title: Zadeva C-428/05: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Izvozna nadomestila – Uredba (EGS) št. 3665/87 – Pojem neupravičeno plačilo nadomestila – Plačilo nadomestila na podlagi nepopolne dokumentacije – Možnost dopolnitve spisa za nadomestilo po poteku rokov iz členov 47(2) in 48(2)(a) te uredbe v okviru postopka za izterjavo, ki se je začel pozneje)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/8

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-428/05) (1)

   (Izvozna nadomestila - Uredba (EGS) št. 3665/87 - Pojem „neupravičeno plačilo nadomestila“ - Plačilo nadomestila na podlagi nepopolne dokumentacije - Možnost dopolnitve spisa za nadomestilo po poteku rokov iz členov 47(2) in 48(2)(a) te uredbe v okviru postopka za izterjavo, ki se je začel pozneje)
   (2007/C 183/13)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Hamburg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Razlaga členov 11(3), pododstavek 1, stavek 1, 47(2) in 48(2)(a) Uredbe Komisije št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 351, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije št. 495/97 z dne 18. marca 1997 (UL L 77, str. 12) – Pojem „neupravičeno plačilo nadomestila“ – Ponavljanje nadomestil podeljenih ob predložitvi nepopolne prevozne listine, pravilno izpolnjen dokument je bil predložen šele po poteku rokov.
   Izrek
   Izvozno nadomestilo se ne more opredeliti kot „neupravičeno izplačano“ v smislu člena 11(3), prvi pododstavek, prvi stavek, Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 604/98 z dne 17. marca 1998, če je v okviru postopka za izterjavo tega nadomestila upravičenec predložil zahtevana dokazila za utemeljitev njegove pravice do tega nadomestila. Pristojni nacionalni organi morajo določiti razumen rok, ki temu upravičencu omogoči predložitev teh dokazil.

      (1)  UL C 36, 11.2.2006.


title: Zadeva C-566/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 14. novembra 2011 – Iberdrola, S.A. in Gas Natural SDG, S.A. proti Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. in Endesa, S.A.

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 14. novembra 2011 – Iberdrola, S.A. in Gas Natural SDG, S.A. proti Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. in Endesa, S.A.
   (Zadeva C-566/11)
   2012/C 39/13
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici v postopku s kasacijsko pritožbo: Iberdrola, S.A. in Gas Natural SDG, S.A.

      Druge stranke: Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. in Endesa, S.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 10 Direktive 2003/87/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES mogoče razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi nacionalnih zakonodajnih ukrepov, kakršni so ti, ki so obravnavani v tem postopku in katerih cilj in učinek je znižanje nadomestila za dejavnost proizvodnje električne energije za znesek, ki je enak vrednosti pravic do emisije toplogrednih plinov, brezplačno dodeljenih za ustrezno obdobje?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631.


title: Zadeva T-430/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. aprila 2009 — Bodegas Montebello proti UUNT — Montebello (MONTEBELLO RHUM AGRICOLE) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti MONTEBELLO RHUM AGRICOLE — Prejšnja nacionalna besedna znamka MONTEBELLO — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti proizvodov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. aprila 2009 — Bodegas Montebello proti UUNT — Montebello (MONTEBELLO RHUM AGRICOLE)
   (Zadeva T-430/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti MONTEBELLO RHUM AGRICOLE - Prejšnja nacionalna besedna znamka MONTEBELLO - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   2009/C 141/79
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bodegas Montebello, SA (Montilla, Španija) (zastopniki: T. Andrade Boué, I. Lehmann Novo in A. Hernández Lehmann, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. López Fernández de Corres in J. Crespo Carrillo, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Montebello SARL (Petit-Bourg, Francija) (zastopnik: G.-G. Lamoureux, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. septembra 2007 (zadeva R 223/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Bodegas Montebello, SA in Montebello SARL.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Bodegas Montebello, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva C-140/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Zoll-Senat 3 (K) des Unabhängigen Finanzsenates z dne 17. marca 2005 v zadevi Amalia Valesko proti Zollamt Klagenfurt

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/23

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Zoll-Senat 3 (K) des Unabhängigen Finanzsenates z dne 17. marca 2005 v zadevi Amalia Valesko proti Zollamt Klagenfurt
   (Zadeva C-140/05)
   (2005/C 143/32)
   Jezik postopka: nemščina
   Zoll-Senat 3 (K) des Unabhängigen Finanzsenates je s sklepom z dne 17. marca 2005 v zadevi Amalia Valesko proti Zollamt Klagenfurt, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 25. marca 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Zoll-Senat 3 (K) des Unabhängigen Finanzsenates predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:
   Vprašanje 1:

               Ali se določbe v Aktu o pristopu Republike Slovenije k Evropski uniji, PRILOGA XIII — Seznam iz člena 24 Akta o pristopu: Slovenija, točka 6. — obdavčitev, odstavek 2 (
                     Uradni list Evropske unije z dne 23.9.2003, L 236), v skladu s katerimi brez poseganja v člen 8 Direktive Sveta 92/12/EGS o splošnem režimu za trošarinske izdelke in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih izdelkov in po tem, ko obvestijo Komisijo, dokler velja omenjena posebna ureditev, za cigarete, ki so prinešene v Slovenijo brez plačila trošarine, lahko „ohranijo“ iste količinske omejitve kot za cigarete iz tretjih držav, glede na terminus technicus „ohranijo“, razlagajo tako, da te pogodbene odločbe dopuščajo količinske omejitve, ki so veljale v državi članici do pristopa Republike Slovenije, med drugim glede Republike Slovenije kot tretje države?

         Vprašanje 2:

               Ali naj bi Sodišče vendarle spoznalo, da se zadevnih določb pogodbe ne razlaga tako, da dopuščajo količinske omejitve, ki so veljale v državi članici do pristopa Republike Slovenije, med drugim glede Republike Slovenije kot tretje države, se vprašanje glasi:

                           ali je treba člene 23, 25 in 26 Pogodbe ES razlagati tako, da ureditev države članice, ki je uvedla oprostitev od trošarine za tobačne izdelke, ki preidejo na davčno ozemlje države članice v osebni prtljagi potnikov z običajnim prebivališčem na davčnem ozemlju države članice in ki preidejo ob prihodu iz določenih drugih držav članic čez državno mejo ali celinske vode držav članic, omejeno na 25 kosov cigaret, ne nasprotuje načelom prostega pretoka blaga, če obstaja taka količinska omejitev zgolj do izključnega carinskega območja edine tretje države (Švice) in je istočasno iz vseh drugih držav dovoljen uvoz 200 kosov z oprostitvijo plačila trošarine.


title: Zadeva T-186/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Schönberger proti Parlamentu (Ničnostna tožba — Pravica do peticije — Peticija, naslovljena na Evropski parlament — Peticija, razglašena za dopustno — Sklep o koncu postopka peticij — Neizpodbojni akt — Nedopustnost)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Schönberger proti Parlamentu
   (Zadeva T-186/11) (1)

   (Ničnostna tožba - Pravica do peticije - Peticija, naslovljena na Evropski parlament - Peticija, razglašena za dopustno - Sklep o koncu postopka peticij - Neizpodbojni akt - Nedopustnost)
   2013/C 114/52
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: E. Waldherr in U. Rösslein, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa odbora za peticije Evropskega parlamenta z dne 25. januarja 2011 o koncu obravnave peticije, ki je bila razglašena za dopustno in jo je tožeča stranka vložila 2. oktobra 2010 (peticija št. 1188/2010).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Peter Schönberger nosi svoje stroške in stroške Evropskega parlamenta.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva C-221/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sozialgericht Stuttgart – Nemčija) – Krystyna Zablocka-Weyhermüller proti Land Baden-Württemberg (Izplačilo prejemkov preživelim zakoncem vojnih žrtev – Pogoj prebivališča na nacionalnem ozemlju – Člen 18(1) ES)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sozialgericht Stuttgart – Nemčija) – Krystyna Zablocka-Weyhermüller proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-221/07) (1)

   (Izplačilo prejemkov preživelim zakoncem vojnih žrtev - Pogoj prebivališča na nacionalnem ozemlju - Člen 18(1) ES)
   (2009/C 19/04)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Sozialgericht Stuttgart
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Krystyna Zablocka-Weyhermüller

      Tožena stranka: Land Baden-Württemberg
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Sozialgericht Stuttgart – Skladnost nacionalnih določb s pravom Skupnosti, s katerimi se omejuje možnost, da se preživelim zakoncem vojnih žrtev prejemke (Hinterbliebenenversorgung) izplačuje v tujino.
   Izrek
   Člen 18(1) ES je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere bi slednja zavrnila izplačilo določenih prejemkov, ki so bili priznani preživelim zakoncem vojnih žrtev, zgolj zato, ker imajo stalno prebivališče na ozemlju nekaterih, določenih držav članic.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva C-674/13: Tožba, vložena 17. decembra 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/26

         Tožba, vložena 17. decembra 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-674/13)
   2014/C 45/44
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche, R. Sauer, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               naj se ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za to, da bi z zagotovitvijo popolnega vračila dodeljenih državnih pomoči, ki niso združljive z notranjim trgom, in spremembo ureditve državnih pomoči takoj in dejansko izvršila Sklep Komisije z dne 25. januarja 2012 o ukrepu C-36/07 (ex NN 25/07), ki ga je Nemčija izvedla za podjetje Deutsche Post AG (2012/636/EU) (1), ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi členov 288 PDEU in 108(2) PDEU, načela učinkovitosti, člena 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (2) ter členov 1, 4, 5 in 6 navedenega sklepa Komisije;

               —

               naj se Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Zvezna republika Nemčija naj s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za to, da bi z zagotovitvijo popolnega vračila dodeljenih državnih pomoči, ki niso združljive z notranjim trgom, in spremembo ureditve državnih pomoči, takoj in dejansko izvršila Sklep Komisije z dne 25. januarja 2012 o ukrepu C-36/07 (ex NN 25/07), ki ga je Nemčija izvedla za podjetje Deutsche Post AG (2012/636/EU), ne bi izpolnila svojih obveznosti na podlagi členov 288 PDEU in 108(2) PDEU, načela učinkovitosti, člena 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES ter členov 1, 4, 5 in 6 navedenega sklepa Komisije.
   Nemčija naj v okviru izvajanja Sklepa 2012/636/EU ne bi želela pridobiti podatkov za omejitev zadevnega trga paketnih storitev v obdobju od leta 2003 do leta 2012 (za namene zagotovitve vračila) ter za obdobje po letu 2012. Nemčija naj bi s tem preprečila izvršitev Sklepa 2012/636/EU. Ta sklep se namreč nanaša tako na vračilo za preteklost protipravno dodeljenih in s skupnim trgom nezdružljivih državnih pomoči kot tudi na odpravo/spremembo subvencioniranja pokojnin za neurejene poštne storitve za prihodnost. Da pa bi bilo mogoče določiti, katere poštne storitve to so, naj bi bilo nujno treba opraviti analizo zadevnega trga za paketne storitve.
   Zavrnitev izvedbe te analize naj bi Nemčiji preprečila popolno izterjavo dodeljenih in s skupnim trgom nezdružljivih pomoči ter dejansko izvedbo spremembe ureditve državnih pomoči v prihodnosti.
   Podredno, in sicer v primeru, da bi se pritrdilo pravnemu stališču Nemčije, da bi bilo mogoče pri prenosu Sklepa 2012/636/EU uporabiti pravnomočne odločbe in sklepe pristojnih organov, ki pa ne drži, naj bi morala Nemčija izhajati iz ločenega trga paketnih storitev „B2B“. Nemčija in Komisija naj bi soglašali, da družba Deutsche Post AG na takem ločenem trgu paketnih storitev „B2B“ od leta 2003 nikoli ni imela prevladujočega položaja. Trg paketnih storitev „B2B“ naj bi zato spadal med neurejene poštne storitve.
   Zato bi morala Nemčija – tako pri izračunu zneska državne pomoči za obdobje od leta 2003 do leta 2012, katerega vračilo je treba zahtevati, kot pri spremembi ureditve državnih pomoči – subvencioniranje pokojnin tistih uradnikov, ki jim je treba zaračunati paketno storitev „B2B“, šteti za državne pomoči, ki niso združljive z notranjim trgom. Kar zadeva te državne pomoči, naj bi morala za preteklost zahtevati njihovo vračilo, za prihodnost pa jih odpraviti.

      (1)  Notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 184 (UL L 289, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-141/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Rennes – Francija) – Doux SA, v postopku prisilne poravnave/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) („Predhodno odločanje — Uredba (ES) št. 543/2008 — Člen 15(1) — Člen 16 — Zamrznjeni ali hitro zamrznjeni piščanci — Najvišja vrednost vsebnosti vode — Zastarelost te vrednosti — Praktični ukrepi za preglede — Ponovna analiza — Uredba št. 612/2009 — Člen 28 — Izvozna nadomestila za kmetijske proizvode — Pogoji za dodelitev — Primerna tržna kakovost — Proizvodi, ki se lahko tržijo v običajnih pogojih)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Rennes – Francija) – Doux SA, v postopku prisilne poravnave/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Zadeva C-141/15) (1)

   ((„Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 543/2008 - Člen 15(1) - Člen 16 - Zamrznjeni ali hitro zamrznjeni piščanci - Najvišja vrednost vsebnosti vode - Zastarelost te vrednosti - Praktični ukrepi za preglede - Ponovna analiza - Uredba št. 612/2009 - Člen 28 - Izvozna nadomestila za kmetijske proizvode - Pogoji za dodelitev - Primerna tržna kakovost - Proizvodi, ki se lahko tržijo v običajnih pogojih))
   (2017/C 144/02)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Rennes

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Doux SA, v postopku prisilne poravnave

      Tožena stranka: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Izrek

               1.

               Ob preučitvi tretjega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi vplival na veljavnost mejnih vrednosti za vsebnost vode zamrznjenega perutninskega mesa, določenih v členu 15(1) ter v prilogah VI in VII k Uredbi Komisije (ES) št. 543/2008 z dne 16. junija 2008 o uvedbi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 glede tržnih standardov za perutninsko meso, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1239/2012 z dne 19. decembra 2012.

               2.

               Člen 28(1) Uredbe Komisije (ES) št. 612/2009 z dne 7. julija 2009 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 173/2011 z dne 23. februarja 2011, je treba razlagati tako, da zamrznjenih ali hitro zamrznjenih piščancev, katerih vsebnost vode presega mejne vrednosti, predpisane v Uredbi št. 543/2008, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo št. 1239/2012, ni mogoče tržiti na območju Evropske unije v običajnih pogojih in ne izpolnjujejo zahteve po primerni tržni kakovosti, tudi če jim je priloženo zdravstveno spričevalo, ki ga je izdal pristojni organ.

               3.

               Ker sta prilogi VI in VII k Uredbi št. 543/2008, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo št. 1239/2012, dovolj natančni, da se opravijo pregledi zamrznjenih in hitro zamrznjenih piščancev, namenjenih za izvoz z izvoznim nadomestilom, okoliščina, da država članica ni sprejela praktičnih ukrepov, katerih sprejetje je predpisano s členom 18(2) te uredbe, ne prepreči, da je te preglede mogoče uveljavljati zoper zadevna podjetja.

               4.

               Izvoznik zamrznjenih ali hitro zamrznjenih piščancev lahko v skladu s členoma 118(2) in 119(1), drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 450/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o carinskem zakoniku Skupnosti (Modernizirani carinski zakonik) na eni strani prisostvuje pregledu blaga in odvzemu vzorcev osebno ali prek zastopnika, na drugi strani pa lahko zahteva dodatni pregled ali vzorčenje tega blaga, če meni, da rezultati, ki so jih dobili pristojni organi, niso veljavni.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015.


title: Zadeva F-98/15: Tožba, vložena 3. julija 2015 – ZZ/Parlament

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/86

         Tožba, vložena 3. julija 2015 – ZZ/Parlament
   (Zadeva F-98/15)
   (2015/C 294/105)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 18. julija 2014, s katero je bila tožeča stranka potrjena za opravljanje nalog vodje enote, v delu, v katerem ta odločba ne določa retroaktivnega priznanja položaja vodje oddelka in retroaktivnega priznanja povišanja osnovne plače, ki ustreza njegovemu delovnemu mestu (nadomestilo za vodstveno funkcijo), in odškodninski zahtevek za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi ji nastala

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 2 odločbe z dne 18. julija 2014, naj se razglasi za ničen v delu, v katerem določa, da bo povišanje osnovne plače, povezano z imenovanjem tožeče stranke za vodjo enote, nastopilo šele po devetih mesecih;

               —

               odločba z dne 20. marca 2015, prejeto 24. marca 2015, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 29. avgusta 2014, naj se razglasi za nično;

               —

               povrne naj se premoženjska in gospodarska škoda tožeče stranke;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se v vsakem primeru naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva C-245/07: Tožba, vložena 22. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/17

         Tožba, vložena 22. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-245/07)
   (2007/C 155/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun, P. Dejmek, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Zvezna republika Nemčija s tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos v notranji pravni red Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/50/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o spremembi Direktive Sveta 96/48/ES (2) o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/16/ES (3) o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti, oziroma Komisiji teh predpisov ni sporočila, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive 2004/50/ES se je iztekel 30. aprila 2006.

      (1)  UL L 164, str. 114.

      (2)  UL L 235, str. 6.

      (3)  UL L 110, str. 1.


title: Zadeva C-186/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 20. aprila 2011 – Stanleybet International LTD, William Hill Organization Ltd in William Hill Plc proti Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon e Ypourgos Politismou

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 20. aprila 2011 – Stanleybet International LTD, William Hill Organization Ltd in William Hill Plc proti Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon e Ypourgos Politismou
   (Zadeva C-186/11)
   2011/C 186/26
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Stanleybet International LTD, William Hill Organization Ltd in William Hill Plc

      Toženi stranki: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon in Ypourgos Politismou

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalna ureditev, ki s ciljem omejitve ponudbe iger na srečo daje izključno pravico v zvezi s prirejanjem, upravljanjem, organiziranjem in delovanjem iger na srečo enemu podjetju, ki je ustanovljeno kot delniška družba in kotira na borzi, še zlasti če to podjetje oglašuje igre na srečo, ki jih organizira, in razširi svojo dejavnost na druge države, igralci svobodno sodelujejo in je najvišji znesek stave in dobitka določen po stavnem listku, in ne po igralcu, v skladu z določbami členov 43 ES in 49 ES?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je nacionalna ureditev, ki sama po sebi sledi cilju boja proti kriminalu z izvajanjem nadzora nad podjetji, ki delujejo v zadevnem sektorju, tako da se zagotovi, da se take dejavnosti opravljajo izključno znotraj nadzorovane ureditve, in ki daje izključno pravico v zvezi s prirejanjem, upravljanjem, organiziranjem in delovanjem iger na srečo enemu podjetju, tudi kadar to vpliva na neomejen razvoj zadevne ponudbe, v skladu s členoma 43 ES in 49 ES; ali je treba zato, da se taka omejitev šteje za primerno za dosego cilja boja proti kriminaliteti, razvoj ponudbe vsekakor nadzirati, to pomeni, da se ohrani v obsegu, ki je potreben za dosego tega cilja in ga ne preseže? Če je treba omenjeni razvoj vendarle nadzirati, ali je glede na to mogoče šteti, da se nadzira, kadar se v tem sektorju da izključna pravica družbi, ki ima značilnosti iz prvega vprašanja za predhodno odločanje? Nazadnje, če se ugotovi, da dajanje omenjene izključne pravice vodi v nadziran razvoj ponudbe iger na srečo, ali podelitev te pravice enemu podjetju presega to, kar je nujno, v smislu, da je mogoče isti cilj nazadnje doseči tudi z dajanjem te pravice več kot enemu podjetju?

               3.

               Če se glede prvih dveh vprašanj za predhodno odločanje ugotovi, da podelitev izključne pravice v zvezi s prirejanjem, upravljanjem, organiziranjem in delovanjem iger na srečo z zadevnimi nacionalnimi določbami ni v skladu s členoma 43 ES in 49 ES: a) ali je na podlagi navedenih določb Pogodbe dopustno, da nacionalni organi v prehodnem obdobju, ki je potreben za sprejetje določb, ki so skladne s Pogodbo ES, opustijo preučitev vlog za začetek teh dejavnosti, ki so jih vložile osebe s sedežem v drugih državah članicah; b) če je odgovor pritrdilen, na podlagi katerih meril se določi trajanje tega prehodnega obdobja; c) če prehodnega obdobja ni mogoče priznati, na podlagi katerih meril morajo nacionalni organi preučiti zadevne zahtevke?


title: Zadeva C-484/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação do Porto (Portugalska) 30. novembra 2009 – Manuel Carvalho Ferreira Santos proti Companhia Europeia de Seguros, S.A.

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação do Porto (Portugalska) 30. novembra 2009 – Manuel Carvalho Ferreira Santos proti Companhia Europeia de Seguros, S.A.
   (Zadeva C-484/09)
   2010/C 37/21
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal da Relação do Porto

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Manuel Carvalho Ferreira Santos

      Tožena stranka: Companhia Europeia de Seguros, S.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravo Skupnosti, zlasti člen 3(1) Prve direktive (72/166/EGS) (1), člen 2(1) Druge direktive (84/5/EGS) (2) in člen 1 Tretje direktive (90/232/EGS) (3), kot jih razlaga Sodišče Evropskih skupnosti, nasprotuje možnosti, da se ob trčenju vozil, za katero ni kriv nobeden od voznikov in v katerem je eden od voznikov (oškodovanec, ki zahteva odškodnino) utrpel telesne poškodbe in mu je nastala materialna škoda, odgovornost za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti porazdeli (člen 506(1) in (2) portugalskega civilnega zakonika), kar neposredno vpliva na znesek odškodnine, ki ga dobi oškodovanec za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki izvira iz utrpljenih telesnih poškodb (saj se zaradi te porazdelitve odgovornosti za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti znesek odškodnine sorazmerno zmanjša)?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (UL L 103, str. 1).

      (2)  Druga direktiva Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL 1984, L 8, str. 17).

      (3)  Tretja direktiva Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL L 129, str. 33).


title: Zadeva T-362/16: Tožba, vložena 29. junija 2016 – Tillotts Pharma/EUIPO – Ferring (XENASA)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/32

         Tožba, vložena 29. junija 2016 – Tillotts Pharma/EUIPO – Ferring (XENASA)
   (Zadeva T-362/16)
   (2016/C 314/44)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Švica) (zastopnik: M. Douglas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemska)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „XENASA“ – Prijava št. 11920 055

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 29. aprila 2016 v zadevi R 3264/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-16/17: Tožba, vložena 13. januarja 2017 – APF/Parlament

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/43

         Tožba, vložena 13. januarja 2017 – APF/Parlament
   (Zadeva T-16/17)
   (2017/C 063/56)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zveza za mir in svobodo (APF) (zastopnik: P. Richter, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen I.4.1 sklepa tožene stranke z dne 12. decembra 2016 (številka: FINS-2017-15), ki se nanaša na zmanjšanje zneskov predhodnega financiranja za 33 % določenega najvišjega zneska in odredba sklenitve finančnega jamstva;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tožbenim razlogom, uveljavljanim v zadevi T-13/17, Europa Terra Nostra/Parlament.


title: Zadeva C-496/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/23

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-496/06) (1)

   (2008/C 79/41)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-197/14: Tožba, vložena 20. marca 2014 – La Zaragozana proti UUNT – Charles Cooper (GREEN'S)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/19

         Tožba, vložena 20. marca 2014 – La Zaragozana proti UUNT – Charles Cooper (GREEN'S)
   (Zadeva T-197/14)
   2014/C 235/25
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: La Zaragozana, SA (Zaragoza, Španija) (zastopnik: L. Broschat García, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Charles Cooper Ltd (Leeds, Združeno kraljestvo)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. januarja 2014 v zadevi R 1284/2012-5.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Charles Cooper Ltd

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „GREEN’S“ za proizvode iz razreda 32 – prijava blagovne znamke Skupnosti št. 8 1 89  813

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka „AMBAR-GREEN“

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-245/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. januarja 2008 – Komisija proti Lior in drugim ( Arbitražna klavzula – Pristojnost Sodišča prve stopnje – Tožba proti Evropskemu gospodarskemu interesnemu združenju ter njegovim članom in bivšim članom – Delna nepristojnost )

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/39

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. januarja 2008 – Komisija proti Lior in drugim
   (Zadeva T-245/04) (1)

   („Arbitražna klavzula - Pristojnost Sodišča prve stopnje - Tožba proti Evropskemu gospodarskemu interesnemu združenju ter njegovim članom in bivšim članom - Delna nepristojnost“)
   (2008/C 64/63)
   Jezik postopka: francoščina in grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva H. Støvlbæk, zastopnik, skupaj z M. Bra, odvetnik, nato H. Støvlbæk in M. Konstantinidis, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)

      Tožene stranke: Lior GEIE (Bruselj, Belgija); Lior International NV (Hoeilaart, Belgija); Deira SA (Hoeilaart); Eutec Srl (Forli, Italija); Mindshare BVBA (Sint-Martens-Latem, Belgija); Società politecnica italiana ricerche e progetti Srl (Città di Castello, Italija); RPA SpA (Pérouse, Italija); Carmen eV (Straubing, Nemčija) (zastopnik: V. Marien, odvetnik); University College Dublin – Energy Research Group (Dublin, Irska) (zastopnika: F. Herbert in L. Demeyere, odvetnik) ; Beneport SA (Bruselj); Europe Information Service SA (Bruselj); Managium SPRL (Bruselj) (zastopnik: J.-P. Brusseleers, odvetnik); in Aris Hellas EPE (Kifissia, Grčija) (zastopnik: K. Sakemmariadis, odvetnik)
   Predmet
   Tožba v skladu s členom 238 PES, s katero se predlaga solidarno obsodbo toženih strank, za vrnitev predujma, ki ga je Skupnost nakazala zaradi izvrševanja šestih pogodb v okviru programa Thermie in pogodbe sklenjene v okviru programa Alterner II.
   Izrek

               1)

               Tožba se v delu, ki se nanaša na Deira SA, Eutec Srl, Mindshare BVBA, Società politecnica italiana ricerche e progetti Srl, RPA Spa, Carmen eV, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport SA, Europe Information Service SA, Managium SPRL in Aris Hellas EPE zavrže kot nedopustna.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške povezane s tožbo proti Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service, Managium in Aris Hellas, ter stroške, ki so jih utrpele Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service in Managium.

               3)

               Aris Hellas nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003 (prej zadeva C-280/03).


title: Zadeva C-587/12 P: Pritožba, ki jo je Italijanska republika vložila 13. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 27. septembra 2012 v zadevi T-257/10, Italija proti Komisiji

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/11

         Pritožba, ki jo je Italijanska republika vložila 13. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 27. septembra 2012 v zadevi T-257/10, Italija proti Komisiji
   (Zadeva C-587/12 P)
   2013/C 63/18
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri in P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012, vročena 3. oktobra 2012, v zadevi T-257/10, Italijanska republika proti Komisiji, katere predmet je tožba na podlagi člena 264 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 24. marca 2010 C(2010) 1711 final v zvezi z državno pomočjo št. C 4/2003 (prej NN 102/2002), z uradnim obvestilom 2010 SG Greffe (2010) D/4224 z dne 25. marca 2010, naj se razveljavi, na tej podlagi naj se tudi razglasi ničnost tega sklepa;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska republika navaja štiri pritožbene razloge:
   Prvič, navedena država izpodbija kršitev člena 108(2) in (3) PDEU in členov 4, 6, 7, 10, 13 in 20 Uredbe (ES) št. 659/1999 (1). Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da lahko Komisija v obravnavani zadevi izda nov sklep, ne da bi uvedla nov kontradiktorni postopek preiskave proti Italijanski republiki in drugim zainteresiranim strankam.
   Drugič, zatrjuje se kršitev člena 296(2) PDEU in načela pravnomočnosti. Splošno sodišče naj bi moralo razglasiti ničnost novega sklepa Komisije, ker naj bi ta vseboval enako napačno analizo, na kateri je temeljil že prvi sklep.
   Tretjič, pritožnica zatrjuje kršitev člena 107(1), PDEU in členov 1(1)(d) in 2 Uredbe (ES) št. 1998/2006 (2). Splošno sodišče naj bi napačno razsodilo, da sporni ukrepi ne spadajo med ukrepe, ki na podlagi navedene uredbe ne štejejo za državne pomoči.
   Četrtič, izpodbijana sodba naj bi bila v nasprotju s členom 14 Uredbe (ES) 659/1999 in z načelom sorazmernosti. Splošno sodišče naj napačno ne bi upoštevalo, da je s sklepom Komisije naloženo vračilo koristi, ki je podjetje dejansko ni nikoli imelo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1998/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri pomoči de minimis; UL L 379, str. 5.


title: Zadeva T-160/13: Tožba, vložena 15. marca 2013 – Bank Mellat proti Svetu

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/25

         Tožba, vložena 15. marca 2013 – Bank Mellat proti Svetu
   (Zadeva T-160/13)
   2013/C 147/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bank Mellat (Tehran, Iran) (zastopniki: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla, Solicitors, D. Wyatt, QC, in R. Blakeley, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 1(15) Uredbe Sveta (EU) št. 1263/2012 (1) razglasi za ničen; in/ali

               —

               člen 1(15) Uredbe Sveta (EU) št. 1263/2012 razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; in

               —

               za člen 1(6) Sklepa Sveta 2012/635/SZVP (2) razglasi, da se ne uporablja za tožečo stranko; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov te tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               S prvim razlogom zatrjuje, da finančni embargo ni „potrebni ukrep“ in zato zanj po členu 215 PDEU ni nobene pravne podlage, saj ni razumno povezan z upoštevnim zunanjepolitičnim ciljem.

               2.

               Z drugim razlogom zatrjuje, da je finančni embargo vsekakor nesorazmeren z zunanjepolitičnim ciljem, ki se ga naj bi uresničevalo, in zato zanj po členu 215 PDEU ni nobene pravne podlage.

               3.

               S tretjim razlogom zatrjuje, da je finančni embargo v nasprotju s splošnimi načeli prava EU in zlasti členom 215(3) PDEU, da je v nasprotju z načeli sorazmernosti, pravne varnosti in nesamovoljnosti ter z zahtevo, da sankcije vsebujejo ustrezna pravna jamstva.

               4.

               S četrtim razlogom zatrjuje, da finančni embargo krši lastninsko pravico tožeče stranke, njeno pravico do trgovanja, pravico do prostega pretoka kapitala in načelo sorazmernosti.

      (1)  Uredba Sveta (EU) št. 1263/2012 z dne 21. decembra 2012 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, 22.12.2012, str. 34).

      (2)  Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, 16.10.2012, str. 58).


title: Zadeva T-392/09: Tožba, vložena 2. oktobra 2009 – 1. garantovaná proti Komisiji

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/25

         Tožba, vložena 2. oktobra 2009 – 1. garantovaná proti Komisiji
   (Zadeva T-392/09)
   2009/C 297/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: 1. garantovaná a. s. (Bratislava, Slovaška republika) (zastopniki: M. Powell, Solicitor, A. Sutton in G. Forwood, Barristers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 22. julija 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP v zadevi COMP/F/39.396 – reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija za jeklarsko industrijo in industrijo plina naj se razglasi za nično v celoti ali v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, globa, naložena tožeči stranki v členu 2 Odločbe v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP v zadevi COMP/F/39.396 – reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija za jeklarsko industrijo in industrijo plina, naj se zniža;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 5791 konč. z dne 22. julija 2009, s katero je bil ugotovljen obstoj omejevalnega sporazuma v sektorju kalcijevega karbida in magnezija, ki pomeni kršitev člena 81 ES, za katerega je bila tožeča stranka solidarno odgovorna, z družbo Novácke chemické závody a.s. (v nadaljevanju: NCHZ).
   Tožba temelji na dveh razlogih.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija s tem, da je družbi NCHZ napačno pripisala ravnanje tožeče stranke, ker je dokazno breme nezakonito prevalila na tožečo stranko in ni sama zadostila dokaznemu bremenu, napačno uporabila pravo ter zmotno ugotovila dejansko stanje. Tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila domnevo, ki velja za matično družbo, ki ima hčerinske družbe v stoodstotni lasti, za tožečo stranko, ki pa je bila v družbi, neposredno povezani s kršitvijo konkurenčnega prava, večinski delničar. V vsakem primeru tožeča stranka trdi, da Komisija ni dokazala, da je tožeča stranka v obdobju kršitve dejansko in učinkovito odločilno vplivala na družbo NCHZ.
   Drugič, podredno, v primeru, da bi Sodišče prve stopnje potrdilo odgovornost tožeče stranke, zadnjenavedena predlaga, naj se globa, ki ji je naložena, zniža solidarno z družbo NCHZ na podlagi neomejene pristojnosti Sodišča prve stopnje na podlagi člena 229 ES, v povezavi s členom 31 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker naj bi Komisija napačno uporabila omejitev 10 odstotkov prometa iz člena 23 Uredbe (ES) št. 1/2003. Tožeča stranka meni, da je Komisija s tem, da je kot referenčno leto pri izračunu omejitve prometa namesto leta 2008 uporabila leto 2007, storila očitno napako.
   Tožeča stranka tudi trdi, da pomeni odločitev Komisije, da odstopi od splošnega pravila iz člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003, bistveno kršitev postopka, ker je bila Komisija, preden je to storila, zavezana spoštovati pravico tožeče stranke do izjave.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da Komisija v izpodbijani odločbi ni obrazložila odstopanja od splošnega pravila, da se pri izračunu omejitve 10 odstotkov prometa upošteva prejšnje poslovno leto.
   Tožeča stranka zatrjuje, da višina globe ob upoštevanju zakonito zasledovanega cilja, zlasti zagotavljanja, da konkurenca na notranjem trgu ni izkrivljena, ni sorazmerna. Tožeča stranka trdi, da se bo zaradi višine globe zmanjšalo število konkurentov in povečala tržna moč večjega podjetja, družbe Akzo Nobel, kar bi bilo v nasprotju s ciljem iz člena 3 ES.
   Nazadnje tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija s tem, da ni upoštevala svojih Smernic (2) v zvezi z zmožnostjo tožeče stranke za plačilo globe storila napako. Tožeča stranka trdi zlasti, da naj bi bila zavrnitev njenih predlogov v zvezi z njeno nezmožnostjo plačila globe napačna, ker ni zadostno obrazložena in je očitno neupravičena, saj Komisija naj ne bi upoštevala objektivnega dokaza, ki ji je bil predložen, da bi naložitev kazni nepopravljivo ogrozila gospodarsko sposobnost tožeče stranke in povzročila, da bi njena sredstva izgubila vso svojo vrednost.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2) Uredbe št. 1/2003 (UL C 210, str. 2).


title: Zadeva C-127/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 25. marca 2008 – Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska proti Minister for Justice, Equality and Law Reform

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 25. marca 2008 – Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska proti Minister for Justice, Equality and Law Reform
   (Zadeva C-127/08)
   (2008/C 116/34)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Ireland
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska

      Tožena stranka: Minister for Justice, Equality and Law Reform
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva 2004/38/ES (1) dovoljuje, da država članica postavi splošen pogoj, da je moral zakonec državljana Unije, ki ni državljan države članice, preden se je preselil v državo gostiteljico, zakonito prebivati v drugi državi članici, zato da bi bil upravičen do ugodnosti, ki izhajajo iz določb Direktive 2004/38/ES?

               2.

               Ali se na podlagi člena 3(1) Direktive 2004/38/ES ta uporablja za osebo, ki ni državljan države članice in ki:

                           (i)

                           je zakonec državljana Unije, ki prebiva v državi članici gostiteljici in izpolnjuje pogoj iz člena 7(1)(a)(b) ali (c) in

                           (ii)

                           prebiva v državi članici gostiteljici z državljanom Unije kot njegov zakonec,

                     ne glede na to kdaj in kje sta sklenila zakonsko zvezo ali kdaj in kako je oseba, ki ni državljan države članice, prišla v državo članico gostiteljico?

               3.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen: Ali se na podlagi člena 3(1) Direktive 2004/38/ES ta uporablja za zakonca državljana Unije, ki ni državljan države članice in ki:

                           (i)

                           je zakonec državljana Unije, ki prebiva v državi članici gostiteljici in izpolnjuje pogoj iz člena 7(1)(a)(b) ali (c) in

                           (ii)

                           prebiva v državi gostiteljici z državljanom Unije kot njegov zakonec;

                           (iii)

                           je prišel v državo članico gostiteljico neodvisno od državljana Unije in

                           (iv)

                           je nato v državi članici gostiteljici sklenil zakonsko zvezo z državljanom Unije?

      (1)  UL L 158, str. 77.


title: Zadeva T-568/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. februarja 2017 – Morgese in drugi/EUIPO – All Star (2 STAR) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Figurativna znamka Evropske unije 2 STAR — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ONE STAR — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. februarja 2017 – Morgese in drugi/EUIPO – All Star (2 STAR)
   (Zadeva T-568/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Figurativna znamka Evropske unije 2 STAR - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ONE STAR - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 095/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Giuseppe Morgese (Barletta, Italija), Pasquale Morgese (Barletta), Felice D’Onofrio (Barletta) (zastopnik: D. Russo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Crespo Carrillo in G. Sakalaite Orlovskiene, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: All Star CV (Hilversum, Nizozemska) (zastopnik: C. Sleep, solicitor)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. julija 2015 (zadeva R 1906/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo All Star in. G. Morgesejem, P. Morgesejem in F. D’Onofriom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Giuseppeju Morgeseju, Pasqualeju Morgeseju in Feliceju D’Onofriu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva C-147/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Združeno kraljestvo) 25. marca 2011 – Secretary of State for Work and Pensions proti Lucji Czop

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Združeno kraljestvo) 25. marca 2011 – Secretary of State for Work and Pensions proti Lucji Czop
   (Zadeva C-147/11)
   2011/C 152/31
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Secretary of State for Work and Pensions

      Tožena stranka: Lucja Czop

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali ima tožeča stranka, če:

               (a)

               je državljanka Poljske;

               (b)

               je prišla v Združeno kraljestvo preden je njena matična država pristopila k Evropski uniji;

               (c)

               je začela dejavnost kot samozaposlena oseba v skladu s členom 49 PDEU (prejšnji člen 43 PES);

               (d)

               je po pristopu [njene matične države k Evropski uniji] ostala [v Združenem kraljestvu] in še naprej opravljala dejavnost kot samozaposlena oseba;

               (e)

               ni več samozaposlena oseba; in

               (f)

               ima dejansko skrbništvo nad otrokom, ki je prišel v Združeno kraljestvo ter se vključil v sistem splošnega izobraževanja po pristopu [Poljske k Evropski uniji] in po tem, ko je [tožeči stranki] prenehal status samozaposlene osebe;

         pravico prebivati v Združenemu kraljestvu v primeru, da (alternativno ali kumulativno):

               (a)

               se uporabi Uredba št. 1612/68 (1) skupaj z razlago Sodišča v sodbah z dne 17. septembra 2002 v zadevi Baumbast in R proti Secretary of State for the Home Departament (C-413/99 Recueil, str. I-7091), z dne 23. februarja v zadevi London Brough of Harrow proti Ibrahim (C-310/08, še neobjavljena v ZOdl.) in z dne 23 februarja 2010 v zadevi Teixeira proti London Brough of Lambeth (C-480/08, še neobjavljena v ZOdl.);

               (b)

               obstaja splošno načelo prava EU, ki izenačuje položaj delavcev in samozaposlenih oseb;

               (c)

               bi to, da nima pravice do prebivanja, tožečo stranko oviralo ali odvračalo [od izvrševanja] pravice do ustanavljanja?

      (1)  UL L 257, str. 2.


title: Zadeva T-527/10: Tožba, vložena 12. novembra 2010 – Google proti UUNT – Giersch Ventures (GMail)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/41

         Tožba, vložena 12. novembra 2010 – Google proti UUNT – Giersch Ventures (GMail)
   (Zadeva T-527/10)
   ()
   2011/C 30/75
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Google, Inc. (Wilmington, Združene države) (zastopnika: M. Kinkeldey in A. Bognár, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Giersch Ventures LLC (Los Angeles, Združene države)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. septembra 2010 v zadevi R 342/2010-4 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „GMail“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 5685136

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška registracija št. 30666860 besedne znamke „G-mail“, ki je med drugim registrirana za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 42; nemška registracija št. 30025697 figurativne znamke „G mail … und die Post geht richtig ab“ za storitve iz razredov 38, 39 in 42.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: tožeča stranka meni, da je izpodbijana odločba v nasprotju s členom 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker naj bi odbor za pritožbe storil napako (i) pri vidni primerjavi med izpodbijano znamko in prejšnjo znamko, (ii) ker naj ne bi upošteval zaznave zadevnih krogov potrošnikov, (iii) ker naj bi domneval, da so besedni elementi sestavljenih znamk vedno bolj izraziti od vidnih elementov, in naj zato ne bi upošteval sodne prakse, (iv) ker naj bi ugotovil, da prejšnje besedne znamke v celoti ni bilo mogoče šteti za svojstveno šibko, in (v) pri ugotovitvi, da so trditve tožeče stranke v zvezi s pomenom vidne primerjave glede na slušno primerjavo znamk neprepričljive.


title: Zadeva T-12/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Sherwin-Williams Sweden/UUNT – Akzo Nobel Coatings International (ARTI) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava znamke Skupnosti ARTI — Prejšnja beneluška besedna znamka ARTITUDE in mednarodna registracija prejšnje beneluške znamke ARTITUDE — Zavrnitev registracije — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Enaki in zelo podobni proizvodi — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Sherwin-Williams Sweden/UUNT – Akzo Nobel Coatings International (ARTI)
   (Zadeva T-12/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava znamke Skupnosti ARTI - Prejšnja beneluška besedna znamka ARTITUDE in mednarodna registracija prejšnje beneluške znamke ARTITUDE - Zavrnitev registracije - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Enaki in zelo podobni proizvodi - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 034/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sherwin-Williams Sweden AB (Märsta, Švedska) (zastopnik: L.-E. Ström, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Akzo Nobel Coatings International BV (Arnhem, Nizozemska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. oktobra 2012 (zadeva R 2085/2011-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Akzo Nobel Coatings International BV in Sherwin-Williams Sweden Group AB.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sherwin-Williams Sweden AB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 86, 23.3.2013.


title: Zadeva T-697/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2017 – MIP Metro proti EUIPO – Associated Newspapers (METRO)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2017 – MIP Metro proti EUIPO – Associated Newspapers (METRO)
   (Zadeva T-697/14) (1)

   (2017/C 144/87)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 409, 17.11.2014.


title: Zadeva T-461/07: Tožba, vložena 19. decembra 2007 – Visa Europe in Visa International Service Association proti Komisiji

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/49

         Tožba, vložena 19. decembra 2007 – Visa Europe in Visa International Service Association proti Komisiji
   (Zadeva T-461/07)
   (2008/C 51/91)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Visa Europe Ltd (London, Združeno kraljestvo) in Visa International Service Association (Wilmington, Združene države) (zastopniki: S. Morris, QC, H. Davies, barrister, A. Howard, barrister, V. Davies, solicitor, in H. Masters, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Odločba naj se v celoti razglasi za nično; podredno

               —

               člen 2 odločbe naj se v celoti razglasi za ničnega oziroma, podredno, naj se tam navedena globa ustrezno zniža; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo družbi Visa Europe in Visa International Service Association (v nadaljevanju: družbi Visa) na podlagi člena 230 ES predlagata razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2007)4471 konč. z dne 3. oktobra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/D1/37860 – Morgan Stanley proti Visa International in Visa Europe) po eni strani glede ugotovitve, da sta družbi Visa, s tem da sta pred 22. septembrom 2006 zavrnili sprejem družbe Morgan Stanley Bank International Limited (v nadaljevanju: Morgan Stanley) v članstvo v sistem Visa Europe zato, ker je družba Morgan Stanley lastnica in upraviteljica konkurenčnega sistema plačilnih kartic, po drugi strani pa glede naložitve globe v znesku 10,2 milijona eurov tožečima strankama.
   Družbi Visa se sklicujeta na tri tožbene razloge v zvezi s kršitvami, ki jih je ugotovila Komisija. Zlasti navajata, da ugotovitev Komisije, da je nesprejem družbe Morgan Stanley v članstvo v sistem Visa pomenil znatno omejevanje konkurence po členu 81(1) ES, vsebuje očitne pravne napake in trdita, da Komisija ni podala vseh elementov, potrebnih za utemeljitev te ugotovitve.

               (a)

               Prvič, Komisija naj bi uporabila napačen pravni in ekonomski test za uporabo zgoraj navedene določbe, in sicer da je „še prostor za povečanje konkurence“, in tako podala napačno dejansko in ekonomsko presojo domnevnih učinkov nesprejema družbe Morgan Stanley. Družbi Visa namreč trdita, da družbi Morgan Stanley ni bilo onemogočeno, da vstopi na zadevni trg (v nadaljevanju: trg pridobitve v Združenem kraljestvu).

               (b)

               Drugič, Komisija naj bi s tem, da je v fazi odločbe spremenila svoje trditve glede omejevalnega učinka, ne da bi družbama Visa omogočila, da odgovorita na nove utemeljitve, bistveno kršila postopek.

               (c)

               Tretjič, tudi če bi bilo družbi Morgan Stanley onemogočeno, da vstopi na trg pridobitve v Združenem kraljestvu, naj to ne bi povzročilo zadostnih protikonkurenčnih učinkov.

         Družbi Visa se v zvezi z naloženo globo sklicujeta na naslednje tožbene razloge na podlagi člena 229 ES:

               (a)

               V skladu z uporabo temeljnih načel prava Skupnosti v posebnih okoliščinah tega primera in glede na resnično negotovost glede nezakonitosti nesprejema družbe Morgan Stanley Komisija družbama Visa sploh ne bi smela naložiti globe. Družbi Visa namreč menita, da jima je bila globa neupravičeno naložena glede na to, da je bila Komisija o zadevnem sporazumu uradno obveščena v skladu z Uredbo (EGS) št. 17/62 (1) in da bi Komisija lahko naložila globo na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 (2) zgolj zaradi resne zamude v upravnem postopku.

               (b)

               Družbi Visa podredno menita, da je Komisija storila različne pravne napake pri določitvi višine globe, ki bi jo lahko zakonito naložila tožečima strankama. Družbi Visa na podlagi tega trdita, da je bila globa v znesku 10,2 milijona eurov, ob upoštevanju utemeljenega dvoma glede nezakonitosti ravnanja družb Visa, očitno previsoka in nesorazmerna.

         Nazadnje, družbi Visa trdita, da bi jima Komisija lahko naložila globo zgolj za obdobje, v katerem je bilo dokazano, da je bil družbi Morgan Stanley onemogočen vstop na trg pridobitve v Združenem kraljestvu. Tudi če bi prejšnja zavrnitev sprejema v članstvo družbe Morgan Stanley v sistem Visa lahko vplivala na pogoje konkurence na zadevnem trgu, to ne bi bilo več tako po preteku tega obdobja, in zato Komisija v skladu s svojimi smernicami iz leta 1998 ne bi smela uporabiti multiplikatorja za trajanje obdobja.

      (1)  Svet EGS: Uredba št. 17 Prva Uredba o izvajanju členov 85 in 86 Pogodbe (UL 13, str. 204).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva T-453/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – Zoo Sport proti UUNT – K-2 (ZOOSPORT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ZOOSPORT — Prejšnja besedna znamka Skupnosti ZOOT in prejšnja figurativna znamka Skupnosti SPORTS ZOOT SPORTS — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – Zoo Sport proti UUNT – K-2 (ZOOSPORT)
   (Zadeva T-453/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ZOOSPORT - Prejšnja besedna znamka Skupnosti ZOOT in prejšnja figurativna znamka Skupnosti SPORTS ZOOT SPORTS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 352/28
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zoo Sport Ltd (Leeds, Združeno kraljestvo) (zastopnik: I. Rungg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: K-2 Corp. (Seattle, Združene države) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. avgusta 2012 (zadeva R 1119/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama K-2 Corp. in Zoo Sport Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Zoo Sport Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva F-88/07: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 12. novembra 2008 – Domínguez González proti Komisiji (Javni uslužbenci — Tehnični strokovni sodelavec — Ugovor nepristojnosti — Ugovor nedopustnosti — Nepristojnost Sodišča za uslužbence)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/40

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 12. novembra 2008 – Domínguez González proti Komisiji
   (Zadeva F-88/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Tehnični strokovni sodelavec - Ugovor nepristojnosti - Ugovor nedopustnosti - Nepristojnost Sodišča za uslužbence)
   2009/C 102/59
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Juan Luís Domínguez González (Girona, Španija) (zastopnika: sprva R. Nicolazzi Angelats, nato R. Nicolazzi Angelats in M.-C. Oller Gil, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in L. Lozano Palacios, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Odškodninski zahtevek za škodo, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi pri ECHO, ki je bila posledica rezultatov zdravniškega pregleda.

      Izrek sklepa

               1.

               Sodišče za uslužbence ni pristojno za obravnavanje tožbe.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008, str. 34.


title: Zadeva C-187/09: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. decembra 2009 – Evropska komisija proti Združenenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/40/ES — Klimatizacija motornih vozil — Nepopoln prenos)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/15

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. decembra 2009 – Evropska komisija proti Združenenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-187/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/40/ES - Klimatizacija motornih vozil - Nepopoln prenos)
   2010/C 24/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: O. Beynet in S. Walker, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: S. Ossowski, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o emisijah iz klimatskih naprav v motornih vozilih in spremembi Direktive Sveta 70/156/EGS (UL L 161, str. 12), v predpisanem roku (UL L 161, str.12)

      Izrek

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o emisijah iz klimatskih naprav v motornih vozilih in spremembi Direktive Sveta 70/156/EGS, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva C-401/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 28. julija 2011 – Blanka Soukupová proti Ministerstvo zemědělství

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 28. julija 2011 – Blanka Soukupová proti Ministerstvo zemědělství
   (Zadeva C-401/11)
   2011/C 311/31
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Blanka Soukupová

      Tožena stranka: Ministerstvo zemědělství

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče pojem „normalna starost za upokojitev“ ob prenosu kmetije v skladu s členom 11 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (1) razlagati kot „starost, potrebno za pridobitev pravice do starostne pokojnine“ posameznega prosilca na podlagi nacionalne zakonodaje?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je v skladu s pravom Evropske unije in splošnimi načeli Evropske unije, če se „normalna starost za upokojitev“ ob prenosu kmetije za posamezne prosilce določi različno glede na njihov spol in število otrok, ki so jih vzgojili?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje negativen, kakšna merila mora upoštevati nacionalno sodišče pri razlagi pojma „normalna starost za upokojitev“ ob prenosu kmetije na podlagi člena 11 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb?

      (1)  UL 1999, L 160, str. 80.


title: Zadeva C-58/07: Tožba, vložena 7. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/11

         Tožba, vložena 7. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-58/07)
   (2007/C 69/26)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in A. Alcover San Pedro, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/110/ES (1) z dne 25. novembra 2003 o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti, oziroma, da jih v vsakem primeru ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Naj se Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive 2003/110/ES se je iztekel 5. decembra 2005.

      (1)  UL L 321, str. 26.


title: Zadeva T-382/04: Tožba Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 23. septembra 2004

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/37

         Tožba Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 23. septembra 2004
   (Zadeva T-382/04)
   (2005/C 6/74)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV, s sedežem v Landgraafu (Nizozemska), ki jo zastopa Hendrik Cornelis De Bie, je dne 23. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 17. junija 2004 (REM 19/2002), kolikor je z njo ugotovljeno, da zahtevan odpust ni upravičen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka uvaža med drugim rižev papir, ki je bil vrsto let deklariran pod isto tarifno oznako KN. Na podlagi Uredbe Komisije (ES) št. 1196/97 z dne 27. junija 1997 (1) pa bi moralo biti blago deklarirano pod drugo tarifno oznako KN. Tožeča stranka navaja, da v njenem primeru ni bilo tako. V njenem primeru naj bi šlo za posebno situacijo, saj naj bi nizozemski carinski organi pri kontroli storili več napak. Tožeča stranka opozarja na to, da nizozemski carinski organi pri različnih kontrolah v obdobju osmih mesecev niso opazili napačne klasifikacije riževega papirja. Poleg tega navaja, da se ji ne more očitati niti goljufivega ravnanja niti očitne malomarnosti.
   V obrazložitvi tožbe tožeča stranka navaja kršitev člena 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (2), napačno oceno dejanskega stanja s strani Komisije ter pomanjkljivo obrazložitev. Tožeča stranka tudi očita, da sta bila kršena načelo dobrega upravljanja in načelo enakosti, saj naj bi bilo mnenje Komisije v prejšnjih odločbah drugačno. Nazadnje tožeča stranka navaja kršitev načela sorazmernosti.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1196/97 z dne 27. junija 1997 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL L 170, str. 13).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).


title: Zadeva T-165/17: Tožba, vložena 10. marca 2017 – Emcur/EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/39

         Tožba, vložena 10. marca 2017 – Emcur/EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)
   (Zadeva T-165/17)
   (2017/C 129/59)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (Bad Ems, Nemčija) (zastopnik: K. Bröcker, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Emcure Pharmaceuticals Ltd (Bhosari, Indija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „EMCURE“ – Prijava št. 12 269 049

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. decembra 2016 v zadevi R 790/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-79/12: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – SC Mora IPR SRL proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu (Fiscalité — TVA — Direktiva 2006/112/ES — Člen 211 — Odloženo plačilo DDV ob uvozu)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/20

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – SC Mora IPR SRL proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu
   (Zadeva C-79/12) (1)

   (Fiscalité - TVA - Direktiva 2006/112/ES - Člen 211 - Odloženo plačilo DDV ob uvozu)
   2013/C 114/28
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Mora IPR SRL

      Toženi stranki: Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Curtea de Apel Alba Iulia – Razlaga člena 211 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1, popravek UL 2007 L 335, str. 60) – Razlaga členov 26(2), 28, 30 in 107 PDEU – Pravica držav članic, da odobrijo odlog plačila DDV ob uvozu – Dopustnost nacionalne zakonodaje, ki nalaga pogoj pridobitve potrdila o odlogu plačila, ki z Direktivo ni določen – Poznejše zakonske spremembe, na podlagi katerih so bili plačila DDV ob uvozu oproščeni le nekateri davčni zavezanci – Diskriminacija – Kršitev prepovedi carin ob uvozu

      Izrek

   Člen 211 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi zakonodaje države članice, kakršna je v postopku v glavni stvari, ki odloženo plačilo davka na dodano vrednost, ki se dolguje za uvoženo blago, pogojuje s pridobitvijo potrdila, ki ga ta direktiva ne določa, če pogoji pridobitve takega potrdila spoštujejo načelo davčne nevtralnosti, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 126, 28.4.2012.


title: Zadeva T-576/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2016 – Larymnis Larko/Komisija (Ničnostna tožba — Državna pomoč — Privatizacija — Podporni ukrepi za dolžnico tožeče stranke — Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom — Neobstoj pravnega interesa — Nedopustnost)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/43

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2016 – Larymnis Larko/Komisija
   (Zadeva T-576/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Državna pomoč - Privatizacija - Podporni ukrepi za dolžnico tožeče stranke - Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost))
   (2016/C 156/57)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE (Kallithea, Grčija) (zastopnik: V. Koulouris, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar, agent, skupaj z V. Chatzopoulosom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2014) 1805 z dne 27. marca 2014, s katerim je bilo ugotovljeno, da prodaja nekaterih sredstev, ki jih upravlja družba Larko General Mining & Metallurgical Company SA, ne pomeni državne pomoči [SA.37954 (2013/N)].

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družba Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE nosi poleg svojih stroškov tudi stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 395, 10.11.2014.


title: Zadeva T-45/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Hydrex/Komisija (Sporazum o subvencioniranju projekta v zvezi s finančnim instrumentom za okolje — Nalog za izterjavo — Sklep, ki je izvršilni naslov v smislu člena 299 PDEU — Obveznost obrazložitve — Napake pri presoji — Višja sila)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Hydrex/Komisija
   (Zadeva T-45/15) (1)

   ((Sporazum o subvencioniranju projekta v zvezi s finančnim instrumentom za okolje - Nalog za izterjavo - Sklep, ki je izvršilni naslov v smislu člena 299 PDEU - Obveznost obrazložitve - Napake pri presoji - Višja sila))
   (2016/C 156/51)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hydrex NV (Antwerpen, Belgija) (zastopnik: P. Van Eysendeyk, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Lejeune in G. Wils, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2015) 103 final z dne 12. januarja 2015 o nalogu št. 3241405101 za izterjavo zneska 540 721,10 EUR od tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Hydrex NV nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 96, 23.3.2015.


title: Zadeva T-432/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017 – Inditex/EUIPO – Ffauf (ZARA)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/62

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017 – Inditex/EUIPO – Ffauf (ZARA)
   (Zadeva T-432/15) (1)

   (2017/C 144/91)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Zadeva T-445/07: Tožba, vložena 7. decembra 2007 – Berning & Söhne proti Komisiji

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/30

         Tožba, vložena 7. decembra 2007 – Berning & Söhne proti Komisiji
   (Zadeva T-445/07)
   (2008/C 37/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Wuppertal, Nemčija) (zastopnika: P. Niggemann in K. Gaßner, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 19. septembra 2007 (COMP/E-1/39.168 – galanterija: zadrge C (2007) 4257);

               —

               podredno, zmanjšanje globe naložene tožeči stranki v izpodbijani odločbi na simboličen znesek ali vsekakor na primeren način;

               —

               naložitev stroškov postopka toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 19. septembra 2007, C (2007) 4257 konč., zadeva COMP/E-1/39.168 – galanterija: zadrge. Z izpodbijano odločbo je bila tožeči stranki in drugim podjetjem naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES. Komisija meni, da je tožeča stranka sodelovala pri usklajevanju povečanja cen in pri izmenjavi zaupnih informacij o cenah in izvajanj povečanja cen na trgih „ostalih zadrg“ in nastavitvenih strojev.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja štiri tožbene razloge.
   Na prvem mestu navaja, da je z izpodbijano odločbo kršena njena pravica do zaslišanja, ker naj ne bi imela možnosti, da poda mnenje v zvezi z vrsto srečanj v okviru tako imenovanega „Baselskega kroga“ in „Wuppertalskega kroga“ na katera Komisija opira svoj očitek glede usklajevanja povečanja cen in izmenjave zaupnih informacij o cenah in izvajanj povečanja cen.
   Na drugem mestu navaja, da so očitki glede kršitve v zvezi z omejevalnim sporazumom zastarali, ker se tožeča stranka že spomladi leta 1997 ni več udeležila na „Baselskega kroga“ in „Wuppertalskega kroga“.
   Nadalje tožeča stranka navaja, da ni prišlo do nobene kršitve člena 81(1) ES, saj naj Komisija ne bi predložila potrebnega dokaza o udeležbi tožeče stranke pri morebitnem sporazumu.
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da je izračun globe očitno nepravilen. V zvezi s tem navaja predvsem nepravilnost ugotovitev tožene stranke v zvezi s trajanjem domnevne kršitve s strani tožeče stranke in težo same kršitve ter nesorazmerno višino naložene globe.


title: Zadeva C-613/11: Tožba, vložena 30. novembra 2011 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/16

         Tožba, vložena 30. novembra 2011 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-613/11)
   2012/C 32/29
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in D. Grespan, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga

   Komisija Sodišču predlaga, naj

               —

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za vračilo državne pomoči, ki je bila z Odločbo Komisije [2008/92/CE] z dne 10. julija 2007 v zvezi s shemo državne pomoči Italije za sektor ladijskega prevoza na Sardiniji (notificirano 11. julija 2007 in objavljeno v UL L 29, 22.2.2008, str. 24) razglašena za nezakonito in nezdružljivo s skupnim trgom, ni izpolnila obveznosti, ki so ji naložene s členoma 2 in 5 te odločbe ter Pogodbo PDEU, ter;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za izvršitev Odločbe 2008/92 se je iztekel 11. septembra 2007.
   Italijanska republika naj do danes ne bi v celoti izterjala državne pomoči, ki je bila razglašena za nezakonito z zadevno odločbo, ali Komisijo obvestila o izterjavi. Pravne in dejanske težave, ki jih je Italija navedla v utemeljitev zamude pri izvršitvi te odločbe, poleg tega naj ne bi pomenile absolutne nemožnosti izterjave v skladu s sodno prakso Sodišča, in Italija naj se nikoli ne bi sklicevala na tako absolutno nemožnost.
   Komisija poleg tega trdi, da naj bi jo Italija obvestila z zamudo o poteku nacionalnega postopka za izvedbo odločbe, tako da je kršila obveznost obveščanja, ki je naložena z zadevno odločbo, in načelo lojalnega sodelovanja.


title: Zadeva T-65/05: Tožba Thomasa Seldisa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 7. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/31

         Tožba Thomasa Seldisa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 7. februarja 2005
   (Zadeva T-65/05)
   (2005/C 106/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Thomas Seldis, stanujoč v Amsterdamu (Nizozemska), ki ga zastopajo Sébastien Orladni, Xavier Martin M., Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, je dne 7. februarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 5. aprila 2004 o imenovanju tožeče stranke uradnika — pripravnika, ker ne določa njegove razvrstitve ob zaposlitvi v naziv A6 in je bila sprejeta brez preučitve možnosti, da se mu odobri bonifikacija plačilnega razreda v skladu s členom 32 Kadrovskih predpisov in členom 4 notranjih smernic z dne 11. oktobra 1984,

               2.

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v tej zadevi ugovarja svoji razvrstitvi kot uradniku — pripravniku v generalni direkciji CCR v naziv A7, ob svojem imenovanju.
   V tem oziru navaja kršitev členov 31 in 32 Kadrovskih predpisov, kot tudi notranjih smernic z dne 11. oktobra 1984 o določitvi nazivov in plačilnih razredov osebja, natančneje znanstvenega in tehničnega vodstvenega osebja na delovnih mestih, ki so plačana s sredstvi iz proračuna za raziskave.
   V podporo svojim navedbam tožeča stranka zlasti navaja, da je ob zaposlitvi kot uradnik že imela več kot 8 let delovnih izkušenj.


title: Zadeva C-20/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Forlì – Italija) – Kazenski postopek zoper Karla Josefa Wilhelma Schwibberta (Direktiva 98/34/ES – Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov – Obveznost sporočanja osnutkov tehničnih predpisov – Nacionalni zakon, ki predpisuje označitev zgoščenk, ki se tržijo, z razlikovalnim znakom nacionalnega organa, pristojnega za zaščito avtorskih pravic – Pojem tehnični predpis )

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Forlì – Italija) – Kazenski postopek zoper Karla Josefa Wilhelma Schwibberta
   (Zadeva C-20/05) (1)

   (Direktiva 98/34/ES - Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov - Obveznost sporočanja osnutkov tehničnih predpisov - Nacionalni zakon, ki predpisuje označitev zgoščenk, ki se tržijo, z razlikovalnim znakom nacionalnega organa, pristojnega za zaščito avtorskih pravic - Pojem „tehnični predpis“)
   (2007/C 315/06)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale di Forlì
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Karl Josef Wilhelm Schwibbert
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Forlì – Razlaga členov 3 ES in od 23 do 27 ES ter Direktive Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine (UL L 346, str. 61) – Skladnost nacionalnega zakona, ki predpisuje označitev vseh nosilcev za filmska ali audiovizualna dela v prodaji z začetnicami nacionalnega organa, pristojnega za zaščito avtorskih pravic.
   Izrek
   Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kot je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998, je treba razlagati tako, da so nacionalne določbe, kot so te, ki se obravnavajo v postopku v glavni stvari, kolikor so po uveljavitvi Direktive Sveta 83/189/ES z dne 28. marca 1983 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov uvedle obveznost označevanja zgoščenk, ki vsebujejo figurativna umetniška dela, z razlikovalnim znakom „SIAE“ za trženje v zadevni državi članici, tehnični predpis, ki ga, če ni bil sporočen Komisiji, ni mogoče uveljavljati proti posameznikom.

      (1)  UL C 93, 16.4.2007.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi C-360/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/39/ES — Varovanje zdravja in zagotavljanje varnosti delavcev — Tveganja zaradi izpostavljenosti kemičnim dejavnikom pri delu — Določitev zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z mejnih vrednosti za poklicno izpostavljenost — Neizvršitev prenosa na celotnem ozemlju zadevne države članice)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/15

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 28. oktobra 2004
   v zadevi C-360/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/39/ES - Varovanje zdravja in zagotavljanje varnosti delavcev - Tveganja zaradi izpostavljenosti kemičnim dejavnikom pri delu - Določitev zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z mejnih vrednosti za poklicno izpostavljenost - Neizvršitev prenosa na celotnem ozemlju zadevne države članice)
   (2005/C 6/26)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-360/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in H. Kreppel) proti Republiki Avstriji (zastopnik: E. Riedel), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 19. avgusta 2003, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C.W.A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann, J. Makarczyk, P. Kūris in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, dne 28. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Republika Avstrija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2000/39/ES z dne 8. junija 2000 o določitvi prvega seznama indikativnih mejnih vrednosti za poklicno izpostavljenost pri izvajanju Direktive Sveta 98/24/ES o varovanju zdravja in zagotavljanju varnosti delavcev pred tveganjem zaradi izpostavljenosti kemičnim dejavnikom pri delu, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


title: Zadeva T-6/06: Tožba, vložena  13. januarja 2006  — Mopro-Nord GmbH proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/29

         Tožba, vložena 13. januarja 2006 — Mopro-Nord GmbH proti Komisiji
   (Zadeva T-6/06)
   (2006/C 74/54)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Mopro-Nord GmbH (Altentreptow, Nemčija) (zastopnika: L. Harings in C. H. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločbo tožene stranke o pomoči št. N 363/2004 z dne 6. septembra 2005 (UL C 262, str. 5) v Receuil 25 do 27 razglasiti za nično v delu, v katerem se opira na zagotovilo nemških oblasti, po katerih izdatkov, ki so bili zaključeni pred odobritvijo pomoči s strani Komisije, ki jo je treba posamično prijaviti, se glede investicijskih premij ne da subvencionirati;

               —

               podredno v celoti razglasiti za nično odločbo tožene stranke glede pomoči št. N 363/2004 z dne 6. septembra 2005 (UL C 262, str. 5);

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije K(2005) 3310 z dne 6. septembra 2005 glede državne pomoči št. N 363/2004 za novogradnjo obrata za plemenitenje sirotke. Upravičenec te pomoči je Mopro-Nord GmbH v Mecklenburg- Zahodno Pomorjansko. V izpodbijani odločbi je Komisija Zvezni republiki Nemčiji sporočila, da je z njene strani prijavljena pomoč združljiva z ES. Tožeča stranka nadalje izpodbija odločbo v delu, v katerem se opira na zagotovilo nemških oblasti, po katerih izdatkov, ki so bili zaključeni pred odobritvijo pomoči s strani Komisije, ki jo je treba posamično prijaviti, se glede investicijskih premij ne da subvencionirati.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka zatrjuje, da je ugotovitev dejanskega stanja tožene stranke napačna. Poleg tega očita kršitev dolžnosti obrazložitve po členu 253 ES ter kršitev načela pravne varnosti in načela določnosti. Nadalje naj bi Komisija z izpodbijano odločbo kršila člen 4(3) Uredbe (ES) št. 659/1999 (1) in načelo dobrega upravljanja. Razen tega naj bi izpodbijana odločba kršila 87(3)(c) ES v povezavi z okvirjem Skupnosti za državne pomoči v kmetijskem sektorju (2). Končno tožeča stranka navaja, da odločba Komisije krši načelo varstva legitimnih pričakovanj ter prepoved diskriminacije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).

      (2)  UL 2000, C 28, str. 2 ter UL 2000, C 232, str. 19.