title: Zadeva C-395/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. julija 2011 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH proti Finanzamt Lüdenscheid

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. julija 2011 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH proti Finanzamt Lüdenscheid
   (Zadeva C-395/11)
   2011/C 311/29
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Lüdenscheid

      Ob udeležbi: Rolf & Co. OHG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali pojem gradbena dela v smislu člena 2(1) Odločbe 2004/290/ES (1) poleg opravljanja storitev zajema tudi dobave?

               2.

               Če možnost, da se za zavezanca za plačilo davka določi prejemnik storitve, zajema tudi dobave:
               ali sme država članica, ki ji je izdana odločba, to izvajati le delno za določene podskupine, kot so posamezne vrste gradbenih del, in za storitve, opravljene določenim prejemnikom storitev?

               3.

               Če država članica sme določiti podskupine: ali za državo članico obstajajo omejitve pri določitvi podskupin?

               4.

               Če država članica ne sme določiti podskupin, bodisi na splošno (glej vprašanje 2 zgoraj) ali pa zaradi neupoštevanih omejitev (glej vprašanje 3 zgoraj):

                           (a)

                           kakšne so pravne posledice nedopustne določitve podskupin?

                           (b)

                           ali je zaradi nedopustne določitve podskupin treba nacionalni predpis uporabiti le v korist posameznega davčnega zavezanca ali pa se praviloma ne sme uporabiti?

      (1)  Odločba Sveta z dne 30. marca 2004 o dovoljenju Nemčiji, da uporabi ukrep z odstopanjem od člena 21 Šeste direktive 77/388/EGS o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (2004/290/ES) (UL L 94, str. 59).


title: Zadeva T-301/08: Tožba, vložena 6. avgusta 2008 – Laura Ashley proti UUNT – Tiziana Bucci (LAURA ASHLEY)

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/21

         Tožba, vložena 6. avgusta 2008 – Laura Ashley proti UUNT – Tiziana Bucci (LAURA ASHLEY)
   (Zadeva T-301/08)
   (2008/C 247/42)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Laura Ashley Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: J. Guise, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tiziana Bucci (Viareggio, Italija)
   Predloga tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. maja 2008 v zadevi R 1237/2007-1 in zavrne ugovor; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „LAURA ASHLEY“ za različne proizvode iz razredov 3, 18, 24 in 25.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Navajana znamka ali znak: Mednarodna registracija št. 311 675 figurativne znamke „Ashley's“ za proizvode iz razreda 25; italijanska registracija št. 517 151 figurativne znamke „Ashley's“ za proizvode iz razredov 3, 18, 24 in 25; mednarodna registracija št. 646 926 figurativne znamke „Ashley's il primo Cashmere Italiano“ za izdelke iz razreda 25.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru v celoti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(5) Uredbe Sveta št. 40/94, ker odbor za pritožbe ni ugotovil ali je tožeča stranka uporabljala prijavljeno znamko brez upravičenega razloga.


title: Zadeva C-551/09: Tožba, vložena 23. decembra 2009 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/32

         Tožba, vložena 23. decembra 2009 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-551/09)
   2010/C 63/52
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Gross in M. Adam, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija

      Predlogi tožeče stranke

               1.

               Ugotovi naj se, da je Republika Avstrija kršila obveznosti iz člena 288 PDEU ter iz členov od 1 do 3 Odločbe Komisije z dne 30. aprila 2008 v postopku državne pomoči C 56/2007 (prej NN 77/2006) o državni pomoči Avstrije za privatizacijo Bank Burgenland (2008/719/ES), ker ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izterjavo pomoči.

               2.

               Ugotovi naj se, da je Republika Avstrija kršila obveznosti iz člena 288 PDEU ter iz člena 4 Odločbe Komisije z dne 30. aprila 2008 v postopku državne pomoči C 56/2007 (prej NN 77/2006) o državni pomoči Avstrije za privatizacijo Bank Burgenland (2008/719/ES), ker Komisiji ni pravočasno sporočila informacij, potrebnih za izračun zneska pomoči.

               3.

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju Komisije se je rok Republike Avstrije za predložitev informacij, potrebnih za izračun zneska pomoči, določen v Odločbi Komisije z dne 30. aprila 2008 v postopku državne pomoči C 56/2007 (prej NN 77/2006) o državni pomoči Avstrije za privatizacijo Bank Burgenland (2008/719/ES), iztekel.
   Sporazum o višini zneska, ki ga je treba izterjati, ki sta ga sklenili Komisija in Republika Avstrija po izteku zgoraj navedenega roka, je Republika Avstrija izpodbijala, ker je družba, na katero se nanaša izterjava, če bi morala vrniti pomoč, nameravala razveljaviti nakup Bank Burgenland. To naj bi imelo po podatkih Republike Avstrije daljnosežne posledice za gospodarstvo dežele Burgenland. Vendar Komisija meni, da to ne upravičuje odpovedi zahtevanemu vračilu.
   Sodno izpodbijanje zgoraj navedene odločbe prav tako ne vpliva na obveznost njene izvršitve.


title: Zadeva C-585/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Peter Pammer proti Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG (C-585/08, Hotel Alpenhof GesmbH proti Oliverju Hellerju (Pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 15(1)(c) in (3) — Pristojnost za potrošniške pogodbe — Pogodba o potovanju s tovorno ladjo — Pojem „paketno potovanje“ — Pogodba o bivanju v hotelu — Predstavitev potovanja in hotela na spletni strani — Pojem dejavnosti, „usmerjene v“ državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče — Merila — Dostopnost spletne strani)

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Peter Pammer proti Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG (C-585/08, Hotel Alpenhof GesmbH proti Oliverju Hellerju
   (Zadeva C-585/08) (1)

   (Pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 15(1)(c) in (3) - Pristojnost za potrošniške pogodbe - Pogodba o potovanju s tovorno ladjo - Pojem „paketno potovanje“ - Pogodba o bivanju v hotelu - Predstavitev potovanja in hotela na spletni strani - Pojem dejavnosti, „usmerjene v“ državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče - Merila - Dostopnost spletne strani)
   2011/C 55/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Peter Pammer (C-585/08), Hotel Alpenhof GesmbH (C-144/09)

      Toženi stranki: Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG (C-585/08), Oliver Heller (C-144/09)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof (Avstrija) – Razlaga člena 15(1)(c) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) – Pristojnost za potrošniške pogodbe – Minimalne zahtevane značilnosti spletne strani, da je mogoče dejavnosti, ki se oglašujejo na zadevni strani, šteti za dejavnosti, ‚usmerjene v‘ državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče

      Izrek

               1.

               Pogodba o potovanju s tovorno ladjo, kakršna je ta v postopku v glavni stvari v zadevi C-585/08, je pogodba o prevozu, po kateri cena vključuje kombinacijo prevoza in namestitve, v smislu člena 15(3) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah.

               2.

               Za ugotovitev, ali trgovec, katerega dejavnost je predstavljena na njegovi spletni strani ali na spletni strani njegovega posrednika, svojo dejavnost „usmerja“ v državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče, v smislu člena 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001, je treba preveriti, ali je – pred morebitno sklenitvijo pogodbe s potrošnikom – iz teh spletnih strani in celotne dejavnosti trgovca razvidno, da je ta nameraval poslovati s potrošniki s stalnim prebivališčem v eni ali več državah članicah, vključno s tisto, v kateri ima ta potrošnik stalno prebivališče, in sicer tako, da je bil pripravljen na sklenitev pogodbe z njimi.
               Naslednji elementi, katerih seznam ni izčrpen, lahko pomenijo indice, da je dejavnost trgovca usmerjena v državo članico stalnega prebivališča potrošnika, in sicer mednarodni obseg dejavnosti, navedba poti iz drugih držav članic do kraja sedeža trgovca, uporaba jezika ali valute, ki se običajno ne uporablja v državi članici, v kateri ima trgovec sedež, z možnostjo rezervacije oziroma potrditve rezervacije v tem drugem jeziku, navedba telefonske številke z mednarodno klicno kodo, izdatki za storitev internetnega referenciranja, da bi se potrošnikom s stalnimi prebivališči v drugih državah članicah olajšal dostop do spletne strani trgovca ali do spletne strani njegovega posrednika, uporaba domenskega imena najvišje ravni, ki ni domensko ime države članice, v kateri ima trgovec sedež, in omemba mednarodnih strank s prebivališčem v različnih državah članicah. Ali so podani taki indici, preveri nacionalno sodišče.
               Po drugi strani pa ne zadostuje zgolj dostopnost trgovčeve ali posrednikove spletne strani v državi članici, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče. Enako velja za navedbo elektronskega naslova in drugih podatkov ali za uporabo jezika ali valute, ki sta jezik in/ali valuta, ki se običajno uporabljata v državi članici, v kateri ima trgovec sedež.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.

      UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-399/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Constitucional Madrid – Španija) – kazenski postopek zoper Stefana Mellonija (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Evropski nalog za prijetje — Postopki predaje med državami članicami — Odločbe, izdane na podlagi sojenja, na katerem zadevna oseba ni bila osebno navzoča — Izvršitev kazni, izrečene v odsotnosti — Možnost preizkusa sodbe)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/12

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Constitucional Madrid – Španija) – kazenski postopek zoper Stefana Mellonija
   (Zadeva C-399/11) (1)

   (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Postopki predaje med državami članicami - Odločbe, izdane na podlagi sojenja, na katerem zadevna oseba ni bila osebno navzoča - Izvršitev kazni, izrečene v odsotnosti - Možnost preizkusa sodbe)
   2013/C 114/16
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Constitucional Madrid

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kazenski postopek zoper: Stefana Mellonija

      Druga stranka: Ministerio Fiscal

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Constitucional Madrid – Razlaga člena 4a Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34), kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009 o spremembi okvirnih sklepov 2002/584/PNZ, 2005/214/PNZ, 2006/783/PNZ, 2008/909/PNZ in 2008/947/PNZ zaradi krepitve procesnih pravic oseb ter spodbujanja uporabe načela vzajemnega priznavanja odločb, izdanih na sojenju v odsotnosti zadevne osebe (UL L 81, str. 24), in členov 47, 48 in 53 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Odločbe, izdane v postopku, v katerem zadevna oseba ni bila osebno prisotna – Izvršitev kazni, ki je bila izrečena v odsotnosti – Možnost preizkusa sodbe

      Izrek

               1.

               Člen 4a(1) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ), kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da nacionalnim pravosodnim organom v primerih, opredeljenih v tej določbi, prepoveduje pogojevati izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega za izvršitev kazni, z zahtevo, da je obsodba, izrečena v odsotnosti, lahko predmet preizkusa v odreditveni državi članici.

               2.

               Člen 4a(1) Okvirnega sklepa 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, je skladen z zahtevami, ki izhajajo iz členov 47 in 48(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               3.

               Člen 53 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da državi članici ne dopušča, da predajo osebe, ki je bila obsojena v odsotnosti, pogojuje s tem, da je obsodba lahko predmet preizkusa v odreditveni državi članici, zato da bi se izognila zoževanju pravice do poštenega sojenja in pravice do obrambe, ki sta zagotovljeni z njeno ustavo.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva T-177/12: Tožba, vložena 20. aprila 2012 – Spraylat proti ECHA

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/26

         Tožba, vložena 20. aprila 2012 – Spraylat proti ECHA
   (Zadeva T-177/12)
   2012/C 174/44
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Spraylat GmbH (Aachen, Nemčija) (zastopnik: K. Fischer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se določitev upravne dajatve, s katero jo je seznanila tožena stranka 21. februarja 2012 (račun št. 10030371), razglasi za nično;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Zaradi previdnosti tožeča stranka predlaga, naj se odločba SME(2012)1445 z dne 15. februarja 2012 razglasi za nično.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev Uredbe (ES) št. 1907/2006 (1) in Uredbe (ES) št. 340/2008 (2)

               Tožeča stranka trdi, da kot je razvidno iz obeh uredb, je edini dopustni razlog za obračun upravne dajatve v skladu s členom 13(4) Uredbe št. 340/2008 pokritje stroškov, ki so nastali ECHA za preizkus registracije glede na velikost podjetja, in da se to ni upoštevalo pri določitvi upravne dajatve v skladu s sklepom upravnega sveta ECHA (MB/D/29/2010). Nedopustno naj bi bilo tudi obračunavanje upravne dajatve glede na velikost podjetja, zaradi česar naj bi velika podjetja nosila del stroškov, nastalih pri pregledu majhnih podjetij.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
               V skladu s tem načelom naj bi bila upravna dajatev, ki jo obračuna tožena stranka, obračunana sorazmerno glede na opravljeno storitev tožene stranke. Tožeča stranka meni, da je iz primerjave dajatve 20 700 EUR z upravno storitvijo, ki jo je opravila tožena stranka, razvidno, da ni tako.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošnega načela enakosti
               Tožeča stranka glede tega trdi, da gre pri različno visokih upravnih dajatvah glede na velikost podjetij tudi za nedopustno razliko v obravnavanju. Poleg tega naj bi tožena stranka s prilagoditvijo upravne prakse kršila načelo enakosti, saj naj bi tožečo stranko obravnavala drugače od drugih registriranih podjetij s tem, da ji je onemogočila, da tudi po pridobitvi registracijske številke prilagodi velikost podjetja, da bi se tako izognila obračunu upravne dajatve.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti in pravice do dobrega upravljanja
               Čeprav naj bi tožena stranka ugotovila, da je v praksi pri registraciji težko pravilno sporočiti velikost podjetja, naj tožeči stranki v nasprotju s pravico do dobrega upravljanja ne bi omogočila, da prilagodi svoje navedbe, tako da bi se izognila plačilu upravne dajatve.

               5.

               Peti tožbeni razlog: protipraven prenos zakonodajnih pristojnosti na toženo stranko
               Člen 13(4) Uredbe št. 340/2008 naj bi toženo stranko pooblaščal za obračunavanje upravne dajatve, ne da bi bile v tej uredbi določene podrobnosti obračunavanja in zlasti obseg dajatve. Tožeča stranka meni, da gre pri tem za protipraven prenos zakonodajnih pristojnosti na toženo stranko.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 340/2008 z dne 16. aprila 2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih Evropski agenciji za kemikalije na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL 2008, L 107, str. 6).


title: Zadeva T-255/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2011 – Fellah proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti glede na razmere v Slonokoščeni obali — Umik s seznama zadevnih oseb — Ničnostna tožba — Ustavitev postopka)

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/14

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2011 – Fellah proti Svetu
   (Zadeva T-255/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti glede na razmere v Slonokoščeni obali - Umik s seznama zadevnih oseb - Ničnostna tožba - Ustavitev postopka)
   2012/C 39/27
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zakaria Fellah (New York, Združene države) (zastopnik: G. Collard, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in G. Étienne, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/221/SZVP z dne 6. aprila 2011 o spremembi Sklepa 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali (UL L 93, str. 20), in Uredbe Sveta (EU) št. 330/2011 z dne 6. aprila 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali (UL L 93, str. 10).

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               3.

               O predlogu Evropske komisije za intervencijo ni treba odločati.

      (1)  UL C 211, 16.7.2011.


title: Zadeva F-118/15: Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 28. junija 2016 – Kotula/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Člen 45 Kadrovskih predpisov — Napredovalno obdobje 2014 — Splošne določbe za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov — Seznam uradnikov, ki so jih za napredovanje predlagali generalni direktorji in vodje služb — Opustitev vpisa imena tožeče stranke — Medinstitucionalna premestitev — Upoštevanje ocenjevalnih poročil, ki jih je pripravila prejšnja institucija — Možnost, da se pri skupnem odboru za napredovanja izpodbija seznam uradnikov, predlaganih za napredovanje — Primerjalna ocena uspešnosti uradnikov, ki lahko napredujejo)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/35

         Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 28. junija 2016 – Kotula/Komisija
   (Zadeva F-118/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Člen 45 Kadrovskih predpisov - Napredovalno obdobje 2014 - Splošne določbe za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov - Seznam uradnikov, ki so jih za napredovanje predlagali generalni direktorji in vodje služb - Opustitev vpisa imena tožeče stranke - Medinstitucionalna premestitev - Upoštevanje ocenjevalnih poročil, ki jih je pripravila prejšnja institucija - Možnost, da se pri skupnem odboru za napredovanja izpodbija seznam uradnikov, predlaganih za napredovanje - Primerjalna ocena uspešnosti uradnikov, ki lahko napredujejo))
   (2016/C 287/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marcin Kotula (Bruselj, Belgija) (zastopnika: N. de Montigny in J.-N. Louis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o nenapredovanju tožeče stranke v napredovalnem obdobju 2014.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 320, 28.9.2015, str. 57.


title: Zadeva T-369/09: Tožba, vložena 22. septembra 2009 – Sociedade Quinta do Portal, SA proti UUNT – Vallegre – Vinhos do Porto (PORTO ALEGRE)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/22

         Tožba, vložena 22. septembra 2009 – Sociedade Quinta do Portal, SA proti UUNT – Vallegre – Vinhos do Porto (PORTO ALEGRE)
   (Zadeva T-369/09)
   2009/C 297/32
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sociedade Quinta do Portal, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: B. Belchior, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vallegre–Vinhos do Porto, SA (Sabrosa, Portugalska)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. junija 2009 v zadevi R 1012/2008–1, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper odločbo oddelka za izbris, s katero je bila ugotovljena ničnost besedne znamke Skupnosti PORTO ALEGRE, naj se razveljavi in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka PORTO ALEGRE za proizvode iz razreda 33

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Znamka stranke, ki zahteva ugotovitev ničnosti: prejšnja portugalska besedna znamka VISTA ALEGRE za proizvode iz razreda 33

      Odločba oddelka za izbris: ugotovitev ničnosti besedne znamke Skupnosti PORTO ALEGRE

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni pravilno razlagal te določbe in je zato napačno menil, da obstaja verjetnost zmede med zadevnima znamkama.


title: Zadeva T-414/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2013 – Nutrichem Diät + Pharma proti UUNT – Gervais Danone (Active) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2013 – Nutrichem Diät + Pharma proti UUNT – Gervais Danone (Active)
   (Zadeva T-414/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2013/C 260/73
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nutrichem Diät + Pharma GmbH (Roth, Nemčija) (zastopnika: D. Jochim in R. Egerer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva K. Klüpfel, nato D. Walicka, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Compagnie Gervais Danone (Levallois Perret, Francija) (zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. maja 2011 (zadeva R 683/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Nutrichem Diät + Pharma GmbH in Compagnie Gervais Danone.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in intervenientka nosita svoje stroške in vsaka polovico stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Združene zadeve T-354/07, T-355/07 in T-356/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2008 – Pfizer proti UUNT – Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN) ( Znamka Skupnosti – Zahteva za razveljavitev – Neveljavnost – Ustavitev postopka )

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/43

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2008 – Pfizer proti UUNT – Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN)
   (Združene zadeve T-354/07, T-355/07 in T-356/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Zahteva za razveljavitev - Neveljavnost - Ustavitev postopka“)
   (2008/C 223/75)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Pfizer Ltd (Sandwich, Kent, Združeno kraljestvo) (zastopniki: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, odvetniki, in M. Hawkins, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: Ó. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Isdin, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: M. Esteve Sanz, odvetnik)
   Predmet
   Tri tožbe zoper odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. junija 2007 (zadeve R 567/2006-1, R 566/2006-1 in R 565/2006-1) v zvezi s postopkom ugotovitve ničnosti med Pfizer Ltd et Isdin, SA.
   Izrek

               1)

               Tožbeni postopek se ustavi.

               2)

               Isdin, SA nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT). Pfizer Ltd nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva C-496/06: Tožba, vložena 4. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/52

         Tožba, vložena 4. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-496/06)
   (2006/C 326/105)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in W. Bogensberger)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovitev, da je Zvezna republika Nemčija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil (1), in o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               naložitev plačila stroškov Zvezni republiki Nemčiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 6. februarja 2005.

      (1)  UL L 31, str. 18.


title: Zadeva C-461/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Stockholms tingsrätt (Švedska) 2. septembra 2011 – Ulf Kazimierz Radziejewski proti Kronofogdemyndigheten i Stockholm

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Stockholms tingsrätt (Švedska) 2. septembra 2011 – Ulf Kazimierz Radziejewski proti Kronofogdemyndigheten i Stockholm
   (Zadeva C-461/11)
   2011/C 340/17
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Stockholms tingsrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ulf Kazimierz Radziejewski

      Tožena stranka: Kronofogdemyndigheten i Stockholm

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se lahko zahteva po prebivališču na Švedskem, določena v členu 4 skuldsaneringslagen (2006:548) (zakon o odpisu dolga) obravnava, kot da preprečuje ali odvrača delavca, da bi zapustil Švedsko in izvrševal pravico do prostega gibanja, in se torej šteje za zahtevo, ki je v nasprotju z določbo o prostem gibanju delavcev v Uniji, ki jo vsebuje člen 45 Pogodbe o delovanju Evropske unije?


title: Zadeva T-295/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. junija 2010 – CPS Color Group proti UUNT – Fema Farben und Putze (TEMACOLOR)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/59

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. junija 2010 – CPS Color Group proti UUNT – Fema Farben und Putze (TEMACOLOR)
   (Zadeva T-295/08) (1)

   ()
   2010/C 221/94
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Zadeva C-583/13 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. junija 2015 – Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH, DB Schenker Rail GmbH, DB Schenker Rail Deutschland AG/Evropska komisija, Kraljevina Španija, Nadzorni organ EFTA, Svet Evropske unije (Pritožba — Konkurenca — Sektor železniškega prometa in dodatnih storitev — Zloraba prevladujočega položaja — Uredba (ES) št. 1/2003 — Člena 20 in 28(1) — Upravni postopek — Sklep o odreditvi pregleda — Pristojnosti Komisije za izvajanje pregledov — Temeljna pravica nedotakljivosti stanovanja — Neobstoj predhodne odredbe sodnika — Učinkovit sodni nadzor — Naključno odkritje)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. junija 2015 – Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH, DB Schenker Rail GmbH, DB Schenker Rail Deutschland AG/Evropska komisija, Kraljevina Španija, Nadzorni organ EFTA, Svet Evropske unije
   (Zadeva C-583/13 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Sektor železniškega prometa in dodatnih storitev - Zloraba prevladujočega položaja - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člena 20 in 28(1) - Upravni postopek - Sklep o odreditvi pregleda - Pristojnosti Komisije za izvajanje pregledov - Temeljna pravica nedotakljivosti stanovanja - Neobstoj predhodne odredbe sodnika - Učinkovit sodni nadzor - Naključno odkritje))
   (2015/C 279/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnice: Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH DB Schenker Rail GmbH, DB Schenker Rail Deutschland AG (zastopniki: W. Deselaers, E. Venot in J. Brückner, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L. Malferrari in R. Sauer, agenta), Kraljevina Španija (zastopnika: A. Rubio González in L. Banciella Rodríguez-Miñón, agenta), Nadzorni organ EFTA (zastopniki: M. Schneider, X. Lewis in M. Moustakali, agenti), Svet Evropske unije

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije Deutsche Bahn in drugi/Komisija (T-289/11, T-290/11 in T-521/11, EU:T:2013:404) se razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena tožba, vložena zoper drugi in tretji sklep o pregledu C(2011) 2365, z dne 30. marca 2011, in C(2011) 5230, z dne 14. julija 2011.

               2.

               Sklepa Evropske komisije C(2011) 2365 z dne 30. marca 2011 in C(2011) 5230 z dne 14. julija 2011 se razglasita za nična.

               3.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               4.

               Družbam Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH, DB Schenker Rail GmbH in DB Schenker Rail Deutschland AG se poleg polovice lastnih stroškov, nastalih v zvezi s to pritožbo, naloži plačilo polovice stroškov, ki so nastali Evropski komisiji v tem postopku.

               5.

               Evropski komisiji se poleg polovice lastnih stroškov, nastalih v zvezi s to pritožbo, naloži plačilo polovice stroškov, ki so nastali družbam Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH, DB Schenker Rail GmbH in DB Schenker Rail Deutschland AG v tem postopku.

               6.

               Družbam Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH, DB Schenker Rail GmbH in DB Schenker Rail Deutschland AG se naloži plačilo stroškov, nastalih v zadevi T-289/11.

               7.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov, nastalih v zadevah T-290/11 in T-521/11.

               8.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

               9.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva F-106/11: Tožba, vložena 18. oktobra 2011 – ZZ proti ECB

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/68

      Tožba, vložena 18. oktobra 2011 – ZZ proti ECB
      (Zadeva F-106/11)
      (2012/C 25/131)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe namestnika generalnega direktorja generalnega direktorata za kadrovske zadeve, proračun in organizacijo, s katero se tožeči stranki izreka pisni opomin kot disciplinski ukrep.

         Predlogi tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču za uslužbence predlaga, naj:

                  —

                  odločbo namestnika generalnega direktorja generalnega direktorata za kadrovske zadeve, proračun in organizacijo z dne 15. aprila 2011, s katero se tožeči stranki izreka pisni opomin kot disciplinski ukrep, in, če je to potrebno, odločbo z dne 4. avgusta 2011, s katero je bila zavrnjena posebna pritožba, razglasi za nični;

                  —

                  naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki in je ocenjena na 10 000 EUR;

                  —

                  Evropski centralni banki naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-466/14: Tožba, vložena 24. junija 2014 – Španija proti Komisiji

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/45

         Tožba, vložena 24. junija 2014 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-466/14)
   2014/C 261/72
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za delno nično razglasi odločbo Komisije z dne 14. aprila 2014, s katero je bilo ugotovljeno, da je odpustitev uvoznih dajatev v skladu s členom 236 v povezavi s členom 220(2)(b) Carinskega zakonika Skupnosti (Uredba (EGS) št. 2913/92), upravičena in da, nasprotno, odpustitev uvoznih dajatev za drug znesek v nekem konkretnem primeru (REM 02/2013) ni upravičena v zvezi zavrnitvijo odpustitve uvoznih dajatev, ki se napačno šteje za neupravičeno, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do dobrega upravljanja v povezavi s členom 872a Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3).

                           —

                           V zvezi s tem zatrjuje, da je v okviru postopka, kot je postopek za odpustitev dajatev, v katerem lahko Komisija zahteva vse dodatne informacije, ki jih šteje za potrebne, in mora obvestiti o razlogih za sprejetje zavrnilne določbe, zavrnilna odločba iz drugih razlogov, kot so sporočeni v njenem prejšnjem sporočilu, v nasprotju s členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 220(2)(b) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3).

                           —

                           Po mnenju tožeče stranke so izpolnjeni pogoji, ki so določeni v ustaljeni sodni praksi in na katerih je v preteklosti temeljilo več odločb Komisije, s katerimi je bila priznana odpustitev v sektorju tuna. Zlasti so podani pogoji glede kompleksnosti predpisov, neobstoja nepravilne predstavitve dejstev s strani izvoznika, različne razlage predpisov na podlagi pravilnih informacij, delne odgovornosti Komisije in dejstva, da so pristojni organi ponavljali napako, ne da bi kadar koli pravilno uporabili predpise.


title: Zadeva T-76/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Nu Air Compressors and Tools/Komisija (Damping — Uvoz določenih kompresorjev s poreklom iz Kitajske — Delna zavrnitev vračila plačanih protidampinških dajatev — Določitev izvozne cene — Odštetje protidampinških dajatev — Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Nu Air Compressors and Tools/Komisija
   (Zadeva T-76/12) (1)

   ((Damping - Uvoz določenih kompresorjev s poreklom iz Kitajske - Delna zavrnitev vračila plačanih protidampinških dajatev - Določitev izvozne cene - Odštetje protidampinških dajatev - Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti))
   (2016/C 007/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nu Air Compressors and Tools SpA (Robassomero, Italija) (zastopnika: R. MacLean, solicitor, in A. Bochon, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz in T. Maxian Rusche, zastopniki)

      Predmet

   Delna razglasitev ničnosti Odločb Komisije C(2011) 8824 konč. in C(2011) 8812 konč. z dne 6. decembra 2011 v zvezi z zahtevama za povračilo protidampinških dajatev, plačanih ob uvozu nekaterih kompresorjev s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in če bi Splošno sodišče te odločbe razglasilo za nične, ohranitev učinkov navedenih odločb dokler Komisija ne sprejme potrebnih ukrepov za uskladitev s sodbo Splošnega sodišča v tej zadevi.

      Izrek

               1.

               Člen 1 odločb Komisije K (2011) 8826 final, C (2011) 8803 final in K (2011) 8801 final z dne 6. decembra 2011 o prošnjah za vračilo plačanih protidampinških dajatev, plačanih na uvoz določenih kompresorjev s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, se razglasi za ničen v delu, v katerem družbi Nu Air Compressors and Tools SpA ne zagotavlja vračila protidampinških dajatev, ki so bile neutemeljeno plačane preko zneskov, navedenih v njih.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Zadeva T-165/06: Tožba, vložena 19. junija 2006 — Fiorucci proti UUNT — EDWIN (besedna znamka Elio Fiorucci )

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/27

         Tožba, vložena 19. junija 2006 — Fiorucci proti UUNT — EDWIN (besedna znamka „Elio Fiorucci“)
   (Zadeva T-165/06)
   (2006/C 190/50)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Elio Fiorucci (zastopniki: Adriano Vanzetti, Giulio Sironi in Francesco Rossi, avvocati)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: EDWIN CO. LTD.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. aprila 2006 v zadevi št. R238/2005-1 in razglasitev za nično ali podredno, za neveljavno, znamko Skupnosti št. 000709006 „Elio Fiorucci“, ki je bila vložena 23. decembra 1997 in registrirana 6. aprila 1999.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „Elio Fiorucci“ (prijava št. 709.006, za proizvode iz razredov 3, 18 in 25).

      Imetnik znamke Skupnosti: EDWIN CO. LTD.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Pravica do uporabe lastnega imena.

      Odločba oddelka za izbris: Ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti.

      Odločba Odbora za pritožbe: Ugoditev pritožbi in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 52(2)(a), 12(a) in 50(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti v luči členov 8(3), 21(1)(a) in 26(1)(b) Codice della Proprietà Industriale italiano (italijanski zakonik o industrijski lastnini).


title: Zadeva C-317/13: Tožba, vložena 7. junija 2013 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/7

         Tožba, vložena 7. junija 2013 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-317/13)
   (2013/C 226/13)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: F. Drexler, A. Caiola in M. Pencheva, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta z dne 7. marca 2013 o uvedbi nadzornih ukrepov za 4-metilamfetamin (2013/129/EU) (1) razglasi za ničen;

               —

               učinke Sklepa Sveta 2013/129/EU zadrži do trenutka, ko bo nadomeščen z novim aktom, sprejetim na ustrezen način;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Parlament najprej spominja, da se v preambuli k izpodbijanemu sklepu sklicuje na ti pravni podlagi: člen 8(3) Sklepa Sveta 2005/387/PNZ z dne 10. maja 2005 o izmenjavi podatkov, oceni tveganja in nadzoru nad novimi psihoaktivnimi snovmi (2) ter Pogodbo o delovanju Evropske unije. Parlament iz tega sklepa, da Svet s tem implicitno misli člen 34(2)(c) prejšnje Pogodbe o Evropski uniji.
   Parlament se v utemeljitev svoje ničnostne tožbe sklicuje na dva tožbena razloga.
   Prvič, Parlament poudarja, da je Svet za pravno podlago, s katero je utemeljil svoj sklep, uporabil člen 34(2)(c) EU, ki je bil z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe razveljavljen. Izpodbijani sklep naj bi bil zato utemeljen samo s Sklepom 2005/387/PNZ. Ta naj bi pomenil izvedeno pravno podlago, ki naj bi bila torej protipravna.
   Drugič, Parlament glede na zgoraj navedeno meni, da so bile v postopku odločanja storjene bistvene kršitve. Če bi bilo treba na eni strani uporabiti člen 34(2)(c) EU, bi se bilo treba na podlagi člena 39(1) EU pred sprejetjem izpodbijanega sklepa posvetovati s Parlamentom. Vendar parlament trdi, da to ni bilo storjeno. Če se na drugi strani sklepa, da je treba uporabiti določbe Lizbonske pogodbe, bi moral Parlament na podlagi člena 83(1) PDEU sodelovati v zakonodajnem postopku. V obeh primerih je bila v postopku sprejemanja izpodbijanega sklepa storjena bistvena kršitev, ker Parlament v ta postopek ni bil vključen.
   Končno, Parlament meni, da je treba, če se Sodišče odloči izpodbijani sklep razglasiti za ničen, v skladu s členom 264, drugi odstavek, PDEU zadržati učinke izpodbijanega sklepa do trenutka, ko bo nadomeščen z novim aktom, sprejetim na ustrezen način.

      (1)  UL L 72, str. 11.

      (2)  UL L 127, str. 32.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. maja 2005 v zadevi C-20/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Brugge): kazenski postopek proti Marcelu Burmanjerju, Renéju Alexandru Van Der Lindnu, Anthonyju De Jongu (Prosti pretok blaga — Člen 28 ES — Ukrepi z enakim učinkom — Potujoča prodaja — Sklepanje pogodb o naročnini na periodiko — Predhodno dovoljenje)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/3

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 26. maja 2005
   v zadevi C-20/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Brugge): kazenski postopek proti Marcelu Burmanjerju, Renéju Alexandru Van Der Lindnu, Anthonyju De Jongu (1)

   (Prosti pretok blaga - Člen 28 ES - Ukrepi z enakim učinkom - Potujoča prodaja - Sklepanje pogodb o naročnini na periodiko - Predhodno dovoljenje)
   (2005/C 182/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-20/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgija) z odločbo z dne 17. januarja 2003, ki je prispela na Sodišče dne 21 januarja 2003, v kazenskem postopku proti Marcelu Burmanjerju, Renéju Alexandru Van Der Lindnu, Anthonyju De Jongu, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas (poročevalec), K. Lenaerts, S. von Bahr in K. Schiemann, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 26. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 28 ES ne nasprotuje nacionalni ureditvi, s katero država članica opredeli kot kaznivo ravnanje potujočo prodajo naročnine na periodiko na nacionalnem ozemlju brez predhodnega dovoljenja, če se taka ureditev uporablja brez razlikovanja po izvoru zadevnih izdelkov za vse obravnavane izvajalce, ki opravljajo dejavnost na belgijskem ozemlju, in če ta ureditev pravno in dejansko na enak način učinkuje na trženje izdelkov iz te države in iz drugih držav članic.
   Naloga predložitvenega sodišča je, da ob upoštevanju okoliščin v zadevi o glavni stvari preveri, ali uporaba nacionalnega prava zagotavlja, da zadevna ureditev pravno in dejansko enako učinkuje na trženje nacionalnih izdelkov in na trženje izdelkov iz drugih držav članic, v nasprotnem primeru pa naj ugotovi, ali obravnavana ureditev upravičuje cilj, ki je v splošnem interesu, v smislu, ki ga daje temu pojmu sodna praksa Sodišča, in ali je temu cilju sorazmerna.

      (1)  UL C 70, 22.03.2003.


title: Zadeva T-73/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Einhell Germany in drugi/Komisija (Damping — Uvoz nekaterih kompresorjev s poreklom iz Kitajske — Delna zavrnitev vračila plačanih protidampinških dajatev — Določitev izvozne cene — Odštetje protidampinških dajatev — Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Einhell Germany in drugi/Komisija
   (Zadeva T-73/12) (1)

   ((Damping - Uvoz nekaterih kompresorjev s poreklom iz Kitajske - Delna zavrnitev vračila plačanih protidampinških dajatev - Določitev izvozne cene - Odštetje protidampinških dajatev - Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti))
   (2016/C 048/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Einhell Germany AG (Landau an der Isar, Nemčija); Hans Einhell Nederlands BV (Breda, Nizozemska); Einhell France SAS (Villepinte, Francija); Hans Einhell Österreich GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: R. MacLean, solicitor, in A. Bochon, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz in T. Maxian Rusche, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti sklepov Komisije K(2011) 8831 final, C(2011) 8825 final, C(2011) 8828 final in K(2011) 8810 final z dne 6. decembra 2011 v zvezi s prošnjami za vračilo protidampinških dajatev, ki so bile plačane na uvoze nekaterih kompresorjev s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, in, če bi Splošno sodišče navedene sklepe razglasilo za nične, da navedeni sklepi ostanejo v veljavi, dokler Komisija ne sprejme potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe, ki jo bo izdalo Splošno sodišče.

      Izrek

               1.

               Člen 1 sklepov K(2011) 8831 final, C(2011) 8825 final, C(2011) 8828 final in K(2011) 8810 final Komisije z dne 6. decembra 2011 v zvezi s prošnjami za vračilo protidampinških dajatev, ki so bile plačane na uvoze nekaterih kompresorjev s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, se razglasi za ničen v delu, v katerem se družbam Einhell Germany AG, Hans Einhell Nederlands BV, Einhell France SAS in Hans Einhell Österreich GmbH ne dodeli vračilo protidampinških dajatev, ki so bile neutemeljeno plačane, v zneskih, ki presegajo zneske, določene v tem členu.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva C-222/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Teleklagenævnet (Danska) 25. aprila 2013 – TDC A/S proti Erhvervsstyrelsen

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Teleklagenævnet (Danska) 25. aprila 2013 – TDC A/S proti Erhvervsstyrelsen
   (Zadeva C-222/13)
   2013/C 207/22
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Teleklagenævnet

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TDC A/S

      Tožena stranka: Erhvervsstyrelsen

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (1), vključno s členom 32, državi članici preprečuje, da določi pravila, ki podjetju ne omogočajo vložitve tožbe zoper državo članico za ločeno povračilo neto stroškov, nastalih pri zagotavljanju dodatnih obveznih storitev, ki niso zajete v poglavju II te direktive, če dobiček podjetja iz drugih storitev v okviru obveznosti podjetja zagotavljanja univerzalne storitve iz poglavja II te direktive presega izgube, povezane z zagotavljanjem dodatnih obveznih storitev?

               2.

               Ali Direktiva o univerzalnih storitvah državi članici preprečuje, da določi pravila, ki podjetjem omogočajo, da vložijo tožbo zoper državo članico za povračilo neto stroškov, ki nastanejo pri zagotavljanju dodatnih obveznih storitev, ki niso zajete v poglavju II te direktive, samo če za podjetja neto stroški pomenijo nerazumno breme?

               3.

               Če je odgovor na 2. vprašanje nikalen, ali lahko država članica odloči, da ni nerazumnega bremena, povezanega z zagotavljanjem dodatnih obveznih storitev, ki niso zajete v poglavju II te direktive, če je podjetje, ki ima obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, z zagotavljanjem vseh teh storitev doseglo dobiček, vključno z zagotavljanjem storitev, ki bi jih podjetje opravljalo, tudi če ne bi imelo obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve?

               4.

               Ali Direktiva o univerzalnih storitvah državi članici preprečuje, da določi pravila, da je treba neto stroške nekega podjetja, povezane z zagotavljanjem univerzalnih storitev v skladu s poglavjem II te direktive, izračunati na podlagi vseh prihodkov in stroškov, povezanih z zagotavljanjem zadevne storitve, vključno s prihodki in stroški, ki bi jih imelo podjetje tudi brez obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve?

               5.

               Ali na odgovore na prvo, drugo, tretje in četrto vprašanje, kadar je treba zagotoviti dodatno obvezno storitev na Grenlandiji, ki je v skladu s Prilogo II k PDEU čezmorska država ali ozemlje, vpliva to, da danski organi naložijo obveznost podjetju s sedežem na Danskem, ki na Grenlandiji nima drugih dejavnosti?

               6.

               Kako pomembni so za odgovore na prvo, drugo, tretje, četrto in peto vprašanje člena 107(1) PDEU in 108(3) PDEU ter Sklep Komisije z dne 20. decembra 2011 o uporabi člena 106(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve, dodeljenega nekaterim podjetjem, pooblaščenim za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena?

               7.

               Kako pomembno je za odgovore na prvo, drugo, tretje, četrto in peto vprašanje načelo minimalnega izkrivljanja konkurence, med drugim v členih 1(2) in 3(2) ter uvodnih izjavah (4), (18), (23) in (26) in delu B Priloge IV k Direktivi o univerzalnih storitvah?

               8.

               Ali imajo te določbe ali izključitve neposreden učinek, če določbe Direktive o univerzalnih storitvah nasprotujejo nacionalnim shemam iz prvega, drugega in četrtega vprašanja?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 367.


title: Zadeva T-380/11: Tožba, vložena 15. julija 2011 – Palirria Souliotis proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/29

         Tožba, vložena 15. julija 2011 – Palirria Souliotis proti Komisiji
   (Zadeva T-380/11)
   2011/C 282/60
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Anonymi Viotechniki kai Emporiki Etairia Kataskevis Konservon - Palirria Souliotis AE (Psacha, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 447/2011 z dne 6. maja 2011 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL L 122, str. 63) naj se razveljavi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               V okviru prvega tožbenega razloga navaja, da je Komisija kršila bistveni procesni pogoj, s tem da se ni pravilno posvetovala z odborom za nomenklaturo. Poleg tega Komisija ni obravnavala mnenja, ki ga je predložila tožeča stranka.

               2.

               V okviru drugega tožbenega razloga trdi, da je Komisija prekoračila svoja pooblastila, ki ji jih daje člen 9 Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL 1987 L 256, str. 1).

               3.

               V okviru tretjega tožbenega razloga navaja, da je Komisija napačno uporabila pravo, s tem da je konzervirane nadevane trtne liste uvrstila pod oznako KN iz Priloge k izpodbijani uredbi.


title: Zadeva C-171/06 P: Pritožba, ki jo je vložila T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve dis Ticaret A.S.  31. marca 2006  zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno  12. januarja 2006  v zadevi T-147/03, Devinlec Développement Innnovation Leclerc SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve Ticaret A.S.

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/10

         Pritožba, ki jo je vložila T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve dis Ticaret A.S. 31. marca 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno 12. januarja 2006 v zadevi T-147/03, Devinlec Développement Innnovation Leclerc SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve Ticaret A.S.
   (Zadeva C-171/06 P)
   (2006/C 121/17)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki(e)

      Pritožnica: T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve dis Ticaret A.S. (zastopnika: M. Francetti in F. Jacobacci, avvocati)

      Drugi stranki v postopku: Devinlec Développement Innnovation Leclerc SA, Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   Predlogi pritožnice:
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje v zadevi T-147/03 z dne 12. januarja 2006, ker krši člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1);

               —

               potrdi predloge, ki jih je v svojem dopisu z dne 28. oktobra 2003 podal T.I.M.E v postopku odločanja na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka navaja, da bi bilo treba razveljaviti sodbo Sodišča prve stopnje, ker naj bi to Sodišče kršilo in napačno uporabilo člen 8(1)(b) Uredbe ES št. 40/94 s tem, da:

               —

               ni upoštevalo razlikovalnega učinka prejšnje znamke („QUANTIEME“), torej bistvenega elementa, ki ga je treba upoštevati pri presoji verjetnosti zmede;

               —

               je navkljub pojmovnim razlikam med znamkama ugotovilo, da še vedno obstaja verjetnost zmede z vidika njunih slišnih in vidnih podobnosti.

      (1)  UL L 11, 14.1.1994, str.1-36.


title: Zadeva C-200/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 12. aprila 2016 – Securitas – Serviços e Tecnologia de Segurança SA/ICTS Portugal – Consultadoria de Aviação Comercial SA in drugi

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/36

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 12. aprila 2016 – Securitas – Serviços e Tecnologia de Segurança SA/ICTS Portugal – Consultadoria de Aviação Comercial SA in drugi
      (Zadeva C-200/16)
      (2016/C 211/47)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Supremo Tribunal de Justiça

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica revizije: Securitas – Serviços e Tecnologia de Segurança SA

         Nasprotne stranke v revizijskem postopku: ICTS Portugal – Consultadoria de Aviação Comercial SA, Arthur George Resendes, Jorge Alberto Rodrigues Pereira, José Manuel Duque Medeiros, José Octávio Pimentel do Couto Macedo, Márcio Aurélio Mendes, Marco Paulo Viveiros Câmara, Milton César Pimentel Freitas, Milton Miguel Miranda Santos, Nelson Manuel Rego Sousa, Osvaldo Manuel Rego Arruda, Pedro Miguel Amaral Pacheco, Pedro Miguel Costa Tavares, Rui Miguel Costa Tavares, Rui Sérgio Gouveia Terra, Jaime Amorim Amaral Melo, Marcos Daniel Varandas Carvalho, Valter Eurico Rocha da Silva e Sousa

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali gre v primeru iz spisa za prenos podjetja ali obrata, tako da je prišlo do prenosa podjetja […] „ICTS“ na podjetje […] „SECURITAS“ po opravljenem javnem razpisu, pri čemer je bilo […] družbi „SECURITAS“, ki je zmagala na tem natečaju, oddano naročilo glede storitev nadzorovanja in varovanja, ki naj bi se opravljale v Portu de Ponta Delgada na otoku S. Miguel, Azori, in ali to pomeni prenos gospodarske enote v skladu z določbami člena 1(1)(a) Direktive Sveta 2001/23/ES (1) z dne 12. marca 2001?

                  2.

                  Ali gre v primeru iz spisa zgolj za nasledstvo podjetij, ki si konkurirajo, ker je bilo javno naročilo storitev oddano podjetju, ki je zmagalo na javnem razpisu, in je ta primer zato izvzet iz pojma prenosa podjetja ali obrata za namene navedene direktive?

                  3.

                  Ali je določilo 13(2) zgoraj navedene kolektivne pogodbe, ki je bila sklenjena med AES [Associação de Empresas de Segurança Privada], AESIRF [Associação Nacional das Empresas de Segurança] in STAD [Sindicato dos Trabalhadores dos Serviços de Portaria, Vigilância, Limpeza Domésticas e Atividades Diversas] in drugimi sindikati, v kateri je določeno: „Pojem prenosa podjetja ali obrata ne vključuje primera, v katerem gospodarski subjekt izgubi stranko, ker je bilo naročilo o opravljanju storitev oddano drugemu subjektu“, v nasprotju s pravom Skupnosti v zvezi z opredelitvijo prenosa podjetja ali obrata, ki izhaja iz Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001?

         (1)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov
      UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98.


title: Sodba Sodišča z dne 29. julija 2016 v zadevi E-32/15 – Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2006/126/ES – Direktiva 2011/94/EU – Direktiva 2012/36/EU)

text:
               6.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/15

         SODBA SODIŠČA
   z dne 29. julija 2016
   v zadevi E-32/15
   Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn
   (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2006/126/ES – Direktiva 2011/94/EU – Direktiva 2012/36/EU)
   (2017/C 108/13)
   V zadevi E-32/15, Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kneževina Lihtenštajn ni izpolnila svojih obveznosti, določenih v aktih iz točke 24f Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev), Direktiva Komisije 2011/94/EU z dne 28. novembra 2011 o spremembi Direktive 2006/126/ES in Direktiva Komisije 2012/36/EU z dne 19. novembra 2012 o spremembi Direktive 2006/126/ES), kakor je bila prilagojena Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu, in iz člena 7 Sporazuma, s tem da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje aktov v predpisanem roku, ali v vsakem primeru, o tem ni obvestila Nadzornega organa Efte – je Sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), sodnika, dne 29. julija 2016 razglasilo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Sodišče ugotavlja, da Kneževina Lihtenštajn ni izpolnila svojih obveznosti, določenih v aktih iz točke 24f Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev), Direktiva Komisije 2011/94/EU z dne 28. novembra 2011 o spremembi Direktive 2006/126/ES in Direktiva Komisije 2012/36/EU z dne 19. novembra 2012 o spremembi Direktive 2006/126/ES), kakor je bila prilagojena Sporazumu na podlagi Protokola 1, in iz člena 7 Sporazuma, s tem da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje aktov v predpisanih rokih.

               2.

               Kneževini Lihtenštajn se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-391/08: Tožba, vložena 15. septembra 2008 – Ellinika Nafpigeia proti Komisiji

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/29

         Tožba, vložena 15. septembra 2008 – Ellinika Nafpigeia proti Komisiji
   (Zadeva T-391/08)
   (2008/C 327/55)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ellinika Nafpigeia (Skaramagkas, Grčija) (zastopniki: I. Drosos, K. Loukopoulos, A. Chiotellis, Ch. Panagoulea, P. Tzioumas, A. Balla, B. Voutsakis in X. Gkousta, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavijo členi 1(2), 2, 3, 5, 6, 8(2), 9, od 11 do 16, 18 in 19 izpodbijane odločbe Komisije z dne 2. julija 2008„o pomočeh št. C 6/2004 (prej NN 29/2004, CP 71/2002 in CP 133/2005), ki jih je Grčija odobrila družbi Ellinika Nafpigeia Α.Ε.“

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je tožeča stranka imela v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka (v nadaljevanju: družba ENAE) izpodbija dvanajst od šestnajstih ukrepov, ki so naloženi z Odločbo Komisije C(2008) 3118 konč. z dne 2. julija 2008 v zvezi s pomočmi C 16/2004 (prej ΝΝ 29/2004, CP 71/2002 in CP 133/2005), in v podporo svoji tožbi navaja devet tožbenih razlogov.
   V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da Komisija ni uporabila člena 298 ES, kljub temu da je v izpodbijani odločbi priznala, da je družba ENAE vojaška ladjedelnica.
   V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da tožena stranka ni uporabila člena 296 ES oziroma da ga je uporabila nepravilno.
   V tretjem tožbenem razlogu tožeča stranka trdi, da je Komisija, s tem da je priznala, da je bila kreditna sposobnost družbe ENAE v obdobju od 1997 do 1999 zmanjšana, po tem obdobju pa je več ni imela, storila očitno napako pri presoji oziroma odločbe ni dovolj utemeljila. Komisija v izpodbijani odločbi predvsem a) ni ovrednotila kreditne sposobnosti družbe ENAE ob upoštevanju njenega posebnega značaja kot enote vojaške industrije; b) brez utemeljitve je izpodbijala gospodarske podatke, ki jih je predložila družba ENAE, in vse dopustne garancije, ki bi jih družba lahko ponudila pri najemanju kreditov pri kateri koli zasebni banki; c) brez utemeljitve ni upoštevala in napačno ovrednotila interes, ki ga je imela Elliniki Trapeza Biomichanikis Anaptixis (Grška banka za razvoj industrije) (v nadaljevanju: banka ETBA) kot večinski delničar v zvezi z vrednostjo in donosnostjo svojega deleža v tej družbi.
   V četrtem tožbenem razlogu, ki se nanaša na nepravilno uporabo pomoči v obliki odpusta dolgov v višini 160 milijonov EUR tožeča stranka trdi, da v odločbi o odobritvi C 10/1994 niso navedeni pogoji in da ni bila uporabljena nepravilno, oziroma – podredno – da zgoraj omenjen znesek družbi ENAE ni bil odobren v celoti, zneskov, ki niso bili izplačani, pa ni mogoče povrniti. Poleg tega tožeča stranka meni, da je člen 296 ES treba uporabiti tako v zvezi z presojo obstoja morebitne pomoči kot tudi v zvezi z izračunom katerih koli koristi, ki jih je mogoče pridobiti nazaj. Nazadnje tožeča stranka trdi, da je izterjava pomoči v nasprotju z načeli sorazmernosti, pravne varnosti in upravičenimi pričakovanji prejemnika pomoči.
   V petim tožbenem razlogu v zvezi z nepravilno – zaradi domnevne neizpolnitve pogoja za izravnavo konkurence glede omejitve sposobnosti za popravila tožeče stranke – uporabo pomoči, priznane v letu 2002 za zaprtje naprav, tožeča stranka trdi, da je bila odločba o odobritvi Ν 513/2001 uporabljena nepravilno.
   V šestem in sedmem tožbenem razlogu v zvezi z nepravilno uporabo pomoči za investicije v višini 22,9 milijona EUR in domnevno nezakonitim povečanjem deleža banke ETBA v osnovnem kapitalu v okviru izvedbe te investicije tožeča stranka trdi, da je bila odločba o odobritvi Ν 401/1997 uporabljena nepravilno, da je bil, s tem da je Komisija napačno štela ukrep E10 za nezakonito državno pomoč, kršen člen 87(1) ES, da je bilo kršeno načelo zaupanja v pravo in da se ni uporabil člen 296 ES.
   V osmem tožbenem razlogu v zvezi s posojili in garancijami, ki jih je tožeča stanka prejela v zadevnem obdobju od leta 1997 do leta 2001, tožeča stranka poleg tega kar navaja v tretjem tožbenem razlogu v zvezi z nepravilno presojo njene kreditne sposobnosti, navaja še (a) nepravilno uporabo merila zasebnega vlagatelja v pogojih tržnega gospodarstva; (b) nepravilno uporabo člena 87(2) ES, člena 3 Uredbe (ES) št. 1540/1998 (1) in člena 4 Direktive 90/684/EGS (2); (c) kršitev načela sorazmernosti in očitno napako pri presoji, kar zadeva kreditno sposobnost družbe ENAE po končani privatizaciji junija 2002, v zvezi z izračunom zneskov, ki jih je treba pridobiti nazaj s spornimi ukrepi, in da z izpodbijano odločbo ni bila znižana upoštevna referenčna obrestna mera; (d) napako pri presoji dejstev v zvezi s posojili in garancijami, ki jih je banka ETBA odobrila tožeči stranki, ker v izpodbijani odločbi ni bilo upoštevano, da po opravljeni privatizaciji banke ETBA sporni ukrepi niso imeli značaja državne pomoči.
   V devetem pritožbenem razlogu v zvezi z nezakonitim financiranjem nevojaške dejavnosti z vojaških dejavnosti družbe ENAE, tožeča stranka navaja a) kršitev členov 296 ES, 298 ES in 88(1) ES; b) nepravilno uporabo merila zasebnega vlagatelja v zvezi s pogodbami povezanimi z vojsko in c) neutemeljitev in nepravilna presoja namena zneskov, ki jih je treba pridobiti nazaj.

      (1)  Uredba Sveta št. 1540/98 z dne 29.6.1998 o pomoči ladjedelništvu (UL L 202, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 90/684/EGS z dne 21. decembra 1990 o pomoči ladjedelništvu (UL L 380, str. 27)


title: Zadeva C-374/14 P: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 12. februarja 2015 – Walcher Meßtechnik GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Pritožba — Poslovnik Sodišča — Člen 181 — Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti HIPERDRIVE — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 7(1)(c) — Splošno načelo enakega obravnavanja)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/12

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 12. februarja 2015 – Walcher Meßtechnik GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-374/14 P) (1)

   ((Pritožba - Poslovnik Sodišča - Člen 181 - Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti HIPERDRIVE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 7(1)(c) - Splošno načelo enakega obravnavanja))
   (2015/C 146/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Walcher Meßtechnik GmbH (zastopnik: S. Walter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Walcher Meßtechnik GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva T -284/05: Tožba Christosa Michaila proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena 14. julija 2005

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/33

         Tožba Christosa Michaila proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena 14. julija 2005
   (Zadeva T -284/05)
   (2005/C 229/71)
   Jezik postopka: grščina
   Christos Michail, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopa Charàlampos Meidanis, odvetnik, je 14. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi sporne odločbe-akte za nične;

               —

               prisodi odškodnino v višini devetdeset tisoč evrov (90.000) za utrpljeno nepremoženjsko škodo;

               —

               v skladu z zakonom odloči o stroških.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je uslužbenec Komisije, predlaga, naj se karierno ocenjevalno poročilo, ki se nanaša nanj v obdobju od 1. aprila 2003 do 31. decembra 2003, razglasi za ničnega in da se mu prisodi odškodnina za zatrjevano nepremoženjsko škodo. V tožbi navaja, da sporno poročilo ni vsebovalo opisa njegovega delovnega mesta, še toliko bolj, ker, kot zatrjuje, v navedenem obdobju sploh ni imel delovnega mesta. Sicer pa navaja, da sporno poročilo ni vsebovalo niti opisa posameznih ciljev, ki jih je treba doseči, da ni vsebovalo obrazložitve ocene, ki mu je bila dodeljena, da sta ga sestavila nepristojen organ in oseba ter da v njem ni upoštevana njegova resnična dejavnost, ampak da temelji na presoji prejšnjega kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke. Glede na navedene elemente tožeča stranka uveljavlja kršitev člena 43 kadrovskih predpisov in celote njihovih izvršilnih določb, kršitev člena 12a navedenih predpisov, ki se nanaša na psihično nadlegovanje, očitno napako pri presoji dejanskega stanja, navidezno obrazloženost ali vsaj pomanjkljivost obrazložitve izpodbijanih aktov, zlorabljanje položaja s strani Komisije ter kršitev načela pravičnega in enakega obravnavanja zaposlenih in načela dobrega upravljanja.


title: Zadeva C-518/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemska) – UPC Nederland BV proti Gemeente Hilversum (Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktive 97/66/ES, 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES in 2002/22/ES — Stvarno področje uporabe — Zagotavljanje osnovnega kabelskega paketa radijskih in televizijskih programov — Prenos kabelskega omrežja občine na zasebno podjetje — Pogodbena klavzula o ceni — Pristojnosti nacionalnih regulativnih organov — Načelo lojalnega sodelovanja)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemska) – UPC Nederland BV proti Gemeente Hilversum
   (Zadeva C-518/11) (1)

   (Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktive 97/66/ES, 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES in 2002/22/ES - Stvarno področje uporabe - Zagotavljanje osnovnega kabelskega paketa radijskih in televizijskih programov - Prenos kabelskega omrežja občine na zasebno podjetje - Pogodbena klavzula o ceni - Pristojnosti nacionalnih regulativnih organov - Načelo lojalnega sodelovanja)
   2014/C 9/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: UPC Nederland BV

      Tožena stranka: Gemeente Hilversum

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Gerechtshof te Amsterdam – Razlaga člena 8(4) Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 323), Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 349) ter Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 367) – Dobava paketa prosto dostopnih kabelskih radijskih in televizijskih programov – Občina, ki je prodala svoje kabelsko omrežje – Omejitev maloprodajnih cen – Pravila o konkurenci – Uporaba s strani nacionalnih sodišč

      Izrek

               1.

               Člen 2(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) je treba razlagati tako, da storitev zagotavljanja osnovnega kabelskega paketa radijskih in televizijskih programov, katere cena zajema strošek prenosa in plačilo izdajateljem radijskih in televizijskih programov ter nadomestila organizacijam za kolektivno upravljanje avtorskih pravic v zvezi z objavo vsebine del, spada v pojem „elektronska komunikacijska storitev“ in torej na stvarno področje uporabe te direktive ter Direktive 97/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti v telekomunikacijskem sektorju, Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu), Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) in Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah), ki sestavljajo novi regulativni okvir, ki se uporablja za elektronske komunikacijske storitve, če ta storitev zajema predvsem prenos televizijskih vsebin po kabelskem omrežju do sprejemnika pri končnem uporabniku.

               2.

               Te direktive je treba razlagati tako, da po izteku roka za njihov prenos ne dovoljujejo, da subjekt, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki ni nacionalni regulativni organ, neposredno posega v cene zagotavljanja osnovnega kabelskega paketa radijskih in televizijskih programov, določene za končnega uporabnika.

               3.

               Te direktive je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, in ob upoštevanju načela lojalnega sodelovanja, ne dovoljujejo, da se subjekt, ki ni nacionalni regulativni organ, v razmerju do ponudnika osnovnih kabelskih paketov radijskih in televizijskih programov sklicuje na klavzulo, ki omejuje svobodo določanja cen tega ponudnika in ki je določena v pogodbi, sklenjeni pred sprejetjem novega regulativnega okvira, ki se uporablja za elektronske komunikacijske storitve.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva F-58/14: Tožba, vložena 23. junija 2014 – ZZ proti EMA

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/63

         Tožba, vložena 23. junija 2014 – ZZ proti EMA
   (Zadeva F-58/14)
   2014/C 292/82
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Rodrigues, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Agencije za zdravila o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca in odškodnina za domnevno utrpelo škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Agencije za zdravila z dne 12. septembra 2013 o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke;

               —

               če je to potrebno, razglasitev ničnosti odločbe Agencije za zdravila z dne 13. marca 2014 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 19. novembra 2013 zoper zgoraj navedeno odločbo;

               —

               povrnitev premoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka;

               —

               povrnitev nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka, ocenjene na 20  000 EUR;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov, ki so nastali tožeči stranki s to tožbo, Agenciji za zdravila.


title: Zadeva F-49/13: Tožba, vložena 22. maja 2013 – ZZ proti Svetu

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/20

         Tožba, vložena 22. maja 2013 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-49/13)
   2013/C 215/29
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o neupoštevanju kandidature tožeče stranke za prosto delovno mesto na Svetu.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba službe za mobilnost pri GSS z dne 17. januarja 2013 o neupoštevanju kandidature tožeče stranke za delovno mesto 2244 DGA 2A, ki je bila po pritožbi tožeče stranke potrjena z odločbo službe za mobilnost z dne 12. februarja 2013, naj se razglasi za nično;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-270/08: Tožba, vložena 24. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/35

         Tožba, vložena 24. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski
   (Zadeva C-270/08)
   (2008/C 209/53)
   Jezik postopka: madžarščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Wils in V. Bottka)

      Tožena stranka: Republika Madžarska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Madžarska s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (1), oziroma, ker jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Madžarski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 12. junija 2007.

      (1)  UL L 149, str. 22.


title: Zadeva C-363/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial de Póvoa de Lanhoso (Portugalska) 21. julija 2010 – Maria de Jesus Barbosa Rodrigues proti Companhia de Seguros Zurich SA

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial de Póvoa de Lanhoso (Portugalska) 21. julija 2010 – Maria de Jesus Barbosa Rodrigues proti Companhia de Seguros Zurich SA
      (Zadeva C-363/10)
      ()
      (2010/C 288/31)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Judicial de Póvoa de Lanhoso

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Maria de Jesus Barbosa Rodrigues

         Tožena stranka: Companhia de Seguros Zurich SA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pravo Skupnosti, zlasti člen 3(1) Prve direktive (72/166/EGS) (1), člen 2(1) Druge direktive (84/5/EGS) (2) in člen 1 Tretje direktive (90/232/EGS) (3), kot jih razlaga Sodišče Evropskih skupnosti, nasprotuje možnosti, da se ob trčenju vozil, za katero ni kriv nobeden od voznikov in v katerem je eden od voznikov umrl, odgovornost za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti porazdeli (člen 506(1) in (2) portugalskega civilnega zakonika), kar neposredno vpliva na znesek odškodnine, ki ga dobijo osebe s pravico do odškodnine – žrtvini starši (saj se zaradi te porazdelitve odgovornosti za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti znesek odškodnine sorazmerno zmanjša)?

         (1)  Direktiva Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS); UL L 103, str. 1.

         (2)  Druga direktiva Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS); UL 1984, L 8, str. 17.

         (3)  Tretja direktiva Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS); UL L 129, str. 33.


title: Zadeva T-717/13: Tožba, vložena 27. decembra 2013 – Chair Entertainment Group proti UUNT – Libelle (SHADOW COMPLEX)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/23

      Tožba, vložena 27. decembra 2013 – Chair Entertainment Group proti UUNT – Libelle (SHADOW COMPLEX)
      (Zadeva T-717/13)
      (2014/C 71/43)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Chair Entertainment Group LLC (Utah, Združene države Amerike) (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Libelle AG (Stuttgart, Nemčija)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. oktobra 2013 v zadevi R 776/2011-2;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SHADOW COMPLEX“ za proizvode in storitve iz razreda 9 – registracija znamke Skupnosti št. 8 235 434

         Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Navajana znamka ali znak: besedna znamka „DBShadow“ za proizvode in storitve iz razredov 9 in 42 – registracija znamke Skupnosti št. 1 457 944, besedna znamka „BusinessShadow“ za proizvode in storitve iz razredov 9 in 42 – registracija znamke Skupnosti št. 3 749 439, nemška besedna znamka „BusinessShadow“ za proizvode in storitve iz razredov 9 in 42, in nemška besedna znamka „FSShadow“ za proizvode in storitve iz razredov 9 in 42

         Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva F-157/12: Tožba, vložena 21. decembra 2012 – ZZ proti Parlamentu

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/31

         Tožba, vložena 21. decembra 2012 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-157/12)
   2013/C 71/56
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Rodrigues, A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o prerazporeditvi tožeče stranke in odločbe zaradi molka organa, s katero so tožeči stranki z retroaktivnim učinkom prenehale delovne naloge svetovalke direktorja enega od direktoratov Evropskega parlamenta, ter odškodninski zahtevek za povračilo škode

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 20. junija 2012 o zavrnitvi njene pritožbe, vložene zoper odločbo o prerazporeditvi z dne 20. marca 2012;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe predsednika Evropskega parlamenta z dne 20. marca 2012, s katero so tožeči stranki z retroaktivnim učinkom na dan 15. marec 2012 prenehale delovne naloge svetovalke direktorja in s katero je bila na ta datum premeščena v službo druge direkcije kot svetovalka;

               —

               ugotovitev škode, ki jo je tožeča stranka utrpela na več področjih (zdravje, dostojanstvo, strokovni ugled, izguba enakih možnosti v njenem kariernem napredovanju) zaradi mahinacij, nadlegovanja in slabega upravljanja, ki so si sledili od leta 2009, pri čemer ni bilo trajne rešitve;

               —

               naložitev povračila te škode s tem, pri čemer se tožeči stranki prizna škoda z obrestmi, katere pošten znesek je mogoče oceniti na 400 000 EUR;

               —

               Parlamentu se naloži plačilo celotnih stroškov.


title: Zadeva C-52/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Stockholms tingsrätt – Švedska) – Konkurrensverket proti TeliaSonera AB (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člen 102 PDEU — Zloraba prevladujočega položaja — Cene telekomunikacijskega operaterja — Posredniške storitve ADSL — Storitve širokopasovne povezave za končne uporabnike — Zbijanje marž konkurentov ali učinek „cenovnih škarij“ )

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Stockholms tingsrätt – Švedska) – Konkurrensverket proti TeliaSonera AB
   (Zadeva C-52/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 102 PDEU - Zloraba prevladujočega položaja - Cene telekomunikacijskega operaterja - Posredniške storitve ADSL - Storitve širokopasovne povezave za končne uporabnike - Zbijanje marž konkurentov ali učinek „cenovnih škarij“)
   2011/C 103/03
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Stockholms tingsrätt

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Konkurrensverket

      Tožena stranka: TeliaSonera AB

      Ob udeležbi: Tele2 Sverige AB

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Stockholms tingsrätt – Razlaga člena 82 ES – Učinek cenovnih škarij – Cene telekomunikacijskega operaterja, ki je imel prej uveljavljen monopol, za dostop do ADSL – Razlika med cenami, ki jih je operater zaračunaval posredniškim operaterjem za opravljanje veleprodajnih storitev dostopa do ADSL, in cenami, ki jih je operater zaračunaval potrošnikom za dostop do ADSL, ne zadostujejo za pokritje dodatnih stroškov, ki jih nosi operater za opravljanje teh maloprodajnih storitev

      Izrek

   Ob neobstoju kakršne koli objektivne utemeljitve gre lahko za zlorabo v smislu člena 102 PDEU, kadar vertikalno integrirano podjetje s prevladujočim položajem na veleprodajnem trgu posredniških asimetričnih digitalnih naročniških storitev izvaja prakso oblikovanja cen, pri kateri razlika med cenami, uporabljenimi na tem trgu, in cenami, uporabljenimi na maloprodajnem trgu storitev širokopasovne povezave za končne uporabnike, ne zadostuje za izravnavo posebnih stroškov, ki jih mora to podjetje nositi za dostop do zadnjenavedenega trga.
   V okviru presoje tega, ali politika oblikovanja cen pomeni zlorabo, je treba upoštevati vse okoliščine vsakega obravnavanega primera. Še zlasti:

               —

               je treba načeloma in prednostno upoštevati cene in stroške zadevnega podjetja na maloprodajnem trgu storitev. Samo če se ob upoštevanju okoliščin ni mogoče opreti na te cene in stroške, je treba preučiti cene in stroške konkurentov na istem trgu; in

               —

               je nujno dokazati, da ob upoštevanju zlasti nepogrešljivosti veleprodajnega proizvoda ta praksa ustvarja vsaj potencialen protikonkurenčni učinek na maloprodajnem trgu, ne da bi bilo to kakor koli ekonomsko upravičeno.

         Za tako presojo načeloma niso upoštevni:

               —

               neobstoj predpisa, ki bi za zadevno podjetje določal obveznost opravljanja posredniških storitev ADSL na veleprodajnem trgu, na katerem ima prevladujoč položaj;

               —

               stopnja prevlade tega podjetja na tem trgu;

               —

               okoliščina, da navedeno podjetje nima prevladujočega položaja tudi na maloprodajnem trgu storitev širokopasovne povezave za končne uporabnike;

               —

               okoliščina, da so stranke, za katere se uporablja taka praksa oblikovanja cen, nove ali obstoječe stranke zadevnega podjetja;

               —

               nezmožnost podjetja s prevladujočim položajem, da izravna morebitne izgube, ki bi jih lahko povzročila taka praksa oblikovanja cen; niti

               —

               stopnja zrelosti zadevnih trgov in obstoj nove tehnologije na njih, za katero so nujna zelo velika vlaganja.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva C-117/12: Sklep Sodišča (osmi senat senat) z dne 7. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe l’Audiencia Provincial de Burgos – Španija) – La Retoucherie de Manuela S. L.proti La Retoucherie de Burgos S. C. (Člen 99 Poslovnika — Konkurenca — Sporazumi med podjetji — Člen 81 ES — Izjema za kategorije vertikalnih sporazumov — Uredba (ES) št. 2790/1999 — Člen 5(b) — Prepoved konkurence, naložena kupcu v skladu s pogodbo o franšizingu — Poslovni prostori in zemljišča, s katerih kupec posluje v obdobju veljavnosti pogodbe)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/8

         Sklep Sodišča (osmi senat senat) z dne 7. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe l’Audiencia Provincial de Burgos – Španija) – La Retoucherie de Manuela S. L.proti La Retoucherie de Burgos S. C.
   (Zadeva C-117/12) (1)

   (Člen 99 Poslovnika - Konkurenca - Sporazumi med podjetji - Člen 81 ES - Izjema za kategorije vertikalnih sporazumov - Uredba (ES) št. 2790/1999 - Člen 5(b) - Prepoved konkurence, naložena kupcu v skladu s pogodbo o franšizingu - Poslovni prostori in zemljišča, s katerih kupec posluje v obdobju veljavnosti pogodbe)
   2013/C 108/16
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Burgos

      Stranki

      Tožeča stranka: La Retoucherie de Manuela S. L.

      Tožena stranka: La Retoucherie de Burgos S. C.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Audiencia Provincial de Burgos – Razlaga člena 5(b) Uredbe Komisije (ES) št. 2790/1999 z dne 22. decembra 1999 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 364) – Skupinske izjeme – Škodovanje konkurenci, ki ni predmet izjeme – Pogoji naloženi franšizojemalcu ob izteku pogodbe o franšizingu – Dikcija „poslovni prostori in zemljišče, s katerega je kupec posloval v obdobju veljavnosti pogodbe“.

      Izrek

               1.

               Člen 5(b) Uredbe Komisije (ES) št. 2790/1999 z dne 22. decembra 1999 o uporabi člena 81(3) [ES] za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj 3, [CE] je treba razlagati tako, da se del stavka „[…] poslovn[i] prostor[i] in zemljišče, s katerega je kupec posloval v obdobju veljavnosti pogodbe“ nanaša le na kraje, s katerih se proizvodi in storitve, ki so predmet pogodbe, ponujajo v prodajo in ne na celotno ozemlje, na katerem se ti proizvodi in storitve lahko prodajajo na podlagi pogodbe o franšizingu.

      (1)  UL C 151, 26.5.2012.


title: Zadeva T-358/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2011 – Sociedad Agricola Requingua proti UUNT – Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (TORO DE PIEDRA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti TORO DE PIEDRA — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti D. ORIGEN TORO — Relativni zavrnitveni razlog — Verjetnost zmede — Podobnost med znakoma — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št 207/2009 — Pravica do izjave — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               28.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 160/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2011 – Sociedad Agricola Requingua proti UUNT – Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (TORO DE PIEDRA)
   (Zadeva T-358/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti TORO DE PIEDRA - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti D. ORIGEN TORO - Relativni zavrnitveni razlog - Verjetnost zmede - Podobnost med znakoma - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št 207/2009 - Pravica do izjave - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009)
   2011/C 160/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sociedad Agricola Requingua Ltda (Santiago, Čile) (zastopniki: E. Vorbuchner, C. Ley in M. Heidelberg, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. Crespo Carrillo in A. Folliard-Monguiral)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (Toro, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. junija 2009 (zadeva: R 1117/2008-2) glede postopkaz ugovorom med, s katero je ta zavrnil pritožbo, ki je bila vložena zoper odločbo oddelka za Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro in Sociedad Agricola Requingua Ltda.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Sociedad Agricola Requingua Ltda se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-610/16 P: Pritožba, ki jo je Anastasia-Soultana Gaki vložila 28. novembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. septembra 2016 v zadevi T-112/16, Gaki/Parlament

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/8

         Pritožba, ki jo je Anastasia-Soultana Gaki vložila 28. novembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. septembra 2016 v zadevi T-112/16, Gaki/Parlament
   (Zadeva C-610/16 P)
   (2017/C 195/12)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Anastasia-Soultana Gaki (zastopnik: G. Keisers, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament
   Sodišče Evropske unije (deseti senat) je s sklepom z dne 6. aprila 2017 zavrnilo pritožbo in pritožnici naložilo plačilo stroškov.