title: Zadeva T-284/04: Tožba UPS Europe N.V./S.A. in UPS Deutschland Inc. & co OHG proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 12. julija 2004

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/25

         Tožba UPS Europe N.V./S.A. in UPS Deutschland Inc. & co OHG proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 12. julija 2004
   (Zadeva T-284/04)
   (2004/C 251/45)
   Jezik postopka: angleščina
   UPS Europe N.V./S.A. in UPS Deutschland Inc. & co OHG, s sedežem v Bruslju (Belgija), ki ju zastopata T.R. Ottervanger in A.S. Bijleveld, lawyers, sta dne 12. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlagata, naj:

               —

               razglasi za nično nakazano odločbo Komisije, s katero je zavrnila njuno potrdilno prošnjo za dostop do določenih dokumentov z dne 13. aprila 2004,

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Komisija je dne 20. marca 2001 (1) sprejela odločbo, da je Deutsche Post AG pri opravljanju svoje dejavnosti na področju poštnega naročanja paketnih pošiljk kršila člen 82 Pogodbe ES. Nadalje je zahtevala, da Deutsche Post ustanovi ločene poslovne podružnice glede storitev paketne pošte in oblikuje pregleden sistem tržnega oblikovanja cen med Deutsche Post AG in temi podružnicami. Komisija je zahtevala, da jo Deutsche Post letno obvešča o izpolnjevanju teh obveznosti. Deutsch je to storila s pismom z dne 22. maja 2003. Tožeči stranki, ki prav tako poslujeta na tem področju, sta zahtevali in 22. septembra 2003 prejeli nezaupno različico tega pisma. Tožeči stranki sta nato 20. oktobra 2003 zahtevali, da jima Komisija odobri dostop do podatkov o povprečnih notranjih transfernih cenah, ki jih Deutsch Post zaračunava svojim podružnicam, podatka, ki je bil izpuščen v nezaupni različici pisma z dne 22. maja 2003. Tožeči stranki sta zahtevali tudi dostop do poročila in izračuna, ki sta bila, kot navedeno v pismu z dne 22. maja 2003, predložena Komisiji 16. novembra 2001. Zahteva je bila vložena na podlagi Uredbe 1049/2001 (2), Uradni list L 145 z dne 31.05.2001, str. 43-48. Tožeči stranki sta ponovno vložili zahtevo 18. novembra 2003 in nato še potrdilno prošnjo 13. aprila 2004. Komisija je s pismom z dne 21. aprila 2004 potrdila prejem potrdilne prošnje in izjavila, da se posvetuje z Deutsche Post glede točnega obsega trgovinsko občutljivih podatkov, ki se nahajajo v zahtevanih dokumentih. Ker tožeči stranki po tem nista prejeli nobenega odgovora, sta menili, da je s tem nakazana odločba Komisije, da se zavrne njuno zahtevo za dostop in zahtevali od sodišča, da odločbo razglasi za nično.
   V utemeljitev njune zahteve sta se tožnika sklicevala na kršitev Uredbe 1049/2001, in sicer da ne obstaja nobeden izmed pogojev za zavrnitev iz člena 4 te uredbe, zato bi moral biti dostop odobren kot zahtevano. Prav tako naj bi Komisija kršila svojo dolžnost iz člena 253 Pogodbe ES, s tem ko ni navedla razlogov za svojo odločitev. Tožeči stranki zatrjujeta, da je nadalje Komisija kršila Uredbo 1049/2001 s tem, ko ni odgovorila v predpisanem roku niti se ni izjavila o razlogih za zavrnitev odobritve dostopa. Tožeči stranki končno še zatrjujeta, da je Komisija kršila svoj lasten poslovnik, kakor je bil spremenjen s Sklepom Komisije z z dne 5. decembra 2001 (3). Po mnenju tožečih strank bi morala Komisija zaključiti svoja posvetovanja glede Deutsche Post in sprejeti odločitev v roku 15 delovnih dni.

      (1)  Odločba Komisije z dne 20. marca 2001, ki se nanaša na postopek iz člena 82 Pogodbe ES (zadeva COMP/35.141 – Deutsche Post AG) (notificiran na podlagi dokumenta C(2001)728), UL L 125, 5.5.2001, str. 27.

      (2)  Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije.

      (3)  UL L 345, 29.12.2001, str. 94.


title: Zadeva C-97/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Darmstadt z dne 25. januarja 2005 v zadevi Mohamed Gattoussi proti Stadt Rüsselsheim

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/17

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Darmstadt z dne 25. januarja 2005 v zadevi Mohamed Gattoussi proti Stadt Rüsselsheim
   (Zadeva C-97/05)
   (2005/C 106/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Verwaltungsgericht Darmstadt je s sklepom z dne 25. januarja 2005 v zadevi Mohamed Gattoussi proti Stadt Rüsselsheim, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 23. februarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe. Verwaltungsgericht Darmstadt predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali člen 64 Evro-mediteranskega sporazuma s Tunizijo (UL L 97 z dne 30.3.1998) vpliva na pravico do prebivanja?
               V primeru, da je odgovor na vprašanje pod točko 1 pritrdilen:

               2.

               Ali se lahko iz prepovedi diskriminacije po členu 64 Evro-mediteranskega sporazuma s Tunizijo izpelje položaj v zvezi s pravico do prebivanja, ki nasprotuje časovnemu omejevanju pravice do prebivanja, če ima tunizijski državljan časovno neomejeno dovoljenje za delo, dejansko dela in ima v trenutku odločitve po pravu tujcev časovno omejeno pravico do prebivanja?
               V primeru, da je odgovor na vprašanje pod točko 2 pritrdilen:

               3.

               Ali se lahko pri določitvi položaja v zvezi s pravico do prebivanja, ki izhaja iz prepovedi diskriminacije po členu 64 Evro-mediteranskega sporazuma s Tunizijo, ravna po časovnem trenutku po izdaji odločbe po pravu tujcev, ki časovno omejuje pravico do prebivanja?
               V primeru, da je odgovor na vprašanje pod točko 3 pritrdilen:

               4.

               Ali je pri uporabi pridržka iz razlogov varstva legitimnih nacionalnih interesov treba upoštevati načela, izoblikovana v zvezi s členom 39(3) ES?


title: Zadeva T-9/05: Tožba Hoya Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 12. januarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/24

         Tožba Hoya Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 12. januarja 2005
   (Zadeva T-9/05)
   (2005/C 106/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Hoya Corporation, s sedežem v Tokiu (Japonska), ki jo zastopa A. Nordemann, lawyer, je dne 12. januarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Indo Internacional S.A., s sedežem v Barceloni (Španija), je bil tudi stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega Odbora za pritožbe UUNT z dne 3. novembra 2004 v zadevi R 433/2004-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „AMPLITUDE“ za proizvode iz razreda 9 (očala itd.), prijava znamke Skupnosti št. 1 723 931

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Indo Internacional S.A.

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Nacionalna figurativna znamka „AMPLY“ za proizvode iz razreda 9 (očala itd.)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Razveljavitev izpodbijane odločbe; zavrnitev registracije

               Tožbeni razlogi:

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1)

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 11, str. 1).


title: Zadeva C-675/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) proti Regalp SA

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) proti Regalp SA
   (Zadeva C-675/11)
   2012/C 89/14
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Nasprotna stranka: Regalp SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Kako lahko država članica izvaja možnost iz člena 2(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka sklada EKUJS, s strani držav članic, da se pregledano obdobje podaljša „za obdobja […] pred 12 mesečnim obdobjem ali po njem“ (1), ki jih določa, glede na zahteve po zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti na eni strani ter načelo pravne varnosti in potrebo po tem, da se nadzornim organom ne pusti neomejeno pooblastilo, na drugi strani?

               2.

               Zlasti:

                           —

                           Ali se mora pregledano obdobje vsekakor končati v 12 mesečnem obdobju pred obdobjem, imenovanim „obdobje pregledov“, v katerem se opravijo pregledi, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda?

                           —

                           Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen – kako je treba razumeti možnost, izrecno določeno z navedeno uredbo, da se pregledano obdobje podaljša za obdobja „po 12 mesečnem obdobju“?

                           —

                           Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen – ali mora pregledano obdobje vseeno obsegati 12 mesečno obdobje, ki se konča v obdobju pregledov pred obdobjem, v katerem poteka pregled, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda, ali pa se lahko pregled nanaša samo na obdobje, ki se konča pred začetkom prejšnjega obdobja pregledov?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, s strani držav članic in o razveljavitvi Direktive 77/435/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 9, str. 208).


title: Zadeva F-24/07: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. marca 2009 – Lafleur Tighe proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Zaposlovanje — Razvrstitev v naziv — Nekdanji posamezni strokovnjaki — Poklicne izkušnje — Diploma — Spričevalo o enakovrednosti — Dopustnost — Novo in pomembno dejstvo)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. marca 2009 – Lafleur Tighe proti Komisiji
   (Zadeva F-24/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Zaposlovanje - Razvrstitev v naziv - Nekdanji posamezni strokovnjaki - Poklicne izkušnje - Diploma - Spričevalo o enakovrednosti - Dopustnost - Novo in pomembno dejstvo)
   2009/C 102/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Virginie Lafleur Tighe (Makati, Filipini) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanje (OPI) o razvrstitvi tožeče stranke v funkcionalno skupnino IV, naziv 13, razred 1, pri njeni zaposlitvi kot začasne uslužbenke, ker se pri izračunu njenih delovnih izkušenj ni upošteval čas med pridobitvijo njene prve diplome (Bachelor) in pridobitvijo druge diplome (magisterija), in drugič, retroaktivna razvrstitev tožeče stranke v naziv 14.

      Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007, str. 36.


title: Zadeva T-223/05: Tožba CAMAR Srl proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. junija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/45

         Tožba CAMAR Srl proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. junija 2005
   (Zadeva T-223/05)
   (2005/C 217/99)
   Jezik postopka: italijanščina
   CAMAR Srl, s sedežem v Firencah (Italija), ki jo zastopajo Wilma Viscardini, Simonetta Donà in Mariano Paolin, avvocati, je dne 8. junija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila odškodninsko tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti, v skladu z merili, ki jih je predlagala tožeča stranka oziroma drugimi merili, ki bi jih Sodišče prve stopnje štelo za primernejše tudi v luči dokončne sodbe v zadevi T-260/97.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               Komisiji naloži plačilo odškodnine za škodo — ki jo je tožeči stranki povzročila s tem, da je nezakonito opustila sprejetje potrebnih ukrepov, v smislu člena 30 Uredbe Sveta (EGS) št. 404/93, kot je ugotovilo Sodišče prve stopnje v sodbi z dne 8. junija 2000 v zadevi T-79/96 — po merilih, ki jih je predlagala ista tožeča stranka ali drugih merilih, ki bi jih Sodišče prve stopnje štelo za primernejše tudi v luči dokončne sodbe v zadevi T-260/97;

               —

               Komisiji naloži, da CAMAR izplača honorarje in stroške v zvezi s tem postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo ponovno vlaga zahtevo za plačilo odškodnine za utrpljeno škodo, ki je že bila opredeljena v zadevi T-79/96 CAMAR proti Komisiji (1).
   V tem oziru opozarja, da je v tej zadevi sodba Sodišča prve stopnje, čeprav je bilo z njo ugotovljeno nezakonito ravnanje Komisije in torej sprejeta pritožba v delu, uperjenem na ugotavljanje nedelovanja, zahtevo za povračilo škode zavrnila kot nedopustno zato, ker država ne more oceniti obsega bodoče škode.
   Navedeni tožbeni razlogi in bistvene trditve so v veliki meri isti kot v zgoraj navedeni zadevi, kot tudi v zadevi T-457/04, CAMAR proti Komisiji. (2)

      (1)  Sodba z dne 8. junija 2000 v združenih zadevah T-79/96, T-260/97 in T-117/98 (ZOdl., str. II-2173).

      (2)  UL C 31, 5.2.2005, str. 28.


title: Zadeva C-349/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. julija 2012 vložilo Fővárosi Törvényszék (prej Fővárosi Bíróság) (Madžarska) – Peró Gáz Kft. proti Balla János

text:
               13.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. julija 2012 vložilo Fővárosi Törvényszék (prej Fővárosi Bíróság) (Madžarska) – Peró Gáz Kft. proti Balla János
   (Zadeva C-349/12)
   2012/C 311/03
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék (prej Fővárosi Bíróság)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Peró Gáz Kft.

      Tožena stranka: Balla János

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v skladu s pravom Evropske unije, če se v postopku za vpis spremembe v zvezi s predlogom za ugotovitev ničnosti patenta ukrepi, postopki in pravna sredstva uporabijo tako, da nacionalno sodišče ni vezano na predloge strank ali njihove izjave, ki imajo pravne učinke, in lahko po uradni dolžnosti odredi izvajanje dokazov, ki se mu zdijo potrebni?

               2.

               Ali je v skladu s pravom Evropske unije, če se v postopku spremembe v zvezi s predlogom za ugotovitev ničnosti patenta ukrepi, postopki in pravna sredstva uporabijo tako, da nacionalno sodišče pri odločanju ni vezano na odločbo, izdano v upravnem postopku o predlogu za ugotovitev ničnosti ali v njej ugotovljeno dejansko stanje, predvsem pa ne na ničnostne razloge, ugotovljene med upravnim postopkom, ali izjave, trditve in dokaze, predložene med postopkom?

               3.

               Ali je v skladu s pravom Evropske unije, če se v postopku spremembe v zvezi z novim predlogom za ugotovitev ničnosti patenta ukrepi, postopki in pravna sredstva uporabijo tako, da nacionalno sodišče v zvezi z zahtevo po novosti ali izumih pretehta, ali se podeli prednost izumu od dneva vložitve prijave ali samo od dneva spremembe prijave, če med vložitvijo prijave zakonodaja omogoča prijavitelju, da po datumu vložitve prijave razširi tehnično vsebino patentne prijave in obseg zahtevanega varstva?


title: Zadeva T-104/06: Tožba, vložena  3. aprila 2006  — SPM proti Komisiji

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/45

         Tožba, vložena 3. aprila 2006 — SPM proti Komisiji
   (Zadeva T-104/06)
   (2006/C 131/84)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Société des plantations de Mbanga (SPM) (Douala, Kamerun) (zastopnik: B.-L. Doré, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugodi naj se vsem njenim predlogom;

               —

               za nično naj se razglasi Uredba Komisije (ES) št. 219/2006 z dne 8. februarja 2006 o odprtju in upravljanju tarifne kvote za uvoz banan z oznako KN 0803 00 19 s poreklom iz držav AKP za obdobje od 1. marca do 31. decembra 2006;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Uredba Sveta Evropske unije št. 1964/2005 z dne 29. novembra 2005 (1) je v okviru sprememb posebne ureditve tarifnih kvot za trgovino s tretjimi državami, ki so del ukrepov za organizacijo trgov za banane, med drugim Komisiji podelila pristojnost, da sprejme ukrepe, potrebne za izvedbo omenjene uredbe, in prehodne ukrepe za upravljanje s tarifno kvoto za banane s poreklom iz držav AKP. V tem okviru je Komisija v svoji Uredbi št. 2015/2005 z dne 9. decembra 2005 (2) za januar in februar 2006 ohranila prejšnjo ureditev dodelitve uvoznih dovoljenj na podlagi preteklih obdobij (3). Ker je bila ta uredba po svoji naravi prehodna, je Komisija 8. februarja 2006 sprejela Uredbo št. 219/2006 o odprtju in upravljanju tarifne kvote za uvoz banan z oznako KN 0803 00 19 s poreklom iz držav AKP za obdobje od 1. marca do 31. decembra 2006 (4). S to Uredbo je Komisija določila način upravljanja tarifne kvote, ki predvideva uporabo kvote po kronološkem vrstnem redu datumov prejema deklaracij o sprostitvi v prosti promet (načelo „prvi pride — prvi dobi“), in poleg tega prehodno del tarifne kvote rezervirala za izvajalce, ki so Skupnost v okviru prej veljavne uvozne sheme oskrbovali z bananami AKP. Ta uredba je predmet predloga za razglasitev ničnost v tej tožbi.
   Tožeča stranka v tej tožbi zatrjuje, da naj bi bila Uredba v več pogledih nezakonita, saj naj bi po mnenju tožeče stranke iz njenih določb izhajalo, da naj bi se 60 % tarifnih kvot obravnavalo po novi metodi, 40 % pa še vedno z dodelitvijo dovoljenj na podlagi preteklih obdobij. Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja enake tožbene razloge in trditve kot v svoji tožbi v zadevi T-447/05 (5).

      (1)  Uredba (ES) št. 1964/2005 z dne 29. novembra 2005 o tarifnih stopnjah za banane (UL L 316, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2015/2005 z dne 9. decembra 2005 o uvozu banan s poreklom iz držav AKP za meseca januar in februar 2006 po tarifni kvoti, odprti z Uredbo Sveta (ES) št. 1964/2005 o tarifnih stopnjah za banane (UL L 324, str. 5).

      (3)  Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti te uredbe v zadevi T-447/05.

      (4)  UL L 38, str. 22.

      (5)  Glej obvestilo v UL 2006 C 74, str. 24.


title: Zadeva T-346/06 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 7. junija 2007 – IMS proti Komisiji (Začasna odredba – Predlog za odložitev izvršitve – Direktiva 98/37/ES – Dopustnost – Fumus boni juris – Nujnost – Uravnoteženje zadevnih koristi)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/33

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 7. junija 2007 – IMS proti Komisiji
   (Zadeva T-346/06 R)
   (Začasna odredba - Predlog za odložitev izvršitve - Direktiva 98/37/ES - Dopustnost - Fumus boni juris - Nujnost - Uravnoteženje zadevnih koristi)
   (2007/C 183/64)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Industria Masetto Schio Srl (IMS) (Schio, Italija) (zastopnika: F. Colonna in T. Romolotti, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Zadra in D. Lawunmi, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za odložitev izvršitve mnenja Komisije K(2006) 3914 z dne 6. septembra 2006 v zvezi z ukrepom prepovedi določenih mehanskih stiskalnic znamke IMS, ki so ga sprejeli francoski organi.
   Izrek

               1)

               Izvršitev mnenja Komisije K(2006) 3914 z dne 6. septembra 2006 v zvezi z ukrepom prepovedi določenih mehanskih stiskalnic znamke IMS, ki so ga sprejeli francoski organi, se odloži do takrat, ko bo Sodišče prve stopnje odločilo o tožbi v postopku v glavni stvari.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-167/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2016 – Poljska/Komisija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/54

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2016 – Poljska/Komisija
   (Zadeva T-167/16) (1)

   (2017/C 038/71)
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL L 243, 4.7.2016.


title: Zadeva T-261/11: Tožba, vložena 20. maja 2011 – European Goldfields proti Komisiji

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/18

         Tožba, vložena 20. maja 2011 – European Goldfields proti Komisiji
   (Zadeva T-261/11)
   2011/C 219/28
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: European Goldfields Ltd (Whitehorse, Kanada) (zastopniki: K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova in P. Skouris, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sklep Komisije z dne 23. februarja 2011 v zadevi C 48/2008 (prej NN 61/2008) o državni pomoči, ki jo je Grčija dodelila družbi Ellinikos Xryssos, zlasti členi od 1 do 5, naj se razglasi za ničen; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, nastalih tožeči stranki v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je Komisija storila več očitnih napak pri ugotavljanju in presoji dejstev obravnavanega primera, ki so vsebinsko vplivala na to, kako je Komisija uporabila in razlagala pogoj obstoja gospodarske prednosti družbe Ellinikos Xryssos v skladu s členom 107(1) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi in razlagi opredelitve elementa državne pomoči, ki se je nanašal na obstoj gospodarske prednosti v skladu s členom 107(1) PDEU, saj je Komisija napačno ali pomanjkljivo uporabila načelo tržno usmerjenega vlagatelja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Tožeča stranka trdi, da je Komisija večkrat napačno uporabila pravo pri uporabi in razlagi pogoja obstoja gospodarske prednosti v skladu s členom 107(1) PDEU, ker je na podlagi svojih neutemeljenih, selektivnih in arbitrarnih trditev o domnevni vrednosti prenesenega premoženja sklenila, da obstaja gospodarska prednost.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi in razlagi pogoja obstoja gospodarske prednosti v skladu s členom 107(1) PDEU, ker je napačno ugotovila, da je oprostitev plačila davka v korist družbe Ellinikos Xryssos gospodarska prednost.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila bistvene postopkovne zahteve in zlorabila pooblastila ter s tem kršila svoje obveznosti skrbne in nepristranske preučitve spisa.


title: Zadeva T-189/05: Tožba Usinor proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 4. maja 2005

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/40

         Tožba Usinor proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 4. maja 2005
   (Zadeva T-189/05)
   (2005/C 182/76)
   Jezik postopka: francoščina
   Usinor, s sedežem v Parizu, ki ga zastopa Patrice de Candé, avocat, je dne 4. maja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 10. februarja 2005;

               2.

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               CORUS UK Limited

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „GALVALLOY“ — prijava št. 796 557, vložena za proizvode iz razreda 6 (pločevina in jeklene plošče itd.)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Tožeča stranka

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Nacionalna besedna znamka „GALVALLIA“ za proizvode iz razreda 6 (pločevina in jeklene plošče itd.)

               Odločba oddelka za ugovore:

               Zavrnitev registracije

               Odločba odbora za pritožbe:

               Razveljavitev odločbe odbora za ugovore

               Tožbeni razlog:

               Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1)

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1 do 36).


title: Zadeva T-700/15: Tožba, vložena 30. novembra 2015 – Volfras Engelman/UUNT – Rauch Fruchtsäfte (BRAVORO PINTA)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/71

         Tožba, vložena 30. novembra 2015 – Volfras Engelman/UUNT – Rauch Fruchtsäfte (BRAVORO PINTA)
   (Zadeva T-700/15)
   (2016/C 038/96)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Volfas Engelman AB (Kaunas, Litva) (zastopnik: P. Olson, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Rauch Fruchtsäfte GmbH (Rankweil, Avstrija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „BRAVORO PINTA“ – Prijava št. 10 725 381

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 17. septembra 2015 v zadevi R 1649/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in dovoli registracijo znamke Skupnosti 1072538, in

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Odbor za pritožbe je napačno opredelil upoštevno javnost;

               —

               odbor za pritožbe je napačno ugotovil, da bo upoštevna javnost izkazala povprečno raven pozornosti;

               —

               odbor za pritožbe je zanemaril pomembne vizualne elemente prijavljene znamke;

               —

               odbor za pritožbe je napačno ugotovil fonetično podobnost med znamkama;

               —

               odbor za pritožbe je storil napako s tem, da je odločbo utemeljil na ugotovitvi oz točke 42 odločbe, da prejšnja znamka uživa povečan razlikovalni učinek glede energijskih pijač;

               —

               odbor za pritožbe je napačno ugotovil obstoj verjetnosti zmede.


title: Zadeva C-509/16 P: Pritožba, ki jo je Francisco Javier Rosa Rodriguez vložil 26. septembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. julija 2016 v zadevi T-358/16, Rosa Rodriguez/Consejería de Educación de la Junta de Andalucía

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/3

         Pritožba, ki jo je Francisco Javier Rosa Rodriguez vložil 26. septembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. julija 2016 v zadevi T-358/16, Rosa Rodriguez/Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
   (Zadeva C-509/16 P)
   (2017/C 022/05)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnik: Francisco Javier Rosa Rodriguez (zastopnik: J. Velasco Velasco, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
   Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 8. decembra 2016 zavrnilo pritožbo in odločilo, da J. Rosa Rodríguez nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-569/10: Tožba, vložena 3. decembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               12.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/6

         Tožba, vložena 3. decembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-569/10)
   2011/C 46/10
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: K. Herrmann)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da ni sprejela ustreznih ukrepov za zagotovitev, da imajo zainteresirani subjekti dostop do dejavnosti iskanja, raziskovanja in izkoriščanja ogljikovodikov brez kakršne koli diskriminacije ter da se dovoljenja za izvajanje teh dejavnosti izdajajo na podlagi postopka, ki vsem zainteresiranim subjektom omogoča, da lahko predložijo vloge, in na podlagi meril, ki se pred začetkom roka za oddajo vlog objavijo v Uradnem listu Evropske unije, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(2), člena 3(1) in člena 5, točki 1 in 2, Direktive 94/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o pogojih za izdajo in uporabo dovoljenj za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov (1);

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija Republiki Poljski očita tri razloge za neizpolnitev obveznosti iz določb Direktive 94/22/ES.
   Prvič, poljski zakon o geoloških delih in rudarstvu („Prawo geologiczne i górnicze“) in njegovi izvedbeni predpisi naj bi določali zahteve, ki jih morajo zainteresirani subjekti izpolnjevati ob vložitvi vloge za izdajo dovoljenja za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov. Te zahteve naj bi subjekte, ki že opravljajo dejavnost na poljskem ozemlju, postavljale v ugodnejši položaj kot druge subjekte in naj bi s tem kršile načelo enakega dostopa do teh dejavnosti.
   Drugič, poljski zakon naj za celotni postopek za izdajo dovoljenja za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov ne bi – kot je predvideno v členu 3(2) Direktive 94/22/ES – predpisoval postopka razpisa. Na podlagi poljske zakonodaje sta za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov potrebna izdaja rudarskega dovoljenja in koncesija. Samo izdaja rudarskega dovoljenja se praviloma opravi pred postopkom razpisa, vendar s pridržkom dveletne prednostne pravice v korist subjekta, ki je raziskal in dokumentiral fosilno nahajališče ter izdal geološko dokumentacijo z natančnostjo, ki se zahteva za izdajo koncesije za izkop.
   Tretjič, preverjanje ponudb, oddanih z namenom pridobitve dovoljenja za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov, naj ne bi bilo opravljeno izključno na podlagi meril, navedenih v členu 5, točka 1, Direktive 94/22/ES. Poleg tega naj ne bi bila vsa merila za preverjanje ponudb javno dostopna, to pomeni objavljena v Uradnem listu Evropske unije.

      (1)  UL L 164, str. 3.


title: Zadeva T-119/16: Tožba, vložena 22. marca 2016 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/26

         Tožba, vložena 22. marca 2016 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)
   (Zadeva T-119/16)
   (2016/C 200/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Topera, Inc. (Abbott Park, Illinois, Združene države) (zastopnik: H. Sheraton, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: znamka EU „RHYTHMVIEW“ – Prijava št. 13 374 483

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. januarja 2016 v zadevi R 1368/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in vsem intervenientom naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-43/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 25. januarja 2010 – Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias in drugi, Elliniki Etaireia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias in drugi, Pankosmio tameio gia tin fysi – WWF Ellas proti Ministru, pristojnemu za okolje, urejanje prostora in javne gradnje in drugim

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 25. januarja 2010 – Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias in drugi, Elliniki Etaireia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias in drugi, Pankosmio tameio gia tin fysi – WWF Ellas proti Ministru, pristojnemu za okolje, urejanje prostora in javne gradnje in drugim
   (Zadeva C-43/10)
   2010/C 100/32
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias in drugi, Elliniki Etaireia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias in drugi, Pankosmio tameio gia tin fysi – WWF Ellas

      Tožena stranka: Minister, pristojen za okolje, urejanje prostora in javne gradnje in drugi

      Vprašanja za predhodno odločanje

               „1.

               Ali je v členu 13(6) Direktive 2000/60/ES o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL L 327) določen samo skrajni rok (22. december 2009) za izdelavo načrtov upravljanja vodnih virov ali pa je ta datum poseben rok za prenos upoštevnih določb členov 3, 4, 5, 6, 9, 13 in 15 navedene direktive?
               Če bo Sodišče Evropskih skupnosti presodilo, da je v obravnavanem členu direktive določen samo skrajni rok za izdelavo načrtov upravljanja vodnih virov, je treba v predhodno odločanje predložiti še to vprašanje:

               2.

               Ali je nacionalna zakonodaja, ki dopušča prenos vode iz nekega povodja v drugo, ne da bi bili predhodno izdelani načrti za vodna območja, v katera spadajo povodja, iz katerih in v katera se bo izvedel prenos vode, združljiva z določbami členov 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 in 15 Direktive 2000/60/ES, zlasti ob upoštevanju, da je v skladu s členom 2(15) navedene direktive glavna enota upravljanja povodja vodno območje, ki mu povodje pripada?
               Če je odgovor na predhodno vprašanje pritrdilen, je treba v predhodno odločanje predložiti še to vprašanje:

               3.

               Ali je v skladu s členi 2, 3, 5, 6, 9, 13 in 15 Direktive 2000/60/ES dovoljen prenos vode iz nekega vodnega območja v sosednje; če je odgovor pritrdilen, ali je dopustni namen takega prenosa izključno ta, da se zadovoljijo potrebe oskrbe prebivalstva z vodo, ali pa je lahko prenos namenjen tudi namakanju in proizvodnji energije? Kakor koli, ali mora v skladu z navedenimi določbami direktive upravni organ izdati odločbo, utemeljeno in sprejeto na podlagi znanstvene študije, s katero bi bilo ugotovljeno, da vodno območje, v katero se namerava prenesti voda, s svojimi vodnimi viri ne more zadovoljiti potreb po oskrbi prebivalstva z vodo, namakanju in drugih potreb?
               Če bo Sodišče Evropskih skupnosti na vprašanje iz točke 1 odgovorilo, da v členu 13(6) Direktive 2000/60/ES ni določen samo skrajni rok (22. december 2009) za izdelavo načrtov upravljanja vodnih virov, ampak tudi poseben rok za prenos upoštevnih določb členov 3, 4, 5, 6, 9, 13 in 15 navedene direktive, je treba v predhodno odločanje predložiti še to vprašanje:

               4.

               Ali nacionalna zakonodaja, sprejeta v zgoraj navedenem posebnem roku za prenos, ki dopušča preusmeritev vode iz nekega povodja v drugo, ne da bi bili predhodno izdelani načrti za vodna območja, v katera spadajo povodja, iz katerih in v katera se bo izvedel prenos vode, vsekakor ogroža polni učinek zadevne direktive in ali je treba v okviru preučitve, ali je polni učinek direktive ogrožen, upoštevati merila, kot so obseg predvidenih del in nameni prenosa vode?

               5.

               Ali je s členi 13, 14 in 15 Direktive 2000/60/ES, ki se nanašajo na postopke obveščanja, posvetovanja in sodelovanja z javnostjo, združljiva zakonodaja, ki jo sprejme nacionalni parlament in s katero so potrjeni načrti upravljanja povodij, če upoštevne nacionalne določbe ne predpisujejo, da mora postopek pred parlamentom vsebovati fazo posvetovanja z javnostjo, ter če iz spisa ni razvidno, da je bil pred upravnim organom opravljen postopek posvetovanja, določen v direktivi?

               6.

               Ali v smislu Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 (UL L 73), študija o presoji vplivov na okolje, ki se nanaša na zgraditev jezov in prenos vode ter je bila nacionalnemu parlamentu predložena v sprejetje, potem ko je bil v sodnem postopku razveljavljen akt, s katerim je bila taka študija že sprejeta in v zvezi s katerim je bil že izveden postopek obveščanja javnosti, in ne da bi bil postopek obveščanja vnovič izveden, izpolnjuje zahteve glede obveščanja in sodelovanja z javnostjo, določene v členih 1, 2, 5, 6, 8 ter 9 navedene direktive?

               7.

               Ali spada na področje uporabe Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL L 197) načrt preusmeritve rečnega toka, ki: (a) obsega zgraditev jezov in prenos vode iz enega povodja v drugo; (b) spada na področje uporabe Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL L 327); (c) se nanaša na gradbena dela, obravnavana v Direktivi Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175) ter (d) lahko vpliva na okolje, in sicer v območjih iz Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206)?
               Če je odgovor na predhodno vprašanje pritrdilen, je treba v predhodno odločanje predložiti še to vprašanje:

               8.

               Ali se v smislu člena 13(1) Direktive 2001/42/ES akti, ki so se nanašali na sporni projekt in so bili s sodnimi odločbami razveljavljeni z učinkom za nazaj, lahko štejejo kot uradni pripravljalni akti, sprejeti pred 21. julijem 2004, tako da zanje ne velja obveznost izdelave študije o strateški okoljski presoji?
               Če je odgovor na predhodno vprašanje nikalen, je treba v predhodno odločanje predložiti še to vprašanje:

               9.

               Ali v smislu člena 11(2) Direktive 2001/42/ES, kadar spada načrt na področje uporabe navedene direktive in hkrati na področje uporabe direktiv 2000/60/ES in 85/337/EGS, ki prav tako določata presojo vplivov projekta na okolje, za spoštovanje predpisov Direktive 2001/42/ES zadoščajo študije, opravljene na podlagi določb direktiv 2000/60/ES in 85/337/EGS, ali pa je treba izdelati samostojno študijo o strateški okoljski presoji?

               10.

               Ali so v smislu členov 3, 4 in 6 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206) območja, ki so bila uvrščena na nacionalne sezname območij, pomembnih za Skupnost (OPS), in so bila nazadnje uvrščena na skupnostni seznam območij, pomembnih za Skupnost, spadala na področje varstva, zagotovljenega z Direktivo 92/43/EGS, že pred objavo odločbe Komisije št. 2006/613/ES z dne 19. julija 2006 o sprejetju seznama območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost?

               11.

               Ali je v skladu s členi 3, 4 in 6 Direktive 92/43/EGS mogoče, da pristojni nacionalni organi izdajo dovoljenje za izdelavo načrta za preusmeritev vode, ki ni neposredno povezana ali potrebna za ohranjanje območja, vključenega v eno od posebnih območij varstva, če v vseh študijah, priloženih k spisu, ni nobenih dokazov ali verodostojnih in posodobljenih podatkov o pticah, živečih na tem območju?

               12.

               Ali je v smislu členov 3, 4 in 6 Direktive 92/43/EGS razloge za pripravo načrta za preusmeritev vode, ki se nanašajo predvsem na namakanje in šele podredno na potrebe gospodinjstev po oskrbi z vodo, mogoče šteti za nujne razloge javnega interesa, katerih obstoj zahteva direktiva, da je izvedba takega projekta dovoljena kljub negativni presoji posledic za območja, katerih varstvo zagotavlja navedena direktiva?
               Če je odgovor na predhodno vprašanje pritrdilen, je treba v predhodno odločanje predložiti še to vprašanje:

               13.

               Ali je treba v skladu s členi 3, 4 in 6 Direktive 92/43/EGS za opredelitev glede ustreznosti izravnalnih ukrepov, potrebnih za zagotovitev varstva celovite usklajenosti območja iz omrežja Natura 2000, ki je oškodovano zaradi načrta preusmeritve voda, upoštevati merila, kot sta razsežnost preusmeritve in obseg gradbenih del, ki jih ta zahteva?

               14.

               Ali lahko v smislu členov 3, 4 in 6 Direktive 92/43/EGS, razlaganih ob upoštevanju načela trajnostnega razvoja, določenega v členu 6 Pogodbe ES, pristojni nacionalni organi izdajo dovoljenje za izvedbo načrta za preusmeritev vode znotraj območja iz omrežja Natura 2000, ki ni neposredno povezana ali potrebna za obvarovanje usklajenosti tega območja, če študija o presoji vplivov na okolje kaže, da bi načrt povzročil preoblikovanje naravnega rečnega ekosistema v antropogeni rečni in jezerski ekosistem?“


title: Zadeva T-186/13: Tožba, vložena 2. aprila 2013 – Nizozemska proti Komisiji

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/48

         Tožba, vložena 2. aprila 2013 – Nizozemska proti Komisiji
   (Zadeva T-186/13)
   2013/C 156/89
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. Bulterman, B. Koopman in J. Langer)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se sklep razglasi za ničen;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S tožbo se izpodbija Sklep Komisije C(2013) 87 z dne 23. januarja 2013 o državni pomoči SA.24123 (2012/C) (ex. 2011/NN), ki jo je dodelila Nizozemska – Domnevna prodaja zemljišča pod tržno ceno s strani občine Leidschendam-Voorburg.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU
               Šlo naj ne bi za pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Nizozemska vlada meni, da v obravnavanem primeru ne gre za ugodnost, vsekakor pa ne za ugodnost, ki je gospodarski subjekt v običajnih okoliščinah ne bi pridobil. Komisija naj bi na podlagi neustreznih domnev napačno sklepala, da je imela občina za gradnjo projekta Damplein druge možnosti. Spoštovanje obstoječih dogovorov naj ne bi privedlo do želenega rezultata in tudi ponovna pogajanja o pogodbi naj ne bi pomenila rešitve. Komisija naj bi tudi očitno neustrezno presodila vprašanje, ali bo prizadeta trgovina med državami članicami. Projekt Leidschendam Centrum in celo podprojekt Damplein naj bi imela tako omejen obseg, da naj ne bi bilo mogoče govoriti o tem, da je prizadeta trgovina med državami članicami. Sklep naj bi bil tako v nasprotju s členom 107 PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(3)(c) PDEU
               Komisija naj bi očitno napačno presodila dejansko stanje in naj bi zato štela, da znižanje cene zemljišča ni združljivo s skupnim trgom. Znižanje cene zemljišča naj bi izpolnjevalo vse zahteve in Komisija naj zlasti glede na svojo prejšnjo upravno prakso ne bi dovolj pojasnila, zakaj naj znižanje cene zemljišča ne bi bilo združljivo. Dalje naj bi Komisija nedelovanje trga napačno uporabila kot merilo za uporabo člena 107(3)(c) PDEU. Komisija naj bi tako napačno uporabila člen 107(3)(c) PDEU.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna določitev višine pomoči zaradi več računskih napak
               Komisija naj bi pri določitvi višine pomoči storila tri hude napake. Prvič, Komisija naj ne bi upoštevala, da je bilo znižanje cene zemljišča in dajatev zgolj 50-odstotno financirano z javnimi sredstvi. Drugič, pri izračunu znižanja cene zemljišča naj ne bi upoštevala prejšnjih znižanj cene iz let 2006 in 2008. Tretjič, pri izračunu dajatev naj bi upoštevala dajatve za projekt Leidschendam Centrum in ne dajatve za podprojekt Damplein. Prav tako naj se ne bi upoštevale obresti, plačane od leta 2004 do leta 2010. Komisija naj bi tako pri določanju višine pomoči izhajala iz neustreznega dejanskega stanja, zaradi česar naj bi bil znesek pomoči 6 922 121 EUR napačen.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev splošnih načel in člena 41 Listine temeljnih pravic. Komisija naj zaradi nerazumno dolgega trajanja postopka za izdajo sklepa ne bi imela pravice zahtevati vračila.
               Komisija naj bi od trenutka, ko se je seznanila s celotnim dejanskim stanjem, porabila nerazumno veliko časa za izdajo sklepa. Komisija naj bi v konkretnih okoliščinah morala opustiti zagotovitev vračila. Zato naj bi kršila načela skrbnega ravnanja, pravne varnosti in legitimnih pričakovanj.


title: Zadeva C-128/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. marca 2014  – Staatssecretaris van Financiën proti Het Oudeland Beheer BV

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. marca 2014 – Staatssecretaris van Financiën proti Het Oudeland Beheer BV
   (Zadeva C-128/14)
   2014/C 159/21
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Staatssecretaris van Financiën

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Het Oudeland Beheer BV

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 11(A)(1)(b) Šeste direktive (1) razlagati tako, da pri dobavi v smislu člena 5(7)(a) Šeste direktive lastna cena zemljišč ali drugih snovi in materialov, za katere je davčni zavezanec pri pridobitvi plačal davek na dodano vrednost – v obravnavanem primeru z ustanovitvijo stvarne pravice do uporabe nepremičnine – ne spada v davčno osnovo? Ali je to drugače, če je davčni zavezanec pri pridobitvi ta davek na dodano vrednost odbil na podlagi nacionalnih predpisov, ne glede na to, ali so ti glede tega skladni s Šesto direktivo?

               2.

               Ali je treba v primeru, kakršen je ta v obravnavani zadevi, v katerem je bilo zemljišče s stavbo, ki je bila v gradnji, pridobljeno z ustanovitvijo stvarne pravice v smislu člena 5(3)(b) Šeste direktive, člen 11(A)(1)(b) te direktive razlagati tako, da vrednost zakupnine, torej vrednost zneskov, ki jih je treba plačati vsako leto v času trajanja stvarne pravice ali pa za preostalo obdobje njenega trajanja, spada v osnovo za odmero davka na dobavo v smislu člena 5(7)(a) Šeste direktive?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).


title: Zadeva C-502/14: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Buzzi Unicem SpA in drugi/Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Uniji — Direktiva 2003/87/ES — Člen 10a(5) — Metoda dodelitve pravic — Brezplačna dodelitev pravic — Način izračuna enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja — Sklep 2011/278/EU — Člen 15(3) — Sklep 2013/448/EU — Člen 4 — Priloga II — Veljavnost)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/9

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Buzzi Unicem SpA in drugi/Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Zadeva C-502/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Uniji - Direktiva 2003/87/ES - Člen 10a(5) - Metoda dodelitve pravic - Brezplačna dodelitev pravic - Način izračuna enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja - Sklep 2011/278/EU - Člen 15(3) - Sklep 2013/448/EU - Člen 4 - Priloga II - Veljavnost))
   (2016/C 343/12)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke

      Pritožnice: Buzzi Unicem SpA, Colacem SpA, Cogne Acciai Speciali SpA, Olon SpA, Laterlite SpA

      Nasprotna stranka: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico

      Izrek

               1.

               Pri obravnavi prvega vprašanja ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 15(3) Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta v delu, v katerem je s to določbo izključeno upoštevanje emisij proizvajalcev elektrike pri določitvi največje letne količine pravic.

               2.

               Člen 4 in Priloga II k Sklepu Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta nista veljavna.

               3.

               Učinki ugotovitve neveljavnosti člena 4 in Priloge II k Sklepu 2013/448 so časovno omejeni tako, da, prvič, ta ugotovitev učinkuje le v obdobju 10 mesecev, ki začne teči na dan razglasitve sodbe z dne 28. aprila 2016, Borealis Polyolefine in drugi (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 in od C-391/14 do C-393/14, EU:C:2016:311), s čimer se Evropski komisiji omogoči, da sprejme potrebne ukrepe, in drugič, ukrepov, ki so bili sprejeti pred tem na podlagi neveljavnih določb, ni mogoče izpodbijati.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva C-180/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. maja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Wien — Avstrija) — Renate Ilsinger proti Martinu Dreschersu, stečajnemu upravitelju družbe Schlank & Schick GmbH) (Pristojnost v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Pristojnost za potrošniške pogodbe — Pravica potrošnika, naslovnika zavajajočega oglasa, da pred sodiščem zahteva domnevno zadeto nagrado — Opredelitev — Tožba pogodbene narave iz člena 15(1)(c) navedene uredbe — Pogoji)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. maja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Wien — Avstrija) — Renate Ilsinger proti Martinu Dreschersu, stečajnemu upravitelju družbe Schlank & Schick GmbH)
   (Zadeva C-180/06) (1)

   (Pristojnost v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Pristojnost za potrošniške pogodbe - Pravica potrošnika, naslovnika zavajajočega oglasa, da pred sodiščem zahteva domnevno zadeto nagrado - Opredelitev - Tožba pogodbene narave iz člena 15(1)(c) navedene uredbe - Pogoji)
   2009/C 153/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Renate Ilsinger

      Tožena stranka: Martin Dreschers, stečajni upravitelj družbe Schlank & Schick GmbH)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Oberlandesgericht Wien — Razlaga člena 15(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) — Nacionalna zakonodaja s področja varstva potrošnikov, ki določa pravico do prejema nagrade, ki jo je domnevno dobil naslovnik zavajajoče reklame

      Izrek

   V takem primeru, kakršen se obravnava v postopku v glavni stvari, ko želi potrošnik doseči, da se na podlagi zakonodaje države članice, na ozemlju katere ima stalno prebivališče, in pred sodiščem kraja, v katerem se nahaja, družbi za kataloško prodajo s sedežem v drugi državi članici naloži izročitev nagrade, ki naj bi jo zadel, in

               —

               kadar je ta družba potrošniku, da bi ga spodbudila k sklenitvi pogodbe, poslala pošiljko, na kateri je bilo navedeno njegovo ime, ki lahko pri njem vzbudi vtis, da bo dobil nagrado, če bo zahteval njeno izplačilo s tem, da bo poslal nazaj „potrdilo o zahtevi za nagrado“, ki je bila priložena navedeni pošiljki,

               —

               vendar ne da bi bila podelitev nagrade odvisna od naročila proizvodov iz ponudbe te družbe ali od poskusnega naročila,

         je treba pravila o pristojnost, ki jih določa Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, razlagati tako:

               —

               tožba, kakršno je vložil potrošnik, spada na področje uporabe člena 15(1)(c) navedene uredbe, če se je trgovec pravno zavezal k izplačilu te nagrade potrošniku;

               —

               kadar ta pogoj ni izpolnjen, spada taka tožba na področje uporabe iste določbe Uredbe št. 44/2001 samo takrat, ko je potrošnik temu trgovcu naročilo dejansko oddal.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006.


title: Zadeva C-144/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. aprila 2009 vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) — Hotel Alpenhof GesmbH proti Oliverju Hellerju

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. aprila 2009 vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) — Hotel Alpenhof GesmbH proti Oliverju Hellerju
   (Zadeva C-144/09)
   2009/C 153/47
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hotel Alpenhof GesmbH

      Tožena stranka: Oliver Heller

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali za „usmerjanje“ dejavnosti v smislu člena 15(1)(c) Uredbe o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (Uredba št. 44/2001 — imenovana „Bruseljska uredba I“) zadostuje, da je spletna stran potrošnikovega sopogodbenika dostopna na internetu?


title: Zadeva F-63/11: Tožba, vložena 1. junija 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/32

         Tožba, vložena 1. junija 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-63/11)
   2011/C 226/64
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca zaradi molka organa.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba z dne 12. avgusta 2010 o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke zaradi molka generalnega direktorja OLAF kot organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi (v nadaljevanju: OPSP), kot se domneva na podlagi neodgovora na prošnjo, ki jo je tožeča stranka nanj naslovila 12. aprila 2011;

               —

               v delu, v katerem je to potrebno, naj se za nično razglasi odločbo, ki jo je 22. februarja 2011 sprejel OPSP in s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov;

               —

               posledično, naj se tožeči stranki v okviru podaljšanja njene pogodbe v skladu z zahtevami iz Kadrovskih predpisov omogoči vrnitev na delovno mesto, na katerem je bila v OLAF zaposlena;

               —

               podredno in če ne bi bilo ugodeno zgoraj navedenemu predlogu za vrnitev na delovno mesto, naj se tožeči stranki naloži plačilo premoženjske škode, ki je nastala tožeči stranki, ki je začasno in ex aequo et bono ocenjena na razliko med plačilom, ki ga je prejemala kot začasni uslužbenec v OLAF, in plačilom, ki ga prejema sedaj (kar je približno 3000 EUR na mesec), vsaj za podobno dolgo obdobje, kot je trajala njena začetna pogodba (4 leta), in še dlje, saj bi bila navedena pogodba podaljšana tretjič, zaradi česar bi imela pravico do pogodbe za nedoločen čas;

               —

               vsekakor naj se toženi stranki naloži plačilo nepremoženjske škode, ki je začasno in ex aequo et bono določena na 5000 EUR, skupaj z zamudnimi obrestmi po zakoniti obrestni meri od sodbe v tej zadevi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-504/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2016 – Evropska komisija/Helenska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Varstvo narave — Direktiva 92/43/EGS — Člen 6(2) in (3) in člen 12(1), točki (b) in (d) — Prostoživeče živalske in rastlinske vrste — Ohranjanje naravnih habitatov — Morska želva Caretta caretta — Varstvo morskih želv v zalivu Kyparissia — Območje, pomembno za Skupnost, „sipine v zalivu Kyparissia“ — Varstvo vrst)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2016 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-504/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Varstvo narave - Direktiva 92/43/EGS - Člen 6(2) in (3) in člen 12(1), točki (b) in (d) - Prostoživeče živalske in rastlinske vrste - Ohranjanje naravnih habitatov - Morska želva Caretta caretta - Varstvo morskih želv v zalivu Kyparissia - Območje, pomembno za Skupnost, „sipine v zalivu Kyparissia“ - Varstvo vrst))
   (2017/C 014/03)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia in C. Hermes, agenta)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnica: E. Skandalou, agentka)

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem,

                           —

                           da je dopustila gradnjo hiš v Agiannakiju (Grčija) leta 2010, uporabo preostalih hiš v Agiannakiju iz leta 2006 brez ustreznih omejitev in začetek gradbenih del, ki se nanašajo na okrog petdeset hiš med Agiannakijem in Elaio (Grčija), ter leta 2012 dovolila gradnjo treh počitniških hiš v Vounakiju (Grčija);

                           —

                           da je dopustila razvoj infrastrukture za dostop do plaže, ki je na območju zaliva Kyparissia (Grčija), to je odprtje petih novih cest proti plaži v Agiannakiju in asfaltiranje nekaterih obstoječih dostopov in cest;

                           —

                           da ni sprejela ustreznih ukrepov, da bi zagotovila spoštovanje prepovedi divjega kampiranja v bližini plaže v Kalo Neru in v Elaii (Grčija);

                           —

                           da ni sprejela ukrepov, potrebnih za omejitev obratovanja barov med Elaio in Kalo Nerom, na plažah, na katerih se razmnožujejo morske želve Caretta caretta, in da ni zagotovila, da se z motenjem, ki se povzroča s temi bari, ne vznemirja teh vrst;

                           —

                           da na območju zaliva Kyparissia ni sprejela ukrepov, potrebnih za to, da bi se zmanjšala prisotnost opreme in raznih naprav na plažah, na katerih se razmnožujejo morske želve Caretta caretta, in da je odobrila gradnjo ploščadi pri hotelu Messina Mare;

                           —

                           da ni sprejela ustreznih ukrepov za zadostno omejitev svetlobnega onesnaževanja, ki dosega plaže na območju zaliva Kyparissia in na katerih se razmnožujejo morske želve Caretta caretta, in

                           —

                           da ni sprejela ustreznih ukrepov za zadostno omejitev ribolovnih dejavnosti ob plažah, ki so na območju zaliva Kyparissia, na katerih se razmnožujejo morske želve Caretta caretta,

                     ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 6(2) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/105/ES z dne 20. novembra 2006.

               2.

               Helenska republika s tem, da je izdala dovoljenja za hiše, zgrajene leta 2010 v Agiannakiju, za tri počitniške hiše v Vounakiju leta 2012 in za gradnjo ploščadi pri hotelu Messina Mare, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 6(3) Direktive 92/43.

               3.

               Helenska republika s tem,

                           —

                           da v zvezi z varstvom morske želve Caretta caretta na območju zaliva Kyparissia ni sprejela celovitega, povezanega in strogega zakonskega in regulativnega okvira;

                           —

                           da v za to določenem roku ni sprejela vseh konkretnih ukrepov, potrebnih za preprečitev namernega vznemirjanja morske želve Caretta caretta med razmnoževanjem te vrste, in

                           —

                           da ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev spoštovanja prepovedi slabšanja stanja ali uničenja razmnoževališč navedene vrste,

                     ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 12(1), točki (b) in (d), Direktive 92/43.

               4.

               V preostalem se tožba zavrne.

               5.

               Evropska komisija in Helenska republika nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015.


title: Zadeva T-680/15: Tožba, vložena 20. novembra 2015 – Les Éclaires/UUNT – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/66

         Tožba, vložena 20. novembra 2015 – Les Éclaires/UUNT – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)
   (Zadeva T-680/15)
   (2016/C 038/89)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Les Éclaires GmbH (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: S. Bund, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: L’éclaireur International (Luxembourg, Luksemburg)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „L’ECLAIREUR“ – Znamka Skupnosti št. 3 494 028

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 3. septembra 2015 v zadevi R 2266/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 15(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 51(1)(a) Uredbe št. 2017/2009;

               —

               neskladje z delom C, poglavje 6, Smernic za preverjanje, ki ga opravlja UUNT.


title: Zadeva T-857/16: Tožba, vložena 5. decembra 2016 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (oblika velikega kozarca)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/45

         Tožba, vložena 5. decembra 2016 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (oblika velikega kozarca)
   (Zadeva T-857/16)
   (2017/C 038/59)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG (Erding, Nemčija) (zastopnik: A. Hayn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija tridimenzionalne znamke „Form eines großen Glases“, v kateri je imenovana Evropska unija – Prijava št. 1242 704

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 20. septembra 2016 v zadevi R 659/2016-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi v postopku s pritožbo;

               —

               opravi obravnavo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-72/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. septembra 2005 — Hosman-Chevalier proti Komisiji („Uradniki — Plačilo — Izselitveni dodatek — Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Pojem ‚dela, opravljena za drugo državo‘“)

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/10

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. septembra 2005 — Hosman-Chevalier proti Komisiji
   (Zadeva T-72/04) (1)

   („Uradniki - Plačilo - Izselitveni dodatek - Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Pojem ‚dela, opravljena za drugo državo‘“)
   (2005/C 257/19)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sonja Hosman-Chevalier (Bruselj, Belgija) [Zastopniki: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier, E. Wouters in A. Syagués Torres, avocats]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti [Zastopnika: J. Currall in M. Velardo, zastopnika]
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 29. oktobra 2003, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek, določen v členu 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti, in z njim povezani dodatki.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločbi z dne 8. aprila in 29. oktobra 2003 se razglasita za nični, kolikor zavrneta tožeči stranki odobritev izselitvenega dodatka, določenega v členu 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti, in dodatek za nastanitev, določen v členu 5(1) te priloge.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-268/12 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 8. maja 2013 – Cadila Healthcare Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Novartis AG (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Verjetnost zmede — Besedna znamka ZYDUS — Ugovor imetnika znamke Skupnosti ZIMBUS — Delna zavrnitev registracije s strani odbora za pritožbe UUNT)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/44

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 8. maja 2013 – Cadila Healthcare Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Novartis AG
   (Zadeva C-268/12 P) (1)

   (Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Verjetnost zmede - Besedna znamka ZYDUS - Ugovor imetnika znamke Skupnosti ZIMBUS - Delna zavrnitev registracije s strani odbora za pritožbe UUNT)
   2013/C 225/76
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cadila Healthcare Ltd (zastopnik: S. Malynicz, barrister)

      Toženi stranki: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent), Novartis AG (zastopnik: N. Hebeis, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. marca 2012 v zadevi Cadila Healthcare Ltd proti UUNT in Novartis (ZYDUS) (T-288/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev, ki jo je vložil predlagatelj besedne znamke „ZYDUS“ za proizvode iz razredov 3, 5 in 10 zoper odločbo R 1092/2007-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 7. maja 2008, s katero je bila v delu zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelek za ugovore, ki je v delu zavrnil registracijo navedene znamke v okviru ugovora imetnika znamke Skupnosti „ZIMBUS“ za proizvode iz razreda 5 – Verjetnost zmede – Podobnost proizvodov in znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94, ki je postal člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Cadila Healthcare Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 258, 25.8.2012.


title: Zadeva T-575/10: Tožba, vložena 14. decembra 2010 – Moreda-Riviere Trefilerías proti Komisiji

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/28

         Tožba, vložena 14. decembra 2010 – Moreda-Riviere Trefilerías proti Komisiji
   (Zadeva T-575/10)
   2011/C 55/50
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španija) (zastopnika: F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi sklepa z dne 30. junija 2010 (C(2010) 4387 konč. v zadevi COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje) na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije razglasi za ničen;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja tri tožbene razloge:

               —

               Prvi tožbeni razlog temelji na kršitvi načela nedotakljivosti aktov institucij in načela dobrega upravljanja.

               —

               Drugi tožbeni razlog temelji na tem, da je bila z izdajo sklepa o spremembi, ki je bil sprejet brez ustreznega posvetovanja s Svetovalnim odborom za omejevalna ravnanja in prevladujoče položaje, kot to zahteva člen 14 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, z dne 4. januarja 2003, str. 1), storjena bistvena kršitev postopka.

               —

               Tretji tožbeni razlog, ki je naveden podredno, temelji na kršitvi načela prepovedi diskriminacije pri določitvi pogojev za plačilo globe in obveznosti obrazložitve aktov.


title: Zadeva C-210/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  23. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti FCE Bank plc (Šesta direktiva o DDV — Člena 2 in 9 — Stalna poslovna enota — Družba nerezidentka — Pravna vez — Sporazum o porazdelitvi stroškov — Konvencija OECD o izogibanju dvojnega obdavčevanja — Izraz  davčni zavezanec  — Storitev opravljena za plačilo — Upravna praksa)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/14

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti FCE Bank plc
   (Zadeva C-210/04) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člena 2 in 9 - Stalna poslovna enota - Družba nerezidentka - Pravna vez - Sporazum o porazdelitvi stroškov - Konvencija OECD o izogibanju dvojnega obdavčevanja - Izraz „davčni zavezanec“ - Storitev opravljena za plačilo - Upravna praksa)
   (2006/C 131/24)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Tožena stranka: FCE Bank plc
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Corte suprema di cassazione — Razlaga členov 2(1) in 9(1) Šeste direktive Sveta o DDV 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Odvisna družba, organizirana kot proizvodna enota, družbe, ki ima sedež v drugi državi — Možnost obravnavanja odvisne družbe kot neodvisnega subjekta in uporabe merila arm's length, določen z Vzorčno konvencijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja OECD
   Izrek
   Člena 2(1) in 9(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da se stalna poslovna enota, ki ni različna pravna oseba kot družba, rezidentka druge države članice, ki ji pripada, in kateri družba opravlja storitve, ne sme šteti za davčno zavezanko zaradi stroškov, ki so ji bili pripisani iz naslova omenjenih opravljenih storitev.

      (1)  UL C 190, 24.7.2004.


title: Zadeva C-520/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 28. septembra 2015 – Associazione Italiana delle Unita Dedicate Autonome Private di Day Surgery (Aiudapds), Centri Chirurgia Ambulatoriale/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 28. septembra 2015 – Associazione Italiana delle Unita Dedicate Autonome Private di Day Surgery (Aiudapds), Centri Chirurgia Ambulatoriale/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Zadeva C-520/15)
   (2015/C 398/26)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Aiudapds – Associazione Italiana delle Unita Dedicate Autonome Private di Day Surgery, Centri Chirurgia Ambulatoriale

      Toženi stranki: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

      Druge stranke: Roche SpA, Novartis Farma SpA, Regione Marche

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 47(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2000/C 364/01), v skladu s katerim ima vsakdo pravico, da o njegovi zadevi pravično, javno in v razumnem roku odloča neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče, člen 54 te Listine, v skladu s katerim je zloraba pravic prepovedana, člen 6(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki je bila podpisana v Rimu 4. novembra 1950, v skladu s katerim ima vsakdo pravico, da o njegovih zadevah pravično in javno ter v razumen roku odloča neodvisno in nepristransko z zakonom ustanovljeno sodišče, nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero je v enostopenjskem izrednem pritožbenem postopku pred Consiglio di Stato na podlagi člena 10 dekreta predsednika republike št. 1199 z dne 24. novembra 1971 in člena 48 zakonodajne uredbe št. 104 z dne 2. julija 2010 mogoče, da edina stranka brez soglasja pritožnika ali sodelovanja drugih udeležencev v tem postopku doseže vrnitev na Tribunale Amministrativo Regionale v odločanje na prvi stopnji?


title: Zadeva C-302/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Szombathelyi Városi Bíróság (Madžarska) z dne 10. junija 2004 v zadevi Ynos Kft. proti János Varga

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/5

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Szombathelyi Városi Bíróság (Madžarska) z dne 10. junija 2004 v zadevi Ynos Kft. proti János Varga
   (Zadeva C-302/04)
   (2004/C 251/09)
   Szombathelyi Városi Bíróság je s sklepom z dne 10. junija 2004 v zadevi Ynos Kft. proti János Varga, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Szombathelyi Városi Bíróság predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (v nadaljevanju: direktiva), po kateri države članice določijo, da nedovoljeni pogoji, uporabljeni v pogodbi, ki jo s potrošnikom sklene prodajalec ali ponudnik, niso zavezujoči za potrošnika, razlaga tako, da ta določba lahko pomeni podlago za nacionalno določbo kot je člen 209(1) Polgári Törvénykönyv (madžarski civilni zakonik, v nadaljevanju: Ptk.), ki se jo lahko uporabi, če je ugotovljen nedovoljen značaj nekega splošnega pogodbenega pogoja, in po kateri nedovoljeni pogoji za potrošnika ne izgubijo svoje obveznosti po samem pravu, ampak le takrat, če takšen potrošnik poda izrecno izjavo, to pomeni v primeru uspešnega izpodbijanja?

               2.

               Ali iz omenjene določbe direktive, po kateri pogodba še naprej zavezuje obe stranki na enaki podlagi, če je njen nadaljnji obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev, izhaja, da veljavnost celotne pogodbe ostane nespremenjena, kolikor je to mogoče brez nedovoljenih pogojev, če s strani prodajalca ali ponudnika določeni nedovoljeni pogoji potrošnika ne zavezujejo po njegovem nacionalnem pravu, prodajalec ali ponudnik pa pogodbe s potrošnikom brez teh pogojev, ki so sestavni del pogodbe, ne bi sklenil?

               3.

               Ali je s stališča uporabe prava Skupnosti pomembno, da je bil izhodiščni postopek uveden pred pristopom Republike Madžarske k Evropski uniji, vendar po prilagoditvi njenega nacionalnega prava direktivi?

      (1)  UL L 95, str. 29.


title: Zadeva C-55/15 P: Pritožba, ki jo je Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. vložila 6. februarja 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. novembra 2014 v združenih zadevah T-428/10 ter T-577/10 in zadevi T-441/12, Trenzas y Cables de Acero/Komisija

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/20

         Pritožba, ki jo je Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. vložila 6. februarja 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. novembra 2014 v združenih zadevah T-428/10 ter T-577/10 in zadevi T-441/12, Trenzas y Cables de Acero/Komisija
   (Zadeva C-55/15 P)
   (2015/C 118/27)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (zastopnika: F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

               —

               Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 v združenih zadevah T-428/10 ter T-577/10 in zadevi T-441/12, Trenzas y Cables de Acero proti Komisiji, naj se na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije razveljavi.

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi navaja en sam razlog.
   Pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri oceni interesa družbe Trenzas y Cables de Acero PSC za vložitev tožbe tako v okviru ničnostne tožbe v zadevi T-577/10 zoper Sklep Komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi Sklepa C(2010) 4387 (final) v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53(1) Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje), kot tudi v okviru prilagoditve tožbenih razlogov in zahtevkov, navedenih v zadevi T-428/10 v zvezi s Sklepom Komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi Sklepa C(2010) 4387 (final) v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53(1) Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje).


title: Zadeva T-380/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Wabco Europe in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP — Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Izkrivljanje konkurence — Dokaz — Izračun globe — Sodelovanje v upravnem postopku — Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2002 — Imuniteta pred globami — Zmanjšanje globe — Znatna dodana vrednost — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Načelo prepovedi retroaktivnosti)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Wabco Europe in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-380/10) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP - Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij - Izkrivljanje konkurence - Dokaz - Izračun globe - Sodelovanje v upravnem postopku - Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2002 - Imuniteta pred globami - Zmanjšanje globe - Znatna dodana vrednost - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Načelo prepovedi retroaktivnosti)
   2013/C 325/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Wabco Europe (Bruselj, Belgija); Wabco Austria GesmbH (Dunaj, Avstrija); Trane Inc. (Piscataway, New Jersey, Združene države); Ideal Standard Italia Srl (Milano, Italija), in Ideal Standard GmbH (Bonn, Nemčija) (zastopniki: S. Völcker, F. Louis, A. Israel, N. Niejahr, odvetniki, C. O’Daly, E. Batchelor, solicitors, in F. Carlin, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek in G. Koleva, zastopniki)

      Predmet

   Demande visant à l’annulation de la décision C(2010) 4185 final de la Commission, du 23 juin 2010, relative à une procédure d’application de l’article 101 TFUE et de l’article 53 de l’accord EEE (affaire COMP/39.092 – Installations sanitaires pour salles de bains), dans la mesure où elle concerne les requérantes, et à la réduction du montant des amendes qui leur ont été infligées. Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4185 final z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.092 – Kopalniška oprema) v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke, in za zmanjšanje glob, ki so jim bile naložene.

      Izrek

               1.

               Člen 1(1), točki 3 in 4, Sklepa Komisije C(2010) 4185 final z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.092 – Kopalniška oprema) se razglasi za ničen v delu, v katerem je Evropska komisija podjetja Trane Inc., Wabco Europe BVBA in Ideal Standard Italia Srl obsodila za kršitev v zvezi s kartelom na italijanskem trgu sanitarne keramike v obdobju zunaj obdobja od 12. maja 2000 do 9. marca 2001.

               2.

               Globa, ki je podjetju Trane naložena v členu 2(3)(a) Sklepa C(2010) 4185 final, znaša 92 664 493 EUR.

               3.

               Globa, ki je podjetjema Wabco Europe in Trane solidarno naložena v členu 2(3)(b) Sklepa C(2010) 4185 final, znaša 15 820 767 EUR.

               4.

               Globa, ki je podjetjem Ideal Standard Italia, Wabco Europe in Trane solidarno naložena v členu 2(3)(e) Sklepa C(2010) 4185 final, znaša 4 520 220 EUR.

               5.

               V preostalem se tožba zavrne.

               6.

               Komisija nosi polovico stroškov, ki so jih priglasila podjetja Wabco Europe, Wabco Austria GesmbH, Trane, Ideal Standard Italia in Ideal Standard GmbH, in svoje stroške.

               7.

               Podjetja Wabco Europe, Wabco Austria, Trane, Ideal Standard Italia in Ideal Standard nosijo polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva F-61/14: Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 24. marca 2015 – Maggiulli/Komisija (Javni uslužbenci — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2013 — Odločba o nenapredovanju — Primerjalna ocena uspešnosti)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/46

         Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 24. marca 2015 – Maggiulli/Komisija
   (Zadeva F-61/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2013 - Odločba o nenapredovanju - Primerjalna ocena uspešnosti))
   (2015/C 146/62)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carola Maggiulli (Bruselj, Belgija) (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2013 ne napreduje v naziv AD 13.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               C. Maggiulli nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 421, 24.11.2014, str. 61.


title: Zadeva T-859/16: Tožba, vložena 7. decembra 2016 – Damm/EUIPO – Schlossbrauerei Au Hallertau Willibald Beck Freiherr von Peccoz (EISKELLER)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/46

         Tožba, vložena 7. decembra 2016 – Damm/EUIPO – Schlossbrauerei Au Hallertau Willibald Beck Freiherr von Peccoz (EISKELLER)
   (Zadeva T-859/16)
   (2017/C 038/60)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sociedad Anónima Damm (Barcelona, Španija) (zastopnik: P. González Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Schlossbrauerei Au Hallertau Willibald Beck Freiherr von Peccoz GmbH & Co. KG (Au Hallertau, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka z besednim elementom „EISKELLER“ – Prijava znamke Evropske unije št. 12204 426

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. septembra 2016 v zadevi R 2428/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in družbi Schlossbrauerei Au-Hallertau Willibald Beck Freiherr von Peccoz GmbH & Co. KG naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Izbris zadeve T-468/04

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/40

         Izbris zadeve T-468/04 (1)

   (2005/C 229/83)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik drugega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 29. junija 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. T-468/04, Kenzo Takada proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT).

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva T-450/07: Tožba, vložena 3. decembra 2007 – Harwin International proti UUNT – Cuadrado (Pickwick)

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/32

         Tožba, vložena 3. decembra 2007 – Harwin International proti UUNT – Cuadrado (Pickwick)
   (Zadeva T-450/07)
   (2008/C 37/50)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Harwin International LLC (Albany, Združene države) (zastopnik: D. Przedborski, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cuadrado SA (Paterna, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe UUNT v zadevi R 1245/2006-2 z dne 10. septembra 2007 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki in Cuadrado SA naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „PICKWICK COLOUR GROUP“ za proizvode in storitve iz razreda 25 – prijava št. 826669.

      Imetnik znamke Skupnosti: Harwin International LLC

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Cuadrado SA

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Prejšnja nacionalna besedna znamka „PICK OUIC, CUADRADO SA, VALENCIA“ in figurativna znamka, ki vsebuje besedna elementa „Pick Ouic“ za proizvode iz razreda 25.

      Odločba oddelka za izbris: Razglasitev ničnosti znamke v celoti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 8(1)(b) in 56(2) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94.
   Tožeča stranka zatrjuje, da ugotovitev odbora za pritožbe, da oddelek za izbris ni preučil dokaza, ki ga je vložila družba Cuadrado, ni pravilna in da je v nasprotju z zakonom. Navaja tudi, da med zadevnima znamkama ne obstaja verjetnost zmede.


title: Zadeva T-53/14: Tožba, vložena 20. januarja 2014  – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik proti Komisiji

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/23

         Tožba, vložena 20. januarja 2014 – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik proti Komisiji
   (Zadeva T-53/14)
   2014/C 129/30
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH (Ottobrunn, Nemčija) (zastopnika: M. Núñez Müller in T. Becker, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj ugotovi, da je tožeča stranka v okviru pogodb SES6-CT-2004-502596 (HyWays), SES6-CT-2005-019813 (HyApproval) in SES6-CT-2005-513542 (HarmonHy), ki so bile sklenjene med Komisijo in med drugim tožečo stranko, svoje stroške projektov izračunala v skladu z veljavnimi pogodbenimi določbami, zlasti s členom II.19 splošnih pogojev, in da je torej Komisija kršila svoje pogodbene obveznosti s tem, da je pri izdaji opominov št. 3 241 314 522 in št. 3 241 315 423 (HyWays), št. 3 241 314 527 in št. 3 241 314 526 (HyApproval) ter št. 3 241 314 519 in 3 241 313 756 (HarmonHy) stroške projektov tožeče stranke izračunala drugače;

               —

               naj ugotovi, da je tožeča stranka v okviru pogodbe SES6-CT-2004-502596 (HyWays) prejela zgolj finančni prispevek v višini 495 269,48 EUR in da je Komisija pri izdaji opominov št. 3 241 314 522 in št. 3 241 315 423 torej neupravičeno izhajala iz tega, da je tožeča stranka prejela finančni prispevek v višini 604 240,79 EUR;

               —

               naj ugotovi, da so stroški, ki jih je Komisija v okviru pogodbe SES-CT-2005-019813 (HyApproval) na podlagi Final Audit Report z dne 15. Juli 2011 prekvalificirala iz Management (MGT) v Research (RTD), v resnici stroški upravljanja (Management);

               —

               naj ugotovi, da toženi stranki v okviru zgoraj navedenih pogodb ni treba plačati odškodnine (liquidated damages) na podlagi člena II.30 splošnih pogojev;

               —

               naj ugotovi, da je Komisija zgoraj navedene opomine, razen kar zadeva znesek 1 323,02 EUR v zvezi z opominom št. 3 241 314 523 (HyWays), znesek 3 870,02 EUR v zvezi z opominom št. 3 241 314 527 (HyApproval) in znesek 16 868,66 EUR v zvezi z opominom št. 3 241 314 519 (HarmonHy), izdala neupravičeno ter da tožeča stranka Komisiji ni dolžna plačati zneskov, navedenih v opominih, razen zgoraj navedenih zneskov;

               —

               naj Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog
               Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga trdi, da je za izračun svojih stroškov projektov uporabila metodo, ki naj bi bila v skladu s členom II.19 splošnih pogojev spornih pogodb. Zato meni, da je Komisija neupravičeno zavrnila metodo, ki jo je tožeča stranka uporabila za izračun spornih stroškov projektov, in je v zadevnih opominih uporabila drugačno metodo za izračun.

               2.

               Drugi tožbeni razlog
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je v okviru projekta HyWays prejela zgolj finančni prispevek v višini 495 269,48 EUR. Komisija naj bi tako pri izdaji opominov neupravičeno izhajala iz tega, da je tožeča stranka prejela finančni prispevek v višini 604 240,79 EUR.

               3.

               Tretji tožbeni razlog
               Tožeča stranka v okviru tretjega tožbenega razloga zatrjuje, da je Komisija v zvezi s projektin HyApproval nekatere stroške neupravičeno prekvalificirala iz „Management“ v „Research“.

               4.

               Četrti tožbeni razlog
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija od nje neupravičeno zahtevala odškodnino na podlagi člena II.30 splošnih pogojev spornih pogodb.