title: Zadeva T-135/13: Tožba, vložena 28. februarja 2013 – Hitachi Chemical Europe in drugi proti ECHA

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/26

         Tožba, vložena 28. februarja 2013 – Hitachi Chemical Europe in drugi proti ECHA
   (Zadeva T-135/13)
   2013/C 129/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Hitachi Chemical Europe GmbH (Düsseldorf, Nemčija); Polynt SpA (Scanzorosciate, Italija); in Sitre Srl (Milano, Italija) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno; ter

               —

               razglasi ničnost Sklepa ED/169/2012 ECHA v zvezi z vključitvijo anhidrid heksahidrometil-ftalne kisline, anhidrid heksahidro-4-metil-ftalne kisline, anhidrid heksahidro-1-metil-ftalne kisline ter anhidrid heksahidro-3-metil-ftalne kisline (v nadaljevanju skupaj: MHHPA) kot snovi, ki so v skladu z merili iz člena 57(f) Uredbe (ES) št. 1907/2006 (1) (v nadaljevanju: REACH), v skladu s členom 59 REACH, v delu v katerem se nanaša na MHHPA in njene monomere;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in napačno uporabo prava: (i) povzročitelji preobčutljivosti dihal niso zajeti s členom 57(f) REACH in (ii) ECHA ni dovolj utemeljila in ni predložila dovolj dokazov o tem, da MHHPA povzroča „enakovredno zaskrbljenost“ kot uporaba snovi, ki so rakotvorne, mutagene za zarodne celice ali strupene za razmnoževanje (CMR), kategorije 1, glede na to, da:

                           —

                           imajo snovi CMR nepovratne učinke, medtem ko v primeru MHHPA, učinki preobčutljivosti dihal niso nepovratni;

                           —

                           potrošniki ali delavci niso izpostavljeni MHHPA;

                           —

                           ocena MHHPA temelji na podatkih, ki so stari in zastareli; in

                           —

                           pri oceni niso bili upoštevani vsi upoštevni podatki; ter

                           —

                           ocena v glavnem temelji na sklepanju na podlagi podatkov druge snovi, kar je z znanstvenega vidika sporno in kar kaže na slabo in omejeno kakovost podatkov uporabljenih za oceno MHHPA.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe, saj tožečim strankam ni bilo omogočeno, da v celoti zagovarjajo svoja stališča, ker ni bilo objektivnih meril, na podlagi katerih bi bilo mogoče šteti, ali snov povzroča enakovredno zaskrbljenost v skladu s členom 57(f) REACH, zlasti v primeru povzročiteljev preobčutljivosti dihal kakršni so MHHPA, in ker ECHA ni upoštevala vseh podatkov, ki so bili na voljo, ali ki jih je industrija zagotovila v roku določenem za predložitev pripomb.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, ker je imela ECHA možnost izbire ukrepov v zvezi s MHHPA, in, ker je z opredelitvijo MHPPA kot „snov, ki vzbuja veliko zaskrbljenost“ (SVHC), tožečim strankam povzročila nesorazmerne neugodnosti v zvezi z želenimi cilji.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES, (UL 2006 L 396, str. 1).


title: Zadeva C-390/07: Tožba, vložena 17. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/10

         Tožba, vložena 17. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-390/07)
   (2007/C 283/18)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: S. Pardo Quintillán, X. Lewis in H. van Vliet, zastopniki)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predlogi tožeče stranke:
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem da ni

                           —

                           opredelilo ustij rek Humber, Wash, Deben in Colne, zunanjega ustja Temze, Southampton Water in severovzhodnega Irskega morja – razen Solway Firtha – kot občutljiva območja glede evtrofikacije;

                           —

                           izpustov komunalne odpadne vode iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom (PE) nad 10 000 v ustja rek Humber, Wash, Deben in Colne, zunanjega ustja Temze, Southampton Water in severovzhodnega Irskega morja – razen Solway Firtha – ter v Lough Neagh in Upper in Lower Lough Erne, podvrglo strožjemu postopku čiščenja;

                     ni izpolnilo obveznosti iz členov 3(1), 3(2), 5(1), 5(2), 5(3) in 5(5) in Priloge II k Direktivi Sveta 91/271/EGS (1) o čiščenju komunalne odpadne vode.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po mnenju Komisije je pri opredelitvi občutljivih območij Združeno kraljestvo izbralo pretirano omejevalen pristop. Temu ni tako le zaradi sorazmerno visokega praga, ki ga Združeno kraljestvo predpisuje za dokaz, da v vodnem telesu poteka evtrofikacija, temveč tudi zato ker Združeno kraljestvo ni izrazilo potrebe po opredelitvi tudi tistih vodnih teles, ki so ogrožena, in lahko, če se ne sprejmejo varstveni ukrepi, kmalu postanejo evtrofična.
   Ker Združeno kraljestvo kot občutljiva območja ni opredelilo ustij rek Humber, Wash, Deben in Colne, zunanjega ustja Temze, Southampton Water in severovzhodnega Irskega morja (razen Solway Firtha), odpadne vode iz aglomeracij z več kot 10 000 PE, izpuščene v ta območja, in iz aglomeracij, ki ležijo na zbiralnih področjih teh območij, še niso predmet obveznosti zbiranja in čiščenja, ki ju za občutljiva območja z rokom do najkasneje 31. decembra 1998 določa Direktiva.
   Med zadevnimi aglomeracijami so tudi London, Liverpool, Manchester, Leeds, Kingston upon Hull in Southampton. Zaradi tega Združeno kraljestvo krši obveznosti iz Direktive, zlasti njenih členov 3(1) in (2), 5(2), (3) in (5) in njene priloge II.
   Komisija poleg tega trdi, da Združeno kraljestvo ni zagotovilo popolne izpolnitve obveznosti iz členov 5(2), (3) in (5) Direktive za številne aglomeracije, ki izpuščajo v že določena občutljiva območja Lough Neagh ter Upper in Lower Lough Erne, kar je bilo predpisano do 31. decembra 1998.

      (1)  Direktiva Sveta (91/271/EGS) z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40).


title: Zadeva T-237/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2010 – Éditions Jacob proti Komisiji ( „Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s postopkom glede koncentracije podjetij — Uredba (ES) št. 4064/89 — Uredba (ES) št. 139/2004 — Uredba (ES) št. 802/2004 — Zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom preiskav in revizij — Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov — Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja — Izjema v zvezi z varstvom pravnih nasvetov“ )

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2010 – Éditions Jacob proti Komisiji
   (Zadeva T-237/05) (1)

   (Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s postopkom glede koncentracije podjetij - Uredba (ES) št. 4064/89 - Uredba (ES) št. 139/2004 - Uredba (ES) št. 802/2004 - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom preiskav in revizij - Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov - Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja - Izjema v zvezi z varstvom pravnih nasvetov)
   2010/C 209/45
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Éditions Odile Jacob SAS (Pariz, Francija) (zastopnika: najprej W. van Weert in O. Fréget, nato O. Fréget, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: X. Lewis, P. Costa de Oliveira in O. Beynet, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Lagardère SCA (zastopniki: najprej A. Winckler, S. Sorinas Jimeno in. Girgenson, nato A. Winckler, F. de Bure in J.-B. Pinçon, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 7. aprila 2005, s katero je bila delno zavrnjena zahteva tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov v zvezi s postopkom glede koncentracije podjetij (zadeva COMP/M.2978 – Lagardère/Natexis/VUP).

      Izrek

               1.

               Ni več treba odločati o zakonitosti Odločbe Komisije Evropskih skupnosti D(2005) 3286 z dne 7. aprila 2005, ker je bil z njo zavrnjen dostop, v celoti ali deloma, do dokumentov iz točke 1 od (a) do (c) te sodbe in iz točke 2(h) in(j) te sodbe.

               2.

               Odločba D(2005) 3286 se razglasi za nično, ker je bil z njo v celoti zavrnjen dostop do dokumentov iz točke 1(d), (e), (g) in (h) te sodbe ter iz točke 2 od (b) do (d), (f), (g) in (i) te sodbe razen nasveta pravne službe Komisije iz točke 1(g) te sodbe.

               3.

               Odločba D(2005) 3286 se razglasi za nično, ker je z njo zavrnjen delni dostop do dokumentov iz točke 1 (d), (e), (g) in (h) te sodbe ter iz točke 2 od (b) do (d), (f), (g) in (i) te sodbe.

               4.

               V preostalem se tožba zavrne.

               5.

               Komisija nosi svoje stroške in devet desetin stroškov, ki ji je priglasila družba Éditions Odile Jacob SAS.

               6.

               Družba Lagardère SCA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva T-197/15: Tožba, vložena 20. aprila 2015 – Costa proti Parlamentu

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/44

         Tožba, vložena 20. aprila 2015 – Costa proti Parlamentu
   (Zadeva T-197/15)
   (2015/C 198/60)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Paolo Costa (Benetke, Italija) (zastopnika: G. Orsoni in M. Romeo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo predsednika Evropskega parlamenta z dne 25. februarja 2015 in vse predhodne, povezane in posledične akte vključno z obvestilom o dolgovanem znesku („note de débit“), ki je bil vročen 27. februarja 2015, razglasi za nične v skladu s členoma 263 PDEU in 264 PDEU;;

               —

               Parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Razlogi in glavne trditve so enaki tistim, ki se navajajo v zadevi T-15/15, Costa/Parlamentu.


title: Zadeva C-136/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 15. marca 2017 – G. C., A. F., B. H., E. D./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 15. marca 2017 – G. C., A. F., B. H., E. D./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)
   (Zadeva C-136/17)
   (2017/C 168/33)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: G. C., A. F., B. H., E. D.

      Tožena stranka: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali glede na posebne odgovornosti, pristojnosti in zmožnosti upravljavca iskalnika prepoved drugim upravljavcem podatkov, da obdelujejo podatke iz odstavkov 1 in 5 člena 8 Direktive z dne 24. oktobra 1995 (1) – ob upoštevanju izjem, določenih v tem besedilu – velja tudi za tega upravljavca iskalnika kot upravljavca obdelave podatkov, ki jo zajema ta iskalnik?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:

                           —

                           Ali je treba določbe člena 8(1) in (5) Direktive z dne 24. oktobra 1995 razlagati tako, da ob upoštevanju izjem, določenih v tej direktivi, taka prepoved upravljavcu iskalnika, da obdeluje podatke, za katere se uporabljajo te določbe, nalaga obveznost, da sistematično ugodi zahtevam za odstranitev povezav na spletne strani, na katerih so obdelani taki podatki?

                           —

                           Kako je treba s tega vidika razlagati izjeme iz člena 8(2)(a) in (e) Direktive z dne 24. oktobra 1995, kadar se uporabljajo za upravljavca iskalnika, glede na njegove posebne odgovornosti, pristojnosti in zmožnosti? Natančneje, ali lahko tak upravljavec iskalnika zavrne zahtevo za odstranitev povezav, kadar ugotovi, da zadevne povezave vodijo na vsebine, ki – če vsebujejo podatke, ki spadajo v vrste, naštete v členu 8(1) – spadajo tudi na področje uporabe izjem iz odstavka 2 tega člena, zlasti iz točk (a) in (e)?

                           —

                           Ali je treba poleg tega določbe Direktive z dne 24. oktobra 1995 razlagati tako, da kadar povezave, katerih odstranitev se zahteva, vodijo do obdelave osebnih podatkov, ki se izvedejo zgolj v novinarske namene ali zaradi umetniškega ali literarnega izražanja, za katere se na tej podlagi v skladu s členom 9 Direktive z dne 24. oktobra 1995 lahko zbirajo in obdelujejo podatki, ki spadajo v vrste, navedene v odstavkih 1 in 5 člena 8 te direktive, upravljavec iskalnika lahko iz tega razloga zavrne zahtevo za odstranitev povezav?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje 1 nikalen:

                           —

                           Katere posebne zahteve iz Direktive z dne 24. oktobra 1995 mora izpolnjevati upravljavec iskalnika ob upoštevanju njegovih odgovornosti, pristojnosti in zmožnosti?

                           —

                           Ali je treba določbe Direktive z dne 24. oktobra 1995, kadar upravljavec iskalnika ugotovi, da spletne strani, na katere vodijo povezave, katerih odstranitev se zahteva, vsebujejo podatke, katerih objava na teh straneh je nezakonita, razlagati tako, da:

                                       —

                                       upravljavcu iskalnika nalagajo, da te povezave odstrani s seznama zadetkov, prikazanih po iskanju, opravljenem na podlagi imena prosilca, ali

                                       —

                                       nalagajo le, da to okoliščino upošteva pri presoji utemeljenosti zahteve za odstranitev povezav, ali

                                       —

                                       ta okoliščina ne vpliva na presojo, ki jo mora opraviti?

                     Poleg tega, če ta okoliščina ni brezpredmetna, kako je treba presojati zakonitost objave spornih podatkov na spletnih straneh, ki so predmet obdelave, ki ne spada na ozemeljsko področje uporabe Direktive z dne 24. oktobra 1995 in posledično nacionalne zakonodaje, s katero se ta direktiva izvaja?

               4.

               Ne glede na odgovor na vprašanje 1:

                           —

                           Ali je treba določbe Direktive z dne 24. oktobra 1995 neodvisno od zakonitosti objave osebnih podatkov na spletni strani, na katero vodi sporna povezava, razlagati tako, da:

                                       —

                                       mora upravljavec iskalnika, kadar prosilec dokaže, da so ti podatki postali nepopolni ali netočni ali da niso več posodobljeni, ugoditi zahtevi za odstranitev ustreznih povezav;

                                       —

                                       natančneje, mora upravljavec iskalnika, kadar prosilec dokaže, da ob upoštevanju poteka sodnega postopka informacije v zvezi s prejšnjo fazo tega postopka ne ustrezajo več dejanski resničnosti njegovega položaja, odstraniti povezave na spletne strani, ki vsebujejo take informacije?

                           —

                           Ali je treba določbe člena 8(5) Direktive z dne 24. oktobra 1995 razlagati tako, da informacije v zvezi z obdolžitvijo posameznika ali sodnim postopkom in kazensko obsodbo, ki sledi temu postopku, pomenijo podatke v zvezi s prekrški in kazenskimi obsodbami? Na splošno, ali spletna stran, kadar vsebuje podatke, v katerih so navedene kazenske obsodbe ali sodni postopki v zvezi s fizično osebo, spada na področje uporabe teh določb?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355).


title: Zadeva T-239/10: Tožba, vložena 20. maja 2010 – Italija proti Komisiji

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/31

         Tožba, vložena 20. maja 2010 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-239/10)
   2010/C 195/50
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, avvocato dello Stato, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Opomin Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko, št. 3241001630 z dne 1. marca 2010, prejet 11. marca 2010, ki je bil izdan na podlagi Odločbe Evropske komisije št. C(2009) 10350 z dne 22. decembra 2009, sporočene 23. decembra 2009, v zvezi z ukinitvijo dela prispevka Evropskega sklada za regionalni razvoj, namenjenega Italiji za operativni program POR Apulija Cilj 1 2000-06, naj se razglasi za ničnega;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi T-223/10 Regione Puglia proti Komisiji.


title: Zadeva T-387/16: Tožba, vložena 20. julija 2016 – Terna/Komisija

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/31

         Tožba, vložena 20. julija 2016 – Terna/Komisija
   (Zadeva T-387/16)
   (2016/C 326/54)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Terna – Rete elettrica nazionale SpA (Rim, Italija) (zastopniki: A. Police, L. Di Via, F. Degni, F. Covone, D. Carria, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               primarno, za ničnega razglasi sklep Evropske komisije – Generalni direktorat za mobilnost in promet (Generalni direktorat za energetiko – SRD.3 – Financial management), ref. št. ENER/SRD.3/JCM/cID(2016)2952913 z dne 23. maja 2016, o potrditvi predhodnega ukrepa Move.srd.3.dir(2015)2669621 z dne 6. julija 2015, kot tudi ukrep Evropske komisije – Generalni direktorat za mobilnost in promet (Generalni direktorat za energetiko – SRD.3 – Financial management), ref. št. SRD.3/JCM/cl/D(2016)4477388 z dne 14. junija 2016, s katerim se posreduje Debit Note št. 3241608548, s katerim se naloži plačilo 494 871,39 EUR v roku do 28. julija 2016, z učinkom razglasitve ničnosti sklepa Evropske komisije – Generalni direktorat za mobilnost in promet (Generalni direktorat za energetiko – SRD.3 – Financial management), ref. št. Move.srd3.dir(2015)2669621 z dne 6. julija 2015, v delih, v katerih so izključena nadomestila stroškov, ki jih je imela družba Terna v zvezi s projektoma št. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-564583 in št. 2007-E221/07/2007-TREN/07/TEN-E-S07.91403, in se vzpostavi obveznost nadomestila priznanega uvoza v zvezi z omenjenimi projekti, v obsegu, navedenem v tabeli, priloženi k izpodbijanemu ukrepu;

               —

               podredno, razglasitev ničnosti sklepa Evropske komisije – Generalni direktorat za mobilnost in promet, ref. št. ENER/SRD.3/JCM/cID (2016)2952913 z dne 23 maja 2016, v povezavi s sklepom Evropske komisije – Generalni direktorat za mobilnost in promet, ref. št. Move.srd3.dir(2015)2669621 z dne 6. julija 2015, v delih, v katerih ni bilo zmanjšano nadomestilo stroškov, ki jih je imela družba Terna v zvezi s projektoma št. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 in št. 2007-E221/07/2007-TREN/07/TEN-E-S07.91.403 v obsegu, ki ustreza samo dobičkom, ki jih je ustvarila družba CESI.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani ukrepi v tej zadevi so zgolj potrditveni ukrepi predhodnih odločitev s strani Komisije, ki jih je tožeča stranka pravočasno že izpodbijala s tožbo pred Splošnim sodišče v zadevi T-544/15.
   Razlogi in glavne trditve so enaki kot tisti, ki so bili navedeni v tej zadevi.


title: Zadeva T-202/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2014 – Group’Hygiène proti Komisiji (Ničnostna tožba — Okolje — Direktiva 94/62/ES — Embalaža in odpadna embalaža — Direktiva 2013/2/UE — Zvitki, cevi in valji okrog katerih je navit upogljiv material — Poklicno združenje — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/50

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2014 – Group’Hygiène proti Komisiji
   (Zadeva T-202/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Okolje - Direktiva 94/62/ES - Embalaža in odpadna embalaža - Direktiva 2013/2/UE - Zvitki, cevi in valji okrog katerih je navit upogljiv material - Poklicno združenje - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
   2014/C 315/85
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Group’Hygiène (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-M. Leprêtre in N. Chahid-Nouraï, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro in J.-F. Brakeland, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Direktive Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (UL L 37, str. 10) v delu, v katerem je Komisija zvitke, cevi in valje okrog katerih je navit upogljiv material, razen tistih, ki so del proizvodnih strojev in se ne uporabljajo za predstavitev proizvoda kot prodajne enote, navedla na seznamu primerov proizvodov, ki ponazarjajo uporabo meril, s katerimi se opredeljuje „embalaža“.

      Izrek

               1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

                  Postopek v zvezi s predlogom družb Sphère France SAS in Schweitzer SAS za intervencijo se ustavi.

               3.

                  Družba Group’Hygiène nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva C-583/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Versailles (Francija) 17. novembra 2016 – Green Yellow Canet en Roussillon SNC/Enedis, SA

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Versailles (Francija) 17. novembra 2016 – Green Yellow Canet en Roussillon SNC/Enedis, SA
   (Zadeva C-583/16)
   (2017/C 038/13)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   cour d'appel de Versailles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Green Yellow Canet en Roussillon SNC

      Nasprotna stranka: Enedis, SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 107(1) PDEU razlagati tako, da mehanizem obveznosti odkupa električne energije, proizvedene v napravah, ki izkoriščajo energijo sončnega sevanja, po višji ceni od tržne, ki ga financirajo končni odjemalci električne energije – kakor ta mehanizem izhaja iz ministrskih odlokov z dne 10. julija 2006 (JORF št. 171 z dne 26. julija 2006, str. 11133) in z dne 12. januarja 2010 (JORF št. 0011 z dne 14. januarja 2010, str. 727) o določitvi pogojev za odkup te električne energije v povezavi z zakonom št. 2000-108 z dne 10. februarja 2000 o posodobitvi in razvoju javne službe za električno energijo, odredbo št. 2000-1196 z dne 6. decembra 2000 in odredbo št. 2001-410 z dne 10. maja 2001 – pomeni državno pomoč?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je treba člen 108(3) PDEU razlagati tako, da neobstoj predhodne priglasitve tega mehanizma Evropski komisiji vpliva na veljavnost navedenih odlokov, s katerima se izvaja sporni ukrep pomoči?


title: Zadeva C-432/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen — Švedska) — Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd proti Justitiekanslern (Načelo sodnega varstva — Nacionalna zakonodaja, ki ne določa samostojne tožbe za izpodbijanje skladnosti nacionalne določbe s pravom Skupnosti — Postopkovna avtonomija — Načelo enakovrednosti in učinkovitosti — Začasno varstvo)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen — Švedska) — Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd proti Justitiekanslern
   (Zadeva C-432/05) (1)

   (Načelo sodnega varstva - Nacionalna zakonodaja, ki ne določa samostojne tožbe za izpodbijanje skladnosti nacionalne določbe s pravom Skupnosti - Postopkovna avtonomija - Načelo enakovrednosti in učinkovitosti - Začasno varstvo)
   (2007/C 95/15)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Högsta domstolen
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd

      Tožena stranka: Justitiekanslern
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Högsta domstolen — Razlaga člena 49 ES — Nacionalna zakonodaja, ki ne določa možnosti tožbe za ugotovitev neskladnosti zakonske določbe z višjimi predpisi — Pravica posameznikov do učinkovitega sodnega varstva pravic iz pravnega reda Skupnosti
   Izrek

               1)

               Načelo učinkovitega sodnega varstva pravic, ki jih imajo posamezniki na podlagi prava Skupnosti, je treba razlagati tako, da ne zahteva, da mora pravni red države članice predvideti samostojno tožbo, primarno, za preizkus skladnosti nacionalnih določb s členom 49 ES, če druga učinkovita pravna sredstva, ki niso manj ugodna od tistih, ki veljajo za podobne nacionalne tožbe, omogočajo predhodno presojo te skladnosti, kar pa je naloga nacionalnega sodišča.

               2)

               Načelo učinkovitega sodnega varstva pravic, ki jih imajo posamezniki na podlagi prava Skupnosti, je treba razlagati tako, da mora biti v pravnem redu države članice mogoče sprejeti začasne ukrepe, dokler se pristojno sodišče ne izreče o skladnosti nacionalnih določb s pravom Skupnosti, če je sprejetje takih ukrepov potrebno za zagotovitev polnega učinka sodne odločbe, ki bo izdana v zvezi z obstojem teh pravic.

               3)

               Načelo učinkovitega sodnega varstva pravic, ki jih imajo posamezniki na podlagi prava Skupnosti, je treba razlagati tako, da, če obstaja dvom glede skladnosti nacionalnih določb s pravom Skupnosti, morebitno sprejetje začasnih odredb za odložitev izvršitve teh določb, dokler pristojno sodišče ne odloči o njihovi skladnosti s pravom Skupnosti urejajo merila nacionalnega prava, ki velja pred navedenim sodiščem, če ta merila niso manj ugodna od tistih, ki veljajo za podobne nacionalne zahtevke, in uveljavljanja začasnega sodnega varstva takih pravic praktično ne onemogočajo oziroma čezmerno otežujejo.

      (1)  UL C 36, 11.2.2006.


title: Zadeva C-285/16 P: Pritožba, ki jo je Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. vložila 23. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. marca 2016 v zadevi T-33/15, Grupo Bimbo/EUIPO (Bimbo)

text:
               19.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 475/10

         Pritožba, ki jo je Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. vložila 23. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. marca 2016 v zadevi T-33/15, Grupo Bimbo/EUIPO (Bimbo)
   (Zadeva C-285/16 P)
   (2016/C 475/13)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. (zastopnik: M. Edenborough QC)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 13. oktobra 2016 zavrnilo pritožbo in odločilo, da družba Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-296/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2016 – Industrias Químicas del Vallés/Komisija (Ničnostna tožba — Fitofarmacevtska sredstva — Izvedbena uredba (EU) št. 2015/408 — Oblikovanje seznama snovi za zamenjavo — Vključitev metalaksila na navedeni seznam — Neobstoj posamičnega nanašanja — Regulativni akt, ki zajema izvedbene ukrepe — Nedopustnost)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2016 – Industrias Químicas del Vallés/Komisija
   (Zadeva T-296/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Fitofarmacevtska sredstva - Izvedbena uredba (EU) št. 2015/408 - Oblikovanje seznama snovi za zamenjavo - Vključitev metalaksila na navedeni seznam - Neobstoj posamičnega nanašanja - Regulativni akt, ki zajema izvedbene ukrepe - Nedopustnost))
   (2016/C 136/50)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Industrias Químicas del Vallés, SA (Mollet del Vallès, Španija) (zastopniki: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas in C. Vila Gisbert, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: I. Galindo Martín, P. Ondrůšek in G. von Rintelen, agenti)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/408 z dne 11. marca 2015 o izvajanju člena 80(7) Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in pripravi seznama kandidatk za zamenjavo (UL L 67, str. 18).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbi Industrias Químicas del Vallés, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva C-232/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. januarja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/9

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. januarja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-232/10) (1)

   2011/C 120/18
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva F-5/11: Tožba, vložena 21. januarja 2011 – Mariën proti Komisiji

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/30

         Tožba, vložena 21. januarja 2011 – Mariën proti Komisiji
   (Zadeva F-5/11)
   2011/C 139/55
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Peter Mariën (Elsene, Belgija) (zastopnika: B. Theeuwes in F. Pons, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe vodje delegacije EU v Afganistan, naj člani te delegacije zapustijo hotel in se preseli v stanovanjsko naselje EU.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba posebnega predstavnika in vodje delegacije EU v Afganistanu iz elektronskega sporočila z dne 11. januarja 2011, s katero je bilo tožeči stranki naloženo, naj se 14. januarja 2011 preseli v stanovanjsko naselje v Kabulu, Afganistan;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov v zvezi z ukrepom začasnega bivališča;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki plača 10 000 EUR za psihično obremenitev in povzročeno škodo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-172/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romunija) 7. aprila 2014 – ING Pensii Societate de Administrare a unui Fond de Pensii Administrat Privat SA proti Consiliul Concurenței

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romunija) 7. aprila 2014 – ING Pensii Societate de Administrare a unui Fond de Pensii Administrat Privat SA proti Consiliul Concurenței
   (Zadeva C-172/14)
   2014/C 212/15
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: ING Pensii Societate de Administrare a unui Fond de Pensii Administrat Privat SA

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Consiliul Concurenței

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je v primeru prakse razdelitve kupcev njihovo dejansko in končno število upoštevno za ugotovitev, da je izpolnjen pogoj za znatno izkrivljanje konkurence v smislu člena 101(l)(c) PDEU?


title: Zadeva T-420/10: Tožba, vložena 17. septembra 2010 – Armani proti UUNT – Annunziata Del Prete (AJ AMICI JUNIOR)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/61

         Tožba, vložena 17. septembra 2010 – Armani proti UUNT – Annunziata Del Prete (AJ AMICI JUNIOR)
   (Zadeva T-420/10)
   ()
   2010/C 301/97
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Georgio Armani SpA (Milano, Italija) (zastopnik: M. Rapisardi, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Annunziata Del Prete (Neapelj, Italija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe z dne 8. julija 2010 v postopku R 1360/2009-2 naj se razveljavi zaradi napačne in nezakonite uporabe člena 8(1)(b) Uredbe (ES) 207/2009, saj ni bila dokazana verjetnost zmede med nasprotujočimi si znamkami;

               —

               ugodi naj se zahtevam tožeče stranke, kakor so bile navedene v postopku z ugovorom, v skladu z odločbo oddelka za ugovore;

               —

               prijava znamke Skupnosti št. 6 314 462, ki je bila vložena v imenu Annunziate del Prete, naj se za proizvode in storitve, ki so v njej navedeni, v celoti zavrne v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe (ES) 207/2009;

               —

               UUNT naj se naloži, da izvrši odločbo in ne dovoli registracije znamke „AJ AMICI JUNIOR“;

               —

               UUNT naj se skupaj z Annunziato del Prete in/ali ločeno naloži plačilo stroškov, ki jih je družba GIORGIO ARMANI SpA imela v celotnem postopku;

               —

               zaradi razveljavitve naj se odloči, da se tožeči stranki povrnejo stroški, ki jih je imela v tem postopku, vključno s stroški pritožbenega postopka, v skladu s členom 91(b) Poslovnika z dne 2. maja 1991.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Annunziata del Prete

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „AJ Amici Junior“ (zahteva za registracijo št. 6 314 462) za razlikovanje proizvodov in storitev iz razredov 9, 25 in 35.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: italijanska figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „AJ Armani Jeans“ (št. 912 114), za proizvode iz razredov 9, 25 in 35 ter italijanska imenska znamka, ki vsebuje besedni element „ARMANI JUNIOR“ (št. 998 554) za proizvode iz razredov 25 in 35.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 v zvezi z obstojem verjetnosti zmede med nasprotujočimi si znamkami in proizvodi, ki jih te označujejo


title: Zadeva T-192/12: Tožba, vložena 2. maja 2012 – PAN Europe proti Komisiji

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/26

         Tožba, vložena 2. maja 2012 – PAN Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-192/12)
   2012/C 194/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: J. Rutteman, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se, da je Sklep Komisije z dne 9. marca 2012, s katerim je bilo ugotovljeno, da je zahteva tožeče stranke za notranjo revizijo nedopustna, v nasprotju z Uredbo (ES) št. 1367/2006 (1) in Konvencijo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah („Aarhuška konvencija“);

               —

               Sklep Komisije z dne 9. marca 2012 naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj v roku, ki ga določi Sodišče, prouči utemeljenost zahteve za notranjo revizijo; in

               —

               Komisji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               V prvem tožbenem razlogu zatrjuje, da je tožena stranka storila napako, ko je ugotovila, da tožeča stranka ni izpolnila meril za upravičenost, določenih v členu 11 Uredbe (ES) št. 1367/2006, saj je obstajala že več kot dve leti, ko je vložila zahtevo za notranjo revizijo.

               2.

               V drugem tožbenem razlogu zatrjuje, da je tožena stranka storila napako, ko je navedla, da Izvedbene uredbe (EU) št. 1143/2011 (2) ni mogoče šteti za upravni akt v smislu člena 10 Uredbe (ES) št. 1367/2006, kot je opredeljen v členu 2(1)(g) navedene Uredbe, ker je odločitev o odobritvi prokloraza v svojih učinkih in vsebini zadosti posamična, da jo je mogoče šteti za upravni akt v smislu člena 10(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006.

      (1)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).

      (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1143/2011 z dne 10. novembra 2011 o odobritvi aktivne sestavine prokloraz v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega Parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in spremembi Priloge k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011 in Priloge k Odločbi Komisije 2008/934/ES (UL 2011, L 293, str. 26).


title: Zadeva C-316/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Frankfurt am Main (Nemčija) 29. junija 2012 – J. Sebastian Guevara Kamm proti TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Frankfurt am Main (Nemčija) 29. junija 2012 – J. Sebastian Guevara Kamm proti TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A
   (Zadeva C-316/12)
   2012/C 295/30
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgerichts Frankfurt am Main

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: J. Sebastian Guevara Kamm

      Tožena stranka: TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 2(j) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) glede „upravičenih razlogov“ iz te določbe razlagati tako, da so lahko „upravičeni razlogi“ le razlogi, ki izhajajo iz osebe potnika in ki ogrožajo letalski promet ali varnost drugih potnikov ali zadevajo druge, javne ali pogodbene interese, ali pa lahko „upravičeni razlogi“ pomenijo tudi razloge zunaj osebe potnika, kot so zlasti primeri višje sile?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, UL L 46, str. 1.


title: Zadeva C-26/07: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/80/ES – Odškodnina za žrtve kaznivih dejanj – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-26/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/80/ES - Odškodnina za žrtve kaznivih dejanj - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 211/17)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in A.-M. Rouchaud-Joët, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: N. Dafniou, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh določb za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/80/ES z dne 29. aprila 2004 o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj (UL L 261, str. 15) v predpisanem roku
   Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/80/ES z dne 29. aprila 2004 o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te direktive.

               2)

               Helenska republika nosi stroške.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva T-164/11: Tožba, vložena 16. marca 2011 – Reddig proti UUNT – Morleys – (Oblika ročaja noža)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/25

         Tožba, vložena 16. marca 2011 – Reddig proti UUNT – Morleys – (Oblika ročaja noža)
   (Zadeva T-164/11)
   2011/C 152/45
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Reddig GmbH (Drebber, Nemčija) (zastopnik: C. Thomas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Morleys Ltd (Preston, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga naj:

               —

               Razveljavi odločbo Drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. decembra 2010 v zadevi R 1072/2009-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in (potencialnemu) intervenientu naloži plačilo stroškov upravnega postopka pred odborom za pritožbe; in

               —

               določi datum ustne obravnave za to zadevo, saj Splošno sodišče ne more priti do ugotovitev brez ustne obravnave.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Tridimenzionalna znamka “dolphin„, za blagi iz razredov 6, 8 in 20 – Registracija znamke Skupnosti št. 2630101

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti je svoj predlog utemeljila z absolutnim razlogom za ničnost na podlagi člena 52(1)(a) v zvezi s členom 7(1)(b), (c), (d) in (e)(ii) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, in s tem, da je imetnik ravnal v slabi ver ob vložitvi prijave znamke v smislu člena 52(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.

      Odločba oddelka za izbris: Ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti in razglasitev ničnosti registracije znamke Skupnosti v celoti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(e)(ii) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe nepravilno razlagal ta člen in nepravilno razlagal zahteve iz sodbe Lego, ki jo je izdalo Sodišče Evropske unije (sodba Sodišča z dne 14. septembra 2010 v zadevi Lego Juris proti UUNT, C-48/09 P).


title: Zadeva C-414/12 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 8. maja 2014 – Bolloré proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg samokopirnega papirja — Pripis kršitve, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi — Neposredna udeležba matične družbe pri kršitvi — Enako obravnavanje — Trajanje upravnega in sodnega postopka — Razumni rok — Pravica do obrambe)

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/4

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 8. maja 2014 – Bolloré proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-414/12 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg samokopirnega papirja - Pripis kršitve, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi - Neposredna udeležba matične družbe pri kršitvi - Enako obravnavanje - Trajanje upravnega in sodnega postopka - Razumni rok - Pravica do obrambe))
   2014/C 202/04
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Bolloré (zastopniki: P. Gassenbach, C. Lemaire in O. de Juvigny, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: W. Mölls in R. Sauer, agenta, skupaj z N. Coutrelisom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 27. junija 2012 v zadevi Bolloré proti Komisiji (T-372/10), s katero je Splošno sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4160 final z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/36.212 – Samokopirni papir) ali njegovo preoblikovanje – Sklep, ki je bil sprejel po razglasitvi ničnosti prvega sklepa – Pripis odgovornosti za kršitev obvladujoči družbi kot neposrednemi storilki – Globa – Zakonitost v kazenskem pravu – Enako obravnavanje – Razumni rok – Pravica do obrambe

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bolloré se naloži plačilo stroškov te pritožbe.

      (1)  UL C 355, 17.11.2012.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. decembra 2004 v zadevi C-123/03 P: Komisija Evropskih skupnosti proti Greencore Group plc (Predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije — Zavrnitev plačila obresti na povrnjeni znesek — Pojem potrdilnega dejanja [nekega] prejšnjega dejanja — Plačilo [glavnice]glavnega zneska brez obresti — Pomanjkljiva narava prejšnje zavrnilne odločbe)

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/6

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 9. decembra 2004
   v zadevi C-123/03 P: Komisija Evropskih skupnosti proti Greencore Group plc (1)

   (Predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije - Zavrnitev plačila obresti na povrnjeni znesek - Pojem potrdilnega dejanja [nekega] prejšnjega dejanja - Plačilo [glavnice]glavnega zneska brez obresti - Pomanjkljiva narava prejšnje zavrnilne odločbe)
   (2005/C 45/12)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-123/03 P, zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Poslovnika Sodišča, vložene 19. marca 2003, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: K. Wiedner) proti Greencore Group plc, s sedežem v Dublinu (Irska), (zastopnik: A. Böhlke), je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues, sodnika, in N. Colneric, sodnica, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 9. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 7. januarja 2003, v zadevi Greencorp proti Komisiji (T-135/02), se razveljavi.

               2)

               Ugovor nedopustnosti, ki ga je podala Komisija Evropskih skupnosti, se zavrne.

               3)

               Odločba o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva F-36/15: Tožba, vložena 27. februarja 2015 – ZZ in ZZ/Sodišče

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/52

         Tožba, vložena 27. februarja 2015 – ZZ in ZZ/Sodišče
   (Zadeva F-36/15)
   (2015/C 146/74)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: ZZ in ZZ (zastopniki: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke in T. Van Lysebeth, odvetniki)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb, s katerimi so določene pravice tožečih strank do povračila stroškov za letna potovanja na podlagi člena 8 Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike, kakor so bili spremenjeni z Uredbo št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike in PZDU.

      Predloga tožečih strank

               —

               razglasi naj se ničnost plačilnih list tožečih strank za junij 2014 v delu, v katerem je v njih prvič uporabljen člen 8 Priloge VII h Kadrovskim predpisom, v različici, ki velja od 1. januarja 2014, za določitev povračila njihovih potnih stroškov;

               —

               Sodišču naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-103/12: Tožba, vložena 28. februarja 2012 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/2

         Tožba, vložena 28. februarja 2012 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-103/12)
   2012/C 157/02
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: L. G. Knudsen, I. Díez Parra in I. Liukkonen, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 16. decembra 2011 o odobritvi Izjave, o odobritvi ribolovnih možnosti v vodah EU za ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo Bolivarske republike Venezuele v izključni ekonomski coni ob obali Francoske Gvajane, v imenu Evropske unije (2012/19/EU) (1);

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Evropski parlament s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 16. decembra 2011 o odobritvi Izjave, o odobritvi ribolovnih možnosti v vodah EU za ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo Bolivarske republike Venezuele v izključni ekonomski coni ob obali Francoske Gvajane, v imenu Evropske unije (2012/19/EU). Parlament izpodbija izbrano pravno podlago. V prvi vrsti trdi, da člen 43(3) v povezavi s členom 218(6)(b) PDEU ne more biti pravilna pravna podlaga, saj je zadevni akt mednarodni sporazum glede dostopa do voda Unije zaradi izvajanja ribolovnih dejavnosti tretje države. Akt bi tako bilo treba sprejeti na podlagi členov 43(2) in 218(6)(a) PDEU in torej po odobritvi Parlamenta.
   Parlament podredno meni, da je Svet, ki je uporabil postopek iz člena 218(6)(b) PDEU, napačno razlagal točko (a) navedenega odstavka tega člena. Tudi če bi člen 43(3) PDEU lahko bil ustrezna pravna podlaga za notranji akt Unije, ki ima enako vsebino kot izpodbijani sklep, kar Parlament izpodbija, za namene prevzemanja mednarodnih obveznosti EU skupna ribiška politika s stališča postopka kljub temu pomeni nedeljivo celoto. Tako je vsak sporazum s tega področja „(sporazum) na področjih, za katera velja redni zakonodajni postopek“ v smislu člena218(6)(a) PDEU. Zato bi bilo treba akt v vsakem primeru sprejeti v skladu s postopkom odobritve iz navedene točke (a).

      (1)  UL L 6, str. 8.


title: Zadeva C-497/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 1. decembra 2004

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/12

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 1. decembra 2004
   (Zadeva C-497/04)
   (2005/C 31/25)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Enrico Traversa, consigliere giuridico, in Georgios Zavvos, član pravne službe Komisije, je dne 1. decembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/13/ES (1) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. marca 2002 o spremembi Direktive Sveta 73/239/EGS o zahtevani kapitalski ustreznosti zavarovalnic, ki opravljajo posle neživljenjskega zavarovanja, oziroma s tem, da o sprejetju navedenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos te direktive v nacionalni pravni red, se je iztekel dne 20. septembra 2003.

      (1)  UL L 77, 20.3.2002, str. 17.


title: Zadeva C-461/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – Granton Advertising BV proti Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Šesta direktiva o DDV — Oprostitve — Člen 13(B)(d), točki 3 in 5 — Pojma, drugi vrednostni papirji‘ in, drugi plačilni instrumenti‘ — Sistem spodbujanja prodaje — Kartice popustov — Davčna osnova)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – Granton Advertising BV proti Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag
   (Zadeva C-461/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Člen 13(B)(d), točki 3 in 5 - Pojma, drugi vrednostni papirji‘ in, drugi plačilni instrumenti‘ - Sistem spodbujanja prodaje - Kartice popustov - Davčna osnova))
   2014/C 282/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Granton Advertising BV

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

      Izrek

   Člen 13(B)(d) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da prodaja kartice popustov, kakršna je ta v zadevi v glavni stvari, ne pomeni transakcije, ki se nanaša na „druge vrednostne papirje“ ali „druge plačilne instrumente“ v smislu točke 5 oziroma točke 3 te določbe, ki se nanaša na nekatere transakcije, ki jih morajo države članice oprostiti davka na dodano vrednost.

      (1)  UL C 9, 12.1.2013.


title: Zadeva C-119/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 18. marca 2008 – Mechel Nemunas UAB proti Valstybinė mokesčių inspekcija prie Finansų ministerijos

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 18. marca 2008 – Mechel Nemunas UAB proti Valstybinė mokesčių inspekcija prie Finansų ministerijos
   (Zadeva C-119/08)
   (2008/C 128/45)
   Jezik postopka: litvanščina
   Predložitveno sodišče
   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mechel Nemunas UAB

      Tožena stranka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Finansų ministerijos
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba Prvo direktivo Sveta 67/227/EGS (1) in/ali člen 33 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (2) razlagati tako, da državam članicam prepovedujeta, da ohranijo in obračunavajo odbitke od dohodka v skladu z zakonom Republike Litve o financiranju programa za vzdrževanje in gradnjo cest v obliki davka, opisanega v tem sklepu?

      (1)  Prva direktiva Sveta z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (UL 71, 14.4.1967, str. 1301).

      (2)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, 13.6.1977, str. 1).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. marca 2005 v zadevi T-32/03 Leder & Schuh AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnja nacionalna besedna znamka „Schuhpark“ — Prijava besedne znamke Skupnosti „JELLO SCHUHPARK“ — Relativni razlog za zavrnitev — Delna zavrnitev registracije — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/20

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. marca 2005
   v zadevi T-32/03 Leder & Schuh AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prejšnja nacionalna besedna znamka „Schuhpark“ - Prijava besedne znamke Skupnosti „JELLO SCHUHPARK“ - Relativni razlog za zavrnitev - Delna zavrnitev registracije - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 115/37)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-32/03, Leder & Schuh AG, s sedežem v Gradcu (Avstrija), ki jo zastopata W. Kellenter in A. Schlaffge, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: G. Schneider in B. Müller), druga stranka pred Odborom za pritožbe UUNT-ja, intervenient pred Sodiščem prve stopnje, je bila družba Schuhpark Fascies GmbH, s sedežem v Warendorfu (Nemčija), ki jo zastopa A. Peter, avocat, zaradi tožbe proti odločbi tretjega odbora za pritožbe UUNT-ja z dne 27. novembra 2002, v popravljeni različici z dne 9. decembra 2002 (zadeva R 494/1999-3), ki se nanaša na postopek z ugovorom, ki je potekal med Schuhpark Fascies GmbH in Leder & Schuh AG, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, N. J. Forwood in S. Papasavvas, sodnika; sodni tajnik: B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, dne 8. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva T-178/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2016 – Kohrener Landmolkerei in DHG/Komisija (Shema zajamčenih tradicionalnih posebnosti — Uredba (EU) št. 1151/2012 — Pismo Komisije, s katerim se pristojne nacionalne organe obvesti o nepravočasni vložitvi ugovora — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2016 – Kohrener Landmolkerei in DHG/Komisija
   (Zadeva T-178/15) (1)

   ((Shema zajamčenih tradicionalnih posebnosti - Uredba (EU) št. 1151/2012 - Pismo Komisije, s katerim se pristojne nacionalne organe obvesti o nepravočasni vložitvi ugovora - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2016/C 270/51)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Nemčija) in DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Nemčija) (zastopnik: A Wagner, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Guillem Carrau in G. von Rintelen, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU, s katerim se predlaga razglasitev ničnosti sklepa iz dopisa z dne 9. februarja 2015 direktorja direktorata B „Večstranski odnosi in politika kakovosti“ generalnega direktorata „Kmetijstvo in razvoj podeželja“ Komisije z referenčno oznako Ares (2015)529719, s katerim so bili pristojni nemški organi obveščeni, da je njihov ugovor, vložen 5. januarja 2015, na podlagi člena 51(1) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1) prepozen.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot očitno pravno neutemeljena.

               2.

               Družbi Kohrener Landmolkerei GmbH in DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva T-37/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2016 – Caffè Nero Group/EUIPO (CAFFÈ NERO) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije CAFFÈ NERO — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisnost — Znamka, ki zavaja javnost — Člen 7(b)(c) in (g) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2016 – Caffè Nero Group/EUIPO (CAFFÈ NERO)
   (Zadeva T-37/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije CAFFÈ NERO - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisnost - Znamka, ki zavaja javnost - Člen 7(b)(c) in (g) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 462/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Caffè Nero Group Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: L. Cassidy, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Rajh, agentka)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 6. novembra 2015 (zadeva R 954/2015-1) v zvezi s prijavo figurativnega znaka CAFFÈ NERO kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Caffè Nero Group Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva T-89/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2016 – Export Development Bank of Iran/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev — Nov vpis imena tožeče stranke po razveljavitvi prvotnega vpisa s strani Splošnega sodišča — Napačna uporaba prava — Napačno ugotovljeno dejansko stanje — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Sorazmernost — Enako obravnavanje)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2016 – Export Development Bank of Iran/Svet
   (Zadeva T-89/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Zamrznitev sredstev - Nov vpis imena tožeče stranke po razveljavitvi prvotnega vpisa s strani Splošnega sodišča - Napačna uporaba prava - Napačno ugotovljeno dejansko stanje - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Sorazmernost - Enako obravnavanje))
   (2017/C 022/28)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Export Development Bank of Iran (Teheran, Iran) (zastopnik: J. M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in M. Bishop, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: A. Aresu in D. Gauci, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU, s katerim se predlaga primarno razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2013, L 306, str. 18) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2013, L 306, str. 3) v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožečo stranko, in podredno razglasitev ničnosti Sklepa 2013/661 in Izvedbene uredbe št. 1154/2013 v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožečo stranko, od 20. januarja 2014 dalje.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Export Development Bank of Iran poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Sveta Evropske unije.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva T-198/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2008 – Cementownia Warta proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Direktiva 2003/87/ES – Sistem trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov za Poljsko za obdobje od 2008 do 2012 – Odločitev Komisije,da ne bo ugovarjala glede nekaterih pogojev – Pristojnost držav članic pri posamični razdelitvi pravic do emisije – Neobstoj neposredne razdelitve – Nedopustnost )

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/38

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2008 – Cementownia „Warta“ proti Komisiji
   (Zadeva T-198/07) (1)

   („Ničnostna tožba - Direktiva 2003/87/ES - Sistem trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov za Poljsko za obdobje od 2008 do 2012 - Odločitev Komisije,da ne bo ugovarjala glede nekaterih pogojev - Pristojnost držav članic pri posamični razdelitvi pravic do emisije - Neobstoj neposredne razdelitve - Nedopustnost“)
   (2008/C 301/64)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cementownia „Warta“ S.A. (Trębaczewo, Poljska) (zastopnika: P. K. Rosiak in F. Puel, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in K. Herrmann, zastopnika)
   Predmet
   Zahteva za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 1295 konč. z dne 26. marca 2007, glede nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Poljska predložila za obdobje od 2008 do 2012 v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/87/ES z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Cementownia „Odra“ S.A. nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007.


title: Zadeva T-491/07: Tožba, vložena 27. decembra 2007 – CB proti Komisiji

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/46

         Tožba, vložena 27. decembra 2007 – CB proti Komisiji
   (Zadeva T-491/07)
   (2008/C 64/76)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Groupement des Cartes Bancaires (CB) GIE (Pariz, Francija) (zastopniki: A. Georges, J. Ruiz Calzado in É. Barbier de La Serre, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se izpodbijano odločbo v celoti razglasi za nično;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S tožbo tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007)5060 konč. z dne 17. oktobra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/D1/38606 – GROUPEMENT DES CARTES BANCAIRES „CB“), ki se nanaša na tarifne ukrepe, ki se pri pristopu k Združenju uporabljajo za nove člane, in na tako imenovani postopek „bujenja spečih“, ki se uporablja za člane Združenja, ki od svojega pristopa dalje niso razvili pomembnejše dejavnosti bančnih kartic.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.
   Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 81 ES in načela enakega obravnavanja ter na neobstoj obrazložitve v zvezi z zatrjevanimi napakami pri metodi, ki jo je Komisija izbrala za preučitev ukrepov in trgov, saj naj ne bi upoštevala skupnega vtisa, vseh pomembnih podatkov in konkretnega okvira, v katerem so bili sprejeti in v katerem učinkujejo.
   Drugič, tožeča stranka se sklicuje na tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 81(1) ES, saj naj bi Komisija pri preučitvi cilja ukrepov, ki so ji bili priglašeni, napačno uporabila pravo, napačno ugotovila dejansko stanje in izvedla napačno presojo. Po njenem mnenju naj bi Komisija kršila obveznost preučitve cilja sklepa podjetniškega združenja in naj ne bi dokazala, da je ta cilj protikonkurenčen.
   V okviru tretjega tožbenega razloga tožeča stranka zatrjuje, da naj bi izpodbijana odločba kršila člen 81(1) ES, saj naj bi Komisija tudi pri preučitvi posledic ukrepov, ki so ji bili priglašeni, napačno uporabila pravo, napačno ugotovila dejansko stanje in izvedla napačno presojo.
   Tožeča stranka podredno zatrjuje, da naj bi Komisija pri preučitvi, ali je mogoče uporabiti štiri pogoje za priznanje izjeme, kršila člen 81(3) ES
   Peti tožbeni razlog, na katerega se sklicuje tožeča stranka, se nanaša na kršitev načela dobre uprave, ki naj bi bila posledica zatrjevanih opustitev, nasprotij in izkrivljanja nekaterih njenih trditev v izpodbijani odločbi.
   Zadnji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel sorazmernosti in pravne varnosti.


title: Zadeva C-277/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 17. maja 2016 – Polkomtel Sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 17. maja 2016 – Polkomtel Sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Zadeva C-277/16)
   (2016/C 335/40)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Polkomtel Sp. z o.o.

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 13 v povezavi s členom 8(4) Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (1) v začetni različici razlagati tako, da je nacionalni regulativni organ, kadar operaterju z večjo prisotnostjo na trgu naloži stroškovno naravnanost cen, zaradi pospeševanja učinkovitosti in trajnostne konkurence pooblaščen, da ceno za storitev, ki jo zajema ta obveznost, določi na raven, ki je nižja od stroškov opravljanja storitve, ki so nastali operaterju, so v vzročni zvezi s to storitvijo in jih je preveril nacionalni regulativni organ?

               2.

               Ali je treba člen 13(3) v povezavi s členom 8(4) začetne različice Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 323) v povezavi s členom 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da je nacionalni regulativni organ pooblaščen, da operaterju, ki je zavezan k stroškovni naravnanosti cen, naloži obveznost, da letno določa cene na podlagi najbolj nedavnih podatkov o stroških in da tako določene cene skupaj z utemeljitvijo stroškov predloži v preveritev nacionalnemu regulativnemu organu pred uvedbo te cene na trgu?

               3.

               Ali je treba člen 13(3) začetne različice Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 323) v povezavi s členom 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da lahko nacionalni regulativni organ od operaterja, ki je zavezan k stroškovni naravnanosti cen, zahteva prilagoditev cene, samo če je operater najprej sam določil ceno in jo začel uporabljati, ali tako, da je za to pooblaščen, tudi če je operater sicer uporabljal ceno, ki jo je pred tem določil nacionalni regulativni organ, vendar pa za naslednje obdobje poročanja iz utemeljitve stroškov izhaja, da cena, ki jo je pred tem določil nacionalni regulativni organ, presega stroške operaterja?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 323.


title: Zadeva T-4/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. junija 2006 — Achaiber Sing proti Komisiji ( Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Zdravstveni pregledi — Pogoji za uvoz ptic — Sporazum o uporabi zdravstvenih in fitosanitarnih ukrepov — Odškodnina — Delna nedopustnost — Očitno neutemeljena tožba )

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/21

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. junija 2006 — Achaiber Sing proti Komisiji
   (Zadeva T-4/04) (1)

   („Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Zdravstveni pregledi - Pogoji za uvoz ptic - Sporazum o uporabi zdravstvenih in fitosanitarnih ukrepov - Odškodnina - Delna nedopustnost - Očitno neutemeljena tožba“)
   (2006/C 190/36)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: R. K. Achaiber Sing (Leiden, Nizozemska) (Zastopnika: J. Wilgers in J. van Duin, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopniki: P. Kuijper, T. van Rijn in M. van Heezik, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Odškodnina za škodo, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka z uporabo Odločbe Komisije 2000/666/ES z dne 16. oktobra 2000 o zahtevah za zdravstveno varstvo živali in izdajanju veterinarskih potrdil za uvoz ptic razen perutnine in pogojih za karanteno (UL L 278, str. 26)
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Komisija, vključno s stroški za ugovor nedopustnosti.

      (1)  UL C 59 z dne 6.3.2004


title: Združeni zadevi C-200/07 in C-201/07: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Alfonso Luigi Marra proti Eduardu De Gregoriu (C-200/07) in Antoniu Clementeju (C-201/07) (Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Evropski parlament – Letak z žaljivo vsebino, ki ga je izdal poslanec tega parlamenta – Odškodninski zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode – Imuniteta poslancev Evropskega parlamenta)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Alfonso Luigi Marra proti Eduardu De Gregoriu (C-200/07) in Antoniu Clementeju (C-201/07)
   (Združeni zadevi C-200/07 in C-201/07) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Evropski parlament - Letak z žaljivo vsebino, ki ga je izdal poslanec tega parlamenta - Odškodninski zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode - Imuniteta poslancev Evropskega parlamenta)
   (2008/C 313/09)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alfonso Luigi Marra

      Tožena stranka: Eduardo De Gregorio (C-200/07), Antonio Clemente (C-201/07)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Razlaga člena 9 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti (UL L 152, str. 14) in člena 6(2) Poslovnika Evropskega parlamenta (UL L 44, str. 1) – Odškodninski zahtevek za nepremoženjsko škodo, ki jo je povzročil poslanec Evropskega parlamenta z razžalitvijo – Pristojnost pravdnega sodišča za odločanje o obstoju imunitete, če ni o tem odločil Evropski parlament.
   Izrek
   Pravila Skupnosti o imunitetah članov Evropskega parlamenta je treba v primeru odškodninske tožbe, vložene proti evropskemu poslancu zaradi mnenj, ki jih je izrazil, razlagati tako, da

               —

               če nacionalno sodišče, ki mu je bila predložena taka tožba, ni prejelo nobene informacije o tem, da naj bi ta poslanec pri Evropskem parlamentu zahteval zaščito svoje imunitete, določene v členu 9 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti z dne 8. aprila 1965, to sodišče ni zavezano prositi Evropski parlament, naj se izreče, ali so izpolnjeni pogoji zanjo;

               —

               če je nacionalno sodišče obveščeno o tem, da je ta poslanec pri Evropskem parlamentu vložil zahtevo za zaščito navedene imunitete v smislu člena 6(3) Poslovnika Evropskega parlamenta, mora to sodišče prekiniti sodni postopek in prositi Evropski parlament, naj v najkrajšem času izda svoje mnenje;

               —

               če nacionalno sodišče ugotovi, da ima ta poslanec imuniteto, določeno v členu 9 Protokola, mora umakniti tožbo, vloženo proti zadevnemu evropskemu poslancu.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005.


title: Zadeva T-85/08: Tožba, vložena 19. februarja 2008 – Exalation proti UUNT (Vektor-Lycopin)

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/36

         Tožba, vložena 19. februarja 2008 – Exalation proti UUNT (Vektor-Lycopin)
   (Zadeva T-85/08)
   (2008/C 107/61)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Exalation Ltd (Ilford, Velika Britanija) (zastopnik: K. Zingsheim, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje z dne 17. decembra 2007 (R 1037/2007-4) in odločba Urada za usklajevanje z dne 4. maja 2007 in naj se Urad za usklajevanje zaveže, da registrira prijavljeno znamko tožeče stranke „Vektor-Lycopin“ kot znamko Skupnosti v registru znamk Skupnosti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Vektor-Lycopin“ za proizvode iz razredov 5, 29 in 30 (prijava št. 4 838 983).

      Odločba preizkuševalca: Delna zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj bi imela prijavljena znamka zadosten razlikovalni učinek in naj ne bi bila opisna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


title: Zadeva C-193/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španija) – E/Subdelegación del Gobierno en Álava (Predhodno odločanje — Državljanstvo Unije — Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic — Direktiva 2004/38/ES — Člen 27(2), drugi pododstavek — Omejitve pravice do vstopa in pravice do prebivanja zaradi javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja — Odstranitev zaradi javnega reda ali javne varnosti — Obnašanje, ki predstavlja resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki prizadene osnovne interese družbe — Resnična in sedanja grožnja — Pojem — Državljan Unije, ki prebiva v državi članici gostiteljici, kjer prestaja zaporno kazen, izrečeno zaradi pregona ponavljajočih se kaznivih dejanj spolne zlorabe mladoletnikov)

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španija) – E/Subdelegación del Gobierno en Álava
   (Zadeva C-193/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državljanstvo Unije - Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic - Direktiva 2004/38/ES - Člen 27(2), drugi pododstavek - Omejitve pravice do vstopa in pravice do prebivanja zaradi javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja - Odstranitev zaradi javnega reda ali javne varnosti - Obnašanje, ki predstavlja resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki prizadene osnovne interese družbe - Resnična in sedanja grožnja - Pojem - Državljan Unije, ki prebiva v državi članici gostiteljici, kjer prestaja zaporno kazen, izrečeno zaradi pregona ponavljajočih se kaznivih dejanj spolne zlorabe mladoletnikov))
   (2017/C 293/11)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

      Stranki*e v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka/pritožnik: E

      Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Álava

      Izrek

   Člen 27(2), drugi pododstavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da okoliščina, da je oseba ob sprejetju odločbe o odstranitvi v zaporu in se ji v bližnji prihodnosti ne obeta izpustitev na prostost, ne izključuje možnosti, da bi njeno obnašanje lahko pomenilo resnično in sedanjo grožnjo za osnovne interese družbe države članice gostiteljice.

      (1)  UL C 251, 11.7.2016.


title: Zadeva T-482/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. junija 2010 – Atlas Transport proti UUNT – Hartmann (ATLAS TRANSPORT) (Znamka Skupnosti — Postopek za razveljavitev — Besedna znamka Skupnosti ATLAS TRANSPORT — Resna in dejanska uporaba znamke — Člena 15 in 50(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 15 in 51(1) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. junija 2010 – Atlas Transport proti UUNT – Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (Zadeva T-482/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Skupnosti ATLAS TRANSPORT - Resna in dejanska uporaba znamke - Člena 15 in 50(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 15 in 51(1) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2010/C 209/51
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern in B. Weichhaus, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: G. Schneider in S. Schäffner, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Alfred Hartmann (Leer, Nemčija) (zastopnik: C. Drews, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. septembra 2008 (zadeva R 1858/2007-4), o postopku za razveljavitev med Alfredom Hartmannom in družbo Atlas Transport GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 9. septembra 2008 (zadeva R 1858/2007-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba Atlas Transport GmbH.

               3.

               Alfred Hartmann nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 32, 7.2.2009.


title: Zadeva T-101/11: Tožba, vložena 23. februarja 2011 – Mizuno proti UUNT – Golfino (G)

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/16

         Tožba, vložena 23. februarja 2011 – Mizuno proti UUNT – Golfino (G)
   (Zadeva T-101/11)
   2011/C 120/37
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mizuno Corp. (Osaka, Japonska) (zastopnika: T. Raab ind H. Lauf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Golfino AG (Glinde, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. decembra 2010 v zadevi R 821/2010-1 naj se v celoti razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje črko „G“ in še dva druga simbola, za proizvode iz razreda 25.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Golfino AG

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka, ki vsebuje črko „G“ in simbol za plus, za proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 35.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: pritožbi je bilo ugodeno, registracija je bila zavrnjena

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) in podrejeno člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj med nasprotujočima si znamkama ne bi bilo verjetnosti zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-4/13: Tožba, vložena 9. januarja 2013 – Communicaid Group proti Komisiji

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/24

         Tožba, vložena 9. januarja 2013 – Communicaid Group proti Komisiji
   (Zadeva T-4/13)
   2013/C 71/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Communicaid Group Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: C. Brennan, Solicitor, F. Randolph, Queen’s Councel, in M. Gray, Barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasitev ničnosti vseh sklepov Evropske komisije z dne 30. oktobra 2012, ki se nanašajo na sklope 1, 2, 3, 7, 8 in 9 v okviru postopka javnega razpisa HR/R.3/PR/2012/002 v zvezi z (več) okvirnimi pogodbami za zagotavljanje jezikovnih usposabljanj za uslužbence institucij, organov in agencij Evropske unije v Bruslju (UL 2012, S 45 72734), bodisi v delu, v katerem je bila družba CLL-Allingua razvrščena na prvo mesto, bodisi v celoti; in

               —

               naložitev plačila stroškov postopkov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila načela preglednosti, prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja ter člen 94 finančne uredbe (1), ker družbe CLL-Allingua v okoliščinah, da je pri pripravi njene ponudbe sodeloval eden od uslužbencev Komisije, ki je bil zaposlen na zadevnem oddelku Komisije in bil član komisije za ocenjevanje v zelo primerljivem postopku javnega razpisa, v katerem sta sodelovala obe družbi Communicaid in CLL-Allingua, prisoten pa je bil tudi v pripravljalnih fazah postopka javnega razpisa, s čimer je kršil svojo dolžnost lojalnosti do Unije in dal družbi CLL-Allingua neupravičeno prednost pred družbo Communicaid, ni izključila iz postopka javnega razpisa.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila načela preglednosti, prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja ter napačno razlagala člen III.2.2 obvestila o javnem naročilu (UL 2012, S 45 72734), ker je odločila, da je imela družba CLL-Allingua poslovno in finančno sposobnost za izvedbo javnega naročila, čeprav ni bilo dovolj dokazov za tako sklepanje in bi se v skladu z zakonom za družbo CLL-Allingua moralo šteti, da ne izpolnjuje tega pogoja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožeča stranka zatrjuje, da je bilo pri presoji vseh štirih meril storjenih več očitnih napak, in sicer je komisija za ocenjevanje ponudbe večkrat presojala s sklicevanjem na merila za izbor, ki niso bila vnaprej določena, pri tehničnem ocenjevanju pri vseh sklopih podelila neskladne ocene, tako da je družba Communicaid prejela nižjo oceno, družba CLL-Allingua pa višjo, in ni tehtno obrazložila svoje presoje.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL 2002 L 248, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 74)


title: Izbris zadeve T-225/01

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/44

         Izbris zadeve T-225/01 (1)

   (2005/C 143/81)

      (Jezik postopka: španščina)

   Predsednik petega razširjenega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 15. marca 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. T-225/01: Gobierno Foral de Navarra proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 331, 24.11.2001.


title: Zadeva C-500/08: Tožba, vložena 19. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski Republiki

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/16

         Tožba, vložena 19. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski Republiki
   (Zadeva C-500/08)
   (2009/C 6/27)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Erlbacher in E. Vesco, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska Republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2005/94/ES (1) z dne 20. decembra 2005 o ukrepih Skupnosti za obvladovanje aviarne influence in razveljavitvi Direktive 92/40/EGS, oziroma v vsakem primeru, ker jih ni posredovala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Italijanski republiki naj se naložijo stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/94/ES se je iztekel 1. julija 2007.

      (1)  UL L 10, 14.1.2006, str. 16.


title: Zadeva F-99/06: Tožba, vložena 25. avgusta 2006 — Lopez Teruel proti UUNT

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/18

         Tožba, vložena 25. avgusta 2006 — Lopez Teruel proti UUNT
   (Zadeva F-99/06)
   (2006/C 249/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Adelaida Lopez Teruel (El Casar, Španija) (zastopniki: G. Vandersanden, L. Levi in C. Ronzi, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT)
   Predlogi tožeče stranke tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Organa pristojnega za imenovanja (OPI) z dne 20. oktobra 2005 sprejete na podlagi predlogov arbitra iz člena 59(1) poslovnika;

               —

               po potrebi razglasitev ničnosti odločbe OPI z dne 17. maja 2006 o zavrnitvi ugovora tožeče stranke z dne 20. januarja 2006;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka, uradnik UUNT, je za opravičitev odsotnosti z dela od 7. aprila do 7. avgusta 2005 predložil zdravniška potrdila. UUNT je oporekal veljavnosti teh potrdil, in je poslal tožečo stranko na zdravniške preglede. Na osnovi zadnjih, je UUNT naložil tožeči stranki, da pride na svoje delovno mesto z dnem 2. avgusta 2005. Arbitražni postopek, ki se je pričel na zahtevo tožeče stranke v skladu s členom 59(1) poslovnika, je potrdil nepravilno odsotnost tožeče stranke.
   V podporo svoji tožbi, tožeča stranka navaja tri tožbene razloge, med katerimi je prvi na podlagi kršitve pete in šeste alineje zgoraj omenjene določbe. Glede pete alineje, tožeča stranka zatrjuje nepravilnost izračuna dnevov odsotnosti, ki jih je UUNT po zdravniških pregledih opredelil kot nepravilne. Glede šeste alineje, tožeča stranka meni, prvič, da je OPI nepravilno enostransko odredil arbitra, medtem ko nesoglasja, med zdravnikom institucije in tistim od tožeče stranke glede določitve tretjega zdravnika, ni bilo. Drugič, štetje roka petih dni določen v zadevni alineji, se začne, ko zdravnik institucije stopi v stik z zdravnikom uradnika. Podredno, ta rok ni javni red.
   V svojem drugem tožbenem predlogu se tožeča stranka sklicuje na napačno obrazložitev in nepravilnosti v predlogih arbitra, ker se ti predlogi naj ne bi ujemali z zdravniškimi potrdili.
   V svojem tretjem tožbenem predlogu se tožeča stranka sklicuje na kršitev dolžne skrbnosti, načela dobre uprave, načela transparentnosti in pravic do obrambe.


title: Zadeva T-169/13: Tožba, vložena 21. marca 2013 – Benelli Q.J. proti UUNT – Demharter (MOTO B)

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/27

         Tožba, vložena 21. marca 2013 – Benelli Q.J. proti UUNT – Demharter (MOTO B)
   (Zadeva T-169/13)
   2013/C 147/48
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Benelli Q.J. Srl (Pesaro, Italija) (zastopnik: P. Lukácsi, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Demharter GmbH (Dillingen, Nemčija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tožene stranke in zadevo UUNT vrne v ponovno obravnavo in odločanje, ker je treba prej pridobljene znamke tožeče stranke šteti za prejšnje znamke v smislu člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, zaradi česar bo ugovor tožeče stranke, ki se opira verjetnost zmede, meritorno obravnavan;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „MOTO B“ v črni, beli, rdeči, zlati, zeleni, rjavi in sivi barvi za proizvode iz razredov 9, 12 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 8 780 926

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: Dobro poznane, neregistrirane, italijanske figurativne znamke „MOTOBI“ in druge.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-95/04 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. marca 2007 — British Airways plc proti Komisiji Evropskih skupnosti, Virgin Atlantic Airways Ltd (Pritožba — Zloraba prevladujočega položaja — Letalska družba — Sporazumi, sklenjeni s potovalnimi agencijami — Premije, odvisne od povečanja prodaje vozovnic, ki jih izda ta družba, v določenem obdobju glede na referenčno obdobje — Dodeljene premije za prodajo vozovnic ne samo, ko je ciljna prodaja dosežena, ampak za vse prodane vozovnice v upoštevnem obdobju)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. marca 2007 — British Airways plc proti Komisiji Evropskih skupnosti, Virgin Atlantic Airways Ltd
   (Zadeva C-95/04 P) (1)

   (Pritožba - Zloraba prevladujočega položaja - Letalska družba - Sporazumi, sklenjeni s potovalnimi agencijami - Premije, odvisne od povečanja prodaje vozovnic, ki jih izda ta družba, v določenem obdobju glede na referenčno obdobje - Dodeljene premije za prodajo vozovnic ne samo, ko je ciljna prodaja dosežena, ampak za vse prodane vozovnice v upoštevnem obdobju)
   (2007/C 95/02)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: British Airways plc (zastopniki: R. Subiotto, Solicitor, R. O'Donoghue, barrister, W. Wood QC)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: P. Oliver, A. Nijenhuis in M. Wilderspin, zastopniki), Virgin Atlantic Airways Ltd (zastopniki: J. Scott, solicitor, C. West, barrister in N. Green, QC)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 17. decembra 2003 v zadevi British Airways proti Komisiji (T-219/99), s katero je to zavrnilo njeno ničnostno tožbo zoper Odločbo Komisije z dne 14. julija 1999 v zvezi s postopkom izvajanja člena 82 Pogodbe ES (IV/D-2/34.780 — Virgin proti British Airways) glede sporazumov, sklenjenih med British Airways in potovalnimi agencijami, ki uvajajo sisteme premij in druge ugodnosti, vezane na rast obsega prodaje vozovnic te letalske družbe.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               British Airways plc se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.