrilavca opredeljeni kot edini upravičenci do nezakonite pomoči in od Združenega kraljestva ne zahteva, da zmanjša znesek, ki ga je treba izterjati, kolikor so proizvajalci skrilavca koristi iz naslova teh oprostitev prenesli na svoje kupce napačno uporabila pravo in/ali storila očitno napako pri presoji.

                           —

                           Tožeča stranka se sklicuje na sodno prakso Splošnega sodišča v zadevi T-308/00 RENV, Salzgitter/Komisija (ECLI:EU:T:2013:30), v kateri bilo odločeno, da mora biti izterjava omejena na finančne koristi, ki dejansko izhajajo iz tega, da je lahko upravičenec s pomočjo razpolagal, in mora biti s temi koristmi sorazmerna. Poleg tega tožeča stranka navaja, da je bilo v zadevah T-473/12, Aer Lingus/Komisija (ECLI:EU:T:2015:78) in T-500/12, Ryanair/Komisija (ECLI:EU:T:2015:73) odločeno, da je v primeru pomoči, ki je v tem, da se zmanjšajo posredni davki na potrošnjo določenega blaga ali storitve, ki naj bi jo podjetja prenesla na svoje kupce in kadar je mogoče ekonomsko korist, ki izhaja iz uporabe zmanjšanega davka, tudi prenesti na njihove kupce, znesek pomoči, ki jo je treba izterjati od podjetja, le korist, ki jo je podjetje dejansko prejelo in obdržalo.

                           —

                           Tožeča stranka nadalje navaja, da je AGL posreden davek na potrošnjo agregatov, v zvezi s katerim je namen (vlade Združenega kraljestva), da ga podjetja, ki pridobivajo in poslovno izkoriščajo agregate, prenesejo na svoje kupce. Ekonomska prednost, ki izhaja iz oprostitev v zvezi s skrilavcem, pa se lahko – in proizvajalci skrilavca (vključno s tožečo stranko) so to dejansko storili – prenese na kupce v obliki nižjih prodajnih cen.

                           —

                           Tožeča stranka tudi navaja, da iz tega istega razloga izterjava celotnega zneska neplačane dajatve na agregate ne bi mogla zagotoviti ponovne vzpostavitve prejšnjega položaja in bi lahko povzročila dodatno izkrivljanje konkurence, saj bi lahko prišlo do tega, da se od proizvajalcev skrilavca (vključno s tožečo stranko) izterja več kot je znašala korist, ki so jo dejansko imeli.

                           —

                           Glede na navedeno tožeča stranka zatrjuje, da je v skladu z zadevama T-473/12, Aer Lingus/Komisija (ECLI:EU:T:2015:78) in T-500/12, Ryanair/Komisija (ECLI:EU:T:2015:73) edina pomoč, ki jo je treba izterjati od proizvajalcev skrilavca, dejanska korist, ki so jo ti prejeli in obdržali.

                           —

                           Nazadnje, tožeča stranka navaja, da je Komisija v delu, v katerem se z izpodbijano določbo odreja, naj se od proizvajalcev skrilavca izterja celotni znesek AGL, ki so je bili oproščeni v skladu z oprostitvami glede skrilavca, brez kakršnega koli zmanjšanja, s katerim bi se upoštevala korist, ki so jo proizvajalci skrilavca prenesli na svoje kupce, napačno uporabila pravo, napačno uporabila člen 108 PDEU in/ali člen 14 Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339) in/ali storila očitno napako pri presoji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti iz prava EU.
               Tožeča stranka navaja, da bi bila v nasprotju s členom 14(1) Uredbe Sveta (ES) 659/1999 izterjava celotnega zneska neplačane dajatve na agregate od tožeče stranke v zvezi z skrilavcem, ki ga je pridobivala, nesorazmerna glede na kakršno koli finančno korist, ki izhaja iz tega, da je tožeča stranka s pomočjo razpolagala. Tožeča stranka je namreč celotno korist iz naslova oprostitve AGL prenesla na svoje kupce, praktično nemogoče pa je, da bi to neplačano AGL retroaktivno izterjala od njih.


title: Zadeva C-353/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte di Appello di Bari (Italija) 13. julija 2015 – Leonmobili Srl, Gennaro Leone/Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH in drugi

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte di Appello di Bari (Italija) 13. julija 2015 – Leonmobili Srl, Gennaro Leone/Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH in drugi
   (Zadeva C-353/15)
   (2015/C 302/30)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte di Appello di Bari

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Leonmobili SrL, Gennaro Leone

      Tožene stranke: Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH, Curatela del Fallimento Leonmobili Srl, ICO Srl, Arturo Salice SpA, Grafiche Ricciarelli di Ricciarelli Bernardino, Deutsche Bank SpA, Fida Srl, Elica SpA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali nekdo, ki nasprotuje sodni pristojnosti, kljub neobstoju poslovalnic v drugi državi članici lahko izpodbija domnevo iz zadnjega dela [odstavka 1] in [odstavka 2] člena 3 [Uredbe (ES) št.] 1346/2000 (1), tako da dokaže, da je središče glavnih interesov v državi, ki ni tista, v kateri ima sedež družbeniško podjetje?

               2.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali lahko dokaz izhaja iz druge domneve, in sicer iz presoje indicev, na podlagi katerih je mogoče logično in deduktivno sklepati, da je središče glavnih interesov v drugi državi članici?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191).


title: Zadeva C-89/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 15. februarja 2016 – Radosław Szoja/Sociálna poisťovňa

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 15. februarja 2016 – Radosław Szoja/Sociálna poisťovňa
   (Zadeva C-89/16)
   (2016/C 175/06)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Radosław Szoja

      Tožena stranka: Sociálna poisťovňa

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče člen 13(3) Uredbe (ES) št. 883/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti skupaj s pravico do dajatev socialne varnosti in socialnih služb, določeno s členom 34(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, v okoliščinah spora o glavni stvari razlagati brez upoštevanja pojasnil iz člena 14 Uredbe (ES) št. 987/2009 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti in torej brez možnosti uporabe postopka iz člena 16 navedene uredbe, tako da krajši delovni čas ali nižje plačilo zaposlene osebe ne vplivata na izbiro nacionalnega prava, ki se uporabi v primeru hkratnega opravljanja dejavnosti zaposlene in dejavnosti samozaposlene osebe, in sicer, da se navedeni člen 14 izvedbene uredbe ne uporablja za razlago člena 13(3) osnovne uredbe?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali lahko nacionalno sodišče – v primeru nasprotja glede uporabe med navedenima uredbama, torej med osnovno in izvedbeno uredbo, ki sta v obravnavanem primeru Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti in Uredba (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti – njune določbe presodi na podlagi njune normativne moči, to pomeni na podlagi njunega hierarhičnega reda v pravu Unije?

               3.

               Ali je mogoče razlago določb osnovne uredbe, ki jo je izvedla Upravna komisija na podlagi člena 72 osnovne uredbe, obravnavati kot zavezujočo razlago institucije Evropske unije, ki jo mora nacionalno sodišče upoštevati, zaradi česar ne bi bilo mogoče vložiti predloga za sprejetje predhodne odločbe, ali pa gre samo za eno od dopustnih razlag prava Evropske unije, ki jo mora nacionalno sodišče upoštevati kot enega od elementov, ki utemeljujejo njegovo odločitev?

      (1)  UL L 166, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.

      (2)  UL L 284, str. 1.