title: Zadeva C-3/06 P: Pritožba Groupe Danone zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne  25. oktobra 2005  v zadevi Groupe Danone proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-38/02, vložena dne  4. januarja 2006

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/19

         Pritožba Groupe Danone zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 25. oktobra 2005 v zadevi Groupe Danone proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-38/02, vložena dne 4. januarja 2006
   (Zadeva C-3/06 P)
   (2006/C 48/37)
   jezik postopka: francoščina
   Groupe Danone, ki jo zastopata A. Winckler in S. Sorinas, avocats, je dne 4. januarja 2006 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 25. oktobra 2005 v zadevi Groupe Danone proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-38/02.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               delno razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2005 v zadevi Groupe Danone proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-38/02, na podlagi člena 225(1) ES in člena 61 Statuta, in sicer v delu, (i) v katerem je bil zavrnjen tožbeni razlog neutemeljenega upoštevanja oteževalne okoliščine pritožničinega povratništva in (ii) v katerem je bil spremenjen način za izračun globe, ki ga je uporabila Komisija;

               —

               ugodi predlogom, ki jih je pred sodiščem prve stopnje podala Groupe Danone glede tožbeni razloga neutemeljenega upoštevanja oteževalne okoliščine povratništva, in naj posledično na podlagi členov 229 ES in 17 Uredbe št. 17 (1) zniža globo, ki ji jo je naložila Komisija;

               —

               na podlagi členov 229 ES in 17 Uredbe št. 17 zniža globo v sorazmerju z manjšim znižanjem zaradi olajševalnih okoliščin, ki ga je določilo Sodišče prve stopnje;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica v utemeljitev te pritožbe uveljavlja pet pritožbenih razlogov za delno razveljavitev izpodbijane sodbe. Pritožbeni razlogi se, na eni strani, nanašajo na zmotno presojo Sodišča prve stopnje glede pojma „povratništvo“ in, na drugi strani, na očitno nezakonitost spremembe načina za izračun globe, kar je povzročilo manjše znižanje globe iz naslova olajševalnih okoliščin in torej povečanje globe glede na znesek, ki bi bil določen, če bi Sodišče prve stopnje znižalo povečanje zaradi oteževalnih okoliščin iz 50 na 40 % brez spremembe načina za izračun globe, ki ga je uporabila Komisija.
   Pritožnica v utemeljitev svoje trditve glede zmotne presoje pojma povratništva uveljavlja tri različne pritožbene razloge.

               —

               V okviru prvega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje s tem, ko je brez jasne in dovolj določene zakonske podlage potrdilo povečanje pritožnici naložene globe zaradi oteževalne okoliščine povratništva, kršilo načelo zakonitosti v kazenskem pravu in z njim povezano načelo prepovedi retroaktivnosti v kazenskem pravu.

               —

               V okviru drugega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje s tem, ko v nasprotju s sodno prakso Sodišča ni časovno omejilo upoštevanja povratništva, zmotno uporabilo načelo pravne varnosti.

               —

               V okviru tretjega pritožbenega razloga pa pritožnica zatrjuje, da vsebuje sodba protislovje v obrazložitvi, kar predstavlja pomanjkljivo obrazložitev glede presoje vezi med povratništvom in potrebo po tem, da se zagotovi zadosten preventivni učinek glob.

         Nato pa pritožnica v utemeljitev svojih trditev o očitni nezakonitosti povečanja globe s strani Sodišča prve stopnje po spremembi vštevanja korekcijskega količnika zaradi olajševalnih okoliščin uveljavlja dva pritožbenega razloga. Glavni razlog se nanaša na prekoračitev pooblastil, nepristojnost in kršitev členov 229 in 230 ES s strani Sodišča prve stopnje. Ta pritožbenega razlog se deli na dva dela.

               —

               Prvi del se nanaša na dejstvo, da je Sodišče prve stopnje s tem, ko je spremenilo odločbo Komisije o načinu za izračun globe, prekoračilo meje svoje pristojnosti na podlagi členov 229 in 230 ES.

               —

               V okviru drugega dela pritožnica Sodišču prve stopnje očita, da je s tem, ko je spremenilo vštevanje odstotka znižanja zaradi olajševalnih okoliščin in posledično s tem povečalo znesek pritožnici naložene globe, odločalo ultra petita.

         Pritožnica podredno uveljavlja še drugi pritožbenega razlog, ki se nanaša na kršitev pravic obrambe in prepoved retroaktivnosti za kazni. Sodišče prve stopnje je s tem, ko o nameravanih spremembi načina za izračun globe in povečanju globe ni omogočilo kontradiktorne obravnave, kršilo temeljno načelo prava Skupnosti, kar ima konkreten vpliv na sposobnost pritožnice, da se brani. Sodišče prve stopnje je tudi retroaktivno glede na odločbo v zadevi „Bière belge“ iz leta 2001 uporabilo sodno prakso iz leta 2003, ki pojasnjuje, kako se pri izračunu globe všteva količnik zaradi olajševalnih okoliščin.

      (1)  Uredba št. 17, Prva Uredba o izvajanju členov 85 in 86 Pogodbe (UL 13, 21.2.1962, str. 204).


title: Zadeva C-311/16 P: Pritožba, ki jo je Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG vložila 20. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 17. marca 2016 v zadevi T-817/14, Zoofachhandel Züpke GmbH in drugi/Evropska komisija

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/23

         Pritožba, ki jo je Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG vložila 20. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 17. marca 2016 v zadevi T-817/14, Zoofachhandel Züpke GmbH in drugi/Evropska komisija
   (Zadeva C-311/16 P)
   (2016/C 343/35)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (zastopnik: E. Hauk, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija
   Zadeva se s sklepom Sodišča z dne 20. julija 2016 izbriše iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-282/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španija) – Concepción Salgado González proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Člen 48 PDEU — Socialna varnost delavcev migrantov — Uredbi (EGS) št. 1408/71 in (ES) št. 883/2004 — Starostno zavarovanje in zavarovanje za primer smrti — Posebna pravila uporabe nacionalne zakonodaje o starostnem zavarovanju — Izračun dajatev)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španija) – Concepción Salgado González proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Zadeva C-282/11) (1)

   (Člen 48 PDEU - Socialna varnost delavcev migrantov - Uredbi (EGS) št. 1408/71 in (ES) št. 883/2004 - Starostno zavarovanje in zavarovanje za primer smrti - Posebna pravila uporabe nacionalne zakonodaje o starostnem zavarovanju - Izračun dajatev)
   2013/C 114/14
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Concepción Salgado González

      Nasprotni stranki: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Razlaga člena 48 PDEU, člena 3 Priloge VI(D)(4) (zdaj črka G) k Uredbi Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) ter člena 87(5) in Priloge XI(2)(a) k Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL L 166, str. 1) – Pokojninsko in življenjsko zavarovanje – Poseben postopek za izvajanje nacionalne zakonodaje v zvezi s pokojninskim zavarovanjem – Izračun dajatev – Nacionalna zakonodaja, ki določa višino dajatve na podlagi povprečne osnove za prispevke v referenčnem obdobju petnajstih let.

      Izrek

   Člen 48 PDEU, člene 3, 46(2)(a) in 47(1)(g) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 629/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006, ter Prilogo VI, naslov H, točka 4, k tej uredbi je treba razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, kakršna je ta v zadevi v glavni stvari, na podlagi katere se teoretični znesek starostne pokojnine samozaposlenega delavca, ki je migrant ali ni, nespremenljivo izračunava na podlagi prispevkov, ki jih je ta delavec plačeval v določenem referenčnem obdobju pred zadnjim prispevkom, plačanim v tej državi, ki se delijo s fiksnim deliteljem, ne da bi lahko bila trajanje tega obdobja ali ta delitelj prilagojena zaradi upoštevanja dejstva, da je zadevni delavec izvrševal svojo pravico do prostega gibanja.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva T-485/10: Tožba, vložena 13. oktobra 2010 – MIP Metro proti UUNT – J.C. Ribeiro SGPS (MISS B)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/51

         Tožba, vložena 13. oktobra 2010 – MIP Metro proti UUNT – J.C. Ribeiro SGPS (MISS B)
   (Zadeva T-485/10)
   ()
   2010/C 346/100
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MIP METRO Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate und R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: J.C. Ribeiro SGPS S.A. (Sta Maria de Feira, Portugalska)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. avgusta 2010 v zadevi R 1526/2009-1 naj se skupaj s prilogami razglasi za dopustno;

               —

               izpodbijana odločba naj se v delu, v katerem se nanaša na ugovor zoper prijavo znamke za blago iz razredov 14 in 25, razveljavi zaradi neskladnosti s členom 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov skupaj s stroški pritožbenega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: J.C. Ribeiro SGPS S.A

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MISS B“ za blago iz razredov 14, 16, 18, 21, 25 in 28

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška in mednarodna besedna znamka „miss H.“ za blago iz razredov 6, 9, 14, 16, 18, 25 in 26 ter nemška figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Miss H.“, za blago iz razredov 3, 8, 9, 14, 16, 18, 20, 24, 25 in 26

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj bi glede spornih znamk obstajala verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-747/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2017 – Merck/EUIPO – Société des produits Nestlé (HEALTHPRESSO) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Ustavitev postopka)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/43

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2017 – Merck/EUIPO – Société des produits Nestlé (HEALTHPRESSO)
   (Zadeva T-747/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Ustavitev postopka))
   (2017/C 144/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Merck KGaA (Darmstadt, Nemčija) (zastopniki: M. Best, U. Pfleghar in S. Schäffner, avocats)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švica) (zastopniki: A. Jaeger Lenz, A. Lambrecht in S. Cobet Nüse, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 7. avgusta 2014 (zadeva R 1880/2013-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Société des Produits Nestlé SA in Merck KGaA.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Družbi Merck KGaA in Société des Produits Nestlé SA nosita vsaka svoje stroške, vsaki od njiju pa se naloži še plačilo polovice stroškov Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 462, 22.12.2014.


title: Zadeva C-280/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. junija 2007 – Ze Fu Fleischhandel GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. junija 2007 – Ze Fu Fleischhandel GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-280/07)
   (2007/C 211/30)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ze Fu Fleischhandel GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba zastaralni rok iz člena 3(1), prvi pododstavek, prvi stavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (1) uporabiti tudi v primeru, če se je nepravilnost zgodila ali končala preden je Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 začela veljati?

               2.

               Ali se v tej določbi predpisan zastaralni rok lahko uporabi za upravnopravne ukrepe, kot je povračilo izvoznega nadomestila, ki je bilo podeljeno zaradi nepravilnosti?

         V primeru, da bi bil odgovor na ti dve vprašanji pritrdilen:

               3.

               Ali država članica lahko uporabi daljši rok v skladu s členom 3(3) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 tudi v primeru, če je bil tak daljši rok v pravu države članice predviden že pred sprejetjem navedene uredbe? Ali se tak daljši rok lahko uporabi tudi, če ni bil predviden v posebnem predpisu za povračilo izvoznih nadomestil ali upravnopravnih ukrepov, ampak je posledica splošnega pravila zadevne države članice, ki pokriva vse primere zastaranja, ki niso posebej urejeni (splošno pravilo)?

      (1)  UL L 312, str. 1.


title: Sodba Sodišča z dne 15. decembra 2016 v zadevi E-1/16 – Synnøve Finden AS proti norveški vladi, ki jo zastopa Ministrstvo za kmetijstvo in prehrano (Proizvodi, ki spadajo med proizvode Sporazuma EGP – Mlečni izdelki – Državne pomoči – Državna sredstva – Vpliv na trgovino in izkrivljanje konkurence – Svoboda ustanavljanja)

text:
               27.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/4

         SODBA SODIŠČA
   z dne 15. decembra 2016
   v zadevi E-1/16
   Synnøve Finden AS proti norveški vladi, ki jo zastopa Ministrstvo za kmetijstvo in prehrano
   (Proizvodi, ki spadajo med proizvode Sporazuma EGP – Mlečni izdelki – Državne pomoči – Državna sredstva – Vpliv na trgovino in izkrivljanje konkurence – Svoboda ustanavljanja)
   (2017/C 133/04)
   V zadevi E-1/16, Synnøve Finden AS proti norveški vladi, ki jo je zastopalo Ministrstvo za kmetijstvo in prehrano – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Oslu (Oslo tingrett) v zvezi z razlago Sporazuma EGP in zlasti členov 31 in 61 Sporazuma – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson, 15. decembra 2016 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 61 EGP je treba razlagati tako, da mehanizem, ki ga določa nacionalna zakonodaja in po katerem je podjetju dodeljeno 0,50 NOK na liter za količino, ki je omejena na 100 milijonov litrov, za razdeljevanje določenih proizvodov, od katerih nekateri spadajo v področje uporabe Sporazuma EGP, pomeni ukrep državne pomoči, pod pogojem, da predložitveno sodišče ob upoštevanju vseh dejstev in smernic Sodišča ugotovi, da obstaja posredovanje države ali z državnimi sredstvi, da to posredovanje lahko vpliva na trgovino med državami EGP, da pomeni selektivno prednost za upravičenca in da izkrivlja ali bi lahko izkrivljalo konkurenco. Takšna ugotovitev predložitvenega sodišča bi pomenila, da bi za shemo morala veljati dolžnost priglasitve iz člena 1(3) Dela I Protokola 3 k Sporazumu med državami Efte o nadzornem organu in sodišču.

               2.

               V primeru, da je shema državne pomoči neločljivo povezana z nekaterimi proizvodi, ki niso izključno zunaj področja uporabe Sporazuma EGP, mora biti ukrep kot celota priglašen Nadzornemu organu Efte.

               3.

               Nacionalnemu sodišču sheme državne pomoči ne bo treba presojati v luči svobode ustanavljanja iz člena 31 EGP, razen če jo je mogoče oceniti ločeno od samega ukrepa državne pomoči.


title: Zadeva T-186/06: Tožba, vložena 17. julija 2006 — Solvay proti Komisiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/38

         Tožba, vložena 17. julija 2006 — Solvay proti Komisiji
   (Zadeva T-186/06)
   (2006/C 212/67)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Solvay S.A. (Bruselj, Belgija) (zastopniki: O.W. Brouwer, D. Mes, lawyers, M. O'Regan in A. Villette, Solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               v celoti naj se razglasijo za nične členi 1, 2 in 3 Odločbe Evropske komisije z dne 3. maja 2006 glede postopka v okviru člena 81 Pogodbe ES (zadeva COMP/F/38.620 — Vodikov peroksid and perborat), kolikor se nanaša na tožečo stranko, zlasti kolikor ugotavlja, da je tožeča stranka kršila člen 81(1) Pogodbe ES in člen 53(1) Sporazuma EGP (a) med 31. januarjem 1994 in avgustom 1997 in (b) med 18. majem in 31. decembrom 2000;

               —

               razveljavi ali občutno zmanjša naj se globe, naložene tožeči stranki in Solvay Solexis SpA v skladu z odločbo;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke glede plačila globe deloma ali v celoti, ali ustvari bančno garancijo;

               —

               izvedejo naj se vsi ukrepi, za katere Sodišče šteje, da so primerni.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka s sodelovanjem v kartelu vodikovega peroksida in natrijevega perborata, in sicer v glavnem z izmenjavo informacij med konkurenti o cenah in prodajnih količinah, sporazumih o cenah, sporazumih o zmanjšanju kapacitete proizvodnje v EGS in monitoringu proti konkurenčnih dogovorov, kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija pravilno ugotovila, da je Solvay kršil člen 81 ES med avgustom 1997 in 18. majem 2000, vendar je Komisija kršila pravo in očitno napačno presodila uporabo člena 81 ES, ker je ugotovila, da je Solvay kršil člen 81 ES tako med 31. januarjem 1994 in avgustom 1997 kot tudi med 18. majem in 31. decembrom 2000. Te kršitve in očitne napake presoje se nanašajo zlasti na:

               a)

               napačno uporabo pojmov „sporazum“, „usklajeno ravnanje“ ter „enotna in nadaljevana kršitev“;

               b)

               nezadosten dokaz glede sodelovanja tožeče stranke v kartelu v ostalih obdobjih, kot so tista, ki jih zatrjuje tožeča stranka;

               c)

               domnevno nadaljevanje protikonkurenčnih učinkov po 18. maju 2000; in

               d)

               nepravilna presoja dokazov iz njenega spisa glede zgornjih obdobij.

         Tožeča stranka nadalje trdi, da je Komisija pri izračunavanju globe večkrat kršila prava in očitno napačno presodila, ko je uporabila svoje 2002 Obvestila o ugodni obravanavi (1) in Uredbe št. 1/2003 (2), vključno glede:

               a)

               časa zahtev za zmanjšanje globe in/ali določbe znatne dodane vrednosti;

               b)

               presoje dodane vrednosti dokaza, ki ga je predložila tožeča stranka; in

               c)

               stopnje zmanjšanja globe, ki se naloži tožeči stranki, ki po mnenju Solvay očitno ni upoštevala obsega dokazne vrednosti, ki jo je prispevala, tako kot bistvenega in nadaljevanega sodelovanja.

         Nadalje tožeča stranka trdi, da je bila globa prevelika in nesorazmerna in da Komisija ni navedla nobenega oziroma vsaj nobenega zadostnega razloga za utemeljitev izračuna globe.
   Nadalje tožeča stranka trdi, da je Komisija protipravno naložila plačilo globe podružnici tožeče stranke, Solvay Solexis SpA.
   Končno tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija s tem, da ni omogočila popolnega dostopa do spisa in do nezaupnih različic odgovorov na ugovore drugih strank v postopku Komisije, kršila bistvene zahteve postopka.

      (1)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 2002 C 45, str. 3)

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003 L 1, str. 1).


title: Zadeva T-519/13: Tožba, vložena 25. septembra 2013 – Leder & Schuh International proti UUNT – Epple (VALDASAAR)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/65

         Tožba, vložena 25. septembra 2013 – Leder & Schuh International proti UUNT – Epple (VALDASAAR)
   (Zadeva T-519/13)
   2013/C 344/119
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Leder & Schuh International AG (Salzburg, Avstrija) (zastopnik: S. Korn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Valerie Epple (Bronnen, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe, da se ugovor zavrne in

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Sodiščem Evropske unije.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „VALDASAAR“ za proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 35 ‒ prijava znamke Skupnosti št. 9 591 249

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Valerie Epple

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „Val d‘Azur“ za proizvode in storitve iz razreda 25

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev uredbe št. 207/2009, ker naj v zvezi z nasprotujočima znamkama Skupnosti ne bi obstajala nevarnost zmede


title: Zadeva T-38/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. julija 2017 – EEB/Komisija („Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi z umikom Predloga direktive Parlamenta in Sveta COM(2014) 397 final — Delna zavrnitev dostopa — Ustavitev postopka“)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. julija 2017 – EEB/Komisija
   (Zadeva T-38/16) (1)

   ((„Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi z umikom Predloga direktive Parlamenta in Sveta COM(2014) 397 final - Delna zavrnitev dostopa - Ustavitev postopka“))
   (2017/C 283/76)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski urad za okolje (EEB) (Bruselj, Belgija) (zastopnica: B. Kloostra, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Buchet, F. Clotuche-Duvieusart in E. Sanfrutos Cano, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razveljavitev Sklepa Komisije Ares(2015) 5212500 z dne 19. novembra 2015.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Evropskega urada za okolje (EEB).

      (1)  UL C 118, 4.4.2016.


title: Zadeva C-79/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 10. februarja 2016 – Cesare Serinelli in drugi/Presidenza del Consiglio dei Ministri in drugi

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 10. februarja 2016 – Cesare Serinelli in drugi/Presidenza del Consiglio dei Ministri in drugi
   (Zadeva C-79/16)
   (2016/C 156/35)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Cesare Serinelli, Cosimo Antonio Palma, Maria Monico, Cosimo Miglietta, Mariano Luigi Mariano, Elena Russo, Galeana Miglietta, Pasqualina Cretì, Francesco D'Arpe, Antonietta Spalluto, Francesca Leo, Giovanna Malatesta, Vincenzo Conte, Luigi Ampolo, Raffaele Fasiello, Maria Miccoli, Anna Leone, Oronzo Maiorano, Antonio Rampino, Raffaele Tommasi, Fernando Elia

      Tožene stranke: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario delegato OCDPC n. 225/2015, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Puglia

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva Sveta 2000/29/ES (1), kakor je bila nadalje dopolnjena in spremenjena, zlasti kot je predvideno v njenem členu 11(3), členu 13c (7) ter v členu 16(1), (2), (3) in (5), ter načela sorazmernosti, logičnosti in razumnosti ovirajo uporabo člena 6(2) in (4) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789 (2), kot se izvajata v italijanskem pravu s členom 8(2) in (4) odloka Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike (Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali), v delu, v katerem je zahtevano, da je treba v polmeru 100 metrov okrog rastlin, ki so bile testirane in pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene z zadevnim organizmom, nemudoma odstraniti gostiteljske rastline, ne glede na njihovo zdravstveno stanje, ter v sobesedilu, v katerem je navedeno, da mora država članica pred odstranitvijo rastlin iz odstavka 2 izvesti ustrezna fitosanitarna tretiranja proti prenašalcem zadevnega organizma in rastlinam, ki bi navedene prenašalce lahko gostile, pri čemer lahko navedena tretiranja po potrebi vključujejo odstranitev rastlin?

               2.

               Ali Direktiva Sveta 2000/29/ES, kakor je bila nadalje dopolnjena in spremenjena, zlasti kot je predvideno v besedilu njenega člena 16(1): „potrebne ukrepe za izkoreninjenje, ali če to ni mogoče, za preprečevanje širjenja […] škodljivih organizmov“, ovira uporabo člena 6(2) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kot se izvaja v italijanskem pravu s členom 8(2) odloka Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike, kjer je navedeno, da je treba v polmeru 100 metrov okrog rastlin, ki so bile testirane in pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene, nemudoma odstraniti gostiteljske rastline, ne glede na njihovo zdravstveno stanje?

               3.

               Ali člen 16(1), (2), (3) in (5) Direktive Sveta 2000/29/ES ter načela sorazmernosti, logičnosti in učinkovitega poteka postopka ovirajo razlago člena 6(2) in (4) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kakor se izvajata v italijanskem členu 8(2) in (4) odloka Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike, saj se ukrep za izkoreninjenje iz odstavka 2 lahko izvede pred preventivno uporabo, predvideno v členu 6(3) in (4), in neodvisno od nje?

               4.

               Ali previdnostno načelo ter načeli ustreznosti in sorazmernosti ovirajo uporabo člena 6(2), (3) in (4) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kakor se izvajajo v italijanskem pravu s členom 8(2) in (4) odloka Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike, v delu, v katerem je zahtevano, da je treba v polmeru 100 metrov okrog rastlin, pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene z organizmom Xylella fastidiosa (Wells et al.), izvesti ukrepe za izkoreninjenje gostiteljskih rastlin brez ustrezne strokovne podlage, ki bi zagotovo dokazala vzročno zvezo med prisotnostjo organizma in izsušitvijo domnevno okuženih rastlin?

               5.

               Ali člen 296(2) PDEU in člen 41 Pogodbe iz Nice ovirata uporabo člena 6(2) in (4) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kjer je navedeno, da je treba v polmeru 100 metrov okrog rastlin, ki so bile testirane in pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene, nemudoma odstraniti gostiteljske rastline, ne glede na njihovo zdravstveno stanje, ker ne vključujeta ustrezne obrazložitve?

               6.

               Ali načeli ustreznosti in sorazmernosti ovirata uporabo Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789, kakor se izvaja v italijanskem pravu z odlokom Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike, v katerem so predvideni ukrepi za odstranitev gostiteljskih rastlin, ne glede na njihovo zdravstveno stanje, rastlin, za katere je znano, da so okužene z zadevnim organizmom, in rastlin, ki kažejo simptome morebitne okužbe z organizmom Xylella fastidiosa (Wells et al.) ali za katere obstaja sum, da so okužene z navedenim organizmom, ne predvideva pa nikakršne oblike povračila škode lastnikom, ki niso krivi za širjenje zadevnega organizma?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/29/ES z dne 8. maja 2000 o varstvenih ukrepih proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Skupnost in proti njihovemu širjenju v Skupnosti (UL L 169, str. 1).

      (2)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/789 z dne 18. maja 2015 glede ukrepov za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) v Unijo in njegovega širjenja znotraj Unije (UL L 125, str. 36).


title: Zadeva T-39/13: Tožba, vložena 25. januarja 2013 – Cezar proti UUNT – Poli-Eco (Robne letve)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/21

         Tožba, vložena 25. januarja 2013 – Cezar proti UUNT – Poli-Eco (Robne letve)
   (Zadeva T-39/13)
   2013/C 101/45
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński (Ełk, Poljska) (zastopnika: M. Nentwig in G. Becker, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. (Szprotawa, Poljska)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. novembra 2012 (zadeva R 1512/2010-3) razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Model Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model „robne letve“ – registriran model Skupnosti št. 70 438-0002

      Imetnik modela Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti modela Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: zahteva za razglasitev ničnosti je temeljila na neobstoju novosti in individualne narave v smislu člena 25(1)(b) v povezavi s členi od 4 do 6 Uredbe Sveta št. 6/2002

      Odločba oddelka za izbris: razglasitev ničnosti izpodbijanega modela Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 25(1)(b), 63(1) in 62(1) Uredbe Sveta št. 6/2002


title: Zadeva T-425/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – KODA proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Razdelitev geografskega trga — Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami — Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj — Dokaz — Domneva nedolžnosti)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – KODA proti Komisiji
   (Zadeva T-425/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razdelitev geografskega trga - Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami - Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj - Dokaz - Domneva nedolžnosti)
   2013/C 156/59
   Jezik postopka: danščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Koda (Kopenhagen, Danska) (zastopniki: sprva K. Dyekjær in J. Borum, nato J. Borum in C. Karhula Lauridsen, in na koncu J. Borum in G. Holtsø, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre in N. Rasmussen, nato F. Castillo de la Torre in U. Nielsen, zastopniki)

      Intervenient v podporo toženi stranki: International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) (Zürich, Švica) (zastopnika: L. Uusitalo in L. Rechardt, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe C(2008) 3435 final Komisije z dne 16. julija 2008 o postopku uporabe člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva št. COMP/C2/38.698 – CISAC).

      Izrek

               1.

               Člen 3 Odločbe C(2008) 3435 final Komisije z dne 16. julija 2008 o postopku uporabe člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva št. COMP/C2/38.698 – CISAC) se v delu, ki se nanaša na Koda, razglasi za ničen.

               2.

               Člen 4(2) in (3) Odločbe C(2008) 3435 final se v delu, ki se sklicuje na člen 3 te odločbe in se nanaša na Koda, razglasi za ničen.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka, z izjemo stroškov intervencije.

               5.

               International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Koda in so povezani z intervencijo.

               6.

               Koda in Komisija nosita vsaka svoje stroške, nastale v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008.


title: Zadeva C-449/07: Tožba, vložena 3. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/24

         Tožba, vložena 3. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-449/07)
   (2007/C 283/43)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisije Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Montaguti in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da ni sprejela (vseh) zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/36/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o varnosti zrakoplovov iz tretjih držav, ki pristajajo na letališčih Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 11 te direktive;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/36/ES se je iztekel 30. aprila 2006.

      (1)  UL L 143, str. 76.


title: Zadeva C-4/07: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2007 Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/110/ES – Pomoč v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/3

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2007 Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-4/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/110/ES - Pomoč v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 283/04)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in P. Guerra e Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Fernandes in F. Fraústo de Azevedo, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/110/ES z dne 25. novembra 2003 o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti (UL L 321, str. 26), v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Portugalska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/110/ES z dne 25. novembra 2003 o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti, ni izpolnila obveznosti iz člena 10(1) te direktive.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva F-107/13: Tožba, vložena 25. oktobra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/41

         Tožba, vložena 25. oktobra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-107/13)
   2014/C 24/76
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: É. Boigelot, R. Murru, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je Komisija tožeči stranki naložila disciplinsko kazen na podlagi člena 9(2) Priloge IX h Kadrovskim predpisom, zahtevek za povračilo domnevno nastale nepremoženjske škode in predlog za povračilo že zadržanih zneskov.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Sklep z dne 14. marca 2013, s katerim je bila tožeči stranki naložena kazen zmanjšanja neto mesečne pokojnine za eno tretjino za dve leti, naj se razglasi za ničen.

               —

               Toženi stranki naj se naloži povračilo skupne škode 10 000 EUR, ki jo je utrpela tožeča stranka, s pridržkom možnosti povišanja med postopkom.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo celotnih stroškov.


title: Zadeva T-390/07 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. novembra 2008 – Speiser proti Parlamentu ( Pritožba – Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Dopustnost – Izselitveni dodatek – Zgolj potrditvena odločba – Prepozna pritožba )

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. novembra 2008 – Speiser proti Parlamentu
   (Zadeva T-390/07 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Dopustnost - Izselitveni dodatek - Zgolj potrditvena odločba - Prepozna pritožba“)
   (2008/C 327/42)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Michael Alexander Speiser (Neu-Isenburg, Nemčija) (zastopnik: F. Theumer, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopniki: sprva A. Lukošiūtė in N. Lorenz, nato A. Lukošiūtė in S. Seyr, zastopniki)
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 10. septembra 2007 v zadevi Speiser proti Parlamentu (F-146/06, še neobjavljen v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.
   Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi stroške, ki jih je priglasila v okviru te stopnje.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007.


title: Zadeva F-147/15: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 19. julija 2016 Meyrl/Parlament (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenec – Odpoved pogodbe o zaposlitvi – Pravica do izjave)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/40

      Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 19. julija 2016 Meyrl/Parlament
      (Zadeva F-147/15) (1)

      ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Odpoved pogodbe o zaposlitvi - Pravica do izjave))
      (2016/C 364/49)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sonja Meyrl (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: V. Montebello-Demogeot in M. Dean, agenta)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti sklepa o prekinitvi pogodbe tožeče stranke.

         Izrek

                  1.

                  Sklep z dne 24. februarja 2015 o odpovedi pogodbe o zaposlitvi S. Meyrl, ki ga je sprejel sopredsedujoči politične skupine „Zelenih/Evropske svobodne zveze“, kot organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi Evropskega parlamenta, se razglasi za ničen.

                  2.

                  Evropski parlament nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila S. Meyrl.

         (1)  UL C 68, 22.2.2016, str. 46.


title: Zadeva T-403/04: Tožba Sumitomo Chemical (UK) PLC proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. oktobra 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/29

         Tožba Sumitomo Chemical (UK) PLC proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. oktobra 2004
   (Zadeva T-403/04)
   (2005/C 19/61)
   Jezik postopka: angleščina
   Sumitomo Chemical (UK) PLC, London, Združeno kraljestvo, ki jo zastopata K. Van Maldegem in C. Mereu, lawyers, je dne 1. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži, naj odgovori na zahtevo tožečih strank; ali, alternativno

               —

               odredi, da se akt Evropske komisije D 341571(04) razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži, da tožeči stranki, do natančnega izračuna in določitve natančnega zneska, plača odškodnino v začasni višini 1 EUR za škodo, ki jo je utrpela kot posledico neizpolnitve obveznosti tožene stranke po pravu Skupnosti, ko tožeči stranki ni odgovorila, ali, alternativno, kot posledico akta Evropske komisije D 341571(04), kakor tudi kakršnekoli pripadajoče obresti;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov in izdatkov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožbeni razlogi so podobni tistim v zadevi T-400/04, Arch Chemicals in Arch Timber Protection proti Komisiji.


title: Zadeva T-336/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2017 – Windrush Aka/EUIPO – Dammers (The Specials) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Besedna znamka Evropske unije The Specials — Resna in dejanska uporaba — Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Soglasje imetnika znamke — Člen 15(2) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2017 – Windrush Aka/EUIPO – Dammers (The Specials)
   (Zadeva T-336/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Evropske unije The Specials - Resna in dejanska uporaba - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Soglasje imetnika znamke - Člen 15(2) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 144/48)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Windrush Aka LLP (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Malynicz, QC, in S. Britton, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenient v postopku pred Splošnim sodiščem: Jerry Dammers (London, Združeno kraljestvo) (Zastopniki: C. Fehler, solicitor, H. Cuddigan in B. Brandreth, barristers)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. marca 2015 (zadeva R 1412/2014-1) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbo Windrush Aka in J. Dammersom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Windrush Aka LLP se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva C-466/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Santander — Španija) — Manuel Acereda Herrera proti Servicio Cántabro de Salud (Socialna varnost — Stroški zdravljenja, nastali v drugi državi članici — Potni stroški, stroški bivanja in prehrane — Člen 22 Uredbe (EGS) št. 1408/71)

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Santander — Španija) — Manuel Acereda Herrera proti Servicio Cántabro de Salud
   (Zadeva C-466/04) (1)

   (Socialna varnost - Stroški zdravljenja, nastali v drugi državi članici - Potni stroški, stroški bivanja in prehrane - Člen 22 Uredbe (EGS) št. 1408/71)
   (2006/C 190/07)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Santander
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Manuel Acereda Herrera

      Tožena stranka: Servicio Cántabro de Salud
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Santander — Razlaga člena 22(1)(c) in (2) ter člena 36 Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 (UL L 28, 30.1.1997, str. 1) — Povračilo potnih stroškov in stroškov za bivanje s strani institucije, ki je odobrila zdravljenje v tujini — Člena 10 ES in 249 ES — Skladnost nacionalne zakonodaje, ki priznava dodatne pravice poleg tistih, priznanih s členom 27 spremenjene Uredbe št. 1408/71, s pravom Skupnosti — Svoboda opravljanja storitev — Diskriminacija na podlagi državljanstva — Skladnost nacionalne zakonodaje s členi 81 ES, 82 ES in 87 ES.
   Izrek

               1)

               Člena 22(1)(c) in (2) ter 36 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, je treba razlagati tako, da zavarovancu, ki mu je pristojni nosilec odobril odhod v drugo državo članico, da bo prejel zdravljenje, ki ustreza njegovemu zdravstvenemu stanju, ne dajejo pravice do povračila potnih stroškov, stroškov bivanja in prehrane, ki sta jih imela z osebo, ki ga je spremljala, na ozemlju te države članice od navedenega nosilca, z izjemo stroškov bivanja in prehrane zavarovanca v bolnišnici.

               2)

               Nacionalna ureditev, ki določa pravico do dodatnih storitev poleg tistih na podlagi člena 22(1) Uredbe št. 1408/71, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo (ES) št. 118/97, v primeru iz točke (a) prvega odstavka, vendar ne v primeru iz točke (c), ne krši niti neposrednega učinka te določbe niti načela lojalnega sodelovanja, ki izhaja iz člena 10 ES.

      (1)  UL C 19 z dne 22.1.2005.


title: Zadeva T-536/13: Tožba, vložena 7. oktobra 2013 – Microsoft proti UUNT – Softkinetic Software (KINECT)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/16

         Tožba, vložena 7. oktobra 2013 – Microsoft proti UUNT – Softkinetic Software (KINECT)
   (Zadeva T-536/13)
   2013/C 377/39
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Microsoft Corp. (Redmond, Združene države) (zastopnik: A. Meijboom, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Softkinetic Software SA (Bruselj, Belgija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. julija 2013 v zadevi R 2373/2011-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe, če ta vstopi v postopek, naloži plačilo stroškov postopka pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KINECT“ za proizvode iz razreda 9 – prijava znamke Skupnosti št. 9 058 141

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „SOFTKINETIC“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 28, 38, 41 in 42 – mednarodna registracija št. 1 025 034 s poimenovanjem Evropske unije; besedna znamka „SOFTKINETIC“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 28, 38, 41 in 42 – registracija besedne znamke Beneluksa št. 850 946

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in razveljavitev izpodbijane odločbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(5) in 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti


title: Zadeva C-364/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Varna (Bolgarija) 13. junija 2017 – „Varna Holideis“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Varna (Bolgarija) 13. junija 2017 – „Varna Holideis“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Zadeva C-364/17)
   (2017/C 269/18)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka:„Varna Holideis“ EOOD

      Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 90(1) in 185(1) Direktive 2006/112 (1) razlagati tako, da je treba opraviti popravek odbitka, ki je bil uveljavljen za dobavo, tudi v primeru, kot je obravnavani v postopku v glavni stvari, v katerem je bil pravni posel, za katerega je bila uveljavljena pravica do odbitka, s pravnomočno sodbo razglašen za ničnega, ali je treba v povezavi z opredelitvijo iz člena 14(1) Direktive 2006/112 v takem primeru zavzeti stališče, da dobava ni bila opravljena, obveznost obračuna davka pa že od začetka ni nastala?

               2.

               Ali je treba člen 185(1) in (2) Direktive 2006/112 razlagati tako, da se lahko, če ni nacionalne ureditve za popravek uveljavljenega odbitka, če je pravni posel s sodbo razglašen za ničnega, popravek opravi tako, da se neposredno uporabi člen 90(1) Direktive?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-253/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 14. junija 2004

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/13

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 14. junija 2004
   (Zadeva C-253/04)
   (2004/C 201/26)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Georgios Zavvos in Michael Shotter, člana njene pravne službe, je dne 14. junija 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika s tem da ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/21/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) oziroma s tem, da o sprejemu omenjenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 24. julija 2003.

      (1)  UL L 108, 24.4.2002, str. 33.


title: Zadeva T-174/06: Tožba, vložena 27. junija 2006 — Inalca in Cremonini proti Komisiji

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/29

         Tožba, vložena 27. junija 2006 — Inalca in Cremonini proti Komisiji
   (Zadeva T-174/06)
   (2006/C 190/54)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Inalca in Cremonini (Modena, Italija) (zastopnik: Francesco Sciaudone, Avvocato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovitev nepogodbene odškodninske odgovornosti Komisije.

               —

               ugotovitev, da sta tožeči strani utrpeli škodo v višini 2 861 000,00 evrov.

               —

               naložitev Komisiji povračila te škode, pripadajoče odškodnine in morebitnih zamudnih obresti.

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Predmet te tožbe je povračilo škode, ki naj bi jo tožeče družbe utrpele zaradi sprejetja dopisa z dne 6. julija 1998, s katerim je OLAF italijanskim organom sporočil, po mnenju tožečih strank popolnoma napačne sklepe preiskave zaradi domnevnih nepravilnosti pri izvozu govedine v Jordanijo, ki je bila upravičena do nadomestil, ter vsebuje obremenilne navedbe, ki so relevantne tudi kazenskopravno, glede obeh družb in njunega vodstvenega osebja,
   V utemeljitev svojih predlogov se tožeče stranke sklicujejo na:

               —

               kršitev člena 9(2), druga in četrta alinea, Uredbe št. 729/70 s tem, da naj bi bile pri inšpekcijskem pregledu, ki ga je opravil OLAF v Jordaniji, storjene nepravilnosti, ker je bil prekoračen okvir njenih pristojnosti nadzora, ki so omejene na ozemlje držav članic, in ker naj bi OLAF kršil svojo obveznost, da pripravi in izvrši inšpekcije in nadzor po predhodnem soglasjem držav članic ter v prisotnosti zastopnikov vseh zadevnih nacionalnih upravnih organov.

               —

               kršitev člena 9(2), druga alinea, Uredbe št. 2988/95 in člena 4 Uredbe št. 2185/96 s tem, da je OLAF kršil obveznost priprave nadzora in pregledov na kraju samem v tesnem sodelovanju z državami članicami ter obvestitve pristojnih nacionalnih organov pred izvedbo nadzora.

               —

               kršitev člena 18 Uredbe št. 3665/87 s tem, da je OLAF ni upošteval dokazne vrednosti, ki jo je ta uredba priznala in pripisala vrsti izrecno omenjenih dokumentov, ter je v nasprotju z načelom pravne varnosti in preglednosti nadzora arbitrarno dal prednost vrsti drugih dokumentov.

         Tožeči stranki se sklicujeta tudi na kršitev načel dobrega upravljanja in skrbnosti in sorazmernosti kot tudi na kršitev varstva poslovne skrivnosti.
   Na koncu tožeči stranki še navajata, da OLAF odgovarja za njima nastalo škodo, tudi če njegovo ravnanje ni bilo nepravilno. Tožeči stranki namreč nista mogli razumno predvideti in torej se izogniti škodi, ki jima je nastala iz preiskave, ki se je pokazala, po njunih trditvah, za popolnoma neustrezno.


title: Zadeva C-161/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 7. aprila 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/19

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 7. aprila 2005
   (Zadeva C-161/05)
   (2005/C 132/36)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa C. Cattabriga, članica pravne službe Komisije, je dne 7. aprila 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni posredovala podatkov, določenih v členih 15(4) in 18(1) Uredbe Sveta (EGS) 2847/93 (1) z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike, ni izpolnila obveznosti iz teh določb.

               2)

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člena 15(4) in 18(1) Uredbe št. 2847/93 določata, da morajo države članice Komisijo po računalniškem omrežju obvestiti o določenih podatkih v točno določenem roku. Italijanski organi v predpisanih rokih niso posredovali zadevnih obvestil v zvezi z letoma 1999 in 2000. Republika Italija je tako kršila dolžnosti obveščanja, ki jih določata navedeni določbi.

      (1)  UL L 261, 20.10.1993, str. 1.


title: Zadeva T-228/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2014 – NIIT Insurance Technologies proti UUNT (EXACT) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti EXACT — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe(ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Člen 56 PDEU)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2014 – NIIT Insurance Technologies proti UUNT (EXACT)
   (Zadeva T-228/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti EXACT - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe(ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje - Člen 56 PDEU))
   2014/C 212/37
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: NIIT Insurance Technologies Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Wirtz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. februarja 2013 (zadeva R 1307/2012 4), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besednega znaka EXACT kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi NIIT Insurance Technologies Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-265/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Roma (Italija) 4. junija 2007 – Caffaro Srl proti Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Roma (Italija) 4. junija 2007 – Caffaro Srl proti Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C
   (Zadeva C-265/07)
   (2007/C 199/29)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale ordinario di Roma
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Caffaro Srl

      Tožena stranka: Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je člen 14 D.L. 669/96, spremenjen s členom 147 Legge 388/2000 v nasprotju z Direktivo 2000/35/ES (1), natančneje s členom 5 te direktive, kjer je določen rok 120 dni za vročitev izvršilnega naslova, ki ga mora upnik spoštovati, če gre za izvršilni postopek proti javni upravi?

      (1)  UL L 200, str. 35.


title: Zadeva T-524/15: Tožba, vložena 7. septembra 2015 – NICO/Svet

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/34

         Tožba, vložena 7. septembra 2015 – NICO/Svet
   (Zadeva T-524/15)
   (2015/C 371/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Švica) (zastopniki: J. Grayston, P. Gjørtler, G. Pandey, in D. Rovetta, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Svetu v okviru ukrepov procesnega vodstva naloži, da mora razkriti celotno različico Priloge I k dokumentu 7228/14 EXT 1 z dne 23. januarja 2015 v zvezi z „I/A ITEM NOTE“ Generalnega sekretariata Sveta Odboru stalnih predstavnikov in kateri koli drug dokument, ki se nanaša na tožečo stranko,

               —

               razveljavi odločitev Sveta, vsebovano v dopisu z dne 26. junija 2015 in naslovljeno na odvetnike tožeče stranke, glede pregleda seznama uvrščenih oseb in subjektov iz Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/CFSP (1) o omejevalnih ukrepih proti Iranu, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012, in iz Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 (2) o omejevalnih ukrepih proti Iranu, kot se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012, kolikor izpodbijana odločitev pomeni zavrnitev izbrisa tožeče stranke s seznama oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi,

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev pravice do obrambe in pravice do izjave, kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah in kršitev načela dobrega upravljanja.

                           —

                           Tožeča stranka naj bi bila šele med postopkom pregleda obveščena, da je Svet proti njej sprejel negativno odločitev. Dana ji naj ne bi bila nobena možnost izjave in uveljavljanja pravice do obrambe. Namesto tega naj bi ji bil določen rok, v katerem mora poslati pripombe, ki jih Svet sicer ne bo upošteval pred sprejetjem odločitve, temveč jih bo preučil v ločenem, prihodnjem postopku brisanja s seznama v okviru upravnega pregleda.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje nezadostno obrazložitev.

                           —

                           Odločitev o pregledu naj ne bi vsebovala ustrezne navedbe razlogov, ki bi tožeči stranki omogočali razumeti, zakaj je bil njen upravni predlog za ostranitev s seznama zavrnjen.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje očitno napako pri presoji ter kršitev bistvenih procesnih in materialnih zahtev.

                           —

                           Svet naj bi se za utemeljitev izpodbijane odločitve očitno oprl na dokumente in dokaze iz prejšnjih faz upravnega postopka.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev bistvenih procesnih in materialnih zahtev, kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah in nepristojnost osebe, ki je podpisala izpodbijano odločitev.

                           —

                           Izpodbijani dopis Sveta z dne 26. junija 2015, ki vsebuje odločitev o tem, da se tožeče stranke ne izbriše s seznama, naj bi bil formalno pomanjkljiv. Takšne pomanjkljivosti pri obliki zadevnega akta naj bi prav tako bistveno kršile pravice tožeče stranke.

      (1)  Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39).

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).


title: Zadeva C-123/16 P: Pritožba, ki jo je Orange Polska SA vložila 27. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 17. decembra 2015 v zadevi T-486/11, Orange Polska SA/Evropska komisija

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/10

         Pritožba, ki jo je Orange Polska SA vložila 27. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 17. decembra 2015 v zadevi T-486/11, Orange Polska SA/Evropska komisija
   (Zadeva C-123/16 P)
   (2016/C 191/12)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Orange Polska SA (zastopniki: D.M. Beard QC, A. Howard, Barristers, M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo razveljavi;

               —

               Sklep razglasi za ničen v celoti; podredno

               —

               člen 2 Sklepa razglasi za ničen v celoti, ali, podredno,

               —

               tam določeno globo ustrezno zmanjša, ali, podredno,

               —

               odločitev v zvezi z globo vrne v odločanje Komisiji, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge, od katerih s prvim izpodbija vsebinsko pravilnost ugotovitve kršitve v izpodbijanem sklepu Komisije, z drugima dvema pa izpodbija višino globe, ki je bila naložena v členu 2 Sklepa.

               a.

               Prvič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in nepravilno sklepalo, ker od Komisije ni zahtevalo, naj dokaže legitimen interes za vodenje preiskave in za sprejetje sklepa glede kršitve, kar zadeva ravnanje, storjeno v preteklosti.

               b.

               Drugič, Splošno sodišče je večkrat napačno uporabilo pravo in/ali izkrivilo dokaze s tem, da je potrdilo Komisijino presojo vpliva kršitve za namene izračuna višine globe.

               c.

               Tretjič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in storilo očitno napako pri presoji dokazov s tem, da ni upoštevalo naložb družbe Orange za namene zmanjšanja globe zaradi olajševalnih okoliščin.


title: Zadeva T-222/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. junija 2016 – Beele Engineering/EUIPO (WE CARE) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije WE CARE — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št.° 207/2009)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. junija 2016 – Beele Engineering/EUIPO (WE CARE)
   (Zadeva T-222/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije WE CARE - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009))
   (2016/C 279/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Beele Engineering BV (Aalten, Nizozemska) (zastopnik: M. Ring, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: H. O'Neill, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 11. februarja 2015 (zadeva R 1933/2014-1), v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka WE CARE kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Beele Engineering BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 13.7.2015.


title: Zadeva T-284/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. decembra 2008 – People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu ( Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper nekatere osebe in subjekte v okviru boja proti terorizmu – Zamrznitev sredstev – Ničnostna tožba – Pravice do obrambe – Sodni nadzor )

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/29

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. decembra 2008 – People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu
   (Zadeva T-284/08) (1)

   („Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper nekatere osebe in subjekte v okviru boja proti terorizmu - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Pravice do obrambe - Sodni nadzor“)
   (2009/C 19/55)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: People's Mojahedin Organization of Iran (Auvers-sur-Oise, Francija) (zastopniki: sprva J.-P. Spitzer, odvetnik in D. Vaughan, QC, nato J.-P. Spitzer, D. Vaughan in M.E. Demetriou, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva G.J. Van Hegleson, M. Bishop in E. Finnegan, nato M. Bishop in E. Finnegan, zastopnika)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A.L. During, zastopnika), in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Aalto in S. Boelaert, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2008/583/ES z dne 15. julija 2008 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2007/868/ES (UL L 188, str. 21) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.
   Izrek

               1)

               Sklep Sveta 2008/583/ES z dne 15. julija 2008 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2007/868/ES se razglasi za ničnega v delu, ki se nanaša na People's Mojahedin Organization of Iran.

               2)

               Svetu nosi lastne stroške in plača stroškov People's Mojahedin Organization of Iran.

               3)

               Francoska republika in Komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 236, 13.9.2008.


title: Zadeva C-308/10 P: Pritožba, ki jo je 29. junija 2010 vložila Union Investment Privatfonds GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2010 v zadevi T-392/06, Union Investment Privatfonds GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: Unicre-Cartão International De Crédito SA

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/23

         Pritožba, ki jo je 29. junija 2010 vložila Union Investment Privatfonds GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2010 v zadevi T-392/06, Union Investment Privatfonds GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: Unicre-Cartão International De Crédito SA
   (Zadeva C-308/10 P)
   ()
   2010/C 246/40
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Union Investment Privatfonds GmbH (zastopnik: J. Zindel, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku:

               —

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

               —

               Unicre-Cartão International De Crédito SA

      Predloga

   Prtiožnica predlaga,

               1.

               naj se sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2010 v zadevi T-392/06 razveljavi;

               2.

               naj se odločba odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 10. oktobra 2006 – R 442/2004-2 – razglasi za nično in naj se ugodi ugovorom pritožnice zoper registracijo znamke Skupnosti 1871896 „unibanco“.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V pritožbi se očita napačna uporaba člena 74(2) Uredbe (ES) št. 40/94. Splošno sodišče naj bi nepravilno ugotovilo, da je pritožnica prepozno predložila dokaze o uporabi znamke, navajane v postopku z ugovorom. Poleg tega naj diskrecijska presoja, ki se zahteva v členu 74(2) Uredbe (ES) št. 40/94, s strani odbora za pritožbe UUNT ne bi bila v skladu z zahtevami, ki jih je Sodišče navedlo v sodbi z dne 13. marca 2007 v zadevi UUNT proti Kaul (C-29/05 P).
   Pravilna diskrecijska presoja bi morala pripeljati do tega, da bi bilo treba dokaze pritožnice o uporabi znamke, navajane v postopku z ugovorom, upoštevati tudi takrat, ko so bili dejansko predloženi prepozno. Do zavlačevanja postopka zaradi presoje dokazov ne bi prišlo, saj naj bi oddelek za ugovore UUNT odločil šele 15 mesecev po predložitvi dokazov. Dokazi naj bi bili tudi neposredno upoštevni s pravnega vidika. Poleg tega naj bi nepravilni dopisi oddelka za ugovore UUNT prispevali k temu, da je pritožnica predložila dokaze šele po izteku roka.
   Splošno sodišče naj dalje ne bi presojalo ugotovitve oddelka za ugovore UUNT, da so stranke predložile svoje trditve in dokaze v predpisanih rokih. Oddelek za ugovore UUNT naj tako ne bi štel, da je šlo za zamudo. Posledično naj odbor za pritožbe UUNT ni mogel šteti, da je šlo za zamudo. Odbor za pritožbe bi moral, nasprotno, preizkusiti predložen dokazni material.
   Niti odbor za pritožbe niti Splošno sodišče naj ne bi mogla nadomestiti neobstoječo diskrecijsko presojo oddelka za ugovore UUNT. Ker se diskrecijske pravice ni izvajalo, bi moral odbor za pritožbe vrniti zadevo oddelku za ugovore v skladu s členom 62(2) Uredbe (ES) št. 40/94.
   Poleg tega naj pritožnica ne bi prepozno predložila dokazov o uporabi znamke, navajane v postopku z ugovorom, iz več razlogov. Prvič, dnevne objave na finančnih straneh medregionalnih časopisov, ki naj bi dokazovale uporabo znamk, navajanih v postopku z ugovorom, in ostale družine znamk z omembo investicijskih skladov pritožnice, naj bi bile splošno znana dejstva. UUNT bi jih moral upoštevati po uradni dolžnosti. Drugič, prijaviteljica znamke naj ne bi izpodbijala uporabo znamk, navajanih v postopku z ugovorom, in ostale družine znamk. Tretjič, oddelek za ugovore UUNT naj bi napačno uporabilo pravo s tem, ko je pritožnici preprečilo, da predloži nadaljnje dokaze o uporabi znamke. UUNT naj bi namreč pritožnici sporočil, da lahko poda stališča le k trditvam prijaviteljice. Novih dokazov naj UUNT ne bi upošteval. Torej je bilo nepomembno, če je pritožnica predložila nove dokaze o uporabi ali ne. Četrtič, roki naj bi bili nedopustno skrajšani. V zvezi s tem naj UUNT ne bi upošteval niti Pravila 80 izvedbene uredbe 2868/95.


title: Zadeva C-309/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hessischer Verwaltungsgerichtshof — Nemčija) — Firma Baumann GmbH proti Land Hessen (Skupna kmetijska politika — Pristojbine na področju veterinarskih pregledov in kontrol — Direktiva 85/73/EGS)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hessischer Verwaltungsgerichtshof — Nemčija) — Firma Baumann GmbH proti Land Hessen
   (Zadeva C-309/07) (1)

   (Skupna kmetijska politika - Pristojbine na področju veterinarskih pregledov in kontrol - Direktiva 85/73/EGS)
   2009/C 113/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Hessischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Firma Baumann GmbH

      Tožena stranka: Land Hessen

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hessischer Verwaltungsgerichtshof — Razlaga člena 5(3) in točk 1, 2(a) in 4(a), Poglavja I, Priloge A k Direktivi Sveta 85/73/EGS z dne 29. januarja 1985 o financiranju zdravstvenih inšpekcij in nadzora svežega in perutninskega mesa (UL L 32, str. 14), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 96/43/ES z dne 26. junija 1996 (UL L 162, str. 1) — Ureditev, ki razlikuje med zakoli v velikih obratih in drugimi zakoli, s tem da padajoče razvršča pristojbine za različne vrste živali in zvišuje pristojbine za zakole, opravljene izven običajnega klavnega časa

      Izrek

               1)

               Prilogo A, poglavje I, točka 4(a), k Direktivi Sveta 85/73/EGS z dne 29. januarja 1985 o financiranju veterinarskih pregledov in kontrol, predvidenih v direktivah 89/662/EGS, 90/425/EGS, 90/675/EGS in 91/496/EGS, kakor je bila spremenjena in kodificirana z Direktivo Sveta 96/43/ES z dne 26. junija 1996, je treba razlagati tako, da državam članicam ne dovoljuje odstopanja od strukture pristojbin iz priloge A, poglavje I, točki 1 in 2(a), ter zaračunavanja pristojbine, katere stopnja je odvisna od velikosti obratov in pada glede na število zaklanih živali posamezne vrste;
               prilogo A, poglavje I, točka 4(b), k Direktivi 85/73, kakor je bila spremenjena in kodificirana z Direktivo 96/43, je treba razlagati tako, da država članica ni dolžna spoštovati strukture pristojbin, določene v točkah 1 in 2(a) istega poglavja, in lahko zaračuna pristojbino, katere stopnja se spreminja glede na velikost podjetja in število zaklanih živali določene vrste, če se ugotovi, da imata ta dejavnika dejanski vpliv na stroške, ki so nastali zaradi veterinarskih pregledov in kontrol, predpisanih v upoštevnih določbah prava Skupnosti.

               2)

               Prilogo A, poglavje I, točka 4(a), k Direktivi 85/73, kakor je bila spremenjena in kodificirana z Direktivo 96/43, je treba razlagati tako, da lahko država članica za preglede živali, ki se na zahtevo lastnika zakoljejo zunaj običajnega časa za klanje, zaračuna „sorazmeren dodatek“ k pristojbini, ki jo po navadi zaračunava za pregled živali, kadar to povečanje pomeni pavšalno vrednost, ki ustreza dodatnim stroškom, ki jih je treba kriti.
               prilogo A, poglavje I, točka 4(b), k Direktivi 85/73, kakor je bila spremenjena in kodificirana z Direktivo 96/43, je treba razlagati tako, da lahko država članica za preglede živali, ki se na zahtevo lastnika zakoljejo zunaj običajnega časa za klanje, zaračuna „sorazmeren dodatek“ k pristojbini, ki jo po navadi zaračunava za pregled živali, kadar to povečanje ustreza dodatno nastalim stroškom.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007.


title: Zadeva C-187/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Düsseldorf – Nemčija) – Joachim Pöpperl/Land Nordrhein-Westfalen (Predhodno odločanje — Člen 45 PDEU — Prosto gibanje delavcev — Javni uslužbenec države članice, ki je prenehal delati v javni službi zaradi zaposlitve v drugi državi članici — Nacionalna ureditev, s katero je v takem primeru določena izguba pravic do starostne pokojnine, pridobljenih v javni službi, in retroaktivna vključitev v splošni sistem pokojninskega zavarovanja)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/18

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Düsseldorf – Nemčija) – Joachim Pöpperl/Land Nordrhein-Westfalen
   (Zadeva C-187/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 45 PDEU - Prosto gibanje delavcev - Javni uslužbenec države članice, ki je prenehal delati v javni službi zaradi zaposlitve v drugi državi članici - Nacionalna ureditev, s katero je v takem primeru določena izguba pravic do starostne pokojnine, pridobljenih v javni službi, in retroaktivna vključitev v splošni sistem pokojninskega zavarovanja))
   (2016/C 335/23)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Joachim Pöpperl

      Tožena stranka: Land Nordrhein-Westfalen

      Izrek

               1.

               Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero oseba, ki ima status uradnika v državi članici in ki se prostovoljno odpove svojemu položaju zaradi zaposlitve v drugi državi članici, izgubi pravice do starostne pokojnine na podlagi sistema pokojninskega zavarovanja uradnikov in se retroaktivno vključi v splošni sistem pokojninskega zavarovanja, ki daje pravico do nižje starostne pokojnine od tiste, ki bi izvirala iz teh pravic.

               2.

               Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče zagotoviti polni učinek tega člena in delavcem, ki so v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, odobriti pravice do starostne pokojnine, primerljive s pravicami uradnikov, ki ohranijo pravice do starostne pokojnine, ki kljub spremembi delodajalca v javnem sektorju ustreza letom službe, ki so jih dopolnili, pri tem pa mora razlagati notranje pravo v skladu z navedenim členom ali – če taka razlaga ni mogoča – ne uporabiti nasprotujoče določbe notranjega prava, da bi se uporabil isti sistem, kot je ta, ki se uporablja za navedene uradnike.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva T-473/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2011 – Matkompaniet proti UUNT – DF World of Spices (KATOZ) ( Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka )

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2011 – Matkompaniet proti UUNT – DF World of Spices (KATOZ)
   (Zadeva T-473/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2011/C 340/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Matkompaniet AB (Borås, Švedska) (zastopnika: J. Gulliksson in J. Olson, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: DF World of Spices GmbH (Dissen, Nemčija) (zastopnika: A. Ebert-Weidenfeller in S. Schmüser, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. septembra 2009 (zadeva R 1023/2008-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Matkompaniet AB in DF World of Spices GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in intervenientka nosita svoje stroške, vsaka pa poleg tega plača polovico stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-2/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 2. januarja 2013 – Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières proti Humeau Beaupreau SAS

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 2. januarja 2013 – Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières proti Humeau Beaupreau SAS
   (Zadeva C-2/13)
   2013/C 71/17
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

      Tožena stranka: Humeau Beaupreau SAS

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba v postopku izdelave čevlja oblikovanje opetnika na zgornjem delu čevlja ter kosmatenje tega dela čevlja in zunanjega podplata pred njunim spajanjem opredeliti kot „dejanji montaže“ ali kot „dejanji obdelave za dokončanje izdelave“ v smislu točke VII pojasnjevalnih opomb v zvezi s splošnim pravilom 2(a) za razlago harmoniziranega sistema?


title: Združene zadeve od C-152/07 do C-154/07: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Arcor AG & Co. KG (C-152/07), Communication Services TELE2 GmbH (C-153/07), Firma 01051 Telekom GmbH (C-154/07) proti Zvezni republiki Nemčiji (Telekomunikacijski sektor – Omrežja in storitve – Usklajevanje tarif – Člen 4c Direktive 90/388/EGS – Člen 7(2) Direktive 97/33/ES – Člen 12(7) Direktive 98/61/ES – Regulativni organ – Neposredni učinek direktiv – Tristranski položaj)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/13

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Arcor AG & Co. KG (C-152/07), Communication Services TELE2 GmbH (C-153/07), Firma 01051 Telekom GmbH (C-154/07) proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Združene zadeve od C-152/07 do C-154/07) (1)

   (Telekomunikacijski sektor - Omrežja in storitve - Usklajevanje tarif - Člen 4c Direktive 90/388/EGS - Člen 7(2) Direktive 97/33/ES - Člen 12(7) Direktive 98/61/ES - Regulativni organ - Neposredni učinek direktiv - Tristranski položaj)
   (2008/C 223/20)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožečae stranke: Arcor AG & Co. KG (C-152/07), Communication Services TELE2 GmbH (C-153/07), Firma 01051 Telekom GmbH (C-154/07)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Ob udeležbi: Deutsche Telekom AG
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesverwaltungsgericht – Razlaga Direktive Komisije 90/388/EGS z dne 28. junija 1990 o konkurenci na trgih za telekomunikacijske storitve (UL 1990 L 192, str. 10) in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/33/ES z dne 30. junija 1997 o medomrežnem povezovanju v telekomunikacijah glede zagotavljanja univerzalne storitve in medobratovalnosti z uporabo načel zagotavljanja odprtosti omrežij (ONP) (UL 1997 L 199, str. 32) – Nacionalna zakonodaja, ki poleg stroškov za medomrežno povezovanje, izračunanih na podlagi stroška te storitve, določa, da morajo drugi operaterji finančno prispevati k izravnavi „priključitvenega primanjkljaja“, ki operaterju omrežja nastane zaradi zagotavljanja krajevnih zank – Obveznost države članice, da odpravi ovire, ki nekdanjim subjektom na telekomunikacijskem trgu preprečujejo uskladitev tarif zaradi medomrežnega povezovanja – Možnost posameznika, da se v prizadevanju za razveljavitev upravne odločbe, ki v korist drugega posameznika nalaga finančno obveznost, pred sodiščem države članice sklicuje na neposredni učinek direktive.
   Izrek

               1.

               Člen 12(7) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/33/ES z dne 30. junija 1997 o medomrežnem povezovanju v telekomunikacijah za zagotavljanje univerzalne storitve in medobratovalnosti z uporabo načel zagotavljanja odprtosti omrežja (ONP), kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 98/61/ES z dne 24. septembra 1998, in člen 4c Direktive Komisije 90/388/EGS z dne 28. junija 1990 o konkurenci na trgih telekomunikacijskih storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo Komisije 96/19/ES z dne 13. marca 1996, slednjega v zvezi z uvodnima izjavama 5 in 20 Direktive 96/19, je treba razlagati tako, da nacionalni regulativni organ operaterju omrežja, ki je medomrežno povezano z javnim omrežjem, ne more naložiti obveznosti, da operaterju naročniškega omrežja s prevladujočim položajem za leto 2003 poleg tarife za medomrežno povezovanje plača tudi priključnino za izravnavo primanjkljaja, ki slednjemu nastane zaradi zagotavljanja krajevnih zank.

               2.

               Člena 4c Direktive 98/388, kot je bila spremenjena z Direktivo 96/19, in 12(7) Direktive 97/33, kot je bila spremenjena z Direktivo 98/61, neposredno učinkujeta in se lahko posamezniki nanju pred nacionalnimi sodišči neposredno sklicujejo, da bi s tem izpodbili odločbo nacionalnega regulativnega organa.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva T-344/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  5. aprila 2006  — Saiwa proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke z besednim elementom  SELEZIONE ORO Barilla  — Ugovor — Prejšnji besedni znamki ORO in ORO SAIWA — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Zavrnitev ugovora )

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. aprila 2006 — Saiwa proti UUNT
   (Zadeva T-344/03) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke z besednim elementom ‚SELEZIONE ORO Barilla‘ - Ugovor - Prejšnji besedni znamki ORO in ORO SAIWA - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Zavrnitev ugovora“)
   (2006/C 131/72)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Saiwa SpA (Genova, Italija) (zastopniki: G. Sena, P. Tarchini, J.-P. Karsenty in M. Karsenty-Ricard, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: M. Capostagno in O. Montalto, zastopnika)
   Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Barilla Alimentare SpA (Parma, Italija) (zastopnika: A. Vanzetti in S. Bergia, avocats)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. julija 2003 (R 480/2002-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Saiwa SpA in Barilla Alimentare SpA
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 304, 13.12.2003.


title: Zadeva T-496/13: Tožba, vložena 16. septembra 2013 – McCullough proti Cedefop

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/61

         Tožba, vložena 16. septembra 2013 – McCullough proti Cedefop
   (Zadeva T-496/13)
   2013/C 344/113
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Colin Boyd McCullough (Thessaloniki, Grčija) (zastopnik: G. Matsos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (CEDEFOP)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo CEDEFOP z dne 15. julija 2013, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov;

               —

               CEDEFOP naloži, naj tožeči stranki omogoči dostop do zahtevanih dokumentov;

               —

               v skladu s členom 1(3) Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije dovoli, da grški državni organi vstopijo v prostore in zgradbe CEDEFOP z namenom da poiščejo in omogočijo dostop do zadevnih dokumentov in da preiščejo morebitna kazniva dejanja oseb v zvezi s temi dokumenti, in

               —

               CEDEFOP naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Tožeča stranka v prvem tožbenem razlogu navaja, da je CEDEFOP z izpodbijano odločbo zaradi napačne razlage člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 1049/2001 kršil pravo EU.

               2.

               Tožeča stranka v drugem tožbenem razlogu navaja, da je CEDEFOP pravo EU kršil z napačno razlago člena 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001.

               3.

               Tožeča stranka v tretjem tožbenem razlogu navaja, da je ravnanje vršilca dolžnosti direktorja, ko trdi, da je vprašanje, ali so zapisniki sej skupine „KMS-Steering Group“, ki se nahajajo med zahtevanimi dokumenti, sploh obstajali, vsaj vprašljivo, saj bi moral vedeti ali so ti dokumenti obstajali ali ne, ker je bil namestnik direktorja CEDEFOP v dolgem obdobju (enega leta), v katerem so se ti zapisniki izdelovali. Zaradi takega ravnanja je nujno, da pristojni nacionalni organi preiščejo prostore CEDEFOP.

               4.

               Tožeča stranka v četrtem tožbenem razlogu navaja, da CEDEFOP ni sprejel izvedbenih ukrepov za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1049/2001 in da bi se morala podrobna pravila, ki jih je v zvezi s to uredbo izdala Komisija, uporabiti po analogiji.

               5.

               Tožeča stranka v petem tožbenem razlogu navaja, da CEDEFOP-ova zavrnitev dostopa do zahtevanih dokumentov krši njene pravice, ki jih ima kot obdolženka v kazenskih postopkih.


title: Zadeva T-14/17: Tožba, vložena 12. januarja 2017 – Landesbank Baden-Württemberg/SRB

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/41

         Tožba, vložena 12. januarja 2017 – Landesbank Baden-Württemberg/SRB
   (Zadeva T-14/17)
   (2017/C 063/54)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in K. Rübsamen, odvetnika)

      Tožena stranka: Einheitlicher Abwicklungsausschuss SRB

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep enotnega odbora za reševanje z dne 15. aprila 2016 o predhodnih prispevkih v enotni sklad za reševanje iz leta 2016 (SRB/ES/SRF/2016/06) in sklep enotnega odbora za reševanje z dne 20. maja 2016 o prilagoditvi predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje, zaradi dopolnitve sklepa odbora z dne 15. aprila 2016 o predhodnih prispevkih v enotni sklad za reševanje iz leta 2016 (SRB/ES/SRF/2016/13) razglasi za nična v obsegu, v katerem se izpodbijana sklepa nanašata na tožečo stranko;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 296(2) PDEU in člena 41(1) in (2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) zaradi nezadostne obrazložitve izpodbijanih sklepov

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave na podlagi člena 41(1)(a) Listine, ker tožeča stranka ni bila zaslišana pred sprejetjem izpodbijanih sklepov

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 103(7)(h) Direktive 2014/59/EU (1), člena 113(7) Uredbe (EU) št. 575/2013 (2), člena 6(5), prvi stavek, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 (3), člena 16 in 20 Listine ter načela sorazmernosti zaradi uporabe multiplikatorja 0,556, za indikator IPS (Institutional Protection Scheme, institucionalne sheme za zaščito vlog).
               Tožeča stranka v okviru tretjega tožbenega razloga toženi stranki očita, da v njenem primeru ni v celoti uporabila indikatorja IPS. Učinek varstva institucionalne sheme za zaščito vlog je zagotovljen za vse člane polno in v enaki meri. Razlikovanje med člani na ravni indikatorja IPS je v nasprotju s sistemom in arbitrarno. Tudi uvrstitev tožeče stranke v skupino ustanov s profilom največjega tveganja je očitno neutemeljena in arbitrarna.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 16 Listine in načela sorazmernosti zaradi uporabe multiplikatorja za prilagoditev tveganjem
               Tožeča stranka dalje navaja, da je odbor kršil njeno pravico do svobodne gospodarske pobude in načelo sorazmernosti s tem, da je izračunal multiplikator za prilagoditev tveganjem, ki ni bil v skladu s profilom tveganja tožeče stranke, ki je v razmerju do drugih ustanov, za katere velja obveznost prispevanja, nadpovprečno dober.

      (1)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta, Besedilo velja za EGP (UL 2014, L 173, str. 190).

      (2)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1).

      (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).