title: Zadeva C-198/05: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 92/100/EGS — Pravice, sorodne avtorskim, na področju intelektualne lastnine — Pravica javnega posojanja — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/11

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-198/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/100/EGS - Pravice, sorodne avtorskim, na področju intelektualne lastnine - Pravica javnega posojanja - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 326/22)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Wils in L. Pignataro)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, M. M. Massella Ducci Teri, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 1 in 5 Direktive Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine (UL L 346, str. 61) — Odstopanje od izključne pravice javnega posojanja — Obseg.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da je iz pravice javnega posojanja izvzela vse kategorije ustanov javnega posojanja v smislu Direktive Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine, ni izpolnila obveznosti iz členov 1 in 5 te direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Zadeva T-258/06: Tožba, vložena 12. septembra 2006 — Nemčija proti Komisiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/52

         Tožba, vložena 12. septembra 2006 — Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-258/06)
   (2006/C 294/107)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in C. Schulze-Bahr)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               za nično razglasi Razlagalno sporočilo Komisije z dne 23. junija 2006 o zakonodaji Skupnosti, ki velja za oddajo javnih naročil, ki niso zajeta ali so samo delno zajeta v direktivah o javnih naročilih in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Razlagalno sporočilo Komisije o zakonodaji Skupnosti, ki velja za oddajo javnih naročil, ki niso zajeta ali so samo delno zajeta v direktivah o javnih naročilih, ki je bilo 24. julija 2006 objavljeno na internetni strani Komisije in 1. avgusta 2006 v Uradnem listu (UL C 179, str. 2).
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja, da Komisija ni pristojna za izdajo obvestila, ki je predmet spora. V zvezi s tem navaja, da izpodbijano obvestilo vsebuje nova pravila za oddajo, ki presegajo obveznosti, ki izhajajo iz obstoječega prava Skupnosti. Ti elementi ustvarjajo pravno zavezujoče posledice za države članice. Toda v ES manjka pooblastilo, na podlagi katerega bi smela tožena stranka izdati taka pravila. V skladu s tem naj bi šlo po mnenju tožeče stranke v bistvu za primer dejanske zakonodaje.
   Tožeča stranka nadalje očita, da je tožena stranka, s sprejetjem zavezujočih pravil, okrnila institucionalno ravnotežje med Svetom, Evropskim parlamentom in Komisijo.
   Tožeča stranka na koncu zatrjuje, da bi bilo treba, tudi če bi bila Komisija pristojna za izdajo izpodbijanega obvestila, slednjega razglasiti za ničnega, saj naj bi bila podana kršitev načela pravne varnosti. Tožeča stranka bi se morala sklicevati na ustrezno pravno podlago in jo v zadevnem pravnem aktu izrecno imenovati. Komisija naj bi s tem kršila tudi obveznost obrazložitve v skladu s členom 253 ES.


title: Sodba Sodišča z dne 16. maja 2017 v zadevi E-8/16 – Netfonds Holding ASA, Netfonds Bank AS in Netfonds Livsforsikring AS proti norveški vladi (Svoboda ustanavljanja – člen 31 Sporazuma EGP – Direktiva 2000/12/ES – Direktiva 2002/83/ES – Direktiva 2006/48/ES – Direktiva 2007/44/ES – Kreditne institucije – Zavarovalnice – Kvalificirani deleži – Sorazmernost – Primernost – Nujnost)

text:
               28.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 321/10

         SODBA SODIŠČA
   z dne 16. maja 2017
   v zadevi E-8/16
   Netfonds Holding ASA, Netfonds Bank AS in Netfonds Livsforsikring AS proti norveški vladi

      (Svoboda ustanavljanja – člen 31 Sporazuma EGP – Direktiva 2000/12/ES – Direktiva 2002/83/ES – Direktiva 2006/48/ES – Direktiva 2007/44/ES – Kreditne institucije – Zavarovalnice – Kvalificirani deleži – Sorazmernost – Primernost – Nujnost)

   (2017/C 321/08)
   V zadevi E-8/16, Netfonds Holding ASA, Netfonds Bank AS in Netfonds Livsforsikring AS proti norveški vladi – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Oslu (Oslo tingrett) v zvezi z razlago členov 31, 36 in 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru v okviru pravil in praks, ki se uporabljajo za lastništva norveških podjetij v času, ko vložijo zahtevek za izdajo dovoljenja za opravljanje dejavnosti kot banka ali zavarovalnica – je Sodišče v sestavi predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), dne 16. maja 2017 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               V času nastanka dejstev Direktiva 2000/12/ES, Direktiva 2006/48/ES in Direktiva 2002/83/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/44/ES, državam EGP niso preprečevale, da ohranijo strožja pravila v zvezi s postopkom za izdajo dovoljenja za opravljanje dejavnosti kot banka ali zavarovalnica. Vendar morajo biti takšna pravila skladna s temeljnimi svoboščinami, ki jih zagotavlja Sporazum EGP.

               2.

               Zakonodaja, kot je opisana v vprašanjih 1 in 2, ter upravne prakse, kot so opisane v vprašanju 3, pomenijo omejitve, ki spadajo pretežno na področje uporabe člena 31 Sporazuma EGP. Ali gre za tak primer, oceni predložitveno sodišče.

               3.

               Cilj zmanjšanja čezmernih spodbud za prevzemanje tveganja lastnikov bank ali zavarovalnic, zlasti v zvezi s tveganjem za zlorabo pooblastil, odraža nujne razloge v splošnem interesu, s katerimi je mogoče utemeljiti nacionalne ukrepe, ki omejujejo svobodo ustanavljanja, ki jo zagotavlja člen 31 Sporazuma EGP. Predložitveno sodišče mora ugotoviti, katere cilje v resnici zasledujejo nacionalni ukrepi, in ugotoviti, ali se legitimni cilji uresničujejo na primeren in dosleden način.

               4.

               Zadevna pravila, kot so opisana v vprašanjih 1 in 2, se ne zdijo primerna za doseganje legitimnega cilja, ki ga je opredelilo Sodišče. Upravna praksa, kot je opisana v vprašanju 3, se zdi ustrezen način za dosego tega cilja, če se uporablja za zahtevke za izdajo dovoljenja za opravljanje dejavnosti kot banka ali zavarovalnica, ne pa tudi za sekundarne nakupe po izdaji dovoljenja.

               5.

               Če predložitveno sodišče ugotovi, da obstaja eden ali več nacionalnih ukrepov, primernih za uresničitev legitimnega cilja, mora tudi presoditi, ali ti ukrepi presegajo to, kar je potrebno za dosego navedenega cilja. V obravnavanem primeru se zdi, da so drugi ukrepi, ki se ne izpodbijajo, manj omejevalni, obenem pa enako učinkoviti pri doseganju opredeljenih legitimnih ciljev.


title: Zadeva T-227/14: Tožba, vložena 11. aprila 2014 – CBM Creative Brands Marken proti UUNT – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Trecolore)

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/17

         Tožba, vložena 11. aprila 2014 – CBM Creative Brands Marken proti UUNT – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Trecolore)
   (Zadeva T-227/14)
   2014/C 245/24
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švica) (zastopniki: U. Lüken, M. Grundmann in N. Kerger, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rim, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. januarja 2014 v zadevi R 253/2013-1 razveljavi v delu, v katerem je prvi odbor za pritožbe razveljavil odločbo oddelka za ugovore in ugodil ugovoru zoper prijavljeno znamko o zavrnitvi prijave št. 00 9 8 77  325 v zvezi z proizvodi iz razreda 18 in 25;

               —

               v celoti zavrne ugovor zoper prijavo št. 009 877 325

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Trecolore“ za proizvode in storitve v razredih 18, 25 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 9 8 77  325

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Aeronautica Militare – Stato Maggiore

      Navajana znamka ali znak: Skupnostna in nacionalna besedna in figurativna znamka „FRECCE TRICOLORI“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 14, 16, 18, 20, 25, 28 in 41

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev izpodbijane odločbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-362/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Ballast Nedam Infra proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg z bitumnom za tlakovanje cest — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Globe — Dokaz kršitve — Teža kršitve — Odgovornost za kršitev — Pravica do obrambe — Navajanje novih razlogov med postopkom — Neomejena sodna pristojnost)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Ballast Nedam Infra proti Komisiji
   (Zadeva T-362/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg z bitumnom za tlakovanje cest - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Globe - Dokaz kršitve - Teža kršitve - Odgovornost za kršitev - Pravica do obrambe - Navajanje novih razlogov med postopkom - Neomejena sodna pristojnost)
   2012/C 355/37
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ballast Nedam Infra BV (Nieuwegein, Nizozemska) (zastopniki: sprva A. Bosman in J. van de Hel, nato A. Bosman in E. Oude Elferink, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, A. Nijenhuis in F. Ronkes Agerbeek, zastopniki, sprva skupaj s F. Wijckmansom, F. Tuytschaeverjem in L. Gyselnom, nato s F. Wijckmansom in F. Tuytschaeverjem, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom po členu 81 (ES) (Zadeva COMP/38.456 – Bitumen (NL)) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, ter, podredno, prvič, predlog za razglasitev delne ničnosti te odločbe in za zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena, in, drugič, predlog za razglasitev ničnosti te odločbe v delu, v katerem določa trajanje kršitve tožeče stranke in za sorazmerno zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena.

      Izrek

               1.

               Člen 1(a) Odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom po členu 81 (ES) (Zadeva COMP/F/38.456 – Bitumen (NL)) se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na udeležbo družbe Ballast Nedam Infra BV pri kršitvi med 21. junijem 1996 in 30. septembrom 2000.

               2.

               Globa, ki je bila v členu 2(a) odločbe, omenjene v točki 1 tega izreka, solidarno naložena družbi Ballast Nedam Infra, se določi na 3,45 milijona EUR.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva T-70/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. aprila 2011 – Nizozemska proti Komisiji (FEDER — Enotni programski dokument za regijo Groningen-Drenthe — Odločba o znižanju finančne pomoči in o naložitvi delnega vračila plačanih zneskov — Obveznost obrazložitve — Člen 23(1) in 24(1) in (2) Uredbe (EGS) št. 4253/88)

text:
               28.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 160/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. aprila 2011 – Nizozemska proti Komisiji
   (Zadeva T-70/09) (1)

   (FEDER - Enotni programski dokument za regijo Groningen-Drenthe - Odločba o znižanju finančne pomoči in o naložitvi delnega vračila plačanih zneskov - Obveznost obrazložitve - Člen 23(1) in 24(1) in (2) Uredbe (EGS) št. 4253/88)
   2011/C 160/22
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Wissels in M. Noort, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Roels in A. Steiblytė, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti dela odločbe Komisije C(2008) 8355 z dne 11. decembra 2008 o znižanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj, ki je bila podeljena v okviru enotnega programskega dokumenta v regiji Groningen-Drenthe – št. 97.07.13.003 v okviru Cilja 2 v skladu z odločbo Komisije C(1997) 1362 z dne 26. maja 1997.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva T-26/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. aprila 2010 – Alibaba Group proti UUNT – allpay.net (ALIPAY)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. aprila 2010 – Alibaba Group proti UUNT – allpay.net (ALIPAY)
   (Zadeva T-26/10) (1)

   2010/C 148/90

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva T-29/06: Tožba, vložena  24. januarja 2006  — Procter & Gamble proti UUNT

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/33

         Tožba, vložena 24. januarja 2006 — Procter & Gamble proti UUNT
   (Zadeva T-29/06)
   (2006/C 86/68)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Procter & Gamble Company (Cincinnati, ZDA) (zastopnik: G. Kuipers, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. novembra 2005 (zadeva R 1071/2004-1), ki je bila vročena P&G dne 5. decembra, kolikor ugotavlja, da znamka ne izpolnjuje pogojev iz člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Tridimenzionalna znamka v obliki belega kvadrata z modrim cvetom s petimi cvetnimi listi za proizvode iz razreda 3 (pripravki za beljenje in druge snovi za pranje; pripravki za čiščenje, poliranje, razmaščevanje in brušenje; pripravki za pranje, čiščenje in vzdrževanje posode; mila) — prijava št. 1 697 432
   Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave
   Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Tožbeni razlog: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94.


title: Zadeva C-109/11: Tožba, vložena 3. marca 2011 – Evropska komisija proti Češki republiki

text:
               28.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 160/11

         Tožba, vložena 3. marca 2011 – Evropska komisija proti Češki republiki
   (Zadeva C-109/11)
   2011/C 160/11
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Walker in D. Triantafyllou, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Češka republika s tem, ko je osebam, ki niso davčni zavezanci, dovolila, da postanejo člani skupine zavezancev za DDV, ni izpolnila svoje obveznosti iz členov 9 in 11 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1);

               —

               Češki republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 9(1) Direktive 2006/112/EC je „davčni zavezanec“ vsaka oseba, ki kjerkoli neodvisno opravlja kakršno koli ekonomsko dejavnost, ne glede na namen ali rezultat te dejavnosti. Člen 11 te direktive določa, da lahko po posvetovanju s posvetovalnim odborom za davek na dodano vrednost vsaka država članica obravnava kot enega davčnega zavezanca osebe s sedežem na ozemlju te države članice, ki so kljub temu, da so pravno neodvisne, med seboj finančno, ekonomsko in organizacijsko tesno povezane.
   Po mnenju Komisije Češka republika s tem, da je osebam, ki niso davčni zavezanci, dovolila, da postanejo člani skupine zavezancev za DDV iz člena 11 Direktive 2006/112/ES, ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 9 in 11 Direktive 2006/112/ES.

      (1)  UL 2006 L 347, str. 1.


title: Zadeva T-237/06: Tožba, vložena 4. septembra 2006 — NOS proti Komisiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/51

         Tožba, vložena 4. septembra 2006 — NOS proti Komisiji
   (Zadeva T-237/06)
   (2006/C 294/106)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Nederlandse Omroep Stichting (zastopnika: Rechtsanwälte J. J. Feenstra in H. M. H. Speyart)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga Sodišču prve stopnje, naj

               —

               za nično razglasi Odločbo Komisije, zlasti člen 1(1) in (2) ter člena (2) in (3), kot tudi razloge, na katerih temeljijo;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Nederlandse Omroep Stichting (NOS) s svojo tožbo zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 22. junija 2006 o ad hoc financiranju nizozemske javne radiotelevizije (državna pomoč C 2/2004 (prej NN 170/2003)).
   Tožeča stranka v obrazložitev svoje tožbe naprej uveljavlja kršitev člena 88(1), (2) in (3) ES in Uredbe št. 659/1999 (1). Komisija naj bi nepravilno razlagala in uporabila razliko med novo in obstoječo pomočjo. Ad-hoc pomoč, ki je predmet izpodbijane odločbe, naj bi bila del skupnega sistema državnega financiranja nizozemske javne radiotelevizije. Ta splošni sistem je Komisija štela za obstoječo pomoč. Sredstva, ki naj bi jih Komisija razumela kot ad hoc financiranje, so bila odobrena po istem sistemu in bi se zato morala šteti kot obstoječa pomoč.
   Drugič, tožeča stranka uveljavlja kršitev člena 87 ES in 88 ES, ker naj bi Komisija nepravilno razlagala in uporabila sodbo Altmark (2). Komisija naj bi nepravilno in zaradi napačnega izhodišča ugotovila, da je treba ad-hoc financiranje uvrstiti med državno pomoč. Meril, ki jih je Sodišče postavilo v sodbi Altmark, naj v tej situaciji ne bi bilo mogoče uporabiti. Namesto tega bi moralo biti izhodišče Amsterdamski protokol o financiranju javne radiotelevizije (3).
   Tretjič, tožeča stranka uveljavlja kršitev členov 87, 88 in 253 ES ter Uredbe št. 659/1999, zaradi pomanjkanja povezave med odobritvijo ad hoc financiranja in s strani Komisije ugotovljenega prekomernega nadomestila. Prekomernega nadomestila, ki naj bi bilo povezano z oblikovanjem rezerv pri radiotelevizijah, ne bi bilo treba v zadostni meri razlagati z dodelitvijo sredstev, ki naj bi jih Komisija označila kot ad hoc financiranje.
   Četrtič, Komisija naj bi kršila člena 87 in 88 ES s tem, da je prihodke iz avtorskih pravic nepravilno štela za državno pomoč. Poleg tega ad hoc financiranje tožeči stranki ne daje prednosti kot podjetju v smislu člena 87(1) ES, in odobreno javno financiranje ne povzroča oviranja konkurence v smislu člena 87(1) ES.
   Petič, naj bi bil z nezadostno presojo sorazmernosti kršen člen 86(2) ES. Tudi obravnavano v luči Amsterdamskega protokola o financiranju javne radiotelevizije naj bi Komisija po ugotovitvi, da ne gre za oviranje konkurence, neupravičeno opustila primerjavo pomanjkanja negativnih učinkov prekomernega nadomestila z interesom izvajanja javne naloge in interesa Skupnosti na splošno. Tožeča stranka navaja, da bi morala Komisija prav tako upoštevati omejeno naravo nizozemskega jezikovnega področja in dejstvo, da bi nastale rezerve povzročile porabo v vidni prihodnosti in bi tako izginile.
   Na koncu tožeča stranka uveljavlja kršitev postopkovnih pravil člena 88(2) in procesnih pravic, ker je Komisija v različnih pogledih razširila obseg preiskave.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).

      (2)  Sodba z dne 24. julija 2003 v zadevi C-280/00 (Altmark Trans GmbH in Regierungspräsidium Magdeburg, Recueil, 2003, I-7747).

      (3)  Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti je priložen Protokol o javni radioteleviziji v državah članicah.


title: Zadeva T-563/11: Tožba, vložena 28. oktobra 2011 – Anbouba proti Svetu

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/53

      Tožba, vložena 28. oktobra 2011 – Anbouba proti Svetu
      (Zadeva T-563/11)
      (2012/C 25/104)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Issam Anbouba (Homs, Sirija) (zastopnika: M.-A. Bastin in J.-M. Salva, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba v celoti dopustna;

                  —

                  jo razglasi za utemeljeno v vseh tožbenih razlogih;

                  —

                  navede, da je mogoče razglasiti delno ničnost izpodbijanih aktov, ker je del akta, ki naj se razglasi za ničen, mogoče ločiti od akta kot celote;

                  —

                  zato

                              —

                              razglasi delno ničnost Sklepa Sveta 2011/522/SZVP z dne 2. septembra 2011, Sklepa Sveta 2011/628/SZVP z dne 23. septembra o spremembah Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in Uredbe št. 878/2011 z dne 2. septembra 2011 o spremembi Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji s tem, da Issama ANBOUBO in njegove podatke izbriše s seznama oseb, ki podpirajo obstoječi sirski režim,

                              —

                              če to ni mogoče, naj razglasi ničnost Sklepa Sveta 2011/522/SZVP z dne 2. septembra 2011, Sklepa Sveta 2011/628/SZVP z dne 23. septembra o spremembah Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in Uredbe št. 878/2011 z dne 2. septembra 2011 o spremembi Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji;

                  —

                  če to ni mogoče, naj razglasi, da se ti sklepi in uredba ne uporabljajo v zvezi z Issamom ANBOUBO in naj odredi izbris njegovega imena in podatkov s seznama oseb, na katere se nanašajo sankcije Evropske unije;

                  —

                  Svetu začasno naloži plačilo odškodnine 1 EUR za povračilo nematerialne in materialne škode, nastale zaradi imenovanja Issama ANBOUBE za osebo, ki podpira obstoječi sirski režim;

                  —

                  Svetu naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v podporo tožbi navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog:

                              —

                              po eni strani kršitev načela domneve nedolžnosti, ki ga zagotavljata člen 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP) in člen 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ter

                              —

                              po drugi strani očitna napaka pri presoji, ker obtožbe zoper tožečo stranko ne temeljijo na objektivnih dejstvih, ampak le na navedbah, povezanih s socialnim položajem stranke kot poslovne osebe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog, razdeljen na štiri dele, se nanaša na kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja, obveznost obrazložitve, pravico do zasebnosti in kršitev verske svobode, ker:

                              —

                              naj tožeča stranka ne bi bila obveščena o dokazih ali resnih indicih, zaradi katerih bi jo lahko uvrstili na seznam sankcioniranih oseb in naj pred sprejetjem izpodbijanih aktov ne bi bila zaslišana;

                              —

                              naj bi tožena stranka v izpodbijanih aktih pri odrejanju omejevalnih ukrepov zoper tožečo stranko uporabila zgolj splošno in zlasti neobrazloženo formulacijo;

                              —

                              naj bi sprejetje omejevalnih ukrepov zoper tožečo stranko sprožilo burne odzive in grožnje oseb ali skupin, ki so žrtve sirske represije, s katero naj bi tožečo stranko zaradi izpodbijanih aktov povezovali;

                              —

                              naj bi bil pravi razlog za sprejetje omejevalnih ukrepov zoper tožečo stranko verski.


title: Mnenje 1/09: Mnenje Sodišča (občna seja) z dne 8. marca 2011 – Svet Evropske unije (Mnenje, izdano na podlagi člena 218(11) PDEU — Osnutek sporazuma — Vzpostavitev enotnega sistema za reševanje patentnih sporov — Sodišče za evropske patente in patente Skupnosti — Združljivost navedenega osnutka s Pogodbama)

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/2

         Mnenje Sodišča (občna seja) z dne 8. marca 2011 – Svet Evropske unije
   (Mnenje 1/09) (1)

   (Mnenje, izdano na podlagi člena 218(11) PDEU - Osnutek sporazuma - Vzpostavitev enotnega sistema za reševanje patentnih sporov - Sodišče za evropske patente in patente Skupnosti - Združljivost navedenega osnutka s Pogodbama)
   2011/C 211/03
   Jezik postopka: vsi jeziki

      Stranka

   Vlagatelj zahteve: Svet Evropske unije

      Predmet

   Predlog za izdajo mnenja – Združljivost osnutka sporazuma o vzpostavitvi enotnega sistema za reševanje patentnih sporov s Pogodbo ES – Sodišče za evropske patente in patente Skupnosti, sestavljeno iz sodišča prve stopnje in prizivnega sodišča – Dodelitev tema sodiščema pristojnosti za odločanje, med drugim, o sporih, ki se nanašajo na veljavnost in/ali uporabo patentov Skupnosti, povezane z možnostjo oziroma obveznostjo, da Sodišču predlagata sprejetje predhodnih odločb o predlogih za predhodno odločanje o razlagi Pogodbe ES ali veljavnosti in razlage aktov institucij Unije – Poseganje v avtonomijo pravnega reda Skupnosti in primarnost prava Skupnosti

      Izrek

   Predvideni sporazum o vzpostavitvi enotnega sistema za reševanje patentnih sporov (ki se trenutno imenuje Sodišče za evropske patente in patente Skupnosti) ni združljiv z določbami Pogodbe EU in Pogodbe DEU.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva T-397/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – Tilly-Sabco/Komisija (Kmetijstvo — Izvozno nadomestilo — Perutninsko meso — Izvedbena uredba, s katero je znesek nadomestila določen na 0 EUR — Ničnostna tožba — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Člen 3(3) Uredbe (EU) št. 182/2011 — Obveznost obrazložitve — Člen 164(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 — Legitimno pričakovanje)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – Tilly-Sabco/Komisija
   (Zadeva T-397/13) (1)

   ((Kmetijstvo - Izvozno nadomestilo - Perutninsko meso - Izvedbena uredba, s katero je znesek nadomestila določen na 0 EUR - Ničnostna tožba - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Člen 3(3) Uredbe (EU) št. 182/2011 - Obveznost obrazložitve - Člen 164(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 - Legitimno pričakovanje))
   (2016/C 078/23)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francija) (zastopniki: R. Milchior, F. Le Roquais in S. Charbonnel, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Bianchi in K. Skelly, agenta)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki: Doux SA (Châteaulin, Francija) (zastopnik: J. Vogel, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 689/2013 z dne 18. julija 2013 o določitvi izvoznih nadomestil za perutninsko meso (UL L 196, str. 13)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Tilly-Sabco nosi svoje stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               4.

               Družba Doux SA nosi svoje stroške.

               5.

               Francoska republika nosi svoje stroške, ki so ji nastali kot intervenentki v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 291, 5.10.2013.


title: Zadeva T-430/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2010 – Grain Millers proti UUNT – Grain Millers (GRAIN MILLERS) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — prijava besedne znamke Skupnosti GRAIN MILLERS — Prejšnja nacionalna firma Grain Millers in njena figurativna upodobitev — Delna zavrnitev registracije — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009)“ )

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2010 – Grain Millers proti UUNT – Grain Millers (GRAIN MILLERS)
   (Zadeva T-430/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - prijava besedne znamke Skupnosti GRAIN MILLERS - Prejšnja nacionalna firma Grain Millers in njena figurativna upodobitev - Delna zavrnitev registracije - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2010/C 234/59
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Grain Millers, Inc. (Eden Prairie, Minnesota, Združene države) (zastopnik: L.-E. Ström, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: J. Crespo Carrillo)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Grain Millers GmbH Co. KG (Brême, Nemčija) (zastopnik: R. Böckenholt, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. julija 2008 (zadeva R 478/2007 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Grain Millers GmbH Co. KG in Grain Millers, Inc.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Grain Millers, Inc. nosi stroške.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva C-267/09: Tožba, vložena 15. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/27

         Tožba, vložena 15. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-267/09)
   2009/C 220/52
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in G. Braga da Cruz, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da je odobrila in ohranila v veljavi zakonske določbe iz člena 130 zakonika o dohodnini (CIRS), ki davčne zavezance, ki niso rezidenti Portugalske, zavezujejo, da imenujejo davčnega zastopnika, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 18 in 56 Pogodbe ES in ustreznih členov Sporazuma EGP;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da člen 130 zakonika o dohodnini določa splošno obveznost za nerezidente na portugalskem ozemlju, da imenujejo davčnega zastopnika s stalnim prebivališčem na Portugalskem, in da z določbami iz členov 18 ES in 56 ES in ustreznih členov Sporazuma EGS ni združljiva:

               (a)

               na eni strani, obveznost, določena za nerezidente na portugalskem ozmelju, ki prejemajo le dohodke, ki so dokončno obdavčeni s pri viru odtegnjenim davkom, da imenujejo davčnega zastopnika s stalnim prebivališčem na Portugalskem;

               (b)

               na drugi strani, obveznost, določena za nerezidente na portugalskem ozemlju, ki prejemajo dohodke, za katere je treba oddati davčno napoved, da imenujejo davčnega zastopnika s stalnim prebivališčem na Portugalskem.

         Po mnenju Komisije je takšna splošna obveznost, kot je določena v členu 130 CIRS, v nasprotju s prostim gibanjem oseb in prostim pretokom kapitala, določenima v členih 18 ES in 56 ES ter ustreznih določbah Sporazuma EGS, ker je diskriminatorna (do nerezidentov na portugalskem ozemlju) in hkrati nesorazmerna s ciljem, ki mu sledi.
   Diskriminatorna naj bi bila, ker takšna obveznost v praksi pomeni finančno breme, naloženo nerezidentom, ker v večini primerov ti zastopniki svojih storitev ne nudijo brezplačno. Tudi če bi davčni zastopnik svoje storitve nudil brezplačno, že sam obstoj obveznosti njegovega imenovanja ovira prosto gibanje oseb in prost pretok kapitala, saj bi se moral davčni zavezanec sam odločiti, ali bo imenoval davčnega zastopnika ali ne, da te ovire ne bi bilo.
   Poleg tega, čeprav davčni zastopnik nima obveznosti plačila davkov, niti ni za to odgovoren, temveč mora le zagotavljati izpolnjevanje procesnih obveznosti, je obstoj obveznosti imenovanja sam po sebi ovira za prosto gibanje oseb in prost pretok kapitala, saj bi se moral davčni zavezanec sam odločiti, ali bo imenoval davčnega zastopnika ali ne, da te ovire ne bi bilo.
   Navedena obveznost prav tako ni sorazmerna, ker bi se lahko cilja, ki se jima sledi in ki sta legitimna– zagotovitev učinkovitega davčnega nadzora in boj proti davčni utaji — dosegla z manj restriktivnimi ukrepi.
   Na eni strani je z Direktivo 2008/55/ES (1) o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe — ki kodificira Direktivo Sveta 76/308/EGS z dne 15. marca 1976 — predvidena vzajemna pomoč pri izterjavi davkov, med katerimi je tudi davek na dohodek (glej člen 2, točka g), torej tudi dohodnina (IRS). Na drugi strani pa lahko v skladu z Direktivo Sveta 77/799/EGS (2) z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposredne obdavčitve pristojni organ države članice vedno zahteva od pristojnega organa druge države članice, da mu ta posreduje informacije, potrebne za boj proti davčni utaji.

      (1)  UL L 150, str. 28.

      (2)  UL L 336, str. 15.


title: Zadeva C-505/09 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. marca 2012 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji, Republiki Litvi, Slovaški republiki, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Pritožba — Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije za Republiko Estonijo za obdobje od leta 2008 do leta 2012 — Pristojnosti Komisije in držav članic — Člena 9(1) in (3) ter 11(2) Direktive 2003/87 — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja)

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. marca 2012 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji, Republiki Litvi, Slovaški republiki, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-505/09 P) (1)

   (Pritožba - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije za Republiko Estonijo za obdobje od leta 2008 do leta 2012 - Pristojnosti Komisije in držav članic - Člena 9(1) in (3) ter 11(2) Direktive 2003/87 - Enako obravnavanje - Načelo dobrega upravljanja)
   2012/C 151/03
   Jezik postopka: estonščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: E. Kružíková, E. Randvere in E. White, zastopniki)

      Intervenientka v podporo Komisiji: Kraljevina Danska (zastopnik: C. Vang, zastopnik)

      Druge stranke v postopku: Republika Estonija (zastopnika: L. Uibo in M. Linntam, zastopnika), Republika Litva, Slovaška republika, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

      Intervenientki v podporo Republiki Estoniji: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, zastopnik), Republika Latvija (zastopnika: K. Drēviņa in M. I. Kalniņš, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (sedmi senat) z dne 23. septembra 2009 v zadevi Estonija proti Komisiji (T-263/07), s katero je Splošno sodišče razglasilo Odločbo Komisije z dne 4. maja 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Republika Estonija priglasila za obdobje od leta 2008 do leta 2012 v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631), za nično – Napačna uporaba prava pri preizkusu dopustnosti ničnostne tožbe – Napačna razlaga členov 9(1) in (3) in 11(2) Direktive 2003/87/ES ter splošnega načela enakega obravnavanja – Napačna razlaga področja uporabe in obsega načela dobrega upravljanja – Napačna opredelitev določb izpodbijane odločbe kot neločljivih in posledična razglasitev ničnosti te odločbe v celoti, ne le delno

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Češka republika, Kraljevina Danska in Republika Latvija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva T-129/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2011 – Bongrain proti UUNT – apetito (APETITO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti APETITO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti apetito — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost blaga — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2011 – Bongrain proti UUNT – apetito (APETITO)
   (Zadeva T-129/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti APETITO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti apetito - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost blaga - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 179/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bongrain SA (Viroflay, Francija) (zastopnik: C. Hertz-Eichenrode, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Novais Gonçalves, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: apetito AG (Rheine, Nemčija) (zastopnik: T. Weeg, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. februarja 2009 (zadeva R 720/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med apetito AG in Bongrain SA

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Bongrain SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva T-99/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. septembra 2005 — Atienza Morales proti Komisiji („Uradniki — Plačilo — Izselitveni dodatek — Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Pojem ‚mednarodna organizacija‘“)

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/9

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. septembra 2005 — Atienza Morales proti Komisiji
   (Zadeva T-99/03) (1)

   („Uradniki - Plačilo - Izselitveni dodatek - Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Pojem ‚mednarodna organizacija‘“)
   (2005/C 257/15)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Maria Luisa Atienza Morales (Bruselj, Belgija) [zastopnik: É. Boigelot, avocat]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti [zastopnika: J. Curral in V. Joris, pooblaščenca]
   Predmet zadeve
   Po eni strani, predlog za razglasitev ničnosti odločb Komisije z dne 20. junija 2002 in 13. decembra 2002, ki se nanaša na zavrnitev odobritve tožeči stranki izselitvenega dodatka, ki je določen v členu 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti in zavrnitev vložene pritožbe, in po drugi strani, predlog za plačilo tega dodatka od 1. aprila 2002 dalje.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 124, 24.5.2003.


title: Zadeva C-520/12 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 4. julija 2013 – Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE proti Evropski komisiji, Delegacija Evropske unije v Turčiji, Centralna finančna in pogodbena enota (CFPE) (Pritožba — Instrument za predpristopno pomoč — Javno naročilo — Načrt za razvoj evropskega omrežja poslovnih centrov v Turčiji — Odločitev, da se javno naročilo ne dodeli — Odškodninski zahtevek za domnevno nastalo škodo — Nacionalna odločba — Nevpletenost organov Unije)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/3

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 4. julija 2013 – Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE proti Evropski komisiji, Delegacija Evropske unije v Turčiji, Centralna finančna in pogodbena enota (CFPE)
   (Zadeva C-520/12 P) (1)

   (Pritožba - Instrument za predpristopno pomoč - Javno naročilo - Načrt za razvoj evropskega omrežja poslovnih centrov v Turčiji - Odločitev, da se javno naročilo ne dodeli - Odškodninski zahtevek za domnevno nastalo škodo - Nacionalna odločba - Nevpletenost organov Unije)
   2013/C 304/05
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (zastopnik: A. Krystallidis, odvetnik)

      Druge stranke: Evropska komisija (zastopnika: A. Aresu in F. Erlbacher, agenta), Delegacija EU v Turčiji, Centralna finančna in pogodbena enota (CFPE)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. septembra 2012 v zadevi Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon AE c proti Evropski komisiji, Centralni finančni in pogodbeni enota (CFPE) in Delegaciji EU v Turčiji (T-369/11), s katerim je Splošno sodišče zavrnilo odškodninsko tožbo za vračilo škode, ki naj bi pritožniku nastala zaradi odločbe Delegacije EU v Turčiji, da se pritožniku ne dodeli javno naročilo za izvedbo načrta „Širitev evropske turške poslovne mreže na Sivas, Antakyo, Batman in Van“ (EuropeAid/128621/D/SER/TR) - Nedopustnost - Nepristojnost

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva T-95/13: Tožba, vložena 13. februarja 2013 – Walcher Meßtechnik proti UUNT (HIPERDRIVE)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/36

         Tožba, vložena 13. februarja 2013 – Walcher Meßtechnik proti UUNT (HIPERDRIVE)
   (Zadeva T-95/13)
   2013/C 108/85
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Walcher Meßtechnik GmbH (Kirchzarten, Nemčija) (zastopnik: S. Walter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. decembra 2012 v zadevi R 1779/2012-1 razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka, vključno s tistimi, ki so nastali v postopku pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „HIPERDRIVE“ za proizvode iz razredov 7 in 9

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva F-34/09: Tožba, vložena 2. aprila 2009 — Sluiter proti Europolu

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/25

         Tožba, vložena 2. aprila 2009 — Sluiter proti Europolu
   (Zadeva F-34/09)
   2009/C 167/48
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rudolf Sluiter (Hillegom, Nizozemska) (zastopnik: P. de Casparis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. junija 2008, s katero je bilo tožeči stranki sporočeno, da ji ni mogoče ponuditi stalnega delovnega mesta, in odločbe z dne 7. januarja 2009 o zavrnitvi pritožbe, ki je bila vložena zoper prvo odločbo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. junija 2008, s katero je tožena stranka tožeči stranki sporočila, da ji ne more ponuditi stalnega delovnega mesta, in odločba, ki je bila na podlagi pritožbe izdana 7. januarja 2009, s katero so bili očitki, ki jih je tožeča stranka uveljavljala zoper odločbo z dne 12. junija 2008, razglašeni za neutemeljene;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-677/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Doux Élevages SNC, Coopérative agricole UKL-AREE proti Ministère de l'Agriculture, de l'alimentation, de la pêche, de la ruralité et de l'aménagement du territoire, Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF)

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Doux Élevages SNC, Coopérative agricole UKL-AREE proti Ministère de l'Agriculture, de l'alimentation, de la pêche, de la ruralité et de l'aménagement du territoire, Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF)
   (Zadeva C-677/11)
   2012/C 89/16
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Doux Élevages SNC, Coopérative agricole UKL-AREE

      Toženi stranki: Ministère de l'Agriculture, de l'alimentation, de la pêche, de la ruralité et de l'aménagement du territoire, Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s sodbo z dne 15. julija 2004 v zadevi Pearle BV in drugi (C-345/02) razlagati tako, da je odločba nacionalnega organa, s katero se sporazum, ki – tako kot sporazum, sklenjen v okviru CIDEF – v okviru medpanožne organizacije, ki jo je priznal nacionalni organ, uvaja prispevek in ga tako določa kot obveznega, zato da bi se omogočilo izvajanje ukrepov obveščanja in promocije, delovanje na področju zunanjih odnosov, izvajanje ukrepov za zagotavljanje kakovosti, raziskave, izvajanje ukrepov za obrambo interesov sektorja ter naročila študij in potrošniških raziskav, razširi na vse člane v panogi, glede na naravo zadevnih ukrepov, način njihovega financiranja in način njihovega izvajanja odločba, ki se nanaša na državne pomoči?


title: Zadeva C-565/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hovrätten för västra Sverige (Švedska) 4. novembra 2013 – Kammaråklagaren proti Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi in Fiskeri AB Nordic

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hovrätten för västra Sverige (Švedska) 4. novembra 2013 – Kammaråklagaren proti Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi in Fiskeri AB Nordic
   (Zadeva C-565/13)
   2014/C 15/13
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Hovrätten för västra Sverige

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kammaråklagaren

      Tožene stranke: Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi in Fiskeri AB Nordic

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 6(1) Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju izključen v smislu, da izključuje, da bi bil plovilom Skupnosti dovoljen ribolov v maroških ribolovnih območjih na podlagi dovoljenj, ki jih pristojni maroški organi izdajo izključno maroškim imetnikom ribolovnih kvot?

               2.

               Ali je člen 6(1) Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju izključen v smislu, da izključuje, da bi maroške družbe zakupile plovila Skupnosti na podlagi sporazuma o zakupu plovila (na standardnem obrazcu „Barecon 2001“ BIMCO Standard Bareboat Charter) za ribolov v maroških ribolovnih območjih, ki se izvaja na podlagi dovoljenja, ki ga pristojni maroški organi izdajo izključno maroškim imetnikom kvot?

               3.

               Ali na odgovor na drugo vprašanje vpliva dejstvo, da zakupodajalec maroški družbi daje tudi pooblastilo v obliki upravljanja in posadke ribiškega plovila in tehnične podpore?

               4.

               Ali Sporazum med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju pomeni, da ima Kraljevina Maroko pravico, da hkrati ob upoštevanju tega sporazuma pod 29. vzporednikom (S) razvije in izvaja domači industrijski pelagični ribolov? Če je odgovor pritrdilen, ali ima Kraljevina Maroko na podlagi sporazuma pravico zakupiti ali dodeliti dovoljenja neposredno ribiškim plovilom Skupnosti za domači ribolov, ne da bi bilo potrebno dovoljenje Evropske skupnosti?


title: Zadeva T-374/07: Tožba, vložena 22. septembra 2007 – Pachtitis proti Komisiji Evropskih skupnosti in EPSO

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/37

         Tožba, vložena 22. septembra 2007 – Pachtitis proti Komisiji Evropskih skupnosti in EPSO
   (Zadeva T-374/07)
   (2007/C 283/68)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Pachtitis (Atene, Grčija) (zastopnika: P. Giatagantzidis, B. Niangou)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti in Evropski urad za izbor osebja (EPSO)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba EPSO z dne 27. junija 2007 in odločba na podlagi molka EPSO o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke z dne 10. julija 2007 glede njene pravice do dostopa do dokumentov EPSO naj se razglasita za nični;

               —

               EPSO naj se naloži, naj ji pošlje (i) natančno kopijo vprašanj, ki so ji bila postavljena, in njenih odgovorov nanje na dveh predhodnih preizkusih a) in b) v okviru javnega natečaja EPSO/AD/77/06 (UL C 277 A, str. 1), namenjenih sestavi rezervnega seznama za zaposlitev jezikoslovcev z znanjem grščine kot prvega jezika v evropskih institucijah z nazivom AD5 na področju prevajanja in (ii) natančno kopijo pravilnih odgovorov v okviru zgoraj navedenih predhodnih preizkusov, ki se ju je udeležila;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti in EPSO naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka trdi, da zavrnitev Evropskega urada za izbor osebja (v nadaljevanju: EPSO), da ji pošlje natančno kopijo vprašanj, ki so ji bila postavljena, in njenih odgovorov nanje na dveh predhodnih preizkusih a) in b) v okviru javnega natečaja EPSO/AD/77/06 (UL C 277 A, str. 1), ki se ga je udeležila, ter natančno kopijo pravilnih odgovorov v okviru predhodnih preizkusov, ki se ju je udeležila, pomeni nezakonito in neupravičeno odločbo, saj krši njeno pravico do dostopa do dokumentov evropskih institucij na podlagi člena 255 ES in členov 2 in 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1), vsebuje zelo nejasno obrazložitev in krši člen 253 ES. Tožeča stranka prav tako meni, da je zavrnitev EPSO, da ji pošlje navedene dokumente, v nasprotju z načeli preglednosti, dobrega delovanja organa, pravne varnosti in zaupanja v pravo.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, 31.5.2001, str. 43).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. junija 2005 v zadevi C-282/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Onesnaževanje voda — Direktiva 76/464/EGS)

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/2

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 2. junija 2005
   v zadevi C-282/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Onesnaževanje voda - Direktiva 76/464/EGS)
   (2005/C 281/04)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-282/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Shotter, z naslovom za vročanje v Luxembourgu) proti Irski (zastopnik: D. J. O'Hagan, skupaj z A. M. Collinsom, BL), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 31. julija 2002, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), sodnica, C. Gulmann, J. Makarczyk in P. Kūris, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, 2. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Irska s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za zagotovitev pravilnega prenosa in uporabe Direktive Sveta 76/464/EGS z dne 4. maja 1976 o onesnaževanju pri odvajanju nekaterih nevarnih snovi v vodno okolje Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 7 te direktive.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 261, 26.10.2002.


title: Zadeva T-162/08: Tožba, vložena 29. aprila 2008 – Frag Comercio Internacional proti UUNT – Tinkerbell Modas (GREEN by missako)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/40

         Tožba, vložena 29. aprila 2008 – Frag Comercio Internacional proti UUNT – Tinkerbell Modas (GREEN by missako)
   (Zadeva T-162/08)
   (2008/C 171/78)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Frag Comercio Internacional, SL (Esparraguera, Španija) (zastopnik: E. Sugrañes, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tinkerbell Modas, Ltda (São Paulo, Brazilija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. februarja 2008 v zadevi R 1527/2006 2 naj se razveljavi;

               —

               prijava blagovne znamke Skupnosti št. 3 663 234 naj se zavrne; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov postopka

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „GREEN by missako“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 25, 35 – prijava št. 3 663 234.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna blagovna znamka Skupnosti „MI SA KO“ za proizvode in storitve iz razredov 18 in 25; nacionalna figurativna blagovna znamka „MI SA KO“ za storitve iz razreda 35.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker se za zavrnitev registracije znamke Skupnosti zahteva samo splošna verjetnost zmede pri potrošnikih.


title: Zadeva F-102/12: Tožba, vložena 25. septembra 2012 – ZZ proti Parlamentu

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/41

         Tožba, vložena 25. septembra 2012 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-102/12)
   2012/C 366/82
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: C. Bernard-Glanz in S. Rodrigues, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa o prerazvrstitvi tožeče stranke v naziv AST5, plačilni razred 3, z učinkom za nazaj.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijani sklep in, če je potrebno, sklep o zavrnitvi pritožbe, naj se razglasita za nična;

               —

               toženo stranko naj se opozori na posledice te razglasitve ničnosti, to je, da se tožeča stranka z učinkom od 1. maja 2004 prerazvrsti v naziv D4, plačilni razred 8, da se ji vzpostavi kariera v skladu z napredovanji in višanji plačilnega razreda, do katerih je bila od takrat upravičena, in da se ji povrne morebitna premalo izplačana plača;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-5/10 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 16. maja 2011 – Giampietro Torresan proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna znamka CANNABIS — Postopek za ugotovitev ničnosti — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 7(1)(c))

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/7

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 16. maja 2011 – Giampietro Torresan proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-5/10 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna znamka CANNABIS - Postopek za ugotovitev ničnosti - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1)(c))
   2011/C 252/12
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnik: Giampietro Torresan (zastopnika: G. Recher in R. Munarini, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Montalto, zastopnik), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (zastopniki: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli in R. Cartella, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (drugi senat) z dne 19. novembra 2009 v zadevi Torresan proti UUNT (T-234/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, vloženo zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. junija 2006 (zadeva R 517/2005-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG in Giampietrom Torresanom.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               G. Torresanu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva C-471/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Posebna ureditev, po kateri se obdavčuje razlika v ceni — Pojem „rabljeno blago“ — Prodaja odstranjenih delov iz izrabljenih vozil)

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet
   (Zadeva C-471/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Posebna ureditev, po kateri se obdavčuje razlika v ceni - Pojem „rabljeno blago“ - Prodaja odstranjenih delov iz izrabljenih vozil))
   (2017/C 070/09)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sjelle Autogenbrug I/S

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Izrek

   Člen 311(1), točka 1, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da rabljeni deli iz izrabljenih vozil, ki jih je podjetje za ponovno uporabo vozil pridobilo od posameznika in ki so namenjeni za prodajo kot rezervni deli, pomenijo „rabljeno blago“ v smislu te določbe, zaradi česar se za dobavo takih delov, ki jo opravi obdavčljivi preprodajalec, uporabi maržna ureditev.

      (1)  UL C 363, 3.11.2015.


title: Zadeva T-48/07: Tožba, vložena 21. februarja 2007 — Ratiopharm proti UUNT (BioGeneriX)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/50

         Tožba, vložena 21. februarja 2007 — Ratiopharm proti UUNT (BioGeneriX)
   (Zadeva T-48/07)
   (2007/C 82/105)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ratiopharm GmbH (Ulm, Nemčija) (Zastopnik: S. Völker, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. decembra 2006 v pritožbeni zadevi R1048/2004-4 v zvezi s prijavo znamke Skupnosti št. 002603124;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BioGeneriX “za blago iz razredov 1 in 5 (prijava št. 2 603 124).

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave.

      Odločba Odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj bi bila prijavljena znamka brez slehernega zahtevanega razlikovalnega učinka in zato ni razpoložljiva.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993, o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva F-24/12: Tožba, vložena 27. februarja 2012 – ZZ proti Parlamentu

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/36

         Tožba, vložena 27. februarja 2012 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-24/12)
   2012/C 138/83
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Rodrigues, A. Tymen in A. Blot, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev sklepa, ki ga je sprejel predsednik Evropskega parlamenta, o prerazporeditvi tožeče stranke znotraj istega generalnega direktorata Parlamenta z delovnega mesta vodje oddelka na delovno mesto svetovalca direktorja direktorata in zahteva za odškodnino za psihično nasilje.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se sklep predsednika Evropskega parlamenta z dne 16. januarja 2012, s katerim je z učinkom za nazaj od 1. januarja 2012 prenehala funkcija tožeče stranke kot vodje oddelka za enakost in raznolikost znotraj generalnega direktorata za kadrovske zadeve in s katerim je bila tožeča stranka z istim dnem premeščena v direktorat D tega istega generalnega direktorata na mesto svetovalca, s čimer je bil tožeči stranki ob tej priložnosti odvzet dodatek za vodenje oddelka;

               —

               tožeči stranki naj se kot odškodnina za utrpljeno škodo prisodi znesek, ocenjen ex aequo et bono na 50 000 EUR;

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-9/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 13. januarja 2014 – Staatssecretaris van Financiën proti D. G. Kieback

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 13. januarja 2014 – Staatssecretaris van Financiën proti D. G. Kieback
   (Zadeva C-9/14)
   2014/C 102/19
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Staatssecretaris van Financiën (državni sekretar za finance)

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: D. G. Kieback

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 39 ES razlagati tako, da mora država članica, v kateri je zaposlen davčni zavezanec, pri odmeri dohodnine upoštevati njegov osebni in družinski položaj, če: (i) je bil ta davčni zavezanec samo del davčnega leta zaposlen v tej državi članici, prebival pa je v drugi državi članici, (ii) je svoj celoten ali skoraj celoten dohodek v tem obdobju dosegel v državi zaposlitve, (iii) je bil v tem letu zaposlen in je prebival tudi v drugi državi in (iv) svojega celotnega ali skoraj celotnega dohodka glede na celotno davčno leto ni dosegel v prvi državi zaposlitve?

               2.

               Ali je treba na prvo vprašanje odgovoriti drugače, če država, v kateri je delavec v času davčnega leta prebival in bil v njej zaposlen, ni članica Evropske unije?


title: Združeni zadevi T-236/04 in T-241/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  28. novembra 2005  — EEB in Stichting Natuur en Milieu proti Komisiji ( Ničnostna tožba — Odločbi 2004/247/ES in 2004/248/ES — Ugovor nedopustnosti — Procesno upravičenje )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/33

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. novembra 2005 — EEB in Stichting Natuur en Milieu proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-236/04 in T-241/04) (1)

   („Ničnostna tožba - Odločbi 2004/247/ES in 2004/248/ES - Ugovor nedopustnosti - Procesno upravičenje“)
   (2006/C 48/64)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: European Environmental Bureau (EEB) (Bruselj, Belgija) in Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nizozemska) (zastopniki: P. van den Biesen in B. Arentz, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Doherty, zastopnik)

      Intervenient v podporo tožečih strank: Francoska republika (zastopnika: J.-L. Florent in G. de Bergues, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Syngenta Crop Protection AG (Bâle, Švica) (zastopnika: D. Abrahams, barrister, in C. Simpson, solicitor)
   Predmet zadeve
   V zadevi T-236/04, predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/248/ES z dne 10. marca 2004 o nevključitvi atrazina v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o odvzemu dovoljenj za fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo to aktivno snov (UL L 78, str. 53), in, v zadevi T-241/04, predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/247/ES z dne 10. marca 2004 o nevključitvi simazina v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o odvzemu dovoljenj za fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo to aktivno snov (UL L 78, str. 50).
   Izrek sklepa

               1)

               Zadevi T-236/04 in T-241/04 sta združeni.

               2)

               Tožbi v zadevah T-236/04 in T-241/04 se zavržeta kot nedopustni.

               3)

               Tožeče stranke nosijo, poleg svojih stroškov, tudi tiste, ki jih je priglasila Komisija v zadevah T-236/04 in T-241/04.

               4)

               Intervenienta nosita vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 217, 28.8.2004


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  27. oktobra 2005  v zadevi C-525/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Nacionalna pravila, ki prenehajo pravno učinkovati pred iztekom roka, določenega v obrazloženem mnenju — Nedopustnost tožbe)

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 27. oktobra 2005
   v zadevi C-525/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Nacionalna pravila, ki prenehajo pravno učinkovati pred iztekom roka, določenega v obrazloženem mnenju - Nedopustnost tožbe)
   (2005/C 330/08)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-525/03, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 16. decembra 2003, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis, C. Loggi in K. Wiedner) proti Italijanski republiki (zastopnika: I. M. Braguglia in M. G. Fiengo, avocat), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, J. Makarczyk (poročevalec), C. Gulmann, R. Schintgen in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka, 27. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Komisija Evropskih skupnosti in Italijanska republika nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva C-64/11: Tožba, vložena 11. februarja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/8

         Tožba, vložena 11. februarja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-64/11)
   2011/C 113/17
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija zaradi sprejetja člena 17(1) kraljeve zakonodajne uredbe 4/2004 z dne 5. marca, s katerim se potrjuje sprememba besedila zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sporna določba vzpostavlja poseben režim za potencialne kapitalske dobičke od sredstev družb, ki prenesejo svoj sedež v drugo državo članico Evropske unije, prenehajo z dejavnostjo v Španiji, da bi jo nadaljevale v drugi državi članici ali pa prenesejo svoja sredstva v drugo državo članico. V takih primerih španska država obdavči potencialne kapitalske dobičke v trenutku izstopa, tako da morajo prizadete družbe poravnati davčni dolg iz naslova potencialnih in hipotetičnih prihodkov, ki jih morda ne bodo nikoli ustvarile. Ta režim je izjema od splošnega pravila, v skladu s katerim se obdavči dejanski dohodek zavezanca v danem davčnem obdobju.
   Komisija meni, da ta vidik španske zakonodaje ni združljiv s PDEU in Sporazumom o EGP, ker gre za diskriminatoren ukrep in vsekakor za nesorazmerno omejevanje svobode ustanavljanja. Španska ureditev lahko ovira prosto gibanje družb ali pretok sredstev, ki bi omogočala boljšo porazdelitev gospodarskih virov.
   Komisija meni, da morajo imeti družbe pravico do prenosa sedeža ali posameznih sredstev v drugo državo članico, ne da bi morale uporabiti pretirano zapletene in drage postopke. Neposredna izterjava davkov od neustvarjenih kapitalskih dobičkov ob prenosu sedeža španske družbe v drugo državo članico, prenehanju dejavnosti stalne poslovne enote v Španiji ali prenosu njenih sredstev iz Španije v drugo državo članico po oceni te institucije nikakor ni utemeljena, ob tem da ne obstaja taka obdavčitev v primerljivih nacionalnih položajih.


title: Zadeva T-158/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Grčija proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni oddelek — Izdatki, ki so izključeni iz financiranja — Potrditev obračuna plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira EKUJS — Malomarnost države članice pri izterjavi neupravičeno izplačanih zneskov — Naložitev finančnih posledic neizterjave državi članici)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-158/09) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Izdatki, ki so izključeni iz financiranja - Potrditev obračuna plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira EKUJS - Malomarnost države članice pri izterjavi neupravičeno izplačanih zneskov - Naložitev finančnih posledic neizterjave državi članici)
   2012/C 366/55
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: I. Chalkias, S. Papaïoannou in V. Karra, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Jimeno Fernández in E. Tserepa-Lacombe, zastopnika, skupaj z de N. Korogiannakisom, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti ali spremembo Odločbe Komisije C(2009) 810 final z dne 13. februarja 2009 o finančnih posledicah v okviru obračuna izdatkov, ki jih financira Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), v nekaterih primerih nepravilnosti s strani gospodarskih subjektov, v delu, v katerem ta določba izključuje financiranje Skupnosti in Helenski republiki nalaga plačilo zneska v višini 13 348 979,02 EUR.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2009) 810 final z dne 13. februarja 2009 o finančnih posledicah v okviru obračuna izdatkov, ki jih financira Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), v nekaterih primerih nepravilnosti s strani gospodarskih subjektov, se razglasi za nično v delu, v katerem se zaključita spisa EL/1993/01 in EL/1994/031 ter v katerem se Helenski republiki iz tega naslova naloži plačilo zneskov v višini 519 907,00 EUR in 300 914,99 EUR.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Helenski republiki se naloži plačilo štirih petin njenih stroškov ter štirih petin stroškov Evropske komisije.

               4.

               Komisiji se naloži plačilo ene petine njenih stroškov in ene petine stroškov Helenske republike.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-272/08: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/83/ES — Pravica do azila — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/9

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-272/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/83/ES - Pravica do azila - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2009/C 205/14
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in E. Adsera Ribera, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: B. Plaza Cruz, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Nepravočasno sprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL L 304, str. 12)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da ni v predpisanem roku sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


               15.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 76/13

         Tožba Den norske Forleggerforening proti Nadzornemu organu Efte, vložena 9. januarja 2012
   (Zadeva E-1/12)
   2012/C 76/10
   Den norske Forleggerforening, ki ga zastopa Jan Magne Juuhl-Langseth, odvetnik, Advokatfirmaet Schjødt, Munkedamsveien 45, N-0201, Oslo, Norveška, je 9. januarja 2012 pri Sodišču Efte vložilo tožbo zoper Nadzorni organ Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               razglasi ničnost odločbe št. 311/11/COL Nadzornega organa Efte in

               2.

               Nadzornemu organu Efte naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               tožeča stranka je norveško združenje založnikov, njegove članice so založniške hiše na Norveškem;

               —

               tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe št. 311/11/COL Nadzornega organa Efte, ki je bila sprejeta 12. oktobra 2011;

               —

               tožeča stranka med drugim trdi, da Nadzorni organ Efte:

                           —

                           ni začel formalnega postopka preiskave v skladu s členom 1(2) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču in

                           —

                           ni dovolj utemeljil svoje odločbe, kot to zahteva člen 16 navedenega sporazuma.


               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/14

         Izvolitev predsednika senata treh sodnikov
   (2006/C 190/23)
   Sodišče prve stopnje je 5. julija 2006 v skladu s členom 15(3) Poslovnika izvolilo g. sodnika Cooka za predsednika senata treh sodnikov za obdobje od 1. oktobra 2006 do 31. avgusta 2007.


title: Zadeva T-431/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2010 – Nencini proti Parlamentu ( Predlog za izdajo začasne odredbe — Poslanec Evropskega parlamenta — Izterjava nadomestil, nakazanih iz naslova povračila stroškov za parlamentarno pomoč in potne stroške — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti )

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/30

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2010 – Nencini proti Parlamentu
   (Zadeva T-431/10 R)
   (Predlog za izdajo začasne odredbe - Poslanec Evropskega parlamenta - Izterjava nadomestil, nakazanih iz naslova povračila stroškov za parlamentarno pomoč in potne stroške - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2010/C 328/52
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Riccardo Nencini (Barberino di Mugello, Italija) (zastopnik: F. Bertini, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: N. Lorens, A. Caiola in D. Moore, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve več aktov Parlamenta v zvezi z izterjavo parlamentarnih nadomestil, ki naj bi bila neupravičeno prejeta.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Sodba Sodišča z dne 29. avgusta 2014 v zadevi E-24/13 – Casino Admiral AG proti Wolfgangu Eggerju (Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Obveznost preglednosti – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

text:
               19.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/32

         SODBA SODIŠČA
   z dne 29. avgusta 2014
   v zadevi E-24/13
   Casino Admiral AG proti Wolfgangu Eggerju
   (Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Obveznost preglednosti – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)
   (2015/C 92/06)
   V zadevi E-24/13, Casino Admiral AG proti Wolfgangu Eggerju – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je pri Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča vložilo državno sodišče Kneževine Lihtenštajn (Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein), v zvezi z razlago členov 31 in 36 Sporazuma EGP in obveznosti preglednosti, ki iz njiju izhaja, v okviru postopka dodelitve koncesije za igralnico – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik Per Christiansen in sodnik poročevalec Páll Hreinsson 29. avgusta 2014 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Če ni specifičnih določb, nacionalne organe pri podeljevanju koncesij za storitve obvezujejo temeljna pravila prava EGP. To nacionalnemu organu ne preprečuje, da bi določil relativno utež za merila za podeljevanje, vendar mora pri tem spoštovati obveznost preglednosti. Ta obveznost pomeni, da relativna utež ne sme spremeniti izvornih meril za podeljevanje, ne sme močno vplivati na pripravo razpisov niti ne sme biti verjetno, da bi takšna utež povzročila diskriminacijo enega od ponudnikov.

               2.

               Obveznost preglednosti ne pomeni nujno, da morajo nacionalni organi odpovedati naročilo ali pa da morajo nacionalna sodišča razveljaviti odločitev o dodelitvi naročila za vsako kršitev navedene obveznosti v zvezi s podelitvijo koncesije za storitev. Vendar mora nacionalno sodišče pri oceni okoliščin posameznega primera upoštevati razpoložljiva pravna sredstva, da zagotovi, da učinki v nasprotju s členoma 31 in 36 Sporazuma EGP prenehajo obstajati ter da se cilj javnega interesa dobrega upravljanja ustrezno odraža v podelitvi koncesije, tako da podelitve niso niti samovoljne niti diskriminatorne. Ker ni pravil EGP o pravnih sredstvih, mora domači pravni sistem urejati pravne postopke za varovanje pravic, ki jih posamezniki pridobijo na podlagi navedene obveznosti, in sicer tako, da zadevni postopki niso manj ugodni od podobnih domačih postopkov ter v skladu z njimi uveljavljanje zadevnih pravic ni praktično nemogoče ali čezmerno zapleteno.


title: Zadeva C-415/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Nienburg (Nemčija) 13. septembra 2012 – Bianca Brandes proti Land Niedersachsen

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Nienburg (Nemčija) 13. septembra 2012 – Bianca Brandes proti Land Niedersachsen
   (Zadeva C-415/12)
   2012/C 366/44
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht Nienburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bianca Brandes

      Tožena stranka: Land Niedersachsen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba upoštevno pravo Unije, zlasti določbo 4, točki 1 in 2, Okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom iz Priloge k Direktivi 97/81 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/23 (2), razlagati tako, da je v nasprotju z nacionalnimi zakonskimi določbami, kolektivno pogodbo ali običaji, če se po spremembi obsega zaposlitve delavca, ki je povezana s spremembo števila delovnih dni v tednu, obseg še neizrabljene pravice do letnega dopusta, ki ga delavec v referenčnem obdobju ni mogel izrabiti, prilagodi tako, da v tednih izražena pravica do letnega dopusta sicer ostane enaka, v dnevih izražena pravica do letnega dopusta pa se preračuna glede na novi obseg zaposlitve?

      (1)  Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 267).

      (2)  Direktiva Sveta 98/23/ES z dne 7. aprila 1998 o razširitvi Direktive 97/81/ES o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC na Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 278).


title: Zadeva C-193/11: Tožba, vložena 20. aprila 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/15

         Tožba, vložena 20. aprila 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-193/11)
   2011/C 204/28
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Lozano Palacios in K. Herrmann)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da v skladu s členom 119(3) Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (zakon z dne 11. marca 2004 o davku na blago in storitve, v nadaljevanju: poljski zakon o davku na dodano vrednost) posebno ureditev za potovalne agencije uporablja za prodajo turističnih storitev osebam, ki niso potniki, ni izpolnila obveznosti iz členov od 306 do 310 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost;

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju Komisije je to, da Republika Poljska na podlagi člena 119(3) poljskega zakona o davku na dodano vrednost uporablja posebno ureditev za potovalne agencije tudi v primerih, v katerih kupci turističnih storitev niso potniki, v nasprotju z veljavnimi določbami členov od 306 do 310 Direktive 2006/112/ES.
   V podporo svojega stališča Komisija navaja, da besedilo členov od 306 do 310 Direktive 2006/112/ES ustreza besedilu prejšnjega člena 26 Šeste direktive. Pet od šestih jezikovnih različic, ki so bile takrat uradne (namreč vse različice razen angleške), naj bi bile popolnoma koherentne in naj bi v celotnem besedilu člena 26 uporabljale izraz „potnik“ („turysta“). Pojem „kupec“ („nabywca“) naj bi se uporabil samo v nekaterih jezikovnih različicah člena 306 Direktive 2006/112/ES, ki so temeljile na angleški različici („customer“). Tudi v teh primerih pa naj bi se v drugih določbah v zvezi s posebno ureditvijo (členi od 307 do 310) uporabljal pojem „potnik“ („turysta“, „traveller“), kar naj bi kazalo na napačno uporabo pojma „nabywca“ („kupec“) v členu 306.
   Čeprav bi se sprejelo, da bi bilo mogoče namen posebne ureditve za potovalne agencije, to je poenostavitev obračuna, lažje doseči z razlago, ki upošteva kupca, pa naj bi iz sodne prakse Sodišča izhajalo, da ni dopustno, da bi se uporabo te posebne ureditve oprlo izključno na teleološko razlago, ki bi bila v nasprotju z jasno odločitvijo zakonodajalca Unije, razvidno iz besedila takrat veljavnih določb.


title: Zadeva F-87/15: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 6. junija 2016 – Matzke/Komisija

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/40

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 6. junija 2016 – Matzke/Komisija
   (Zadeva F-87/15) (1)

   (2016/C 410/72)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015, str. 43.


title: Zadeva T-313/06: Tožba, vložena 18. novembra 2006 — Otsuka Chemical proti EFSA

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/67

         Tožba, vložena 18. novembra 2006 — Otsuka Chemical proti EFSA
   (Zadeva T-313/06)
   (2006/C 326/140)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Otsuka Chemical Co, Ltd (Osaka, Japonska) (Zastopnika: K. Van Maldegem, C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA).
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Ta tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               Zaključno poročilo EFSA z naslovom „Sklep o medsebojnem pregledu ocene tveganja za pesticide za aktivno snov benfurakarb“ naj se razglasi za nično;

               —

               EFSA in/ali Evropski komisiiji naj se, na podlagi predloga, v skladu s členoma 63 in 64 Poslovnika Sodišča prve stopnje naloži, da predložita predlog o (ne) vključitvi benfurakarba v Prilogo I k Direktivi 91/414/EEC, ki ga namerava Stalnemu odboru za prehranjevalno verigo in zdravje živali dati na glasovanje na sestanku tega odbor, ki bo potekal od 22. do 24. novembra 2006, ali na kateremkoli drugem sestanku;

               —

               naj se razglasi nezakonitost sklepa in njegova neuporaba za tožečo stranko in pregled dokumentacije iz člena 20 Uredbe Komisije (ES) št. 1490/2002, ki jo je v zvezi s benfurakarbom pripravila tožeča stranka;

               —

               toženi stranki naj se naloži povrnitev škode, ki je nastala tožeči stranki zaradi izpodbijanega akta, in naj se na tej stopnji sprejme vmesna odločitev, da je tožena stranka tožeči stranki dolžna povrniti škodo, ki ji je nastala in naj se znesek odškodnine določi s sporazumom med strankama ali naj ga v primeru, da do takega sporazuma ne pride, določi Sodišče;

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so enaki tistim v zadevi FMC Chemical in Arysta Lifesciences proti Evropski agenciji za varnost hrane, T-311/06.