title: Zadeva T-4/21: Tožba, vložena 5. januarja 2021 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES)

text:
               22.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 62/46

      Tožba, vložena 5. januarja 2021 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES)
      (Zadeva T-4/21)
      (2021/C 62/58)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Advanced Superabrasives, Inc. (Mars Hill, North Carolina, Združene države) (zastopnika: D. Piróg in A. Rytel, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Adi Srl (Thiene, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije ASI ADVANCED SUPERABRASIVES – prijava št. 17 163 734

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. oktobra 2020 v zadevi R 2713/2019-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      razveljavi izpodbijano odločbo;
      EUIPO naloži plačilo stroškov postopka;
      v primeru intervencije intervenientu naloži, da krije lastne stroške.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. 2017/1001;

                  —

                  kršitev člena 27(3)(b) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  kršitev člena 95(2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. 2017/1001 v povezavi s členom 27(4) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  kršitev člena 71(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. 2017/1001 v povezavi s členom 27(3)(b) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625.


title: Zadeva T-6/21: Tožba, vložena 7. januarja 2021 – Advanced Organic Materials/EUIPO – Swiss Pharma International (ADVASTEROL)

text:
               22.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 62/47

      Tožba, vložena 7. januarja 2021 – Advanced Organic Materials/EUIPO – Swiss Pharma International (ADVASTEROL)
      (Zadeva T-6/21)
      (2021/C 62/59)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Advanced Organic Materials, SA (Pilar, Argentina) (zastopnik: J.L. Rivas Zurdo, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Swiss Pharma International AG (Zürich, Švica)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije ADVASTEROL – prijava št. 14525 521

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. oktobra 2020 v zadevi R 781/2020-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjena pritožba družbe Advanced Organic Materials, SA, in s tem potrjena odločba oddelka za ugovore, s katero je delno ugodeno ugovoru B 2624 370, s čimer je zavrnjen del proizvodov znamke Evropske unije št. 14525 521 ADVASTEROL (besedna znamka).

                  —

                  naloži plačilo stroškov stranki oziroma strankam, ki nasprotujejo tej tožbi.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-7/21: Tožba, vložena 8. januarja 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL)

text:
               22.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 62/48

      Tožba, vložena 8. januarja 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL)
      (Zadeva T-7/21)
      (2021/C 62/60)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: J.L. Rivas Zurdo, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Kassl Holding BV (Amsterdam, Nizozemska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije STUDIO KASSL – prijava št. 17 882 647

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. oktobra 2020 v zadevi R 880/2020-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjena pritožba vlagatelja ugovora in potrjena odločba oddelka za ugovore, izdana v postopku z ugovorom B 3 059 000, ter dopusti registracijo znamke Evropske unije št. 17 882 647 STUDIO KASSL (besedna znamka) za proizvode iz razreda 25.

                  —

                  naloži plačilo stroškov stranki oziroma strankam, ki nasprotujejo tej tožbi.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-8/21: Tožba, vložena 10. januarja 2021 – IFIC Holding/Komisija

text:
               22.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 62/49

      Tožba, vložena 10. januarja 2021 – IFIC Holding/Komisija
      (Zadeva T-8/21)
      (2021/C 62/61)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: IFIC Holding AG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: C. Franz in N. Bornemann, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2020) 2813 final z dne 28. aprila 2020 razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba je vložena zoper Izvedbeni sklep Komisije C(2020) 2813 final z dne 28. aprila 2020, s katerim je bilo družbi Clearstream Banking AG dano dovoljenje na podlagi člena 5, drugi odstavek, Uredbe Sveta (ES) št. 2271/96 z dne 22. novembra 1996 o zaščiti pred učinki ekstrateritorialne uporabe zakonodaje, ki jo sprejme tretja država, in dejanji, ki na tej zakonodaji temeljijo ali iz nje izhajajo.
      Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave, določene v členu 41(1) in (2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).

                              —

                              V skladu s členom 41(1) in (2)(a) Listine ima vsaka oseba (fizična ali pravna) pravico do poštenega postopka ter pravico, da se izjasni pred sprejetjem kakršnega koli posamičnega ukrepa, ki jo prizadene.

                              —

                              Komisija je storila to bistveno kršitev postopka s tem, da tožeče stranke v nobenem trenutku ni ne pisno in ne ustno pozvala k izjavi ali ji omogočila, da predstavi svoja stališča.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev področja uporabe člena 5, drugi odstavek, Uredbe Sveta (ES) št. 2271/96 (1), Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/1101 (2) in Smernic o uporabi navedene uredbe (3).

                              —

                              Tožena stranka je kršila določbe in področje uporabe člena 5 Uredbe št. 2271/96 ter hierarhično nadrejena pravila prava Unije s tem, da je prosilcu sporno dovoljenje dala v obliki izpodbijanega sklepa z retroaktivnim učinkom za časovno zaključena dejstva.

                              —

                              Takšen retroaktivni učinek ali naknadno strinjanje je v nasprotju s pravom Unije, zlasti z načeli na področju sodstva in postopkovnimi načeli, ki zagotavljajo preglednost, pravno varnost in varstvo legitimnih pričakovanj.

                              —

                              Takšna retroaktivnost ni določena niti v uredbi niti v Izvedbeni uredbi (EU) 2018/1101, ki na njej temelji. Pravo Unije ne določa naknadnega dovoljenja z retroaktivnim učinkom.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in zahteve po preglednosti ter določnosti.

                              —

                              Tožena stranka je kršila obveznost obrazložitve ter zahtevo po preglednosti in določnosti, ki izhajata iz temeljnih postopkovnih pravic in pravic na področju sodstva.

                              —

                              Področje uporabe člena 1 Izvedbenega sklepa je povsem nedoločno s časovnega in vsebinskega vidika. Glede na to, kako je ta določba oblikovana, bi se lahko uporabljala retroaktivno in to za nedoločen čas.

                              —

                              Besedilo člena 1 je posebej nedoločno glede izrazov „resni razlogi za sum“ in „storitve“. Za zadevno stranko ni jasno, pod katerimi pogoji je bilo prosilcu dovoljeno podvzeti ukrepe, ki ji škodujejo, niti v katerem obdobju in v katerih okoliščinah bi ti lahko bili povezani s „storitvami“. V sklepu ni pojasnjeno, kaj pomeni izraz „storitve“ in ali te lahko vključujejo dejanja tretjih oseb.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: zloraba pooblastil ali napaka pri presoji v nasprotju s hierarhično nadrejenimi pravili prava Unije in, natančneje, s splošnimi načeli postopka in pravosodja ter splošnimi pravnimi načeli.

                              —

                              Tožena stranka je storila napako pri presoji, ker nikakor ni upoštevala položaja tožeče stranke oziroma posledic sklepa za tožečo stranko.

                              —

                              Tožeča stranka ni imela možnosti predstaviti svojih stališč glede razlogov za sum in v skladu s členom 1 sklepa ne bo zaslišana v prihodnosti, zaradi česar se ne more braniti pred odločitvami prosilca.

                              —

                              To, da je tožeča stranka temeljno procesno pravico, ki jo določa ustavno pravo in pravo Unije, da sproži postopek proti prosilcu pred nacionalnimi sodišči, ni upoštevno v okviru presoje. Tožena stranka je tako prekoračila svojo diskrecijsko pravico.

                              —

                              Tožena stranka pri svoji odločitvi ni uporabila manj zavezujočih ukrepov ali kompenzacijskih ukrepov, čeprav bi bilo to nujno potrebno za primerno uravnoteženje in presojo.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2271/96 z dne 22. novembra 1996 o zaščiti pred učinki ekstrateritorialne uporabe zakonodaje, ki jo sprejme tretja država, in dejanji, ki na tej zakonodaji temeljijo ali iz nje izhajajo (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 10, zvezek 1, str. 75).

         (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/1101 z dne 3. avgusta 2018 o določitvi meril za uporabo drugega odstavka člena 5, drugi odstavek, Uredbe Sveta (ES) št. 2271/96 o zaščiti pred učinki ekstrateritorialne uporabe zakonodaje, ki jo sprejme tretja država, in dejanji, ki na tej zakonodaji temeljijo ali iz nje izhajajo (UL 2018 L 199I, str. 7).

         (3)  Smernice – Vprašanja in odgovori: sprejetje posodobitve akta o blokiranju (2018/C 277 I/03) (UL 2018 C 277I, str. 4 ).


title: Zadeva T-653/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. decembra 2020 – FF/Komisija

text:
               22.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 62/50

      Sklep Splošnega sodišča z dne 23. decembra 2020 – FF/Komisija
      (Zadeva T-653/19) (1)

      (2021/C 62/62)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednica šestega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 399, 25.11.2019.


title: Zadeva T-5/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. januarja 2021 – CP/Parlament

text:
               22.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 62/51

      Sklep Splošnega sodišča z dne 5. januarja 2021 – CP/Parlament
      (Zadeva T-5/20) (1)

      (2021/C 62/63)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 68, 2.3.2020.


title: Zadeva C-631/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. januarja 2021 – Evropska komisija/Republika Slovenija (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 258 PDEU – Trg finančnih instrumentov – Delegirana direktiva (EU) 2017/593 – Neopravljen prenos in/ali neobvestitev o ukrepih za prenos)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/3

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. januarja 2021 – Evropska komisija/Republika Slovenija
      (Zadeva C-631/18) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 258 PDEU - Trg finančnih instrumentov - Delegirana direktiva (EU) 2017/593 - Neopravljen prenos in/ali neobvestitev o ukrepih za prenos)
      (2021/C 72/03)
      Jezik postopka: slovenščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Scharf in B. Rous Demiri, agenta)

         Tožena stranka: Republika Slovenija (zastopnica: V. Klemenc, agentka)

         Izrek

                  1.

                  Republika Slovenija s tem, da do izteka roka, določenega v obrazloženem mnenju, ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Delegirano direktivo Komisije (EU) 2017/593 z dne 7. aprila 2016 o dopolnitvi Direktive 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z zaščito finančnih instrumentov in sredstev, ki pripadajo strankam, obveznostmi glede upravljanja produktov in pravili, ki se uporabljajo za zagotavljanje ali prejemanje pristojbin, provizij ali kakršnih koli denarnih ali nedenarnih koristi, in torej s tem, da Evropske komisije o teh zakonih in drugih predpisih ni obvestila, ni izpolnila obveznosti iz člena 14 Delegirane direktive 2017/593.

                  2.

                  Republiki Sloveniji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 155, 6.5.2019.


title: Zadeva C-826/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Limburg – Nizozemska) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren (Predhodno odločanje – Aarhuška konvencija – Člen 9(2) in (3) – Dostop do pravnega varstva – Neobstoj dostopa do pravnega varstva za javnost, ki ni vključena javnost – Dopustnost tožbe, ki je pogojena s predhodnim sodelovanjem v postopku odločanja)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/3

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Limburg – Nizozemska) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren
      (Zadeva C-826/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Aarhuška konvencija - Člen 9(2) in (3) - Dostop do pravnega varstva - Neobstoj dostopa do pravnega varstva za javnost, ki ni vključena javnost - Dopustnost tožbe, ki je pogojena s predhodnim sodelovanjem v postopku odločanja)
      (2021/C 72/04)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Limburg

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied

         Tožena stranka: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren

         Izrek

                  1.

                  Člen 9(2) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila podpisana 25. junija 1998 v Aarhusu (Danska) in odobrena v imenu Evropske skupnosti s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da člani „javnosti“ iz člena 2(4) te konvencije kot taki nimajo dostopa do pravnega varstva za izpodbijanje odločbe, ki spada na področje uporabe njenega člena 6. Nasprotno pa člen 9(3) navedene konvencije nasprotuje temu, da te osebe ne morejo imeti dostopa do pravnega varstva, da bi uveljavljale širše pravice do sodelovanja v postopku odločanja, ki bi jim bile podeljene le na podlagi nacionalnega okoljskega prava države članice.

                  2.

                  Člen 9(2) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila podpisana 25. junija 1998 v Aarhusu in odobrena v imenu Evropske skupnosti s Sklepom 2005/370, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se dopustnost pravnih sredstev, ki jih ta člen določa in ki jih vložijo nevladne organizacije, ki so del „vključene javnosti“ iz člena 2(5) te konvencije, pogojuje s sodelovanjem teh organizacij v pripravljalnem postopku v zvezi z izpodbijano odločbo, tudi če se ta pogoj ne uporabi, kadar tem organizacijam ni mogoče razumno očitati, da v tem postopku niso sodelovale. Nasprotno pa člen 9(3) navedene konvencije ne nasprotuje temu, da je dopustnost pravnega sredstva, na katero se ta člen nanaša, pogojena s sodelovanjem tožeče stranke v pripravljalnem postopku v zvezi z izpodbijano odločbo, razen če ji glede na okoliščine zadeve ni mogoče razumno očitati, da v tem postopku ni sodelovala.

         (1)  UL C 122, 1.4.2019.


title: Zadeva C-63/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. januarja 2021 – Evropska komisija/Italijanska republika (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 258 PDEU – Direktiva 2003/96/ES – Obdavčitev energentov in električne energije – Člena 4 in 19 – Ureditev, ki jo je sprejela avtonomna dežela države članice – Prispevek za nakup bencina in plinskega olja, ki je predmet trošarin – Člen 6(c) – Oprostitev ali znižanje trošarin – Pojem „povračilo celotnega ali delnega“ zneska davka – Neobstoj dokaza o obstoju povezave med tem prispevkom in trošarinami)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/4

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. januarja 2021 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-63/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 258 PDEU - Direktiva 2003/96/ES - Obdavčitev energentov in električne energije - Člena 4 in 19 - Ureditev, ki jo je sprejela avtonomna dežela države članice - Prispevek za nakup bencina in plinskega olja, ki je predmet trošarin - Člen 6(c) - Oprostitev ali znižanje trošarin - Pojem „povračilo celotnega ali delnega“ zneska davka - Neobstoj dokaza o obstoju povezave med tem prispevkom in trošarinami)
      (2021/C 72/05)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in F. Tomat, agenta)

         Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agentka, skupaj z G. M. De Socio, avvocato dello Stato)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopnika: S. Jiménez García in J. Rodríguez de la Rúa, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

                  3.

                  Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Zadeva C-280/19 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. januarja 2021 – Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA)/Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Pritožba – Arbitražna klavzula – Pogodba Minatran, sklenjena v okviru Sedmega okvirnega programa – Upravičeni stroški – Opomin, ki ga je izdala ERCEA – Izterjava zneskov, danih kot predujem – Stroški osebja in posredni stroški, ki ustrezajo stroškom osebja – Obveznost izvedbe del izključno v prostorih prejemnika nepovratnih sredstev – Nadzor, ki ga opravi prejemnik – Običajne prakse prejemnika)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/5

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. januarja 2021 – Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA)/Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis
      (Zadeva C-280/19 P) (1)

      (Pritožba - Arbitražna klavzula - Pogodba Minatran, sklenjena v okviru Sedmega okvirnega programa - Upravičeni stroški - Opomin, ki ga je izdala ERCEA - Izterjava zneskov, danih kot predujem - Stroški osebja in posredni stroški, ki ustrezajo stroškom osebja - Obveznost izvedbe del izključno v prostorih prejemnika nepovratnih sredstev - Nadzor, ki ga opravi prejemnik - Običajne prakse prejemnika)
      (2021/C 72/06)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnica: Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (zastopniki: F. Sgritta in M. Pesquera Alonso, agenta, skupaj z E. Kourakis, dikigoros)

         Druga stranka v postopku: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (zastopnik: V. Christianos, dikigoros)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Izvajalski agenciji Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 182, 27.5.2019.


title: Združeni zadevi C-322/19 in C-385/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. janurja 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe High Court (Irska), International Protection Appeals Tribunal – Irska) – K.S., M.H.K/The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality (C-385/19) (Predhodno odločanje – Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Mednarodna zaščita – Standardi za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito – Direktiva 2013/33/EU – Državljan tretje države, ki je iz ene države članice Evropske unije prišel v drugo državo članico, za mednarodno zaščito pa je zaprosil samo v tej drugi državi članici – Odločitev o predaji v prvo državo članico – Uredba (EU) št. 604/2013 – Dostop do trga dela kot prosilec na mednarodno zaščito)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/5

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. janurja 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe High Court (Irska), International Protection Appeals Tribunal – Irska) – K.S., M.H.K/The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality (C-385/19)
      (Združeni zadevi C-322/19 in C-385/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Mejni nadzor, azil in priseljevanje - Mednarodna zaščita - Standardi za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito - Direktiva 2013/33/EU - Državljan tretje države, ki je iz ene države članice Evropske unije prišel v drugo državo članico, za mednarodno zaščito pa je zaprosil samo v tej drugi državi članici - Odločitev o predaji v prvo državo članico - Uredba (EU) št. 604/2013 - Dostop do trga dela kot prosilec na mednarodno zaščito)
      (2021/C 72/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveni sodišči

      High Court (Irska), International Protection Appeals Tribunal

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: KS, MHK (C-322/19), R.A.T., D.S (C-385/19)

         Tožene stranke: The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), Minister for Justice and Equality (C 385/19)

         Izrek

                  1.

                  Nacionalno sodišče mora Direktivo 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite, ki se na podlagi členov 1 in 2 ter člena 4a(1) Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice ne uporablja v državi članici tega sodišča, upoštevati pri razlagi določb Direktive 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito, ki pa se v skladu s členom 4 tega protokola v navedeni državi članici uporablja.

                  2.

                  Člen 15 Direktive 2013/33 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki prosilca za mednarodno zaščito izključuje od dostopa do trga dela zgolj iz razloga, da je bila v zvezi z njim sprejeta odločitev o predaji na podlagi Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva.

                  3.

                  Člen 15(1) Direktive 2013/33 je treba razlagati tako, da:

                              —

                              se prosilcu za mednarodno zaščito zamuda pri sprejetju prvostopenjske odločbe, katere predmet je prošnja za mednarodno zaščito, sme pripisati, kadar je ta zamuda posledica nesodelovanja tega prosilca s pristojnimi organi;

                              —

                              država članica prosilcu za mednarodno zaščito zamude pri sprejetju prvostopenjske odločbe, katere predmet je prošnja za mednarodno zaščito, ne sme pripisati iz razloga, da ta prosilec svoje prošnje ni vložil v prvi državi članici vstopa v smislu člena 13 Uredbe št. 604/2013;

                              —

                              država članica prosilcu za mednarodno zaščito ne sme pripisati zamude pri obravnavanju njegove prošnje za mednarodno zaščito, do katere je prišlo, ker je ta prosilec vložil pravno sredstvo z odložilnim učinkom zoper odločitev o predaji, ki je bila v zvezi z njim sprejeta na podlagi Uredbe št. 604/2013.

         (1)  UL C 220, 1.7.2019.

         UL C 255, 29.7.2019.


title: Zadeva C-507/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Bundesrepublik Deutschland/XT (Predhodno odločanje – Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite – Standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite – Direktiva 2011/95/EU – Člen 12 – Izključitev iz statusa begunca – Oseba brez državljanstva palestinskega porekla, registrirana pri Agenciji Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA) – Pogoji za samodejno upravičenost do ugodnosti iz Direktive 2011/95 – Prenehanje zaščite ali pomoči UNRWA)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/6

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Bundesrepublik Deutschland/XT
      (Zadeva C-507/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite - Standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite - Direktiva 2011/95/EU - Člen 12 - Izključitev iz statusa begunca - Oseba brez državljanstva palestinskega porekla, registrirana pri Agenciji Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA) - Pogoji za samodejno upravičenost do ugodnosti iz Direktive 2011/95 - Prenehanje zaščite ali pomoči UNRWA)
      (2021/C 72/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Tožena stranka: XT

         Izrek

                  1.

                  Člen 12(1)(a), drugi stavek, Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite je treba razlagati tako, da je treba za ugotovitev, ali je zaščita ali pomoč Agencije Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA) prenehala, v okviru posamične presoje vseh upoštevnih elementov zadevnega položaja upoštevati vse sektorje območja delovanja UNRWA, na ozemlje katerih ima oseba brez državljanstva palestinskega rodu, ki je zapustila to območje, konkretno možnost varno vstopiti in tam ostati.

                  2.

                  Člen 12(1)(a), drugi stavek, Direktive 2011/95 je treba razlagati tako, da ni mogoče šteti, da je zaščita ali pomoč UNRWA prenehala, če je oseba brez državljanstva palestinskega rodu zapustila območje delovanja UNRWA z odhodom iz sektorja tega območja, v katerem je bila njena osebna varnost zelo ogrožena in v katerem ji ta organ ni mogel zagotoviti zaščite ali pomoči, če je, prvič, ta oseba v ta sektor prostovoljno prišla iz drugega sektorja navedenega območja, v katerem njena osebna varnost ni bila zelo ogrožena in v katerem je lahko bila upravičena do zaščite ali pomoči tega organa, in če, drugič, na podlagi konkretnih informacij, ki jih je imela na voljo, ni mogla razumno pričakovati, da bo upravičena do zaščite ali pomoči UNRWA v sektorju, v katerega se je namenila, ali da se bo lahko v kratkem vrnila v izvorni sektor, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 348, 14.10.2019.


title: Zadeva C-414/20 PPU: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper MM (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Evropski nalog za prijetje – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Postopki predaje med državami članicami – Člen 6(1) in člen 8(1)(c) – Evropski nalog za prijetje, izdan na podlagi nacionalnega akta o uvedbi preiskave – Pojem „nalog za prijetje ali katera koli druga izvršljiva sodna odločba z enakim učinkom“ – Neobstoj nacionalnega naloga za prijetje – Posledice – Učinkovito sodno varstvo – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/7

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper MM
      (Zadeva C-414/20 PPU) (1)

      (Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Postopki predaje med državami članicami - Člen 6(1) in člen 8(1)(c) - Evropski nalog za prijetje, izdan na podlagi nacionalnega akta o uvedbi preiskave - Pojem „nalog za prijetje ali katera koli druga izvršljiva sodna odločba z enakim učinkom“ - Neobstoj nacionalnega naloga za prijetje - Posledice - Učinkovito sodno varstvo - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)
      (2021/C 72/09)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

      MM

         Ob udeležbi: Spetsializirana prokuratura

         Izrek

                  1.

                  Člen 6(1) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ), kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da odgovor na vprašanje, ali gre za „odreditveni pravosodni organ“ v smislu te določbe, ni odvisen od obstoja sodnega nadzora nad odločbo o izdaji evropskega naloga za prijetje in nacionalno odločbo, na kateri ta nalog temelji.

                  2.

                  Člen 8(1)(c) Okvirnega sklepa 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, je treba razlagati tako, da je treba evropski nalog za prijetje šteti za neveljaven, če ne temelji na „[nacionalnem] nalogu za prijetje ali katerikoli drugi izvršljivi sodni odločbi z enakim učinkom“ v smislu te določbe. Ta pojem se nanaša na nacionalne ukrepe, ki jih pravosodni organ sprejme za iskanje in prijetje osebe, ki se kazensko preganja, da bi se zaradi oprave dejanj v kazenskem postopku zagotovila njena navzočnost pred sodiščem. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali ima nacionalni akt o uvedbi preiskave, kot je ta, na katerem temelji evropski nalog za prijetje iz postopka v glavni stvari, take pravne učinke.

                  3.

                  Če zakonodaja odreditvene države članice ne vsebuje določb o pravnem sredstvu, s katerim bi bilo mogoče preveriti pogoje, pod katerimi je organ, ki sodeluje pri izvajanju sodne oblasti v tej državi članici, vendar sam ni sodišče, izdal evropski nalog za prijetje, je treba Okvirni sklep 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, v povezavi s pravico do učinkovitega sodnega varstva, ki jo zagotavlja člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nacionalnemu sodišču, pri katerem je vloženo pravno sredstvo, s katerim se izpodbija zakonitost nadaljevanja pripora za osebo, ki je bila predana na podlagi evropskega naloga za prijetje, izdanega na podlagi nacionalnega akta, ki ga ni mogoče opredeliti kot „[nacionalni] nalog za prijetje ali katero koli drugo izvršljivo sodno odločbo z enakim učinkom“ v smislu člena 8(1)(c) tega okvirnega sklepa, in s katerim se uveljavlja razlog neveljavnosti tega evropskega naloga za prijetje z vidika prava Unije, omogoča, da se izreče za pristojno za izvedbo takega nadzora veljavnosti.
                  Okvirni sklep 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, v povezavi s pravico do učinkovitega sodnega varstva, ki jo zagotavlja člen 47 Listine o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne zahtevata, da mora nacionalno sodišče, če ugotovi, da je bil zadevni evropski nalog za prijetje izdan v nasprotju s členom 8(1)(c) tega okvirnega sklepa, ker ne temelji na „[nacionalnem] nalogu za prijetje ali katerikoli drugi izvršljivi sodni odločbi z enakim učinkom“ v smislu te določbe, pridržano osebo, ki jo je izvršitvena država članica predala odreditveni državi članici, izpustiti na prostost. Zato mora predložitveno sodišče v skladu z nacionalnim pravom ugotoviti, kakšne so lahko posledice neobstoja takega nacionalnega akta, kot pravne podlage za zadevni evropski nalog za prijetje, na odločitev, ali bo obdolženec ostal v priporu ali ne.

         (1)  UL C 390, 16.11.2020.


title: Zadeva C-264/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 15. junija 2020 – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 15. junija 2020 – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG
      (Zadeva C-264/20)
      (2021/C 72/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Korneuburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Airhelp Limited

         Tožena stranka: Austrian Airlines AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) razlagati tako, da gre za izredne razmere, če se let odpove zato, ker je bilo drugo letalo iz nasproti ležečega izhoda potisnjeno nazaj in je bilo pri tem poškodovano višinsko krmilo letala, ki je bilo predvideno za izvedbo leta, ki je bil pozneje odpovedan?

                  2.

                  Ali je treba člen 5(3) in člen 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 razlagati tako, da se lahko dejanski letalski prevoznik, ki kot vzrok za odpoved zatrjuje obstoj izrednih razmer, sklicuje na razbremenilni razlog iz člena 5(3) Uredbe samo, če lahko tudi dokaže, da posledic odpovedi za posameznega potnika ne bi bilo mogoče preprečiti niti s spremembo rezervacije na nadomestni prevoz?

                  3.

                  Ali mora sprememba rezervacije, kot izhaja iz drugega vprašanja, izpolnjevati podrobnejša časovna ali kakovostna merila, zlasti merila iz člena 5(1)(c)(iii) ali iz člena 8(1)(b) in (c) Uredbe?

            Sodišče Evropske unije (deveti senat) je s sklepom z dne 14. januarja 2021 odločilo:

                  1.

                  Člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da gre pri trku med višinskim krmilom letala na parkirnem prostoru in zavihkom krila letala druge letalske družbe, kot posledica premika drugega letala, za „izredne razmere“ v smislu te določbe.

                  2.

                  Člen 5(1)(c) Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da sprememba poti za potnika, ki jo je izvedel letalski prevoznik v primeru odpovedi prvotno načrtovanega leta zaradi izrednih razmer, z letalom na letu, na katerem je potnik v svoj končni namembni kraj prispel dan po prvotno načrtovanim dnevom prihoda, pomeni „ustrezni ukrep“, ki to podjetje odveže od njegove obveznost plačila odškodnine iz člena 5(1)(c) in člena 7(1) te uredbe, razen če je obstajala druga možnost neposredne ali posredne spremembe poti z letalom na letu, ki bi ga izvedel ta ali kateri koli drugi letalski prevoznik in ki bi prispel prej kot naslednji let zadevnega letalskega prevoznika, razen če slednji dokaže, da bi izvedba takšne spremembe poti pomenila nevzdržno žrtev glede na zmogljivosti njegovega podjetja v upoštevnem trenutku, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-297/20 P: Pritožba, ki so jo 2. julija 2020 vložili Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) in Friends of the Irish Environment CLG zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 6. maja 2020 v zadevi T-141/19, Sabo in drugi/Parlament in Svet

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/9

      Pritožba, ki so jo 2. julija 2020 vložili Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) in Friends of the Irish Environment CLG zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 6. maja 2020 v zadevi T-141/19, Sabo in drugi/Parlament in Svet
      (Zadeva C-297/20 P)
      (2021/C 72/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožniki: Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG (zastopniki: R. Smith in C. Day, Solicitors, P. Lockley in B. Mitchell, Barristers, ter D. Wolfe QC)

         Drugi stranki v postopku: Evropski parlament, Svet Evropske unije
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 14. januarja 2021 odločilo, da se pritožba kot nedopustna zavrže in se pritožnikom naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-320/20 P: Pritožba, ki jo je 17. julija 2020 vložil Veselin Atanasov Vasilev zoper sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2020 v zadevi T-273/20, Vasilev/Bolgarija

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/10

      Pritožba, ki jo je 17. julija 2020 vložil Veselin Atanasov Vasilev zoper sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2020 v zadevi T-273/20, Vasilev/Bolgarija
      (Zadeva C-320/20 P)
      (2021/C 72/12)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Stranki

         Pritožnik: Veselin Atanasov Vasilev (zastopnik: B. Kolev)

         Druga stranka v postopku: Republika Bolgarija
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 12. januarja 2021 pritožbo zavrglo kot očitno nedopustno.


title: Zadeva C-401/20 P: Pritožba, ki jo je 24. avgusta 2020 vložila Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 10. junija 2020 v zadevi T-577/19, Leinfelder Uhren München/EUIPO

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/10

      Pritožba, ki jo je 24. avgusta 2020 vložila Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 10. junija 2020 v zadevi T-577/19, Leinfelder Uhren München/EUIPO
      (Zadeva C-401/20 P)
      (2021/C 72/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (zastopnik: S. Lüft, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Thomas Schafft
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 19. januarja 2021 odločilo, da se pritožba ne dopusti in da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-560/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) 26. oktobra 2020 – CR, GF, TY

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) 26. oktobra 2020 – CR, GF, TY
      (Zadeva C-560/20)
      (2021/C 72/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wien

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: CR, GF, TY

         Nasprotna stranka: Landeshauptmann von Wien

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  I.

                  Ali se lahko starša begunca, ki je kot mladoletnik brez spremstva vložil prošnjo za azil in ki mu je bil še kot mladoletniku priznan azil, kot državljana tretje države, še naprej sklicujeta na člen 2(f) v povezavi s členom 10(3)(a) Direktive Sveta 2003/86/ES (1), če je begunec po priznanju azila, vendar med postopkom za izdajo dovoljenja za prebivanje njegovim staršem, postal polnoleten?

                  II.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je v takem primeru potrebno, da starša državljana tretje države upoštevata rok za vložitev prošnje za združitev družine, ki je naveden v sodbi Sodišča z dne 12. aprila 2018, C-550/16, A in S (2), točka 61, po katerem mora ta biti „načeloma […] vložena v roku treh mesecev od dneva, ko je bil zadevnemu mladoletniku priznan status begunca“?

                  III.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je treba polnoletni sestri begunca s priznanim statusom, ki je državljanka tretje države, izdati dovoljenje za prebivanje neposredno na podlagi prava Unije, če bi bila starša begunca v primeru zavrnitve dovoljenja za prebivanje polnoletni sestri begunca dejansko prisiljena odpovedati se svoji pravici do združitve družine v skladu s členom 10(3)(a) Direktive 2003/86/ES, ker ta polnoletna sestra begunca zaradi svojega zdravstvenega stanja nujno potrebuje stalno nego svojih staršev in zato ne more ostati sama v državi izvora?

                  IV.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: katera merila je treba uporabiti pri presoji pravočasnosti, ali je bila taka prošnja za združitev družine „načeloma“ vložena v roku treh mesecev v smislu navedb v sodbi Sodišča z dne 12. aprila 2018, C-550/16, A in S, točka 61?

                  V.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali se lahko starša begunca še naprej sklicujeta na svojo pravico do združitve družine v skladu s členom 10(3)(a) Direktive 2003/86/ES, če je od dneva, ko je bil mladoletniku priznan status begunca, in njuno prošnjo za združitev družine, preteklo tri mesece in en dan?

                  VI.

                  Ali lahko država članica v postopku za združitev družine v skladu s členom 10(3)(a) Direktive 2003/86/ES od staršev begunca načeloma zahteva, da izpolnjujeta pogoje iz člena 7(1) Direktive 2003/86/ES?

                  VII.

                  Ali je zahteva po izpolnjenosti pogojev, ki so navedeni v členu 7(1) Direktive 2003/86/ES, v postopku za združitev družine na podlagi člena 10(3)(a) Direktive 2003/86/ES odvisna od tega, ali je bila prošnja za združitev družine v smislu člena 12(1), tretji pododstavek, Direktive 2003/86/ES vložena v roku treh mesecev po priznanju statusa begunca?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL 2003, L 251, str. 12).

         (2)  EU:C:2018:248


title: Zadeva C-618/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Córdoba (Španija) 19. novembra 2020 – ZU in TV/Ryanair Ltd

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Španija) 19. novembra 2020 – ZU in TV/Ryanair Ltd
      (Zadeva C-618/20)
      (2021/C 72/16)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: ZU in TV

         Tožena stranka: Ryanair Ltd

         Cuestiones prejudiciales

                  1.

                  Ali je mogoče za dejanskega letalskega prevoznika za namene člena [3](5) Uredbe št. 261/2004 (1) šteti letalsko družbo, ki prek svoje spletne strani prodaja letalske vozovnice, v zvezi s katerimi se let opravi pod oznako druge letalske družbe, kar zadeva navedena dejanska leta, za katera je prodala vozovnici in ju opravila druga družba?

                  2.

                  Ali je mogoče za dejanskega letalskega prevoznika za namene člena [3](5) Uredbe št. 261/2004 šteti letalsko družbo, ki prek svoje spletne strani prodaja letalske vozovnice, v zvezi s katerimi se let opravi pod oznako druge letalske družbe, kar zadeva navedena dejanska leta, za katera je prodala vozovnici in ju opravila druga družba, če je ta druga družba, ki opravi let, sestavni del skupine podjetij družbe, ki je prodala vozovnico?

                  3.

                  Ali je pojem pogodbenega prevoznika iz člena 45 Montrealske konvencije primerljiv s pojmom dejanskega letalskega prevoznika iz člena [3](5) Uredbe št. 261/2004?

                  4.

                  Ali je s pojmom dejanskega letalskega prevoznika iz člena [3](5) Uredbe št. 261/2004 primerljiv dejanski prevoznik, na katerega se nanaša člen 45 Montrealske konvencije?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-627/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/OP

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/OP
      (Zadeva C-627/20)
      (2021/C 72/17)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Deutsche Lufthansa AG

         Nasprotna stranka: OP

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-629/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/LE

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/LE
      (Zadeva C-629/20)
      (2021/C 72/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Deutsche Lufthansa AG

         Nasprotna stranka: LE

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-630/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/CS

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/CS
      (Zadeva C-630/20)
      (2021/C 72/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Deutsche Lufthansa AG

         Nasprotna stranka: CS

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-668/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 8. decembra 2020 – Y GmbH/Hauptzollamt

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 8. decembra 2020 – Y GmbH/Hauptzollamt
      (Zadeva C-668/20)
      (2021/C 72/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in revidentka: Y GmbH

         Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Hauptzollamt

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba tarifno podštevilko 1302 19 05 KN (1) razlagati tako, da je treba pod njo uvrstiti tudi ekstrahirano vanilijevo oljno smolo, ki je sestavljena iz približno 90 % (v/v) oziroma 85 % (m/m) etanola, največ 10 % (m/m) vode, 4,8 % (m/m) suhega ostanka in 0,5 % (m/m) vanilina ter je razredčena z etanolom in vodo, čeprav izvlečki oljnih smol v skladu z opombo 1, točka (ij), k poglavju 13 KN ne spadajo pod tar. št. 1302 KN?

                  2.

                  Ali k ekstrahiranim oljnim smolam v smislu tarifne podštevilke 3301 90 30 KN spadajo proizvodi, kot so opisani v prvem vprašanju za predhodno odločanje?

                  3.

                  Ali je treba tarifno podštevilko 3302 10 90 KN razlagati tako, da je treba proizvode, kot so opisani v prvem vprašanju za predhodno odločanje, uvrstiti kot mešanico dišav ali mešanico (vključno alkoholne raztopine) na osnovi ene ali več teh snovi za uporabo v industriji hrane?

                  4.

                  Ali k aromam v smislu člena 27(1)(e) Direktive 92/83 (2) spadajo tudi proizvodi iz tarifne podštevilke 1302 19 05 KN ali ekstrahirana oljna smola iz tarifne podštevilke 3301 90 30 KN?

         (1)  Priloga I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL 1987, L 256, str. 1) v različici kot je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/1754 z dne 6. oktobra 2015 (UL 2015, L 285, str. 1).

         (2)  Direktiva Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače (UL 1992, L 316, str. 21).


title: Zadeva C-672/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 10. decembra 2020 – L GmbH/FK

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 10. decembra 2020 – L GmbH/FK
      (Zadeva C-672/20)
      (2021/C 72/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Korneuburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica, tožena stranka v prvotnem postopku: L GmbH

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku, tožeča stranka v prvotnem postopku: FK

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(2)(a) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) razlagati tako, da ta uredba velja za potnika, ki se je že pred prihodom na letališče prijavil na let prek spleta in s seboj ni imel prtljage; se je prek table prihodov in odhodov na letališču seznanil z zamudo leta, ob izhodu za vkrcanje čakal na nadaljnje informacije, se o odhodu rezerviranega leta pozanimal na okencu letalskega prevoznika; od zaposlenih tožene stranke ni prejel niti pojasnila, ali in kdaj bo odhod leta, niti ponudbe nadomestnega leta; in je nato sam rezerviral drug let v svoj končni namembni kraj, ne da bi se vkrcal na prvotno rezervirani let?

                  2.

                  Ali je treba člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 razlagati tako, da letalski prevoznik ni zavezan plačati odškodnino v skladu s členom 7 Uredbe št. 261/2004, če je v končni namembni kraj letalskega potnika prispel z zamudo osem ur in 19 minut, ker je tri lete pred spornim letom na letalu nastala škoda zaradi udara strele; je tehnik pooblaščenega servisnega podjetja letalskega prevoznika, ki je bil angažiran po pristanku, našel le majhne poškodbe („some minor findings“), ki pa niso vplivale na zmožnost delovanja letala; je bil let, ki je bil po voznem redu predviden dva leta pred spornim letom, opravljen; vendar se je med pregledom letala pred izvedbo predhodnega leta (Pre-Flight-Check) izkazalo, da letala najprej ni bilo mogoče več uporabljati; in je letalski prevoznik zato namesto prvotno predvidenega in poškodovanega letala uporabil nadomestno letalo, s katerim je bil predhodni let opravljen z zamudo, ki je ob odhodu znašala sedem ur in 40 minut?

                  3.

                  Ali je treba člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 razlagati tako, da k ustreznim ukrepom, ki jih mora sprejeti letalski prevoznik, spada, da se letalskemu potniku ponudi sprememba rezervacije na drug let, s katerim bi v svoj končni namembni kraj prispel z zamudo petih ur (kar se je zaradi rezervacije, ki jo je opravil na lastno pobudo, tudi dejansko zgodilo), čeprav je letalski prevoznik zadevni let namesto z letalom, ki ga ni bilo več mogoče uporabiti, opravil z nadomestnim letalom, s katerim bi letalski potnik v svoj končni namembni kraj prispel z zamudo osem ur in 19 minut?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-677/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 11. decembra 2020 – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) in ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 11. decembra 2020 – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) in ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft
      (Zadeva C-677/20)
      (2021/C 72/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Predlagatelja, Beschwerdeführerinnen und Rechtsbeschwerdeführerinnen: Industriegewerkschaft Metall (IG Metall), ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

         Drugi stranki: SAP SE, SE-Betriebsrat der SAP SE, Konzernbetriebsrat der SAP SE, Deutscher Bankangestellten-Verband e. V., Christliche Gewerkschaft Metall (CGM), Verband angestellter Akademiker und leitender Angestellter der chemischen Industrie e. V.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je člen 21(6) Gesetz über die Beteiligung der Arbeitnehmer in einer Europäischen Gesellschaft (nemški zakon o udeležbi delavcev v evropski družbi), iz katerega v primeru ustanovitve evropske družbe s preoblikovanjem s sedežem v Nemčiji izhaja, da je treba za določen del članov nadzornega sveta iz vrst delavcev zagotoviti ločen izbirni postopek za kandidate, ki jih predlagajo sindikati, združljiv s členom 4(4) Direktive Sveta 2001/86/ES z dne 8. oktobra 2001 o dopolnitvi Statuta evropske družbe glede udeležbe delavcev (1)?

         (1)  UL 2001, L 294, str. 22.


title: Zadeva C-834/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Vicenza – Italija) – AV/Ministero della Giustizia, Repubblica italiana

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/17

      Sklep predsednika Sodišča z dne 23. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Vicenza – Italija) – AV/Ministero della Giustizia, Repubblica italiana
      (Zadeva C-834/19) (1)

      (2021/C 72/25)
      Jezik postopka: italijanščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL L 54, 17.2.2020.


title: Zadeva T-478/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2021 – Bezouaoui in HB Consultant/Komisija (Državne pomoči – Izobraževanje za varno upravljanje z gradbenimi stroji – Povrnitev stroškov za izobraževanje v Franciji, ki jo izvedejo skupni organi za zbiranje, ki jih odobri država (Organismes paritaires collecteurs agréés (OPCA)) – Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči – Pojem državne pomoči – Pripisljivost državi – Javni nadzor sredstev)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2021 – Bezouaoui in HB Consultant/Komisija
      (Zadeva T-478/18) (1)

      (Državne pomoči - Izobraževanje za varno upravljanje z gradbenimi stroji - Povrnitev stroškov za izobraževanje v Franciji, ki jo izvedejo skupni organi za zbiranje, ki jih odobri država (Organismes paritaires collecteurs agréés (OPCA)) - Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči - Pojem državne pomoči - Pripisljivost državi - Javni nadzor sredstev)
      (2021/C 72/26)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Hacène Bezouaoui (Avanne, Francija) in HB Consultant (Beure, Francija) (zastopnika: J.-F. Henrotte in N. Neyrinck, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: C. Georgieva-Kecsmar in K. Herrmann, agentki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2018) 2075 final z dne 10. aprila 2018 o domnevni državni pomoči SA.46897 (2018/NN) Francoske republike v zvezi s financiranjem izobraževanj, na podlagi katerih se pridobi potrdilo o varnem upravljanju z gradbenimi stroji (certificat d’aptitude à la conduite d’engins de chantier en sécurité (CACES).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  HB Consultant in Hacènu Bezouaouiju se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 373, 15.10.2018.


title: Zadeva T-548/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2021 – Helbert/EUIPO (Javni uslužbenci – Zaposlovanje – Razpis natečaja – Javni natečaj EUIPO/AD/01/17 – Odločba o nevpisu tožeče stranke na rezervni seznam natečaja – Sestava natečajne komisije – Stalnost – Odgovornost)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2021 – Helbert/EUIPO
      (Zadeva T-548/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Razpis natečaja - Javni natečaj EUIPO/AD/01/17 - Odločba o nevpisu tožeče stranke na rezervni seznam natečaja - Sestava natečajne komisije - Stalnost - Odgovornost)
      (2021/C 72/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lars Helbert (Alicante, Španija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: A. Lukošiūtė in K. Tóth, agenta, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, na eni strani, razglasitev ničnosti, prvič, odločbe komisije natečaja EUIPO/AD/01/17 – Upravni uslužbenci (AD 6) na področju intelektualne lastnine z dne 1. decembra 2017 o nevpisu imena tožeče stranke na rezervni seznam, oblikovan za zaposlitev upravnih uslužbencev s strani EUIPO, in drugič, odločbe te komisije z dne 7. marca 2018 o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za pregled, in sicer v končni obliki te odločbe po sprejeti odločbi EUIPO z dne 8. junija 2018 o zavrnitvi njene pritožbe, ter za, na drugi strani, povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka domnevno utrpela zaradi tega.

         Izrek

                  1.

                  Odločba z dne 7. marca 2018, s katero je komisija javnega natečaja EUIPO/AD/01/17 po pregledu zavrnila vpis Larsa Helberta na rezervni seznam za zaposlitev upravnih uslužbencev razreda AD 6 na področju intelektualne lastnine, se razglasi za nično.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva T-758/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – ABLV Bank/SRB (Ekonomska in monetarna unija – Bančna unija – Enotni mehanizem za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij (EMR) – Enotni sklad za reševanje (ESR) – Določitev predhodnega prispevka za leto 2015 in leto 2018 – Zavrnitev predloga za ponovni izračun in vračilo prispevkov – Ničnostna tožba – Izpodbojni akt – Dopustnost – Institucija, katere odobritev je bila preklicana – Člen 70(4) Uredbe (EU) št. 806/2014 – Pojem „sprememba statusa“ – Člen 12(2) Delegirane uredbe (EU) 2015/63)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – ABLV Bank/SRB
      (Zadeva T-758/18) (1)

      (Ekonomska in monetarna unija - Bančna unija - Enotni mehanizem za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij (EMR) - Enotni sklad za reševanje (ESR) - Določitev predhodnega prispevka za leto 2015 in leto 2018 - Zavrnitev predloga za ponovni izračun in vračilo prispevkov - Ničnostna tožba - Izpodbojni akt - Dopustnost - Institucija, katere odobritev je bila preklicana - Člen 70(4) Uredbe (EU) št. 806/2014 - Pojem „sprememba statusa“ - Člen 12(2) Delegirane uredbe (EU) 2015/63)
      (2021/C 72/29)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: ABLV Bank AS (Riga, Latvija) (zastopnik: O. Behrends, odvetnik)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (zastopniki: J. Kerlin in P. Messina, agenta, skupaj z B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch in S. Ianc, odvetniki)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis in A. Steiblytė, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti dopisa SRB z dne 17. oktobra 2018, s katerim je ta zavrnil predlog tožeče stranke, naj, prvič, ponovno izračuna njen predhodni prispevek za leto 2018 in ji vrne preplačilo, in drugič, naj ji po preklicu njene odobritve s strani Evropske centralne banke vrne del njenega predhodnega prispevka za leto 2015.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi ABLV Bank AS se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške Enotnega odbora za reševanje (SRB).

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 82, 4.3.2019.


title: Zadeva T-261/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Optima Naturals (OptiMar) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije OptiMar – Prejšnja nacionalna besedna znamka Mar – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001])

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Optima Naturals (OptiMar)
      (Zadeva T-261/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije OptiMar - Prejšnja nacionalna besedna znamka Mar - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001])
      (2021/C 72/30)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Optima Naturals Srl (Gallarate, Italija) (zastopnika: S. Brustia in E. Montelione, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. januarja 2019 (zadeva R 1348/2018-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Stada Arzneimittel in Optima Naturals.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Stada Arzneimittel AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva T-329/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – 12seasons/EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije BE EDGY BERLIN – Prejšnja nacionalna besedna znamka EDJI – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – 12seasons/EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN)
      (Zadeva T-329/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije BE EDGY BERLIN - Prejšnja nacionalna besedna znamka EDJI - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 72/31)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: 12seasons GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: L. Rampini in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Société immobilière et mobilière de Montagny (Roanne, Francija) (zastopnica: A. Grolée, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. marca 2019 (zadeva R 1522/2018-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Société immobilière et mobilière de Montagny in 12seasons.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi 12seasons GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 246, 22.7.2019.


title: Zadeva T-811/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Enoport/EUIPO – Miguel Torres (CABEÇA DE TOIRO) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije CABEÇA DE TOIRO – Prejšnja besedna znamka Evropske unije SANGRE DE TORO – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Enoport/EUIPO – Miguel Torres (CABEÇA DE TOIRO)
      (Zadeva T-811/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije CABEÇA DE TOIRO - Prejšnja besedna znamka Evropske unije SANGRE DE TORO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 72/32)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Enoport – Produção de Bebidas Lda (Rio Maior, Portugalska) (zastopnica: J. Alves Coelho, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Španija) (zastopnici: M. Ceballos Rodríguez in M. Robledo McClymont, odvetnici)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. septembra 2019 (zadeva R 394/2019-5) glede postopka z ugovorom med družbama Miguel Torres in Enoport – Produção de Bebidas.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Enoport – Produção de Bebidas Lda se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 36, 3.2.2020.


title: Zadeva T-824/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2021 – RY/Komisija (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Odpoved pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas na podlagi člena 47(c)(i) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev – Izvršitev sodbe Splošnega sodišča – Člen 266 PDEU – Pravica do izjave – Nov sklep o odpovedi)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2021 – RY/Komisija
      (Zadeva T-824/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Odpoved pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas na podlagi člena 47(c)(i) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev - Izvršitev sodbe Splošnega sodišča - Člen 266 PDEU - Pravica do izjave - Nov sklep o odpovedi)
      (2021/C 72/33)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: RY (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Schima in B. Mongin, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 10. aprila 2019 o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke za nedoločen čas.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  RY se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 36, 3.2.2020.


title: Zadeva T-844/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Apologistics/EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije discount-ap*theke.de – Prejšnji besedni znamki Evropske unije APODISCOUNTER in APO ter prejšnje figurativne znamke apo-discounter.de, apo.co in apo.de – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Apologistics/EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de)
      (Zadeva T-844/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije discount-ap*theke.de - Prejšnji besedni znamki Evropske unije APODISCOUNTER in APO ter prejšnje figurativne znamke apo-discounter.de, apo.co in apo.de - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 72/34)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Nemčija) (zastopnik: H. Hug, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Söder, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Franz Michael Peikert (Offenbach, Nemčija) (zastopnik: T. Bruggmann, avocat)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. oktobra 2019 (zadeva R 2309/2018-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Apologistics in F. M. Peikertom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Apologistics GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 45, 10.2.2020.


title: Zadeva T-884/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Folschette in drugi/Komisija (Nepogodbena odgovornost – Preiskava OLAF-a – Digitalni trg – Korupcija – Trgovanje z vplivom – Končno poročilo s priporočilom za začetek kazenskih pregonov – Oprostilna sodba kazenskega sodišča – Zastaranje – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Folschette in drugi/Komisija
      (Zadeva T-884/19) (1)

      (Nepogodbena odgovornost - Preiskava OLAF-a - Digitalni trg - Korupcija - Trgovanje z vplivom - Končno poročilo s priporočilom za začetek kazenskih pregonov - Oprostilna sodba kazenskega sodišča - Zastaranje - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice)
      (2021/C 72/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Marc Folschette (Leudelange, Luksemburg), Tetyana Grygorenko (Leudelange) in Professional Business Solutions SA (Leudelange) (zastopnik: N. Bauer, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in F. Blanc, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi ravnanja Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) v okviru notranje preiskave.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Marcu Folschettu, Tetyani Grygorenko in Professional Business Solutions SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 61, 24.2.2020.


title: Zadeva T-253/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Oatly/EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS – Absolutni razlog za zavrnitev – Razlikovalni učinek – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Oatly/EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)
      (Zadeva T-253/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2021/C 72/37)
      Jezik postopka: angleščina

         Parties

         Tožeča stranka: Oatly AB (Malmö, Švedska) (zastopnik: M. Johansson, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in V. Ruzek, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. februarja 2020 (zadeva R 2446/2019-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Odločba petega odbora za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 7. februarja 2020 (zadeva R 2446/2019-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS kot znamke Evropske unije se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO nosi svoje stroške in stroške družbe Oatly AB.

         (1)  UL C 215, 29.6.2020.


title: Zadeva T-276/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Crevier/EUIPO (Priprava za razdišavljanje zraka) (Model Skupnosti – Prijava modela Skupnosti ki predstavlja pripravo za razdišavljanje zraka – Neupoštevanje roka v razmerju do EUIPO – Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje – Člen 67(1) Uredbe (ES) št. 6/2002 – Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2021 – Crevier/EUIPO (Priprava za razdišavljanje zraka)
      (Zadeva T-276/20) (1)

      (Model Skupnosti - Prijava modela Skupnosti ki predstavlja pripravo za razdišavljanje zraka - Neupoštevanje roka v razmerju do EUIPO - Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje - Člen 67(1) Uredbe (ES) št. 6/2002 - Dolžnost skrbnega ravnanja)
      (2021/C 72/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jeffrey Scott Crevier (Fort Lauderdale, Florida, Združene države) (zastopnik: M. Kime, barrister)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: R. Cottrell, A. Folliard-Monguiral in V. Ruzek, agenti)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. marca 2020 (zadeva R 2396/2019-3) v zvezi z zahtevkom za vrnitev v prejšnje stanje.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Jeffreyu Scottu Crevieru se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 247, 27.7.2020.


title: Zadeva T-726/20: Tožba, vložena 15. decembra 2020 – Grupa Azoty in drugi/Komisija

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/26

      Tožba, vložena 15. decembra 2020 – Grupa Azoty in drugi/Komisija
      (Zadeva T-726/20)
      (2021/C 72/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Grupa Azoty S.A. (Tarnów, Poljska), Azomureș SA (Tîrgu Mureş, Romunija), Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (P. Fáliro, Grčija) (zastopniki: D. Haverbeke, L. Ruessmann in P. Sellar, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Prilogo I k Sporočilu Komisije – Smernice za nekatere ukrepe državne pomoči v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov po letu 2021 (1) v delu, v katerem neupravičeno izključuje sektor gnojil, razglasi za nično;

                  —

                  na podlagi člena 264 PDEU naloži, da se učinki Priloge I k izpodbijanem aktu ohranijo, dokler tožeča stranka ne sprejme ukrepov, potrebnih za izvršitev odločbe Sodišča v skladu s členom 266 PDEU;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Priloga I k izpodbijanemu aktu je neveljavna zaradi nepristojnosti.

                              —

                              V skladu s členom 5(1) in (2) DEU Unija deluje le v mejah pristojnosti, ki so jo nanjo prenesle države članice. Države članice ohranijo vse pristojnosti, ki niso s Pogodbama dodeljene Uniji.

                              —

                              V skladu s členom 10a(6) Direktive 2003/87/ES, kakor je bila spremenjena (2) so za opredelitev sektorjev in delov sektorjev ter sprejetje seznama, kot je ta iz Priloge I k izpodbijanemu aktu, pristojne države članice, in ne tožena stranka.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Priloga I k izpodbijanemu aktu je neveljavna zaradi bistvene kršitve postopka (pomanjkljive obrazložitve).

                              —

                              Iz obrazložitve izpodbijanega akta, ki se zahteva v skladu s členom 296 PDEU, niso jasno in nedvomno razvidni razlogi, na katere se je tožena stranka oprla pri izračunu intenzivnosti posrednih emisij za sektor dejavnosti tožečih strank, ki je odločilni dejavnik za vključitev oziroma nevključitev v Prilogo I k izpodbijanemu aktu.

                              —

                              Zaradi pomanjkljive obrazložitve tožeče stranke ne morejo braniti svojih pravic, Splošno sodišče pa ne more opraviti nadzora.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Priloga I k izpodbijanem aktu je neveljavna zaradi očitnih napak pri presoji.

                              —

                              Kadar tožena stranka izvršuje svojo diskrecijsko pravico pri izvajanju kompleksnih ekonomskih in socialnih presoj v okviru svoje pristojnosti iz člena 107(3)(c) PDEU, mora biti zmožna dokazati, da je ocenila vse relevantne dejavnike in okoliščine položaja, ki se ga je želelo urediti z izpodbijanim aktom. Tožena stranka je s tem, da je sektor dejavnosti tožečih strank izključila iz seznama upravičenih sektorjev iz Priloge I k izpodbijanemu aktu, storila več napak pri presoji, zlasti ker (a) pri določitvi intenzivnosti posrednih emisij sektorja ni upoštevala relevantnih in celovitih podatkov o porabi električne energije v sektorju gnojil, kar je privedlo do podcenjevanja intenzivnosti posrednih emisij sektorja in do izključitve tega sektorja iz Priloge I; (b) ni upoštevala in ni preučila vseh relevantnih dejstev, navedenih v zahtevi, saj je brez obrazložitve zavrnila dokaze tožečih strank; (c) je pri kvalitativni oceni napačno ocenila uvrstitev sektorja na podlagi merila zamenljivosti goriva z elektriko in ni obrazložila, zakaj podsektorji sektorja niso bili vključeni v Prilogo I na podlagi tega merila.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Priloga I k izpodbijanemu aktu je neveljavna zaradi napačne uporaba pravega merila za presojo.

                              —

                              S členom 10a(6) Direktive 2003/87/ES se zahteva, da se sektorje presoja na podlagi merila, ki vključuje oceno „resničnega tveganja“ premestitve emisij CO2.

                              —

                              Tožena stranka je uporabila drugačen preizkus, in sicer preizkus „velikega tveganja“. S tem je uporabila napačen zakoniti preizkus.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Priloga I k izpodbijanemu aktu je v nasprotju z načelom preglednosti.

                              —

                              Postopek, v katerem je bil sprejet izpodbijani akt, ni bil pregleden v ključnih vidikih, zlasti (a) tožena stranka ni niti v izpodbijanem aktu niti v priloženi oceni učinkov razkrila podatkov, ki ji je uporabila za izračun intenzivnosti posrednih emisij za sektor dejavnosti tožečih strank, (b) tožena stranka ni navedla razlage, s katero bi utemeljila svojo presojo glede podsektorjev, ki imajo največji potencial za elektrifikacijo.

                              —

                              Tožena stranka je ves čas postopka sprejemanja izpodbijanega akta zavračala, da bi zadevnim strankam sporočila, kako bodo izračunane njihove intenzivnosti posrednih emisij in kako bo uporabljeno merilo elektrifikacije, ter jim tako onemogočila, da bi lahko v obdobju posvetovanj kakor koli sodelovale v vsebinski razpravi s toženo stranko.

                              —

                              Tožena stranka torej ni izpolnila svoje obveznosti iz člena 15 PDEU in 11 PEU, da zagotovi preglednost postopka, v katerem je bila sprejeta Priloga I k izpodbijanemu aktu.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Priloga I k izpodbijanemu aktu je v nasprotju z načelom subsidiarnosti.

                              —

                              V skladu s členom 5(3) PDEU Evropska unija deluje na področjih, ki niso v njeni izključni pristojnosti, le če in kolikor ciljev predlaganih ukrepov ne morejo zadovoljivo doseči države članice, in se zaradi obsega ali učinkov predlaganih ukrepov lažje dosežejo na ravni Unije.

                              —

                              Čeprav so nacionalni ukrepi, ki temeljijo na členu 10a(6) Direktive 2003/87/ES, predmet nadzora državnih pomoči, je tožena stranka s tem, da je določila ex ante seznam, s katerim se omejuje sektorje in podsektorje, ki so lahko upravičeni do nadomestila za stroške posrednih emisij, kršila načelo subsidiarnosti, glede na to, da (a) lahko države članice zaradi znatnih posrednih stroškov, ki dejansko nastanejo, najboljše ocenijo resnično tveganje premestitve emisij CO2 za vsak industrijski sektor; in (b) je tožena stranka Prilogo I k izpodbijanemu aktu sprejela, ne da bi potrebo po tem zadostno obrazložila.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Priloga I k izpodbijanemu aktu je v nasprotju z načelom sorazmernosti.

                              —

                              Tožena stranka krši načelo sorazmernosti, ker (a) ne poskuša uresničiti legitimnega cilja spodbujanja stroškovno učinkovitega razogličenja gospodarstva s tem, da bi energijsko intenzivnim sektorjem omogočila, da vlagajo v energetsko učinkovitost, namesto da svoje proizvodnje selijo v tretje države, (b) izključenim sektorjem nalaga pretirano breme, čeprav bi lahko cilje izpodbijanega akta vsaj v enaki meri dosegla z manj obremenjujočimi rešitvami (kot je določitev maksimalne ravni pomoči ali mehanizmov pogojevanja), in (c) je bistvene podrobnosti presoje upravičenih sektorjev razkrila šele štiri dni pred objavo izpodbijanega akta 25. septembra 2020, kar je le nekaj več kot tri mesece pred iztekom veljavnih smernic o sistemu trgovanja z emisijami. S tem je tožena stranka kršila člen 5(4) PEU.

         (1)  UL 2020, C 317, str. 5.

         (2)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631), kakor je bila spremenjena.


title: Zadeva T-743/20: Tožba, vložena 17. decembra 2020 – Car-Master 2/Komisija

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/28

      Tožba, vložena 17. decembra 2020 – Car-Master 2/Komisija
      (Zadeva T-743/20)
      (2021/C 72/40)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Car-Master 2 sp. z o.o. sp.k. (Krakov, Poljska) (zastopnik: M. Miśkowicz, pravni svetovalec)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Odločbo Evropske komisije C(2020) 7369 final z dne 22. oktobra 2020 v zadevi AT.40665 – Toyota razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži stroške postopka, vključno s stroški procesnega zastopanja.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna razlaga in uporaba člena 13(2) Uredbe Sveta št. 1/2003 (v nadaljevanju: „Uredba 1/2003“) (1).

                              —

                              V utemeljitev tega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da zadeve ni obravnaval poljski organ, pristojen za varstvo konkurence, v smislu člena 13(2) Uredbe št. 1/2003. Tožeča stranka je namreč pri predsedniku Urzęd Ochrony Konkurencji i Konsumentów (urad za varstvo konkurence in potrošnikov, v nadaljevanju: UOKiK) vložila pritožbo glede suma praks omejevanja konkurence. Vendar pa je ta organ zavrnil sprejetje ukrepov, ki so določeni v predpisih, in izvedbo ocene zadevnih ravnanj, pri čemer se je skliceval na to, da nima zadostne količine informacij, in tožečo stranko pozval k dopolnitvi informacij. Hkrati sam organ ni sprejel nobenega ukrepa, da bi jih pridobil, dokazno breme pa je v celoti prevalil na tožečo stranko. Zato delovanja organa ni mogoče opredeliti kot „obravnavanje zadeve“ v smislu Obvestila Komisije o sodelovanju v okviru mreže organov, pristojnih za konkurenco (2) in sodne prakse Sodišča. Posledično se je tudi Komisija za zavrnitev pritožbe neupravičeno oprla na člen 13(2) Uredbe št. 1/2003. Tožeča stranka dodaja, da je rezultat tega, da je Komisija zavrnila pritožbo, da zadeve ni obravnaval noben organ, kar je v bistvu v nasprotju z uvodno izjavo 18 Uredbe št. 1/2003.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).

                              —

                              V utemeljitev tega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da nima možnosti izkoristiti pravic, ki ji pripadajo na podlagi člena 41(1) Listine, saj noben organ ni obravnaval njene zadeve. Ona pa nima možnosti za ukrepanje, saj, prvič, nacionalno pravo ne predvideva možnosti pritožbe zoper zavrnitev predsednika UOKiK, da bi sprejel ukrepe. Drugič, Komisija ni obravnavala zadeve, saj je napačno ugotovila, da de bila ta že obravnavana. Zaradi tega tožeča stranka nima možnosti za uveljavitev svojih pravic. Tožeča stranka navaja, da Komisija ni upoštevala vseh okoliščin te zadeve in ni skrbno preučila njenega položaja. Po mnenju tožeče stranke bi Komisija morala preučiti ravno to, ali in kako je bila zadeva obravnavana in potem natančno analizirati ukrepe nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco. Komisija ni izpolnila te obveznosti, zato tudi ni izpolnila obveznosti potrebne skrbnosti, ki izhaja iz pravice do dobrega upravljanja. Komisija poleg tega ni izpolnila obveznosti iz člena 105(1) Pogodbe DEU. Ni namreč upoštevala okoliščine, da v primeru, da zavrne pritožbo, ki se nanaša na potencialno kršitev pravil o konkurenci, ta zadeva ostane nerešena, saj je nacionalni organ ni obravnaval.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205)

         (2)  UL 2004, C 101, str. 43.


title: Zadeva T-760/20: Tožba, vložena 21. decembra 2020 – Jakeliūnas/ESMA

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/29

      Tožba, vložena 21. decembra 2020 – Jakeliūnas/ESMA
      (Zadeva T-760/20)
      (2021/C 72/41)
      Jezik postopka: litovščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Stasys Jakeliūnas (Vilna, Litva) (zastopnik: R. Paukštė, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ESMA z dopisom ESMA22-105-1261 z dne 30. oktobra 2020 neutemeljeno zavrnil zahtevo tožeče stranke z dne 30. septembra 2020, s katero je pozvala ESMA, naj začne preiskavo o morebitni tržni manipulaciji (v nadaljevanju: zahteva);

                  —

                  ESMA naloži ponovno obravnavo zahteve;

                  —

                  ESMA naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da:

                              —

                              pravila iz Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) zajemajo možne kršitve, opredeljene v zahtevi;

                              —

                              se ta direktiva od sprejetja usklajuje in nadzoruje na ravni EU. To določa tudi Direktiva Komisije 2003/124/ES (2);

                              —

                              je bil ESMA ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (3) in je dejansko prevzel naloge evropskih nadzornih organov za vrednostne papirje, ki so delovali do takrat, ter postal odgovoren za uspešno izvajanje in nadzor Direktive 2003/6/ES in za varstvo vlagateljev;

                              —

                              je bila Direktiva 2003/6/ES razveljavljena z učinkom od 3. julija 2016;

                              —

                              je zato ESMA dolžan preiskati morebitne kršitve Direktive 2003/6/ES, storjene do njegove ustanovitve.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da zahteva tožeče stranke ne temelji na potrebi po uporabi Uredbe (EU) 2016/1011 Evropskega parlamenta in Sveta (4) in Uredbe (EU) št. 596/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (5), ki sta akta, na podlagi katerih je ESMA utemeljil zavrnitev.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da:

                              —

                              ESMA razlaga Direktivo 2003/6/ES preozko in prestrogo ter neupravičeno omejuje njeno področje uporabe. To, da so bila pravila te direktive razširjena in da Uredba (EU) št. 596/2014 vsebuje bolj specifične opredelitve, samo po sebi ne pomeni, da navedena direktiva ni zajemala možnih primerov tržne manipulacije, opredeljenih v zahtevi, in da je za te primere ni bilo treba uporabiti;

                              —

                              ESMA ni upošteval predloženih informacij o morebitnih nerazkritih nasprotij interesov bank, pri čemer gre za informacije, ki dokazujejo, da bi člen 1(2)(c) in člen 6(5) Direktive 2003/6/ES lahko bila kršena.

         (1)  Direktiva 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 367).

         (2)  Direktiva Komisije 2003/124/ES z dne 22. decembra 2003 o izvajanju Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z opredelitvijo in razkritjem notranjih informacij javnosti ter opredelitvijo tržne manipulacije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 6, str. 348).

         (3)  Uredba (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/77/ES (UL 2010, L 331, str. 84).

         (4)  Uredba (EU) 2016/1011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o indeksih, ki se uporabljajo kot referenčne vrednosti v finančnih instrumentih in finančnih pogodbah ali za merjenje uspešnosti investicijskih skladov, in spremembi direktiv 2008/48/ES in 2014/17/EU ter Uredbe (EU) št. 596/2014 (UL 2016, L 171, str. 1).

         (5)  Uredba (EU) št. 596/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o zlorabi trga (uredba o zlorabi trga) ter razveljavitvi Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter direktiv Komisije 2003/124/ES, 2003/125/ES in 2004/72/ES (UL 2014, L 173, str. 1).