title: Zadeva C-420/16 P: Pritožba, ki sta jo Balázs-Árpád Izsák in Attila Dabis vložila 28. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 10. maja 2016 v zadevi T-529/13, Balázs-Árpád Izsák in Attila Dabis/Evropska komisija

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/8

         Pritožba, ki sta jo Balázs-Árpád Izsák in Attila Dabis vložila 28. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 10. maja 2016 v zadevi T-529/13, Balázs-Árpád Izsák in Attila Dabis/Evropska komisija
   (Zadeva C-420/16 P)
   (2016/C 392/11)
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranke

      Pritožnika: Balázs-Árpád Izsák in Attila Dabis (zastopnik: D. Sobor, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Madžarska, Grška republika, Romunija in Češka republika

      Predlogi

   Pritožnika Sodišču predlagata, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča, izdano 10. maja 2016 v zadevi T-529/13, razveljavi in na podlagi člena 61 Statuta Sodišča Evropske unije:

                           —

                           primarno, razglasi ničnost Sklepa Komisije C(2013) 4975 final z dne 25. julija 2013 o zavrnitvi prijave sporne predlagane pobude, katerega razglasitev ničnosti sta pritožnika predlagala v tožbi, in dokončno odloči o sporu;

                           —

                           podredno, če Sodišče meni, da stanje postopka ne dovoljuje dokončne odločitve o tem sporu, zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnika v podporo pritožbi navajata te razloge:

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 47 Listine in člena 92(1) Poslovnika Splošnega sodišča, zlasti ob upoštevanju neizpolnitve obveznosti obveščanja v zvezi z dokaznim bremenom, saj Splošno sodišče po mnenju pritožnikov pred izdajo sodbe strank postopka ni obvestilo, da med dejanska vprašanja, ki jih je treba dokazati v postopku, šteje okoliščino, da je kohezijska politika, ki so jo izvajale Unija in države članice, ogrožala značilnosti regij narodne manjšine, in da bi bilo mogoče etnične, kulturne, verske ali jezikovne značilnosti regij narodne manjšine šteti za hudo in stalno neugodne demografske razmere v smislu člena 174, tretji odstavek, PDEU.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 11(4) PEU in člena 4(2)(b) Uredbe o državljanski pobudi, (1) saj je bila po mnenju pritožnikov evropska državljanska pobuda, ki je predmet spora, v skladu z določbami člena 11(4) PEU, ker so jo organizatorji vložili v zadevi, za katero menijo, da je za izvajanje Pogodb treba sprejeti pravni akt Unije, Evropska komisija pa je bila pristojna za vložitev ustrezne pobude. Poleg tega pritožnika trdita, da lahko Komisija prijavo državljanske pobude zaradi nepristojnosti zavrne le, če je ta nepristojnost očitna.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev člena 4(2)(c) PDEU in člena 174 PDEU, saj tretji odstavek člena 174 PDEU primeroma določa okoliščine, ki pomenijo hudo in stalno prizadetost zaradi neugodnih naravnih ali demografskih razmer, zaradi katerih mora kohezijska politika Unije neki regiji namenjati „posebno pozornost“.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 7 PDEU, člena 167 PDEU, člena 3(3) PEU, člena 22 Listine in določb Pogodb o prepovedi diskriminacije, saj naj bi evropska državljanska pobuda, ki je predmet spora, prispevala k usklajenosti politik in dejavnosti Unije, predpisani v členu 7 PDEU, in hkrati spodbujala, da se s kohezijsko politiko upošteva kulturna raznolikost in njeno ohranjanje.

      (1)  Uredba (EU) št. 211/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o državljanski pobudi (UL 2011, L 65, str. 1).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2004 v zadevi T-308/00: Salzgitter AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državne pomoči — Člen 4(c ) PJ, člena 67 PJ in 95 PJ — Finančno posredovanje v korist podjetja Salzgitter — Meja z nekdanjo Demokratično republiko Nemčijo in nekdanjo Češkoslovaško republiko — Pomoči, o katerih Komisija ni bila obveščena — Šesti zakonik o pomočeh železarstvu — Pravna varnost)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/14

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 1. julija 2004
   v zadevi T-308/00: Salzgitter AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državne pomoči - Člen 4(c ) PJ, člena 67 PJ in 95 PJ - Finančno posredovanje v korist podjetja Salzgitter - Meja z nekdanjo Demokratično republiko Nemčijo in nekdanjo Češkoslovaško republiko - Pomoči, o katerih Komisija ni bila obveščena - Šesti zakonik o pomočeh železarstvu - Pravna varnost)
   (2004/C 239/28)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-308/00, Salzgitter AG, s sedežem v Salzgitter (Nemčija), ki jo zastopata J. Sedemund in T. Lübbig, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, ob intervenciji Zvezne republike Nemčije, ki jo zastopa W.-D. Plessing, skupaj z K. Schroeter, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: K.-D. Borchardt in V. Kreuschitz, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije 2000/797/ESPJ z dne 28. junija 2000, ki se nanaša na državno pomoč, ki jo je Nemčija dodelila Salzgitter AG, Preussag Stahl AG in železarskim podružnicam skupine, sedaj Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG) (UL L 323, str. 5), je Sodišče prve stopnje (četrti razširjeni senat), v sestavi V. Tiili, predsednica, J. Pirrung, P. Mengozzi, A.W.H. Meij in M. Vilaras, sodniki; sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 1. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Člena 2 in 3 odločbe Komisije 2000/797/ESPJ z dne 28. junija 2000, ki se nanašata na državno pomoč, ki jo je Zvezna republika Nemčija dodelila Salzgitter AG, Preussag Stahl AG in železarskim podružnicam skupine, sedaj Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG), se razglasita za nična.

               2.

               Tožeča stranka nosi tretjino svojih stroškov.

               3.

               Komisija nosi poleg svojih stroškov tudi dve tretjini stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               4.

               Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 335, 25.11.2000.


title: Zadeva C-330/09: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. februarja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/43/ES — Pravo družb — Obvezne revizije za letne in konsolidirane računovodske izkaze — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/10

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. februarja 2010 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-330/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/43/ES - Pravo družb - Obvezne revizije za letne in konsolidirane računovodske izkaze - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2010/C 100/14
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braun in M. Adam, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje oziroma nesporočitev določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS (UL L 157, str. 87), v predpisanem roku

      Izrek

               1.

               Republika Avstrija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 233, 26.9.2009.


title: Zadeva C-269/14: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 21. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je začel Kansaneläkelaitos (Predhodno odločanje — Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Člen 1(4) — Koncesija za storitve — Pojem — Pogodbeni okvir med organom socialnega varstva in taksi podjetji, s katerim je določen elektronski postopek neposrednih povračil prevoznih stroškov zavarovancev in sistem rezervacije prevoznih sredstev)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/18

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 21. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je začel Kansaneläkelaitos
   (Zadeva C-269/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Člen 1(4) - Koncesija za storitve - Pojem - Pogodbeni okvir med organom socialnega varstva in taksi podjetji, s katerim je določen elektronski postopek neposrednih povračil prevoznih stroškov zavarovancev in sistem rezervacije prevoznih sredstev))
   (2015/C 236/24)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Kansaneläkelaitos

      Izrek

   Člen 1(4) Direktive 2004/18/CE Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da se lahko za pogodbeni okvir, kakršen je ta iz postopka o glavni stvari, šteje, da pomeni „koncesijo za storitve“ v smislu te določbe, pod pogojem, da je naročnik prenesel vse morebitno tveganje v zvezi z gospodarskim izkoriščanjem ali njegov del, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče ob upoštevanju vseh značilnosti transakcij, na katere se nanaša ta pogodbeni okvir.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva C-297/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Laufen (Nemčija) 18. junija 2012 – Kazenska zadeva zoper Gjoka Fileva in Adnana Osmanija

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Laufen (Nemčija) 18. junija 2012 – Kazenska zadeva zoper Gjoka Fileva in Adnana Osmanija
   (Zadeva C-297/12)
   2012/C 250/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Laufen

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Gjoko Filev, Adnan Osmani

      Druga stranka: Staatsanwaltschaft Traunstein

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 11(2) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 (1) razlagati tako, da države članice ne smejo upoštevati ukrepov izgona oziroma odstranitve, če je ukrep izgona/odstranitve pri ponovnem vstopu starejši od 5 let?

               2.

               Ali je treba člen 11(2) Direktive razlagati tako, da Zvezna republika Nemčija ne sme upoštevati ukrepov izgona oziroma odstranitve, ki so bili pred začetkom veljavnosti nemškega zakona o prenosu z dne 22. novembra 2011 starejši od 5 let?

               3.

               Ali je nacionalna določba, s katero je določeno, da ukrepi izgona/odstranitve načeloma veljajo za nedoločen čas, razen če je zadevna oseba vložila zahtevo za določitev roka, skladna s pravom Unije v smislu člena 11(2) Direktive? Ali takšna določba ustreza uvodni izjavi 4 Direktive o dobrem upravljanju migracijske politike z jasnimi, preglednimi in poštenimi pravili?

               4.

               Ali je treba Direktivo razlagati tako, da države članice ukrepov izgona/odstranitve, ki so bili v obdobju neprenosa Direktive stari 5 let ali več, kasneje ne smejo ponovno šteti za podlago za kazensko sankcijo, če je ukrep izgona/odstranitve temeljil na kazenski obsodbi?

      (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98).


title: Zadeva C-60/13: Tožba, vložena 4. februarja 2013 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/11

         Tožba, vložena 4. februarja 2013 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-60/13)
   2013/C 141/19
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Caeiros, L. Flynn, agenta)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni želelo dati na razpolago zneska v višini 20 061 462,11 GBP v zvezi z dajatvami na uvoz svežega česna, na katere se nanaša napačna zavezujoča tarifna informacija, ni izpolnilo obveznosti iz člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji, člena 8 Sklepa 2000/597/EC (1) in členov 2, 6, 9, 10 in 11 Uredbe (ES) št. 1150/2000 (2);

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v okviru tožbe trdi, da so organi Združenega kraljestva s tem, da so dokumente zavezujoče tarifne informacije sprejeli brez zahtevane skrbnosti, kar je omogočilo uvoz svežega kitajskega česna izven kvote, povzročili izgubo v tradicionalnih lastnih sredstvih. Komisija meni, da kadar pride do upravne napake in posledično do neupravičene nedoločitve lastnih sredstev, je treba EU plačati znesek, ki je enak višini izgubljenih lastnih sredstev. Organi Združenega kraljestva bi zato morali Komisiji dati na razpolago skupni znesek carinskih dajatev, ki je ocenjen na 20 061 462,11 GBP, in zamudne obresti na podlagi člena 11 Uredbe št. 1150/2000.

      (1)  Sklep Sveta z dne 29. septembra 2000 o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti (2000/597/ES, Euratom) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 200).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 169).


title: Zadeva C-216/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Laufen – Nemčija) – kazenski postopek zoper Gavrila Covacija (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Direktiva 2010/64/EU — Pravica do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih — Jezik postopka — Kaznovalni nalog, s katerim je naložena globa — Možnost vložitve ugovora v jeziku, ki ni jezik postopka — Direktiva 2012/13/EU — Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku — Pravica do obveščenosti o obdolžitvah — Vročitev kaznovalnega naloga — Podrobna pravila — Obvezno imenovanje pooblaščenca s strani obdolženca — Rok za vložitev ugovora, ki teče od vročitve pooblaščencu)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Laufen – Nemčija) – kazenski postopek zoper Gavrila Covacija
   (Zadeva C-216/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2010/64/EU - Pravica do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih - Jezik postopka - Kaznovalni nalog, s katerim je naložena globa - Možnost vložitve ugovora v jeziku, ki ni jezik postopka - Direktiva 2012/13/EU - Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku - Pravica do obveščenosti o obdolžitvah - Vročitev kaznovalnega naloga - Podrobna pravila - Obvezno imenovanje pooblaščenca s strani obdolženca - Rok za vložitev ugovora, ki teče od vročitve pooblaščencu))
   (2015/C 406/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Laufen

      Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

   Gavril Covaci

      Izrek

               1.

               Člene od 1 do 3 Direktive 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ki v okviru kazenskega postopka osebi, zoper katero je bil izdan kaznovalni nalog, ne dovoljuje, da bi zoper ta nalog vložila pisni ugovor v jeziku, ki ni jezik postopka, čeprav ta oseba ne obvlada jezika postopka, če pristojni organi v skladu s členom 3(3) te direktive ne štejejo, da je tak ugovor, glede na zadevni postopek in okoliščine zadeve, bistveni dokument.

               2.

               Člene 2, 3(1)(c) ter 6(1) in (3) Direktive 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji države članice, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ki v okviru kazenskega postopka obdolžencu, ki ne prebiva v tej državi članici, nalaga, da imenuje pooblaščenca zaradi vročitve kaznovalnega naloga, ki bo izdan zoper njega, pod pogojem, da ima ta obdolženec dejansko na voljo celoten rok, predpisan za vložitev ugovora zoper ta nalog.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva T-421/15: Tožba, vložena 29. julija 2015 – Systran/Komisija

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/29

         Tožba, vložena 29. julija 2015 – Systran/Komisija
   (Zadeva T-421/15)
   (2015/C 337/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Systran SA (Pariz, Francija) (zastopniki: J. Hoss, E. Omes in P. Hoffmann, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               združitev te zadeve z zadevo T-481/13;

               —

               razglasitev ničnosti sklepa z dne 25. junija 2015, ki ga je sprejela Evropska komisija oziroma Evropska unija;

               —

               naložitev vseh stroškov Evropski komisiji in Evropski uniji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je ta po izdaji sodbe Sodišča z dne 18. aprila 2013 v zadevi Komisija/Systran in Systran Luxembourg (C-103/11 P, ZOdl., EU:C:2013:245) začela izterjavo kompenzacijskih obresti, skupaj z zamudnimi obrestmi, od 19. avgusta 2013 za znesek, ki ga je Komisija plačala tožeči stranki kot odškodnino po izdaji sodbe Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 v zadevi Systran in Systran Luxembourg/Komisija (T-19/07, ZOdl., EU:T:2010:526), ki jo je Sodišče s sodbo razveljavilo.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki oziroma podobni tistim iz zadeve T-481/13, Systran/Komisija (1).

      (1)  UL 2013, C 336, str. 27.


title: Zadeva C-558/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação do Porto (Portugalska) 2. novembra 2015 – Alberto José Vieira Azevedo in drugi/CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação do Porto (Portugalska) 2. novembra 2015 – Alberto José Vieira Azevedo in drugi/CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel
   (Zadeva C-558/15)
   (2016/C 016/26)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal da Relação do Porto

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Alberto José Vieira Azevedo, Maria da Conceição Ferreira da Silva, Carlos Manuel Ferreira Alves, Rui Dinis Ferreira Alves, Vítor José Ferreira Alves

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel

      Intervenientka: Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Acidentes de Trabalho

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali uvodna izjava 16a in člen 4 Četrte direktive o zavarovanju avtomobilske odgovornosti (Direktiva 2000/26/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. maja 2000, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/14/ES (2) z dne 11. maja 2005) ob upoštevanju odstavkov 4, 5 in 8 tega člena 4 (ki je bil v portugalsko pravo prenesen s členom 43 uredbe-zakona št. 522/85 z dne 31. decembra 1985, kakor je bila spremenjena z uredbo-zakonom št. 72-A/2003 z dne 14. aprila 2003) omogočata, da je tožena stranka pooblaščenec zavarovalnice, ki ne opravlja dejavnosti v državi, v kateri je bila vložena tožba za povračilo škode, povzročene s prometno nesrečo, na podlagi obveznega zavarovanja civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil, ki je bilo sklenjeno v drugi državi članici Evropske unije?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je ta tožba odvisna od konkretnih pogojev pogodbe o zastopanju, ki veže pooblaščenca zavarovalnice?

      (1)  Direktiva 2000/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. maja 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki spreminja Direktivi Sveta 73/239/EGS in 88/357/EGS (Četrta direktiva o zavarovanju avtomobilske odgovornosti) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/14/ES z dne 11. maja 2005 o spremembi direktiv Sveta 72/166/EGS, 84/5/EGS, 88/357/EGS in 90/232/EGS ter Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/26/ES o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL L 149, str. 14).


title: Zadeva C-381/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Avstrija) 29. julija 2010 – Astrid Preissl KEG

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Avstrija) 29. julija 2010 – Astrid Preissl KEG
   (Zadeva C-381/10)
   ()
   2010/C 274/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Astrid Preissl KEG

      Tožena stranka: Landeshauptmann von Wien

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba zahtevo v točki 4, Poglavje I, Priloge II k Uredbi (ES) št. 852/2004 (1), da „mora biti na voljo ustrezno število umivalnikov, ki […] morajo biti opremljeni s tekočo vročo in hladno vodo“, razlagati tako, da je treba pojem „Handwaschbecken“ (umivalnik) v nemški jezikovni različici razumeti kot vsako pripravo za umivanje rok (ki je priključena na tekočo vročo vodo), ali ga je treba razumeti samo kot umivalnik, ki je namenjen izključno umivanju rok?

               2.

               Katera so merila za presojo, ali je v točki 4, Poglavje I, Priloge II k Uredbi (ES) št. 852/2004 določena higienska zahteva, ki je izražena z besedami „morajo biti opremljeni s […] sredstvi za umivanje in higienično sušenje rok“, izpolnjena? Ali je treba to določbo Priloge razlagati tako, da naprava za sušenje rok oziroma pipa za vodo ustreza higienskim zahtevam iz točke 4, Poglavje I, Priloge II k Uredbi (ES) št. 852/2004 samo, če se lahko navedena naprava za sušenje rok oziroma pipa za vodo uporabljata, ne da bi se ju bilo treba dotakniti z rokami?

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 852/2004 z dne 29. aprila 2004 o higieni živil; UL L 139, str. 1.


title: Zadeva C-115/07: Tožba, vložena 27. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/29

         Tožba, vložena 27. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-115/07)
   (2007/C 95/54)
   Jezik postopka: češčina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Stromsky in M. Šimerdová, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Češka republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/27/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, oziroma da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 te direktive;

               —

               naj se Češki republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive v nacionalni pravni red se je iztekel 30. oktobra 2005.

      (1)  UL L 136, 30.4.2004, str. 34.


title: Zadeva T-789/14: Tožba, vložena 28. novembra 2014 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/UUNT – Meissen Keramik (MEISSEN)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/29

         Tožba, vložena 28. novembra 2014 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/UUNT – Meissen Keramik (MEISSEN)
   (Zadeva T-789/14)
   (2015/C 127/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (Meißen, Nemčija) (zastopnika: O. Spuhler in M. Geitz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Meissen Keramik GmbH (Meißen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „MEISSEN“ – Prijava št. 9 4 13  527

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 29. septembra 2014 v zadevah R 1182/2013-4 in R 1245/2013-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 15(1) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-115/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. novembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Koblenz – Nemčija) – RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau in der Pfalz (Predhodno odločanje — Člen 56 PDEU — Svoboda opravljanja storitev — Omejitve — Direktiva 96/71/ES — Člen 3(1) — Direktiva 2004/18/ES — Člen 26 — Javna naročila — Poštne storitve — Predpisi regionalne enote države članice, v skladu s katerimi se morajo ponudniki in njihovi podizvajalci zavezati, da bodo delavcem, ki bodo izvajali storitve, ki so predmet javnega naročila, izplačevali minimalno plačo)

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. novembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Koblenz – Nemčija) – RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau in der Pfalz
   (Zadeva C-115/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 56 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Omejitve - Direktiva 96/71/ES - Člen 3(1) - Direktiva 2004/18/ES - Člen 26 - Javna naročila - Poštne storitve - Predpisi regionalne enote države članice, v skladu s katerimi se morajo ponudniki in njihovi podizvajalci zavezati, da bodo delavcem, ki bodo izvajali storitve, ki so predmet javnega naročila, izplačevali minimalno plačo))
   (2016/C 016/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Koblenz

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: RegioPost GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Stadt Landau in der Pfalz

      ob udeležbi: PostCon Deutschland GmbH, Deutsche Post AG

      Izrek

               1.

               Člen 26 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1251/2011 z dne 30. novembra 2011, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje predpisom regionalne enote države članice, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki ponudnikom in njihovim podizvajalcem nalagajo, da se s pisno izjavo, ki mora biti priložena k ponudbi, zavežejo, da bodo delavcem, ki bodo izvajali storitve, ki so predmet javnega naročila, izplačevali minimalno plačo, določeno s temi predpisi.

               2.

               Člen 26 Direktive 2004/18, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1251/2011, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje predpisom regionalne enote države članice, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki določajo izključitev iz postopka oddaje javnega naročila tistih ponudnikov in njihovih podizvajalcev, ki se nočejo s pisno izjavo, ki mora biti priložena k njihovi ponudbi, zavezati, da bodo delavcem, ki bodo izvajali storitve, ki so predmet javnega naročila, izplačevali minimalno plačo določeno s temi predpisi.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014.


title: Zadeva C-29/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 19. januarja 2017 – Novartis Farma SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 19. januarja 2017 – Novartis Farma SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Zadeva C-29/17)
   (2017/C 195/13)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Novartis Farma SpA

      Tožena stranka: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali določbe Direktive 2001/83/ES (1), kakor je bila spremenjena, zlasti člena 5 in 6, tudi v povezavi z drugo uvodno izjavo te direktive, nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona (večkrat navedeni člen 1(4a) uredbe-zakona), ki naj bi za zmanjšanje izdatkov prek vključitve na seznam zdravil, katerih izdatke povrne nacionalna zdravstvena služba, spodbujala uporabo zdravila zunaj terapevtskih indikacij, za katere je bilo izdano dovoljenje za promet, za vse bolnike, brez upoštevanja terapevtskih potreb posameznih bolnikov ter kljub temu, da na trgu obstajajo in so na voljo in zdravila, ki so bila dovoljena za zadevno terapevtsko indikacijo?

               2.

               Ali se člen 3(1) Direktive 2001/83/ES (magistralno zdravilo) lahko uporablja, če je bilo zdravilo pripravljeno v lekarni po zdravniškem receptu za posameznega bolnika, vendar serijsko, na enak način in večkrat, ne da bi upoštevali posebne potrebe posameznega bolnika, pri čemer je bilo zdravilo izdano bolnišnici in ne bolniku (ob upoštevanju, da je zdravilo umeščeno v razred H-OSP) ter je bilo uporabljeno v strukturi, ki poleg tega ni enaka tisti, v kateri je bilo pripravljeno?

               3.

               Ali določbe Uredbe (ES) št. 726/2004 (2), kakor je bila spremenjena, zlasti členi 3, 25 in 26 ter Priloga, ki Evropski agenciji za zdravila (EMA) dodeljujejo izključno pristojnost za ocenjevanje kakovosti, varnosti in učinkovitosti zdravil, katerih terapevtska indikacija je zdravljenje onkoloških patologij, v okviru postopka izdaje dovoljenja za promet z zdravilom (obvezni centralizirani postopek) ali za spremljanje in usklajevanje ukrepov farmakovigilance, ko je bilo zdravilo dano na trg, nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona, ki nacionalnemu regulativnemu organu (agencija AIFA) dodeljuje izključno pristojnost za odločanje glede varnostnih vidikov zdravil, povezanih z njihovo nenamensko uporabo, za avtorizacijo katere je izključno pristojna Evropska komisija ob upoštevanju tehnično-znanstvenih ocen, ki jih izvede Evropska agencija za zdravila (EMA)?

               4.

               Ali določbe Direktive 89/105/EGS (3), kakor je bila spremenjena, zlasti člen 1(3), nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona, ki bi državi članici dovoljeval, da v okviru lastnih odločitev na področju povračil izdatkov za zdravstveno varstvo prejemniku omogoča povračilo izdatkov za zdravilo, ki se ne uporablja za terapevtske indikacije, določene v dovoljenju za promet, ki ga je Evropska komisija ali posebna evropska agencija izdala po postopku centralizirane ocene, ne da bi bili izpolnjeni pogoji iz členov 3 in 5 Direktive 2001/83/ES?

      (1)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).

      (2)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229).

      (3)  Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 345).


title: Zadeva T-113/14: Tožba, vložena 17. februarja 2014 – Oleaginosa Moreno Hermanos proti Svetu

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/56

         Tožba, vložena 17. februarja 2014 – Oleaginosa Moreno Hermanos proti Svetu
   (Zadeva T-113/14)
   2014/C 112/73
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI in A (Bahia Blanca, Argentina) (zastopnika: J. F. Bellis in R. Luff, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije (UL L 315, str. 2), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da sta instituciji storili očitno napako pri presoji dejanskega stanja, s tem da sta ugotovili, da je prišlo do izkrivljanja cen soje in sojinega olja, ki upravičuje uporabo člena 2(5), drugi pododstavek, temeljne protidampinške uredbe (1).

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da se člen 2(5), drugi odstavek, temeljne protidampinške uredbe, kot ga razlagata instituciji v tej zadevi, ne sme uporabiti za uvoz iz države članice STO, ker ni skladen s Protidampinškim sporazumom STO.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da ocena škode ne upošteva dejavnikov, zaradi katerih se vzročna zveza med zatrjevano škodo in zatrjevanim dampinškim uvozom prekine, zaradi česar krši člen 3(7) temeljne protidampinške uredbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009 L 343, str. 51).


title: Zadeva T-409/14: Tožba, vložena 2. junija 2014 – Marcuccio proti Sodišču

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/30

         Tožba, vložena 2. junija 2014 – Marcuccio proti Sodišču
   (Zadeva T-409/14)
   2014/C 245/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razveljavi odločbo, ne glede na njeno obliko, s katero je tožena stranka zavrnila predlog, ki ga je tožeča stranka 22. januarja 2014 vložila pri Sodišču.

               —

               toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača znesek 25.000 EUR oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Splošno sodišče menilo, da je pravičen in primeren, kot povrnitev škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi nerazumno dolgega trajanja sodnega postopka, ki ga je sprožila, oziroma kot odškodnino zaradi nerazumno dolgega trajanja tega postopka.

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet te tožbe je škoda, za katero tožeča stranka trdi, da jo je utrpela zaradi domnevno predolgega trajanja postopka v zadevi T-236/02, Marcuccio proti Komisiji.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve, med drugim zaradi neizvedbe preiskave, in kršitev obveznosti dobrega upravljanja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev zakona in očitna napaka pri presoji.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. aprila 2005 v zadevi C-22/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva (EGS) št. 2847/93 — Ribiška plovila — Vzpostavitev sistema za satelitsko določanje položaja — Neizvršitev prenosa v predpisanih rokih)

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/12

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 14. aprila 2005
   v zadevi C-22/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva (EGS) št. 2847/93 - Ribiška plovila - Vzpostavitev sistema za satelitsko določanje položaja - Neizvršitev prenosa v predpisanih rokih)
   (2005/C 143/14)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-22/04 Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in T. van Rijn) proti Helenski republiki (zastopnici: A. Samoni-Rantou in S. Chala), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 26. januarja 2004, je Sodišče (peti senat) v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, J. Makarczyk in P.Kūris (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: H. von Holstein, dne 14. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Helenska republika s tem, da ni zagotovila, da bi ribiška plovila, ki plujejo pod njeno zastavo in bi morala biti opremljena s satelitskimi sledilnimi napravami, bile dejansko opremljena s tako napravo na dan 30. junija 1998 oziroma 1. januarja 2000 glede na vrsto zadevnega plovila, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 686/97 z dne 14. aprila 1997.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 85, 3.4.2004.


title: Zadeva T-397/09: Tožba, vložena 6. oktobra 2009 – Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg proti UUNT (znamka, ki predstavlja grb)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/29

         Tožba, vložena 6. oktobra 2009 – Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg proti UUNT (znamka, ki predstavlja grb)
   (Zadeva T-397/09)
   2009/C 297/42
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg (Hannover, Nemčija) (zastopnika: R. Stötzel in J. Hilger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. julija 2009 v zadevi R 1361/2008-1, ki se nanaša na registracijo blagovne znamke Skupnosti št. 5 627 245, naj se razveljavi in dopusti naj se objava registracije znamke Skupnosti št. 5 627 245 v Biltenu znamk Skupnosti;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja barvni grb za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 28, 32, 33, 35, 39, 41 in 43 (prijava št. 5 627 245)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: zlasti kršitev člena 7(1)(h) Uredbe št. 207/2009 (1), ker prijavljena znamka ni niti identična z navajanim državnim simbolom niti z njeno heraldično imitacijo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-301/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 31. maja 2016 – Jochen Schweizer/EUIPO (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Du bist, was du erlebst. — Absolutni razlog za zavrnitev — Znamka, sestavljena iz oglaševalskega slogana — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 31. maja 2016 – Jochen Schweizer/EUIPO
   (Zadeva T-301/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Du bist, was du erlebst. - Absolutni razlog za zavrnitev - Znamka, sestavljena iz oglaševalskega slogana - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 251/33)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jochen Schweizer GmbH (Münich, Nemčija) (zastopnik: A. González Hähnlein, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: R. Pethke in M. Fischer, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. aprila 2015 (zadeva R 3114/2014 4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Du bist, was du erlebst. kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Jochen Schweizer GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 270, 17.8.2015.


title: Zadeva T-484/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – Gas Natural Fenosa SDG proti Komisiji (Začasna odredba — Državne pomoči — Izravnava dodatnih proizvodnih stroškov nekaterih elektrarn, ki izvirajo iz obveznosti javnih storitev, da se določeno količino električne energije proizvede iz premoga nacionalnega porekla in vzpostavitev „mehanizma njihovega prednostnega začetka delovanja“ — Odločba o nenasprotovanju — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris — Neobstoj nujnosti — Tehtanje interesov)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/22

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – Gas Natural Fenosa SDG proti Komisiji
   (Zadeva T-484/10 R)
   (Začasna odredba - Državne pomoči - Izravnava dodatnih proizvodnih stroškov nekaterih elektrarn, ki izvirajo iz obveznosti javnih storitev, da se določeno količino električne energije proizvede iz premoga nacionalnega porekla in vzpostavitev „mehanizma njihovega prednostnega začetka delovanja“ - Odločba o nenasprotovanju - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris - Neobstoj nujnosti - Tehtanje interesov)
   2011/C 152/40
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gas Natural Fenosa SDG, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: F. González Díaz in F. Salerno, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: É. Gippini Fournier in C. Urraca Caviedes, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopnik: J. M. Rodríguez Cárcamo, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za izdajo začasne odredbe, katere cilj je v bistvu odložiti izvršitev Sklepa Komisije C(2010) 4499 z dne 29. septembra 2010 o državni pomoči N 178/2010, ki jo je Kraljevina Španija priglasila v obliki izravnave javnih storitev in je bila povezana z mehanizmom prednostnega začetka delovanja elektrarn, ki uporabljajo premog nacionalnega porekla.

      Izrek

               1.

               Predlog za intervencijo Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de A Coruña se zavrne.

               2.

               E.ON Generación, S.L., Hidroeléctrica del Cantábrico, SA, in Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón se dovoli intervencija v podporo predlogom Evropske komisije.

               3.

               Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 3. novembra 2010 v zadevi Gas Natural Fenosa SDG proti Komisiji (T-484/10 R, neobjavljen v ZOdl.), se preloži.

               4.

               Družbi Gas Natural Fenosa SDG, Komisiji in Kraljevini Španiji se določi rok za vložitev zahteve, da naj se nekateri zaupni elementi iz spisa in iz tega sklepa izključijo iz obvestila strankam, navedenim v točki 1 tega izreka, in za to, da za namene tega obvestila predložijo nezaupno različico dokumentov iz spisa in tega sklepa.

               5.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-46/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2015 – Sabores de Navarra/UUNT – Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA) (Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti KIT, EL SABOR DE NAVARRA – Prejšnja figurativna znamka Skupnosti Sabores de Navarra La Sabiduría del Sabor – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke – Člen 15 in člen 57(2) Uredbe št. 207/2009 – Oblika, ki se razlikuje po elementih, ki spreminjajo razlikovalni učinek)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2015 – Sabores de Navarra/UUNT – Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA)
      (Zadeva T-46/13) (1)

      (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti KIT, EL SABOR DE NAVARRA - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti Sabores de Navarra La Sabiduría del Sabor - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 15 in člen 57(2) Uredbe št. 207/2009 - Oblika, ki se razlikuje po elementih, ki spreminjajo razlikovalni učinek)
      (2015/C 073/31)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Sabores de Navarra, AIE (Pampelune, Španija) (zastopniki: J. Calderón Chavero, O. González Fernández in L. Estropa Navarro, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. García Murillo in J. Crespo Carrillo, zastopnika)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Frutas Solano, SA (Calahorra, Španija) (zastopnik: E. Manresa Medina, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. novembra 2012 (združeni zadevi R 2542/2011-2 in R 2550/2011-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Sabores de Navarra, AIE in družbo Frutas Solano, SA.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Sabores de Navarra, AIE se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 86, 23.3.2013.


title: Zadeva C-303/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus — Finska) — v postopku, ki ga je sprožil Aberdeen Property Fininvest Alpha Oy (Svoboda ustanavljanja — Direktiva 90/435/EGS — Davek od dohodkov pravnih oseb — Razdelitev dividend — Pri viru odtegnjeni davek od dividend, izplačanih družbam nerezidentkam, ki niso družbe v smislu navedene direktive — Oprostitev plačila davka od dividend, izplačanih družbam rezidentkam)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus — Finska) — v postopku, ki ga je sprožil Aberdeen Property Fininvest Alpha Oy
   (Zadeva C-303/07) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Direktiva 90/435/EGS - Davek od dohodkov pravnih oseb - Razdelitev dividend - Pri viru odtegnjeni davek od dividend, izplačanih družbam nerezidentkam, ki niso družbe v smislu navedene direktive - Oprostitev plačila davka od dividend, izplačanih družbam rezidentkam)
   2009/C 180/07
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Aberdeen Property Fininvest Alpha Oy

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Korkein hallinto-oikeus — Razlaga členov 43, 48, 56 in 58 ES in člena 2(a) Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 6) — Plačilo pri viru odtegnjenega davka na dividende, ki jih prejme matična družba, ustanovljena v drugi državi članici, in oprostitev glede dividend, ki jih prejme matična družba, ustanovljena na nacionalnem ozemlju — Zavezanec, ki ni naveden v direktivi glede matičnih in odvisnih družb — Davčna konvencija — Ovira temeljnim svobodam — Primerljiv položaj

      Izrek

   Člena 43 ES in 48 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, ki določa oprostitev pri viru odtegnjenega davka od dividend, ki jih je odvisna družba, rezidentka te države, razdelila delniški družbi s sedežem v isti državi, s tem davkom pa obdavči podobne dividende, ki so bile izplačane matični družbi vrste SICAV, ki je rezidentka druge države članice in ima pravno obliko, ki ne obstaja v pravu prve države, ter je ni na seznamu družb iz člena 2(a) Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2003/123/ES z dne 22. decembra 2003, in je na podlagi zakonodaje druge države članice oproščena plačila davka od dohodkov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-617/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2016 – Chic Investments/EUIPO (eSMOKING WORLD) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije eSMOKING WORLD — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2016 – Chic Investments/EUIPO (eSMOKING WORLD)
   (Zadeva T-617/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije eSMOKING WORLD - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve))
   (2017/C 022/38)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chic Investments sp. z o.o. (Poznań, Poljska) (zastopnik: K. Jarosiński, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 25. junija 2015 (zadeva R 3227/2014-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka eSMOKING WORLD kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Chic Investments sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 16, 18.1.2016.


title: Zadeva C-661/12 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. oktobra 2014  – Jean-François Giordano/Evropska komisija (Pritožba — Skupna ribiška politika — Ribolovne kvote — Nujni ukrepi Komisije — Nepogodbena odgovornost Unije — Člen 340, drugi odstavek, PDEU — Pogoji — Dejanska in gotova škoda — Subjektivne pravice do ribolova)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. oktobra 2014 – Jean-François Giordano/Evropska komisija
   (Zadeva C-661/12 P) (1)

   ((Pritožba - Skupna ribiška politika - Ribolovne kvote - Nujni ukrepi Komisije - Nepogodbena odgovornost Unije - Člen 340, drugi odstavek, PDEU - Pogoji - Dejanska in gotova škoda - Subjektivne pravice do ribolova))
   (2014/C 462/04)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Jean-François Giordano (zastopnika: D. Rigeade in A. Scheuer, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in D. Nardi, agenta)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Giordano/Komisija (T-114/11, EU:T:2012:585) se razveljavi.

               2.

               Odškodninska tožba, ki jo je Jean-François Giordano vložil v zadevi T-114/11, se zavrne.

               3.

               Jean-François Giordano in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva T-281/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – ecoblue proti UUNT – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (Ecoblue) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti Ecoblue – Prejšnja besedna znamka Skupnosti BLUE – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – ecoblue proti UUNT – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (Ecoblue)
   (Zadeva T-281/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Ecoblue - Prejšnja besedna znamka Skupnosti BLUE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 6/54)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: ecoblue AG (Munich-Bogenhausen, Nemčija) (zastopnika: C. Osterrieth in T. Schmitz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Madrid, Španija)
   Predmet
   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. aprila 2007 (zadeva R 844/2006-1) glede postopka z ugovorom med Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA in ecoblue AG.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               ecoblue AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva T-264/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Hansen/UUNT (WIN365) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti WIN365 — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Hansen/UUNT (WIN365)
   (Zadeva T-264/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti WIN365 - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 414/38)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Robert Hansen (München, Nemčija) (zastopnik: M. Pütz-Poulalion, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. februarja 2014 (zadeva R 908/2013-4) glede zahteve za registracijo besednega znaka WIN365 kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               R. Hansnu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva C-271/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG proti Finanzamt Malchin (Šesta direktiva o DDV – Člen 15, točka 2 – Oprostitev dobave blaga za izvoz iz Skupnosti – Neizpolnjevanje pogojev za oprostitev – Ponarejen dokaz kupca o izvozu – Dobavitelj, ki ravna s skrbnostjo dobrega gospodarja)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG proti Finanzamt Malchin
   (Zadeva C-271/06) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 15, točka 2 - Oprostitev dobave blaga za izvoz iz Skupnosti - Neizpolnjevanje pogojev za oprostitev - Ponarejen dokaz kupca o izvozu - Dobavitelj, ki ravna s skrbnostjo dobrega gospodarja)
   (2008/C 92/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG

      Tožena stranka: Finanzamt Malchin
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga prava Skupnosti s področja DDV, zlasti člena 15, točka 2, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Povračilo DDV za dobavo blaga za izvoz na podlagi ponarejenih dokumentov – Oprostitev iz razlogov pravičnosti.
   Izrek
   Člen 15, točka 2, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica dobavo blaga za izvoz iz Evropske skupnosti oprosti plačila davka na dodano vrednost, čeprav pogoji za takšno oprostitev niso izpolnjeni, vendar davčni zavezanec tega niti z ravnanjem s skrbnostjo dobrega gospodarja ni mogel prepoznati zaradi ponarejenega dokaza o izvozu, ki mu ga je predložil kupec.

      (1)  UL C 224, 16.9.2007.


title: Zadeva F-114/11: Tožba, vložena 26. oktobra 2011 – ZZ proti Parlamentu

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/27

         Tožba, vložena 26. oktobra 2011 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-114/11)
   2012/C 6/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta, v skladu s katerim se nekatere finančne pomoči države članice študentom visokega izobraževanja šteje za dodatke, ki so enakovredni družinskim dodatkom, in se te finančne pomoči odbije od dodatka za šolanje, ki je bil dodeljen tožeči stranki, in predlog za razglasitev ničnosti sklepa o povračilu neupravičeno plačanih zneskov.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklepa, ki sta razvidna iz plačilnega lista tožeče stranke za mesec marec 2011, s katerima je bila ta stranka oškodovana, to sta, prvič, sklep o odbitju finančnih pomoči, ki jih je izplačal Centre de Documentation et d'Information sur l'Enseignement Supérieur de Luxembourg, od dodatka za šolanje, ki ga je prejela tožeča stranka, in, drugič, sklep o povračilu neupravičeno plačanih dodatkov za šolanje, prejetih od oktobra 2010 do februarja 2011, naj se razglasita za nična;

               —

               Parlamentu naj se posledično naloži izplačilo neizplačanega dela osebnih prejemkov z ustreznimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od zapadlosti dolgovanih osebnih prejemkov in se obrestujejo po obrestni meri, ki jo je za upoštevno obdobje Evropska centralna banka določila za glavne transakcije refinanciranja, povišani za dve točki,

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-144/10: Tožba, vložena 29. marca 2010 – Space Beach Club proti UUNT – Flores Gómez (SpS space of sound)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/49

         Tožba, vložena 29. marca 2010 – Space Beach Club proti UUNT – Flores Gómez (SpS space of sound)
   (Zadeva T-144/10)
   2010/C 134/79
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Space Beach Club, SA (San Jorge (Ibiza), Španija) (zastopnica: A. Alejos Cutuli, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Miguel Ángel Flores Gómez (Madrid, Španija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe UUNT naj se razveljavi, zahteva za registracijo znamke Skupnosti št. 5683693 pa naj se zavrne,

               —

               tožeči stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Miguel Ángel Flores Gómez

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „SPS space of sound“ (zahteva za registracijo št. 5 683 693), za proizvode in storitve iz razredov 9, 35 in 41

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: španske figurativne znamke, ki vsebujejo besedni element „SPACE“ (št. 2 021 783, št. 2 610 677, št. 2 644 838, št. 2 644 839, št. 2 654 511, št. 2 694 428, št. 2 583 870, št. 3 175 742 in št. 4 529 814), za proizvode in storitve iz razredov 9, 25 in 41

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna razlaga člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti


title: Združeni zadevi C-621/10 in C-129/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – „Balkan and Sea Properties“ ADSITS (C-621/10), Provadinvest OOD (C-129/11) proti Direktor na Direkcija „Obžalvane I upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Člena 73 in 80(1) — Prodaja nepremičnin med povezanimi podjetji — Vrednost transakcije — Nacionalna zakonodaja, ki za transakcije med povezanimi osebami določa, da je davčna osnova za namene DDV njena tržna vrednost)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – „Balkan and Sea Properties“ ADSITS (C-621/10), Provadinvest OOD (C-129/11) proti Direktor na Direkcija „Obžalvane I upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite
   (Združeni zadevi C-621/10 in C-129/11) (1)

   (DDV - Direktiva 2006/112/ES - Člena 73 in 80(1) - Prodaja nepremičnin med povezanimi podjetji - Vrednost transakcije - Nacionalna zakonodaja, ki za transakcije med povezanimi osebami določa, da je davčna osnova za namene DDV njena tržna vrednost)
   2012/C 174/15
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad – Varna

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki:„Balkan and Sea Properties“ ADSITS (C-621/10), Provadinvest OOD (C-129/11)

      Tožena stranka: Direktor na Direkcija „Obžalvane I upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

      Predmet

   Predloga za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad – Varna – Bolgarija – Razlaga člena 80(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Povezane družbe, ki so sklenile pogodbo o prodaji nepremičnin – Nacionalna zakonodaja, ki določa, da je za transakcije med povezanimi osebami kot osnova za odmero DDV določena tržna vrednost transakcije – Metode za določitev tržnih vrednosti – Izključitev pravice do odbitka DDV, če davek ni bil izračunan v skladu z zakonom

      Izrek

               1.

               Člen 80(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da so pogoji za uporabo, ki jih določa, izčrpni in da zato nacionalna zakonodaja na podlagi te določbe ne more določiti, da je v primerih, ki niso našteti v navedeni določbi – zlasti če ima davčni zavezanec pravico do popolnega odbitka davka na dodano vrednost, kar mora preveriti nacionalno sodišče – davčna osnova tržna vrednost transakcije.

               2.

               V okoliščinah, kot so te v zadevah v glavni stvari, daje člen 80(1) Direktive 2006/112 zadevnim družbam pravico, da se nanj sklicujejo neposredno, zato da nasprotujejo uporabi nacionalnih določb, ki so v nasprotju s to določbo. Če nacionalne zakonodaje ni mogoče razlagati skladno s členom 80(1), predložitveno sodišče ne sme uporabiti nobene določbe te zakonodaje, ki ni v skladu z njim.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011.

      UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva T-225/13: Tožba, vložena 12. aprila 2013 – T&L Sugars in Sidul Açúcares proti Komisiji

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/13

         Tožba, vložena 12. aprila 2013 – T&L Sugars in Sidul Açúcares proti Komisiji
   (Zadeva T-225/13)
   2013/C 178/24
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: T&L Sugars Ltd (London, Združeno kraljestvo) in Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalska) (zastopnika: D. Waelbroeck, odvetnik, in D. Slater, Solicitor)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Evropska unija, ki jo v tej zadevi zastopa Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi ničnost (i) uredb (EU) št. 131/2013 (1) in št. 281/2013 (2) o posebnih ukrepih glede dajanja izvenkvotnega sladkorja in izoglukoze na trg Unije z znižanimi presežnimi dajatvami v tržnem letu 2012/2013; (ii) uredb (EU) št. 194/2013 (3) in št. 332/2013 (4) o določitvi dodelitvenega koeficienta za razpoložljive količine izvenkvotnega sladkorja za prodajo na trgu Unije po znižani presežni dajatvi; (iii) Uredbe (EU) št. 36/2013 (5) o odprtju stalnega javnega razpisa za tržno leto 2012/2013 za uvoz sladkorja z oznakama KN 1701 14 10 in KN 1701 99 10 po znižani carini in (iv) Uredbe (EU) št. 67/2013 (6) o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev kot odgovor na prvi delni javni razpis ter Uredbe (EU) št. 178/2013 (7) o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev kot odgovor na drugi delni javni razpis;

               —

               podredno, ugotovi, da je ugovor nezakonitosti na podlagi člena 277 PDEU zoper uredbi (EU) št. 131/2013 in št. 281/2013 ter Uredbo (EU) št. 36/2013 dopusten in utemeljen;

               —

               ugotovi, da sta člena 186(a) in 187 Uredbe (ES) št. 1234/2007 (8) na podlagi člena 277 PDEU nezakonita v delu, v katerem ne prenašata pravilno upoštevnih določb Uredbe (ES) št. 318/2006 (9);

               —

               Evropski uniji, ki jo zastopa Komisija, naloži povračilo škode, ki sta jo tožeči stranki utrpeli, ker je Komisija kršila svoje pravne obveznosti, pri čemer naj se določi znesek 184 725 960 EUR odškodnine za škodo, ki sta jo tožeči stranki utrpeli v obdobju od 25. junija 2012 do 31. marca 2013, povečan za vse tekoče izgube, ki sta jih tožeči stranki utrpeli po tem datumu, ali kateri koli drug znesek, ki odraža škodo, ki sta jo tožeči stranki utrpeli ali jo bosta utrpeli in jo bosta dokazali med postopkom, zlasti zaradi ustreznega upoštevanja bodoče škode, pri čemer naj se zgorajnavedenim zneskom prištejejo obresti od dneva izdaje sodbe Splošnega sodišča do njihovega dejanskega plačila;

               —

               naloži plačilo obresti po stopnji, ki jo določa Evropska centralna banka za glavne operacije refinanciranja, povečani za dve odstotni točki, ali po kateri koli drugi primerni stopnji, ki jo bo določilo Splošno sodišče, na znesek, ki ga je treba plačati, od dneva razglasitve sodbe Splošnega sodišča do dejanskega plačila;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata osem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela prepovedi diskriminacije, ker po eni strani uredbi (EU) št. 131/2013 in št. 281/2013 določata fiksno in splošno veljavno presežno dajatev 224 EUR in 172 EUR na tono – kar je manj kot polovica običajnih 500 EUR na tono – ki se uporablja za specifično količino (skupno 300 000 ton) sladkorja, ki se enako razdeli le med pridelovalce sladkorne pese, ki za to zaprosijo. Po drugi strani Uredba (EU) št. 36/2013 določa neznano in nepredvidljivo carinsko dajatev, ki se uporablja le za ponudnike, ki uspejo na javnem razpisu (to so lahko predelovalci sladkornega trsa, sladkorne pese ali katera koli tretja stranka), v nedoločenem skupnem znesku.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev Uredbe (ES) št. 1234/2007 in neobstoj ustrezne pravne podlage, saj naj Komisija ob upoštevanju uredb (EU) št. 131/2013 in št. 281/2013 ne bi imela pristojnosti za zvišanje kvot in naj bi, nasprotno, morala naložiti visoke odvračalne dajatve za dajanje izvenkvotnega sladkorja na trg EU. Komisija glede javnega razpisa za znižane dajatve nima nikakršne pristojnosti ali pooblastila za sprejem takšnega ukrepa, ki ni bil nikdar predviden v temeljni zakonodaji.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela pravne varnosti, saj je Komisija oblikovala sistem, v katerem carinske dajatve niso predvidljive in določene z uporabo doslednih, objektivnih meril, ampak so določene na podlagi subjektivne pripravljenosti plačati (poleg tega s strani udeležencev, ki so v tem pogledu izpostavljeni različnim pritiskom in spodbudam) brez dejanske povezave z uvozom proizvodov.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, saj naj bi Komisija lahko sprejela manj omejevalne ukrepe za odpravo primanjkljaja ponudbe, ki ne bi bili sprejeti izključno v škodo uvoznih rafinerij.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev legitimnih pričakovanj, saj sta tožeči stranki legitimno pričakovali, da bo Komisija za ponovno vzpostavitev dobave surovega sladkornega trsa za predelavo uporabila načine, ki so določeni v Uredbi (ES) št. 1234/2007. Tožeči stranki sta prav tako legitimno pričakovali, da bo Komisija ohranila ravnovesje med uvoznimi rafinerijami in domačimi proizvajalci sladkorja.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja, ker je Komisija pri upravljanju trga s sladkorjem večkrat storila bistvene napake in ravnala protislovno, kar v najboljšem primeru kaže na pomanjkanje razumevanja osnovnih tržnih mehanizmov. Na primer, njena bilanca stanja – ki predstavlja eno glavnih sredstev za vsebino in trenutek posega na trg – je bila očitno napačna in je temeljila na pomanjkljivi metodologiji. Poleg tega so bile dejavnosti Komisije glede odprave primanjkljaja očitno neprimerne.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 39 PDEU, ker Komisija ni dosegla dveh ciljev, navedenih v tej določbi Pogodbe.

               8.

               Osmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev Uredbe (EU) št. 1006/2011 (10), ker so dajatve, ki se uporabljajo za beli sladkor dejansko, le delno višje kot za surovi sladkor, saj znaša razlika le 20 EUR na tono. To je v ostrem nasprotju z razliko 80 EUR med standardnima uvoznima dajatvama za rafinirani sladkor (419 EUR) in surovi sladkor za rafiniranje (339 EUR), ki sta določeni v Uredbi (EU) št. 1006/2011.
               Tožeči stranki dodatno v utemeljitev odškodninske tožbe navajata, da je Komisija s pasivnostjo in neustreznimi dejanji grobo in očitno prekoračila mejo diskrecijske pravice, ki ji je zaupana na podlagi Uredbe (ES) št. 1234/2007. Poleg tega to, da Komisija ni sprejela ustreznih ukrepov, pomeni očitno kršitev pravnega pravila, „katerega namen je podelitev pravic posameznikom“. Komisija je kršila zlasti splošna načela EU in sicer načela pravne varnosti, prepovedi diskriminacije, sorazmernosti, legitimnih pričakovanj ter dolžnost skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja.

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 131/2013 z dne 15. februarja 2013 o posebnih ukrepih glede dajanja izvenkvotnega sladkorja in izoglukoze na trg Unije z znižanimi presežnimi dajatvami v tržnem letu 2012/2013 (UL L 45, str. 1).

      (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 281/2013 z dne 22. marca 2013 o posebnih ukrepih glede dajanja izvenkvotnega sladkorja in izoglukoze na trg Unije z znižanimi presežnimi dajatvami v tržnem letu 2012/2013 (UL L 84, str. 19).

      (3)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 194/2013 z dne 6. marca 2013 o določitvi dodelitvenega koeficienta za razpoložljive količine izvenkvotnega sladkorja za prodajo na trgu Unije po znižani presežni dajatvi v tržnem letu 2012/2013 (UL L 64, str. 3).

      (4)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 332/2013 z dne 10. aprila 2013 o določitvi dodelitvenega koeficienta za razpoložljive količine izvenkvotnega sladkorja za prodajo na trgu Unije po znižani presežni dajatvi v tržnem letu 2012/2013 (UL L 102, str. 18).

      (5)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 36/2013 z dne 18. januarja 2013 o odprtju stalnega javnega razpisa za tržno leto 2012/2013 za uvoz sladkorja z oznakama KN 1701 14 10 in KN 1701 99 10 po znižani carini (UL L 16, str. 7).

      (6)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 67/2013 z dne 24. januarja 2013 o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev za sladkor kot odgovor na prvi delni javni razpis v okviru razpisnega postopka, odprtega z Izvedbeno uredbo (EU) št. 36/2013 (UL L 22, str. 9).

      (7)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 178/2013 z dne 28. februarja 2013 o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev za sladkor kot odgovor na drugi delni javni razpis v okviru razpisnega postopka, odprtega z Izvedbeno uredbo (EU) št. 36/2013 (UL L 58, str. 3).

      (8)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (UL L 299, str. 1).

      (9)  Uredba Sveta (ES) št. 318/2006 z dne 20. februarja 2006 o skupni ureditvi trgov v sektorju sladkorja (UL L 58, str. 1).

      (10)  Uredba Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 282, str. 1).


title: Zadeva C-567/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – Genentech Inc./Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH (Predhodno odločanje — Konkurenca — Člen 101 PDEU — Neizključni licenčni sporazum — Patent — Neobstoj kršitve patenta — Obveznost plačila licenčnine)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – Genentech Inc./Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
   (Zadeva C-567/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Konkurenca - Člen 101 PDEU - Neizključni licenčni sporazum - Patent - Neobstoj kršitve patenta - Obveznost plačila licenčnine))
   (2016/C 335/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Paris

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Genentech Inc.

      Toženi stranki: Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

      Izrek

   Člen 101 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se pridobitelju licence na podlagi licenčnega sporazuma, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, v primeru razveljavite patenta, ki je predmet licence, ali v primeru neobstoja njegove kršitve naloži plačilo licenčnine za uporabo patentirane tehnologije v obdobju celotne veljavnosti tega sporazuma, če je imel pridobitelj licence možnost, da sporazum z razumnim odpovednim rokom odpove.

      (1)  UL C 73, 2.3.2015.


title: Zadeva F-37/06: Tožba, vložena  10. aprila 2006  — Strack proti Komisiji

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/53

         Tožba, vložena 10. aprila 2006 — Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-37/06)
   (2006/C 131/96)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (Zastopnika: G. Bouneou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke z dne 7. julija 2005 o zavrnitvi z molkom predloga tožeče stranke, da se njena bolezen prizna kot poklicna bolezen;

               —

               naložitev toženi stranki plačila 2 000 evrov kot odškodnino za premoženjsko škodo, nastalo zaradi odločbe o zavrnitvi z dne 7. julija 2005;

               —

               naložitev toženi stranki plačila 5 000 evrov kot odškodnino za nepremoženjsko škodo, nastalo zaradi odločbe o zavrnitvi z dne 7. julija 2005;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V podporo ničnostnega predloga tožeča stranka zatrjuje tri tožbene razloge, prvič, kršitev člena 90 Kadrovskih predpisov, drugič, kršitev načela prepovedi samovoljnega ravnanja, obveznosti obrazložitve in zlorabe pooblastila, tretjič, kršitev dolžne skrbnosti.
   V podporo odškodninskega zahtevka tožeča stranka trdi, da je bila zaradi odločbe o zavrnitvi z molkom v dvoumnem in zaskrbljivem položaju, ki je trajal več mesecev in je torej povzročil premoženjsko in nepremoženjsko škodo.


title: Zadeva T-259/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. junija 2015 – Close in Cegelec/Parlament (Začasna odredba — Javna naročila gradenj — Postopek javnega razpisa — Gradnja energetske centrale — Zavrnitev ponudbe enega ponudnika in oddaja naročila drugemu ponudniku — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/53

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. junija 2015 – Close in Cegelec/Parlament
   (Zadeva T-259/15 R)
   ((Začasna odredba - Javna naročila gradenj - Postopek javnega razpisa - Gradnja energetske centrale - Zavrnitev ponudbe enega ponudnika in oddaja naročila drugemu ponudniku - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2015/C 302/69)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: SA Close (Harzé-Aywaille, Belgija) in Cegelec (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-M. Rikkers in J.-L. Teheux, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: M. Rantala, M. Mraz in F. Poilvache, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve sklepa z dne 19. marca 2015, s katerim je Parlament zavrnil ponudbo, ki sta jo tožeči stranki predložili na podlagi razpisa INLO-D-UPIL-T-14-A04 za javno naročilo gradenj v zvezi s sklopom št. 73 (energetska centrala) „projekta razširitve in obnove stavbe Konrad Adenauer v Luxembourgu“, in sklepa z istega dne, s katerim je bilo zadevno naročilo oddano drugemu ponudniku.

      Izrek

               1.

               Predlog za odlog izvršitve se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-442/15 P: Pritožba, ki jo je Pensa Pharma, SA vložila 12. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. junija 2015 v zadevi T-544/12, Pensa Pharma, SA/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/15

         Pritožba, ki jo je Pensa Pharma, SA vložila 12. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. junija 2015 v zadevi T-544/12, Pensa Pharma, SA/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S
   (Zadeva C-442/15 P)
   (2015/C 414/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Pensa Pharma, SA (zastopnika: R. Kunze, G. Würtenberger, odvetnika)

      Druge stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S

      Predlog

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 3. junija 2015 v združenih zadevah T-544/12 in T-546/12,

               —

               ugodi tožbi družbe Pensa Pharma S.A. zaradi razveljavitve odločbe odbora za pritožbe v zadevi R-1883/2011-5 in zadevi R-1884/2011-S,

               —

               UUNT in drugim strankam naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožnik trdi, da je Splošno sodišče očitno napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo trditev pritožnice, da so navedbe, podane na obravnavi pred Splošnim sodiščem, dopustne, saj te niso bile nove temveč je šlo zgolj za razširitev pravnih argumentov, ki so bili prej navajani pred odborom za pritožbe in Splošnim sodiščem.

               2.

               Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo dejstva, da odbor za pritožbe ni obrazložil zakaj je potrdil odločitev oddelka za izbris, da ugodi zahtevi za ugotovitev ničnosti, ki sta jo zadevna predlagatelja podala v združenih postopkih, ki so prvotno zadevali štiri ločene predloge in da pritožniku naloži plačilo stroškov vseh štirih postopkov, ki so bili sproženi pri UUNT, kljub temu da sta obe združeni odločbi temeljili le na pravicah na katere se je skliceval, oziroma je bil njihov imetnik, eden od dveh predlagateljev.

               3.

               Poleg tega naj bi Splošno sodišče v izpodbijani odločitvi izkrivilo dejstva in dokaze ter podalo napačno razlagalo in zlorabilo svoja pooblastila, ker ni pravilno presodilo razpoložljivih dejstev in uporabilo prava v okviru drugega tožbenega razloga, tj. kršitev člena 8 Uredbe o znamki Skupnosti 207/2009 (1) (v nadaljevanju Uredba št. 207/2009). Če bi Splošno sodišče spoštovalo temeljna pravna načela, vključno s pravico do poštenega sojenja in pravico do obrazložitve odločb bi moralo ugoditi tožbi, ki je bila pri njemu vložena. To a fortiori velja, ker je Splošno sodišče potrdilo odločbi odbora za pritožbe ob tem, da je bilo temeljito seznanjeno z dejstvom, da podlage za odločbi, in sicer obstoj nacionalne znamke, registrirane v Beneluksu in Franciji, ob sprejetju odločbe, ki je bila izpodbijana pred Splošnim sodiščem, predlagatelj ni niti dokazal niti ni obstajala. Zato naj bi Splošno sodišče kršilo člen 8 (1) Uredbe št. 207/2009 ter člen 53 (1) te uredbe, ker naj bi uporabilo napačna pravna merila pri ugotovitvi, da je treba znamke, ki jih je registriral pritožnik, razglasiti za nične zaradi prejšnje znamke, registrirane v Beneluksu in Franciji.

               4.

               Napake so tako procesnopravne kot materialnopravne narave. Zato bo pritožnik najprej izpostavil, da je Splošno sodišče ravnalo napačno, ko ni dopustilo navedb na obravnavi in, potem, navedel razloge zaradi katerih bi moralo Splošno sodišče priti do sklepa, da je bil drugi tožbeni razlog utemeljen zaradi kršitve priznanih načel dolžnega pravnega postopanja in glede na podano dejansko stanje.

      (1)  Council Regulation (EC) No 207/2009 of 26 February 2009 on the Community trade mark OJ L 78, p. 1


title: Zadeva T-55/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. aprila 2013 – Chen proti UUNT – AM Denmark (Naprava za čiščenje) (Model Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki upodablja napravo za čiščenje — Tridimenzionalna znamka Skupnosti, ki upodablja napravo za čiščenje s šobo in gobo — Razglasitev ničnosti)

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. aprila 2013 – Chen proti UUNT – AM Denmark (Naprava za čiščenje)
   (Zadeva T-55/12) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki upodablja napravo za čiščenje - Tridimenzionalna znamka Skupnosti, ki upodablja napravo za čiščenje s šobo in gobo - Razglasitev ničnosti)
   2013/C 164/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Su-Shan Chen (Sanchong, Tajvan) (zastopnik: C. Onken, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: AM Denmark A/S (Kokkedal, Danska) (zastopnik: C. Type Jardorf, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. oktobra 2011 (zadeva R 2179/2010-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo AM Denmark A/S in Su-Shan Chen.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Su-Shan Chen se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 133, 5.5.2012.


title: Zadeva C-475/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. avgusta 2013 vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) – Walter Jubin proti easyJet Airline Co. Ltd

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. avgusta 2013 vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) – Walter Jubin proti easyJet Airline Co. Ltd
   (Zadeva C-475/13)
   2013/C 359/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in revident: Walter Jubin

      Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: easyJet Airline Co. Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se odškodnina, ki je v skladu z nacionalnim pravom odobrena za povračilo dodatnih potnih stroškov, ki so nastali zaradi odpovedi rezerviranega leta, lahko odšteje od odškodnine iz člena 7 Uredbe (1), če je letalski prevoznik izpolnil obveznosti na podlagi člena 8(1) Uredbe?

               2.

               Če se lahko odšteje: ali to velja tudi za stroške nadomestnega prevoza do končnega namembnega kraja letalskega potovanja?

               3.

               Če se lahko odšteje: ali lahko letalski prevoznik to stori vedno ali pa je odštetje odvisno od tega, v kolikšni meri je to dovoljeno po nacionalnem pravu ali v kolikšni meri ga sodišče šteje za primerno?

               4.

               Če je merodajno nacionalno pravo ali če mora sodišče odločiti na podlagi diskrecijske pravice: ali je treba s plačilom odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe nadomestiti le nevšečnosti in izgubo časa, ki je potnikom nastala zaradi odpovedi leta, ali tudi premoženjsko škodo?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva F-63/12: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. novembra 2013 – De Nicola proti EIB (Javni uslužbenci — Izvršitev sodbe — Stroški — Povračilo stroškov — Povračilo zneska, plačanega iz naslova stroškov, ki se lahko povrnejo, po izdaji sodbe, s katero je bila delno razveljavljena sodba, s katero je bilo tožeči stranki naloženo plačilo teh stroškov)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/21

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. novembra 2013 – De Nicola proti EIB
   (Zadeva F-63/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Izvršitev sodbe - Stroški - Povračilo stroškov - Povračilo zneska, plačanega iz naslova stroškov, ki se lahko povrnejo, po izdaji sodbe, s katero je bila delno razveljavljena sodba, s katero je bilo tožeči stranki naloženo plačilo teh stroškov)
   2013/C 377/47
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carlo de Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: G. Nuvoli in F. Martin, zastopnika, A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti dopisov, v katerih tožena stranka zavrača povračilo – po izdaji sodbe Splošnega sodišča v zadevi De Nicola proti EIB (T-37/10 P), s katero je bila delno razveljavljena sodba Sodišča za uslužbence v zadevi De Nicola proti EIB (F-55/08) – 6 000 EUR, ki jih je tožeča stranka plačala iz naslova stroškov, ki se lahko povrnejo po sodbi Sodišča za uslužbence (F-55/08 DEP).

      Izrek

               1.

               Odločbi Evropske investicijske banke z dne 4. in 25. maja 2012 se razglasita za nični.

               2.

               Evropska investicijska banka mora C. De Nicoli plačati znesek 6 000 EUR, povečan za kompenzacijske obresti od 29. aprila 2012 dalje. Stopnja kompenzacijskih obresti se izračuna na podlagi stopnje, ki jo je Evropska centralna banka določila za operacije glavnega refinanciranja in ki je veljala v zadevnem obdobju, povišane za dve točki.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Evropska investicijska banka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil C. De Nicola.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012, str. 16.


title: Zadeva C-419/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. septembra 2012 – Crono Service Scarl in drugi proti Roma Capitale

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. septembra 2012 – Crono Service Scarl in drugi proti Roma Capitale
   (Zadeva C-419/12)
   2012/C 366/45
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Crono Service Scarl in drugi

      Tožena stranka: Roma Capitale

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 49 PDEU, člen 3 Pogodbe EU, členi od 3 PDEU do 6 PDEU, 101 PDEU in 102 PDEU nasprotujejo uporabi členov 3(3), 8(3) in 11 zakona št. 21 iz leta 1992 v delu, v katerem določajo, da „morata biti sedež prevoznika in remiza izključno na ozemlju občine, ki je izdala dovoljenje“, da „je treba za pridobitev in ohranitev veljavnosti dovoljenja za opravljanje storitve dajanja vozila z voznikom v najem imeti sedež, remizo ali privezni mostič na podlagi veljavnega pravnega naslova na ozemlju občine, ki je izdala dovoljenje,“ in da „se rezervacija za storitev najema vozila z voznikom opravi v remizi. Vsak posamezni najem vozila z voznikom se začne in konča v remizi v občini, ki je izdala dovoljenje, z vrnitvijo v remizo, uporabnik pa lahko vstopi in izstopi tudi na ozemlju drugih občin“?


               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/1

         2011/C 38/01
   Zadnja objava Sodišča Evropske unije v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 30, 29.1.2011

      Prejšnje objave

      UL C 13, 15.1.2011

      UL C 346, 18.12.2010

      UL C 328, 4.12.2010

      UL C 317, 20.11.2010

      UL C 301, 6.11.2010

      UL C 288, 23.10.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Sodba Sodišča z dne 31. marca 2015 v zadevi E-17/14 – Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn (Država EGP/Efte ni izpolnila svojih obveznosti – pravica do ustanavljanja – omejitve pri opravljanju poklica „Dentist“ v Lihtenštajnu – sorazmernost)

text:
               22.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/5

         SODBA SODIŠČA
   z dne 31. marca 2015
   v zadevi E-17/14
   Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn
   (Država EGP/Efte ni izpolnila svojih obveznosti – pravica do ustanavljanja – omejitve pri opravljanju poklica „Dentist“ v Lihtenštajnu – sorazmernost)
   (2015/C 350/08)
   V zadevi E-17/14, Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kneževina Lihtenštajn ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 31 Sporazuma EGP s tem, ko je ohranila v veljavi nacionalne določbe, npr. člen 63 Zakona o zdravstvu in prehodno določbo iz Zakona o razveljavitvi tega člena, vključno z uporabo člena 63(2) Zakona o zdravstvu, v tistem delu, ki določa, da mora „dentist“ z licenco opravljati svoj poklic, tako da je zaposlen in opravlja dejavnost pod neposrednim nadzorom in v skladu z navodili polno usposobljenega zobozdravnika, ki je odgovoren zanj – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 31. marca 2015 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Kneževina Lihtenštajn s tem, ko ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 31 Sporazuma EGP s tem, ko je ohranila v veljavi člen 63 Zakona o zdravstvu, ki določa, da mora oseba, ki ima kvalifikacijo, navedeno v nemščini kot „Dentist“ opravljati svoj poklic, tako da je zaposlen in opravlja dejavnost pod neposrednim nadzorom in v skladu z navodili polno usposobljenega zobozdravnika, ki je odgovoren zanj („Zahnarzt“).

               2.

               Kneževini Lihtenštajn se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-678/16 P: Pritožba, ki jo je Monster Energy Company vložila 29. decembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 20. oktobra 2016 v zadevi T-407/15, Monster Energy Company/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/17

         Pritožba, ki jo je Monster Energy Company vložila 29. decembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 20. oktobra 2016 v zadevi T-407/15, Monster Energy Company/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-678/16 P)
   (2017/C 144/22)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Monster Energy Company (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sklep Splošnega sodišča z dne 20. oktobra 2016 v zadevi T-407/15,

               —

               razveljavi odločbo odbora za pritožba z dne 4. maja 2015 v zadevi R1028/2014-5,

               —

               razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 21. februarja 2014 v zvezi z ugovorom 2 178567,

               —

               zavrne registracijo znamke, kateri se ugovarja, za vse blago iz razredov 29, 30 in 33,

               —

               Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino naloži plačilo svojih stroškov in stroškov pritožnice.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1) pri presoji prevladujočih in/ali razlikovalnih elementov sestavljene znamke in njihove teže. Če bi Splošno sodišče uporabilo pravi pristop, bi ugotovilo, da obstaja verjetnost zmede med znamko, zoper katero je vložen ugovor, in prejšnjo znamko.
   Splošno sodišče naj bi nepravilno uporabilo člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 pri presoji prevladujočih in/ali razlikovalnih elementov sestavljene znamke in njihove teže.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).