title: Zadeva T-775/20: Tožba, vložena 24. decembra 2020 – PB/Komisija

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/30

      Tožba, vložena 24. decembra 2020 – PB/Komisija
      (Zadeva T-775/20)
      (2021/C 72/42)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: PB (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena

            in zato:

                  —

                  razglasi za ničen sklep Komisije z dne 22. oktobra 2020, vročen 23. oktobra 2020, s katerim je bil zoper tožečo stranko sprejet upravni ukrep odvzema zneska, ki ga je družba [HB] domnevno neupravičeno prejela iz naslova pogodb TACIS/2006/101-510 in CARDS/2008/166-429;

                  —

                  naloži vračilo vseh zneskov, ki bi jih Komisija izterjala na podlagi tega sklepa, skupaj z zamudnimi obrestmi po obrestni meri Evropske centralne banke, povišani za 7 odstotnih točk;

                  —

                  naloži plačilo 10 000 EUR odškodnine, s pridržkom povišanja zahtevka;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja deset tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonitost ugotovitev iz poročil urada OLAF in ugotovitev nepravilnosti, ki so bile očitane družbi, katere poslovodja je tožeča stranka. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da so nepravilnosti, ki so ji očitane, nerazdružljive z nepravilnostmi, ki se jih očita družbi, katere poslovodja je, in ki jih je ta družba prerekala v dveh tožbah (zadevi T-795/19 in T-796/19, HB/Komisija), ter trdi, da bi, če bi Splošno sodišče v okviru teh zadev potrdilo nezakonitost poročil urada OLAF in/ali sklepov z dne 15. oktobra 2019, te ugotovitve nujno povzročile nezakonitost sklepa, ki se izpodbija v tej zadevi.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: zastaranje zatrjevane terjatve in, v vsakem primeru, kršitev razumnega roka, člena 73a(1) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 74, v nadaljevanju: finančna uredba iz leta 2002), pravice do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) in člena 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah (v nadaljevanju: EKČP). Po mnenju tožeče stranke je terjatev, za katero Komisija trdi, da jo ima proti njej, zastarala, ker je potekel petletni rok iz člena 73a finančne uredbe iz leta 2002, vsekakor pa je bilo obdobje, ki je bilo potrebno za sprejetje izpodbijanega sklepa in temu sklepu priloženega obvestila o dolgovanem znesku nerazumno dolgo, s čimer sta bila kršena člen 41 Listine in člen 6(1) EKČP, v delu v katerem se nanaša na temeljno pravico, ki je hkrati splošno pravno načelo.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: neobstoj ustrezne pravne podlage ter kršitev načela zakonitosti kazni in načela uporabe najmilejše kazenske sankcije. Tožeča stranka meni, da se lahko na podlagi člena 103 finančne uredbe iz leta 2002 ukrep izterjave sprejme le zoper družbo, katere poslovodja je. Ob tem naj bi tožena stranka kršila tudi načelo uporabe najmilejše „kazenske“ sankcije in načelo zakonitosti kazni iz člena 49 Listine, ker je uporabila pravno obveznost, ki je strožja od tiste, ki je določena v finančni uredbi iz leta 2002. Tožeča stranka poleg tega trdi, da ni gospodarski subjekt, da ni imela od zatrjevanih nepravilnosti nobenih koristi, da ni bila prejemnik nobenega plačila s strani naročnika in da zagotovo ni nikoli prejela koristi, ki bi bila enaka skupni vrednosti zadevnih dveh naročil.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev sodbe tribunal de première instance de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju, Belgija) z dne 5. oktobra 2017 in reka, da je „uprava vezana na dejansko stanje, ki je bilo ugotovljeno v kazenskem postopku“. Tožeča stranka trdi, da je Komisija dolžna upoštevati sodbo, ki jo je 5. oktobra 2017 izdalo belgijsko kazensko sodišče in v kateri je ugotovilo, da ni dokazov, s katerimi bi bilo mogoče dokazati zatrjevana kazniva dejanja. Komisija, ki je sicer v kazenskem postopku uveljavljala premoženjskopravni zahtevek in se je odločila, da bo pred sprejetjem sklepa o izterjavi počakala na izid postopka v Belgiji, naj bi bila vezana na ta izid in na ugotovitve nacionalnega sodišča, in to kljub temu, da sodba belgijskega sodišča v razmerju do Komisije nima učinka pravnomočnosti.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: očitne napake pri presoji v izpodbijanem sklepu. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da očitana dejanja očitno niso dokazana in da očitno ni bilo nepravilnosti, še toliko manj resnih. Trdi, da izpodbijani sklep temelji na dveh poročilih urada OLAF, kljub temu da navedeni očitki niso bili dokazani in so vsekakor očitno napačni.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: tožeča stranka ne more biti odgovorna za nezakonitosti, ki se ji očitajo na podlagi belgijskega prava o družbah. V zvezi s tem navaja, da je družba, katere poslovodja je, zasebna družba z omejeno odgovornostjo po belgijskem pravu, katere značilnost je, da poslovodje niso osebno odgovorni za obveznosti, ki so bile prevzete v imenu družbe, in se njihovo premoženje ne more uporabiti za poravnavo dolga družb.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe, ker sta bili poročili urada OLAF, ki sta bili priloženi predhodnim informativnim obvestilom, počrnjeni do te mere, da sta bili nerazumljivi in tožeči stranki nista omogočili, da bi ju razumela in v nadaljevanju ustrezno oblikovala svoje pripombe.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja, načela dobrovernega izvrševanja pogodb in načela prepovedi zlorabe prava, ker Komisija ni ravnala niti skrbno niti nepristransko.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti člena 103 finančne uredbe iz leta 2002, ker naj bi bilo z njim kršeno splošno načelo prepovedi neupravičene obogatitve. Tožeča stranka meni, da daje ta člen instituciji možnost, da izterja vse zneske, ki jih je izplačala v celotnem času izvrševanja pogodbe, čeprav je sopogodbenik pogodbo v celoti izpolnil, kar bi pomenilo, da lahko institucija prejme vse blago ali storitve, ki jih dobavi ali opravi sopogodbenik, ne da bi mu morala karkoli plačati. Treba bi bilo torej ugotoviti, da je ta člen nezakonit, ker institucijo pooblašča, da neupravičeno poveča svoje premoženje na škodo premoženja sopogodbenika.

                  10.

                  Deseti tožbeni razlog, naveden podredno: kršitev člena 103 finančne uredbe iz leta 2002 in načela sorazmernosti. Tožeča stranka trdi, da mora institucija svojo presojo opraviti v skladu s členom 103 finančne uredbe iz leta 2002, kar pomeni, da Komisija ne more naložiti več sankcij, saj ta člen vsebuje seznam sankcij, ki jih ni mogoče kumulirati. Poleg tega mora institucija v skladu z načelom sorazmernosti, ki je izraz načela dobrovernosti, ki ga je treba upoštevati pri izvrševanju pogodb, v okviru te presoje zagotoviti, da je njena odločba sorazmerna s težo zadevne nepravilnosti, kar v tem primeru ni bilo storjeno.


title: Zadeva T-10/21: Tožba, vložena 9. januarja 2021 – Griesbeck/Parlament

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/32

      Tožba, vložena 9. januarja 2021 – Griesbeck/Parlament
      (Zadeva T-10/21)
      (2021/C 72/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Nathalie Griesbeck (Ancy-sur-Moselle, Francija) (zastopniki: J.-L. Teheux, J.-M. Rikkers in G. Selnet, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      primarno:

                  —

                  odločbo predsedstva Evropskega parlamenta z dne 5. oktobra 2020 razglasi za nično;
                  posledično,

                  —

                  odločbo generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 18. oktobra 2019 in obvestilo o dolgovanem znesku, ki izhaja iz nje, razglasi za nično;

            podredno:

                  —

                  odločbo predsedstva Evropskega parlamenta z dne 5. oktobra 2020 razglasi za nično;
                  posledično,

                  —

                  odločbo generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 18. oktobra 2019 razglasi za nično, obvestilo o dolgovanem znesku, ki izhaja iz nje, pa prilagodi na pravičnejši znesek;

            vsekakor:

                  —

                  da tožeči stranki možnost, da v naslednji vlogi predstavi dodatne pripombe;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi razlog: Parlament je storil naslednje napake pri presoji. Najprej, ni upošteval, da bi posebne okoliščine zaposlitve zadevne asistentke lahko vplivale na dokaz o delu te asistentke. Dalje, ni upošteval obdobja, ki je preteklo od nastanka dejstev do posledične izgube dokazov. Nazadnje, ni preučil dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka.

                  2.

                  Drugi razlog: prevalitev dokaznega bremena in kršitev pravice do poštenega sojenja. V zvezi s tem tožeča stranka v bistvu meni, da ni dolžna nositi dokaznega bremena glede dokaza o delu njene asistentke.

                  3.

                  Tretji razlog: kršitev načela sorazmernosti, ker je predsedstvo menilo, da bi se morali vsi zneski, izplačani za delo asistentke, povrniti, čeprav je bilo dokazano, da je ta vsaj deloma opravila svoje delo.


title: Zadeva T-14/21: Tožba, vložena 15. januarja 2021 – Ryanair/Komisija

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/33

      Tožba, vložena 15. januarja 2021 – Ryanair/Komisija
      (Zadeva T-14/21)
      (2021/C 72/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastopniki: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating in I. Metaxas-Maranghidis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi na ničen sklep Evropske komisije (EU) z dne 21. avgusta 2020 v zvezi z državno pomočjo SA.57544(2020/N) – Belgija COVID-19: Pomoč družbi Brussels Airlines in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila Začasni okvir ker je ugotovila, da je posojilo družbi Brussels Airlines skladno z Začasnim okvirom in da je družba Brussels Airlines upravičena do pomoči v obliki dokapitalizacije, ker ni preučila, ali so razen dokapitalizacije na voljo drugi ukrepi, ki bi bili bolj primerni in bi povzročali manj izkrivljanja, ker je štela, da je znesek dokapitalizacije sorazmeren, in ker ni naložila učinkovite prepovedi agresivnega širjenja družbe Brussels Airlines.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Evropska komisija je napačno uporabila člen 107(3)(b) PDEU, ker je štela, da je pomoč potrebna za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu Belgije, in ker je kršila svojo obveznost, da koristi pomoči uravnoteži z negativnimi učinki na pogoje poslovanja in ohranjanje neizkrivljene konkurence (to je tako imenovano „tehtanje“)

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Evropska komisija je kršila splošna načela prepovedi diskriminacije, prostega opravljanja storitev in svobode ustanavljanja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Evropska komisija kljub obstoju resnih težav ni začela formalnega postopka preiskave in je kršila procesne pravice tožeče stranke.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Evropska komisija je kršila obveznost obrazložitve.


title: Zadeva T-17/21: Tožba, vložena 15. januarja 2021 – Miquel y Costas & Miquel/EUIPO (Pure Hemp)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/34

      Tožba, vložena 15. januarja 2021 – Miquel y Costas & Miquel/EUIPO (Pure Hemp)
      (Zadeva T-17/21)
      (2021/C 72/45)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Miquel y Costas & Miquel, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. Mora Cortés, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropke unije Pure Hemp – prijava št. 18132 358

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. oktobra 2020 v zadevi R 853/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjena pritožba v zadevi R 853/2020-1 in delno zavrnjena registracija znamke Evropske unije št. 18132 358 Pure Hemp (figurativna znamka);

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka pred oddelkom za operativne dejavnosti in pred prvim odborom za pritožbe pri EUIPO.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 7(2) te uredbe.


title: Sodba Sodišča z dne 17. novembra 2020 v zadevi E-9/19 Abelia in WTW AS proti Nadzornemu organu Efte

text:
               4.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 75/5

      SODBA SODIŠČA
      z dne 17. novembra 2020
      v zadevi E-9/19
      Abelia in WTW AS
      proti
      Nadzornemu organu Efte

         (Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – e-zdravje – Dopustnost – Status zainteresirane stranke – Dvomi ali resne težave – Pojem podjetja)

      (2021/C 75/05)
      V zadevi E-9/19, Abelia in WTW AS proti Nadzornemu organu Efte — PREDLOG za razglasitev ničnosti Odločbe Nadzornega organa Efte št. 57/19/COL z dne 10. julija 2019 o končanju postopka brez uvedbe formalnega postopka preiskave o tem, ali javno financiranje infrastrukture e-zdravja in digitalne zdravstvene infrastrukture v norveškem zdravstvenem sistemu ter zagotavljanje nekaterih podpornih storitev in registrov pomeni državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen, in Bernd Hammermann (sodnik poročevalec) 17. novembra 2020 izdalo sodbo,
      katere izrek se glasi:

                  1.

                  Zahtevek se kot neutemeljen zavrne.

                  2.

                  Tožečim strankam se naloži plačilo stroškov Nadzornega organa Efte.


title: Zadeva C-761/18 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2021 – Päivi Leino-Sandberg/Evropski parlament (Pritožba – Dostop do dokumentov institucij Evropske unije – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Člen 10 – Zavrnitev dostopa – Tožba, vložena pri Splošnem sodišču Evropske unije zoper sklep Evropskega parlamenta o zavrnitvi dostopa do dokumenta – Razkritje dokumenta z dodanimi opombami s strani tretje osebe po vložitvi tožbe – Ustavitev postopka, ki jo je izreklo Splošno sodišče zaradi izgube pravnega interesa – Napačna uporaba prava)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/3

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2021 – Päivi Leino-Sandberg/Evropski parlament
      (Zadeva C-761/18 P) (1)

      (Pritožba - Dostop do dokumentov institucij Evropske unije - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Člen 10 - Zavrnitev dostopa - Tožba, vložena pri Splošnem sodišču Evropske unije zoper sklep Evropskega parlamenta o zavrnitvi dostopa do dokumenta - Razkritje dokumenta z dodanimi opombami s strani tretje osebe po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka, ki jo je izreklo Splošno sodišče zaradi izgube pravnega interesa - Napačna uporaba prava)
      (2021/C 79/03)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Päivi Leino-Sandberg (zastopniki: O. W. Brouwer et B. A. Verheijen, advocaten, in S. Schubert, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopniki: C. Burgos, I. Anagnostopoulou in L. Vétillard, agenti)

         Intervenientki v podporo pritožnice: Republika Finska (zastopnik: M. Pere, agent), Kraljevina Švedska (zastopniki: najprej A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg in H. Eklinder, potem C. Meyer-Seitz, H. Shev in H. Eklinder, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 20. septembra 2018, Leino-Sandberg/Parlament (T-421/17, neobjavljen, EU:T:2018:628), se razveljavi.

                  2.

                  Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske Unije.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 82, 4.3.2019.


title: Zadeva C-255/19: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for the Home Department/O A (Predhodno odločanje – Direktiva 2004/83/ES – Minimalni standardi glede pogojev za priznanje statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite – Status begunca – Člen 2(c) – Prenehanje statusa begunca – Člen 11 – Sprememba okoliščin – Člen 11(1)(e) – Možnost izkoristiti zaščito izvorne države – Merila presoje – Člen 7(2) – Finančna in socialna podpora – Neupoštevnost)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/4

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for the Home Department/O A
      (Zadeva C-255/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi glede pogojev za priznanje statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite - Status begunca - Člen 2(c) - Prenehanje statusa begunca - Člen 11 - Sprememba okoliščin - Člen 11(1)(e) - Možnost izkoristiti zaščito izvorne države - Merila presoje - Člen 7(2) - Finančna in socialna podpora - Neupoštevnost)
      (2021/C 79/04)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Secretary of State for the Home Department

         Tožena stranka: O A

         Ob udeležbi: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR),

         Izrek

                  1.

                  Člen 11(1)(e) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite je treba razlagati tako, da mora „zaščita“, na katero se nanaša ta določba glede prenehanja statusa begunca, izpolnjevati iste zahteve, kot so tiste, ki v zvezi s priznanjem tega statusa izhajajo iz člena 2(c) te direktive v povezavi z njenim členom 7(1) in (2).

                  2.

                  Člen 11(1)(e) Direktive 2004/83 v povezavi z njenim členom 7(2) je treba razlagati tako, da se z morebitno socialno in finančno podporo, ki jo zagotavljajo zasebni subjekti, kot sta družina ali pleme zadevnega državljana tretje države, ne izpolnjujejo zahteve glede zaščite, ki izhajajo iz teh določb, in zato ni upoštevna niti za presojo učinkovitosti ali dostopnosti zaščite, ki jo zagotavlja država, v smislu člena 7(1)(a) te direktive niti za ugotavljanje obstoja utemeljenega strahu pred preganjanjem na podlagi člena 11(1)(e) navedene direktive v povezavi z njenim členom 2(c).

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva C-288/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht des Saarlandes – Nemčija) – QM/Finanzamt Saarbrücken (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2(1)(c) – Odplačno opravljanje storitev – Člen 26(1) – Transakcije, ki se štejejo za opravljanje storitev za plačilo – Člen 56(2) – Določitev kraja, ki je davčno upoštevna navezna okoliščina – Dajanje prevoznih sredstev v najem – Dajanje avtomobilov na voljo zaposlenim)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/5

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht des Saarlandes – Nemčija) – QM/Finanzamt Saarbrücken
      (Zadeva C-288/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1)(c) - Odplačno opravljanje storitev - Člen 26(1) - Transakcije, ki se štejejo za opravljanje storitev za plačilo - Člen 56(2) - Določitev kraja, ki je davčno upoštevna navezna okoliščina - Dajanje prevoznih sredstev v najem - Dajanje avtomobilov na voljo zaposlenim)
      (2021/C 79/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht des Saarlandes

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: QM

         Tožena stranka: Finanzamt Saarbrücken

         Izrek

      Člen 56(2), prvi pododstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2008/8/ES z dne 12. februarja 2008, je treba razlagati tako, da na njegovo področje uporabe ne spada to, da davčni zavezanec daje na voljo vozilo, ki je del poslovnih sredstev podjetja, svojemu zaposlenemu, če ta transakcija ne pomeni opravljanja storitev za plačilo v smislu člena 2(1)(c) te direktive. Navedeni člen 56(2), prvi pododstavek, pa se za tako transakcijo uporablja, če gre za opravljanje storitev za plačilo v smislu navedenega člena 2(1)(c) in če lahko ta zaposleni stalno razpolaga s pravico do uporabe tega vozila za zasebno rabo in do tega, da od te uporabe izključi druge osebe, v zameno za najemnino in za dogovorjeno obdobje, ki je daljše od tridesetih dni.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva C-301/19 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. januarja 2021 – Evropska komisija/Printeos, SA (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Globe – Razglasitev ničnosti – Vračilo glavnice globe – Člen 266 PDEU – Zamudne obresti – Razlikovanje med zamudnimi in kompenzacijskimi obrestmi – Izračun obresti – Člen 90(4)(a), drugi stavek, Delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/5

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. januarja 2021 – Evropska komisija/Printeos, SA
      (Zadeva C-301/19 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Globe - Razglasitev ničnosti - Vračilo glavnice globe - Člen 266 PDEU - Zamudne obresti - Razlikovanje med zamudnimi in kompenzacijskimi obrestmi - Izračun obresti - Člen 90(4)(a), drugi stavek, Delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012)
      (2021/C 79/06)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: F. Dintilhac, P. Rossi in F. Jimeno Fernández, agenti)

         Druga stranka v postopku: Printeos, SA (zastopniki: H. Brokelmann in P. Martínez-Lage Sobredo, abogados)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Točka 2 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. februarja 2019, Printeos/Komisija (T-201/17, EU:T:2019:81), se razveljavi.

                  3.

                  Evropski komisiji se naloži, naj družbi Printeos SA plača obresti, izračunane po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka določi za operacije glavnega refinanciranja, povečani za 3,5 odstotne točke, na znesek 184 592,95 EUR za obdobje od 31. marca 2017 do celotnega plačila.

                  4.

                  Evropska komisija poleg svojih stroškov v zvezi s postopkom na prvi stopnji v zadevi T-201/17 in postopkom pred Sodiščem nosi stroške družbe Printeos SA v zvezi z istima postopkoma.

         (1)  UL C 238, 15.7.2019.


title: Zadeva C-308/19: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – Consiliul Concurenţei/Whiteland Import Export SRL (Predhodno odločanje – Konkurenca – Sankcije, ki jih naloži nacionalni organ, pristojen za konkurenco – Zastaralni rok – Dejanja, ki povzročijo pretrganje zastaralnega roka – Nacionalna ureditev, ki po uvedbi preiskave izključuje možnost, da bi kasnejši ukrep pregona ali preiskave lahko pretrgal nov zastaralni rok – Načelo skladne razlage – Uredba (ES) št. 1/2003 – Člen 25(3) – Področje uporabe – Člen 4(3) PEU – Člen 101 PDEU – Načelo učinkovitosti)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/6

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – Consiliul Concurenţei/Whiteland Import Export SRL
      (Zadeva C-308/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Konkurenca - Sankcije, ki jih naloži nacionalni organ, pristojen za konkurenco - Zastaralni rok - Dejanja, ki povzročijo pretrganje zastaralnega roka - Nacionalna ureditev, ki po uvedbi preiskave izključuje možnost, da bi kasnejši ukrep pregona ali preiskave lahko pretrgal nov zastaralni rok - Načelo skladne razlage - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 25(3) - Področje uporabe - Člen 4(3) PEU - Člen 101 PDEU - Načelo učinkovitosti)
      (2021/C 79/07)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Consiliul Concurenţei

         Tožena stranka: Whiteland Import Export SRL

         Izrek

                  1.

                  Pravo Unije je treba razlagati tako, da nacionalnim sodiščem ni treba uporabiti člena 25(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 PDEU in 102 PDEU] za zastaranje pooblastil nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco, na področju naložitve sankcij za kršitve konkurenčnega prava Unije.

                  2.

                  Člen 4(3) PEU in člen 101 PDEU v povezavi z načelom učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot jo razlagajo pristojna nacionalna sodišča, v skladu s katero je odločba o začetku preiskave, ki jo je sprejel nacionalni organ, pristojen za konkurenco, v zvezi s kršitvijo pravil konkurenčnega prava Unije, zadnje dejanje tega organa, katerega posledica bi lahko bilo pretrganje teka zastaralnega roka v zvezi z njegovo pristojnostjo za naložitev sankcij, in izključuje, da bi lahko poznejši ukrep pregona ali preiskave pomenil pretrganje tega roka, če se glede vseh zadevnih elementov zastaranja izkaže, da takšna izključitev pomeni sistemsko tveganje nekaznovanosti dejanj, ki pomenijo takšne kršitve, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Zadeva C-387/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Belgija) – RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel/Vlaams Gewest (Predhodno odločanje – Javna naročila – Direktiva 2014/24/EU – Člen 57(6) – Neobvezni razlogi za izključitev – Ukrepi, ki jih sprejme gospodarski subjekt, da dokaže svojo zanesljivost kljub obstoju neobveznega razloga za izključitev – Obveznost gospodarskega subjekta, da predloži dokaz o teh ukrepih na lastno pobudo – Neposredni učinek)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/7

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Belgija) – RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel/Vlaams Gewest
      (Zadeva C-387/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2014/24/EU - Člen 57(6) - Neobvezni razlogi za izključitev - Ukrepi, ki jih sprejme gospodarski subjekt, da dokaže svojo zanesljivost kljub obstoju neobveznega razloga za izključitev - Obveznost gospodarskega subjekta, da predloži dokaz o teh ukrepih na lastno pobudo - Neposredni učinek)
      (2021/C 79/08)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel

         Tožena stranka: Vlaams Gewest

         Izrek

                  1.

                  Člen 57(6) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES, kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) 2015/2170 z dne 24. novembra 2015, je treba razlagati tako, da nasprotuje praksi, v skladu s katero mora gospodarski subjekt na lastno pobudo ob oddaji vloge za sodelovanje ali ponudbe predložiti dokaz o sprejetih popravnih ukrepih, da dokaže svojo zanesljivost, čeprav zoper njega obstaja neobvezni razlog za izključitev iz člena 57(4) te direktive, kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo 2015/2170, ker taka obveznost ne izhaja niti iz veljavnih nacionalnih predpisov niti iz dokumentov v zvezi z oddajo javnega naročila. Nasprotno, člen 57(6) navedene direktive, kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo 2015/2170, ne nasprotuje taki obveznosti, kadar je ta jasno, natančno in nedvoumno določena v veljavnih nacionalnih predpisih in se je zadevni gospodarski subjekt z njo seznanil z dokumenti v zvezi z oddajo javnega naročila.

                  2.

                  Člen 57(6) Direktive 2014/24, kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo 2015/2170, je treba razlagati tako, da ima neposreden učinek.

         (1)  UL C 270, 12.8.2019.


title: Zadeva C-393/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Apelativen sad – Plovdiv – Bolgarija) – kazenski postopek zoper OM (Predhodno odločanje – Člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Lastninska pravica – Člen 47 Listine o temeljnih pravicah – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Okvirni sklep 2005/212/PNZ – Zaplemba premoženjske koristi, pripomočkov in premoženja, ki so povezani s kaznivimi dejanji – Direktiva 2014/42/EU – Začasno zavarovanje in odvzem predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji – Nacionalna ureditev, s katero je določena zaplemba premoženja, ki je bilo uporabljeno za storitev kaznivega dejanja tihotapstva, v korist države – Premoženje v lasti dobroverne tretje osebe)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Apelativen sad – Plovdiv – Bolgarija) – kazenski postopek zoper OM
      (Zadeva C-393/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Lastninska pravica - Člen 47 Listine o temeljnih pravicah - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Okvirni sklep 2005/212/PNZ - Zaplemba premoženjske koristi, pripomočkov in premoženja, ki so povezani s kaznivimi dejanji - Direktiva 2014/42/EU - Začasno zavarovanje in odvzem predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji - Nacionalna ureditev, s katero je določena zaplemba premoženja, ki je bilo uporabljeno za storitev kaznivega dejanja tihotapstva, v korist države - Premoženje v lasti dobroverne tretje osebe)
      (2021/C 79/09)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Apelativen sad – Plovdiv

         Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

      OM

         Ob udeležbi: Okrazhna prokuratura – Haskovo, Apelativna prokuratura – Plovdiv

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(1) Okvirnega sklepa Sveta 2005/212/PNZ z dne 24. februarja 2005 o zaplembi premoženjske koristi, pripomočkov in premoženja, ki so povezani s kaznivimi dejanji, v povezavi s členom 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dopušča zaplembo pripomočka, uporabljenega za storitev kvalificirane oblike kaznivega dejanja tihotapstva, če je ta v lasti dobroverne tretje osebe.

                  2.

                  Člen 4 Okvirnega sklepa 2005/212 v povezavi s členom 47 Listine o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki v okviru kazenskega postopka dopušča zaplembo premoženja, ki je v lasti osebe, ki ni tista, ki je storila kaznivo dejanje, ne da bi imela prvonavedena oseba na voljo učinkovito pravno sredstvo.

         (1)  UL C 295, 2.9.2019.


title: Zadeva C-420/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Riigikohus – Estonija) – Maksu- ja Tolliamet/Heavyinstall OÜ (Predhodno odločanje – Direktiva 2010/24/EU – Člen 16 – Izterjava terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi – Vzajemna pomoč – Zaprosilo za zavarovanje plačila terjatev – Sodna odločba države članice prosilke za zavarovanje plačila terjatev – Pristojnost sodišča zaprošene države članice za presojo in ponovno oceno upravičenosti teh ukrepov – Načeli vzajemnega zaupanja in vzajemnega priznavanja)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Riigikohus – Estonija) – Maksu- ja Tolliamet/Heavyinstall OÜ
      (Zadeva C-420/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2010/24/EU - Člen 16 - Izterjava terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi - Vzajemna pomoč - Zaprosilo za zavarovanje plačila terjatev - Sodna odločba države članice prosilke za zavarovanje plačila terjatev - Pristojnost sodišča zaprošene države članice za presojo in ponovno oceno upravičenosti teh ukrepov - Načeli vzajemnega zaupanja in vzajemnega priznavanja)
      (2021/C 79/10)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Riigikohus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Maksu- ja Tolliamet

         Tožena stranka: Heavyinstall OÜ

         Izrek

      Člen 16 Direktive Sveta 2010/24/EU z dne 16. marca 2010 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi je treba razlagati tako, da so sodišča zaprošene države članice, ki odločajo o zaprosilu za zavarovanje plačila terjatev, vezana na presojo v zvezi z dejanskim in pravnim spoštovanjem pogojev, določenih za izvedbo navedenega zavarovanja, ki so jo podali organi države članice prosilke, zlasti kadar je ta presoja navedena v dokumentu iz odstavka 1, drugi pododstavek, tega člena 16, ki je priložen navedenemu zaprosilu.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Zadeva C-441/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – TQ/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Direktiva 2008/115/ES – Skupni standardi in postopki v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav – Člen 5(a), člen 6(1) in (4), člen 8(1) in člen 10 – Odločba o vrnitvi mladoletnika brez spremstva – Koristi otroka – Obveznost zadevne države članice, da se pred sprejetjem odločbe o vrnitvi prepriča, da bo ta mladoletnik vrnjen članu svoje družine, izbranemu skrbniku ali ustreznim sprejemnim centrom v državi vrnitve – Razlikovanje zgolj na podlagi merila starosti mladoletnika za podelitev pravice do prebivanja – Odločba o vrnitvi, ki ji ne sledijo ukrepi odstranitve)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/10

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – TQ/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-441/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2008/115/ES - Skupni standardi in postopki v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Člen 5(a), člen 6(1) in (4), člen 8(1) in člen 10 - Odločba o vrnitvi mladoletnika brez spremstva - Koristi otroka - Obveznost zadevne države članice, da se pred sprejetjem odločbe o vrnitvi prepriča, da bo ta mladoletnik vrnjen članu svoje družine, izbranemu skrbniku ali ustreznim sprejemnim centrom v državi vrnitve - Razlikovanje zgolj na podlagi merila starosti mladoletnika za podelitev pravice do prebivanja - Odločba o vrnitvi, ki ji ne sledijo ukrepi odstranitve)
      (2021/C 79/11)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TQ

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Izrek

                  1.

                  Člen 6(1) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v povezavi s členom 5(a) te direktive in členom 24(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mora zadevna država članica pred sprejetjem odločbe o vrnitvi mladoletnika brez spremstva opraviti celovito in temeljito presojo položaja tega mladoletnika, ob ustreznem upoštevanju koristi otroka. V tem okviru se mora ta država članica prepričati, da je zadevnemu mladoletniku brez spremstva v državi vrnitve na voljo ustrezen sprejem.

                  2.

                  Člen 6(1) Direktive 2008/115 v povezavi s členom 5(a) te direktive in ob upoštevanju člena 24(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da država članica za preveritev obstoja ustreznega sprejema v državi vrnitve ne sme razlikovati med mladoletniki brez spremstva zgolj na podlagi merila njihove starosti.

                  3.

                  Člen 8(1) Direktive 2008/115 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica po tem, ko je sprejela odločbo o vrnitvi mladoletnika brez spremstva in se v skladu s členom 10(2) te direktive prepričala, da bo ta mladoletnik vrnjen članu svoje družine, izbranemu skrbniku ali ustreznim sprejemnim centrom v državi vrnitve, ne izvede njegove odstranitve, dokler ta ne dopolni 18 let.

         (1)  UL C 270, 12.8.2019.


title: Zadeva C-450/19: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je začel Kilpailu- ja kuluttajavirasto (Predhodno odločanje – Konkurenca – Člen 101 PDEU – Omejevalni sporazumi – Prikrojevanje ponudb v postopkih javnega razpisa – Določitev trajanja kršitvenega obdobja – Vključitev obdobja, v katerem so udeleženci omejevalnega sporazuma izvajali protikonkurenčni sporazum – Gospodarski učinki protikonkurenčnega ravnanja – Prenehanje kršitve ob dokončni oddaji naročila)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/11

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je začel Kilpailu- ja kuluttajavirasto
      (Zadeva C-450/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Konkurenca - Člen 101 PDEU - Omejevalni sporazumi - Prikrojevanje ponudb v postopkih javnega razpisa - Določitev trajanja kršitvenega obdobja - Vključitev obdobja, v katerem so udeleženci omejevalnega sporazuma izvajali protikonkurenčni sporazum - Gospodarski učinki protikonkurenčnega ravnanja - Prenehanje kršitve ob dokončni oddaji naročila)
      (2021/C 79/12)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke v postopku v glavni stvari

      Kilpailu- ja kuluttajavirasto

         Ob udeležbi: Eltel Group Oy, Eltel Networks Oy,

         Izrek

      Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da kršitveno obdobje – če je bilo podjetju, ki naj bi sodelovalo pri enotni in trajajoči kršitvi te določbe, pri čemer je bil zadnji konstitutivni element te kršitve usklajevanje ponudb z njegovimi konkurenti na razpisu za oddajo javnega naročila gradnje, to naročilo oddano in je z naročnikom sklenilo gradbeno pogodbo, v kateri so opredeljene bistvene značilnosti tega naročila, zlasti skupna cena, ki jo je treba plačati za navedeno gradnjo, katere izvedba in plačilo sta razdeljena na več faz – ustreza obdobju do datuma podpisa pogodbe, sklenjene med navedenim podjetjem in naročnikom na podlagi usklajene ponudbe, ki jo je predložilo to podjetje. Predložitveno sodišče mora preveriti datum, na katerega so bile bistvene značilnosti zadevnega naročila, zlasti skupna cena, ki jo je treba plačati za gradnjo, dokončno določene.

         (1)  UL C 280, 19.8.2019.


title: Zadeva C-484/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Lexel AB/Skatteverket (Predhodno odločanje – Člen 49 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Davek od dohodkov pravnih oseb – Obdavčitev povezanih družb – Nacionalna davčna ureditev, ki v primeru pridobitve precejšnje davčne ugodnosti družbi s sedežem v eni državi članici prepoveduje odbitek obresti, plačanih družbi s sedežem v drugi državi članici, ki pripada isti skupini)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/11

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Lexel AB/Skatteverket
      (Zadeva C-484/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Davek od dohodkov pravnih oseb - Obdavčitev povezanih družb - Nacionalna davčna ureditev, ki v primeru pridobitve precejšnje davčne ugodnosti družbi s sedežem v eni državi članici prepoveduje odbitek obresti, plačanih družbi s sedežem v drugi državi članici, ki pripada isti skupini)
      (2021/C 79/13)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Lexel AB

         Tožena stranka: Skatteverket

         Izrek

      Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero družba s sedežem v državi članici ne sme odbiti obresti, plačanih družbi s sedežem v drugi državi članici, ki pripada isti skupini, ker se šteje, da je bila obveznost, ki ju povezuje, sklenjena predvsem zaradi pridobitve precejšnje davčne ugodnosti, pri čemer se ne bi štelo, da gre za tako davčno ugodnost, če bi obe družbi imeli sedež v prvi državi članici, saj bi v tem primeru zanju veljale določbe o finančnih prenosih znotraj skupine.

         (1)  UL C 295, 2.9.2019.


title: Zadeva C-501/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor/Asociatia culturala „Suflet de Român“, ki jo zastopa stečajna upraviteljica, družba Pro Management Insolv IPURL (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2(1)(c), člen 24(1) in člen 25(a) – Obdavčljive transakcije – Plačila za priobčitev glasbenih del javnosti – Člen 28 – Organizacija za kolektivno upravljanje avtorskih pravic – Pobiranje teh plačil od končnega uporabnika v svojem imenu in za račun imetnikov avtorskih pravic)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/12

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor/Asociatia culturala „Suflet de Român“, ki jo zastopa stečajna upraviteljica, družba Pro Management Insolv IPURL
      (Zadeva C-501/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1)(c), člen 24(1) in člen 25(a) - Obdavčljive transakcije - Plačila za priobčitev glasbenih del javnosti - Člen 28 - Organizacija za kolektivno upravljanje avtorskih pravic - Pobiranje teh plačil od končnega uporabnika v svojem imenu in za račun imetnikov avtorskih pravic)
      (2021/C 79/14)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

         Tožena stranka: Asociatia culturala „Suflet de Român“, ki jo zastopa stečajna upraviteljica, družba Pro Management Insolv IPURL

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/88/EU z dne 7. decembra 2010, je treba razlagati tako, da imetnik avtorskih pravic na glasbenih delih storitve opravlja za plačilo v korist organizatorja prireditev, končnega uporabnika, če je temu ta dela z neizključno licenco dovoljeno priobčiti javnosti v zameno za plačilo nadomestil, ki jih pobere pooblaščena organizacija za kolektivno upravljanje, ki deluje v svojem imenu, ampak za račun tega imetnika avtorskih pravic.

                  2.

                  Člen 28 Direktive 2006/112/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/88/EU, je treba razlagati tako, da organizacija za kolektivno upravljanje, ki v svojem imenu, vendar za račun imetnikov avtorskih pravic na glasbenih delih pobira nadomestila, ki so jim dolgovana v zameno za dovoljenje za priobčitev njihovih varovanih del javnosti, deluje kot „davčni zavezanec“ v smislu tega člena in se torej šteje, da je te storitve prejela od teh imetnikov, nato pa jih je sama opravila za končnega uporabnika. V takem primeru mora ta organizacija končnemu uporabniku v svojem imenu izdati račune, na katerih so navedeni zneski nadomestil, z vključenim DDV, ki jih je pobrala od njega. Imetniki avtorskih pravic pa morajo organizaciji za kolektivno upravljanje izdati račune, z vključenim DDV, za storitve, opravljene v okviru prejetih nadomestil.

         (1)  UL C 372, 4.11.2019.


title: Zadeva C-619/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Land Baden-Württemberg/D.R. (Predhodno odločanje – Okolje – Aarhuška konvencija – Direktiva 2003/4/ES – Dostop javnosti do informacij o okolju – Načrt izgradnje infrastruktur „Stuttgart 21“ – Zavrnitev zahteve za informacije o okolju – Člen 4(1) – Razlogi za zavrnitev – Pojem „notranje sporočanje“ – Obseg – Časovna omejitev varstva takega sporočanja)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/13

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Land Baden-Württemberg/D.R.
      (Zadeva C-619/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Aarhuška konvencija - Direktiva 2003/4/ES - Dostop javnosti do informacij o okolju - Načrt izgradnje infrastruktur „Stuttgart 21“ - Zavrnitev zahteve za informacije o okolju - Člen 4(1) - Razlogi za zavrnitev - Pojem „notranje sporočanje“ - Obseg - Časovna omejitev varstva takega sporočanja)
      (2021/C 79/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Land Baden-Württemberg

         Tožena stranka: D.R.

         Ob udeležbi: Deutsche Bahn AG, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(1), prvi pododstavek, točka (e), Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS je treba razlagati tako, da pojem „notranje sporočanje“ obsega vse informacije, ki krožijo znotraj organa oblasti in ki na datum zahteve za dostop niso zapustile notranje sfere tega organa, glede na okoliščine primera po tem, ko jih je prejel navedeni organ, in če pred tem prejemom niso ali ne bi smele biti dane na voljo javnosti.

                  2.

                  Člen 4(1), prvi pododstavek, točka (e), Direktive 2003/4 je treba razlagati tako, da uporaba izjeme od pravice do dostopa do informacij o okolju, ki je določena za notranje sporočanje organa oblasti, ni časovno omejena. Vendar se lahko ta izjema uporabi le v obdobju, ko je varstvo zahtevane informacije utemeljeno.

         (1)  UL C 406, 2.12.2019.


title: Zadeva C-744/19: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. januarja 2021 – Evropska komisija/Italijanska republika (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2013/59/Euratom – Temeljni varnostni standardi za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja – Člen 106 – Neprenos v predpisanem roku)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/14

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. januarja 2021 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-744/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2013/59/Euratom - Temeljni varnostni standardi za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja - Člen 106 - Neprenos v predpisanem roku)
      (2021/C 79/17)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Tricot in G. Gattinara, agenta)

         Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnici: G. Palmieri, agentka, skupaj s C. Colelli, avvocato dello Stato)

         Izrek

                  1.

                  Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2013/59/Euratom z dne 5. decembra 2013 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja in o razveljavitvi direktiv 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom in 2003/122/Euratom in s tem, da Evropski komisiji ni sporočila besedila določb nacionalnega prava, potencialno sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva, ni izpolnila obveznosti iz člena 106(1) in (3) te direktive.

                  2.

                  Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 399, 25.11.2019.


title: Zadeva C-843/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)/BT (Predhodno odločanje – Socialna politika – Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti – Direktiva 79/7/EGS – Člen 4(1) – Predčasna upokojitev po lastni volji – Predčasna starostna pokojnina – Upravičenost – Znesek pokojnine, ki bi se prejela, ki mora biti vsaj enak zakonskemu minimalnemu znesku – Delež delavcev vsakega spola, ki ni upravičen do predčasne upokojitve – Utemeljitev morebitnega manj ugodnega položaja za delavke – Cilji socialne politike zadevne države članice)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/15

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)/BT
      (Zadeva C-843/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti - Direktiva 79/7/EGS - Člen 4(1) - Predčasna upokojitev po lastni volji - Predčasna starostna pokojnina - Upravičenost - Znesek pokojnine, ki bi se prejela, ki mora biti vsaj enak zakonskemu minimalnemu znesku - Delež delavcev vsakega spola, ki ni upravičen do predčasne upokojitve - Utemeljitev morebitnega manj ugodnega položaja za delavke - Cilji socialne politike zadevne države članice)
      (2021/C 79/18)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Tožena stranka: BT

         Izrek

      Člen 4(1) Direktive Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (79/7/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki v primeru predčasne upokojitve po volji delavca, vključenega v splošni sistem socialne varnosti, njegovo pravico do predčasne starostne pokojnine pogojuje s tem, da je znesek te pokojnine vsaj enak minimalnemu znesku pokojnine, do katerega bi imel ta delavec pravico ob 65. letu starosti, čeprav bi bile zaradi te ureditve delavke v posebno neugodnem položaju glede na delavce – kar mora preveriti predložitveno sodišče – če je ta posledica utemeljena z legitimnimi cilji socialne politike, ki niso nikakor povezani z diskriminacijo na podlagi spola.

         (1)  UL C 54, 17.2.2020.


title: Združene zadeve od C-67/20 do C-69/20: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Liège – Belgija) – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)/M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20), (Predhodno odločanje – Ustavitev postopka)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/16

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Liège – Belgija) – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)/M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20),
      (Združene zadeve od C-67/20 do C-69/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Ustavitev postopka)
      (2021/C 79/19)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour du travail de Liège

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

         Tožene stranke: M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20)

         Izrek

      O predlogih za sprejetje predhodne odločbe, ki jih je cour du travail de Liège (delovno sodišče v Liègeu, Belgija) vložilo z odločbami z dne 10. februarja 2020, ni treba odločiti.

         (1)  UL C 161, 11.5.2020.


title: Zadeva C-99/20: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – Siebenburgisches Nugat SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Carinska unija – Skupna carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – Tarifne številke – Podštevilka 8302 41 30 – Kovinski sestavni deli karnis za zavese)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/16

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – Siebenburgisches Nugat SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu
      (Zadeva C-99/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Carinska unija - Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifne številke - Podštevilka 8302 41 30 - Kovinski sestavni deli karnis za zavese)
      (2021/C 79/20)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Siebenburgisches Nugat SRL

         Toženi stranki: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

         Ob udeležbi: Hans Draser Internationales Marketing

         Izrek

      Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), v različici, ki izhaja iz Izvedbene uredbe Komisije (EU)) 2015/1754 z dne 6. oktobra 2015, je treba razlagati tako, da sestavni del karnis za zavese v obliki dokončanih cevi (pobarvane, ponikljane, kromirane) spadajo v tarifno podštevilko 8302 41 90, razen če so te dokončane cevi iz profilov, cevi in drogov, ki so bili enostavno razrezani na želeno dolžino, kar pa mora za tarifno uvrstitev proizvodov preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 279, 24.8.2020.


title: Zadeva C-220/20: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 10. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano – Italija) – XX/OO (Predhodno odločanje – Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča – Izredne zdravstvene razmere na nacionalni ravni – Nadaljevanje sodne dejavnosti – Preložitev obravnav – Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega in pravnega okvira spora o glavni stvari ter glede razlogov, ki bi upravičevali potrebo po odgovoru na vprašanje za predhodno odločanje – Očitna nedopustnost)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/17

      Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 10. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano – Italija) – XX/OO
      (Zadeva C-220/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Izredne zdravstvene razmere na nacionalni ravni - Nadaljevanje sodne dejavnosti - Preložitev obravnav - Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega in pravnega okvira spora o glavni stvari ter glede razlogov, ki bi upravičevali potrebo po odgovoru na vprašanje za predhodno odločanje - Očitna nedopustnost)
      (2021/C 79/21)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: XX

         Tožena stranka: OO

         Ob udeležbi: WW, XC, VS,

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di pace di Lanciano (mirovno sodišče v Lancianu, Italija) z odločbo z dne 18. maja 2020, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 279, 24.8.2020.


title: Zadeva C-318/20: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle finanze/Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri (Predhodno odločanje – Načelo nediskriminacije na podlagi državljanstva – Nacionalna zakonodaja na področju določanja cen za dejavnosti prestrezanja, ki jih določajo sodni organi – Neupoštevanje načela celotnega povračila stroškov telekomunikacijskih operaterjev – Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča – Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega in pravnega okvira spora o glavni stvari in razlogov, ki bi upravičevali nujnost odgovora na vprašanja za predhodno odločanje – Očitna nedopustnost)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/18

      Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle finanze/Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri
      (Zadeva C-318/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Načelo nediskriminacije na podlagi državljanstva - Nacionalna zakonodaja na področju določanja cen za dejavnosti prestrezanja, ki jih določajo sodni organi - Neupoštevanje načela celotnega povračila stroškov telekomunikacijskih operaterjev - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega in pravnega okvira spora o glavni stvari in razlogov, ki bi upravičevali nujnost odgovora na vprašanja za predhodno odločanje - Očitna nedopustnost)
      (2021/C 79/22)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Vodafone Italia SpA

         Ob udeležbi: Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma

         Tožene stranke: Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Wind Tre SpA, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (državni svet, Italija), z odločbo z dne 13. februarja 2020, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 348, 10.10.2020.


title: Zadeva C-293/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Avstrija) 1. julija 2020 – A, M/Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Avstrija) 1. julija 2020 – A, M/Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf
      (Zadeva C-293/20)
      (2021/C 79/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: A, M

         Toženi urad: Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

         Druga stranka v postopku: Finanzamt Kirchdorf – Perg – Steyr
      Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 20. januarja 2021 razsodilo, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Avstrija) vložilo z odločbo z dne 29. junija 2020, očitno nedopusten.


title: Zadeva C-625/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social n° 26 de Barcelona (Španija) 19. novembra 2020 – KM/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Španija) 19. novembra 2020 – KM/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
      (Zadeva C-625/20)
      (2021/C 79/24)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: KM

         Tožena stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je španska določba glede združljivosti nadomestil iz člena 163.1 LGSS – kakor se jo razlaga v sodni praksi in ki onemogoča združljivost dveh nadomestil iz naslova trajne in popolne poklicne nezmožnosti za delo, priznanih v isti shemi, dopušča pa združljivost teh nadomestil, če sta priznani v različnih shemah, čeprav v obeh primerih temeljita na ločeno vplačanih prispevkih –, ker lahko ob upoštevanju spolne sestave v različnih shemah španskega sistema socialne varnosti povzroči posredno diskriminacijo na podlagi spola, v nasprotju z evropskimi predpisi iz člena 4 Direktive Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (1) ter člena 5 Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (2) (preoblikovano)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali bi lahko bila španska ureditev v nasprotju z zgoraj navedeno evropsko zakonodajo, če bi obe nadomestili bili priznani na podlagi različnih poškodb?

         (1)  UL 1979, L 006, str. 24.

         (2)  UL 2006, L 204, str. 23.


title: Zadeva C-642/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) 27. novembra 2020 – Caruter s.r.l./S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) 27. novembra 2020 – Caruter s.r.l./S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità
      (Zadeva C-642/20)
      (2021/C 79/25)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Caruter s.r.l.

         Tožene stranke: S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člen 63 Direktive 2014/24/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014, ki določa uporabo zmogljivosti drugih subjektov, skupaj z načelom svobode ustanavljanja in načelom svobode opravljanja storitev iz členov 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), nasprotuje uporabi italijanske nacionalne zakonodaje na področju „meril za izbiro in postopka s pozivom k dopolnitvi predloženih dokumentov“, kot izhaja iz besedila predzadnjega stavka člena 83(8) zakonske uredbe št. 50 z dne 18. aprila 2016 o codice dei contratti pubblici (zakonik o javnem naročanju), ki v primeru uporabe instituta zmogljivosti drugih subjektov (ki je določen v členu 89 zakonske uredbe št. 50 z dne 18. aprila 2016 o zakoniku o javnem naročanju) v vsakem primeru od vodilnega podjetja zahteva, da izpolnjuje pogoje in opravi večino storitev?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, 28. 3. 2014, str. 65).


title: Zadeva C-654/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Apelativen sad Sofia (Bolgarija) 15. novembra 2020 – kazenski postopek zoper VD

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Apelativen sad Sofia (Bolgarija) 15. novembra 2020 – kazenski postopek zoper VD
      (Zadeva C-654/20)
      (2021/C 79/26)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Apelativen sad Sofia

         Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

      VD

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali načelo zakonitosti kaznivih dejanj in kazni nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za eno in isto dejanje, in sicer vožnjo motornega vozila med prestajanjem prisilnega upravnega ukrepa začasnega odvzema vozniškega dovoljenja, hkrati določa upravnopravno in kazensko odgovornost, ne da bi obstajala merila, na podlagi katerih bi bilo mogoče objektivno razmejiti ti vrsti odgovornosti?

                  2.

                  Če je odgovor Sodišča Evropske unije na prvo vprašanje nikalen: katere pristojnosti za zagotovitev učinkovite uporabe pravnih načel Evropske unije ima nacionalno sodišče?

                  3.

                  Ali je kaznovanje s kaznijo zapora do treh let in denarno kaznijo od 200 do 1 000 levov (BGN) za kaznivo dejanje vožnje motornega vozila med prestajanjem prisilnega upravnega ukrepa začasnega odvzema vozniškega dovoljenja sorazmerno v smislu člena 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?


title: Zadeva C-671/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 9. decembra 2020 – kazenski postopek proti M. M.

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 9. decembra 2020 – kazenski postopek proti M. M.
      (Zadeva C-671/20)
      (2021/C 79/27)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranka v postopku v glavni stvari

      M. M.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pravo Unije, zlasti člen 2 PEU in v njem izraženo vrednoto pravne države, člen 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načela primarnosti, lojalnega sodelovanja in pravne varnosti, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se ureditev države članice, kot je člen 41b(1) in (3) ustawa dnia 27 lipca 2001 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych (zakon z dne 27. julija 2001 o organizaciji splošnih sodišč, p.u.s.p.), uporabi na način, da lahko predsednik sodišča na podlagi dovoljenja za kazenski pregon sodnika, prvotno razporejenega v sestavo sodišča (sodnik regionalnega sodišča I.T.), ki ga je podal organ, kot je disciplinski senat, in ki ima za posledico obvezen suspenz tega sodnika, kar pomeni zlasti, da ta sodnik ne sme sodelovati v sestavah sodišča, ki odločajo o zadevah, ki so mu bile dodeljene, med drugim tudi o zadevah, ki so mu bile dodeljene pred podajo omenjenega dovoljenja, – samostojno in brez sodnega nadzora – odloči o spremembi sestave sodišča?

                  2.

                  Ali je treba pravo Unije, zlasti določbe, navedene v prvem vprašanju, razlagati tako, da nasprotuje:

                              (a)

                              ureditvi države članice, kot sta člen 42a(1) in (2) ter člen 107(1), točka 3, p.u.s.p., ki nacionalnemu sodišču – v okviru preizkusa, ali to sodišče izpolnjuje zahteve za z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče – prepoveduje preizkus zavezujoče narave dovoljenja disciplinskega senata in okoliščin v zvezi s tem dovoljenjem, omenjenim v prvem vprašanju, ki so neposredni vzrok za spremembo sestave sodišča, in hkrati določa, da sodnik v primeru poskusa takega preizkusa disciplinsko odgovarja?

                              (b)

                              sodni praksi nacionalnega organa, kot je Trybunał Konstytucyjny (ustavno sodišče, Republika Poljska), v skladu s katero akti državnih organov, kot sta predsednik Republike Poljske in Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet), v zvezi z imenovanjem oseb v organ, kot je disciplinski senat, niso predmet sodnega nadzora, vključno z nadzorom z vidika prava Unije – ne glede na resnost in težo kršitve – in je akt imenovanja osebe na sodniško mesto dokončen in nepreklicen?

                  3.

                  Ali je treba pravo Unije, zlasti določbe, navedene v prvem vprašanju, razlagati tako, da izključuje zavezujočo naravo dovoljenja, omenjenega v prvem vprašanju, zlasti glede suspenza, če ga je podal organ, kot je disciplinski senat, zaradi česar:

                              (a)

                              noben državni organ (vključno s predložitvenim sodiščem, pa tudi organi, pristojni za imenovanje in spremembo sestave nacionalnega sodišča, zlasti predsednik sodišča), ne sme upoštevati tega dovoljenja in morajo sodniku nacionalnega sodišča, zoper katerega je bilo to dovoljenje podano, omogočiti udeležbo v sodečem senatu tega sodišča;

                              (b)

                              sodišče, v katerega sestavi sodnik, ki je bil prvotno razporejen vanjo, ne zaseda zgolj zato, ker se nanj nanaša zgoraj navedeno dovoljenje, ni sodišče, ki je bilo predhodno ustanovljeno v skladu z zakonom in zato ne more kot „sodišče“ odločati o vprašanjih uporabe ali razlage prava Unije?

                  4.

                  Ali je za odgovore na zgornja vprašanja pomembno dejstvo, da disciplinski senat in Trybunał Konstytucyjny (ustavno sodišče) zaradi neobstoja neoodvisnosti in ugotovljenih kršitev določb o imenovanju njunih članov ne zagotavljata učinkovitega sodnega varstva?


title: Zadeva C-680/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 15. decembra 2020 – Unilever Italia Mkt. Operations Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 15. decembra 2020 – Unilever Italia Mkt. Operations Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
      (Zadeva C-680/20)
      (2021/C 79/28)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Unilever Italia Mkt. Operations Srl

         Nasprotna stranka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Katera so, razen v primeru nadzora nad podjetji, merila, upoštevna za določitev, ali se z usklajevanjem pogodb med formalno samostojnimi in neodvisnimi gospodarskimi subjekti ustvarja ena sama gospodarska enota v skladu s členoma 101 in 102 PDEU; in zlasti, ali se lahko šteje, da obstoj neke stopnje poseganja v gospodarske odločitve drugega podjetja, ki je značilna za gospodarsko sodelovanje med proizvajalcem in distribucijskimi posredniki, zadostuje, da se taki subjekti opredelijo kot del iste gospodarske enote; oziroma ali je potrebna „hierarhična“ povezava med podjetjema, ki izhaja iz pogodbe, na podlagi katere ena gospodarska družba „izvaja“ dejavnost upravljanja in usklajevanja več samostojnih gospodarskih družb, pri čemer se od Organa zahteva dokaz sistemske in stalne pluralnosti usmeritev, ki lahko vplivajo na upravljavske odločitve podjetja, in sicer na strateške in operativne odločitve finančne, industrijske in poslovne narave?

                  2.

                  Ali je treba člen 102 PDEU za ugotavljanje zlorabe prevladujočega položaja s klavzulami o izključnosti razlagati tako, da se šteje, da je organ, pristojen za konkurenco, dolžan preveriti, ali te klavzule učinkujejo tako, da iz trga izključujejo enako učinkovite konkurente, in natančno preučiti gospodarske analize, ki jih je predložila stranka, da ugotovi, ali lahko očitana ravnanja dejansko izključijo enako učinkovite konkurente iz trga; oziroma ali v primeru klavzul o izključnosti ali ravnanj, za katera so značilne številne zlorabe (popusti, s katerimi se spodbuja zvestoba, in klavzule o izključnosti), organ nima nobene pravne obveznosti, da očitek o kršitvi predpisov o preprečevanju monopolov utemelji na merilu enako učinkovitega konkurenta?


title: Zadeva C-702/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 22. decembra 2020 — SIA DOBELES HES/Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 22. decembra 2020 — SIA DOBELES HES/Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija
      (Zadeva C-702/20)
      (2021/C 79/29)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka v postopku na prvi stopnji in pritožnik z nasprotno pritožbo v pritožbenem postopku: SIA DOBELES HES

         Tožena stranka v postopku na prvi stopnji in pritožnik v pritožbenem postopku: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         Drugi stranki v postopku: Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali obveznost javnega operaterja, da električno energijo odkupuje od proizvajalcev, ki za proizvodnjo električne energije uporabljajo obnovljive vire energije, po ceni, ki je višja od tržne cene, pri čemer se to plačilo prenese na končne odjemalce sorazmerno z njihovo porabo, predstavlja državno intervencijo ali intervencijo iz državnih sredstev v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije?

                  2.

                  Ali je treba pojem „liberalizacije trga z električno energijo“ razlagati v smislu, da se šteje, da je že prišlo do liberalizacije, ko so podani nekateri elementi proste trgovine, kot so na primer pogodbe, ki jih javni operater sklene z dobavitelji iz drugih držav članic? Ali se lahko šteje, da liberalizacija trga z električno energijo nastopi v trenutku, ko zakonodaja delu uporabnikov električne energije (na primer uporabnikom električne energije, priključenim na prenosno omrežje, ali negospodinjskim uporabnikom električne energije, priključenim na distribucijsko omrežje) podeli pravico zamenjati distributerja električne energije? Kakšen vpliv ima razvoj zakonodajne ureditve trga z električno energijo v Latviji na presojo pomoči, dodeljenih proizvajalcem električne energije, glede na člen 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v zvezi z odgovorom na prvo vprašanje), zlasti položaj pred letom 2007?

                  3.

                  Če iz odgovora na prvo in drugo vprašanje očitno izhaja, da pomoč, dodeljena proizvajalcem električne energije, ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ali dejstvo, da tožeča stranka trenutno deluje na liberaliziranem trgu električne energije in da ji izplačilo odškodnine trenutno daje prednost pred drugimi akterji, ki so prisotni na zadevnem trgu, pomeni, da je treba odškodnino za škodo šteti za državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije?

                  4.

                  Če iz odgovora na prvo in drugo vprašanje očitno izhaja, da pomoč, dodeljena proizvajalcem električne energije, pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ali je treba v okviru nadzora državnih pomoči iz te določbe šteti, da zahtevek tožeče stranke za povrnitev škode, utrpele zaradi nepopolne izpolnitve zakonske obveznosti do višjega plačila za proizvedeno električno energijo, pomeni zahtevo za novo državno pomoč ali pa zahtevo za plačilo do takrat še neizplačanega dela državne pomoči?

                  5.

                  Če je odgovor na četrto vprašanje za predhodno odločanje, da je treba odškodninski zahtevek glede na pretekle okoliščine presojati kot zahtevo za plačilo do takrat še neizplačanega dela državne pomoči, ali iz člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije izhaja, da je treba sedaj za odločitev o izplačilu te državne pomoči analizirati trenutne tržne razmere in upoštevati sedaj veljavne predpise (vključno s trenutno veljavnimi omejitvami za preprečevanje prekomernih nadomestil)?

                  6.

                  Ali je za razlago člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije pomembno, da so vetrne elektrarne za razliko od hidroelektrarn v preteklosti prejele pomoč v celoti?

                  7.

                  Ali je za razlago člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije pomembno, da le en del hidroelektrarn, ki so prejele delno pomoč, sedaj prejme odškodnino?

                  8.

                  Ali je treba člena 3(2) in 7(1) Uredbe Komisije (EU) št. 1407/2013 z dne 18. decembra 2013 o uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije pri pomoči de minimis (1), razlagati tako, da se glede na to, da znesek sporne pomoči v obravnavanem primeru ne presega praga pomoči de minimis, šteje, da ta pomoč izpolnjuje merila določena za pomoči de minimis? Ali je treba člen 5(2) Uredbe št. 1407/2013 razlagati tako, da lahko v obravnavanem primeru ob upoštevanju pogojev za preprečitev prekomernega nadomestila, navedenih v Sklepu Komisije SA.43140, opredelitev odškodnine za utrpelo škodo kot pomoč de minimis privede do nesprejemljive kumulacije?

                  9.

                  Če se v obravnavani zadevi šteje, da je bila dodeljena/izplačana državna pomoč, ali je treba člen 1(b) in (c) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (2) razlagati tako, da iz okoliščin, kot so te v obravnavanem primeru, izhaja, da gre za novo državno pomoč in ne za veljavno državno pomoč?

                  10.

                  Če je odgovor na deveto vprašanje pritrdilen, ali je treba pri presoji združljivosti položaja tožeče stranke s pomočmi, ki se štejejo za veljavne pomoči v smislu člena 1(b)(iv) Uredbe št. 2015/1589, kot začetek teka zastaralnega roka v smislu člena 17(2) Uredbe št. 2015/1589 upoštevati le datum, ko je bilo izplačilo pomoči dejansko izvršeno?

                  11.

                  Če se šteje, da je bila dodeljena/izplačana državna pomoč, ali je treba člen 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije ter člena 2(1) in 3 Uredbe št. 2015/1589 razlagati tako, da se postopek priglasitve državne pomoči, kakršen je ta v tej zadevi, šteje za ustreznega, če nacionalno sodišče ugodi odškodninskemu zahtevku za povračilo utrpele škodo pod pogojem pridobitve sklepa Komisije, s katerim se pomoč odobri, in odredi ministrstvu za gospodarstvo, da Komisiji v roku dveh mesecev od dneva izdaje sodbe predloži ustrezno izjavo o pomoči trgovinski dejavnosti?

                  12.

                  Ali je za razlago člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije pomembno dejstvo, da se odškodnina za utrpelo škodo zahteva od organa javnega sektorja (komisije za regulacijo javnih služb), ki v preteklosti ni bil dolžan kriti navedenih stroškov, kot tudi dejstvo, da proračun tega organa sestavljajo državne pristojbine, ki jih plačujejo izvajalci javnih storitev iz reguliranih sektorjev, in ki morajo biti namenjene izključno regulativni dejavnosti?

                  13.

                  Ali je ureditev odškodnin, kakršna je ta v obravnavani zadevi, združljiva z načeli prava Unije, ki se uporabljajo za regulirane sektorje, zlasti s členom 12 in uvodno izjavo 30 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (3), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 (4)?

         (1)  UL 2013, L 352, str. 1.

         (2)  UL 2015, L 248, str. 9.

         (3)  UL 2002, L 108, str. 21.

         (4)  Direktiva 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembi direktiv 2002/21/ES o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, 2002/19/ES o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju in 2002/20/ES o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (UL 2009, L 337, str. 37).


title: Zadeva C-719/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 30. decembra 2020 – Comune di Lerici/Provincia di La Spezia

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 30. decembra 2020 – Comune di Lerici/Provincia di La Spezia
      (Zadeva C-719/20)
      (2021/C 79/30)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Comune di Lerici

         Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Provincia di La Spezia, IREN S.p.a., ACAM Ambiente S.p.a.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člen 12 Direktive 2014/24/EU (1) z dne 26. februarja 2014 nasprotuje nacionalni ureditvi, ki nalaga združitev lokalnih javnih služb gospodarskega pomena, po kateri gospodarski subjekt, ki je nasledil prvotnega koncesionarja po transakcijah družb, opravljenih v skladu s preglednimi postopki, vključno z združitvami ali prevzemi, še naprej upravlja storitve do izteka določenega roka, če:

                  (a)

                  je prvotni koncesionar družba, ki ji je bilo oddano in house naročilo na podlagi podobnega obvladovanja, kadar je udeleženih več drugih organov;

                  (b)

                  je bil gospodarski subjekt naslednik izbran z javnim razpisom;

                  (c)

                  po združitvi družb pogoji za podobno obvladovanje, kadar je udeleženih več drugih organov, niso več izpolnjeni glede lokalnih subjektov, ki so prvotno zadevno storitev dodelili v izvajanje?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva C-724/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 28. decembra 2020 – Paget Approbois SAS/Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S in Alpha Insurance A/S/Paget Approbois SAS, Depeyre entreprises SARL

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 28. decembra 2020 – Paget Approbois SAS/Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S in Alpha Insurance A/S/Paget Approbois SAS, Depeyre entreprises SARL
      (Zadeva C-724/20)
      (2021/C 79/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljici kasacijske pritožbe: Paget Approbois SAS, Alpha Insurance A/S

         Nasprotne stranke v postopku: Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S, Paget Approbois SAS

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 292 Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja, imenovane Solventnost II (1), razlagati tako, da se pravdni postopek v teku, ki ga je upnik iz naslova zavarovalnine za škodo vložil pri sodišču države članice, da bi se plačilo te zavarovalnine naložilo zavarovalnici v postopku prenehanja, ki se je začel v drugi državi članici, nanaša na sredstvo ali pravico, ki sta bila tej zavarovalnici odvzeta, v smislu tega besedila?

                  2.

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali pravo države članice, v kateri je v teku pravdni postopek, ureja vse učinke postopka prenehanja na ta pravdni postopek?
                  Natančneje, ali ga je treba uporabljati v delu, v katerem:

                              —

                              določa, da začetek takega postopka povzroči prekinitev pravdnega postopka v teku;

                              —

                              je pogoj za nadaljevanje pravdnega postopka, da upnik med obveznosti zavarovalnice prijavi svojo terjatev iz naslova zavarovalnine in da se v postopek vključijo organi, pristojni za izvedbo postopka prenehanja, ter

                              —

                              je prepovedana naložitev plačila zavarovalnine, ker se v zvezi z zavarovalnino lahko samo še ugotovi njen obstoj in določi njen znesek?

         (1)  UL 2009, L 335, str. 1.


title: Zadeva C-726/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 29. decembra 2020 – CT, Ferme de la Sarte SPRL/Région wallonne

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 29. decembra 2020 – CT, Ferme de la Sarte SPRL/Région wallonne
      (Zadeva C-726/20)
      (2021/C 79/32)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: CT, Ferme de la Sarte SPRL

         Tožena stranka: Région wallonne

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 17 Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (1) razlagati tako, da pridelava košene trave ali proizvodnja zelenih streh ne spadata na njegovo področje uporabe?

         (1)  UL 2013, L 347, str. 487.


title: Zadeva C-4/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 4. januarja 2021 – Fédération des entreprises de la beauté/Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 4. januarja 2021 – Fédération des entreprises de la beauté/Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé
      (Zadeva C-4/21)
      (2021/C 79/33)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Fédération des entreprises de la beauté

         Tožena stranka: Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba dopis z dne 27. novembra 2019 vodje oddelka „Tehnologije za potrošnike, okolje in zdravje“ pri Generalnem direktoratu za notranji trg, industrijo, podjetništvo ter mala in srednja podjetja Evropske komisije šteti za pripravljalni akt za odločitev, s katero Komisija na podlagi člena 27(3) Uredbe (ES) št. 1223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o kozmetičnih izdelkih (1) odloči, ali je začasni ukrep utemeljen ali ne, ob upoštevanju besedila tega dopisa in odsotnosti vsakršnega elementa, ki bi izkazoval, da ima njegov podpisnik pooblastilo, ki mu daje pristojnost za sprejetje odločitve v imenu Komisije, ali pa ga je treba šteti za tako odločitev, v kateri je izraženo dokončno stališče Komisije?

                  2.

                  Če bi bilo treba dopis z dne 27. novembra 2019 šteti za pripravljalni akt za odločitev, s katero Komisija na podlagi člena 27(3) Uredbe (ES) št. 1223/2009 odloči, ali je začasni ukrep utemeljen ali ne, ali lahko nacionalno sodišče – kadar odloča o zakonitosti začasnega ukrepa, ki ga nacionalni organ sprejme na podlagi odstavka 1 tega člena – dokler Komisija ne sprejme odločitve, sprejme odločitev o skladnosti tega začasnega ukrepa s tem členom, in če je odgovor pritrdilen, v kolikšnem obsegu in v zvezi s katerimi vidiki, ali pa mora začasni ukrep, dokler Komisija ne ugotovi, da ni utemeljeno, šteti za skladen s tem členom?

                  3.

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 27 Uredbe (ES) št. 1223/2009 razlagati tako, da je na njegovi podlagi mogoče sprejeti začasne ukrepe, ki se uporabljajo za določeno kategorijo izdelkov, ki vsebujejo isto snov?

                  4.

                  Če bi bilo treba dopis z dne 27. novembra 2019 šteti za odločitev, v kateri je izraženo dokončno stališče Komisije glede zadevnega začasnega ukrepa, ali je veljavnost te odločitve mogoče izpodbijati pred nacionalnim sodiščem, čeprav zoper njo ni bila vložena ničnostna tožba na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ob upoštevanju okoliščine, da je besedilo tega dopisa vzbujalo vtis, da gre le za pripravljalni akt in da je nacionalna agencija za varnost zdravil in zdravstvenih proizvodov, na katero je bil naslovljen ta dopis, v odgovoru nanj izrazila svoje nestrinjanje in navedla, da vztraja pri začasnem ukrepu, dokler Komisija ne sprejme dokončne odločitve, vendar ta na to ni odgovorila?

                  5.

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je dopis z dne 27. novembra 2019 podpisal uslužbenec s pooblastilom, ki mu je dajalo pristojnost za sprejetje odločitve v imenu Komisije, in ali je veljaven, ker temelji na tem, da se mehanizem zaščitne klavzule iz tega člena „nanaša na posamične ukrepe v zvezi s kozmetičnimi izdelki, ki so dostopni na trgu, in ne na splošne ukrepe, ki se uporabljajo za določeno kategorijo izdelkov, ki vsebujejo določeno snov“, ob upoštevanju razlage, ki jo je treba uporabiti za določbe člena 27 Uredbe (ES) št. 1223/2009 v povezavi z določbami člena 31 te uredbe?

                  6.

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen ali če dopisa z dne 27. novembra 2019 ni več mogoče izpodbijati v okviru tega spora, ali je treba za začasni ukrep, sprejet na podlagi člena 27 Uredbe (ES) št. 1223/2009, šteti, da je v nasprotju s to uredbo od vsega začetka ali le od vročitve tega dopisa nacionalni agenciji za varnost zdravil in zdravstvenih proizvodov ali celo od razumnega roka, ki teče od te vročitve in omogoča njegovo razveljavitev, ob upoštevanju tudi negotovosti, povezane z obsegom tega dopisa, in tega, da Komisija ni odgovorila agenciji, ki je navedla, da „iz previdnosti ohran[ja] odločbo z dne 13. marca 2019, dokler Komisija ne bo sprejela odločitve v skladu z določbami člena 27 Uredbe (ES) št. 1223/2009“?

         (1)  UL 2009, L 342, str. 59.


title: Zadeva C-746/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo n° 17 de Barcelona – Španija) – UD/Subdelegación del Gobierno en Barcelona

text:
               8.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/27

      Sklep predsednika Sodišča z dne 4. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona – Španija) – UD/Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (Zadeva C-746/19) (1)

      (2021/C 79/34)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 19, 20.1.2020.