title: Zadeva F-78/07: Tožba, vložena 27. julija 2007 – Boudova in drugi proti Komisiji

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/42

         Tožba, vložena 27. julija 2007 – Boudova in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-78/07)
   (2007/C 247/70)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Stanislava Boudova (Luxembourg, Luksemburg) in drugi (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasi naj se ničnost odločbe na podlagi molka Komisije z dne 23. septembra 2006, ki jo je generalni direktor Urada za publikacije Evropskih skupnosti (OPOCE) potrdil z dopisom z dne 26. septembra 2006, o zavrnitvi zahteve tožečih strank z dne 23. maja 2006, ki je zajemala:

                           —

                           spremembo razvrstitve v naziv B*3, določene z odločbo o njihovi zaposlitvi kot uradniki pripravniki, in ponovno razvrstitev v naziv B*6 na dan, ko je ta odločba začela učinkovati,

                           —

                           na tej podlagi obnovitev njihovih karier med dnevom njihovega pričetka pripravništva in izdajo odločbe o intervenciji,

                           —

                           plačilo razlike med dohodki, do katerih bi morale biti upravičene v tem obdobju, če bi bile razvrščene v naziv B*6, in njihovimi dejanskimi dohodki po razvrstitvi v naziv B*3,

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke navajajo, da so se pred 1. majem 2004, ko je začela veljati Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (1), pri Komisiji zaposlile kot pomožni uslužbenci na delovna mesta korektorjev v OPOCE, v perspektivi širitve in da se na navedena delovna mesta zaposlijo preko splošnih natečajev.
   Potem ko so se tožeče stranke uspešno udeležile splošnih natečajev, objavljenih za naziv B5/B4 pred 1. majem, da bi se zaposlile na ta delovna mesta, so dobile zaposlitev kot uradniki pripravniki na podlagi rezervnih seznamov, objavljenih po tem datumu. Razvrščene so bile v naziv B*3 na podlagi člena 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti (Kadrovski predpisi).
   Tožeče stranke navajajo, da je njihova zahteva dopustna, čeprav ni bila vložena v roku, ki ga Kadrovski predpisi določajo za pritožbo zoper odločbe o njihovi razvrstitvi v naziv, zaradi novega bistvenega dejstva. Gre za odločbo predsedstva Evropskega parlamenta z dne 13. februarja 2006 o ponovni razvrstitvi začasnih uslužbencev, ki so bili imenovani v uradnike na podlagi zunanjih natečajev po 1. maju 2004, v naziv, v katerega bi bili razvrščeni, če bi se zaposlili kot uradniki pred tem datumom.
   Tožeče stranke se čutijo diskriminirane s ponovno razvrstitvijo teh uradnikov Parlamenta in menijo, da bi jih bilo treba obravnavati enako, ker so bile, kot zatrjujejo, dejansko zaposlene kot začasni uslužbenci in ne kot pomožni uslužbenci. Menijo namreč, da so njihove pogodbe izhajale iz člena 2 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev (PZDU) in ne iz člena 3a navedenih pogojev, ob dejstvu, da bi morale zasesti delovna mesta, ki so začasno prosta in za nadomeščanje uradnikov ali začasnih uslužbencev, ki začasno ne morejo izvajati svojih nalog. Tožeče stranke podredno navajajo, da čeprav so bile zaposlene kot pomožni uslužbenci, naj bi bil njihov položaj v vsakem primeru podoben položaju začasnih uslužbencev.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo en sam tožbeni razlog: kršitev člena 5(3) in (4) in člena 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, ki se razlagajo v smislu načela enakega obravnavanja. Zlasti člen 5(4) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom bi bilo treba razlagati v tem smislu, da se uporabi za začasne uslužbence, ki so imenovani v uradnike na podlagi zunanjih natečajev, kar naj bi preprečilo, da se določi razvrstitev v naziv te kategorije na podlagi člena 12(3) Priloge h Kadrovskim predpisom.

      (1)  UL L 124, 27.4.2004, str. 1.


               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/3

         (2008/C 64/02)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 51, 23.2.2008

   Prejšnje objave

      UL C 37, 9.2.2008

      UL C 22, 26.1.2008

      UL C 8, 12.1.2008

      UL C 315, 22.12.2007

      UL C 297, 8.12.2007

      UL C 283, 24.11.2007

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva F-109/12: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 5. decembra 2012 – Scheidemann proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Uradniki — Medinstitucionalna premestitev v napredovalnem obdobju, v katerem bi lahko uradnik v izvorni instituciji napredoval — Zahteva po napredovanju z učinkom za nazaj — Zavrnilna odločba, sprejeta po odločbi zaradi molka organa — Rok za ugovor — Nepravočasnost — Očitna nedopustnost)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/32

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 5. decembra 2012 – Scheidemann proti Parlamentu
   (Zadeva F-109/12)
   (Javni uslužbenci - Uradniki - Medinstitucionalna premestitev v napredovalnem obdobju, v katerem bi lahko uradnik v izvorni instituciji napredoval - Zahteva po napredovanju z učinkom za nazaj - Zavrnilna odločba, sprejeta po odločbi zaradi molka organa - Rok za ugovor - Nepravočasnost - Očitna nedopustnost)
   2013/C 46/65
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sabine Scheidemann (Berlin, Nemčija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za napredovanje z učinkom za nazaj od 1. januarja 2010.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2.

               S. Scheidemann nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-490/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2016 – SGP Rechtsanwälte/UUNT – StoryDOCKS (tolino) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Preklic izpodbijane odločbe — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/47

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2016 – SGP Rechtsanwälte/UUNT – StoryDOCKS (tolino)
   (Zadeva T-490/15) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Preklic izpodbijane odločbe - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka))
   (2016/C 156/64)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB (München, Nemčija) (zastopnik: K. Köklü, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: StoryDOCKS GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: R. Graef in C. Rauda, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 11. junija 2015 (zadeva R 2042/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Verlag Friedrich Oetinger GmbH, ki je postala StoryDOCKS GmbH, in družbo PF&P Rechtsanwälte, ki je postala SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki so nastali družbi SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB in družbi StoryDOCKS GmbH.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva C-352/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Navarra – Španija) – Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor/Joaquín Taberna Carvajal

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/32

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Navarra – Španija) – Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor/Joaquín Taberna Carvajal
   (Zadeva C-352/16) (1)

   (2017/C 112/44)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 5.9.2016.


title: Zadeva T-189/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. februarja 2008 – Usinor proti UUNT – Corus UK (GALVALLOY) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti GALVALLOY – Prejšnja nacionalna besedna znamka GALVALLIA – Relativni razlog za zavrnitev registracije – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. februarja 2008 – Usinor proti UUNT – Corus UK (GALVALLOY)
   (Zadeva T-189/05) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti GALVALLOY - Prejšnja nacionalna besedna znamka GALVALLIA - Relativni razlog za zavrnitev registracije - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2008/C 79/52)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Usinor SA (Puteaux, Francija) (zastopnika: P. de Candé in J. Blanchard, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Corus UK Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, barrister)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. februarja 2005 (zadeva R 411/2004-1) glede postopka z ugovorom med Usinor SA in Corus UK Ltd.
   Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. februarja 2005 (zadeva R 411/2004-1) se razveljavi.

               2)

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Usinor SA.

               3)

               Corus UK Ltd nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Zadeva T-54/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – Lafarge proti Komisiji ( Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg mavčnih plošč – Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES – Odgovornost – Odvračalen učinek – Ponovna kršitev – Globa – Smernice o načinu določanja glob )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/41

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – Lafarge proti Komisiji
   (Zadeva T-54/03) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg mavčnih plošč - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Odgovornost - Odvračalen učinek - Ponovna kršitev - Globa - Smernice o načinu določanja glob“)
   (2008/C 209/70)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Lafarge SA (Pariz, Francija) (zastopniki: sprva H. Lesguillons, J. C. Bermond, N. Jalabert-Doury, A. Winckler, F. Brunet in I. Simic, nato N. Jalabert-Doury, A. Winckler in F. Brunet, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre in C. Ingen-Housz, nato F. Castillo de la Torre in F. Arbault, zastopniki)

      Intervenientka na strani tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: S. Marquardt in E. Karlsson, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2005/471/ES z dne 27. novembra 2002 o postopku iz člena 81 [ES] proti podjetjem BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA in Gyproc Benelux NV (zadeva št. COMP/E-1/37.152 – mavčne plošče) (UL 2005, L 166, str. 8) ali, podredno, predlog za razglasitev ničnosti ali zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Lafarge SA nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Svet nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva T-142/12: Tožba, vložena 30. marca 2012 – Aventis Pharmaceuticals proti UUNT – Fasel (CULTRA)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/27

         Tožba, vložena 30. marca 2012 – Aventis Pharmaceuticals proti UUNT – Fasel (CULTRA)
   (Zadeva T-142/12)
   2012/C 165/47
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aventis Pharmaceuticals, Inc. (New Jersey, Združene države) (zastopnik: R. Gilbey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fasel Srl (Bologna, Italija)

      Predlogi

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. januarja 2012 v zadevi R 2478/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               Sodišče naj poda mnenje in razloge glede podobnosti znakov, če bi odbor za pritožbe upošteval pravilna dejstva in opravil pravilno presojo; in

               —

               stranki, ki ne bo uspela s svojimi predlogi, naj se naloži plačilo stroškov tega in predhodnih postopkov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „CULTRA“ za proizvode iz razreda 10 – prijava znamke Skupnosti št. 7534035

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija češke blagovne znamke št. 301724 besedne znamke „SCULPTRA“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 10 in 44; registracija nemške blagovne znamke št. 30406574 besedne znamke „SCULPTRA“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 10 in 44; registracija finske blagovne znamke št. 233638 besedne znamke „SCULPTRA“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 10 in 44; registracija blagovne znamke Združenega kraljestva št. 2355273 besedne znamke „SCULPTRA“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 10 in 44; registracija madžarske blagovne znamke št. 183214 besedne znamke „SCULPTRA“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 10 in 44

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev pravila 50 Uredbe Komisije št. 2868/95 in člena 76(2) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe: (i) svojo obrazložitev in odločbo oprl na dejstvo, na katerega se stranki nista sklicevali oziroma ga nista predložili in ki ni bilo navedeno v izpodbijani odločbi, in sicer, da se bo izpodbijani znak v prvi vrsti dojemalo kot „ULTRA“ z zaobljenim figurativnim elementom; (ii) ker ni upošteval pomembnih trditev in dokazov glede pomenske podobnosti, ki jih je predložila tožeča stranka, ker znakov ni pravilno primerjal glede na njihov celosten vtis in ker ni pravilno uporabil pravila celovite presoje, kot ga je opredelilo Sodišče; (iii) ker ni opravil presoje glede verjetnosti zmede zgolj na podlagi dokazov, ki so mu bili predloženi; in (iv) ker ni upošteval soodvisnosti upoštevnih splošnih dejavnikov, zlasti enakosti ali podobnosti proizvodov in storitev ter podobnosti znakov.


title: Zadeva F-23/08: Tožba, vložena 18. februarja 2008 – Di Bucci proti Komisiji

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/33

         Tožba, vložena 18. februarja 2008 – Di Bucci proti Komisiji
   (Zadeva F-23/08)
   (2008/C 116/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Vittorio Di Bucci (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. van der Woude, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 11. aprila 2007 v delu, v katerem je tožeči stranki dodeljena samo ena dodatna prednostna točka v okviru napredovalnega obdobja 2003 za skupno 2 prednostni točki in skupno število 23 točk, ter naložitev plačila odškodnine toženi stranki.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba z dne 11. aprila 2007 v delu, v katerem je tožeči stranki dodeljena samo ena dodatna prednostna točka v okviru napredovalnega obdobja 2003 za skupno 2 prednostni točki in skupno število 23 točk, ter toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine v višini 5 000 eurov;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-5/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hoge Raad der Nederlanden z dne 7. januarja 2005 v zadevi Staatssecretaris van Financiën proti B. F. Joustra

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hoge Raad der Nederlanden z dne 7. januarja 2005 v zadevi Staatssecretaris van Financiën proti B. F. Joustra
   (Zadeva C-5/05)
   (2005/C 69/13)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Hoge Raad der Nederlanden je s sodbo z dne 7. januarja 2005 v zadevi Staatssecretaris van Financiën proti B. F. Joustra, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 10. januarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Hoge Raad der Nederlanden predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali je treba člen 8 Direktive Sveta 92/12/EGS (1) razlagati tako, da je v primeru, ko posameznik osebno in za lastno uporabo v eni državi članici nabavi trošarinske proizvode, ki jih preko prevozne družbe odpravi v drugo državo članico, trošarina obračunana in plačana samo v državi članici pridobitve?

               2)

               Ali je treba člen 8 Direktive Sveta 92/12/EGS razlagati tako, da je trošarina obračunana in plačana samo v državi članici pridobitve v primeru, kot je v tej zadevi, ko posameznik, ki ne deluje s poklicnim ali pridobitnim ciljem, v določeni državi članici nabavi trošarinske proizvode za druge posameznike in jih na njihov račun preko prevozne družbe odpravi v drugo državo članico?

               3)

               Če bi bil odgovor na eno izmed teh vprašanj odklonilen, ali bi bilo treba člena 7 in 9 Direktive Sveta 92/12/EGS razlagati tako, da v primeru, ko tretja oseba po naročilu posameznika prepelje trošarinske proizvode, ki so bili že sproščeni v porabo v eni državi članici, v drugo državo članico, v kateri so namenjeni njegovim lastnim potrebam in osebnim potrebam drugih oseb, za katere je posredoval, ta posameznik drži te trošarinske proizvode v drugi državi članici v komercialne namene v smislu členov 7 in 9 direktive, in sicer tako tiste, ki jih namenja svoji lastni porabi kot tiste, ki jih drugi posamezniki namenjajo njihovi lastni porabi, pa čeprav ne deluje s poklicnim ali pridobitnim ciljem?

               4)

               Če je odgovor na tretje vprašanje odklonilen, ali izhaja iz kakšne druge določbe direktive, da je posameznik, ki ga navaja to tretje vprašanje, zavezanec za trošarino v drugi državi članici?

      (1)  Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, 23.3.1992, str. 1).


title: Zadeva C-287/14: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gyulai Törvényszék – Madžarska) – Eurospeed Ltd/Szegedi Törvényszék (Predhodno odločanje — Cestni promet — Uredba (ES) št. 561/2006 — Odgovornost voznika za kršitve obveznosti uporabe tahografa)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/5

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gyulai Törvényszék – Madžarska) – Eurospeed Ltd/Szegedi Törvényszék
   (Zadeva C-287/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Cestni promet - Uredba (ES) št. 561/2006 - Odgovornost voznika za kršitve obveznosti uporabe tahografa))
   (2016/C 296/08)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Gyulai Törvényszék

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eurospeed Ltd

      Tožena stranka: Szegedi Törvényszék

      Izrek

   Uredbo (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da za kršitve te uredbe, ki jih je storil voznik, ta odgovarja namesto ali poleg prevoznega podjetja, v katerem je zaposlen.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-593/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2016 – The Art Company B & S/EUIPO – G-Star Raw (THE ART OF RAW) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije THE ART OF RAW — Prejšnji nacionalna figurativna znamka in figurativna znamka Evropske unije art ter prejšnja figurativna znamka Evropske unije The Art Company — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2016 – The Art Company B & S/EUIPO – G-Star Raw (THE ART OF RAW)
   (Zadeva T-593/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije THE ART OF RAW - Prejšnji nacionalna figurativna znamka in figurativna znamka Evropske unije art ter prejšnja figurativna znamka Evropske unije The Art Company - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 419/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Art Company B & S, SA (Quel, Španija) (zastopnik: J. Villamor Muguerza, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: G-Star Raw CV (Amsterdam, Nizozemska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. julija 2015 (zadeva R 1980/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama The Art Company B & S in G-Star Raw.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi The Art Company B & S, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 414, 14.12.2015.


title: Zadeva T-172/07: Tožba, vložena 11. maja 2007 – Atlantic Dawn in drugi proti Komisiji

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/29

         Tožba, vložena 11. maja 2007 – Atlantic Dawn in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-172/07)
   (2007/C 170/58)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Atlantic Dawn Ltd (Killybegs, Irska), Antarctic Fishing Co. Ltd (Killybegs, Irska), Atlantean Ltd (Killybegs, Irska), Killybegs Fishing Enterprises Ltd (Killybegs, Irska), Doyle Fishing Co. Ltd (Killybegs, Irska), Western Seaboard Fishing Co. Ltd (Killybegs, Irska), O'Shea Fishing Co. Ltd (Killybegs, Irska), Aine Fishing Co. Ltd (Burtonport, Irska), Brendelen Ltd (Lifford, Irska), Cavankee Fishing Co. Ltd (Lifford, Irska), Ocean Trawlers Ltd (Killybegs, Irska), Eileen Oglesby (Burtonport, Irska), Noel McGing (Killybegs, Irska), Mullglen Ltd (Balbriggan, Irska), Bradan Fishing Co. Ltd (Sligo, Irska), Larry Murphy (Castletownbere, Irska), Pauric Conneelly (Claregalway, Irska), Thomas Flaherty (Kilronan, Irska), Carmarose Trawling Co. Ltd (Killybegs, Irska), Colmcille Fishing Ltd (Killybegs, Irska) (zastopniki: D. Barry, Solicitor, G. Hogan, SC, N. Travers in T. O'Sullivan, Barristers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razveljavi Uredbo Komisije (ES) št. 147/2007 z dne 15. februarja o prilagoditvi nekaterih ribolovnih kvot za leta od 2007 do 2012 v skladu s členom 23(4) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike; podredno

               —

               razveljavi člen 1 in Prilogo I k Uredbi Komisije (ES) št. 147/2007 z dne 15. februarja 2007 o prilagoditvi nekaterih ribolovnih kvot za leta od 2007 do 2012 v skladu s členom 23(4) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike v delu, v katerem navedene določbe zmanjšujejo kvote za skuše (Scomber scombrus), dodeljene Irski za leta od 2007 do 2012;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke s tožbo na podlagi člena 230 ES predlagajo razveljavitev Uredbe Komisije (ES) št. 147/2007 z dne 15. februarja 2007 o prilagoditvi nekaterih ribolovnih kvot za leta od 2007 do 2012 v skladu s členom 23(4) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (1).
   Tožeče stranke trdijo, da je treba izpodbijano uredbo razveljaviti zaradi štirih razlogov:
   Prvič, tožeče stranke navajajo, da Komisija ni bila pristojna za sprejetje izpodbijane uredbe, s katero so bile zmanjšane kvote za leta od 2007 do 2012 na podlagi člena 23(4) Uredbe Sveta 2371/2002.
   Podredno, tožeče stranke trdijo, da če bi Sodišče odločilo, da je bila Komisija pooblaščena za zmanjšanja kvot za več let v naprej na podlagi zgodovinskega čezmernega ribolova, bi Komisija v tem primeru zlorabila svoja pooblastila. Tožeče stranke namreč trdijo, da Komisija ni dokazala, da so države članice, na katere se nanaša izpodbijana uredba, in sicer Irska in Združeno kraljestvo, prekoračile ribolovne možnosti, ki so jim bile dodeljene, kot za zmanjšanje kvot zahteva člen 23(4) navedene uredbe. Poleg tega tožeče stranke navajajo, da je Komisija z nenadno spremembo ustaljene politike zmanjševanja kvot na „podlagi prejšnjega leta“, ki izhaja iz besedila in izpeljane prakse člena 5 Uredbe Sveta 874/96, kršila načelo zaupanja v pravo.
   Poleg tega tožeče stranke trdijo, da Komisija ni obrazložila svoje odločbe, kot zahteva člen 253 ES. V zvezi s tem navajajo, da izpodbijana uredba ni zadostno obrazložena, zlasti ker pomeni očitno in temeljito spremembo politike z resnimi negativnimi posledicami za tožeče stranke.
   Končno, tožeče stranke trdijo, da je Komisija s tem, da proti drugim ribiškim flotam v okoliščinah, v katerih je bil sporočen znatni čezmerni ribolov podobno ogroženega staleža rib, ni sprejela ukrepov, enakovrednih ukrepom iz izpodbijane uredbe, kršila načelo enakega obravnavanja.

      (1)  UL L 46, 16.2.2007, str. 10.


title: Zadeva T-352/08: Tožba, vložena 25. avgusta 2008 – Pannon Hőerőmű Zrt. proti Komisiji

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/46

         Tožba, vložena 25. avgusta 2008 – Pannon Hőerőmű Zrt. proti Komisiji
   (Zadeva T-352/08)
   (2008/C 285/85)
   Jezik postopka: madžarščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Pannon Hőerőmű Energiatermelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Zrt. (Pécs, Madžarska) (zastopniki: M. Kohlrusz, P. Simon in G. Ormai, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Primarno, za nično naj se razglasi Odločba Komisije z dne 4. junija 2008 o pomoči, ki jo je dodelila Madžarska v okviru dolgoročnih pogodb o nakupu energije [(C 41/2005 (ex NN 49/2005)] (v nadaljevanju: izpodbijana odločba).

               —

               Podredno, tožečo stranko naj se oprosti obveznosti – ki je bila Madžarski naložena z izpodbijano odločbo – vrnitve pomoči.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je zaprta delniška družba, ki se ukvarja predvsem z proizvodnjo električne energije. Pred pristopom Madžarske k Evropski Uniji so nekateri proizvajalci električne energije kot prodajalci in MVM Trade Villamosenergia-kereskedelmi Zrt. (v nadaljevanju: MVM) kot kupec, sklenili dolgoročne pogodbe o nakupu električne energije (v nadaljevanju: pogodbe). V skladu s temi pogodbami ima MVM obveznost, da kupi določeno minimalno količino energije od proizvajalcev, ki delujejo v okviru pogodb. V skladu z izpodbijano odločbo, ta obveznost nakupa pomeni državno pomoč, ki ni združljiva s skupnim trgom in jo morajo upravičenci vrniti.
   V podporo primarnemu tožbenemu predlogu, s katerim se predlaga razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, tožeča stranka v bistvu trdi, da je prišlo do kršitev bistvenih obličnostih zahtev, da so se nepravilno uporabila pravni predpisi in da obstaja obveznost oskrbe v splošnem gospodarskem interesu.
   V zvezi z bistvenimi kršitvami postopka, tožeča stranka očita, prvič, da Komisija ni preučila vsake od pogodb, ampak je prišla do tega zaključka na splošno, za vse pogodbe. Drugič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni upoštevala dolgoročne veljavnosti pogodb, temveč le od 1. maja 2004, to je, preučila je obdobje med pristopom Madžarske k Evropski uniji in sprejetjem izpodbijane odločbe. Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija preučila samo delovanje gospodarskega subjekta, če bi ta bil v položaju MVM, in ni analizirala ravnanja, ki bi ga pokazal gospodarski subjekt, če bi bil v položaju proizvajalca energije. Četrtič, trdi, da je Komisija mehanizem določitve cen, ki je urejen v okviru pogodb, napačno opredelila kot „jamstvo“. Petič in zadnjič, navaja, da je, v zvezi z izkrivljanjem konkurence, Komisija predložila samo splošna stališča in ni preučila dejanskih okoliščin.
   Tožeča stranka kot tožbeni razlog navaja nepravilno uporabo prava v obravnavani zadevi, če bi se pravni razlog, ki temelji na obstoju bistvenih kršitev postopka, izkaže za neutemeljenega. Po mnenju tožeče stranke glede pogodb, ki jih je sklenila, niso izpolnjene zahteve, da bi se jih lahko štelo za državne pomoči. Prvič, Komisija je napačno trdila, da je izpolnjen pogoj zasebnega vlagatelja, ker se položaj MVM ne more primerjati s položajem tipičnega zasebnega vlagatelja. Drugič, prav tako ni mogoče trditi, da gre za selektiven ukrep, ker sklenitev pogodb izhaja iz izrecne zakonske obveznosti. Tretjič, sredstva se niso podelila iz javnih sredstev, ker je MVM gospodarska družba, ki deluje v pogojih tržnega gospodarstva. Četrtič, ni prišlo do izkrivljanja konkurence, ker ni mogoče potrditi, da imajo pogodbe učinke na konkurenco.
   Vendar, v primeru, da bi Sodišče prve stopnje ugotovilo, da so izpolnjene zahteve za državno pomoč, tožeča stranka zatrjuje, da je storitev, ki jo trži, storitev splošnega gospodarska interesa, zaradi česar sklenjene pogodbe tožeče stranke ne pomenijo državne pomoči, ki ni združljiva s skupnim trgom.
   Tožeča stranka v svoji tožbi, v podporo podrednemu tožbenemu razlogu, zahteva, da se oprosti obveznost povrnitve pri čemer se sklicuje na načela sorazmernosti, varstva zaupanja v pravo in pravne varnosti ter pravico do sodnega varstva.


title: Zadeva T-312/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2012 – ELE.SI.A proti Komisiji ( „Arbitražna klavzula — Šesti okvirni program Skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti, ki prispevajo k oblikovanju evropskega raziskovalnega prostora in inovacijam (2002-2006) — Pogodba za projekt ‚I Way, Intelligent, co operative system in cars for road safety‘ — Odpoved pogodbe — Zahteva za vračilo plačanega finančnega prispevka — Odškodnina — Tožba za izplačilo celotnega zahtevanega finančnega prispevka in za izpodbijanje zahteve za vračilo — Nasprotna tožba“ )

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2012 – ELE.SI.A proti Komisiji
   (Zadeva T-312/10) (1)

   (Arbitražna klavzula - Šesti okvirni program Skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti, ki prispevajo k oblikovanju evropskega raziskovalnega prostora in inovacijam (2002-2006) - Pogodba za projekt ‚I Way, Intelligent, co operative system in cars for road safety‘ - Odpoved pogodbe - Zahteva za vračilo plačanega finančnega prispevka - Odškodnina - Tožba za izplačilo celotnega zahtevanega finančnega prispevka in za izpodbijanje zahteve za vračilo - Nasprotna tožba)
   2012/C 355/54
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Elettronica e sistemi per automazione (ELE.SI.A) SpA (Guidonia Montecelio, Italija) (zastopniki: P. Tomassi, S. Baratti in P. Caprile, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Aresu in A. Sauka, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za plačilo finančnega prispevka, za katerega tožeča stranka meni, da ga lahko zahteva na podlagi pogodbe št. 27195, ki sta jo Komisija in tožeča stranka sklenili 13. decembra 2005 v zvezi z raziskovalnim projektom z naslovom „I Way, Intelligent, co operative system in cars for road safety“ ter nasprotna tožba za vračilo dela plačanega finančnega prispevka in za plačilo odškodnine.

      Izrek

               1.

               Tožba, ki jo je vložila družba Elettronica e sistemi per automazione (ELE.SI.A) SpA, se zavrne.

               2.

               Družbi ELE.SI.A se naloži, da Komisiji izplača znesek 184 129,74 EUR z obrestmi, ki tečejo od 18. maja 2010, in znesek 7 344,46 EUR z obrestmi, ki tečejo od 18. junija 2010.

               3.

               Družbi ELE.SI.A se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Združene zadeve C-23/03, C-52/03, C-133/03, C-337/03 in C-473/03: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne  4. maja 2006  (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Milano, Tribunale ordinario di Torino — Italija) — Kazenski postopki zoper Michela Mullieza in druge ter Giuseppeja Momblana (združeni zadevi C-23/03 in C-52/03), Alessandra Nizza in Giacoma Pizzija (C-133/03), Fabrizia Barra (C-337/03), Adelija Aggia in druge (C-473/03) (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Pravo družb — Prva Direktiva 68/151/EGS, Četrta Direktiva 78/660/EGS in Sedma Direktiva 83/349/EGS — Letni računovodski izkazi — Načelo resnične in poštene slike — Sankcije, določene za primer neresničnih podatkov o družbah (ponarejanje poslovnih knjig) — Člen 6 prve Direktive 68/151/EGS — Obveznost, da so sankcije za kršitev prava Skupnosti ustrezne)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/11

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 4. maja 2006 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Milano, Tribunale ordinario di Torino — Italija) — Kazenski postopki zoper Michela Mullieza in druge ter Giuseppeja Momblana (združeni zadevi C-23/03 in C-52/03), Alessandra Nizza in Giacoma Pizzija (C-133/03), Fabrizia Barra (C-337/03), Adelija Aggia in druge (C-473/03)
   (Združene zadeve C-23/03, C-52/03, C-133/03, C-337/03 in C-473/03) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Pravo družb - Prva Direktiva 68/151/EGS, Četrta Direktiva 78/660/EGS in Sedma Direktiva 83/349/EGS - Letni računovodski izkazi - Načelo resnične in poštene slike - Sankcije, določene za primer neresničnih podatkov o družbah (ponarejanje poslovnih knjig) - Člen 6 prve Direktive 68/151/EGS - Obveznost, da so sankcije za kršitev prava Skupnosti ustrezne)
   (2006/C 178/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveni sodišči
   Tribunale di Milano, Tribunale ordinario di Torino
   Stranke v kazenskih postopkih v glavni stvari
   Michel Mulliez, Patrick Lesaffre, Peter Hordjk, Michel Hoste, Christophe Dubrulle, Benoit Lheureux, Guy Geffroy, Gregory Sartorius in Giuseppe Momblano (združeni zadevi C-23/03 in C-52/03), Alessandro Nizza in Giacomo Pizzi (C-133/03), Fabrizio Barra (C-337/03), Adelio Aggio in drugi (C-473/03)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale ordinario di Torino — Razlaga člena 6 Direktive 68/151/EGS: Prva Direktiva Sveta z dne 9. marca 1968 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (UL L 65, str. 8) — Letni računovodski izkazi — Kazniva dejanja opustitve sporočil in sporočila neresničnih podatkov — Ustrezne sankcije
   Izrek
   V situacijah, kot so sporne v zadevah v glavni stvari, se javni organi države članice ne morejo sklicevati na Prvo direktivo Sveta 68/151/EGS z dne 9. marca 1968 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti, proti obtožencem v okviru kazenskih postopkov, ker direktiva sama po sebi in neodvisno od notranjega zakona države članice, sprejetega za njeno izvedbo, ne more vplivati na opredelitev ali poostritev odgovornosti obtožencev.

      (1)  UL C 70, 22.3.2003.


title: Zadeva T-824/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Eveready Battery Company/EUIPO – Hussain in drugi (POWER EDGE) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije POWER EDGE — Prejšnja besedna znamka Evropske unije EDGE — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 15(1) in 42(2) Uredbe št. 207/2009)

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/17

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Eveready Battery Company/EUIPO – Hussain in drugi (POWER EDGE)
      (Zadeva T-824/14) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije POWER EDGE - Prejšnja besedna znamka Evropske unije EDGE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 15(1) in 42(2) Uredbe št. 207/2009))
      (2016/C 441/21)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Eveready Battery Company, Inc. (Saint-Louis, Missouri, Združene države) (zastopnik: N. Hebeis, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Garrido Otaola in M. Fischer, agenta)

         Druge stranke pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenienti v postopku pred Splošnim sodiščem: Imran Hussain, Rizwana Hussain, Maariah Hussain, Danyaal Hussain in Zahra Hussain (Leeds, Združeno kraljestvo) (Zastopnik: S. Malynicz, QC)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. oktobra 2014 (zadeva R 38/2014-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Eveready Battery Company in člani družine Hussain.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Eveready Battery Company, Inc. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Sodba Sodišča z dne 28. januarja 2015 v zadevi E-14/14 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Neizvajanje – Direktiva 2009/48/ES o varnosti igrač)

text:
               18.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/8

         SODBA SODIŠČA
   z dne 28. januarja 2015
   v zadevi E-14/14
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Neizvajanje – Direktiva 2009/48/ES o varnosti igrač)
   (2015/C 201/08)
   V zadevi E-14/14, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 1a poglavja XXIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o varnosti igrač), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP in Sklepom Skupnega odbora št. 127/2012 z dne 13. julija 2012, in/ali o sprejetju teh ukrepov ni uradno obvestila Nadzornega organa Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 28. januarja 2015 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 1a poglavja XXIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o varnosti igrač), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP in Sklepom Skupnega odbora št. 127/2012 z dne 13. julija 2012, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-230/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 22, točka 4 — Pristojnost za spore na področju intelektualne lastnine — Člen 71 — Konvencije, ki jih države članice sklenejo na posebnih področjih — Beneluška konvencija o intelektualni lastnini — Pristojnost za spore v zvezi z znamkami in modeli Beneluksa — Člen 350 PDEU)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/21

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA
   (Zadeva C-230/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 22, točka 4 - Pristojnost za spore na področju intelektualne lastnine - Člen 71 - Konvencije, ki jih države članice sklenejo na posebnih področjih - Beneluška konvencija o intelektualni lastnini - Pristojnost za spore v zvezi z znamkami in modeli Beneluksa - Člen 350 PDEU))
   (2016/C 335/28)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Brite Strike Technologies Inc.

      Tožena stranka: Brite Strike Technologies SA

      Izrek

   Člen 71 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 350 PDEU ne nasprotuje temu, da se pravilo o sodni pristojnosti za spore o znamkah in modelih Beneluksa, določeno v členu 4.6 Beneluške konvencije o intelektualni lastnini (znamke in modeli) z dne 25. februarja 2005, ki so jo v Haagu podpisali Kraljevina Belgija, Veliko vojvodstvo Luksemburg in Kraljevina Nizozemska, uporabi za te spore.

      (1)  UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva C-586/12 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. decembra 2013 – Koninklijke Wegenbouw Stevin BV proti Evropski komisiji (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg bitumna za tlakovanje cest — Določitev bruto cene bitumna za tlakovanje cest — Določitev popusta za graditelje cest — Dokaz — Načelo enakega obravnavanja — Neomejene sodne pristojnosti — Sorazmernost globe — Nadzor Sodišča)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/21

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. decembra 2013 – Koninklijke Wegenbouw Stevin BV proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-586/12 P) (1)

   (Pritožba - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg bitumna za tlakovanje cest - Določitev bruto cene bitumna za tlakovanje cest - Določitev popusta za graditelje cest - Dokaz - Načelo enakega obravnavanja - Neomejene sodne pristojnosti - Sorazmernost globe - Nadzor Sodišča)
   2014/C 52/36
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (zastopnik: E. Pijnacker Hordijk, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnik: F. Ronkes Agerbeek, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2012 v zadevi Koninklijke Wegenbouw Stevin proti Komisiji (T-357/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, katere predmet je bil predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom po členu 81 [ES] (Zadeva št. COMP/F/38.456 – Bitumen (NL)) v delu, v katerem se nanaša na pritožnico, in, podredno, predlog za zmanjšanje zneska globe, ki je bila pritožnici naložena s to odločbo.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Koninklijke Wegenbouw Stevin BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva F-116/11: Tožba, vložena 7. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/69

      Tožba, vložena 7. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji
      (Zadeva F-116/11)
      (2012/C 25/135)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Antonella, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe, s katero se tožeči stranki ne dovoli sodelovati pri ocenjevalnih preizkusih v okviru natečaja EPSO/AD/207/11.

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

                  —

                  Komisiji naj se naloži, da mora tožeči stranki plačati 10 000 EUR kot nadomestilo za nepremoženjsko škodo, ki je nastala zaradi izpodbijane odločbe;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-544/09 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. septembra 2011 – Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji (Pritožba — Državne pomoči — Uvedba digitalne prizemne televizije v Berlin-Brandenburgu — Člen 87(3)(c) ES — Tržna nepopolnost — Sorazmernost — Tehnološka nevtralnost — Spodbujevalni učinek)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/5

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. septembra 2011 – Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-544/09 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Uvedba digitalne prizemne televizije v Berlin-Brandenburgu - Člen 87(3)(c) ES - Tržna nepopolnost - Sorazmernost - Tehnološka nevtralnost - Spodbujevalni učinek)
   2011/C 319/07
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: M. Lumma, J. Möller in B. Klein, zastopniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in K. Gross, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 6. oktobra 2009 v zadevi Nemčija proti Komisiji (T-21/06), s katero je bila zavrnjena ničnostna tožba zoper Odločbo Komisije 2006/513/ES z dne 9. novembra 2005 o državni pomoči Zvezne republike Nemčije za uvedbo digitalne prizemne televizije v Berlin-Brandenburgu (UL L 200, str. 14) – Kršitev člena 107(3)(c) PDEU

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva C-141/11: Sodba Sodišča (drugi seenat) z dne 5. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Södertörns tingsrätt – Švedska) – Torsten Hörnfeldt proti Posten Meddelande AB (Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Prepoved diskriminacije zaradi starosti — Nacionalna ureditev, ki določa brezpogojno pravico delati do 67. leta in omogoča samodejno prenehanje pogodbe o zaposlitvi na koncu meseca, v katerem delavec dopolni to starost — Neupoštevanje zneska starostne pokojnine)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/11

         Sodba Sodišča (drugi seenat) z dne 5. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Södertörns tingsrätt – Švedska) – Torsten Hörnfeldt proti Posten Meddelande AB
   (Zadeva C-141/11) (1)

   (Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Prepoved diskriminacije zaradi starosti - Nacionalna ureditev, ki določa brezpogojno pravico delati do 67. leta in omogoča samodejno prenehanje pogodbe o zaposlitvi na koncu meseca, v katerem delavec dopolni to starost - Neupoštevanje zneska starostne pokojnine)
   2012/C 287/18
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Södertörns tingsrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Torsten Hörnfeldt

      Tožena stranka: Posten Meddelande AB

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Södertörns tingsrätt – Razlaga splošnega pravnega načela prepovedi diskriminacije zaradi starosti in člena 6 Direktive Sveta 2000/78/ES o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79) – Nacionalna ureditev in kolektivna pogodba, ki dajeta delavcu brezpogojno pravico delati do 67. leta in določata samodejno prenehanje delovnega razmerja na koncu meseca, v katerem delavec dopolni 67 let, ne da bi se upoštevala dejanska pokojnina, ki mu je bila plačana.

      Izrek

   Člen 6(1), drugi pododstavek, Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu ukrepu, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki delodajalcu omogoča, da uveljavi prenehanje pogodbe o zaposlitvi za delavca samo zato, ker je ta dopolnil 67 let, in s katerim se ne upošteva višina starostne pokojnine, ki jo bo posameznik končno prejel, saj je objektivno in razumno utemeljen z legitimnim ciljem zaposlovalne politike in trga dela ter predstavlja primeren in nujen način uresničevanja tega cilja.

      (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva T-870/16: Tožba, vložena 7. decembra 2016 – Miserini Johansson/EIB

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/28

         Tožba, vložena 7. decembra 2016 – Miserini Johansson/EIB
   (Zadeva T-870/16)
   (2017/C 086/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Virna Miserini Johansson (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: A. Senes, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka (EIB)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo EIB z dne 25. januarja 2016;

               —

               EIB naloži, da tožeči stranki ponovno vzpostavi polno plačo in pripadajoče dodatke, vključno s celotnimi pokojninskimi pravicami in prispevki za sistem prostovoljnega dodatnega pokojninskega zavarovanja;

               —

               EIB naloži, da povrne znesek, ki ustreza izgubi plače (na 31. december 2016 začasno ocenjen na 24 000 EUR);

               —

               EIB naloži, da retroaktivno izračuna znesek polne pokojnine in prispevkov za sistem prostovoljnega dodatnega pokojninskega zavarovanja, z učinkom od 1. februarja 2016;

               —

               EIB naloži, da tožeči stranki plača odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela in ki je začasno ocenjena na 5000 EUR;

               —

               EIB naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški zastopanja in stroški izvedencev (po potrebi).

         Podredno:

               —

               EIB naloži, da povrne škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi izgube njene celotne plače, in sicer naj ji plača znesek, ki je na 31. december 2016 začasno ocenjen na 24 000 EUR;

               —

               določi izvedenca, ki bo ugotovil natančen končni znesek zgornje postavke, pokojnine tožeče stranke in prispevkov tožeče stranke za sistem prostovoljnega dodatnega pokojninskega zavarovanja, z učinkom od 1. februarja 2016;

               —

               EIB naloži, da povrne zdravstvene stroške in stroške psihologa, nastale zaradi zdravstvenih težav, ki so pojavile zaradi velikega stresa, ki ga je utrpela tožeča stranka in ki ga shema zdravstvenega zavarovanja EIB ne krije;

               —

               EIB naloži, da tožeči stranki nadomesti nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala in ki jo ocenjuje na 5 000 EUR, pri čemer naj Sodišče, če oceni to za potrebno, določi izvedenca, ki bo določil natančen znesek;

               —

               EIB naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški zastopanja in stroški izvedencev (po potrebi)

      Tožben razlog in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi podaja en tožbeni razlog, in sicer zatrjuje, da je EIB kršila njene temeljne pravice, kot jih zagotavljata Listina Evropske unije o temeljnih pravicah in sodna praksa Sodišča glede varstva temeljnih pravic (med drugim sodba z dne 13. decembra 1979, Hauer/Rheinland-Pfalz, C-44/79, EU:C:1979:290).
   Tožeča stranka trdi, da je EIB kršila svojo splošno obveznost skrbnega ravnanja v zvezi s tožečo stranko, in sicer glede njenega zdravstvenega stanja in tveganj, ki jim je bila izpostavljena zaradi tega stanja. Dalje, tožeča stranka ni bila ustrezno seznanjena s potrebnimi postopki glede dokazovanja poklicne bolezni. Vsekakor tožeča stranka trdi, da je bilo za bolezen, za katero trpi, z zdravniškim mnenjem potrjeno, da je po izvoru poklicna, ter da je EIB preložila vse potrebne dokumente, na podlagi katerih je mogoče podati ugotovitev. S postopkovnega vidika za tožečo stranko niso potrebni dodatni koraki in EIB bi morala nemudoma ugoditi njenim zahtevkom.


title: Zadeva C-84/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 19. februarja 2015 – Sonos Europe BV, druga udeleženka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 19. februarja 2015 – Sonos Europe BV, druga udeleženka v postopku: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-84/15)
   (2015/C 146/26)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: Sonos Europe BV

      Druga udeleženka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Ali je treba tarifne številke 8517, 8518, 8519 in 8527 KN razlagati tako, da je mogoče izdelek v smislu te sodbe (Zoneplayer), ki sprejema digitalne informacije in jih brez shranjevanja („pretočno predvajanje“) ojačane predvaja s petimi (integriranimi) zvočniki v obliki zvokov in/ali jih posreduje drugim aparatom v lokalnem omrežju, uvrstiti pod eno ali več teh tarifnih številk, in, če je tako, pod katere? Ali pa je treba tarifno številko 8543 KN razlagati tako, da je treba aparat, kakršen je Zoneplayer, uvrstiti pod to tarifno številko kot električni aparat s posebnimi funkcijami?


title: Zadeva C-408/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Karlsruhe (Nemčija) 18. julija 2013 – Barbara Huber proti Manfredu Huberju

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Karlsruhe (Nemčija) 18. julija 2013 – Barbara Huber proti Manfredu Huberju
   (Zadeva C-408/13)
   2013/C 274/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Karlsruhe

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Barbara Huber

      Tožena stranka: Manfred Huber

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je s členom 3(a) in (b) Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah (1) skladen
   člen 28(1), prvi stavek, nemškega Gesetz zur Geltendmachung von Unterhaltsansprüchen im Verkehr mit ausländischen Staaten (Auslandsunterhaltsgesetz - AUG) [(zakon o uveljavljanju preživninskih zahtevkov v razmerju do tujih držav)], ki določa,
   da kadar stranka običajnega prebivališča nima v državi, o preživninskih zahtevkih v primerih iz člena 3(a) in (b) Uredbe (ES) št. 4/2009 odloča izključno Amtsgericht [(prvostopenjsko sodišče)], ki je pristojno za kraj, v katerem ima sedež Oberlandesgerichts [(pritožbeno sodišče)], na območju katerega ima nasprotna stranka ali upravičenec običajno prebivališče.

      (1)  UL L 7, str. 1.


title: Zadeva T-83/15: Tožba, vložena 20. februarja 2015 – Swatch/UUNT – L’atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/34

         Tožba, vložena 20. februarja 2015 – Swatch/UUNT – L’atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)
   (Zadeva T-83/15)
   (2015/C 127/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Swatch AG (Biel, Švica) (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: L’atelier Wysiwyg (Besançon, Francija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „wysiwatch“ in „WhatYouSeeIsTheWatchYouGet“ – Prijava št. 1 1 0 41  597

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 4. decembra 2014 v zadevi R 1873/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT in L’atelier Wysiwyg naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-463/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Copydan Båndkopi/Nokia Danmark A/S (Predhodno odločanje — Avtorska pravica in sorodne pravice — Direktiva 2001/29/ES — Člena 5(2)(b) in 6 — Pravica reproduciranja — Izjema — Kopiranje za zasebno uporabo — Kopije, izdelane s pomnilniško kartico za mobilne telefone — Pravično nadomestilo — Pristojbina na nosilce — Enako obravnavanje — Vračilo pristojbine — Minimalna škoda)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Copydan Båndkopi/Nokia Danmark A/S
   (Zadeva C-463/12) (1)

   ((Predhodno odločanje - Avtorska pravica in sorodne pravice - Direktiva 2001/29/ES - Člena 5(2)(b) in 6 - Pravica reproduciranja - Izjema - Kopiranje za zasebno uporabo - Kopije, izdelane s pomnilniško kartico za mobilne telefone - Pravično nadomestilo - Pristojbina na nosilce - Enako obravnavanje - Vračilo pristojbine - Minimalna škoda))
   (2015/C 138/02)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Copydan Båndkopi

      Tožena stranka: Nokia Danmark A/S

      Izrek

               1.

               Člen 5(2)(b) 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa izjemo od pravice reproduciranja za kopije v zasebne namene iz večnamenskih nosilcev, kot so pomnilniške kartice za mobilne telefone, ne glede na to, ali je njihova primarna funkcija izdelava takih kopij ali ne, pod pogojem, da ena od funkcij navedenih nosilcev, četudi sekundarna, njihovim imetnikom omogoča, da se uporabljajo v ta namen. Primarnost ali sekundarnost te funkcije in relativni pomen zmogljivosti nosilca za reproduciranje pa lahko vplivata na znesek dolgovanega pravičnega nadomestila. Kadar se škoda, povzročena imetnikom pravic, lahko šteje za minimalno, razpoložljivost navedene funkcije ni podlaga za nastanek obveznosti plačila tega nadomestila.

               2.

               Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29 ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa pristojbino, namenjeno financiranju pravičnega nadomestila za izjeme od pravice reproduciranja, za reproduciranje v zasebne namene za dobavo nosilcev, ki se lahko uporabijo za reproduciranje za zasebno uporabo, kot so pomnilniške kartice za mobilne telefone, ne določa pa te pristojbine za dobavo glavnih sestavnih delov, namenjenih shranjevanju kopij za zasebno rabo, kot so notranji pomnilniki MP3-predvajalnikov, če te različne kategorije nosilcev in sestavnih delov niso primerljive ali če je njihovo različno obravnavanje upravičeno, o čemer presodi predložitveno sodišče.

               3.

               Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki nalaga plačilo pristojbine, namenjene financiranju pravičnega nadomestila za izjeme od pravice reproduciranja, za reproduciranje v zasebne namene proizvajalcem oziroma uvoznikom, ki prodajajo pomnilniške kartice poslovnim strankam, pri tem pa vedo, da te kartice zadnjenavedeni namenjajo nadaljnji prodaji, ne vedo pa, ali bodo končni kupci teh kartic zasebne ali poslovne stranke, pod pogojem, da:

                           —

                           je vzpostavitev takega sistema upravičena zaradi praktičnih težav;

                           —

                           so zavezanci oproščeni plačila navedene pristojbine, če dokažejo, da so pomnilniške kartice za mobilne telefone dobavili tudi nefizičnim osebam za namen, ki očitno nima zveze z razmnoževanjem za zasebno uporabo, pri čemer ta oprostitev ne sme biti omejena le na poslovne stranke, registrirane pri združenju, ki upravlja te pristojbine;

                           —

                           navedeni sistem določa pravico do vračila pristojbine, ki je učinkovita, in vračila plačane pristojbine ne otežuje preveč, to vračilo pa se lahko poravna le končnemu kupcu take pomnilniške kartice, ki je v ta namen pri navedenem združenju vložil zahtevo.

               4.

               Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29 v povezavi z njeno uvodno izjavo 35 je treba razlagati tako, da daje državam članicam možnost, da določijo – v primerih, za katere velja izjema od pravice reproduciranja za kopije za zasebno uporabo – oprostitev plačila pravičnega nadomestila za te izjeme, če je škoda imetnika pravic v teh primerih minimalna. Določitev praga za tako škodo je v pristojnosti teh držav članic, s tem da mora biti uporaba tega praga skladna z načelom enakega obravnavanja.

               5.

               Direktivo 2001/29 je treba razlagati tako, da če se je država članica na podlagi člena 5(2) te direktive odločila, da bo v okviru materialnega področja uporabe te določbe izključila vsakršno pravico imetnikov pravic, da dovolijo reproduciranje svojih del za zasebno uporabo, dovoljenje imetnikov za uporabo datotek, ki vsebujejo dela, ne more vplivati na obveznost pravičnega nadomestila za izjeme od pravice reproduciranja za kopije, izdelane v skladu s členom 5(2)(b) te direktive s takimi datotekami, in ne more biti podlaga za kakršno koli obveznost plačila, ki bi jo imel uporabnik zadevnih datotek do tega imetnika.

               6.

               Izvajanje tehničnih ukrepov iz člena 6 Direktive 2001/29 za medije, uporabljene za razmnoževanje varovanih del, kot so DVD-ji, CD-ji, MP3-predvajalniki ali računalniki, ne more vplivati na pravično nadomestilo za izjeme od pravice reproduciranja za kopije v zasebne namene, izdelane s takimi mediji. Lahko pa to izvajanje vpliva na konkretno višino tega nadomestila.

               7.

               Direktiva 2001/29 nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa pravično nadomestilo za izjeme od pravice reproduciranja za kopije v zasebne namene, izdelane z nezakonitimi viri, in sicer za varovana dela, ki so bila na voljo javnosti brez dovoljenja imetnikov pravic.

               8.

               Direktiva 2001/29 ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa pravično nadomestilo za izjeme od pravice reproduciranja za kopije varovanih del, ki jih je fizična oseba izdelala z medijem, ki pripada tretji osebi.

      (1)  UL C 399, 22.12.2012.


title: Zadeva T-17/15: Tožba, vložena 15. januarja 2015 – Italija/Komisija

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/27

         Tožba, vložena 15. januarja 2015 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-17/15)
   (2015/C 081/35)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi natečaj EPSO/AD/294/14 – Administratorji (AD 6) na področju varstva podatkov;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 263 PDEU, 264 PDEU, 266 PDEU.

                           —

                           Komisija je kršila sodno prakso iz sodbe Sodišča v zadevi C-566/10 P, na podlagi katere so nezakoniti natečaji, ki so objavljeni samo v angleškem, francoskem in nemškem jeziku, ki jih kandidati na javnih natečajih Unije lahko navedejo kot drugi jezik.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 342 PDEU ter členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da je Komisija z omejitvijo na tri jezike, ki jih lahko kandidati v javnih natečajih Unije izberejo kot drugi jezik, praktično uvedla novo jezikovno ureditev institucij, pri čemer je posegla v izključno pristojnost Sveta na tem področju.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 12 ES, zdaj člen 18 PDEU, člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 6(3) EU, člena 1(2) in (3) Priloge III h Kadrovskim predpisom, člena 1 in 6 Uredbe št. 1/58, členov 1d(1) in (6), 27(2) in 28(f) Kadrovskih predpisov.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je jezikovna omejitev s strani Komisije diskriminatorna, ker navedene določbe prepovedujejo, da se za evropske državljane in same uradnike institucij določijo jezikovne omejitve, ki niso na splošno in objektivno določene s poslovniki institucij iz člena 6 Uredbe št. 1/58 in ki še niso sprejete, ter prepovedujejo uvesti navedene omejitve brez posebnega in obrazloženega interesa službe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 6(3) EU v delu, v katerem je določeno načelo varstva zaupanja v pravo kot temeljna pravica, ki izhaja iz skupnega ustavnega izročila držav članic.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Komisija kršila zaupanje državljanov v možnost, da kot drugi jezik izberejo katerikoli jezik Unije, kot je bilo vedno mogoče do leta 2007 in kot je bilo avtoritativno potrjeno s sodbo Sodišča v zadevi C-566/10 P.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil in kršitev materialnopravnih pravil glede narave in namena razpisov, zlasti členov 1d(1) in (6), 28(f), 27(2), 34(3) in 45(1) Kadrovskih predpisov, ter kršitev načela sorazmernosti.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da je Komisija s tem, da je vnaprej in na splošno drugi jezik omejila na tri jezike, dejansko prešla v fazo natečaja in pogojev za pripustitev s preverjanjem znanja jezikov kandidatov, ki bi se sicer morala opraviti v okviru natečaja. Tako znanje jezikov postane odločilno glede na strokovno znanje.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 18 PDEU in 24(4) PDEU, člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 2 Uredbe št. 1/58 in člena 1d(1) in (6) Kadrovskih predpisov.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je s tem, da je določeno, da morajo biti prijave za sodelovanju nujno poslane v angleščini, francoščini ali nemščini in da v istem jeziku nato Epso kandidatom pošilja obvestila v zvezi s potekom natečaja, kršena pravica evropskih državljanov, da z institucijami komunicirajo v svojem jeziku, in se uvaja diskriminacija tistih, ki nimajo poglobljenega znanja enega od teh treh jezikov.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58, členov 1d(1) in (6) ter 28(f) Kadrovskih predpisov in člena 296(2) PDEU (neobstoj obrazložitve), kršitev načela sorazmernosti in izkrivljanje dejstev.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Komisija omejitev na tri jezike obrazložila z zahtevo, da so novo zaposleni delavci takoj sposobni komunicirati v okviru institucij. Ta obrazložitev izkrivlja dejstva, ker ni res, da se trije zadevni jeziki najbolj uporabljajo za komuniciranje med različnimi jezikovnimi skupinami v institucijah; poleg tega je nesorazmerna glede na omejitev temeljne pravice kot je prepoved jezikovne diskriminacije, kadar obstajajo manj omejevalni sistemi za zagotovitev komunikacije znotraj institucij.


title: Zadeva C-493/06: Pritožba, ki jo je 30. novembra 2006 vložila Tesco Stores Ltd zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 13. septembra 2006 v zadevi MIP Group Intellectual Property GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-191/04

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/13

         Pritožba, ki jo je 30. novembra 2006 vložila Tesco Stores Ltd zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 13. septembra 2006 v zadevi MIP Group Intellectual Property GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-191/04
   (Zadeva C-493/06)
   (2007/C 56/22)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: Tesco Stores Ltd (zastopnika: E. Kelly, Solicitor, S. Malynicz, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu, MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
   Predlogi pritožnice:

               —

               razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje z dne 13. septembra 2006 v zadevi T-191/04;

               —

               naložitev stroškov, ki jih je imela družba Tesco s to pritožbo in s pritožbo pred Sodiščem prve stopnje, toženi stranki.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica navaja, da bi morala biti izpodbijana sodba razveljavljena, ker je Sodišče prve stopnje kršilo postopek, s čimer je škodilo interesom pritožnice in kršilo pravo Skupnosti. Pritožnica predvsem zatrjuje, da:

               1.

               Se s členoma 8 in 42 Uredbe o znamki Skupnosti (1) ne zahteva od ugovarjajoče stranke, da dokaže kateregakoli izmed pogojev po preteku roka za vložitev ugovora. Razlaga določb, ki je pravilna in v skladu z načelom pravne varnosti, zahteva, da ugovarjajoča stranka dokaže pogoje, kot je imetništvo in obstoj predhodne pravice, enkrat za vselej, in sicer, v času vložitve ugovora;

               2.

               S pravili 15, 16 in 20 Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (2) se od ugovarjajoče stranke ni zahtevalo utemeljitve prejšnje znamke na kakršenkoli drugačen način od že zagotovljenega, še posebej pa se od nje ni zahtevalo, da dokaže obnovitev prejšnje znamke po preteku roka za vložitev ugovora;

               3.

               Družba Tesco je upravičeno pričakovala, da se od nje ne zahteva dodatna potrditev njene prejšnje pravice, ki je drugačna od že zagotovljene;

               4.

               bi se z naložitvijo obveznosti družbi Tesco, da od 28. januarja 2000, 24. Februarja 2000, 13. junija 2000 ali celo 23. oktobra 2000 dokaže obnovo, od nje zahtevalo, da za nazaj dokaže nekaj, česar, kar velja tudi za te datume, v času pod nacionalnim pravom ni bila zmožna in/ali se od nje ni zahtevalo;

               5.

               Prišlo je do kršitev postopka pred Sodiščem prve stopnje, kar je škodilo družbi Tesco s tem: (a) da se je UUNT skliceval na različico svojih smernic o postopku z ugovorom, ki ni bila uporabljena v času nastanka dejstev; in (b) da je UUNT navajal trditve, ki niso v skladu s predmetom spora, katerega vsebino sta določili stranki.

      (1)  UL L 11, str. 1.

      (2)  UL L 303, str. 1.


title: Zadeva T-642/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2012 – Mische proti Parlamentu ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Imenovanje — Razvrstitev v naziv — Natečaj, objavljen pred začetkom veljave novih kadrovskih predpisov — Izkrivljanje dejstev — Očitno neutemeljena pritožba“ )

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/25

      Sklep Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2012 – Mische proti Parlamentu
      (Zadeva T-642/11 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Razvrstitev v naziv - Natečaj, objavljen pred začetkom veljave novih kadrovskih predpisov - Izkrivljanje dejstev - Očitno neutemeljena pritožba)
      (2012/C 331/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnik: Harald Mische (Bruselj, Belgija) (zastopniki: R. Holland, J. Mische in M. Velardo, odvetniki)

         Drugi stranki v postopku: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in S. Alves, zastopnika) in Svet Evropske unije (zastopnika: A. Jensen in J. Herrmann, zastopnika)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 v zadevi Mische proti Parlamentu (F-93/05, še neobjavljena v ZOdl), s katero se predlaga razglasitev ničnosti te sodbe.

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Harald Mische nosi svoje stroške in stroške, ki jih je na tej stopnji priglasil Evropski parlament.

                  3.

                  Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 49, 18.2.2012.


title: Zadeva C-239/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 10. maja 2017 – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S/Fødevareministeriets Klagecenter

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 10. maja 2017 – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S/Fødevareministeriets Klagecenter
   (Zadeva C-239/17)
   (2017/C 221/17)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S

      Tožena stranka: Fødevareministeriets Klagecenter

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba znižanje pomoči v položaju, v katerem kmet ne izpolnjuje predpisanih zahtev ravnanja ter dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev v koledarskem letu in je zato treba znižanje uporabiti za neposredna plačila kmetu (glej člen 6(1) Uredbe Sveta št. 1782/2003 (1) v povezavi s členom 66(1) Uredbe Komisije št. 796/2004 (2)), izračunati na podlagi neposrednih plačil kmetu:

                           (a)

                           v koledarskem letu, v katerem pride do neskladnosti, ali

                           (b)

                           v (poznejšem) koledarskem letu določitve/ugotovitve neskladnosti?

               2.

               Ali je izid enak v skladu s poznejšimi pravili iz člena 23(1) Uredbe Sveta št. 73/2009 v povezavi s členom 70(4) in 8(a) Uredbe Komisije št. 1122/2009?

               3.

               Ali je treba v položaju, v katerem kmet ni izpolnjeval predpisanih zahtev ravnanja ter dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev v letih 2007 in 2008, temveč je neskladnost prvič določena/ugotovljena leta 2011, za izračun znižanja pomoči uporabiti Uredbo Sveta št. 1782/2003 v povezavi z Uredbo Komisije št. 796/2004 ali pa Uredbo Sveta št. 73/2009 v povezavi z Uredbo Komisije št. 1122/2009?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje, 3, zvezek 44, str. 243).


title: Zadeva T-489/11: Tožba, vložena 20. septembra 2011 – Ruse Industry proti Komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/36

         Tožba, vložena 20. septembra 2011 – Ruse Industry proti Komisiji
   (Zadeva T-489/11)
   2011/C 347/66
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ruse Industry AD (Ruse, Bolgarija) (zastopnika: A. Angelov in S. Panov, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 2, 3, 4 in 5 Sklepa Komisije z dne 13. julija 2011, ki se nanaša na državno pomoč C 12/2010 in N 389/2009, ki jo je Bolgarija dodelila družbi Ruse Industry.

      Predlog

   Tožeča stranka predlaga, naj

               —

               se členi 2, 3, 4 in 5 Sklepa Komisije z dne 13. julija 2011, ki se nanaša na državno pomoč C 12/2010 in N 389/2009, ki jo je Bolgarija dodelila družbi Ruse Industry razglasijo za nične;

               —

               se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 107(1) PDEU, saj v skladu s to določbo to, kar je Komisija štela za opustitev dejanj s strani države, da bi pobrala njej dolgovane zneske ne predstavlja niti nove državne pomoči v smislu člena 1(c) Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1) niti spremembe obstoječe državne pomoči. Poleg tega tožeča stranka navaja, da ni podano povečanje celotnega tveganja za državo in da tudi če bi ti bilo podano, to ne more biti podlaga za to da se sporne okoliščine opredelijo za nove državne pomoči.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev člena 263, drugi odstavek, tretja hipoteza, PDEU, ker je Komisija ne da bi navedla kakršenkoli dokaz ali razlog neupravičeno domnevala, da okoliščina, da država ni izterjala dolgovanih zneskov za družbo predstavlja prednost, ki je v nasprotju s pravili o konkurenci, in je zato nezdružljiva z notranjim trgom.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Kršitev postopka, ker sklep Komisije ne vsebuje razlogov oziroma obrazložitve na podlagi katerih so v njem podane sklepne ugotovitve.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Kršitev člena 14 Uredbe (ES) št. 659/1999, saj v izpodbijanem sklepu ni naveden niti znesek, katerega vračilo je treba zahtevati od tožeče stranke, niti pripadajoče obresti po, s strani Komisije določeni, ustrezni obrestni meri.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339.


title: Zadeva C-396/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curte de Apel Constanța (Romunija) 27. julija 2011 – kazenski postopek zoper Ciprian Vasile Radu

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curte de Apel Constanța (Romunija) 27. julija 2011 – kazenski postopek zoper Ciprian Vasile Radu
   (Zadeva C-396/11)
   2011/C 282/29
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Constanța

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Ciprian Vasile Radu

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali so določbe člena 5(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in člena 6 v povezavi s členoma 48 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in glede na člena 5(3) in (4) ter 6(2) in (3) Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin določbe primarnega prava Skupnosti, vsebovane v ustanovitvenih pogodbah?

               2.

               Ali ukrep pristojnega pravosodnega organa države, ki izvrši evropski nalog za prijetje v obliki odvzema prostosti in prisilne predaje brez soglasja osebe, zoper katero je bil odrejen evropski nalog za prijetje (oseba, katere prijetje in predaja se zahteva), pomeni poseg države, ki izvrši nalog, v pravico do osebne svobode osebe, katere prijetje in predaja se zahteva, ki je določena v pravu Unije na podlagi člena 6 PEU v povezavi s členom 5(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in na podlagi člena 6 v povezavi s členoma 48 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in glede na člena 5(3) in (4) ter 6(2) in (3) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin?

               3.

               Ali mora poseg države, ki izvrši evropski nalog za prijetje, v pravice in jamstva iz člena 5(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in iz člena 6 v povezavi s členoma 48 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in glede na člena 5(3) in (4) ter 6(2) in (3) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, izpolnjevati pogoj nujnosti v demokratični družbi in pogoj sorazmernosti glede na konkretno zastavljeni cilj?

               4.

               Ali sme pristojni pravosodni organ države, ki izvrši evropski nalog za prijetje, zavrniti zahtevo za predajo, ne da bi pri tem kršil obveznosti iz ustanovitvenih pogodb in iz drugih določb prava Skupnosti, iz razloga, da niso kumulativno izpolnjeni pogoji, potrebni po členu 5(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in členu 6 v povezavi s členoma 48 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in glede na člena 5(3) in (4) ter 6(2) in (3) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin?

               5.

               Ali sme pristojni pravosodni organ države, ki izvrši evropski nalog za prijetje, zavrniti zahtevo za predajo, ne da bi pri tem kršil obveznosti iz ustanovitvenih pogodb in iz drugih določb prava Skupnosti, iz razloga, ker država, ki je odredila evropski nalog za prejetje, ni prenesla ali je pomanjkljivo oziroma nepravilno prenesla (v smislu neupoštevanja pogoja vzajemnosti) Okvirni sklep Sveta Evropske unije 2002/584/PNZ (1)?

               6.

               Ali so določbe člena 5(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in člena 6 v povezavi s členoma 48 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in glede na člena 5(3) in (4) ter 6(2) in (3) Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, na katere se sklicuje člen 6 PEU, v nasprotju z nacionalnim pravom države članice Evropske unije, Romunije, natančneje z naslovom III zakona št. 302/2004, in ali je Okvirni sklep Sveta Evropske unije 2002/584/PNZ s temi določbami pravilno prenesen?

      (1)  Okvirni sklep Sveta z dne 13. junija 2002, 2002/584/PNZ, o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1).


title: Zadeva T-487/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. julija 2009 — Imperial Chemical Industries proti UUNT (FACTORY FINISH)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/47

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. julija 2009 — Imperial Chemical Industries proti UUNT (FACTORY FINISH)
   (Zadeva T-487/07) (1)

   2009/C 205/87

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva C-503/11 P: Pritožba, ki sta jo 30. septembra 2011 vložili ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, prej ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, in ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v združenih zadevah T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Evropski komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/21

         Pritožba, ki sta jo 30. septembra 2011 vložili ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, prej ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, in ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v združenih zadevah T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-503/11 P)
   2011/C 347/31
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, prej ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, in ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH (zastopnica: K. Blau-Hansen, odvetnica)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnici predlagata,

               —

               naj se sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v združenih zadevah T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07 (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Evropski komisiji) v celoti razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjena tožba in v katerem se ta sodba nanaša na pritožnici;

               —

               podredno, naj se primerno nadalje zmanjša globa, ki je bila pritožnicama naložena v členu 2 izpodbijane odločbe Evropske komisije z dne 21. februarja 2007;

               —

               še bolj podredno, naj se zadeva vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

               —

               naj se Evropski Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici s to pritožbo izpodbijata sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi T-147/07 in drugih (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Evropski komisiji) v delu, v katerem je s to sodbo zavrnjena tožba z dne 7. maja 2007 zoper odločbo Evropske komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 (zadeva COMP/E-1/38.823 – Dvigala in tekoče stopnice) in v katerem se ta sodba nanaša na pritožnici.
   Pritožnici s skupno štirimi pritožbenimi razlogi Komisiji očitata nepristojnost, bistveno kršitev postopka, kršitev Pogodbe ES oziroma Pogodbe DEU in kršitve pravnih norm, ki jih je treba uporabiti za izvajanje teh pogodb, kot sta zloraba pooblastil in kršitev temeljnih pravic:

               Prvič, pritožnici trdita, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo pristojnost Komisije za uvedbo postopka. Menita, da bi moralo Splošno sodišče odločbo Komisije razglasiti za nično, ker naj ne bi bilo mogoče uporabiti člena 101 PDEU (prej člen 81 ES), saj naj očitane lokalne kršitve ne bi imele čezmejnega vpliva. Tudi če bi Splošno sodišče ugotovilo, da se uporabi člen 101 PDEU, bi moralo upoštevati, da je pristojnost Komisije v skladu z obvestilom Evropske mreže organov za varstvo konkurence (ECN) vsekakor v nasprotju s sistemom vzporednih pristojnosti, uvedenim z Uredbo št. 1/2003 (1). Nazadnje naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo, da naknadna uvedba postopka s strani Komisije pomeni kršitev načel pravne varnosti in zakonitosti na področju kazni.

               Drugič, pritožnici trdita, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo odločbo Komisije o solidarni odgovornosti pritožnic na podlagi prometa skupine ThyssenKrupp AG. Ta sodba naj bi tako kršila člen 23 Uredbe št. 1/2003, načelo pravne države, kakor se odraža z načelom nulla poena sine lege, načelo sorazmernosti kazni, načelo in dubio pro reo in načelo krivdne odgovornosti. Pri sodbi naj bi bilo pravo napačno uporabljeno v delu, v katerem ta temelji na domnevi, da odvisna družba skupaj z matično družbo (in drugimi družbami v skupini) tvorita gospodarsko enoto, kar naj bi utemeljevalo njuno solidarno odgovornost. Poleg tega in ne glede na to naj bi bila sodba v nasprotju z načelom krivdne odgovornosti, ker je bila pritožnicama in njunima matičnima družbama globa naložena solidarno. Podredno pritožnici trdita, da je Splošno sodišče potrdilo solidarno odgovornost, čeprav ni bila ugotovljena porazdelitev odgovornosti v notranjem razmerju.

               Tretjič, pritožnici trdita, da je Splošno sodišče v sodbi kršilo svojo široko obveznost nadzora, ki jo ima v skladu s pravom, ker naj ne bi ustrezno upoštevalo nesorazmernosti določitve osnovnega zneska in odvračilnega faktorja ter sodelovanja pritožnic, ki ga je Komisija ocenila za nezadostno, s čimer naj bi tako kršilo temeljno pravico do poštenega sojenja in ravnalo v nasprotju z zagotavljanjem sodnega varstva, ki jo ta vsebuje.

               Četrtič, Splošnemu sodišču se očita kršitev načel sorazmernosti in enakega obravnavanja pri določitvi izhodiščnega zneska za kršitev v zvezi z Nemčijo, ker naj bi se v določitev izhodiščnega zneska vključil tudi promet, ki povezan s kršitvijo, čeprav je to v nasprotju z nujnimi razlogi. Splošno sodišče naj bi glede družbe Schindler podalo ustrezno različno obrazložitev, to razlikovanje pa naj bi v zvezi s pritožnicama protipravno opustilo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205)


title: Zadeva T-133/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Ben Ali proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji — Zamrznitev sredstev — Pravna podlaga — Lastninska pravica — Člen 17(1) Listine o temeljnih pravicah — Sprememba učinkov razglasitve ničnosti v času — Nepogodbena odgovornost — Neobstoj premoženjske škode)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Ben Ali proti Svetu
   (Zadeva T-133/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji - Zamrznitev sredstev - Pravna podlaga - Lastninska pravica - Člen 17(1) Listine o temeljnih pravicah - Sprememba učinkov razglasitve ničnosti v času - Nepogodbena odgovornost - Neobstoj premoženjske škode))
   2014/C 151/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Francija) (zastopnik: A. de Saint Remy, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Étienne in S. Kyriakopoulou, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: É. Cujo in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Predmet

   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2012/50/SZVP z dne 27. januarja 2012 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL L 27, str. 11) v delu, v katerem se ta sklep nanaša nanje in na drugi strani odškodninska tožba

      Izrek

               1.

               Priloga k Sklepu 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji, kakor je bila spremenjena z Izvedbenim Sklepom Sveta 2011/79/SZVP z dne 4. februarja 2011 o izvajanju Sklepa 2011/72/SZVP, se razglasi za nično v delu, v katerem je bila veljavnost te priloge podaljšana s Sklepom Sveta 2012/50/SZVP z dne 27. januarja 2012 o spremembi Sklepa 2011/72, in v delu, v katerem je v njej navedeno ime Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali.

               2.

               Učinki Priloge k Sklepu 2011/72, kakor je bila spremenjena z Izvedbenim sklepom 2011/79 se glede Mehdija Ben Tijanija Ben Haj Hamde Ben Haj Hassena Ben Alija ohranijo do poteka roka za pritožbo zoper to sodbo ali – če je v tem roku vložena pritožba – do zavrnitve pritožbe.

               3.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali.

               5.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Razpis za delovno mesto sodnega tajnika Sodišča Evropske unije

text:
               26.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/6

         RAZPIS
   za delovno mesto sodnega tajnika Sodišča Evropske unije
   2010/C 168/06
   Delovno mesto sodnega tajnika Sodišča Evropske unije bo kmalu prosto. Sodni tajnik bo določen po postopku iz člena 12 Poslovnika Sodišča.
   Sodni tajnik je imenovan za mandat šestih let. Njegov položaj in pogoje za zaposlitev urejajo Statut Sodišča, Poslovnik Sodišča in Uredba o prejemkih članov Komisije in Sodišča (Uredba Sveta št. 422/67/EGS z dne 25. julija 1967).

      Naloge

   Sodni tajnik pomaga Sodišču pri izvajanju sodnih pristojnosti. V okviru tega zagotavlja opravljanje nalog, ki so opisane v členu 17 Poslovnika Sodišča.
   Sodni tajnik je poleg tega glavni tajnik institucije, ki jo sestavljajo tri sodišča, in sicer Sodišče, Splošno sodišče in Sodišče za uslužbence. Pod vodstvom predsednika Sodišča skrbi za administrativne zadeve institucije in vodi njeno osebje in službe. Na podlagi pooblastila Sodišča opravlja naloge odredbodajalca za sredstva iz proračuna institucije.

      Zahtevane sposobnosti

   Kandidati morajo imeti:

               —

               državljanstvo ene od držav članic Evropske unije,

               —

               univerzitetno pravno izobrazbo ter zelo dobro poznavanje prava Evropske unije in delovanja njenih sodišč,

               —

               15 let delovnih izkušenj, od katerih je znaten del pridobljen pri opravljanju nalog z zelo veliko odgovornostjo,

               —

               zelo dobro znanje francoskega jezika in dobro znanje drugega uradnega jezika Evropske unije. Znanje drugih uradnih jezikov bo upoštevano.

      Vložitev prijav

   Prijave se pošljejo izključno v elektronski obliki na elektronski naslov Greffier.CJUE@curia.europa.eu in morajo na Sodišče prispeti najpozneje do 18. julija 2010. Vsebovati morajo življenjepis z vsemi podatki o kandidatovi starosti, državljanstvu, strokovni izobrazbi, znanju jezikov, sedanji in prejšnjih zaposlitvah ter morebitnih mednarodnih izkušnjah oziroma izkušnjah na pravosodnem področju.


title: Zadeva T-84/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – Consorzio IB Innovation/Komisija

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/54

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – Consorzio IB Innovation/Komisija
   (Zadeva T-84/17) (1)

   (2017/C 231/70)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 95, 27.3.2017.