title: Zadeva C-104/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski, vložena dne  22. februarja 2006

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/7

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski, vložena dne 22. februarja 2006
   (Zadeva C-104/06)
   (2006/C 96/13)
   Jezik postopka: švedščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata L. Ström van Lier in R. Lyal, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 22. februarja 2006 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Švedski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Švedska s tem, ko je sprejela in obdržala v veljavi davčno zakonodajo, v skladu s katero je odlog obdavčitve kapitalskega dobička, ki izhaja iz odsvojitve nepremičnine, v kateri prebiva lastnik, kadar davčni zavezanec pridobi nadomestno nepremičnino, dovoljen le, če sta prodana in pridobljena nepremičnina na ozemlju Švedske, ni izpolnila obveznosti iz členov 18, 39, 43 in 56 (1) ES ter iz členov 28, 31 in 40 EGP.

               2.

               Kraljevini Švedski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Švedski zakon o davku na dohodek vsebuje določbe o odlogu obdavčitve odsvojitve stanovanjske zgradbe v zasebni lasti in stanovanjskih pravic. Davčni zavezanec lahko odloži obdavčitev, če na podlagi odsvojitve, ki zadeva trajno uporabo stanovanjskega prostora na Švedskem, doseže kapitalski dobiček, in je pridobil ali namerava pridobiti nadomestne stanovanjske prostore na Švedskem in v teh biva ali namerava bivati. Vendar pa odlog obdavčitve ni dovoljen, če se odsvojena in novo pridobljena stanovanjska prostora nahajata izven ozemlja Švedske. Zgornji pogoji pomenijo očitno oviro za izvajanje temeljnih svoboščin, utemeljenih v Pogodbi ES in Sporazumu EGS.
   Švedski predpisi niso primerni za zagotovitev doslednosti švedskega davčnega sistema, saj, kolikor gre za enega in istega davčnega zavezanca, ni neposredne povezave med davčno ugodnostjo (odloženo obdavčitvijo) in izravnavo ugodnosti z odmero davka v okviru iste obdavčitve. V vsakem primeru so švedski predpisi nesorazmerni z ciljem, ki ga skušajo doseči.


title: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 28. februarja 2005 v zadevi C-260/02 P: Michael Becker proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti (Pritožba — Uradniki — Invalidska pokojnina — Predlog za začetek postopka za ugotavljanje invalidnosti med obdobjem dopusta iz osebnih razlogov — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/18

      SKLEP SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 28. februarja 2005
   v zadevi C-260/02 P: Michael Becker proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - Uradniki - Invalidska pokojnina - Predlog za začetek postopka za ugotavljanje invalidnosti med obdobjem dopusta iz osebnih razlogov - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   (2005/C 182/34)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-260/02 P, Michael Becker, uradnik Računskega sodišča Evropskih skupnosti, stanujoč v Luxembourgu (Luksemburg), (zastopnik: E. Fricke, Rechtsanwalt), druga stranka v postopku je bilo Računsko sodišče Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej P. Giusta in B. Schäfer, nato J. M. Stenier in M. Bavendamm), zaradi pritožbe na podlagi člena 49 Statuta ES Sodišča, vložene dne 15. julija 2002, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta (poročevalka), predsednica senata, R. Schintgen in J. Makarczyk, sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 28. februarja 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se delno zavrže in delno zavrne.

               2.

               M. Beckerju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 202, 24.08.2002.


title: Popravek Tožbe, vložene 22. decembra 2015 – EDF/Komisija (Zadeva T-747/15) (UL C 78, 29.2.2016)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/51

         Popravek Tožbe, vložene 22. decembra 2015 – EDF/Komisija
   (Zadeva T-747/15)
   (
         Uradni list Evropske unije C 78 z dne 29. februarja 2016
      )
   (2016/C 136/74)
   Stran 24, obvestilo za UL v zadevi T-747/15, EDF/Komisija, se glasi:

         „Tožba, vložena 22. decembra 2015 – EDF/Komisija
         (Zadeva T-747/15)
         (2016/C 078/35)
         Jezik postopka: francoščina

            Stranki

            Tožeča stranka: Électricité de France (EDF) (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Debroux, odvetnik)

            Tožena stranka: Evropska komisija

            Predlogi

         Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                     —

                     primarno, za nične razglasi člene od 1 do 5 Sklepa Komisije z dne 22. julija 2015 o državni pomoči SA.13869 (C 68/2002) (ex NN 80/2002) – Prerazvrstitev v kapital v okviru računovodskih rezervacij, ustvarjenih z oprostitvijo davka za prenovo omrežja za splošno oskrbo, ki jo je Francija odobrila družbi EDF (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) zaradi bistvene kršitve postopka, napačne uporabe prava in napačno ugotovljenega dejanskega stanja;

                     —

                     podredno, za nične razglasi člene od 1 do 3 izpodbijanega sklepa, ker je bil znesek, katerega vračilo je bilo naloženo družbi EDF, previsoko ocenjen, in

                     —

                     v vsakem primeru Komisiji naloži plačilo stroškov.

            Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                     1.

                     Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 266 PDEU.

                     2.

                     Drugi tožbeni razlog se nanaša na nespoštovanje člena 107 PDEU. Ta tožbeni razlog je razdeljen na dva dela:

                                 —

                                 Prvi del se nanaša na uporabnost merila zasebnega vlagatelja, ki se deli na pet poddelov.

                                             —

                                             V skladu s prvim poddelom naj Komisija ne bi upoštevala – in to brez utemeljitve in obrazložitve – številnih dokumentov in listin, ki sta ji jih pravilno posredovali Francija in družba EDF.

                                             —

                                             V skladu z drugim naj bi Komisija sistematično zamešala elemente, ki se nanašajo na uporabljivost in uporabnost merila zasebnega vlagatelja.

                                             —

                                             V skladu s tretjim naj bi Komisija napačno izključila uporabljivost merila preudarnega zasebnega vlagatelja samo iz razloga, ker je Francija v preizkusu ukrepa upoštevala zlasti preudarke, ki se nanašajo na njen status javnega organa, poleg preudarkov, ki se nanašajo na njen status delničarja.

                                             —

                                             V skladu s četrtim naj bi Komisija družbi EDF napačno naložila individualno obveznost, da razpolaga s formalnim načrtom poslovanj, da bi utemeljila uporabljivost merila preudarnega zasebnega vlagatelja.

                                             —

                                             V skladu s petim naj Komisija ne bi upoštevala narave in cilja tega ukrepa, v katerega kontekst spada, ter cilja, ki se mu sledi in pravil, ki veljajo za ta ukrep.

                                 —

                                 Drugi del se nanaša na uporabnost merila zasebnega vlagatelja, ki se deli na tri poddele.

                                             —

                                             V skladu s prvim delom naj bi Komisija napačno sklenila, da poročilo Oxera ni dopustno kot dokaz.

                                             —

                                             V skladu z drugim naj bi bile v metodologiji Komisije očitne napake. Na prvem mestu naj Komisija ne bi upoštevala niti okoliščin tistega obdobja, niti meril, ki so se jih vlagatelji v tistem obdobju držali. Na drugem mestu naj bi bila trditev o ‚davčnem darilu‘, pri kateri je vztrajala Komisija, ne samo pravno napačna, ampak tudi izvor napak pri presoji upoštevnosti investicije. Na tretjem mestu naj bi Komisija storila več metodoloških napak, od katerih naj bi vsaka zadostovala za dokaz, da Komisija ni očitno izkazala, da merilo zasebnega vlagatelja ni bilo uporabljeno.

                                             —

                                             Tretji se nanaša na posledice metodoloških napak, ki jih je storila Komisija.

                     1.

                     Tretji tožbeni razlog se nanaša na neobstoj obrazložitve izpodbijanega sklepa.

               Tožeča stranka v utemeljitev tožbe podredno navaja dva tožbena razloga.

                     1.

                     V skladu s prvim tožbenim razlogom, navedenim podredno, naj bi bil večji del zatrjevane pomoči zastaran. Ta tožbeni razlog se deli na dva dela:

                                 —

                                 V skladu s prvim delom naj bi v glavnem šlo za obstoječo pomoč, ki naj bi izvirala iz ukrepa, uvedenega pred odprtjem evropskega trga električne energije za konkurenco.

                                 —

                                 V skladu z drugim delom naj bi velik del zatrjevane pomoči izviral iz ukrepa, uvedenega več kot deset let pred prvim preiskovalnim ukrepom.

                     2.

                     Drugi tožbeni razlog, naveden podredno, se nanaša na računske napake Komisije pri ugotovitvi zatrjevane pomoči. Ta tožbeni razlog se deli na tri dele:

                                 —

                                 V skladu s prvim delom naj bi Komisija storila napake glede celotnega zneska rezervacij za prenovo.

                                 —

                                 V skladu z drugim delom naj bi Komisija storila napake v zvezi z davčno stopnjo, ki se uporabi.

                                 —

                                 V skladu s tretjim delom naj bi moral biti znesek zatrjevane pomoči pregledan na podlagi teh popravljenih podatkov.“


title: Zadeva T-395/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  10. maja 2006  — Air One proti Komisiji (Državne pomoči — Letalski prevoz — Prijava — Neoblikovanje stališča Komisije — Tožba zaradi nedelovanja — Rok — Dopustnost)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2006 — Air One proti Komisiji
   (Zadeva T-395/04) (1)

   (Državne pomoči - Letalski prevoz - Prijava - Neoblikovanje stališča Komisije - Tožba zaradi nedelovanja - Rok - Dopustnost)
   (2006/C 165/49)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Air One (Chieti, Italija) (zastopnika: G. Belotti in M. Padellaro, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in E. Righini, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Ugotovitvena tožba na podlagi člena 232 ES, da Komisija s tem, da ni odločila o prijavi, ki jo je tožeča stranka vložila 22. decembra 2003 v zvezi s pomočmi, ki naj bi jih Italijanska republika nezakonito dodelila letalski družbi Ryanair, ni izpolnila svojih obveznosti.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 300, 4. 12. 2004.


title: Zadeva F-124/11: Tožba, vložena 24. novembra 2011 – ZZ proti FRONTEX

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/72

      Tožba, vložena 24. novembra 2011 – ZZ proti FRONTEX
      (Zadeva F-124/11)
      (2012/C 25/141)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic (FRONTEX)

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila preklicana prejšnja odločba, da se tožeči stranki podaljša pogodba o zaposlitvi.

         Predlogi tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču za uslužbence Evropske unije predlaga, naj:

                  —

                  odločbo izvršnega direktorja agencije FRONTEX z dne 28. marca 2011 razglasi za nično;

                  —

                  odločbo izvršnega direktorja agencije FRONTEX z dne 11. avgusta 2011 razglasi za nično;

                  —

                  agenciji FRONTEX naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-367/07: Tožba, vložena 17. septembra 2007 – Dow AgroSciences in drugi proti Komisiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/34

         Tožba, vložena 17. septembra 2007 – Dow AgroSciences in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-367/07)
   (2007/C 283/63)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Velika Britanija), DOW AgroSciences BV (Rotterdam, Nizozemska), Dow AgroSciences Danmark A/S (Lyngby-Taarbæk, Danska), Dow AgroSciences GmbH (Stade, Nemčija), Dow AgroSciences SAS (Mougins, Francija), Dow AgroSciences Export SAS (Mougins, Francija), Dow AgroSciences Hungary kft (Budimpešta, Madžarska), Dow AgroSciences Italia Srl (Milano, Italija), Dow AgroSciences Polska sp. z o.o. (Varšava, Poljska), Dow AgroSciences Distribution SAS (Mougins, Francija), Dow AgroSciences Iberica, SA (Madrid, Španija), Dow AgroSciences s.r.o. (Praga, Češka Republika) in Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Združene države Amerike) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Za nično naj se razglasi Odločba Komisije 2007/437/ES z dne 19. junija 2007;

               —

               razglasi naj se, da je člen 20 Uredbe Komisije (ES) št. 1490/2002 nezakonit ter da ga za prvotožečo stranko in za postopek ocenjevanja njenega spisa o haloksifopu-R ni mogoče uporabiti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so enake ali podobne tistim v zadevi T-326/07, Cheminova in drugi proti Komisiji.


title: Zadeva T-580/14: Tožba, vložena 4. avgusta 2014 – Aduanas y Servicios Fornesa proti Komisiji

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/70

         Tožba, vložena 4. avgusta 2014 – Aduanas y Servicios Fornesa proti Komisiji
   (Zadeva T-580/14)
   2014/C 315/115
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aduanas y Servicios Fornesa, SL (Lleida, Španija) (zastopnik: I. Toda Jiménez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično;

               —

               prizna in razglasi pravico tožeče stranke do odpusta carinskih dajatev, ki se od nje zahtevajo na podlagi Sporazuma o poravnavi z dne 27. junija 2011, ki ga je sprejela Dependencia Regional de Aduanas e Impuestos Especiales de la delegación Especial de Cataluña, v zvezi z davki iz Tarifa Exterior Comunidad za poslovna leta 2006, 2007 in 2008 in za znesek 2 4 53  003,38 EUR in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka za razglasitev ničnosti.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tem postopku predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 15. aprila 2014 v zadevi REM 02/2012, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen odpust carinskih dajatev, ki se zahtevajo v zvezi z uvozom „sladkornega sirupa z dodatkom snovi za aromatiziranje ali barvil“, za katerega je bilo najprej navedeno, da je bil predelan v Andori; v tem uvozu je tožeča stranka posredovala kot carinski zastopnik, in sicer kot posredni zastopnik uvoznika.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 239 Carinskega zakonika, ker naj bi Komisija napačno presodila posebni položaj, in na opustitvi presoje dejstev, ki so upoštevna za Odločbo.

                           —

                           V zvezi s tem navaja, da carinski zastopnik ni poznal postopka izdelave uvoženega proizvoda, da je bil to ključni dejavnik za zahtevanje plačila carinskih dajatev, da je bilo delovanje uvoznika zapleteno in je bilo skrito carinskemu zastopniku, da mu španska carina ni sporočila svojih sumov glede ravnanja uvoznika in tudi ni sprejela nobenih previdnostnih ukrepov, da so potrdila EUR-1 o carinah andorski organi potrdili dvakrat in da so celo prve analize španske carine potrdile, da imajo proizvodi pravico do prednostnega obravnavanja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 239 Carinskega zakonika, ker ne obstajata „goljufivo ravnanje“ ali „očitna malomarnost“, ki bi izključevali odpust zahtevanih carinskih dajatev.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem potrjuje, da je Komisija samo naštela več mogočih ravnanj, ki bi domnevno lahko privedli carinskega zastopnika do tega, da bi podvomil o zakonitosti uvozov. Vendar iz tega nikakor ne izhaja „goljufivo ravnanje“ ali „očitna malomarnost“ carinskega zastopnika, kar ne preprečuje odpusta carinskih dajatev.

                           —

                           Tožeča stranka poudarja tudi dobro vero in skrbnost, ki ju je carinski zastopnik vedno izkazoval.


title: Zadeva T-103/13 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. oktobra 2015 – Komisija/Cocchi in Falcione (Pritožba — Nasprotna pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Prenos nacionalnih pokojninskih pravic — Predlog priznane pokojninske dobe — Akt, ki ne posega v položaj — Nedopustnost prvostopenjske tožbe — Člen 11(2), Priloge VIII h Kadrovskim predpisom)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. oktobra 2015 – Komisija/Cocchi in Falcione
   (Zadeva T-103/13 P) (1)

   ((Pritožba - Nasprotna pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos nacionalnih pokojninskih pravic - Predlog priznane pokojninske dobe - Akt, ki ne posega v položaj - Nedopustnost prvostopenjske tožbe - Člen 11(2), Priloge VIII h Kadrovskim predpisom))
   (2015/C 398/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in D. Martin, agenta)

      Drugi stranki v postopku:: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgija) in Nicola Falcione (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva S. Orlandi, J. N. Louis in D. de Abreu Caldas, nato S. Orlandi, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 11. decembra 2012, Cocchi in Falcione/Komisija (F-122/10, ZOdlJU, EU:F:2012:180) zaradi razveljavitve te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 11. decembra 2012, Cocchi in Falcione/Komisija (F-122/10) se razveljavi, ker je z njo ugotovljena dopustnost in utemeljenost predloga za razglasitev ničnosti aktov (ki sta v tej sodbo opredeljena kot odločbi) z dne 12. in 23. februarja 2010, ki ju je Evropska komisija naslovila na Nicola Falcionea oziroma Giorgia Cocchia v delu v katerem sta bili s tema aktoma umaknjeni ponudbi, dani G. Cocchiju in N. Falcioneju, in v katerih je bila navedena skupna dodatna pokojninska doba, ki bi jo prinesel morebitni prenos njunih pokojninskih pravic.

               2.

               Nasprotna pritožba se zavrne.

               3.

               Tožba G. Cocchija in N. Falcioneja pred Sodiščem za uslužbence v zadevi F-122/10 se zavrže kolikor se z njo predlaga razglasitev ničnosti aktov z dne 12. in 23. februarja 2010, ki ju je Evropska komisija naslovila na N. Falcioneja oziroma G. Cocchija, v delu v katerem sta bili s tema aktoma umaknjeni ponudbi, dani G. Cocchiju in N. Falcioneju, in v katerih je bila navedena skupna dodatna pokojninska doba, ki bi jo prinesel morebitni prenos njunih pokojninskih pravic.

               4.

               G. Cocchi in N. Falcione nosita svoje stroške tega postopka in stroške, ki jih je priglasila Komisija in se navezujejo na nasprotno pritožbo. Komisija nosi svoje stroške, ki se navezujejo na pritožbo.

               5.

               G. Cocchi, N. Falcione in Komisija nosijo svoje stroške postopka na prvi stopnji.

      (1)  UL C 129, 4.5.2013.


title: Zadeva T-185/17: Tožba, vložena 21. marca 2017 – PlasticsEurope/ECHA

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/34

         Tožba, vložena 21. marca 2017 – PlasticsEurope/ECHA
   (Zadeva T-185/17)
   (2017/C 161/48)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PlasticsEurope (Bruselj, Belgija) (zastopniki: R. Cana, E. Mullier in F. Mattioli, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi za ničen sklep ECHA, objavljen 12. januarja 2017, da se bisfenol A vključi na seznam snovi kandidatk za avtorizacijo kot snov, ki vzbuja veliko zaskrbljenost, v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006;

               —

               ECHA naloži plačilo stroškov postopka, in

               —

               po potrebi sprejme druge primerne ukrepe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom je bil kršen člen 2(8)(b) Uredbe (ES) št. 1907/2006

                           —

                           Izpodbijani sklep krši člen 2(8)(b) Uredbe (ES) št. 1907/2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (UL 2006, L 396, str. 1), ker je v skladu s členom 2(8)(b) te uredbe uporaba intermediatov izvzeta iz celotnega naslova VII te uredbe, in je tako izven področja uporabe členov 57 in 59 in izven področja avtorizacije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: izpodbijani sklep krši načelo sorazmernosti

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep krši načelo sorazmernosti, ker vključitev uporabe intermediatov v seznam snovi kandidatk presega to, kar je primerno in nujno za dosego želenega cilja in ni najmilejši ukrep, ki bi ga lahko uporabila Evropska agencija za kemikalije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je naredila očitno napako pri presoji, s tem ko ni upoštevala informacij, s katerimi je razpolagala in ki kažejo na uporabo bisfenola A kot intermediata

                           —

                           Evropska agencija za kemikalije ni upoštevala informacij, ki so bile navedene v prilogi XV dokumentacije za bisfenol A na podlagi Uredbe št. 1907/2006.


20150731046617022015/C 270/316182014TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150629252621Zadeva T-618/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2015 – Grupo Bimbo/UUNT (Oblika mehiške tortilje) (Znamka Skupnosti – Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti – Oblika mehiške tortilje – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
 ---documentbreak--- C2702015SL2510120150629SL0031251262Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2015 – Grupo Bimbo/UUNT (Oblika mehiške tortilje)
   (Zadeva T-618/14) (
         1
      )
   „(Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Oblika mehiške tortilje — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“2015/C 270/31Jezik postopka: španščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexico, Mehika) (zastopnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva S. Palmero Cabezas, nato J. Garrido Otaola, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora UUNT za pritožbe z dne 3. junija 2014 (zadeva R 2449/2013-2) v zvezi z zahtevo za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki mehiške tortilje.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Grupo Bimbo, SAB de CV se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva C-468/12: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 20. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Cosenza – Italija) – CCIAA di Cosenza proti Ciesse srl (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Poslovnik — Členi 53(2), 93(a) in 99 — Direktiva 2008/17/ES — Posredni davki na zbiranje kapitala — Člen 5(1)(c) — Področje uporabe — Letna dajatev, ki se plača lokalnim trgovinskim, industrijskim, obrtnim in kmetijskim zbornicam)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/52

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 20. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Cosenza – Italija) – CCIAA di Cosenza proti Ciesse srl
   (Zadeva C-468/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Poslovnik - Členi 53(2), 93(a) in 99 - Direktiva 2008/17/ES - Posredni davki na zbiranje kapitala - Člen 5(1)(c) - Področje uporabe - Letna dajatev, ki se plača lokalnim trgovinskim, industrijskim, obrtnim in kmetijskim zbornicam)
   2013/C 225/92
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Cosenza

      Stranki

      Tožeča stranka: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura (CCIAA) di Cosenza

      Tožena stranka: Ciesse srl, v stečaju

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Ordinario di Cosenza – Razlaga člena 5 Direktive Sveta 2008/7/ES z dne 12. februarja 2008 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (UL L 46, str. 11) – Naložitev letne dajatve zaradi vpisa v register družb, ki ga vodijo lokalne zbornice za trgovino – Znesek letne dajatve, ki je za enoosebna podjetja, kmetijske družbe („societá semplici“) in odvetniške družbe določen ugodneje kot za druge kapitalske družbe

      Izrek

   Člen 5(1)(c) Direktive Sveta 2008/7/ES z dne 12. februarja 2008 o posrednih davkih na zbiranje kapitala je treba razlagati tako, da ne nasprotuje pobiranju letne dajatve, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ki jo trgovinskim, industrijskim, obrtnim in kmetijskim zbornicam plačajo vsa podjetja, ki so vpisana ali navedena v registru, ki ga vodijo slednje, in ki je načeloma določena glede na njihov promet, za nekatere vrste podjetij in zlasti za podjetja, ki jih samostojno obvladujejo ali upravljajo fizične osebe, pa pavšalno.

      (1)  UL C 399, 22.12.2012.


title: Zadeva T-41/08 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 25. aprila 2008 – Vakakis proti Komisiji ( Skupnostni postopek javnega razpisa – Predlog za izdajo začasnih odredb – Izguba možnosti – Procesno upravičenje – Dopustnost tožbe o glavni stvari – Nujnost – Pripravljalni ukrepi )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/25

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 25. aprila 2008 – Vakakis proti Komisiji
   (Zadeva T-41/08 R)
   („Skupnostni postopek javnega razpisa - Predlog za izdajo začasnih odredb - Izguba možnosti - Procesno upravičenje - Dopustnost tožbe o glavni stvari - Nujnost - Pripravljalni ukrepi“)
   (2008/C 197/44)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Vakakis International – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE (Atene, Grčija) (zastopnik: B. O'Connor, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Wilderspin in G. Boudot, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za izdajo začasnih odredb, vložen v okviru postopka javnega razpisa EuropeAid/125241/C/SER/CY glede zagotavljanja „tehnične pomoči v podporo politike razvoja podeželja“ v severnem delu Cipra.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasnih odredb se zavrne.

               2)

               Predlog za sprejetje pripravljalnega ukrepa ali ukrepa procesnega vodstva se zavrne.

               3)

               O predlogu za intervencijo ni treba odločati.

               4)

               Odločitev o stroških, z izjemo teh, ki jih je priglasila Agriconsulting Europe SA, se pridrži. Agriconsulting Europe SA nosi stroške, nastale v zvezi z njenim predlogom za intervencijo.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. novembra 2004 v zadevi T-165/03 Eduard Vonier proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Javni natečaj — Nevpis na čakalni seznam — Nacionalni seminar — Sestava komisije — Ustni izpit — Zasebno življenje — Znanje jezikov)

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/23

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. novembra 2004
   v zadevi T-165/03 Eduard Vonier proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Javni natečaj - Nevpis na čakalni seznam - Nacionalni seminar - Sestava komisije - Ustni izpit - Zasebno življenje - Znanje jezikov)
   (2005/C 19/50)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi 165/03 Eduard Vonier, stanujoč v Amsterdamu (Nizozemska), ki ga zastopa W. Schmolke, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall, skupaj z B. Wägenbaur, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je, po eni strani, razglasitve ničnosti odločbe z dne 30. julija 2002, s katero je komisija javnega natečaja COM/A/6/01 odločila, da ne vpiše tožeče stranke na čakalni seznam administratorjev na področju zunanjih zadev in po drugi strani zahtevka za plačilo odškodnine za domnevno utrpljeno škodo, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi J. Azizi, predsednik, F. Dehousse in O. Czúcz, sodnika; sodni tajnik: H. Jung, dne 10. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Zadeva C-149/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts München I (Nemčija) 24. marca 2017 – Bastei Lübbe GmbH & Co. KG/Michael Strotzer

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts München I (Nemčija) 24. marca 2017 – Bastei Lübbe GmbH & Co. KG/Michael Strotzer
   (Zadeva C-149/17)
   (2017/C 213/24)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht München I

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bastei Lübbe GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Michael Strotzer

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 8(1) in (2), v povezavi s členom 3(1) Direktive 2001/29/ES (1) razlagati tako, da gre za „dejanske in odvračilne sankcije pri kršitvah pravice do dajanja del na voljo javnosti“, tudi če je odškodninska odgovornost imetnika internetnega priključka, preko katerega so bile z izmenjavo datotek storjene kršitve avtorskih pravic, izključena, če imetnik priključka imenuje vsaj enega družinskega člana, ki je lahko poleg njega dostopal do tega internetnega priključka, ne da bi moral na podlagi ustreznega poizvedovanja natančneje povedati, kdaj in kako je ta družinski član uporabljal internet?

               2.

               Ali je treba člen 3(2) Direktive 2004/48/ES (2) razlagati tako, da gre za „dejanske ukrepe za uveljavljanje pravic intelektualne lastnine“, tudi če je odškodninska odgovornost imetnika internetnega priključka, preko katerega so bile z izmenjavo datotek storjene kršitve avtorskih pravic, izključena, če imetnik priključka imenuje vsaj enega družinskega člana, ki je lahko poleg njega dostopal do tega internetnega priključka, ne da bi moral na podlagi ustreznega poizvedovanja natančneje povedati, kdaj in kako je ta družinski član uporabljal internet?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnineBesedilo velja za EGP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32).


title: Zadeva C-445/12 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 – Rivella International AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas (Pritožba — Znamka Skupnosti — Figurativna znamka z besednim elementom „BASKAYA“ — Ugovor — Dvostranska konvencija — Ozemlje tretje države — Pojem resne in dejanske uporabe)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/19

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 – Rivella International AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas
   (Zadeva C-445/12 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Figurativna znamka z besednim elementom „BASKAYA“ - Ugovor - Dvostranska konvencija - Ozemlje tretje države - Pojem resne in dejanske uporabe)
   2014/C 52/31
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Rivella International AG (zastopnik: C. Spintig, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi Rivella International proti UUNT – Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA) (T-170/11), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. januarja 2011 (zadeva R 534/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Rivella International AG in Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas – Verjetnost zmede med figurativnim znakom, ki vsebuje besedni element „BASKAYA“, in prejšnjo mednarodno figurativno znamko, ki vsebuje besedni element „Passaia“ – Kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe Sveta št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1) – Napačna presoja preizkusa ugovora

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Rivella International AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 366, 24.11.2012.


title: Zadeva T-104/14 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. oktobra 2015 – Komisija/Verile in Gjergji (Pritožba — Nasprotna pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Prenos nacionalnih pokojninskih pravic — Predlog priznane pokojninske dobe — Akt, ki ne posega v položaj — Nedopustnost prvostopenjske tožbe — Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim prepisom — Pravna varnost — Legitimna pričakovanja — Enako obravnavanje)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. oktobra 2015 – Komisija/Verile in Gjergji
   (Zadeva T-104/14 P) (1)

   ((Pritožba - Nasprotna pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos nacionalnih pokojninskih pravic - Predlog priznane pokojninske dobe - Akt, ki ne posega v položaj - Nedopustnost prvostopenjske tožbe - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim prepisom - Pravna varnost - Legitimna pričakovanja - Enako obravnavanje))
   (2015/C 398/55)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, G. Gattinara in D. Martin, agenti)

      Drugi stranki v postopku: Marco Verile (Cadrezzate, Italija) in Anduela Gjergji (Bruxelles, Belgique) (zastopniki: sprva D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis in M. de Abreu Caldas, nato J.-N. Louis et N. de Montigny, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (občna seja) z dne 11. decembra 2013 v zadevi Verile in Gjergji/Komisija (F-130/11, ZOdl. JU, EU:F:2013:195), zaradi razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (občna seja) z dne 11. decembra 2013 v zadevi Verile in Gjergji/Komisija (F-130/11), se razveljavi.

               2.

               Tožba, ki sta jo vložila Marco Verile in Anduela Gjergji pred Sodiščem za uslužbence v zadevi F-130/11, se zavrže.

               3.

               M. Verile, A. Gjergji in Evropska komisija nosijo vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 151, 19.5.2014.


title: Zadeva C-299/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-299/06) (1)

   (2007/C 82/60)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-816/16 RENV: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – Alsteens/Komisija

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – Alsteens/Komisija
   (Zadeva T-816/16 RENV) (1)

   (2017/C 249/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 319, 20.10.2012 (zadeva prvotno registrirana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-87/12).


title: Zadeva T-130/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. julija 2017 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija (Začasna odredba — Notranji trg z zemeljskim plinom — Direktiva 2009/73/ES — Zahteva Bundesnetzagentur za spremembo pogojev za izvzetje iz pravil Unije o obratovanju plinovoda OPAL — Sklep Komisije o spremembi pogojev za izvzetje iz pravil Unije — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/35

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. julija 2017 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija
   (Zadeva T-130/17 R)
   ((Začasna odredba - Notranji trg z zemeljskim plinom - Direktiva 2009/73/ES - Zahteva Bundesnetzagentur za spremembo pogojev za izvzetje iz pravil Unije o obratovanju plinovoda OPAL - Sklep Komisije o spremembi pogojev za izvzetje iz pravil Unije - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 293/42)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšava, Poljska) (zastopnik: M. Jeżewski, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: O. Beynet in K. Herrmann, agentki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in R. Kanitz, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Sklepa Komisije C(2016) 6950 final z dne 28. oktobra 2016 o spremembi pogojev za izvzetje iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o tarifni ureditvi, določeni z Direktivo 2003/55/ES.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-53/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/32

         Sklep predsednika Sodišča z dne 19. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-53/07) (1)

   (2007/C 315/57)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva C-70/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 14. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/23

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 14. februarja 2005
   (Zadeva C-70/05)
   (2005/C 82/46)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Denis Martin, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 14. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1), ni izpolnilo obveznosti iz te direktive,

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, je potekel dne 2. decembra 2003.

      (1)  UL L 303, 2.12.2000, str. 16.


title: Zadeva C-213/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Republika Poljska) 9. maja 2011 – Fortuna Sp z o.o. proti Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Republika Poljska) 9. maja 2011 – Fortuna Sp z o.o. proti Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
   (Zadeva C-213/11)
   2011/C 219/06
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fortuna Sp z o.o.

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 1, točka 11, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (1) razlagati tako, da med „tehnične predpise“, katerih osnutke je treba v skladu s členom 8(1) te direktive sporočiti Komisiji, spada taka zakonska določba, s katero se prepove spreminjanje dovoljenj za opravljanje dejavnosti na področju iger na igralnih avtomatih z nizkimi dobitki, v delu, ki se nanaša na spremembo mesta prirejanja igre?

      (1)  Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL L 204, str. 37) v različici kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in sveta z dne 20. julija 1998 o spremembi Direktive 98/34/ES o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL 217, str. 18).


title: Zadeva T-329/04: Tožba Viasat Broadcasting UK Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. avgusta 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/50

         Tožba Viasat Broadcasting UK Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. avgusta 2004
   (Zadeva T-329/04)
   (2004/C 262/94)
   Jezik postopka: danščina
   Viasat Broadcasting UK Ltd, West Drayton (Velika Britanija), ki jo zastopa Simon Evers Hjelmborg, lawyer, je dne 2. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost člena 1 odločbe Komisije z dne 19. maja 2004 v zadevi državne pomoči C 2/2003 (prej NN 22/2002) glede ukrepov Danske v korist TV2/Danmark, v delu ugotovitve, da je pomoč združljiva s skupnim trgom po členu 86(2) ES;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Z izpodbijano odločbo je Komisija potrdila, da je pomoč, podeljena TV2/DANMARK A/S med letoma 1995 in 2002 v obliki vira licenčnine in drugih določenih ukrepov, združljiva s skupnim trgom, razen zneska v višini 628,2 milijonov DKK, ki po mnenju Komisije predstavlja nezakonito državno pomoč, ki jo mora Kraljevina Danska izterjati od TV2/DANMARK A/S. Tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti tega dela odločbe, v katerem je Komisija razglasila, da je del pomoči združljiv s skupnim trgom.
   Tožeča stranka trdi, da je presoja Komisije nepravilna glede ponovne preučitve vprašanja, ali so obveznosti javne službe TV2/DANMARK A/S določene dovolj podrobno, glede na ugotovitev, da celoten razpon programov TV2/DANMARK A/S predstavlja del njenih obveznosti javne službe. Ravno ta vidik predstavlja težavo pri ponovni preučitvi, ali se je danska država ravnala in se še ravna po pravilih Skupnosti o konkurenci, zlasti po členu 87(1) ES v povezavi s členom 86(2) ES.
   Tožeča stranka dodaja, da je metoda Komisije pri presoji, ali je ugotovljena pomoč v smislu člena 87(1) ES združljiva s skupnim trgom skladno s členom 86(2) ES, napačna, ker ne upošteva obstoj neposredne (horizontalne) državne pomoči (navzkrižno subvencioniranje) v nasprotju s členom 87(1) ES, ker:

               —

               protikonkurenčno delovanje TV2/DANMARK A/S na trgu prodaje televizijskega oglaševanja ni nujno za izvajanje njenih obveznosti javne službe na podlagi člena 86(2) ES, kar posledično pomeni, da se člen 87(1) ES uporablja neomejeno v zvezi z delovanjem TV2/DANMARK A/S na komercialnih trgih.

               —

               je Komisija ocenjevala le, če je bila morebitna presežna kompenzacija s strani države (neposredna vertikalna in prepovedana državna pomoč) namenjena za pomoč trgovskim dejavnostim, in ne, če je bila kompenzacija države (neposredna vertikalna in dovoljena državna pomoč) zagotovljena, da bi se pridobila gospodarska korist v trgovskih dejavnostih, ki so izkrivili konkurenco;

               —

               se „samostojni“ test, ki ga je uporabila Komisija, ne more uporabiti v tem primeru, ker temelji na primerjavi konkurenčnih stroškov TV2/DANMARK A/S (namesto njenih lastnih stroškov) in prihodkov TV2/DANMARK A/S iz trgovskih dejavnosti, s tem pa niso bile upoštevane možne razlike v stopnjah učinkovitosti, iz česar sledi, da test popolnoma ne pokaže, ali so trgovske dejavnosti TV2/DANMARK A/S z navzkrižnim subvencioniranjem povzročile gospodarsko korist, ki izkrivlja konkurenco;

               —

               ker v tem primeru tudi test cen, ki ga je uporabila Komisija, ni uporaben.


title: Zadeva F-60/14: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. maja 2016 – Abeloos/Komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/49

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. maja 2016 – Abeloos/Komisija
   (Zadeva F-60/14) (1)

   (2016/C 222/74)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 421, 24.11.2014, str. 60.


title: Zadeva C-426/10 P: Pritožba, ki jo je Bell & Ross BV vložila 26. avgusta 2010 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. junija 2010 v zadevi Bell & Ross proti UUNT (T-51/10)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/28

         Pritožba, ki jo je Bell & Ross BV vložila 26. avgusta 2010 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. junija 2010 v zadevi Bell & Ross proti UUNT (T-51/10)
   (Zadeva C-426/10 P)
   ()
   2010/C 346/46
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Bell & Ross BV (zastopnik: S. Guerlain, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Klockgrossisten i Norden AB

      Predlogi

               —

               Izpodbijani sklep naj se razveljavi;

               —

               ugotovi naj se, da je razveljavitvena tožba, ki jo je pritožnica vložila zoper Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (T-51/10), dopustna, in posledično naj se zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da o tej razveljavitveni tožbi vsebinsko odloči;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov pritožbe in prvostopenjskega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi navaja šest razlogov.
   V prvem pritožbenem razlogu družba Bell & Ross navaja kršitev člena 111 Poslovnika Splošnega sodišča, ker naj bi to sodišče brez predhodne opredelitve generalnega pravobranilca odločilo, da je tožba očitno nedopustna.
   V drugem pritožbenem razlogu navaja, da naj bi Splošno sodišče kršilo člen 43(1) svojega poslovnika, ker je ugotovilo, da podpisani izvodi tožbe, ki so v sodno tajništvo prispeli 1. februarja 2010, niso izvirniki in da je mogoče za izvirnik šteti le izvod, ki je prispel 5. februarja 2010 – torej po izteku roka –, ne da bi ob tem pojasnilo, kako je mogoče izvirnike razlikovati od prepisov. Omenjeni člen namreč ne določa podrobneje pogojev, ki jih mora izpolnjevati podpis odvetnika, ki ga mora imeti izvirnik procesnega akta..
   V tretjem pritožbenem razlogu družba Bell & Ross Splošnemu sodišču očita, da ji ni omogočilo, da v skladu s členom 57(b) Praktičnih navodil za stranke in v skladu s členom 7(1) Navodil sodnemu tajniku Splošnega sodišča popravi očitane oblikovne nepravilnosti. V skladu z zgoraj navedenima besediloma bi moral sodni tajnik pritožnici določiti rok, v katerem bi lahko odpravila ugotovljeno nepravilnost.
   V četrtem pritožbenem razlogu se družba Bell & Ross sklicuje na opravičljivo zmoto, ker je zmeda v zvezi z določitvijo izvirnika posledica izjemnih okoliščin, ki niso odvisne od pritožnice. Ker je moral zaradi številnih kopij storitev opraviti zunanji izvajalec, ker odlična kakovost tiska na papirju ni omogočala prepoznave izvirnika in ker so bili vsi izvodi, ki so bili v sodnem tajništvu vloženi v roku, opremljeni s podpisom, je v obravnavani zadevi zmota opravičljiva.
   V petem pritožbenem razlogu se pritožnica sklicuje na obstoj izjemnih in neobičajnih okoliščin, ki so neodvisne od udeleženca na trgu, kar kaže na naključje ali višjo silo.
   Nazadnje, v šestem in zadnjem pritožbenem razlogu družba Bell & Ross navaja, da je Splošno sodišče kršilo načeli sorazmernosti in zaupanja v pravo, ker je, na eni strani, v sodno tajništvo Splošnega sodišča prispelo sedem podpisanih izvodov in en prepis po faksu in ker je, na drugi strani, v zgoraj navedenih besedilih določena možnost poprave tožbe.


title: Zadeva F-38/07: Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Caleprico proti Komisiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/45

         Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Caleprico proti Komisiji
   (Zadeva F-38/07)
   (2007/C 140/73)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Caleprico (Bruselj, Belgija) (zastopnik: V. Guagliulmi, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se v skladu s členom 241 ES razglasi, da se člena 12 in 13 priloge XIII Kadrovskih predpisov zaradi njune nezakonitosti ne uporabljata;

               —

               naj se odločba, s katero je organ, pristojen za imenovanja (OPI), z molkom zavrnil pritožbo, ki jo je vložila tožeča stranka zoper odločbo z dne 12. junija 2006, razglasi za nično;

               —

               naj se odločba Komisije z dne 12. junija 2006, v delu, v katerem je OPI uvrstil tožečo stranko v naziv AD6/2 namesto v naziv AD8/3, razglasi za nično;

               —

               naj se Komisiji naloži, da izpodbijani del odločbe z dne 12. junija 2006 nadomesti z delom, ki z retroaktivnim učinkom (od 1. julija 2006) uvršča tožečo stranko v naziv AD8/3;

               —

               naj se Komisiji naloži, da tožeči stranki plača vse zneske, ki jih ni prejela zaradi nezakonitosti izpodbijanih odločb, vključno z zapadlimi obrestmi;

               —

               naj se Komisiji naloži, da povrne vso drugo morebitno škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela in ki jo bo Sodišče za uslužbence ugotovilo v tem primeru;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je bila na čakalnem seznamu natečaja EUR/A/155/2000 (1) za sestavo čakalnega seznama oseb, ki se jih lahko zaposli v razred A7/A6, je bila zaposlena po začetku veljavnosti Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (2) in je bila uvrščena v naziv AD6/2.
   V utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga:
   V okviru prvega trdi, da odločba z dne 12. junija 2006 vsebuje protislovje med, prvič, napotitvijo iz preambule na člen 31 Kadrovskih predpisov, v skladu s katerim so kandidati imenovani v razred funkcionalne skupine, določen v obvestilu o natečaju in, drugič, izrekom navedene odločbe, ki ga uvršča v naziv AD6/2.
   V okviru drugega tožbenega razloga zatrjuje, da je sporna odločba v vsakem primeru nezakonita in tudi zato, ker se je oprla na impliciten pravni temelj (člena 12 in 13 Priloge XII Kadrovskih predpisov), ki je nezakonit iz naslednjih vidikov:

               —

               protislovje z načelom pravne varnosti in načelom zaupanja v pravo;

               —

               kršitev načela nediskriminacije in enakega obravnavanja;

               —

               kršitev načela obrazložitve, saj je uporaba nove ureditve odvisna od popolnoma nepredvidljive okoliščine, in sicer biti zaposlen pred ali po določenem datumu, brez kakršnegakoli razloga, ki bi opravičeval to pravilo;

               —

               kršitev načela dobrega upravljanja;

               —

               podrejeno, protislovje z obveznostjo obrazložitve aktov Skupnosti iz člena 251 ES.

      (1)  UL C 147 A, 25.5.2000, str. 10.

      (2)  UL L 124, 27.4.2004, str. 1.


title: Zadeva T-474/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2015 – GGP Italy/Komisija (Začasna odredba — Direktiva 2006/42/ES — Varstvo zdravja in zagotovitev varnosti potrošnikov in delavcev v zvezi s tveganji, povezanimi z uporabo strojev — Ukrep, ki so ga sprejeli latvijski organi in ki prepoveduje vrsto kosilnic — Sklep Komisije, s katerim je bil ta ukrep razglašen za utemeljen — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/61

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2015 – GGP Italy/Komisija
   (Zadeva T-474/15 R)
   ((Začasna odredba - Direktiva 2006/42/ES - Varstvo zdravja in zagotovitev varnosti potrošnikov in delavcev v zvezi s tveganji, povezanimi z uporabo strojev - Ukrep, ki so ga sprejeli latvijski organi in ki prepoveduje vrsto kosilnic - Sklep Komisije, s katerim je bil ta ukrep razglašen za utemeljen - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2016/C 038/83)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Italija) (zastopniki: A. Villani, L. D’Amario in M. Caccialanza, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braga da Cruz in L. Cappelletti, agenta)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/902 z dne 10. junija 2015 o ukrepu prepovedi dajanja v promet kosilnice proizvajalca GGP Italy spa, ki ga je sprejela Latvija v skladu z Direktivo 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 147, str. 22).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-428/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Berenschot Groep proti Komisiji

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/50

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Berenschot Groep proti Komisiji
   (Zadeva T-428/09) (1)

   2010/C 134/83

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 11, 16.1.2010.


title: Zadeva T-361/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Menelaus/UUNT – Garcia Mahiques (VIGOR) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti VIGOR — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja mednarodna figurativna znamka VIGAR — Dopustnost dokazov o uporabi, predloženih na CD-ROM-u — Upoštevanje dodatnih dokazov, ki niso bili predloženi pravočasno — Resna in dejanska uporaba prejšnjih znamk — Člena 15 in 57(2) Uredbe št. 207/2009 — Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Menelaus/UUNT – Garcia Mahiques (VIGOR)
   (Zadeva T-361/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti VIGOR - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja mednarodna figurativna znamka VIGAR - Dopustnost dokazov o uporabi, predloženih na CD-ROM-u - Upoštevanje dodatnih dokazov, ki niso bili predloženi pravočasno - Resna in dejanska uporaba prejšnjih znamk - Člena 15 in 57(2) Uredbe št. 207/2009 - Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja))
   (2016/C 007/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Menelaus BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe, intervenienta v postopku pred Splošnim sodiščem: Vicente Garcia Mahiques (Jesus Pobre, Španija) in Felipe Garcia Mahiques (Jesus Pobre) (zastopnik: E. Pérez Crespo, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 23. aprila 2013 (zadeva R 88/2012-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Vicentejem Garcio Mahiquesom in Felipejem Garcio Mahiquesom na eni strani ter družbo Menelaus BV na drugi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Menelaus BV nosi svoje stroške, stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) ter stroške Vicenteja Garcie Mahiquesa in Felipeja Garcie Mahiquesa.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva C-168/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Grupo Itevelesa SL, Applus Iteuve Technology, Certio ITV SL, Asistencia Técnica Industrial SAE/Oca Inspección Técnica de Vehículos SA, Generalidad de Cataluña (Predhodno odločanje — Člena 49 PDEU in 51 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Direktiva 2006/123/ES — Področje uporabe — Storitve na notranjem trgu — Direktiva 2009/40/ES — Dostop do dejavnosti tehničnega pregleda vozil — Izvajanje od zasebnega organa — Dejavnosti, ki so povezane z izvajanjem javne oblasti — Sistem predhodne izdaje dovoljenj — Nujni razlogi v javnem interesu — Cestnoprometna varnost — Ozemeljska porazdelitev — Minimalna razdalja med centri za izvajanje tehničnih pregledov vozil — Največji možni tržni delež — Upravičenost — Zmožnost doseči zastavljeni cilj — Skladnost — Sorazmernost)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Grupo Itevelesa SL, Applus Iteuve Technology, Certio ITV SL, Asistencia Técnica Industrial SAE/Oca Inspección Técnica de Vehículos SA, Generalidad de Cataluña
   (Zadeva C-168/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člena 49 PDEU in 51 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Direktiva 2006/123/ES - Področje uporabe - Storitve na notranjem trgu - Direktiva 2009/40/ES - Dostop do dejavnosti tehničnega pregleda vozil - Izvajanje od zasebnega organa - Dejavnosti, ki so povezane z izvajanjem javne oblasti - Sistem predhodne izdaje dovoljenj - Nujni razlogi v javnem interesu - Cestnoprometna varnost - Ozemeljska porazdelitev - Minimalna razdalja med centri za izvajanje tehničnih pregledov vozil - Največji možni tržni delež - Upravičenost - Zmožnost doseči zastavljeni cilj - Skladnost - Sorazmernost))
   (2015/C 406/05)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Grupo Itevelesa SL, Applus Iteuve Technology, Certio ITV SL, Asistencia Técnica Industrial SAE

      Toženi stranki: Oca Inspección Técnica de Vehículos SA, Generalidad de Cataluña

      Izrek

               1.

               Člen 2(2)(d) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da so dejavnosti tehničnega pregleda vozil izključene iz področja uporabe te direktive.

               2.

               Člen 51(1) PDEU je treba razlagati tako, da dejavnosti centrov za tehnični pregled vozil, kakršni so ti iz zakonodaje, obravnavane v postopku v glavni stvari, niso povezane z izvajanjem javne oblasti v smislu te določbe, čeprav imajo imetniki teh centrov pooblastilo za onesposobitev vozil, kadar se za ta vozila na pregledu izkaže, da imajo varnostne pomanjkljivosti, ki pomenijo neposredno nevarnost.

               3.

               Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki izdajo dovoljenja za to, da podjetje ali skupina podjetij odpre center za tehnični pregled vozil, pogojuje s tem, prvič, da med tem centrom in že odobrenimi centri tega podjetja ali skupine podjetij obstaja minimalna razdalja, in drugič, da navedeno podjetje ali skupina podjetij, če bi bilo tako dovoljenje izdano, ne bi imela tržnega deleža, večjega od 50 %, razen če se dokaže, kar mora preveriti predložitveno sodišče, da sta ta pogoja resnično primerna za dosego ciljev varstva potrošnikov in varnosti v cestnem prometu in ne presegata tistega, kar je za to potrebno.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014.


title: Zadeva T-557/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. januarja 2017 – Belis/Komisija

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. januarja 2017 – Belis/Komisija
   (Zadeva T-557/16) (1)

   (2017/C 070/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-97/15 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva C-157/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 26. marca 2013 – Nickel & Goeldner Spedition GmbH proti Kintra UAB, v stečaju

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 26. marca 2013 – Nickel & Goeldner Spedition GmbH proti Kintra UAB, v stečaju
   (Zadeva C-157/13)
   2013/C 156/36
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Nickel & Goeldner Spedition GmbH

      Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Kintra UAB, v stečaju

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Če je tožbo vložil stečajni upravitelj tožeče stranke, ki ravna v interesu vseh upnikov podjetja ter si prizadeva povrniti podjetju plačilno sposobnost in povečati vrednost premoženja podjetja v stečaju, da bi bilo lahko poplačanih čim več terjatev upnikov – pri čemer je treba opozoriti, da se skuša enak učinek doseči na primer s tožbo stečajnega upravitelja za izpodbijanje pravnih dejanj (actio Pauliana), za katero je bilo potrjeno, da je tesno povezana s postopkom zaradi insolventnosti – in upoštevajoč dejstvo, da se v obravnavani zadevi poplačilo dolgovanega zneska zahteva na podlagi Konvencije o pogodbi za mednarodni cestni prevoz blaga (Konvencija CMR) in litovskega civilnega zakonika (splošne določbe civilnega prava) iz naslova opravljenega mednarodnega prevoza blaga: ali je treba tako tožbo šteti za tesno povezano (z neposredno povezavo) s postopkom zaradi insolventnosti tožeče stranke, ali je treba pristojnost za njeno obravnavanje določiti v skladu z določbami Uredbe št. 1346/2000 (1) in ali je zajeta z izjemo od uporabe Uredbe št. 44/2001? (2)

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas prosi Sodišče za pojasnilo, ali se je treba sklicevati na člen 44(3)(a) Uredbe št. 1346/2000 in te uredbe ni mogoče uporabiti, ker se pristojnost za zadevo določi v skladu s členom 31 Konvencije CMR kot določbo specialne konvencije, če je zadevna obveznost (obveznost tožene stranke, ki izhaja iz neizpolnitve pogodbenih obveznosti, da insolventni tožeči stranki plača dolgovani znesek iz naslova mednarodnega prevoza blaga z zamudnimi obrestmi) nastala pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti nad tožečo stranko.

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen in obravnavani spor spada na področje uporabe Uredbe št. 44/2001, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas prosi Sodišče za razlago, ali je v obravnavanem primeru, če člen 31(1) Konvencije CMR in člen 2(1) Uredbe št. 44/2001 nista v nasprotju in če se ugotovi, da sporna razmerja spadajo na področje uporabe Konvencije CMR (specialne konvencije), treba šteti, da se morajo pri ugotavljanju, sodišča katere države so pristojna za obravnavani spor, uporabiti pravila iz člena 31(1) Konvencije CMR, če niso v nasprotju s temeljnimi cilji Uredbe št. 44/2001, ne vodijo do rezultatov, ki so manj ugodni za doseganje nemotenega delovanja notranjega trga, ter so dovolj jasna in natančna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva T-416/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. decembra 2006 — Angelidis proti Parlamentu (Uradniki — Ocenjevalno poročilo — Ničnostna tožba — Neobstoj posvetovanja z neposredno nadrejeno osebo — Obrazložitev — Odškodninska tožba — Pozna sestava — Nepremoženjska škoda — Dopustnost)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/33

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. decembra 2006 — Angelidis proti Parlamentu
   (Zadeva T-416/03) (1)

   (Uradniki - Ocenjevalno poročilo - Ničnostna tožba - Neobstoj posvetovanja z neposredno nadrejeno osebo - Obrazložitev - Odškodninska tožba - Pozna sestava - Nepremoženjska škoda - Dopustnost)
   (2006/C 331/72)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Angel Angelidis (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: É. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: J. de Wachter in M. Mustapha Pacha, zastopnika)
   Predmet
   Prvič, razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke, uradnika Evropskega parlamenta z nazivom A3, za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2001 in, drugič, odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki naj bi jo utrpela zaradi domnevnih nepravilnosti spornega ocenjevalnega poročila in njegove domnevno pozne sestave.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva C-88/06: Tožba, vložena  13. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/4

         Tožba, vložena 13. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-88/06)
   (2006/C 108/05)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Enegren, agent, I. Kaufmann-Bühler, agent)
   Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev, da Irska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/45/ES z dne 27. junija 2001 o spremembah Direktive Sveta 89/655/EGS o minimalnih varnostnih in zdravstvenih zahtevah za uporabo delovne opreme delavcev pri delu (druga posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (1) v svoj pravni red, oziroma v vsakem primeru s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Naložitev plačila stroškov Irski.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos te direktive, se je iztekel 19. julija 2004.

      (1)  UL L 195, 19.7.2001, str. 46.


title: Zadeva T-135/17: Tožba, vložena 28. februarja 2017 – Scor/Komisija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/50

         Tožba, vložena 28. februarja 2017 – Scor/Komisija
   (Zadeva T-135/17)
   (2017/C 144/69)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Scor SE (Pariz, Francija) (zastopniki: N. Baverez, N. Autet, M. Béas in G. Marson, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično točko (i), ki se nanaša na „neomejeno jamstvo, odobreno Caisse Centrale de Réassurance (CCR), za njeno dejavnost pozavarovanja naravnih nesreč v Franciji“ iz Sklepa o državni pomoči SA.37649 (2013/CP); SA.45860 (2016/PN); SA.45860 (2016/N) – Francija z dne 26. septembra 2016, C(2016) 5995 final;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov v skladu s členom 134 Poslovnika Splošnega sodišča.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep temelji na pravni podlagi, ki ni pravilna za presojo združljivosti jamstva, odobrenega Caisse Centrale de Réassurance.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: izpodbijani sklep je na več mestih neobrazložen.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(3)(c) PDEU. Ta razlog je razdeljen na dva dela:

                           —

                           prvi del: napačna uporaba prava pri preverjanju sorazmernosti;

                           —

                           drugi del: nesorazmernost jamstva.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev procesnih pravic tožeče stranke.


title: Zadeva T-237/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Steinbeis Papier/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Steinbeis Papier/Komisija
   (Zadeva T-237/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/72)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Steinbeis Papier GmbH (Glückstadt, Nemčija) (zastopnika: H. Janssen in G.-R. Engel, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj z A. Lukejem in C. Maurerjem, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil nadzorni organ EFTA, se ustavi.

               3.

               Družba Steinbeis Papier GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva C-282/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Braunschweig (Nemčija) 11. junija 2015 – Queisser Pharma GmbH & Co. KG/Zvezna republika Nemčija

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Braunschweig (Nemčija) 11. junija 2015 – Queisser Pharma GmbH & Co. KG/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-282/15)
   (2015/C 294/37)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Braunschweig

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 34, 35 in 36 Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členom 14 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (1), razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonski določbi, ki prepoveduje proizvodnjo ali obdelavo oziroma dajanje prehranskega dopolnila, ki vsebuje aminokisline (v obravnavanem primeru: L-histidin), v promet, če se zanj pod nekaterimi drugimi dejanskimi pogoji ne izda časovno omejeno posebno dovoljenje, katerega izdaja je v diskrecijski pravici nacionalnega organa?

               2.

               Ali iz sistematike členov 14, 6, 7, 53 in 55 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane, izhaja, da se lahko prepovedi posameznih živil ali sestavin živil na nacionalni ravni sprejmejo samo na podlagi pogojev iz navedenih členov in ali to nasprotuje nacionalni zakonski določbi, kot je opisana pod točko 1?

               3.

               Ali je treba člen 8 Uredbe (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o dodajanju vitaminov, mineralov in nekaterih drugih snovi živilom (2) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonski določbi, kot je opisana pod točko 1?

      (1)  UL L 31, str. 1.

      (2)  UL L 404, str. 26.


title: Zadeva T-622/15: Tožba, vložena 9. novembra 2015 – Deere/UUNT (EXHAUST-GARD)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/33

         Tožba, vložena 9. novembra 2015 – Deere/UUNT (EXHAUST-GARD)
   (Zadeva T-622/15)
   (2016/C 007/44)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deere & Company (Wilmington, Združene države Amerike) (zastopnika: N. Weber in T. Heitmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „EXHAUST-GARD“ – Prijava št. 11 747 409

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 8. septembra 2015 v zadevi R 196/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-66/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Stuttgart – Nemčija) – Postopek izvršitve evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper Szymona Kozlowskega (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami – Člen 4, točka 6 – Razlog za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje – Razlaga pojmov prebivati in nahajati se v izvršitveni državi članici)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/18

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Stuttgart – Nemčija) – Postopek izvršitve evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper Szymona Kozlowskega
   (Zadeva C-66/08) (1)

   (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Člen 4, točka 6 - Razlog za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje - Razlaga pojmov „prebivati“ in „nahajati se“ v izvršitveni državi članici)
   (2008/C 223/29)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Stuttgart
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Szymon Kozlowski
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Stuttgart – Razlaga člena 4, točka 6, Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1) – Možnost, da izvršitveni pravosodni organ zavrne izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zaradi izvršitve zaporne kazni zoper osebo, ki se nahaja v izvršitveni državi članici ali tam prebiva – Pojma „prebivališče“ in „nahajati se“ – Razlaga člena 6(1) EU v zvezi s členoma 12 ES in 17 ES – Nacionalna zakonodaja, ki omogoča, da izvršitveni pravosodni organ različno obravnava zahtevane osebe, ki ne soglašajo s svojo predajo, glede na to, ali gre za državljane izvršitvene države članice ali druge države članice.
   Izrek
   Člen 4, točka 6, Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami je treba razlagati tako, da:

               —

               zahtevana oseba „prebiva“ v izvršitveni državi članici, če ima v njej dejansko prebivališče, „nahaja“ pa se v njej, če se v tej državi članici že nekaj časa neprekinjeno zadržuje in je zato z njo vzpostavila podobne vezi, kot izhajajo iz prebivališča;

               —

               mora izvršitveni pravosodni organ za ugotovitev, ali med zahtevano osebo in izvršitveno državo članico obstajajo vezi, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti, da je zajeta s pojmom „se nahaja“ v smislu navedenega člena 4, točka 6, opraviti celostno presojo več objektivnih dejavnikov, ki opredeljujejo položaj te osebe, med drugim zlasti trajanja, narave in razmer, v katerih se zahtevana oseba zadržuje v izvršitveni državi članici, ter družinskih in ekonomskih vezi, ki jih ima z njo.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. junija 2005 v zadevi C-378/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad): Waterschap Zeeuws Vlaanderen proti Staatssecretaris van Financiën (DDV — Investicijsko sredstvo, ki ga pridobi pravna oseba javnega prava — Organ oblasti — Transakcija, ki jo opravi kot davčni zavezanec, in transakcija, ki jo opravi, kot da ni davčni zavezanec — Pravica do odbitka in popravka)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/4

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 2. junija 2005
   v zadevi C-378/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad): Waterschap Zeeuws Vlaanderen proti Staatssecretaris van Financiën (1)

   (DDV - Investicijsko sredstvo, ki ga pridobi pravna oseba javnega prava - Organ oblasti - Transakcija, ki jo opravi kot davčni zavezanec, in transakcija, ki jo opravi, kot da ni davčni zavezanec - Pravica do odbitka in popravka)
   (2005/C 217/07)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-378/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Hoge Raad (Nizozemska) z dne 18. oktobra 2002, ki je prispel na Sodišče dne 21. oktobra 2002, v postopku, ki poteka med Waterschap Zeeuws Vlaanderen in Staatssecretaris van Financiën, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J.-P. Puissochet, S. von Bahr (poročevalec), J. Malenovský in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 2. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Oseba javnega prava, ki kupi investicijsko blago kot organ oblasti v smislu člena 4(5), prvi pododstavek, Šeste direktive, in posledično ne kot davčni zavezanec, in ki to sredstvo pozneje proda kot davčni zavezanec, da bi lahko v okviru te prodaje odbila DDV, plačan ob nakupu tega sredstva, ni upravičena do popravka v smislu člena 20 Šeste direktive.

      (1)  UL C 7, 11.1.2003.


title: Zadeva T-551/15: Tožba, vložena 25. septembra 2015 – Portugalska/Komisija

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/62

         Tožba, vložena 25. septembra 2015 – Portugalska/Komisija
   (Zadeva T-551/15)
   (2015/C 389/70)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão in J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije C(2015) 4076 (1) razglasi za ničnega v delu v katerem iz financiranja Evropske unije izključuje znesek 5 01  445,57 EUR, ki ustreza odhodkom, ki jih je Portugalska republika priglasila v okviru ukrepa „lan in konoplja“ za tržno leto 1999/2000.

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Kršitev člena 5(2) Uredbe št.o 729/70 (2), saj Komisija ni dokazala kršitve pravil o skupni organizaciji kmetijskih trgov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev člena 5(2) Uredbe št.o 729/70, ker niso izpolnjene zahteve, ki jih je Komisije v enotnih smernicah iz dokumentao VI/5330/97 (3) določila za uporabo pavšalnega finančnega popravka v višini 25 %.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Kršitev člena 31 Uredbe št.o 1290/2005 (4): odhodki, ki so nastali pred več kot štiriindvajsetimi meseci – saj se z izpodbijanim sklepom s tem, da se z njim iz financiranja skupnosti izključujejo odhodki iz let 1999 in 2000 zavrača financiranje odhodkov, ki so nastali več kot štiriindvajset mesecev preden je Komisija portugalskim organom pisno posredovala rezultate pregledov, ki se navezujejo na razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 28. aprila 2006 (5).

      (1)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/1119 z dne 22. junija 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 182, str. 39).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 729/70 z dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 94, str. 13).

      (3)  Dokument št. VI/5330/97 z dne 23. decembra 1997, Smernice v zvezi z izračunom finančnih posledic ob pripravi sklepa o potrditvi obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS“.

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1).

      (5)  Odločba Komisije z dne 28. aprila 2006 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 124, str. 21).


title: Zadeva F-14/11: Tožba, vložena 17. februarja 2011 – Strohm proti Komisiji

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/37

         Tožba, vložena 17. februarja 2011 – Strohm proti Komisiji
   (Zadeva F-14/11)
   2011/C 238/66
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Andreas Strohm (Bruselj, Belgija) (zastopniki: J. Schlenker, M. Heimburger, R. Bakker, U. Thanner, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, ker je v celoti zavrnila kritje zdravstvenih stroškov za zobozdravstveno oskrbo.

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga, naj

               —

               se za nične razglasijo obračuni z dne 1. junija 2010, št. seznama 10003157, z dne 4. junija 2010, št. seznama 10003164 in z dne 25. novembra 2010, št. seznama 10003383, ter odločbi o odobritvi z dne 4. junija 2010, št. 100525302817, in z dne 11. junija 2010, št. 100525302817, s čimer je tožeči stranki naloženo, naj plača 4 251,49 EUR, skupaj s 5 % obrestmi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-58/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2016 – Apax Partners/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije APAX — Prejšnja mednarodna besedna znamka APAX — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost blaga ali storitev — Člen 8(1)(a) in (b), Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/48

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2016 – Apax Partners/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX)
   (Zadeva T-58/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije APAX - Prejšnja mednarodna besedna znamka APAX - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost blaga ali storitev - Člen 8(1)(a) in (b), Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 030/54)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Apax Partners LLP (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: D. Rose, J. Warner in J. Curry, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard Monguiral in I. Moisescu, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Apax Partners Midmarket (Pariz, Francija) (zastopnik: C. Moyou Joly, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe EUIPO z dne 26. novembra 2015 (zadeva R 1441/2014-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Apax Partners Midmarket in Apax Partners.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družbi APAX Partners LLP se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi izdatki, ki jih je družba APAX Partners Midmarket imela v postopku pred odborom za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva T-563/14: Tožba, vložena 29. julija 2014 – Hewlett Packard Development Company proti UUNT (ELITEDISPLAY)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/19

         Tožba, vložena 29. julija 2014 – Hewlett Packard Development Company proti UUNT (ELITEDISPLAY)
   (Zadeva T-563/14)
   2014/C 351/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Združene države) (zastopnika: T. Raab in H. Lauf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. maja 2014 v zadevi R 1539/2013-2 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ELITEDISPLAY“ za proizvode in storitve iz razreda 9 – Prijava znamke Skupnosti št. 1 1 5 41  901

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b), 7(1)(c) in 7(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-362/09 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. decembra 2010 – Athinaïki Techniki AE proti Evropski komisiji, Athens Resort Casino AE Symmetochon (Pritožba — Državne pomoči — Pritožba — Odločba o ustavitvi postopka v zvezi s pritožbo — Umik odločbe o ustavitvi postopka — Pogoji za zakonitost umika — Uredba (ES) št. 659/1999)

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. decembra 2010 – Athinaïki Techniki AE proti Evropski komisiji, Athens Resort Casino AE Symmetochon
   (Zadeva C-362/09 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Pritožba - Odločba o ustavitvi postopka v zvezi s pritožbo - Umik odločbe o ustavitvi postopka - Pogoji za zakonitost umika - Uredba (ES) št. 659/1999)
   2011/C 55/21
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Athinaïki Techniki AE (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopnik: D. Triantafyllou, zastopnik), Athens Resort Casino AE Symmetochon (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 29. junija 2009 v zadevi Athinaïki Techniki AE proti Komisiji (zadeva T-94/05), s katerim je to odločilo, da ni treba več odločati o tožbi pritožnice zaradi umika izpodbijane odločbe Komisije, s katero je bil ustavljen postopek, ki se je začel na podlagi pritožbe te pritožnice v zvezi z domnevno državno pomočjo, ki jo je dodelila Helenska republika – Napačna razlaga sodbe Sodišča v zadevi C-521/06 P, Athinaïki Techniki – Pogoji za zakonitost umika upravnega akta Skupnosti – Nesprejemljivost stanja upravnega nedelovanja v okviru postopka preiskave državnih pomoči – Načelo sorazmernosti

      Izrek

               1.

               Sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 29. junija 2009 v zadevi Athinaïki Techniki proti Komisiji (T-94/05) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne v odločanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva C-358/15 P: Pritožba, ki jo je Bank of Industry and Mine vložila 13. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 29. aprila 2015 v zadevi T-10/13, Bank of Indurstry and Mine/Svet

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/45

         Pritožba, ki jo je Bank of Industry and Mine vložila 13. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 29. aprila 2015 v zadevi T-10/13, Bank of Indurstry and Mine/Svet
   (Zadeva C-358/15 P)
   (2015/C 294/57)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Bank of Industry and Mine (zastopnika: E. Rosenfeld in S. Perrotet, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije (prvi senat) v zadevi T-10/13, ki je bila pritožnici vročena 5. maja 2015 in s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo, ki jo je v navedeni zadevi vložila družba Bank of Industry and Mine, in ji naložilo plačilo vseh stroškov, naj se razveljavi;

               —

               predloge, ki jih je pritožnica vložila na prvi stopnji, naj se sprejme;

               —

               drugi stranki v postopku naj se naloži plačilo stroškov obeh stopenj.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja sedem pritožbenih razlogov.
   Prvič, pritožnica meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, s tem ko je v točki 99 odločbe ugotovilo, da je Svet sprejel Sklep 2012/635 (1) na podlagi člena 29 PEU, in s tem ko je v točki 101 odločbe posledično ugotovilo, da za ta sklep ne veljajo zahteve iz člena 215(2) PDEU. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo tudi, s tem ko je v točki 105 odločbe razsodilo, da je Svet upravičeno določil izvedbena pooblastila v skladu s členom 291(2) PDEU. Poleg tega naj bi Sklep še enkrat napačno uporabil pravo, s tem ko je štel, da so pogoji, določeni za uporabo člena 291(1) PDEU, izpolnjeni. Postopek iz člena 215 PDEU naj bi bil namreč edini, ki se uporabi na področju omejevalnih ukrepov. Člena 291(2) naj torej ne bi bilo mogoče uporabiti, saj se ta člen uporablja le za ukrepe, za katere so potrebni izvedbeni ukrepi. Ukrepi zamrznitve sredstev pa naj bi bili po naravi izvedbeni ukrepi. Navedeni ukrepi torej materialnopravno niso zajeti s področjem uporabe člena 291(2) PDEU. Poleg tega naj pogoji, določeni za uporabo člena 291(2) PDEU naj ne bi bili izpolnjeni, saj Svet v izpodbijanih sklepih ni ustrezno utemeljil uporabe tega postopka.
   Drugič, pritožnica Splošnemu sodišču tudi očita stališče, da člen 20(1)(c) Sklepa 2010/413 (2), kakor je bil spremenjen s Sklepom 2012/35 (3) in Sklepom 2012/635, ter člen 23(2) (d) Uredbe št. 267/2012 (4) ne kršita načel pravne varnosti, sorazmernosti ter lastninske pravice. Merilo o kvantitativnem in kvalitativnem pomenu, navedeno v točki 79 odločbe Splošnega sodišča, naj v izpodbijanih aktih ne bi bilo navedeno. Splošno sodišče naj bi si ga torej izmislilo, da bi ugotovilo, da so izpodbijani akti veljavni. Poleg tega naj bi bilo to merilo kot tako nejasno, nenatančno in nesorazmerno. Splošno sodišče naj bi torej za ceno napačne uporabe prava ugotovilo, da dejstvo, da je pritožnica iranski državi plačala dajatev, pomeni podporo v smislu izpodbijanih aktov.
   Tretjič, pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je v točkah 135 in 136 sodbe napačno uporabilo pravo, s tem ko je razsodilo, da so izpodbijani akti zadostno obrazloženi, čeprav naj bi Splošno sodišče v točki 134 navedene sodbe samo priznalo, da v izpodbijanih aktih ni navedb o obsegu in načinu podpore, ki ji je bila pripisana. Poleg tega naj pritožnica ob branju izpodbijanih aktov ne bi mogla razumeti razlogov, iz katerih ji je bila naložena sankcija, kar naj bi kazalo na nezadostnost obrazložitve.
   Četrtič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, s tem ko je v točki 163 odločbe menilo, da dejstvo, da položaj pritožnice v zahtevanem roku ni bil predmet pregleda, ni bilo tako, da bi povzročilo nezakonitost tega, da je pritožnica ohranjena na seznamu sankcioniranih subjektov, čeprav naj bi bila ta obveznost strogo objektivna.
   Četrtič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, s tem ko je menilo, da se z izpodbijanimi akti ne posega v temeljne pravice pritožnice in da ti akti niso nesorazmerni, čeprav so izpodbijani sklepi nejasni in nenatančni. Podobno naj bi bilo merilo o kvantitativnem in kvalitativnem pomenu, ki ga je uvedlo Splošno sodišče, samovoljno.
   Šestič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, s tem ko je v točkah 179 in 183 sodbe menilo, da je pritožnica podpirala iransko vlado, ker ji je plačala obvezno dajatev, medtem ko naj bi ta dajatev pomenila le davek in pritožnica naj bi bila v enakem položaju kot davčni zavezanec.
   Nazadnje, Splošno sodišče naj ne bi ugotovilo, da je Svet kršil načelo prepovedi diskriminacije, s tem ko je pritožnici naložil sankcijo, ker naj bi iranski državi plačala dajatev, ne pa vsem podjetjem, ki so zavezana za plačilo te dajatve.

      (1)  Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58).

      (2)  Sklep Sveta 2010/413/CFSP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39).

      (3)  Sklep Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 22).

      (4)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).