title: Zadeva C-7/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 9. januarja 2008 – Har Vaessen Douane Service BV en Staatssecretaris van Financiën

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 9. januarja 2008 – Har Vaessen Douane Service BV en Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-7/08)
   (2008/C 92/18)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Har Vaessen Douane Service BV en Staatssecretaris van Financiën
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 27 Uredbe (EGS) št. 918/83 (1) z dne 28. marca 1983, kot je bila spremenjena z Uredbo (EGS) št. 3357/91 z dne 7. novembra 1991 (2), razlagati tako, da se je mogoče sklicevati na oprostitev plačila carin, navedeno v tem členu, za pošiljke blaga, ki imajo sicer gledano posamično zanemarljivo vrednost, vendar se ponujajo kot skupinska pošiljka s skupno vrednostjo tako poslanega blaga, ki presega mejno vrednost iz člena 27?

               2)

               Ali je treba pri uporabi člena 27 navedene uredbe izhajati iz tega, da pojem „pošiljanje iz tretje države prejemniku v Skupnosti“ zajema tudi primer, da je blago pred pošiljanjem prejemniku sicer v tretji državi, vendar pa je sedež prejemnikove pogodbene stranke v Skupnosti?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 918/83 z dne 28. marca 1983 o sistemu oprostitev carin v Skupnosti (UL L 105, str. 1).

      (2)  UL L 318, 1991, str. 13.


title: Zadeva C-321/03: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) — Združeno kraljestvo) — Dyson Ltd proti Registrar of Trade Marks (Znamke — Približevanje zakonodaj — Direktiva 89/104/EGS — Člen 2 — Pojem znaka, ki lahko sestavlja znamko — Prozorna zbiralna posoda ali komora za zbiranje na zunanji površini sesalnika)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) — Združeno kraljestvo) — Dyson Ltd proti Registrar of Trade Marks
   (Zadeva C-321/03) (1)

   (Znamke - Približevanje zakonodaj - Direktiva 89/104/EGS - Člen 2 - Pojem znaka, ki lahko sestavlja znamko - Prozorna zbiralna posoda ali komora za zbiranje na zunanji površini sesalnika)
   (2007/C 56/02)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dyson Ltd

      Tožena stranka: Registrar of Trade Marks
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — High Court of Justice (Chancery Division) — Razlaga člena 3(3) Direktive 89/104/EGS: Prva direktiva Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 40, str. 1) — Znamka, ki je sestavljena iz funkcionalne značilnosti (prozoren plastičen valj), ki je del sesalnika
   Izrek
   Člen 2 Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z znamkami je treba razlagati v tem smislu, da predmet zahteve za registracijo znamk, kot je vložena zahteva iz postopka v glavni stvari, ki se nanaša na vse oblike brezbarvne zbiralne posode ali komore za zbiranje, ki si jih je mogoče zamisliti, ki je del zunanje površine sesalnika, ni „znak“ v smislu te določbe in zato ni znamka v smislu te določbe.

      (1)  UL C 239, 4.10.2003.


title: Zadeva T-271/15 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017 – LD/EUIPO (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Poročilo o delu — Ocenjevalno obdobje 2011/2012 — Izkrivljanje dokazov — Napačna uporaba prava — Zloraba zaupanja — Legitimno pričakovanje)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017 – LD/EUIPO
   (Zadeva T-271/15 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Poročilo o delu - Ocenjevalno obdobje 2011/2012 - Izkrivljanje dokazov - Napačna uporaba prava - Zloraba zaupanja - Legitimno pričakovanje))
   (2017/C 095/15)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: LD (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: A. Lukošiūtė, agentka)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije [zaupno] (2), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               LD nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v tem postopku priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.

      (2)  Prikriti zaupni podatki.


title: Zadeva T-250/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Knut IP Management proti UUNT – Zoologischer Garten Berlin (KNUT – DER EISBÄR) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti KNUT – DER EISBÄR — Prejšnja nacionalna besedna znamka KNUD — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“ )

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Knut IP Management proti UUNT – Zoologischer Garten Berlin (KNUT – DER EISBÄR)
   (Zadeva T-250/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti KNUT – DER EISBÄR - Prejšnja nacionalna besedna znamka KNUD - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2013/C 336/34
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Knut IP Management Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: sprva C. Jaeckel, nato J. Steinberg, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Zoologischer Garten Berlin AG (Berlin, Nemčija) (zastopnika: J. Schulz in P. Vatankhah, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. marca 2010 (zadeva R 650/2009-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Zoologischer Garten Berlin AG in Knut IP Management Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Knut IP Management Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva T-462/04: Tožba HEG Limited in Graphite India Limited proti Svetu Evropske unije, vložena dne 30. novembra 2004

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/17

         Tožba HEG Limited in Graphite India Limited proti Svetu Evropske unije, vložena dne 30. novembra 2004
   (Zadeva T-462/04)
   (2005/C 69/34)
   Jezik postopka: angleščina
   Tožba HEG Limited s sedežem v New Delhiju, Indija, in Graphite India Limited s sedežem v Kalkuti, Indija, ki ju zastopata dr K. Adamantopoulos, lawyer, in J. Branton, solicitor, sta dne 30. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Svetu Evropske unije.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlagata, naj:

               —

               na podlagi člena 230 ES razglasi za nično Uredbo Sveta (ES) št. 1628/2004 (1) z dne 13. septembra 2004 o uvedbi dokončnih izravnalnih dajatev in o dokončnem pobiranju začasnih dajatev, uvedenih na uvoz nekaterih sistemov grafitnih elektrod s poreklom iz Indije;

               —

               na podlagi člena 230 ES razglasi za nično Uredbo Sveta (ES) št. 1629/2004 (2) z dne 13. septembra 2004 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev in o dokončnem pobiranju začasnih dajatev, uvedenih na uvoz nekaterih sistemov grafitnih elektrod s poreklom iz Indije;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, nastalih zaradi teh postopkov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po tem, ko so proizvajalci grafitnih elektrod Skupnosti vložili pritožbe, je Komisija pričela vzporedne protisubvencijske in protidampinške postopke proti uvozu zadevnega proizvoda iz Indije. Ti postopki so vodili do sprejetja sporne uredbe.
   Toženi stranki sta dve indijski družbi, ki proizvajata in izvažata zadevni proizvod v Evropsko unijo. V podporo svoji tožbi navajata, prvič, da službe Komisije in končno Sveta niso preiskale drugih očitnih povzročiteljev škode, namreč dampinškega uvoza iz tretjih držav, tudi po tem, ko jim je bil predložen trden dokaz o njem s strani indijskih izvoznikov. Na tej podlagi se tožeči stranki sklicujeta na kršitve člena 9(5) Uredbe 384/96 (3) ter člena 9(2) Sporazuma o izvajanju člena VI GATT (Protidampinški sporazum) in na kršitev načela nediskriminacije, osnovnih postopkovnih zahtev ter kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku.
   Tožeči stranki nadalje navajata, da sta obe sporni uredbi neveljavni zaradi kršitve osnovnih postopkovnih zahtev, ki jih določata Uredba 2026/97 (4) in Uredba 384/96, kot tudi Protidampinški sporazum in Sporazum o subvencijah in izravnalnih ukrepih, saj sta uvedli protidampinške in izravnalne ukrepe na temelju Skupnosti iz 25-ih držav članic, čeprav je bila preiskava pričeta in opravljena na podlagi 15-ih držav članic.
   Tožeči stranki tudi trdita, da Uredba 1628/2004 uvaja izravnalne dajatve v neprimernih zneskih glede indijske DEPB po-izvozne sheme, s čimer krši Uredbo 2026/97, Sporazum o subvencijah in izravnalnih ukrepih ter načelo sorazmernosti, krši pooblastila za odločanje po prostem preudarku in osnovne postopkovne zahteve.
   Tožeči stranki tudi navajata kršitve Uredb 2026/97 in 384/96, Protidampinškega sporazuma in Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih, kot tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ko trdita, da so sporni ukrepi vzeli za osnovo pri določitvi znatne škode podatke, ki so postali nezanesljivi zaradi obstoja nekonkurenčne delitve trga ter sporazumov o določitvi cen med udeleženci skupnostne industrije, ki so bili potrjeni in sankcionirani tudi z odločbo same Skupnosti.
   Končno, tožeči stranki trdita, da sporni ukrepi kršijo člen 3(2) Uredbe 384/96 in člen 8(7) Uredbe 2026/97, ker niso odstranili učinkov drugih dejavnikov pri določitvi njihove analize o končni škodi in so s tem pripisali nastalo škodo, povzročeno s strani drugih dejavnikov, indijskemu uvozu.

      (1)  UL L 295, 18.9.2004, str. 4.

      (2)  UL L 295, 18.9.2004, str. 10.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, UL L 56, 6.3.1996, str. 1.

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 2026/97 z dne 6. oktobra 1997 o zaščiti proti subvencioniranem uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti UL L 288, 21.10.1997, str. 1.


title: Zadeva T-78/10: Tožba, vložena 19. februarja 2010 – Lehning Entreprise proti UUNT – Certmedica International (L112)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/55

         Tožba, vložena 19. februarja 2010 – Lehning Entreprise proti UUNT – Certmedica International (L112)
   (Zadeva T-78/10)
   2010/C 113/86
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lehning Entreprise (Sainte-Barbe, Francija) (zastopnik: P. Demoly, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Certmedica International GmbH (Aschaffenburg, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Glede na podobnost zadevnih znakov in proizvodov obstaja med spornima znamkama L.114 in L112 verjetnost zmede glede vseh proizvodov iz razreda 5, na katere se nanašata njuni registraciji. Zato naj se razveljavi sprejeta odločba, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za ugotovitev ničnosti v zvezi s proizvodi: „higienski pripravki“ in „dietetični prehranski koncentrati na podlagi lupinarjev (kot hitozan)“, in potrdi v ostalem.

               —

               Nazadnje bi bilo glede na okoliščine posebej nepravično, da bi tožeča stranka morala nositi stroške, ki jih ni mogoče povrniti in ki so ji nastali v zvezi s tem postopkom, ki očitno ni utemeljen. Zato predlaga, naj se družbi Société Certmedica Internationale GmbH naloži, naj ji povrne stroške, ki so ji nastali od ugovora.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „L112“ za proizvode iz razredov 5 in 29 (znamka Skupnosti št. 2 349 728)

      Imetnik znamke Skupnosti: Certmedica International GmbH

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: nacionalna znamka „L.114“, registrirana v Franciji za proizvode iz razreda 5 (št. 1 312 700)

      Odločba oddelka za izbris: delna ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti zadevne znamke za proizvode iz razreda 5

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi, ki jo je vložila družba Certmedica International

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8, 52 in 53 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti zaradi obstoja verjetnosti zmede med nasprotujočima si znamkama v zvezi s proizvodi „higienski pripravki“ in „dietetični prehranski koncentrati na podlagi lupinarjev (kot hitozan)“


title: Zadeva T-818/14: Tožba, vložena 19. decembra 2014 – BSCA/Komisija

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/42

         Tožba, vložena 19. decembra 2014 – BSCA/Komisija
   (Zadeva T-818/14)
   (2015/C 065/58)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Brussels South Charleroi Airport (BSCA) (Charleroi, Belgija) (zastopnik: P. Frühling, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 3 izpodbijanega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je Komisija odločila, da ukrepi, ki jih je Belgija nezakonito izvršila, v nasprotju s členom 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije v korist BSCA na podlagi pogodbe o podkoncesiji z dne 15. aprila 2002 med SOWAER in BSCA in aneksa št. 3 z dne 29. marca 2002 k pogodbi med regijo Valonijo in BSCA in na podlagi odločitve regije Valonije o vlaganju z dne 3. aprila 2003, od 4. aprila 2014 pomenijo državne pomoči, ki niso združljive z notranjim trgom v skladu s členom 107(1) navedene pogodbe;

               —

               posledično člene 4, 5 in 6 izpodbijanega sklepa razglasi za nične;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev delne ničnosti sklepa Komisije C(2014) 6849 final z dne 1. oktobra 2014 glede ukrepov, ki jih je Belgija izvršila v korist Brussels South Charleroi Airport (BSCA) in Ryanair (državne pomoči SA.14093 (C76/2002)), v katerem je Komisija ugotovila, da ukrepi, izvršeni na podlagi (i) pogodbe o podkoncesiji za uporabo javnega dobra z dne 15. aprila 2002, sklenjene med Société wallonne des aéroports (v nadaljevanju: SOWAER) in BSCA, (ii) aneksa št. 3 z dne 29. marca 2002 k pogodbi med regijo Valonijo in BSCA ter (iii) odločitve regije Valonije o vlaganju z dne 3. aprila 2003, pomenijo državne pomoči, ki niso združljive z notranjim trgom. Komisija je zato zahtevala njihovo vračilo.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji pri določitvi dne odločitve o odobritvi financiranja BSCA s strani regije Valonije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Pregon Komisije naj bi zastaral, saj se je postopek preiskave spornih ukrepov začel več kot deset let po odločitvah o odobritvi teh ukrepov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo, napačno ugotovila dejansko stanje, storila očitno napako pri presoji in kršila obveznost obrazložitve s tem, da je vlaganja in obsežna popravila sistema ILS (Instrument Landing System; sistem za slepo pristajanje) in oznak na stezah opredelila za gospodarska.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno ugotovila dejansko stanje, storila očitno napako pri presoji in kršila obveznost obrazložitve s tem, da je menila, da je odstotek negospodarskih stroškov vlaganj za novo letališko zgradbo le 7 %.

               5.

               Peti in šesti tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo, napačno ugotovila dejansko stanje in storila očitno napako pri presoji pri določitvi neto sedanjih vrednosti spornih ukrepov.

               6.

               Sedmi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila obveznost obrazložitve in napačno uporabila pravo pri določitvi dodatne pristojbine, ki jo bo treba plačevati od 1. januarja 2016, zaradi česar naj bi bil vsak izračun zneska navedene pristojbine nemogoč.

               7.

               Osmi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo, napačno ugotovila dejansko stanje, storila očitno napako pri presoji in kršila obveznost obrazložitve pri preučitvi zadevnega trga in domnevnega izkrivljanja konkurence med letališčem v Charleroiju in letališčem Aéroport de Bruxelles National.

               8.

               Deveti tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila načelo varstva legitimnih pričakovanj.


title: Zadeva C-539/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Združeno kraljestvo) – Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd/Sigma Pharmaceuticals plc (Predhodno odločanje — Akt o pristopu k Evropski uniji iz leta 2003 — Priloga IV — Poglavje 2 — Posebni mehanizem — Uvoz patentiranega zdravila — Obveznost predhodnega obvestila)

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Združeno kraljestvo) – Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd/Sigma Pharmaceuticals plc
   (Zadeva C-539/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Akt o pristopu k Evropski uniji iz leta 2003 - Priloga IV - Poglavje 2 - Posebni mehanizem - Uvoz patentiranega zdravila - Obveznost predhodnega obvestila))
   (2015/C 118/10)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd

      Tožena stranka: Sigma Pharmaceuticals plc

      Izrek

               1.

               Drugi odstavek posebnega mehanizma, določenega v poglavju 2 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije, Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija, je treba razlagati tako, da imetniku patenta ali dodatnega varstvenega certifikata ali njegovemu upravičencu ne nalaga, da mora ta pred uveljavljanjem svojih pravic na podlagi prvega odstavka tega mehanizma izraziti svoj namen nasprotovati načrtovanemu uvozu. Vendar če ta imetnik ali njegov upravičenec ne izrazi takega namena v enomesečnem roku, določenem v drugem odstavku navedenega mehanizma, lahko oseba, ki načrtuje uvoz zdravila, pri pristojnih organih legitimno zaprosi za dovoljenje za uvoz tega proizvoda ter, če je to primerno, prične z njegovim uvozom in trženjem. Navedeni posebni mehanizem torej imetniku ali njegovemu upravičencu jemlje možnost uveljavljanja pravic na podlagi prvega odstavka tega mehanizma v zvezi z uvozom in trženjem zdravila, ki sta bila izvršena, preden je bil ta namen izražen.

               2.

               Drugi odstavek navedenega posebnega mehanizma je treba razlagati tako, da je treba obvestilo nasloviti na imetnika patenta ali dodatnega varstvenega certifikata oziroma njegovega upravičenca, pri čemer ta pojem označuje vsakogar, ki zakonito razpolaga s pravicami, podeljenimi imetniku patenta ali dodatnega varstvenega certifikata.

               3.

               Drugi odstavek tega posebnega mehanizma je treba razlagati tako, da ta določba osebi, ki namerava uvažati ali tržiti zadevno zdravilo, ne nalaga, da mora sama dati obvestilo, če je le mogoče iz tega obvestila jasno ugotoviti identiteto te osebe.

      (1)  UL C 9, 11.1.2014.


title: Zadeva C-338/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängigen Verwaltungssenat Wien (Avstrija) 24. avgusta 2009 – Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängigen Verwaltungssenat Wien (Avstrija) 24. avgusta 2009 – Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH
   (Zadeva C-338/09)
   2009/C 282/42
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH

      Tožena stranka: Magistrat der Stadt Wien

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalni predpis, ki se nanaša na dodelitev dovoljenja za opravljanje linijskega avtobusnega prevoza in tako za opravljanje javnega prevoza, ki na podlagi ustreznega voznega reda omogoča redno povezavo med določenimi postajališči, v skladu s svobodo ustanavljanja in opravljanja storitev v smislu člena 49 ES in naslednjih ter s konkurenčnim pravom EU v smislu člena 81 ES in naslednjih, če kot pogoj za pridobitev dovoljenja določa:

                           (a)

                           da mora imeti podjetje iz Evropske unije, ki je vlagatelj vloge, že pred začetkom opravljanja linijskega prevoza in zlasti ob dodelitvi koncesije sedež ali poslovno enoto v državi organa, ki odloča o dovoljenju;

                           (b)

                           da mora imeti podjetje iz Evropske unije, ki je vlagatelj vloge, najkasneje ob začetku opravljanja linijskega prevoza sedež ali poslovno enoto v državi organa, ki odloča o dovoljenju?

               2.

               Ali je nacionalni predpis, na podlagi katerega se izda dovoljenje za opravljanje linijskega avtobusnega prevoza in tako za opravljanje javnega prevoza, ki na podlagi ustreznega voznega reda omogoča redno povezavo med določenimi postajališči, in ki določa, da se dovoljenje zavrne, če se ob začetku opravljanja predlaganega linijskega avtobusnega prevoza prihodki konkurenčnega podjetja, ki opravlja prevoze na delno ali povsem enakih progah, s tem bistveno zmanjšajo, tako da nadaljnje opravljanje linijskih prevozov s strani konkurenčnega podjetja s tržnogospodarskega vidika ne bi bilo več donosno, v skladu s svobodo ustanavljanja in opravljanja storitev v smislu člena 49 ES in naslednjih ter s konkurenčnim pravom EU v smislu člena 81 ES in naslednjih?


title: Zadeva C-79/06: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 7. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/27

         Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 7. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-79/06) (1)

   (2007/C 82/52)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik tretjega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Izbris zadeve C-147/05

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/27

         Izbris zadeve C-147/05 (1)

   (2006/C 36/56)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 14. novembra 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-147/05, Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva T-348/14: Tožba, vložena 14. maja 2014 – Janukovič proti Svetu

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/40

         Tožba, vložena 14. maja 2014 – Janukovič proti Svetu
   (Zadeva T-348/14)
   2014/C 253/54
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Oleksandr Viktorovič Janukovič (Doneck, Ukrajina) (zastopnik: T. Beazley, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 66, str. 26), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2014/216/SZVP z dne 14. aprila 2014 (UL L 111, str. 91), in Uredbo Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 66, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 381/2014 z dne 14. aprila 2014 (UL L 111, str. 33) razglasi za nična v delih, v katerih se nanašata na tožečo stranko; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet Evropske unije (v nadaljevanju: Svet) ni imel ustrezne pravne podlage za sprejetje Sklepa in Uredbe. V utemeljitev temu tožbenemu razlogu se zatrjuje: (a) Pogoji za to, da bi se Svet lahko oprl na člen 29 PEU, s Sklepom niso bili izpolnjeni. Med drugim (i) naj Svet cilja (utrditev in podpora pravni državi in spoštovanju človekovih pravic v Ukrajini), na katera se je izrecno skliceval, dejansko ne bi mogel sprejeti, saj je nato navedel razloge za uvrstitev na seznam (povezan z domnevno poneverbo ukrajinskih državnih sredstev in nezakonitim prenosom teh sredstev zunaj Ukrajine, kar tožeča stranka zanika), ki niso bili konsistentni in ne v skladu z navedenimi ali katerimi koli upoštevnimi cilji iz člena 21 PEU. (ii) Uredba in Sklep sta v nasprotju s preostalimi upoštevnimi cilji, navedenimi v členu 21 PEU, ker z njima ni bilo mogoče „utr[diti] in podp[irati] demokracije […] in načel mednarodnega prava“, zlasti zaradi napačne ugotovitve – in napačnega ravnanja na podlagi tega – da je bil zakonito demokratično izvoljeni predsednik Ukrajine, predsednik Janukovič, „nekdanji predsednik“, kar je v nasprotju z ukrajinskim in mednarodnim pravom, in ker sta nudila podporo tako imenovanima „začasnemu predsedniku in vladi“, ki nista bila zakonito in demokratično izvoljena in ki sta oblast, ki jo imata, občasno pridobila z nezakonito silo, v nasprotju s pravno državo, načeli demokracije in mednarodnim pravom. (b) Pogoji za uporabo člena 215 PDEU naj ne bi bili izpolnjeni, ker naj ne bi bilo veljavne odločbe, sprejete v skladu z poglavjem 2 naslova V PEU. (c) Za uporabo člena 215 PDEU proti tožeči stranki ni bilo zadostne povezave.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je zlorabil svoja pooblastila. Resnični namen Sveta s sprejetjem Sklepa (in posledično Uredbe) naj bi bil v bistvu ta, da naj bi si poskusil pridobiti naklonjenost „začasne vlade“ Ukrajine, zato, da bi Ukrajina vzpostavila tesnejše vezi z Unijo (pri čemer naj bi demokratično izvoljen predsednik Ukrajine in njegova vlada take tesnejše vezi zavrnila) in ne uvodne izjave, navedene na začetku Sklepa in Uredbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet je kršil obveznost obrazložitve. Obrazložitev uvrstitve tožeče stranke na seznam v Sklepu in Uredbi je (poleg tega da je napačna) šablonska, neprimerna in ni dovolj podrobna.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožeča stranka v upoštevnem obdobju ni izpolnjevala navedenih pogojev za uvrstitev osebe na seznam. Svet med drugim ni navedel upoštevnih informacij, vendar, s čimer je seznanjen, tožeče stranke (a) v upoštevnem obdobju sodni ali drug pristojen organ ni spoznal za odgovorno za poneverbo ukrajinskih državnih sredstev ali za njihov nezakoniti prenos in (b) v tem obdobju ni bila oseba, zoper katero bi v Ukrajini potekala preiskava zaradi sodelovanja pri zločinih v zvezi s poneverbo ukrajinskih državnih sredstev in nezakonitim prenosom teh sredstev v tujino.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Svet je z vključitvijo tožeče stranke v izpodbijane ukrepe storil očitne napake pri presoji. Svet med drugim ni imel – ali vsaj ni imel „trdnih“ – dokazov, da so bili očitki zoper tožečo stranko „vsebinsko pravilni“, in se je napačno oprl na trditve nezakonite t.i. „začasne vlade“, ki si je prizadevala protizakonito prisvojiti oblast in ki je imela jasen razlog za navajanje takih očitkov v nedopustne namene.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: pravica tožeče stranke do obrambe je bila kršena in/ali ni ji bilo nudeno učinkovito sodno varstvo. Svet naj med drugim tožeči stranki ne bi posredoval celovite obrazložitve, vključno z dokazi proti njej, posredoval naj ji ne bi natančnih informacij in gradiva, ki naj bi utemeljevali zamrznitev premoženja, in naj bi določil, naj tožbo vloži v pretirano kratkem roku.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršena je bila lastninska pravica tožeče stranke v skladu s členom 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj so med drugim omejevalni ukrepi neupravičena in nesorazmerna omejitev te pravice.


title: Zadeva C-469/16: Tožba, vložena 27. julija 2016 – Mauro Infante/Italijanska republika

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/4

         Tožba, vložena 27. julija 2016 – Mauro Infante/Italijanska republika
   (Zadeva C-469/16)
   (2017/C 095/08)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mauro Infante (zastopnik: M. Iervolino, odvetnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 13. decembra 2016 ugotovilo, da Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odločanje o tožbi in odločilo, da Mauro Infante nosi svoje stroške.


title: Združeni zadevi C-208/06 in C-209/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Medion AG (C-208/06) proti Hauptzollamt Duisburg, Canon Deutschland GmbH (C-209/06) proti Hauptzollamt Krefeld (Skupna carinska tarifa – Tarifna uvrstitev – Kombinirana nomenklatura – Video snemalne kamere)

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Medion AG (C-208/06) proti Hauptzollamt Duisburg, Canon Deutschland GmbH (C-209/06) proti Hauptzollamt Krefeld
   (Združeni zadevi C-208/06 in C-209/06) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Video snemalne kamere)
   (2007/C 283/03)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Düsseldorf
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Medion AG (C-208/06), Cânon Deutschland GmbH (C-209/06)

      Toženi stranki: Hauptzollamt Duisburg (C-208/06), Hauptzollamt Krefeld (C-209/06)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga Priloge I Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1) kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003 o spremembi Priloge I Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 281, str. 1) – Podštevilka 8525 40 91 (video snemalne kamere, ki dopuščajo le snemanje zvoka in slik, posnetih s televizijsko kamero in 8525 40 99 (drugo) – Video snemalne kamere, ki v času njihovega uvoza niso mogle sprejeti in posneti podatkov, ki izhajajo iz drugih aparatov, pri čemer pa je mogoče naknadno aktivirati njeno funkcijo „dv-in“, ne da bi proizvajalec in prodajalec opozorila na to možnost ali jo podprla.
   Izrek
   Video snemalno kamero je mogoče uvrstiti v tarifno podštevilko 8525 40 99 Kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kot je bila spremenjena z uredbami Komisije (ES) št. 2263/2000 z dne 13. oktobra 2000, št. 2031/2001 z dne 6. avgusta 2001 in št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003, le če je funkcija snemanja slik in zvoka, ki ne izvira iz integrirane kamere ali mikrofona, ampak iz drugih virov, aktivna v trenutku carinjenja ali če bi lahko uporabnik, ki nima posebnih znanj, navedeno funkcijo, čeprav proizvajalec ni nameraval poudariti te značilnosti, brez težav aktiviral naknadno, pri čemer se strojna oprema video snemalne kamere ne bi spremenila. V primeru naknadnega aktiviranja je prav tako potrebno, prvič, da video snemalna kamera, ko je aktiviranje končano, deluje podobno kot druga video snemalna kamera, katere funkcija snemanja slik in zvoka, ki ne izvira iz kamere ali mikrofona, ampak iz drugih virov, je aktivirana v trenutku carinjenja, in, drugič, da gre za samostojno delovanje. Obstoj teh pogojev mora biti mogoče je preveriti v trenutku carinjenja. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali so ti pogoji izpolnjeni. Če ti pogoji niso izpolnjeni, je treba to video snemalno kamero uvrstiti v tarifno podštevilko 8525 40 91 kombinirane nomenklature.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-272/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. maja 2017 – K. M. Zyla/Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. maja 2017 – K. M. Zyla/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-272/17)
   (2017/C 277/36)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: K. M. Zyla

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 45 PDEU razlagati tako, da nasprotuje predpisom države članice, v skladu s katerimi ima delavec, ki je na podlagi Uredbe št. 1408/71 (1) ali Uredbe št. 883/2004 (2) zgolj v delu koledarskega leta vključen v sistem socialne varnosti v tej državi članici, po odmeri prispevkov za ta zavarovanja pravico zgolj do deleža dela splošnega davčnega znižanja, ki se nanaša na prispevke, ki je sorazmeren z obdobjem vključenosti v sistem socialne varnosti, če v preostalem delu koledarskega leta v tej državi članici ni vključen v sistem socialne varnosti in v tem času prebiva v drugi državi članici in je prejel (skoraj) ves letni dohodek v prvi državi članici?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35).

      (2)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).


title: Zadeva C-531/10: Tožba, vložena 16. novembra 2010 – Evropska komisija proti Slovaški republiki

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/22

         Tožba, vložena 16. novembra 2010 – Evropska komisija proti Slovaški republiki
   (Zadeva C-531/10)
   ()
   2011/C 30/37
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Zadra in J. Javorský, zastopnika)

      Tožena stranka: Slovaška republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Slovaška republika, s tem da je slovaško ministrstvo za promet, pošto in telekomunikacije sklenilo pogodbo za opravljanje storitev svetovanja, za katero obstaja čezmejni interes, brez predhodne objave, ni izpolnila obveznosti, ki zanjo izhajajo iz prepovedi diskriminacije in načela preglednosti, ki ju določata člena 49 PDEU in 56 PDEU ter sta omenjena v členu 2 Direktive 2004/18/ES (1);

               —

               Slovaški republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Slovaško ministrstvo za promet, pošto in telekomunikacije je sklenilo pogodbo za opravljanje storitev, za katero zaradi njene vrednosti, zahtevanih strokovnih znanj in dejstva, da je bil predhodni ponudnik storitev družba iz druge države članice, obstaja čezmejni interes. Pogodba je bila sklenjena brez predhodne objave. Tako je bilo nedvomno kršeno načelo preglednosti, saj drugi subjekti, ki ne spadajo v izbor tistih, na katere se je ministrstvo obrnilo, niso bili obveščeni o obstoju naročila in niso imeli možnosti, da oddajo ponudbo. Ministrstvo je s kršitvijo načela preglednosti hkrati kršilo tudi prepoved diskriminacije, saj je različno obravnavalo skupino podjetij, na katera se je obrnilo za javno naročilo, in drugo skupino – v katero spadajo tudi podjetja, ki imajo sedež zunaj Slovaške republike – ki ni bila kontaktirana, vendar bi lahko imela interes za to javno naročilo. Ker oddaja naročila ni bila predmet odprtega postopka, se je ministrstvo samo odreklo ugodnostim, ki bi lahko v obravnavani zadevi nastale zaradi obstoja notranjega trga in s pomočjo katerih bi lahko pridobilo ugodnejšo ponudbo za opravljanje storitev svetovanja, zaradi večjega števila podjetij iz Evropske unije.

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114).


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. julija 2004 v zadevi C-262/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 59 Pogodbe o ES (zdaj, po spremembi, člen 49 ES) — Razširjanje televizijskih programov — Oglaševanje — Nacionalni ukrep, ki prepoveduje televizijsko oglaševanje alkoholnih pijač, ki se tržijo v tej državi članici in ko gre za posredno televizijsko oglaševanje panojev, ki se pojavijo na ekranu in so vidni med prenosom določenih športnih prireditev — Zakon „ Evin“)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/5

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 13. julija 2004
   v zadevi C-262/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 59 Pogodbe o ES (zdaj, po spremembi, člen 49 ES) - Razširjanje televizijskih programov - Oglaševanje - Nacionalni ukrep, ki prepoveduje televizijsko oglaševanje alkoholnih pijač, ki se tržijo v tej državi članici in ko gre za posredno televizijsko oglaševanje panojev, ki se pojavijo na ekranu in so vidni med prenosom določenih športnih prireditev - Zakon „ Evin“)
   (2004/C 228/09)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-262/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: H. van Lier), ob intervenciji Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: K. Manji skupaj z K. Beal) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in R. Loosli-Surrans) zaradi ugotovitve, da s pogojevanjem predhodne odstranitve oglasov za alkoholne pijače v televizijskem predvajanju športnih prireditev, ki se odvijajo na območjih drugih držav članic, v Franciji preko verige francoskih televizij, Francoska republika ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 59 Pogodbe o ES (zdaj, po spremembi, člen 49 ES), je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann (poročevalec), A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet in J. N. Cunha Rodrigues, predsedniki; R. Schintgen in S. von Bahr, ter R. Silva de Lapuerta, sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 13. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva C-529/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 17. oktobra 2016 – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH/Hauptzollamt München

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 17. oktobra 2016 – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH/Hauptzollamt München
   (Zadeva C-529/16)
   (2017/C 030/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt München

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v skladu z določbami člena 28 in naslednjih Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 (2), dopustno določiti carinsko vrednost na podlagi dogovorjene transferne cene, ki sestoji iz prvotno zaračunanega in prijavljenega zneska ter pavšalne uskladitve po izteku obračunskega obdobja, pri čemer se uporabi ključ za razdelitev, in sicer ne glede na to, ali mora deklarant ob koncu obračunskega obdobja plačati doplačilo matični družbi ali pa od nje prejme dobropis?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen:
               Ali je mogoče carinsko vrednost, če je treba priznati učinke naknadnih uskladitev transfernih cen (navzgor in navzdol), preveriti oziroma določiti na podlagi poenostavljenih pristopov?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 10, str. 239.


title: Zadeva T-164/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2012 – Reddig proti UUNT – Morleys (Ročaj noža) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Tridimenzionalna znamka Skupnosti — Ročaj noža — Absolutni razlog za zavrnitev — Znak, ki ga sestavlja izključno oblika blaga, ki je nujna za doseg tehničnega učinka — Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Ugotovitev ničnosti s strani odbora za pritožbe)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2012 – Reddig proti UUNT – Morleys (Ročaj noža)
      (Zadeva T-164/11) (1)

      (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Tridimenzionalna znamka Skupnosti - Ročaj noža - Absolutni razlog za zavrnitev - Znak, ki ga sestavlja izključno oblika blaga, ki je nujna za doseg tehničnega učinka - Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Ugotovitev ničnosti s strani odbora za pritožbe)
      (2012/C 331/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Reddig GmbH (Drebber, Nemčija) (zastopnik: C. Thomas, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Morleys Ltd (Preston, Združeno kraljestvo) (Zastopniki: A. Stein, M. Terbach, odvetnika, in R. Gunaratnam, solicitor)

         Predmet

      Tožba zoper Odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. decembra 2010 (zadeva R 1072/2009-2), v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Morleys Ltd in Reddig GmbH.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Reddig GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva T-140/07: Tožba, vložena 26. aprila 2007 – Chi Mei Optoelectronics Europe in Chi Mei Optoelectronics UK proti Komisiji

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/28

         Tožba, vložena 26. aprila 2007 – Chi Mei Optoelectronics Europe in Chi Mei Optoelectronics UK proti Komisiji
   (Zadeva T-140/07)
   (2007/C 155/54)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Chi Mei Optoelectronics Europe BV (Hoofddorp, Nizozemska), Chi Mei Optoelectronics UK Ltd (Havant, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Völcker, F. Louis, A. Vallery, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               v celoti razglasiti izpodbijano odločbo za nično;

               —

               naložiti Komisiji plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeči stranki predlagata, naj se Odločba Komisije C(2007)546 z dne 15. februarja 2007, na podlagi katere je Komisija v skladu s členom 18(3) Uredbe Sveta št. 1/2003 (1) od tožečih strank zahtevala, da predložijo določene informacije in dokumente v zvezi z ravnanjem, ki se preiskujejo v zadevi COMP/F/39309 – Zasloni na tekoče kristale tankoplastnih tranzistorjev, razglasi za nično.
   Tožeči stranki trdita, da je izpodbijana odločba nezakonita, saj Komisija nima pooblastila za preiskavo in izvršitev, da od odvisnih družb v EU zahteva predložitev dokumentov in posredovanje informacij, ki so v izključnem varstvu in pod nadzorom pravnih oseb, ki se nahajajo zunaj pristojnosti Komisije. Torej zatrjujeta, da je Komisija napačno uporabila pravo, s tem da je naslovila uradno zahtevo za informacije na tožeči stranki ter ju tako prisilila, da sta predložili dokumente in informacije, ki so v izključnem varstvu in posesti njune matične družbe s sedežem zunaj ozemlja EU.
   Natančneje, tožeči stranki trdita, da izpodbijana odločba krši člen 18(1) in (3) Uredbe Sveta št. 1/2003, ker ne upošteva lastništva in nadzora dokumentov in torej omejitve znotraj teh določb. Poleg tega tožeči stranki trdita, da izpodbijana odločba krši splošna načela mednarodnega prava, in sicer načela teritorialnosti, suverenosti, neintervencije in enakosti držav, s tem ko naj bi domnevno uveljavljala izvršilno pristojnost nad družbo, ki se nahaja zunaj EU.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva C-80/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale ordinario di Novara z dne  10. februarja 2006  — Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti proti Ecorad Srl

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/28

         Predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale ordinario di Novara z dne 10. februarja 2006 — Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti proti Ecorad Srl
   (Zadeva C-80/06)
   (2006/C 131/50)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale ordinario di Novara
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti

      Tožena stranka: Ecorad Srl
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 2 in 3 ter Prilogo II in Prilogo III k Odločbi št. 1999/93/ES (1) razlagati tako, da izključujejo možnost, da vrata, ki so namenjena za to, da se opremijo z okovjem proti paniki, izdelujejo izvajalci (ključavničarji), ki ne izpolnjujejo pogojev, ki jih zahteva sistem potrjevanja skladnosti št. 1?

               2.

               Ob pritrdilnem odgovoru na prvo vprašanje, ali so določbe členov 2 in 3 ter Priloge II in Priloge III k Odločbi št. 1999/93/ES, neodvisno od sprejetja tehničnih standardov Evropskega odbora za standardizacijo (EOS), pravno zavezujoče od datuma začetka veljavnosti navedene odločbe, in sicer glede vrste postopka za potrjevanje skladnosti, ki ga morajo pri vratih, ki so namenjene za to, da se opremijo z okovjem proti paniki, spoštovati izvajalci (ključavničarji)?

               3.

               Ali je treba šteti, da so člena 2 in 3 ter Priloga II in Priloga III k Odločbi št. 1999/93/ES nični, ker so v nasprotju z načelom sorazmernosti, in sicer v delu, v katerem vsem proizvajalcem nalagajo spoštovanje postopka za potrjevanje skladnosti št. 1, da bi lahko na svoja vrata, ki imajo okovje proti paniki, dali oznako ES (in podeljujejo EOS pooblastilo za sprejem ustreznih tehničnih standardov)?

      (1)  Odločba Komisije z dne 25. januarja 1999 o postopku za potrjevanje skladnosti gradbenih proizvodov v skladu s členom 20(2) Direktive Sveta 89/106/EGS v zvezi z vrati, okni, naoknicami, roloji, vhodnimi vrati in ustreznim stavbnim okovjem, UL L 29, str. 51.


title: Zadeva C-523/12: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Italija) – Dirextra Alta Formazione Srl proti Regione Puglia (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Svoboda opravljanja storitev — Javne subvencije, ki jih sofinancira Evropski socialni sklad, za študente, vpisane na podiplomski specialistični študij — Deželna zakonodaja za izboljšanje lokalne ravni izobraževanja, ki za dodelitev štipendij določa pogoje, ki se nanašajo na izvajalce podiplomskega študija — Pogoj neprekinjenih desetih let izkušenj)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/15

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Italija) – Dirextra Alta Formazione Srl proti Regione Puglia
   (Zadeva C-523/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Svoboda opravljanja storitev - Javne subvencije, ki jih sofinancira Evropski socialni sklad, za študente, vpisane na podiplomski specialistični študij - Deželna zakonodaja za izboljšanje lokalne ravni izobraževanja, ki za dodelitev štipendij določa pogoje, ki se nanašajo na izvajalce podiplomskega študija - Pogoj neprekinjenih desetih let izkušenj)
   2014/C 45/27
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dirextra Alta Formazione Srl

      Tožena stranka: Regione Puglia

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Razlaga členov 56, 101 in 107 PDEU – Razlaga členov 9 in 10 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter členov 11 in 14 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Načeli sorazmernosti in prepovedi diskriminacije – Javne subvencije, ki jih je sofinanciral Evropski socialni sklad za pomoč podiplomskim študentom, vpisanim na magistrski študij – Deželna zakonodaja za izboljšanje lokalne stopnje izobraževanja, ki dodelitev štipendij za študij pogojuje s stopnjo strokovnosti izvajalcev magistrskih študijev – Izvajalec, ki ima zahtevane izkušnje glede fonda ur izobraževanja, ki pa jih ni pridobil v predpisanem času in na predpisan način.

      Izrek

   Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, kot je ta v zadevi v glavni stvari, ki zahteva, da visokošolske ustanove, na katere se želijo vpisati študenti, ki zaprosijo za deželno štipendijo, ki jo med drugim financira ESS, dokažejo desetletne izkušnje, če te ustanove niso niti univerze, priznane z nacionalnim pravom, niti ustanove, ki izvajajo akreditirane magistrske programe.

      (1)  UL C 32, 2.2.2013.


title: Zadeva C-455/08: Tožba, vložena 17. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/12

         Tožba, vložena 17. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-455/08)
   (2009/C 32/20)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Zavvos, D. Konstantinidis in D. Kukovec, zastopniki)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da je Irska pravila obveščanja glede odločitev o oddaji naročil naročnikov v javnem sektorju in utemeljitev njihovih odločitev ponudnikom na podlagi člena 49 S. I. št. 329/2006 – ukrep, s katerim je Irska prenesla Direktivo 2004/18/ES (1) – in člena 51 S. I. št. 50/2007 – ukrep, s katerim je Irska prenesla Direktivo 2004/17/ES (2) – določila tako, da ima to v praksi lahko za posledico, da se je obdobje mirovanja za sklenitev pogodbe, v trenutku, ko so bili ponudniki izčrpno obveščeni o razlogih za zavrnitev njihove ponudbe, že izteklo;

               —

               ugotovi naj se, da Irska ni izpolnila svojih obveznosti, ki izhajajo iz členov 1(1) in 2(1) Direktive 89/665/EGS (3) in členov 1(1) in 2(1) Direktive 92/13/EGS (4), kot jih je Sodišče razlagalo v sodbah, ki sta bili izdani v zadevah C-81/98 (5) („sodba Alcatel“) in C-212/02 (6) (Komisija proti Avstriji).

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Irski S. I. št. 329/2006
   Komisija navaja, da člen 49 irskega S. I. št. 329, ki je ukrep Irske za prenos Direktive 2004/18/ES, določa, da morajo biti ponudniki kar najhitreje seznanjeni z odločitvijo javnega naročnika ob uporabi najhitrejšega sredstva za komuniciranje. Obdobje mirovanja, ki mora preteči do sklenitve pogodbe, mora trajati najmanj 14 dni, računano od datuma, ko so bili ponudniki seznanjeni z odločitvijo o oddaji.
   Vendar pa mora v skladu z irskim pravom naročnik v javnem sektorju navesti razloge za zavrnitev ponudbe le takrat, ko je k temu pozvan. Naročnik mora navesti razloge „takoj, ko je to mogoče, v vsakem primeru pa v roku 15 dni“. To po mnenju Komisije pomeni, da je obdobje mirovanja lahko zaključeno v trenutku, ko je bil neizbrani ponudnik v celoti seznanjen z razlogi za zavrnitev njegove ponudbe.
   Da bi bili izpolnjeni pogoji, opredeljeni v sodbah, ki ju je Sodišče izdalo v zadevah Alcatel in Komisija proti Avstriji, je bistvenega pomena, da se zagotovi, da se razloge za odločitev o oddaji pravočasno sporoči, da jih je mogoče učinkovito izpodbijati znotraj obdobja mirovanja. Irski predpisi naj tega pogoja ne bi izpolnjevali, saj naj ne bi zagotavljali, da bi bili ponudnikom seznanjeni z razlogi za zavrnitev njihovih ponudb pravočasno in dovolj dolgo preden se izteče obdobje mirovanja. S tem naj bi bila kršena pravica do učinkovite in hitre revizije, ki jo imajo ponudniki v skladu z Direktivo 89/665/EGS.
   Irski S. I. št. 50/2007
   V skladu s členom 51 S.I. št.v50/2007, ki je ukrep Irske za prenos Direktive 2004/17/ES, da mora naročnik, ko neizbrane ponudnike obvesti o odločbi o oddaji, navesti „najpomembnejši razlog oziroma najpomembnejše razloge, da njihova ponudba ni bila izbrana“. Neizbrane ponudnike je treba o „značilnostih in relativni prednosti izbrane ponudbe“ obvestiti „takoj, ko je mogoče, v vsakem primeru pa v roku 15 dni“ po prejemu ustrezne zahteve. Obdobje mirovanja je 14 dni, računano od datuma, ko so bili ponudniki seznanjeni z odločitvijo o oddaji. To pomeni, da bi se obdobje mirovanja že izteklo, ko je neizbrani ponudnik o razlogih za zavrnitev njegove ponudbe v celoti obveščen.
   Komisija navaja, da glede postopkov oddaje naročil, ki jih urejata direktivi 2004/17/ES in 92/13/EGS, irski predpisi določajo pravila glede obvestitve ponudnikov na način, ki omejuje pravico neizbranih ponudnikov do učinkovite revizije in kršijo veljavne direktive s področja revizije, to je direktivi 89/665 in 92/13, kot ju razlaga Sodišče.

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114).

      (2)  Direktiva 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL L 134, str. 1).

      (3)  Direktiva Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in upravnih predpisov za uporabo postopkov revizije pri oddaji javnih naročil gradenj in blaga (UL L 395, str. 33).

      (4)  Direktiva Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o usklajevanju zakonov in upravnih predpisov za uporabo predpisov Skupnosti o oddaji naročil naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju (UL L 76, str. 14).

      (5)  Sodba z dne 28. oktobra 1999 v zadevi Alcatel Austria AG in drugi, Siemens AG Österreich, Sag-Schrack Anlagentechnik AK proti Bundesministerium für Wissenschaft und Verkehr (C-81/98).

      (6)  Sodba z dne 24. junija 2004 v zadevi Komisija proti Republiki Avstriji (C-212/02).


title: Zadeva T-611/11: Tožba, vložena 1. decembra 2011 – Spa Monopole proti UUNT – South Pacific Management (Manea Spa)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/34

         Tožba, vložena 1. decembra 2011 – Spa Monopole proti UUNT – South Pacific Management (Manea Spa)
   (Zadeva T-611/11)
   2012/C 32/69
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: L. De Brouwer, E. Cornu in E. De Gryse, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: South Pacific Management (Papeete, Polinezija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), z dne 8. septembra 2011, v združenih zadevah R 1776/2010-1 in R 1886/2010-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: South Pacific Management.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Manea Spa“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 24, 25, 43 in 44.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: v Beneluxu registrirani besedni znamki „SPA“ in „Les Thermes de Spa“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 32 in 42 (postal razred 44).

      Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe tožeče stranke

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 pri preizkusu podobnosti med spornima znamkama in glede presoje obsega razlikovalnega učinka, pridobljenega z rabo znamke „SPA“ in verjetnosti zmede ter kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009 v zvezi s presojo slovesa znamk „SPA“ in „Les Thermes de Spa“.


title: Zadeva T-405/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2010 – Deutsche Bahn proti UUNT (Vertikalna kombinacija sive in rdeče barve) (Znamka Skupnosti — Prijava znamke Skupnosti, ki je sestavljena iz vertikalne kombinacije sive in rdeče barve — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2010 – Deutsche Bahn proti UUNT (Vertikalna kombinacija sive in rdeče barve)
   (Zadeva T-405/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava znamke Skupnosti, ki je sestavljena iz vertikalne kombinacije sive in rdeče barve - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 13/49
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Bahn AG (Berlin, Nemčija) (zastopniki: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern in B. Weichhaus, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. julija 2009 (zadeva R 372/2009-1) v zvezi z registracijo barvnega znaka, sestavljenega iz kombinacije sive in rdeče barve, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Deutsche Bahn AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 297, 5.12.2009.


title: Zadeva T-444/10: Tožba, vložena 28. septembra 2010 – ESGE proti UUNT – Kenwood Appliances Luxembourg (KMIX)

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/44

         Tožba, vložena 28. septembra 2010 – ESGE proti UUNT – Kenwood Appliances Luxembourg (KMIX)
   (Zadeva T-444/10)
   ()
   2010/C 317/78
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ESGE AG (Bussnang, Švica) (zastopnik: J. Klink, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kenwood Appliances Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. julija 2010 v zadevi R 1249/2009-2 naj se razveljavi;

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. julija 2010 v zadevi R 1249/2009-2 naj se spremeni tako, da bo razveljavljena odločba oddelka za ugovore z dne 21. avgusta 2008 v zadevi B 1252958;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi v pritožbenem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Kenwood Appliances Luxembourg SA

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KMIX“ za proizvode iz razredov 7 in 11

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka „BAMIX“ za proizvode iz razredov 7 in 40

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker med nasprotujočima si znamkama obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-186/09: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 4. februarja 2010 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/113/ES — Enakost moških in žensk — Dostop do blaga in storitev ter oskrba z njimi — Neprenos v predpisanem roku glede Gibraltarja)

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/6

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 4. februarja 2010 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-186/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/113/ES - Enakost moških in žensk - Dostop do blaga in storitev ter oskrba z njimi - Neprenos v predpisanem roku glede Gibraltarja)
   2010/C 80/11
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. van Beek in P. Van den Wyngaert, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: H. Walker, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi (UL L 373, str. 37), v predpisanem roku (UL L 373, str. 37)

      Izrek

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni v predpisanem roku sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva T-646/11: Tožba, vložena 27. junija 2012 – CD proti Svetu

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/21

         Tožba, vložena 27. junija 2012 – CD proti Svetu
   (Zadeva T-646/11)
   2012/C 258/40
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CD (Minsk, Belorusija) (zastopnik: M. Michalauskas, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta 2011/666/SZVP z dne 10. oktobra 2011 o spremembi Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasi ničnost Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1000/2011 z dne 10. oktobra 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasi ničnost sklepa Sveta z dne 11. novembra 2011, s katerim je bil zavrnjen izbris imena tožeče stranke iz Priloge IIIA Sklepa Sveta 2010/639/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2011/69/SZVP z dne 31. januarja 2011;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev in kršitev pravice do obrambe, ker obrazložitev izpodbijanih aktov tožeči stranki ne omogoča, da bi izpodbijala njihovo veljavnost pred Splošnim sodiščem, Splošnemu sodišču pa ne omogoča izvrševanja nadzora nad njihovo zakonitostjo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela osebne odgovornosti, ker izpodbijani akti določajo odgovornost in sankcije, ne da bi opredelili osebno vpletenost tožeče stranke v dejanja, za katera so te sankcije upravičene.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neobstoječa pravna podlaga, ker iz izpodbijanih aktov ni razviden obstoječi predpis pozitivnega prava, ki naj bi ga tožeča stranka kršila.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: napaka pri presoji, ker so izpodbijani akti dejansko brez kakršnekoli utemeljitve.

               5.

               Peti tožbeni razlog: nespoštovanje načela sorazmernosti, ker osebna vpletenost tožeče stranke v kolektivno odločitev, za katero je bila sankcionirana, ni tako pomembna kot sama sankcija.


title: Zadeva T-618/14: Tožba, vložena 18. avgusta 2014 – Grupo Bimbo proti UUNT (oblika mehiškega taca)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/25

         Tožba, vložena 18. avgusta 2014 – Grupo Bimbo proti UUNT (oblika mehiškega taca)
   (Zadeva T-618/14)
   2014/C 351/32
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grupo Bimbo, SAB de CV (México, Mehika) (zastopnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. junija 2014 v zadevi R 2449/2013-2 razveljavi, ker ni zakonita in ne spoštuje veljavnih zakonskih določb o znamki Skupnosti, izda sodbo v skladu s predlogi iz te tožbe, saj ima prijavljena tridimenzionalna znamka zadosten lastni razlikovalni učinek, ugodi tej tožbi in odredi registracijo prijave tridimenzionalne znamke Skupnosti št. 1 1 7 48  051 v razredu 30 Mednarodne klasifikacije, ker je zakonita in dopustna;

               —

               stranki, ki nasprotuje navedenemu zahtevku, po ugoditvi tej tožbi in vpisu navedene znamke naloži plačilo stroškov tega postopka in vračilo taks za pritožbo, plačanih UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka v obliki mehiškega taca za proizvode iz razreda 30 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 7 48  051

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-367/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. junija 2011 – Tecnoprocess proti Komisiji (Tožba zaradi nedelovanja — Poziv k ukrepanju — Očitna nedopustnost — Odškodninska tožba — Vzročna zveza — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 30. junija 2011 – Tecnoprocess proti Komisiji
   (Zadeva T-367/09) (1)

   (Tožba zaradi nedelovanja - Poziv k ukrepanju - Očitna nedopustnost - Odškodninska tožba - Vzročna zveza - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
   2011/C 282/33
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tecnoprocess Srl (Rim, Italija) (zastopnik: A. Majoli, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Prete in A. Bordes zastopnika)

      Predmet

   Tožba za ugotovitev nedelovanja Evropske komisije in delegacije Evropske unije v Nigeriji ter za pridobitev odškodnine za škodo, ki naj bi zaradi tega nedelovanja nastala.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot delno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage.

               2.

               Tecnoprocess Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-533/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 28. decembra 2006 vložilo Court of Appeal (Velika Britanija) — 02 Holdings Limited & 02 (UK) Limited proti Hutchinson 3G UK Limited

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 28. decembra 2006 vložilo Court of Appeal (Velika Britanija) — 02 Holdings Limited & 02 (UK) Limited proti Hutchinson 3G UK Limited
   (Zadeva C-533/06)
   (2007/C 56/37)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Court of Appeal
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: 02 Holdings Limited & 02 (UK) Limited

      Tožena stranka: Hutchinson 3G UK Limited
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Kadar trgovec v oglasu za lastno blago in storitve uporabi registrirano znamko, katere imetnik je konkurent, zato da primerja značilnosti (in zlasti cene) blaga in storitev, ki jih prodaja, z značilnostmi (in zlasti ceno) blaga in storitev, ki jih pod to znamko prodaja konkurent, tako da ne povzroča zmede ali drugače ogrozi bistveno nalogo znamke kot označbe porekla, ali je ta uporaba zajeta s točko (a) ali točko (b) člena 5 Direktive 89/104 (1)?

               2)

               Kadar trgovec v primerjalnem oglaševanju uporabi registrirano znamko konkurenta, tako da bi bilo združljivo s členom 3a Direktive 84/450 (2), kot je bila spremenjena, ali mora biti ta uporaba „nujno potrebna“ in če je temu tako, v skladu s katerimi merili je treba to nujno potrebno uporabo presojati?

               3)

               Zlasti če se zahteva, da je uporaba nujno potrebna, ali zahteva izključuje kakršno koli uporabo znaka, ki ni enak registrirani znamki, ampak ji je zelo podoben?

      (1)  UL L 40, str. 1.

      (2)  UL L 250, str. 17.


title: Zadeva C-27/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 19. januarja 2012 – TBG Limited, druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 19. januarja 2012 – TBG Limited, druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-27/12)
   2012/C 98/25
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: TBG Limited

      Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se za namene člena 56 ES (postal člen 63 PDEU) lastna ČDO lahko šteje za tretjo državo, tako da se je v okviru pretoka kapitala med državo članico in z njo povezano ČDO mogoče sklicevati na člen 56 ES?

               2.

                           a)

                           Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je pri reševanju vprašanja, ali je za namene uporabe člena 57(1) ES (postal člen 64(1) PDEU) prišlo do povišanja, v obravnavanem primeru, v katerem je bil pri viru odtegnjen davek od dividend iz naslova lastništva deležev, ki jih je hčerinska družba s sedežem na Nizozemskem izplačala svoji holdinški družbi s sedežem na Nizozemskih Antilih, 1. januarja 2002 v primerjavi z letom 1993 povišan s 7,5 % oziroma 5 % na 8,3 %, upoštevno izključno zvišanje nizozemskega pri viru odtegnjenega davka, ali pa je treba upoštevati tudi to, da organi Nizozemskih Antilov – v zvezi s povišanjem nizozemskega pri viru odtegnjenega davka – dividende iz naslova lastništva deležev, ki jih izplača hčerinska družba s sedežem na Nizozemskem, od 1. januarja 2002 oproščajo davka, medtem ko so se te dividende prej vračunavale v obdavčljivi dobiček, od katerega se je plačeval davek v višini od 2,4 % do 3 % oziroma 5 %?

                           b)

                           Če je upoštevno tudi znižanje davka, do katerega je prišlo zaradi zgoraj v vprašanju 2 a) opisane oprostitve davka od dohodkov iz naslova lastništva deležev, ki je bila uvedena na Nizozemskih Antilih, ali je treba poleg tega upoštevati tudi izvedbene določbe, ki veljajo na Nizozemskih Antilih – v obravnavanem primeru tamkajšnja praksa odločanja – in katerih posledica je morda bila, da je bil dejansko dolgovani davek od dividend, ki jih izplača [neka] hčerinska družba s sedežem na Nizozemskem, pred 1. januarjem 2002 – in tudi že leta 1993 – bistveno manjši od 8,3 %?


title: Zadeva F-79/12: Tožba, vložena 26. julija 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               20.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/18

         Tožba, vložena 26. julija 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-79/12)
   2012/C 319/33
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: J. Duvekot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o tem, da se tožeči stranki na podlagi disciplinskega postopka, sproženega zaradi ugotovitve kršitve člena 11 Kadrovskih predpisov, odvzamejo funkcije in da se ji zmanjša znesek njene pokojnine.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 29. septembra 2011 naj se razglasi za nično,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-415/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Italija) — Lodato Gennaro & C. SpA proti Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI (Državne pomoči za zaposlovanje — Smernice o državni pomoči za zaposlovanje — Smernice o državni regionalni pomoči — Uredba (ES) št. 2204/2002 — Pojem ustvarjanje delovnih mest — Izračun povečanja števila delovnih mest)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Italija) — Lodato Gennaro & C. SpA proti Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI
   (Zadeva C-415/07) (1)

   (Državne pomoči za zaposlovanje - Smernice o državni pomoči za zaposlovanje - Smernice o državni regionalni pomoči - Uredba (ES) št. 2204/2002 - Pojem ‚ustvarjanje delovnih mest‘ - Izračun povečanja števila delovnih mest)
   2009/C 141/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale ordinario di Nocera Inferiore

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lodato Gennaro & C. SpA

      Tožena stranka: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Razlaga Uredbe Komisije (ES) št. 2204/2002 z dne 12. decembra 2002 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe o ES za državne pomoči na področju zaposlovanja (UL L 337, str. 3) — Ugotavljanje spoštovanja pogojev, ki so potrebni za pridobitev pomoči — Ugotavljanje povečanja števila delovnih mest — Način izračuna

      Izrek

   Smernice o državni pomoči za zaposlovanje je treba — glede preverjanja, ali se je število delovnih mest povečalo — razlagati tako, da je treba primerjati povprečno število delovnih enot na leto v letu pred zaposlovanjem in povprečno število delovnih enot na leto v letu po zaposlovanju.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-367/06: Tožba, vložena 7. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/15

         Tožba, vložena 7. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-367/06)
   (2006/C 261/26)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Yerrell)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovitev, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/41/ES z dne 3. junija 2003 (1) o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje, ali v vsakem primeru, da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive; in

               —

               naložitev plačila stroškov Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive, je potekel 23. septembra 2005.

      (1)  UL L 235, 23.9.2003, str. 10-21


title: Zadeva C-610/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stichting Brein/Ziggo BV, XS4ALL Internet BV (Predhodno odločanje — Intelektualna in industrijska lastnina — Direktiva 2001/29/ES — Harmonizacija določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic — Člen 3(1) — Priobčitev javnosti — Pojem — Platforma za izmenjavo prek spleta — Izmenjava varovanih datotek brez dovoljenja imetnika)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stichting Brein/Ziggo BV, XS4ALL Internet BV
   (Zadeva C-610/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Intelektualna in industrijska lastnina - Direktiva 2001/29/ES - Harmonizacija določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic - Člen 3(1) - Priobčitev javnosti - Pojem - Platforma za izmenjavo prek spleta - Izmenjava varovanih datotek brez dovoljenja imetnika))
   (2017/C 277/09)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stichting Brein

      Toženi stranki: Ziggo BV, XS4ALL Internet BV

      Izrek

   Pojem „priobčitev javnosti“ v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari, zajema to, da se na spletu da na voljo in upravlja platforma za izmenjavo, ki uporabnikom te platforme z indeksacijo metapodatkov glede varovanih del in z zagotavljanjem iskalnika omogoča, da ta dela lokalizirajo in jih izmenjajo v okviru omrežja vsak z vsakim (peer to peer).

      (1)  UL C 48, 8.2.2016.


title: Zadeva T-60/07: Tožba, vložena 23. februarja 2007 — Španija proti Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/49

         Tožba, vložena 23. februarja 2007 — Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-60/07)
   (2007/C 95/98)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (Zastopnik: M. Muñoz Pérez)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se Odločba Komisije 2006/932/ES z dne 14. decembra 2006 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka EKUJS iz financiranja Skupnosti, v delu, ki je predmet te tožbe, razglasi za nično.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Kraljevina Španija to odločbo izpodbija v delu, kjer je v njej določen finančni popravek v zvezi z neizpolnjevanjem okoljskih pogojev pri umikih sadja in zelenjave za živalsko krmo v Valenciji v proračunskih letih 2001, 2002 in 2003 in sicer v višini 2.858.447,88 evrov, 4.357.238,89 evrov oziroma 3.679.878,76 evrov.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka zatrjuje:

               —

               Da ni bilo nepravilnosti, ki jih zatrjuje Komisija, saj predpisi Skupnosti Valencia, niso razlog za vzporedni sistem biorazgradnje.

               —

               Kršitev načela sorazmernosti z uporabljenim finančnim popravkom, saj Komisija ni ugotovila dejanskega zneska finančnega tveganja, ki naj bi ga zatrjevane nepravilnosti teoretično predstavljale za EKUJS in ker so bili pregledi, ki so jih v zvezi z umaknjenimi proizvodi za živalsko krmo opravili španski organi precej obsežnejši od tistih, ki jih zahtevajo predpisi Skupnosti.

               —

               Podredno, delni neobstoj podlage za uporabljeni finančni popravek.


title: Zadeva C-2/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 2. januarja 2017 – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Tesorería General de la Seguridad Social y Jesús Crespo Rey

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 2. januarja 2017 – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Tesorería General de la Seguridad Social y Jesús Crespo Rey
   (Zadeva C-2/17)
   (2017/C 104/47)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Nasprotni stranki: Tesorería General de la Seguridad Social, Jesús Crespo Rey

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba šteti, da so iz izraza „prispevna osnova v Španiji, ki je časovno najbližje referenčnim obdobjem“, na katerega se nanaša Priloga XI.G.2 k Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1), izključene tiste prispevne osnove, ki izhajajo iz uporabe nacionalne španske določbe, po kateri delavec migrant, ki se je vrnil v državo in čigar zadnji prispevki v Španiji so bili višji od najnižjih osnov, lahko podpiše le dogovor o ohranjanju prispevkov, ki temeljijo na najnižjih osnovah, medtem ko bi ta delavec, če ne bi bil migrant, imel možnost, da podpiše dogovor o [prispevkih, ki temeljijo na] višjih osnovah?

               2.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je v skladu s Prilogo XI.G.2 k Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 ustrezen ukrep za odpravo škode, povzročene delavcu migrantu, to, da se uporabijo zadnji dejanski in ustrezno usklajeni prispevki v Španiji, in da se prispevna doba na podlagi dogovora o ohranjanju prispevkov šteje za nevtralno dobo ali prekinitev?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.


title: Zadeva F-29/10: Tožba, vložena 11. maja 2010 – Lorenzo proti EESO

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/59

         Tožba, vložena 11. maja 2010 – Lorenzo proti EESO
   (Zadeva F-29/10)
   2010/C 179/103
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Guillermo Lorenzo (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeča stranka ne uvrsti med uradnike, ki v napredovalnem obdobju 2009 napredujejo v naziv AD 13.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba organa EESO, pristojnega za imenovanja, ki je bila sprejeta in objavljena 30. junija 2009, da se tožeča stranka ne uvrsti na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2009 napredujejo v naziv AD 13, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba OPI EESO z dne 5. februarja 2010, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov, naj se, če je treba, razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-491/09: Tožba, vložena 3. decembra 2009 – Španija proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/44

         Tožba, vložena 3. decembra 2009 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-491/09)
   2010/C 37/62
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/721/ES z dne 24. septembra 2009 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Skupnosti, v delu, izpodbijanem s to tožbo, in

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te razloge:

               1.

               kršitev člena 7(4) Uredbe 1258/1999 (1) in člena 31(1) Uredbe 1290/2005 (2) glede finančnega popravka v zvezi s pomočmi v sektorju za pridelavo olivnega olja zaradi napačne uporabe v izpodbijani odločbi, saj teoretične pomanjkljivosti, na katere se je sklicevala Komisija, za utemeljitev dodeljenega finančnega popravka ne zadostujejo;

               2.

               neobstoj nepravilnosti, ki jih glede finančnega popravka v zvezi s pomočmi za premije za ovčje in kozje meso navaja Komisija, iz česar izhaja, da sta bila zaradi napačne uporabe v izpodbijani odločbi kršena člen 7(4) Uredbe 1258/1999 in člen 31(1) Uredbe 1290/2005. V zvezi s tem tožeča stranka zatrjuje, da so bile v skladu s členom 24(2) Uredbe 2419/2001 (3) kontrole na kraju samem opravljene v obdobju obvezne reje, in da težave, ki jih glede registrov kmetijskih gospodarstev in neobstoja ugotovitev inšpektorjev, da so registri zastareli, navaja Komisija, ne vplivajo na določitev števila živali, za katere se dodeli subvencije, na kmetijskem gospodarstvu v celotnem obdobju obvezne reje.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, str. 103).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1).

      (3)  Uredba (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, str. 11).


title: Zadeva C-543/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Deutsche Telekom AG proti Bundesrepublik Deutschland (Elektronske komunikacije — Direktiva 2002/22/ES — Člen 25(2) — Direktiva 2002/58/ES — Člen 12 — Zagotavljanje imeniških storitev in imenikov — Obveznost, naložena podjetju, ki dodeljuje telefonske številke, da drugim podjetjem posreduje podatke o naročnikih tretjih podjetij, s katerimi razpolaga)

text:
               2.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Deutsche Telekom AG proti Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-543/09) (1)

   (Elektronske komunikacije - Direktiva 2002/22/ES - Člen 25(2) - Direktiva 2002/58/ES - Člen 12 - Zagotavljanje imeniških storitev in imenikov - Obveznost, naložena podjetju, ki dodeljuje telefonske številke, da drugim podjetjem posreduje podatke o naročnikih tretjih podjetij, s katerimi razpolaga)
   2011/C 194/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutsche Telekom AG

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Ob udeležbi: GoYellow GmbH, Telix AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesverwaltungsgericht — Razlaga člena 25(2) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51) in člena 12 Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL L 201, str. 37) — Opravljanje imeniških storitev — Meje dolžnosti, naložene podjetju, ki je naročnikom dodeljevalo telefonske številke, da drugim podjetjem dajo na voljo vse zadevne podatke o naročnikih, z namenom izdaje univerzalnega imenika oziroma zagotavljanja univerzalne storitve obveščanja — Podatki, ki se nanašajo na naročnike tretjih podjetij

      Izrek

               1.

               Člen 25(2) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu predpisu, na podlagi katerega je podjetjem, ki končnim uporabnikom dodeljujejo telefonske številke, naložena obveznost, da podjetjem, ki se ukvarjajo z dejavnostjo zagotavljanja javno dostopnih imeniških storitev in imenikov, posredujejo ne le podatke o svojih naročnikih, temveč tudi podatke o naročnikih drugih podjetij, s katerimi razpolagajo.

               2.

               Člen 12 Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu predpisu, ki določa, da je podjetje, ki izdaja javne imenike, dolžno posredovati osebne podatke o naročnikih drugih ponudnikov telefonskih storitev, s katerimi razpolaga, drugemu podjetju, katerega dejavnost je objava tiskanega ali elektronskega imenika oziroma omogočanje dostopa do teh imenikov prek imeniških storitev, ne da bi bilo to posredovanje pogojeno z novo privolitvijo naročnikov, vendar le če so bili ti naročniki pred prvim vpisom njihovih podatkov v javni imenik obveščeni o namenu tega imenika in o tem, da utegnejo biti ti podatki posredovani drugemu ponudniku telefonskih storitev, in če se zagotovi, da se bodo ti podatki po tem, ko bodo posredovani, uporabljali samo za namene, za katere so bili zbrani ob prvi objavi.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva C-190/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Barcelona (Španija) 15. aprila 2013 – Antonio Márquez Samohano proti Universitat Pompeu Fabra

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Barcelona (Španija) 15. aprila 2013 – Antonio Márquez Samohano proti Universitat Pompeu Fabra
   (Zadeva C-190/13)
   2013/C 189/08
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Antonio Márquez Samohano

      Tožena stranka: Universitat Pompeu Fabra

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbo 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je priložen Direktivi Sveta 1999/70/ES (1) z dne 28. junija 1999, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni pravni ureditvi, kakršna je ta iz členov 48 in 53 Ley Orgánica 6/2001, de 21 de diciembre, de Universidades (sistemski zakon 6/2001 o univerzah z dne 21. decembra 2001), ki ne določa omejitve trajanja zaporednih pogodb o zaposlitvi, pri tem pa v nacionalnem pravnem redu ni določen noben pravni ukrep, ki bi preprečeval zlorabe, ki izhajajo iz veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas za univerzitetne profesorje?

               2.

               Ali je treba opredelitev pojma „delavec, zaposlen za nedoločen čas“ iz določbe 3 okvirnega sporazuma, priloženega Direktivi 1999/70/ES, razlagati tako, da nasprotuje določbi, kakršna je dodatna določba 15(1), drugi pododstavek, Estatuto de los Trabajadores (španski zakon o delovnih razmerjih), v skladu s katero lahko njegova pogodba o zaposlitvi preneha, če javna uprava kot delodajalec zapolni delovno mesto, ki ta ga zaseda?

               3.

               Ali bi – glede na to, da je pravica delavcev, ki jim je bil priznan status zaposlenih za nedoločen čas, da ob prenehanju pogodbe o zaposlitvi iz razloga, ki ni povezan z njimi, prejmejo odpravnino, ustrezen ukrep, ki je v nacionalnem pravu določen za preprečevanje in kaznovanje zlorabljanja zaposlovanja za določen čas v zasebnem sektorju, in to, da za javni sektor ni določen noben ustrezen enakovreden ukrep – priznanje enake pravice do izplačila odpravnine, ki je zakonsko določena za delavce, zaposlene za nedoločen čas v zasebnem sektorju, delavcem, zaposlenim za nedoločen čas v javni upravi, pomenilo ustrezen ukrep v smislu določbe 5 okvirnega sporazuma, priloženega Direktivi 1999/70/ES?

      (1)  UL L 175, str. 43.


title: Zadeva C-100/15 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. aprila 2016 – Netherlands Maritime Technology Association/Evropska komisija, Kraljevina Španija (Pritožba – Državne pomoči – Sistem vnaprejšnje amortizacije nekaterih sredstev, ki so pridobljena v najem – Sklep, s katerim je ugotovljen neobstoj državne pomoči – Neuvedba formalnega postopka preiskave – Nezadostnost in nepopolnost preiskave – Obveznost obrazložitve – Selektivnost)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/19

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. aprila 2016 – Netherlands Maritime Technology Association/Evropska komisija, Kraljevina Španija
      (Zadeva C-100/15 P) (1)

      ((Pritožba - Državne pomoči - Sistem vnaprejšnje amortizacije nekaterih sredstev, ki so pridobljena v najem - Sklep, s katerim je ugotovljen neobstoj državne pomoči - Neuvedba formalnega postopka preiskave - Nezadostnost in nepopolnost preiskave - Obveznost obrazložitve - Selektivnost))
      (2016/C 211/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Netherlands Maritime Technology Association (zastopnika: K. Struckmann, odvetnik, G. Forwood, barrister)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in P. Němečková, agenta), Kraljevina Španija (zastopnik: M. A. Sampol Pucurull, agent)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Netherlands Maritime Technology Association poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

                  3.

                  Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 127, 20.4.2015.