title: Zadeva T-227/07: Tožba, vložena 28. junija 2007 – Španija proti Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/37

         Tožba, vložena 28. junija 2007 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-227/07)
   (2007/C 211/72)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbo Komisije 2007/243/ES z dne 18. aprila 2007 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova EKUJS iz financiranja Skupnosti naj se razglasi za nično v delu na katerega se nanaša ta tožba in

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Kraljevina Španija izpodbija sporno odločbo v delu, kjer je v njej določen finančni popravek plačil, opravljenih v okviru pomoči za proizvodnjo izdelkov, predelane iz paradižnika v poslovnih letih 2003 in 2004 v znesku de 4 090 316,46 eurov.
   V podporo svojih predlogov tožeča stranka očita:

               —

               kršitev členov 2 in 3 Uredbe 729/70 (1) in člena 2 Uredbe 1258/1999 (2), ker ne obstajajo nepravilnosti, na katere se sklicuje Komisija, predvsem v zvezi s kontrolo na točkah dostave surovin, ki se kažejo v odsotnosti nočnih kontrol s strani inšpektorjev Avtonomne skupnosti Estremadura, v pomanjkanju hranjenja dokazil o teži in v podpisu na dobavnem bloku;

               —

               podredno, kršitev načela sorazmernosti, ker Komisija določa finančni popravek za vso količino dostavljenega paradižnika, čeprav bi bistvena nepravilnost, ki utemeljuje popravek, vplivala samo na količine, dostavljene ponoči, zato obstaja možnost omejiti popravek na te količine.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 729/70 z dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 94, str. 13; posebna izdaja 03/3, str. 220).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, str. 103).


title: Zadeva C-662/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 24. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Medical Services GmbH, nekdanja BIOS Naturprodukte GmbH (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Direktiva 93/42/EGS — Medicinski pripomočki — Pripomoček iz razreda I (kirurške obveze), ki je bil predmet postopka ocenjevanja skladnosti s strani proizvajalca — Vzporedni uvoz — Vključitev podatkov glede uvoznika na nalepko — Dodaten postopek ocenjevanja skladnosti)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/14

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 24. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Medical Services GmbH, nekdanja BIOS Naturprodukte GmbH
   (Zadeva C-662/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Direktiva 93/42/EGS - Medicinski pripomočki - Pripomoček iz razreda I (kirurške obveze), ki je bil predmet postopka ocenjevanja skladnosti s strani proizvajalca - Vzporedni uvoz - Vključitev podatkov glede uvoznika na nalepko - Dodaten postopek ocenjevanja skladnosti))
   (2017/C 030/15)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: BIOS Medical Services GmbH, nekdanja BIOS Naturprodukte GmbH

      Izrek

   Člen 1(2)(f) in člen 11 Direktive Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007, je treba razlagati tako, da ne nalagata, da mora vzporedni uvoznik medicinskega pripomočka, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, ki nosi oznako CE in za katerega je bil opravljen postopek ocenjevanja skladnosti v smislu tega člena 11, izvesti ponovno oceno, da se potrdi skladnost informacij, na podlagi katerih je mogoča identifikacija tega pripomočka in ki jih na nalepko tega pripomočka doda za njegovo dajanje v promet v državi članici uvoznici.

      (1)  UL C 118, 4.4.2016.


title: Zadeva C-372/08 P: Sklep Sodišča z dne 5. maja 2009 — Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, Kraljevini Španiji (Pritožba — Uredba (ES) št. 147/2007 — Zmanjšanje kvot skuš, dodeljenih Irski za obdobje od 2007 do 2012 — Ničnostna tožba zoper Uredbo št. 147/2007, ki jo je vložila skupina irskih ribičev, ki jo sestavlja 20 od 23 imetnikov dovoljenja iz morske flote Zamrznjeno morje — Nedopustnost — Očitno neutemeljena pritožba)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/16

         Sklep Sodišča z dne 5. maja 2009 — Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-372/08 P) (1)

   (Pritožba - Uredba (ES) št. 147/2007 - Zmanjšanje kvot skuš, dodeljenih Irski za obdobje od 2007 do 2012 - Ničnostna tožba zoper Uredbo št. 147/2007, ki jo je vložila skupina irskih ribičev, ki jo sestavlja 20 od 23 imetnikov dovoljenja iz morske flote Zamrznjeno morje - Nedopustnost - Očitno neutemeljena pritožba)
   2009/C 205/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (zastopniki: G. Hogan, SC, N. Travers, BL, T. O'Sullivan, BL, D. Barry, Solicitor)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: K. Banks, zastopnik), Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 2. junija 2008 v zadevi Atlantic Dawn Ltd in drugi proti Komisiji (T-172/07), s katerim je Sodišče prve stopnje kot nedopustno zavrglo tožbo za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 147/2007 z dne 15. februarja 2007 o prilagoditvi nekaterih ribolovnih kvot za leta od 2007 do 2012 v skladu s členom 23(4) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike — Zahteva neposredne prizadetosti zaradi izpodbijanega akta

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely in Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Zadeva C-614/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 30. novembra 2011 – Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer proti Anneliese Kuso

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 30. novembra 2011 – Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer proti Anneliese Kuso
   (Zadeva C-614/11)
   2012/C 80/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer

      Tožena stranka: Anneliese Kuso

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 3(1)(a) in (c) Direktive 76/207/EGS (1) v različici iz Direktive 2002/73/ES nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero vprašanja diskriminacije zaradi spola v zvezi s prenehanjem delovnega razmerja, do katerega je prišlo izključno zaradi poteka časa, določenega v pogodbi o zaposlitvi za določen čas, ki je bila sklenjena pred začetkom uveljavitve navedenih direktiv (torej pred pristopom Avstrije k Evropski uniji), ni treba preučiti z vidika pogodbenega sporazuma o trajanju pogodbe kot „pogoju odpuščanja“, ki je bil sklenjen pred pristopom, temveč le v povezavi z zavrnitvijo zahteve za podaljšanje pogodbe kot „pogoja zaposlitve“?

      (1)  Direktiva Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, UL L 39, str. 40., kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002.


title: Zadeva C-239/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 1. julija 2009 — SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG proti BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 1. julija 2009 — SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG proti BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH
   (Zadeva C-239/09)
   2009/C 220/40
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 5(1), stavka 2 in 3, Flächenerwerbsverordnung, sprejete za izvedbo člena 4(3), točka 1, Ausgleichsleitungsgesetz, — (če za njive in travnike obstaja pokrajinsko vrednotenje, se vrednost določi v skladu s tem, zvezni minister za finance pa objavi pokrajinska vrednotenja v Bundesanzeiger [Zvezno uradno glasilo]), — krši člen 87 ES?


title: Sodba Sodišča z dne 15. julija 2015 v zadevi E-2/15 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Uredba (EU) št. 185/2010 o varnostnem pregledovanju potnikov z napravami za zaznavanje sledi eksplozivov (ETD) in detektorji kovin za ročno uporabo (HHMD))

text:
               7.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 3/6

         SODBA SODIŠČA
   z dne 15. julija 2015
   v zadevi E-2/15
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Uredba (EU) št. 185/2010 o varnostnem pregledovanju potnikov z napravami za zaznavanje sledi eksplozivov (ETD) in detektorji kovin za ročno uporabo (HHMD))
   (2016/C 3/07)
   V zadevi E-2/15, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, s katerimi bi v svoj notranji pravni red prenesla akt iz dvanajste alinee točke 66he Priloge XIII k Sporazumu (Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 104/2013 z dne 4. februarja 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 185/2010 glede varnostnega pregledovanja potnikov in oseb, ki niso potniki, z napravami za zaznavanje sledi eksplozivov (ETD) v kombinaciji z detektorji kovin za ročno uporabo (HHMD)), kakor je bil Sporazumu EGP prilagojen s Protokolom 1 in sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XIII – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 15. julija 2015 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi v svoj notranji pravni red prenesla akt iz dvanajste alinee točke 66he Priloge XIII k Sporazumu (Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 104/2013 z dne 4. februarja 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 185/2010 glede varnostnega pregledovanja potnikov in oseb, ki niso potniki, z napravami za zaznavanje sledi eksplozivov (ETD) v kombinaciji z detektorji kovin za ročno uporabo (HHMD)), kakor je bil Sporazumu EGP prilagojen s Protokolom 1 in sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XIII, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-362/14: Tožba, vložena 27. maja 2014 – REWE-Zentral proti UUNT – Vicente Gandia Pla (MY PLANET)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/31

         Tožba, vložena 27. maja 2014 – REWE-Zentral proti UUNT – Vicente Gandia Pla (MY PLANET)
   (Zadeva T-362/14)
   2014/C 261/55
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: REWE-Zentral AG (Köln, Nemčija) (zastopniki: M. Kinkeldey, S. Brandstätter in A. Wagner, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Annul the decision of the First Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) of 6 March 2014 in Case R 201/2013-1; razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. marca 2014 v zadevi R 201/2013-1;

               —

               tožeči stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedna elementa „MY PLANET“ za proizvode iz razredov 25, 32 in 33 – prijava znamke Skupnosti št. 8 5 66  515

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Vicente Gandia Pla, SA

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „EL MIRACLE PLANET“ za proizvode iz razredov 25, 32 in 33

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 41(1) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-668/15: Tožba, vložena 18. novembra 2015 – Jema Energy/skupno podjetje Fusion for Energy

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/71

         Tožba, vložena 18. novembra 2015 – Jema Energy/skupno podjetje Fusion for Energy
   (Zadeva T-668/15)
   (2016/C 027/90)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jema Energy, S.A. (Lasarte-Oria, Španija) (zastopnica: N. Rey Rey, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropsko skupno podjetje za ITER in razvoj fuzijske energije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               se odločba o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke, Jema Energy, ki jo je sprejela tožena stranka, razveljavi in

               —

               se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na jasnost pravil, uporabljenih v postopku in in na kršitev načel pravne varnosti in preglednosti

                           —

                           Glede tega zatrjuje, da pogoji v tem postopku pomenijo nejasne in nenatančne pojme, zaradi katerih mora tožeča stranka zahtevati pojasnila od tožene stranke. Tožeča stranka postavlja zelo jasna vprašanja, ne da bi pustila prostor za drugačno razlago. Od prvega trenutka pa je bilo podjetje F4E zelo dvoumno in nejasno v svojih odgovorih.

                           —

                           Šteje, da sta bili zaradi dvoumnosti meril za izbiro v tem postopku in odgovorov podjetja F4E na vprašanja ter ravnanja tožeče stranke kršeni načeli pravne varnosti in preglednosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi načel enakega obravnavanja in enakih možnosti kandidatov med postopkom

                           —

                           Glede tega zatrjuje, da je bilo v enem od dopisov, ki jih je tožena stranka na začetku postopka poslala tožeči stranki, dobesedno napisano, da če predloženi primerki ne izpolnjujejo tehničnih zahtev, lahko ponudnik predloži nove primerke, da v celoti izpolni te zahteve. Tožeča stranka pa nikoli ni bila obveščena, da ne izpolnjuje zahtevanega, tako da nikoli ni imela možnosti predložiti drugih primerkov. Razlog, zaradi katerega je tožena stranka zavrnila sodelovanje družbe JEMA pri licitaciji, pa je ravno ta, da njeni primerki niso izpolnjevali zahtev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog temelji na kršitvi načela sorazmernosti in na umetni omejitvi pristojnosti

                           —

                           Glede tega zatrjuje, da so merila za izbiro prestroga. Podjetje F4E zahteva referenco, ki bi izpolnjevala kombinacijo treh zahtev (moč, napetost in tok), ki ni potrebna in ni sorazmerna z izvedbo projekta. Poleg tega zahteva, da se kot referenca predloži projekt napajalne enote v zadnjih petih letih, ki naj bi bil naslednje še bolj nesorazmerno merilo, saj so podjetja, ki imajo lahko reference, ki izpolnjujejo ta merila, proizvajalci frekvenčnih pretvornikov za motorje z visoko močjo. To pa so običajno velika podjetja, s čimer se odvrača sodelovanje malih in srednih podjetij.


title: Zadeva C-393/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji, vložena dne  4. novembra 2005

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/13

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji, vložena dne 4. novembra 2005
   (Zadeva C-393/05)
   (2006/C 10/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Enrico Traversa in Gerald Braun, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 4. novembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Avstriji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Republika Avstrija s tem, da zahteva, da morajo zasebni kontrolni organi na področju ekološke pridelave kmetijskih proizvodov, ki so registrirani in imajo sedež v drugi državi članici, v Avstriji vzdrževati poslovni sedež ali drugo stalno infrastrukturo, da lahko tam opravljajo svojo dejavnost, krši svoje obveznosti iz člena 49 ES;

               2)

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Avstrijski organi so zahtevali od vsakega kontrolnega organa na področju ekološke pridelave kmetijskih proizvodov, ki je registriran in ima sedež v drugi državi članici, da mora prav tako vzdrževati obrat ali poslovno enoto v Avstriji, da bi lahko v Avstriji opravljal dejavnost. Ta zahteva je v nasprotju s svobodo opravljanja storitev, saj onemogoča opravljanje storitev v Avstriji s strani podjetij, ki imajo sedež v drugi državi članici.
   Kot svobodo opravljanja storitev v smislu člena 49 ES se namreč razume pravica, nemoteno iz ene države članice opravljati posamezne storitvene dejavnosti v drugi državi članici, ne da bi bilo treba tam vzdrževati stalni obrat. Zagotavljanje svobode opravljanja storitev zahteva — po ustaljeni sodni praksi Sodišča — ne le opustitev vsakršne diskriminacije na podlagi državljanstva, ampak tudi odpravo vseh omejitev, ki lahko preprečujejo, ovirajo ali naredijo manj zanimive dejavnost ponudnika storitev, ki ima sedež v drugi državi članici, in tam v skladu z zakonom opravlja podobne storitve. Člen 49 ES tako nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje ali upravne prakse, ki brez objektivnega razloga omejuje možnosti ponudnika storitev pri dejanskem izvrševanju svobode opravljanja storitev.
   Razlogi, ki jih navaja Republika Avstrija — domnevno izvajanje javne oblasti s strani kontrolnih organov in splošni interes — ne morejo upravičiti te omejitve svobodnega opravljanja storitev. Sklicevanje na izvajanje javne oblasti — kot upravičen razlog za obravnavano omejitev svobode opravljanja storitev — bi bilo lahko zakonito in sprejemljivo le takrat, če bi šlo za dejavnost, ki predstavlja neposredno in specifično udeležbo pri izvajanju javne oblasti. Kontrolni organi vendar niso oblastni organi: ne morejo prisilno nalagati sankcij, ne izdajajo javnih listin in, pravno razmerje med kontrolnim organom in pridelovalcem je zasebnopravno razmerje.
   Splošni interes s tem, da kontrolni organ v Avstriji nima poslovne enote, ni ogrožen, ker učinkovit nadzor po merilih prava Skupnosti pri registraciji in preverjanju teh kontrolnih organov izvajajo organi države članice registracije. V obravnavanem primeru obstajajo še skupnostne usklajevalne določbe, ki zagotavljajo, da se interes, ki ga navaja republika Avstrija, po enakih standardih zasleduje tudi v drugih državah članicah.


title: Zadeva T-520/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2014 – Pågen Trademark proti UUNT (gifflar) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke gifflar — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisni značaj — Neobstoj razlikovalnega učinka — Neobstoj z uporabo pridobljenega razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2014 – Pågen Trademark proti UUNT (gifflar)
   (Zadeva T-520/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke gifflar - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisni značaj - Neobstoj razlikovalnega učinka - Neobstoj z uporabo pridobljenega razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 282/39
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pågen Trademark AB (Malmö, Švedska) (zastopnik: J. Norderyd, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: D. Leffler in P. Geroulakos, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. aprila 2013 (zadeva R 46/2012-2) v zvezi s prijavo za registracijo figurativne znamke gifflar kot znamko skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Pågen Trademark AB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 32, 2.2.2013.


title: Zadeva T-796/16: Tožba, vložena 11. novembra 2016 – CEDC International/EUIPO – Underberg (Upodobitev zeleno-rjave travne bilke v steklenici)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/54

         Tožba, vložena 11. novembra 2016 – CEDC International/EUIPO – Underberg (Upodobitev zeleno-rjave travne bilke v steklenici)
   (Zadeva T-796/16)
   (2017/C 006/68)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Poljska) (zastopnik: M. Siciarek, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Underberg AG (Dietlikon, Švica)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije (Upodobitev zeleno-rjave travne bilke v steklenici) – Prijava št. 33 266

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. Avgusta 2016 v zadevi R 1248/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov v postopkih pred Splošnim sodiščem in odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 8(1)(a) in (b), 42(2) in (3), 75 in 76(1) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-152/16: Tožba, vložena 11. aprila 2016 – Megasol Energie/Komisija

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/58

      Tožba, vložena 11. aprila 2016 – Megasol Energie/Komisija
      (Zadeva T-152/16)
      (2016/C 211/72)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Megasol Energie AG (Deitingen, Švica) (zastopnik: T. Wegner, odvetnik)

         Tožena stranka: Komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 2016/185 in št. 2016/184 z dne 11. februarja 2016 razglasi za nični;

                  —

                  podredno, izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 2016/185 in št. 2016/184 z dne 11. februarja 2016 razglasi za nični v delu, v katerem je bila z njima določena protidampinška in izravnalna dajatev za sončne module, ki jih v Unijo izvaža tožeča stranka in ki vsebujejo sončne celice, ki so jih iz Tajvana poslala podjetja, ki so oproščena teh ukrepov;

                  —

                  podredno, izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 2016/185 in št. 2016/184 z dne 11. februarja 2016 razglasi za nični v delu, v katerem je bila z njima določena protidampinška in izravnalna dajatev za sončne module, ki jih v Unijo izvaža tožeča stranka in ki vsebujejo sončne celice, ki so jih iz Tajvana poslala različna podjetja;

                  —

                  še bolj podredno, izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 2016/185 in št. 2016/184 z dne 11. februarja 2016 razglasi za nični v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

                  —

                  tožeči stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: neobstoj preiskave glede izvoza iz Švice
                  Tožeča stranka trdi, da je mogoče protidampinške dajatve razširiti uporabiti le, če so izpolnjeni pogoji iz člena 13 osnovne protidampinške uredbe (v nadaljevanju: osnovna uredba). To naj bi zlasti pomenilo, da je v zvezi z zadevnim izvozom uvedena in dejansko opravljena preiskava proti izogibanju.
                  Ker tožeča stranka sončne module izvaža iz Švice v Unijo, v zvezi s Švico pa naj v nasprotju s členom 13(3) osnovne uredbe ne bi bila uvedena nobena preiskava, naj se za sončne module tožeče stranke ukrepi ne bi uporabljali.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačno ugotovljeno dejansko stanje glede Tajvana
                  Komisija naj bi v nasprotju s členom 13(1), tretji stavek, osnovne uredbe napačno ugotovila dejansko stanje glede spremembe strukture trgovine med Kitajsko in Tajvanom. Zlasti naj ugotovljeni statistični podatki o trgovini ne bi bili dosledni. Podatki naj ne bi omogočali ugotovitve, da je bilo opravljeno pretovarjanje prek Tajvana. Prišlo naj ne bi tudi do nobene spremembe strukture trgovine v zvezi s Tajvanom, ker naj bi se izvoz iz Tajvana povečal le neznatno.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: napačno ugotovljeno dejansko stanje glede Švice
                  Za sončne module, ki jih izvaža tožeča stranka, naj se še zato ne bi mogla uporabljati nobena razširjena dajatev, ker se poslovni odnosi med Kitajsko in Švico nikakor ne bi spremenili v smislu člena 13(3), tretji pododstavek, osnovne uredbe.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: neobstoj neutemeljene spremembe trgovinske strukture
                  Tudi če bi prišlo do spremembe strukture trgovine med Tajvanom in Švico, kar naj se ne bi zgodilo, naj Komisija ne bi ugotovila, da ta sprememba ni bila utemeljena.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: napaka Komisije pri presoji s sprejetjem izpodbijanih izvedbenih uredb zaradi neobstoja možnosti izvzetja tožeče stranke na podlagi zaveze
                  Medtem ko bila lahko podjetja Unije na podlagi zaveze uvažala proizvode, ki so bili oproščeni ukrepov, naj to tožeči stranki ne bi bilo omogočeno. Besedilo o sprejetju zavez naj ne bi bilo prilagojeno za podjetja iz tretjih držav, ki uporabljajo celice iz Malezije ali Tajvana.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: napaka Komisije pri presoji s sprejetjem izpodbijanih izvedbenih uredb zaradi kršitve načel prava Unije in Sporazuma med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo (v nadaljevanju: Sporazum EGS/Švica)
                  Tožeča stranka se nazadnje sklicuje na kršitev svobodne izbire poklica in svobodne gospodarske pobude (člena 15 in 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, v nadaljevanju: Listina), lastninske pravice (člen 17 Listine) in načela enakosti (člen 20 Listine), ker naj bi bila postavljena v neugodnejši položaj v primerjavi s podjetji Unije. Sporazum EGS/Švica naj bi prepovedoval diskriminacijo podjetij iz držav pogodbenic.


title: Zadeva T-307/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Earle Beauty proti UUNT (NATURALLY ACTIVE) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti NATURALLY ACTIVE — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj svojstvenega razlikovalnega učinka — Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo — Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Earle Beauty proti UUNT (NATURALLY ACTIVE)
   (Zadeva T-307/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti NATURALLY ACTIVE - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj svojstvenega razlikovalnega učinka - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 30/68
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, Otok Wight, Združeno kraljestvo) (zastopnika: najprej M. Cover, nato K. O’Rourke, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. maja 2009 (zadeva R 27/2009-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka NATURALLY ACTIVE koz znamke Skupnosti

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 11. maj 2009 (zadeva R 27/2009-2) se v delu, v katerem je z njo zavrnjena registracija besednega znaka NATURALLY ACTIVE kot znamke Skupnosti za vrečke za pranje perila, torbe in kovčke za kozmetiko, kopalne torbe, ročne torbe, torbe za čez ramo, torbe z vrvico, denarnice, žepne denarnice, kozmetične kovčke, toaletne torbice, platnene torbe in etuije za ogledala iz razreda 18 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kot je bil revidiran in spremenjen, razveljavi.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Liz Earle Beauty Co. Ltd nosi lastne stroške in plača dve tretjini stroškov UUNT. Slednji nosi tretjino lastnih stroškov.

      (1)  UL C 244, 10.10.2009.


title: Zadeva T-154/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 – ANKO/Komisija (Arbitražna klavzula – Sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjeni v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) – Projekta Perform in Oasis – Upravičeni stroški – Vračilo izplačanih sredstev – Nasprotni zahtevek – Zamudne obresti)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 – ANKO/Komisija
      (Zadeva T-154/14) (1)

      ((Arbitražna klavzula - Sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjeni v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) - Projekta Perform in Oasis - Upravičeni stroški - Vračilo izplačanih sredstev - Nasprotni zahtevek - Zamudne obresti))
      (2016/C 211/54)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atene, Grčija) (zastopniki: V. Christianos, S. Paliou in A. Skoulikis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal in P. Arenas, agenta, skupaj z O. Lytra, odvetnico)

         Predmet

      Predloga, s katerima se v skladu s členom 272 PDEU želi na eni strani, prvič, doseči ugotovitev neutemeljenosti zahtevka Komisije za vračilo nepovratnih sredstev, ki so bila tožeči stranki izplačana v okviru izvršitve sporazuma št. 215754 z naslovom „Arhitektura, ki spodbuja dostopnost storitev, integracijo in normalizacijo“ in sporazuma št. 215952 z naslovom „Kompleksni sistem z več spremenljivkami za učinkovito in neprestano oceno in spremljanje motoričnih sposobnosti v primeru Parkinsonove ter drugih nevrodegenerativnih bolezni“, ki sta bila sklenjena v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013), in drugič, Komisiji naložiti izplačilo razlike še ne izplačanih nepovratnih sredstev na podlagi navedenih sporazumov, ter na drugi strani tožeči stranki v skladu z nasprotnim zahtevkom naložiti vračilo nepovratnih sredstev, ki so bila neupravičeno izplačana v okviru teh sporazumov.

         Izrek

                  1.

                  Tožba družbe ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se zavrne.

                  2.

                  Družbi ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se naloži, naj Evropski komisiji plača znesek 650 625,37 EUR, kar ustreza vračilu finančnih prispevkov, ki jih je prejela na podlagi sporazuma št. 215754 z naslovom „Arhitektura, ki spodbuja dostopnost storitev, integracijo in normalizacijo“ in sporazuma št. 215952 z naslovom „Kompleksni sistem z več spremenljivkami za učinkovito in neprestano oceno in spremljanje motoričnih sposobnosti v primeru Parkinsonove ter drugih nevrodegenerativnih bolezni“, sklenjenih v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013), povišan za zamudne obresti v višini 3,75 %, ki so začele teči 3. maja 2014.

                  3.

                  Družbi ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 175, 10.6.2014.


title: Zadeva T-59/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – Amitié/EACEA

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/42

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – Amitié/EACEA
   (Zadeva T-59/15) (1)

   (2017/C 078/59)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 138, 27.4.2015.


title: Zadeva T-62/06: Tožba, vložena  23. februarja 2006  — Eurallumina proti Komisiji

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/44

         Tožba, vložena 23. februarja 2006 — Eurallumina proti Komisiji
   (Zadeva T-62/06)
   (2006/C 86/83)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italija) (zastopniki: L. Martin Alegi, R. Denton, M. Garcia, Solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Bodisi:

                           —

                           naj se izpodbijana odločba v celoti razglasi za nično; ali

                           —

                           naj se ugotovi, da je zadevna oprostitev, odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/EGS, zakonita do 31. decembra 2006 in naj se kakršnakoli vsote, ki se jim je ali se jim bo odpovedala italijanska republika, ne štejejo za nezakonito državno pomoč, ali vsaj da naj se ne izterjajo; ali

                           —

                           naj se izpodbijana odločba v celoti razglasi za nično in se ugotovi, da je zadevna oprostitev, odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/EGS, zakonita do 31. decembra 2006 in da naj se kakršnakoli vsote, ki se jim je ali se jim bo odpovedala italijanska republika ne štejejo kot nezakonita državna pomoč, ali vsaj, da naj se ne izterjajo;

               —

               Bodisi:

                           —

                           Naj se členi 1, 4, 5 in 6 izpodbijane odločbe, kolikor se nanašajo na Eurallumino razglasijo za nične; ali

                           —

                           Naj se ugotovi, da je zadevna oprostitev, odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/EGS zakonita do 31. decembra 2006 in da naj se kakršnekoli vsote, ki se jim je ali se jim bo odpovedala italijanska republika ne štejejo za nezakonito državno pomoč, ali vsaj, da naj se ne izterjajo; ali

                           —

                           naj se členi 1, 4, 5 in 6 izpodbijane odločbe, kolikor se nanašajo na Eurallumino razglasijo za nične in odredi, da je zadevna oprostitev, odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/EGS zakonita do 31. decembra 2006 in da naj se kakršnekoli vsote, ki se jim je ali se jim bo odpovedala italijanska republika, ne štejejo za nezakonito državno pomoč, ali vsaj, da naj se ne izterjajo;

               —

               Podredno, naj se člena 5 in 6 izpodbijane odločbe, kolikor se nanašata na Euralluminio spremenita tako, da v skladu z zadevno oprostitvijo do 31. decembra 2006, ali vsaj do 31. decembra 2003, ni treba izterjati kakršnekoli vsote, ki se jim je ali se jim bo odpovedala italijanska republika; in

               —

               Naj se Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije z dne 7. decembra 2005, naslovljeno na Francosko republiko, Irsko in Italijansko republiko, ki se nanaša na več Odločb Sveta o odobritvi oprostitev trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo pri proizvodnji aluminijevega oksida v Gardanni, v pokrajini Shannon in Sardiniji. V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da so oprostitve državna pomoč.
   V podporo svoji tožbi je tožeča stranka dodala, da je imela pravico pričakovati, da je zadevna oprostitev, ki jo je predlagala Komisija in je bila do konca decembra 2006 soglasno potrjena z Odločbo Sveta 2001/224/EGS (1), pravno veljavni akt Skupnosti in da naj kakršnokoli dejanje italijanske republike in tožeče stranke za izvajanje in uveljavljanje teh ukrepov ne bi privedel do nezakonitosti. Po mnenju tožeče stranke, je imela pravico pričakovati, da naj se denarna sredstva, ki se jim je italijanska republika odpovedala na podlagi zakonito odobrenih oprostitev, v nobenem primeru ne bi izterjala. Komisija naj bi z zatrjevanjem, da je uporaba oprostitev državna pomoč, ki se mora izterjati za čas od 3. februarja 2002 do 31. decembra 2003, kršila pravice tožeče stranke glede načela upravičenih pričakovanj, načela pravne varnosti, domnevo veljavnosti, „lex specialis“ in „polni učinek“, kot tudi načela dobrega upravljanja.
   Poleg tega naj Komisija pri ugotovitvi, da so se upravičena pričakovanja tožeče stranke končala 2. februarja 2002, ne bi upoštevala ustreznega obdobja, ko naj bi se izvedle in amortizirale kakršnekoli investicije v zvezi z obratom tožeče stranke. Komisija naj tako ne bi navedla razlogov, ki so podlaga za izpodbijano odločbo.

      (1)  2001/224/ES: Odločba Sveta z dne 12. marca 2001 o nižjih trošarinskih stopnjah in oprostitvah plačila trošarine za nekatera mineralna olja, če se uporabljajo v posebne namene (UL L 84, str. 23)


title: Zadeva C-380/10: Tožba, vložena 29. julija 2010 – Evropska komisija proti Republiki Finski

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/13

         Tožba, vložena 29. julija 2010 – Evropska komisija proti Republiki Finski
   (Zadeva C-380/10)
   ()
   2010/C 260/16
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro in K. Nyberg, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Finska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Finska, kar zadeva provinco Åland, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2007/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2007 o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informacije v Evropski skupnosti (INSPIRE) (1), oziroma jih vsekakor ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Finski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive se je iztekel 14. maja 2009.

      (1)  UL L 108, str. 1.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. maja 2005 v zadevi T-352/02, Creative Technology Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti PC WORKS — Prejšnja figurativna nacionalna znamka W WORK PRO — Zavrnitev registracije — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/35

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 25. maja 2005
   v zadevi T-352/02, Creative Technology Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti PC WORKS - Prejšnja figurativna nacionalna znamka W WORK PRO - Zavrnitev registracije - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 182/65)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-352/02, Creative Technology Ltd, s sedežem v Singapurju (Singapur), ki jo zastopajo M. Edenborogouh, barrister, J. Flintoft, S. Jones in P. Rawlinson, solicitors, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnici: B. Holst Filtenborg in S. Laitinen), druga stranka pred Odborom za pritožbe UUNT je bil José Vila Ortiz, stanujoč v Valenciji (Španija), zaradi tožbe zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. septembra 2002 (zadeva R 265/2001-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Creative Technology Ltd in Joséjem Vilo Ortizom, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Mengozzi, sodnik, in I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, sodni tajnik: H. Jung, dne 25. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva T-15/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. maja 2015 – Group Nivelles/UUNT – Easy Sanitairy Solutions (Odtočna kanaleta za tuš) („Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model, ki predstavlja kanaleto za tuš — Predhodni model — Razlogi za ničnost — Novost — Individualna narava — Vidne značilnosti predhodnega modela — Zadevni izdelki — Členi od 4 do 7, 19 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002“)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. maja 2015 – Group Nivelles/UUNT – Easy Sanitairy Solutions (Odtočna kanaleta za tuš)
   (Zadeva T-15/13) (1)

   ((„Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model, ki predstavlja kanaleto za tuš - Predhodni model - Razlogi za ničnost - Novost - Individualna narava - Vidne značilnosti predhodnega modela - Zadevni izdelki - Členi od 4 do 7, 19 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002“))
   (2015/C 213/51)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Group Nivelles (Gingelom, Belgija) (zastopnik: H. Jonkhout, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: S. Bonne in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Easy Sanitairy Solutions BV (Losser, Nizozemska) (zastopnik: F. Eijsvogels, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora UUNT za pritožbe z dne 4. oktobra 2012 (zadeva R 2004/2010 3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med I drain BVBA in Easy Sanitairy Solutions BV.

      Izrek

               1.

               Odločba tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 4. oktobra 2012 (zadeva R 2004/2010-3) se razveljavi.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT nosi svoje stroške ter stroške, ki sta jih priglasili Group Nivelles in Easy Sanitairy Solutions BV.

      (1)  UL C 108, 13.4.2013.


title: Zadeva T-516/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Types) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Limbic® Types — Neobstoj opisnosti — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Types)
   (Zadeva T-516/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Limbic® Types - Neobstoj opisnosti - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 104/65)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. junija 2015 (Zadeva R 1974/2014-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Limbic® Types kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 23. junija 2015 (Zadeva R 1974/2014-1) se razveljavi.

               2.

               EUIPO se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba Gruppe Nymphenburg Consult AG.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva T-318/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Vinnolit/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/67

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Vinnolit/Komisija
   (Zadeva T-318/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/82)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Nemčija) (zastopnik: M. Geipel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj s H. Wollmannom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil nadzorni organ EFTA, se ustavi.

               3.

               Družba Vinnolit GmbH & Co. KG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Združene zadeve C-566/11, C-567/11, C-580/11, C-591/11, C-620/11 in C-640/11: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Iberdrola, SA, Gas Natural SDG SA (C-566/11), Gas Natural SDG SA (C-567/11), Tarragona Power SL (C-580/11), Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL (C-591/11), Bahía de Bizcaia Electricidad SL (C-620/11), E.ON Generación SL in drugi (C-640/11) (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Zaščita ozonskega plašča — Sistem trgovanja s pravicami do emisij toplogrednih plinov v Skupnosti — Metoda dodelitve pravic — Brezplačna dodelitev pravic)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Iberdrola, SA, Gas Natural SDG SA (C-566/11), Gas Natural SDG SA (C-567/11), Tarragona Power SL (C-580/11), Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL (C-591/11), Bahía de Bizcaia Electricidad SL (C-620/11), E.ON Generación SL in drugi (C-640/11)
   (Združene zadeve C-566/11, C-567/11, C-580/11, C-591/11, C-620/11 in C-640/11) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Zaščita ozonskega plašča - Sistem trgovanja s pravicami do emisij toplogrednih plinov v Skupnosti - Metoda dodelitve pravic - Brezplačna dodelitev pravic)
   2013/C 367/06
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici v postopku s kasacijsko pritožbo: Iberdrola SA, Gas Natural SDG SA,

      ob udeležbi: Administración del Estado in drugi (C-566/11),

      Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Gas Natural SDG SA,

      ob udeležbi: Endesa SA in drugi (C-567/11),

      Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Tarragona Power SL,

      ob udeležbi: Gas Natural SDG SA in drugi (C-580/11),

      Pritožnici v postopku s kasacijsko pritožbo: Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL,

      ob udeležbi: Administración del Estado in drugi (C-591/11),

      Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Bahía de Bizcaia Electricidad SL,

      ob udeležbi: Gas Natural SDG SA in drugi (C-620/11),

      Pritožnice v postopku s kasacijsko pritožbo: E.ON Generación SL in drugi (C-640/11)

      Predmet

   Predlogi za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Supremo – Razlaga člena 10 Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631) – Zaščita ozonskega plašča – Sistem trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti – Metoda dodelitve pravic – Brezplačna dodelitev pravic

      Izrek

   Člen 10 Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi nacionalnih zakonodajnih ukrepov, kot so ti v postopkih v glavni stvari, katerih cilj in učinek je znižanje nadomestila za dejavnost proizvodnje električne energije za znesek, za katerega se je navedeno nadomestilo povišalo zaradi vključitve vrednosti brezplačno dodeljenih pravic do emisij v ceno iz prodajnih ponudb na veleprodajnem trgu električne energije.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.

      UL C 39, 11.2.2012.


title: Zadeva T-70/17: Tožba, vložena 31. januarja 2017 – TenneT Holding/EUIPO – Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/59

         Tožba, vložena 31. januarja 2017 – TenneT Holding/EUIPO – Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid)
   (Zadeva T-70/17)
   (2017/C 104/82)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: TenneT Holding BV (Arnhem, Nizozemska) (zastopnik: K. Limperg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ngrid Intellectual Property Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedne elemente „NorthSeaGrid“ – prijava št. 12 223 517

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 21. novembra 2016 v zadevi R 1607/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-478/14: Tožba, vložena 26. junija 2014 – Industrias Espadafor in drugi proti Komisiji

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/50

         Tožba, vložena 26. junija 2014 – Industrias Espadafor in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-478/14)
   2014/C 261/79
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Industrias Espadafor, SA (Granada, Španija); Tutichip, SAU (Barcelona, Španija); Locales, Actividades y Exclusivas Comerciales, SA (Vigo, Španija); RNB, SL (La Pobla de Vallbona, Španija) in Inversiones Antaviana, SA (Valencia, Španija) (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta kot edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami in

               —

               Komisiji naloži, naj plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Bankia proti Komisiji, T-700/13.


title: Zadeva C-460/05: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2007 – Republika Poljska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije (Direktiva 2005/36/ES – Priznavanje poklicnih kvalifikacij – Medicinske sestre – Babice – Posebne določbe za poljske poklicne nazive – Veljavnost – Obveznost obrazložitve – Uvedba z aktom o pristopu)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/6

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2007 – Republika Poljska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-460/05) (1)

   (Direktiva 2005/36/ES - Priznavanje poklicnih kvalifikacij - Medicinske sestre - Babice - Posebne določbe za poljske poklicne nazive - Veljavnost - Obveznost obrazložitve - Uvedba z aktom o pristopu)
   (2007/C 211/09)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: J. Pietras, M. Szpunar in M. Brzezińska, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: U. Rösslein in A. Padowska, zastopnika), Svet Evropske unije (zastopniki: M.C. Giorgi Fort, R. Szostak in F. Florindo Gijón, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in A. Stobiecka-Kuik, zastopnika)
   Predmet
   Razveljavitev členov 33(2) in 43(3) Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, str. 22) – Posebna ureditev priznavanja pridobljenih pravic medicinskih sester in babic, ki imajo poljski naziv.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-133/04: Sklep predsednika Sodišča z dne 20. junija 2006 — Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 20. junija 2006 — Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-133/04) (1)

   (2006/C 224/60)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-276/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) 20. julija 2009 – T-Mobile (UK) Ltd proti The Commisioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) 20. julija 2009 – T-Mobile (UK) Ltd proti The Commisioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-276/09)
   2009/C 267/52
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: T-Mobile (UK) Ltd

      Tožena stranka: The Commisioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kakšne so značilnosti oprostitve, ki ima „učinek prenosa sredstev in povzroči […] spremembe v pravnem in finančnem položaju“? Zlasti:

                           (a)

                           Ali se oprostitev uporablja za storitve, ki jih sicer ne bi bilo treba opravljati nobeni od finančnih institucij, ki (i) knjižijo v breme enega računa, (ii) opravijo ustrezni dobropis na drug račun ali (iii) opravijo vmesno nalogo med (i) ali (ii)?

                           (b)

                           Ali se oprostitev uporablja za storitve, ki ne vključujejo opravljanja nalog knjiženja v breme računa in ustreznega dobropisa na drug račun, ki pa se lahko, če pride do prenosa sredstev, razumejo kot vzrok tega prenosa?

               2.

               Ali oprostitev iz člena 13B(d)(3) Šeste direktive (1) za „transakcije v zvezi s plačili [ali] transferji“ velja za storitve pridobivanja in izvrševanja plačil s kreditnimi ali plačilnimi karticami, kot so tiste, kot jih opravlja davčni zavezanec v tej zadevi? Podrobneje, ali bi te storitve sodile v področje uporabe člena 13B(d)(3), če bi imel prenos datotek stanja na koncu vsakega dne s strani davčnega zavezanca učinek, da samodejno povzroči obremenitev računa stranke in dobropis na račun davčnega zavezanca?

               3.

               Ali je odgovor na vprašanje 2 odvisen od tega, ali davčni zavezanec pridobi avtorizacijske kode za nadaljnji prenos ali pridobi te kode s posredovanjem svoje banke pridobiteljice?

               4.

               Ali oprostitev iz člena 13B(d)(1) Šeste direktive za „posredovanje v zvezi s krediti“ velja za storitve, kot so tiste, ki jih v tej zadevi ponuja davčni zavezanec v zvezi s plačili s kreditno kartico, če je kot posledica teh storitev račun kartice stranke obremenjen z nadaljnjimi zneski dobropisa?

               5.

               Ali oprostitev za „transakcije v zvezi s plačili [ali] transferji“ velja za storitve sprejemanja in izvrševanja plačil, opravljenih z uporabo posrednikov tretje osebe, kot so tiste, ki jih v tej zadevi ponuja davčni zavezanec preko poštnega urada in sheme „PayPoint“?

               6.

               Ali oprostitev za „transakcije v zvezi s plačili [ali] transferji“ velja za storitve pridobivanja in izvrševanja plačil, opravljenih s čekom, poslanim davčnemu zavezancu ali njegovemu posredniku, katerega plačila mora izvršiti davčni zavezanec ali njegova banka?

               7.

               Ali oprostitev za „transakcije v zvezi s plačili [ali] transferji“ velja za storitve, kot so tiste, ki jih v tej zadevi ponuja davčni zavezanec, prejemanja in izvrševanja plačil, opravljenih preko bančnega okenca za dobropis preko bančnega sistema na bančni račun davčnega zavezanca?

               8.

               Katere posebne elemente je treba upoštevati pri odločanju, ali je plačilo (kot je plačilo stroškov vodenja v tej zadevi), ki ga zaračunava davčni zavezanec svoji stranki glede na odločitev stranke, da bo plačevala davčnemu zavezancu z uporabo določenega načina plačila, ki je posamezno opredeljen v pogodbeni dokumentaciji in posebej naveden na računih, izdanih strankam, ločena dobava za namene DDV?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva C-257/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen (prej Regeringsrätten) (Švedska)) – Försäkringskassan proti Elisabeth Bergström (Delavci migranti — Socialna varnost — Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Državljan države članice, ki je v Švici opravljal poklicno dejavnost — Vrnitev v državo izvora)

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen (prej Regeringsrätten) (Švedska)) – Försäkringskassan proti Elisabeth Bergström
   (Zadeva C-257/10) (1)

   (Delavci migranti - Socialna varnost - Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Državljan države članice, ki je v Švici opravljal poklicno dejavnost - Vrnitev v državo izvora)
   2012/C 39/05
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta förvaltningsdomstolen (prej Regeringsrätten)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Försäkringskassan

      Tožena stranka: Elisabeth Bergström

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Högsta förvaltningsdomstolen (prej Regeringsrätten) – Razlaga členov 3(1) in 72 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1386/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 129, v nadaljevanju: Uredba št. 1408/71), in Sporazuma med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb, ki je bil podpisan v Luxembourgu 21. junija 1999 (UL 2002, L 114, str. 6) – Pravica do starševskih dajatev (föräldrapenning) – Nacionalna zakonodaja, ki za pravico do družinskega dodatka, ki je višji od zajamčenega zneska, določa pogoj, da je bila dopolnjena določena zavarovalna doba v okviru sistema zdravstvenega zavarovanja – Znesek družinskega dodatka, določen glede na dohodke iz naslova poklicne dejavnosti, prejete v tej državi članici – Oseba s stalnim prebivališčem v državi članici (Švedska), ki pa je celotno zavarovalno dobo, ki se jo uporabi za določitev višjega zneska družinskega dodatka, dopolnila kot zavarovanec v okviru sistema zdravstvenega zavarovanja v drugi državi (Švica)

      Izrek

               1.

               Člen 8(c) Sporazuma med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb, ki je bil podpisan 21. junija 1999 v Luxembourgu, in člen 72 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1386/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001, je treba razlagati tako, da mora pristojni nosilec države članice, kadar zakonodaja te države članice dodelitev družinske dajatve, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, pogojuje z dopolnitvijo zavarovalne dobe, dobe zaposlitve ali samozaposlitve, pri dodelitvi te družinske dajatve upoštevati zavarovalno dobo, ki je bila v celoti dopolnjena na ozemlju Švicarske konfederacije.

               2.

               Člen 8(a) tega sporazuma, člene 3(1), 23(1) in (2) ter 72, Uredbe št. 1408/71, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1386/2001, in Prilogo VI, oddelek N, točka 1, k tej uredbi je treba razlagati tako, da se, kadar se za določitev zneska družinske dajatve, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, uporabljajo pravila, ki veljajo za dajatve za bolezen, ta znesek za osebo, ki je dobo opravljanja poklicne dejavnosti, ki je potrebna za pridobitev te pravice, v celoti dopolnila na ozemlju druge pogodbenice, izračuna na podlagi dohodkov primerljivo izkušene in kvalificirane osebe, ki na ozemlju države članice, v kateri se za to dajatev zaprosi, opravlja primerljivo dejavnost kot prvonavedena oseba.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva T -103/05: Tožba P proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 11. februarja 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/30

         Tožba P proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 11. februarja 2005
   (Zadeva T -103/05)
   (2005/C 132/54)
   Jezik postopka: španščina
   P, stanujoča v Barceloni (Španija), ki jo zastopa Matías Griful i Ponsati, abogado del Ilustre Colegio de Barcelona, je dne 11. februarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1)

               razglasi za nično izpodbijano odločbo z dne 28. oktobra 2004 in odločbo z dne 10. maja 2004;

               2)

               tožeči strani prizna pravico do njenih prejemkov od 15. aprila 2004 naprej do takrat ko bo ugotovljeno, da je zdravstveno sposobna za delo;

               3)

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo se izpodbija odločba OPI z dne 28. oktobra 2004, s katero je bilo, po tem ko je zdravniška služba Komisije potrdila, da je tožeča stranka sposobna za preselitev in delo s polovičnim delovnim časom, potrjeno, da se tožeči stranki od 15. aprila 2004 do dneva ko bo nastopila delo na sedežu v Bruslju ne izplačuje prejemkov.
   S tem v zvezi se zatrjuje, da ima tožeča stranka, katere imenovanje na delovno mesto v predstavništvu Komisije v Barceloni je bilo upravičeno z družinskimi razlogi, težave z anskioznostjo in depresivnostjo, ki so posledica ukinitve njenega delovnega mesta v okviru tega predstavništva.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja:

               —

               kršitev členov 11, 12 in 13 Evropske socialne listine, kolikor priznava pravice do varstva zdravja, socialne varnosti in socialne in zdravniške pomoči;

               —

               kršitev dela II Evropskega kodeksa socialne varnosti z dne 16. aprila 1964, zlasti člena 10, ki s tem, da dovoljuje pravico do obiska zdravnika na domu, bolniku daje pravico, da mu doma ni treba zapustiti;

               —

               kršitev člena 10 Konvencije št. 102 in člena 13 Konvencije št. 130 MOD;

               —

               kršitev členov 72 in 73 Kadrovskih predpisov.

         Končno tožeča stranka tudi trdi, da ni seznanjena z razlogi, ki bi izkazovali, da je sposobna le za delo s polovičnim delovnim časom.


title: Zadeva T-83/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Riva Fire/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ po izteku veljavnosti Pogodbe ESPJ, sprejeta na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 — Določitev cen in rokov za plačilo — Omejitev ali nadzor proizvodnje ali prodaje — Bistvena kršitev postopka — Pristojnost Komisije — Pravna podlaga — Posvetovanje s posvetovalnim odborom na področju omejevalnih sporazumov in prevladujočih položajev — Pravice obrambe — Opredelitev geografskega trga — Uporaba načela lex mitior — Kršitev člena 65 PJ — Globe — Teža in trajanje kršitve — Olajševalne okoliščine — Sorazmernost — Uporaba obvestila o sodelovanju iz leta 1996)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Riva Fire/Komisija
   (Zadeva T-83/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ po izteku veljavnosti Pogodbe ESPJ, sprejeta na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 - Določitev cen in rokov za plačilo - Omejitev ali nadzor proizvodnje ali prodaje - Bistvena kršitev postopka - Pristojnost Komisije - Pravna podlaga - Posvetovanje s posvetovalnim odborom na področju omejevalnih sporazumov in prevladujočih položajev - Pravice obrambe - Opredelitev geografskega trga - Uporaba načela lex mitior - Kršitev člena 65 PJ - Globe - Teža in trajanje kršitve - Olajševalne okoliščine - Sorazmernost - Uporaba obvestila o sodelovanju iz leta 1996))
   (2015/C 034/25)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Riva Fire SpA (Milano, Italija) (zastopniki: M. Merola, M. Pappalardo in T. Ubaldi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva R. Sauer in B. Gencarelli, nato R. Sauer in R. Striani ter nazadnje R. Sauer, zastopniki, skupaj s P. Manzinijem, odvetnikom)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 7492 final z dne 30. septembra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 65 PJ (zadeva COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje), kot je bila spremenjena z Odločbo Komisije C (2009) 9912 final z dne 8. decembra 2009, in, podredno, predlog za znižanje zneska globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Znesek globe, naložene družbi Riva Fire SpA, se določi na 2 6 0 93  000 EUR.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Družba Riva Fire nosi svoje stroške in tri četrtine stroškov Evropske komisije. Evropska komisija nosi četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva T-410/07 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 18. februarja 2008 – Jurado Hermanos proti UUNT (JURADO) ( Začasna odredba – Znamka Skupnosti – Izbris znamke – Predlog za restitutio in integrum – Predlog za odložitev izbrisa znamke – Nedopustnost )

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/28

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 18. februarja 2008 – Jurado Hermanos proti UUNT (JURADO)
   (Zadeva T-410/07 R)
   („Začasna odredba - Znamka Skupnosti - Izbris znamke - Predlog za restitutio in integrum - Predlog za odložitev izbrisa znamke - Nedopustnost“)
   (2008/C 92/58)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jurado Hermanos, SL (Alicante, Španija) (zastopnik: C. Martín Álvarez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. López Fernández de Corres, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za odložitev izbrisa besedne znamke Skupnosti št. 240218 in pravnih učinkov odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2007 (zadeva R 866/2007-2) v zvezi s predlogom za vrnitev v prejšnje stanje, ki ga je vložil Jurado Hermanos, do odločitve Sodišča prve stopnje o tožbi v postopku v glavni stvari.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Sodba Sodišča z dne 2. oktobra 2015 v zadevi E-3/15 – Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz proti Gemeinde Vaduz (občini Vaduz) (Direktiva 2011/92/EU o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje – Člen 11 – Pravica dostopa do sodnega revizijskega postopka – Učinek prava EGP v nacionalnih pravnih redih – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

text:
               8.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 457/11

         SODBA SODIŠČA
   z dne 2. oktobra 2015
   v zadevi E-3/15
   Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz proti Gemeinde Vaduz (občini Vaduz)
   (Direktiva 2011/92/EU o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje – Člen 11 – Pravica dostopa do sodnega revizijskega postopka – Učinek prava EGP v nacionalnih pravnih redih – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)
   (2016/C 457/08)
   V zadevi E-3/15, Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz proti Gemeinde Vaduz (občini Vaduz) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Državno sodišče Kneževine Lihtenštajn (Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein) v zvezi z razlago člena 11 Direktive 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 2. oktobra 2015 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Lihtenštajn je bil v skladu s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 230/2012 z dne 7. decembra 2012 zavezan izvajati Direktivo 2011/92/EU in jo uporabljati v postopku presoje vplivov na okolje, ki je predmet postopka v glavni stvari.

               2.

               Sprejetje splošne odločitve o presoji vplivov na okolje, pri čemer se reševanje ključnih vprašanj v zvezi z vplivi projekta na okolje, kot so tista iz člena 5(3) Direktive 2011/92/EU, prepusti naknadnim postopkom za izdajo dovoljenj, ne da bi imele nevladne organizacije, ki spodbujajo varstvo okolja, dostop do revizijskega postopka pred sodnim organom, ni v skladu s členom 11 Direktive 2011/92/EU. Nacionalno sodišče mora odločiti, ali gre v tej zadevi za ključna vprašanja.

               3.

               Pravo EGP ne zahteva, da mora obstajati možnost sklicevanja na neuveljavljena pravila EGP neposredno pred nacionalnimi sodišči držav Efte. Vendar iz prava EGP izhaja, da mora nacionalno sodišče pri razlagi nacionalnih predpisov, kolikor je to mogoče, uporabljati metode razlage, ki jih priznava nacionalno pravo, da se doseže cilj Direktive 2011/92/EU. Ta obveznost velja od dne, ko zadevni pravni akt postane del Sporazuma EGP.

               4.

               Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju načel enakovrednosti in učinkovitosti določiti pravna sredstva, ki so na voljo v primeru kršitve člena 11 Direktive 2011/92/EU.


               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/1

         2010/C 179/01
   Zadnja objava Sodišča Evropske unije v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 161, 19.6.2010

      Prejšnje objave

      UL C 148, 5.6.2010

      UL C 134, 22.5.2010

      UL C 113, 1.5.2010

      UL C 100, 17.4.2010

      UL C 80, 27.3.2010

      UL C 63, 13.3.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-53/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. decembra 2009 – Cafea proti UUNT – Christian (BEST FARM) ( Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka )

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/53

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. decembra 2009 – Cafea proti UUNT – Christian (BEST FARM)
   (Zadeva T-53/09) (1)

   („Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka“)
   2010/C 24/95
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cafea GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: C. Schumann in M. Hartmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: C. Jenewein, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Dieter Christian (Frankfurt na Majni, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. novembra 2008 (zadeva R 420/2008-1 glede postopka z ugovorom med družbo Cafea GmbH in Dieterjem Christianom.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Družbi Cafea GmbH se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva T-134/13: Tožba, vložena 28. februarja 2013 – Polynt in Sitre proti ECHA

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/26

         Tožba, vložena 28. februarja 2013 – Polynt in Sitre proti ECHA
   (Zadeva T-134/13)
   2013/C 129/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Polynt SpA (Scanzorosciate, Italija); in Sitre Srl (Milano, Italija) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi ničnost Sklepa ED/169/2012 ECHA v zvezi z vključitvijo cikloheksan-1,2-dikarboksilnega anhidrida, cis-cikloheksan-1,2- dikarboksilnega anhidrida in trans-cikloheksan-1,2- dikarboksilnega anhidrida (v nadaljevanju, skupaj: HHPA) kot snovi, ki so v skladu z merili iz člena 57(f) Uredbe (ES) št. 1907/2006 (1) (v nadaljevanju: REACH), v skladu s členom 59 REACH, v delu v katerem se nanaša na HHPA in njene monomere; ter

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in napačno uporabo prava: (i) povzročitelji preobčutljivosti dihal niso zajeti s členom 57(f) REACH in (ii) ECHA ni dovolj utemeljila in ni predložila dovolj dokazov o tem, da HHPA povzroča „enakovredno zaskrbljenost“ kot uporaba snovi, ki so rakotvorne, mutagene za zarodne celice ali strupene za razmnoževanje (CMR), kategorije 1, glede na to, da:

                           —

                           imajo snovi CMR nepovratne učinke, medtem ko v primeru HHPA, učinki preobčutljivosti dihal niso nepovratni;

                           —

                           potrošniki ali delavci niso izpostavljeni HHPA;

                           —

                           ocena HHPA temelji na podatkih, ki so stari in zastareli; in

                           —

                           pri oceni niso bili upoštevani vsi upoštevni podatki.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe, saj tožečima strankama ni bilo omogočeno, da v celoti zagovarjata svoja stališča, ker ni bilo objektivnih meril, na podlagi katerih bi bilo mogoče šteti, ali snov povzroča enakovredno zaskrbljenost v skladu s členom 57(f) REACH, zlasti v primeru povzročiteljev preobčutljivosti dihal kakršni so HHPA, in ker ECHA ni upoštevala vseh podatkov, ki so bili na voljo, ali ki jih je industrija zagotovila v roku določenem za predložitev pripomb.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, ker je imela ECHA možnost izbire ukrepov v zvezi s HHPA, in, ker je z opredelitvijo HPPA kot „snov, ki vzbuja veliko zaskrbljenost“ (SVHC), tožečima strankama povzročila nesorazmerne neugodnosti v zvezi z želenimi cilji.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES, (UL 2006 L 396, str. 1).


title: Zadeva F-39/13: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 1. avgusta 2016 – Sajewicz- Świackiewcz/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Pokojninske pravice, pridobljene pred nastopom službe pri Uniji, v okviru drugih pokojninskih sistemov – Odločba o priznanju pokojninske dobe, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Člen 81 Poslovnika – Očitno neutemeljena tožba)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/45

      Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 1. avgusta 2016 – Sajewicz- Świackiewcz/Komisija
      (Zadeva F-39/13) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Pokojninske pravice, pridobljene pred nastopom službe pri Uniji, v okviru drugih pokojninskih sistemov - Odločba o priznanju pokojninske dobe, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Člen 81 Poslovnika - Očitno neutemeljena tožba))
      (2016/C 364/56)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jolanta Sajewicz- Świackiewcz (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in S. Orlandi, odvetniki, nato D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis in S. Orlandi, odvetniki, nato J.-N. Louis in S. Orlandi, odvetnika, in na koncu J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Ehrbar in G. Gattinara, agenta, nato J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent, in na koncu G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe o določitvi bonusa pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom zaposlitve pri Komisiji na podlagi novih splošnih določb za izvajanje in odločbe o zavrnitvi pritožbe.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne kot očitno neutemeljena.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 207, 20.7.2013, str. 60.


title: Zadeva C-15/12 P: Pritožba, ki jo je 13. januarja 2012 vložila Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi T-423/09, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials proti Svetu

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/13

         Pritožba, ki jo je 13. januarja 2012 vložila Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi T-423/09, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials proti Svetu
   (Zadeva C-15/12 P)
   2012/C 89/21
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (zastopnika: J.-F. Bellis in R. Luff, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 16. decembra 2011 v zadevi Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials proti Svetu (T-423/09) naj se razveljavi in naj se odloči o zadevnem sporu;

               —

               predlogom, podanim na prvi stopnji, naj se ugodi in naj se tako razveljavi protidampinšla dajatev, ki je bila pritožnici naložena z Uredbo Sveta (ES) št. 826/2009 z dne 7. septembra 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1659/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenih vrst magnezitne opeke s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1), kolikor protidampinška dajatev, ki je določena s to uredbo, presega tisto, ki bi se uporabila, če bi bila v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe (2) določena na podlagi metode, ki je bila uporabljena pri prvotni preiskavi, da bi se upoštevalo nevračilo kitajskega DDV pri izvozu;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe uveljavlja tri razloge zoper zavrnitev, s strani Splošnega sodišča, njenega drugega razloga za razveljavitev, ki zadeva kršitev, s strani Sveta in Komisije, člena 11(9) osnovne protidampinške uredbe.
   V okviru prvega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je Splošno sodišče s tem, ko je zavrnilo odločanje o vprašanju, katera metoda primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo je bila uporabljena med prvotno preiskavo, in torej ni moglo veljavno ugotoviti, da v postopku preiskave ni prišlo do „spremembe metode“ v smislu člena 11(9) osnovne uredbe, napačno uporabilo pravo. V resnici naj bi prišlo do radikalne spremembe primerjalne metode med prvotno preiskavo, kjer je bila primerjava opravljena na podlagi „brez DDV“, in med postopkom pregleda, kjer je bila primerjava opravljena na podlagi „skupaj z DDV“. Zaradi uporabe te zadnje metode naj bi bila uporabljena višja stopnja dampinga, kot če bi bila uporabljena metoda iz prvotne preiskave.
   Pritožnica v okviru drugega pritožbenega razloga zatrjuje, da je Splošno sodišče s tem, ko je presodilo, da institucije ne smejo več uporabiti metode primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo, uporabljeno med prvotno preiskavo, če ta omogoča prilagoditev, ki ni dovoljena na podlagi člena 2(10)(b) osnovne uredbe, s čimer je zamešalo pojma „prilagoditev“ in „primerjalna metoda“, napačno uporabilo pravo.
   V okviru tretjega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je Splošno sodišče s tem, ko je ugotovilo, da gre pri razliki v stopnji vračila DDV za izvoz med obdobjem, na katerega se nanaša prvotna preiskava, in obdobjem, na katerega se nanaša postopek pregleda, za spremembo okoliščin, ki utemeljuje spremembo metode, medtem ko ni ugotovilo, da naj zaradi te razlike ne bi bilo mogoče uporabiti primerjalne metode iz prvotne preiskave, napačno uporabilo pravo. Ker je treba izjemo zaradi „spremembe okoliščin“ razlagati ozko, naj z obrazložitvijo iz točk od 62 do 64 izpodbijane sodbe ta stroga zahteva očitno ne bi bila izpolnjena.

      (1)  UL L 240, str. 7.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1).


title: Zadeva C-203/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Eberhard Schmeer/TUIfly GmbH

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Eberhard Schmeer/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-203/17)
   (2017/C 221/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eberhard Schmeer

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-22/15: Tožba, vložena 19. januarja 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Nizozemska

text:
               13.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/2

         Tožba, vložena 19. januarja 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Nizozemska
   (Zadeva C-22/15)
   (2015/C 228/02)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Lozano Palacios in G. Wils)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska

      Predlogi tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Kraljevina Nizozemska s tem, da je plačila davka na dodano vrednost oprostila dajanje privezov in sidrišč za plovila v najem članom navtičnih športnih organizacij, ki pri opravljanju svojih storitev ne zaposlujejo ene ali več oseb, in to za namene navtičnih ali prostočasnih dejavnosti, ki jih ni mogoče šteti za ukvarjanje s športom ali telesno vzgojo, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov (1), 24(1) in 133 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (Direktiva o DDV) v povezavi z njenim členom 132(1);

               —

               ugotoviti, da Kraljevina Nizozemska s tem, da je omejila oprostitev tega dajanja v najem – če se privezi in sidrišča za plovila dajejo v najem članom, ki se ukvarjajo s športom, in je najem tesno povezan z ukvarjanjem s tem športom in je zanj neobhoden – navtičnim športnim organizacijam, ki pri opravljanju svojih storitev ne zaposlujejo ene ali več oseb, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov (1), 24(1) in 133 Direktive 2006/112 v povezavi z njenim členom 132(1);

               —

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1

               Direktiva 2006/112 državam članicam nalaga, naj davka na dodano vrednost oprostijo določene storitve, ki so tesno povezane s športom ali telesno vzgojo in jih nepridobitne organizacije opravijo posameznikom, ki se ukvarjajo s športom ali telesno vzgojo.

               2.

               V skladu s členom 11(1)(e) Wet Omzetbelasting 1968 (zakon iz leta 1968 o davku na dodano vrednost) so davka na dodano vrednost oproščene storitve, ki jih športne organizacije opravijo za svoje člane, razen storitev, ki jih navtične športne organizacije, ki za opravljanje svojih storitev zaposlujejo eno ali več oseb, če gre pri teh storitvah za izvajanje – s pomočjo teh oseb – dejavnosti, ki so povezane s plovili ali dajanjem na razpolago privezov in sidrišč za plovila.

               3.

               Komisija meni, da je ta nizozemska oprostitev hkrati preširoka in preozka.

               4.

               Najprej Komisija očita, da oprostitev ni omejena na dajanje v najem članom nepridobitnih organizacij, ki se ukvarjajo s športom, ampak zajema tudi dajanje v najem članom organizacije, ki zgolj rekreativno ali celo za namene prebivanja, ne da bi zapustili pristanišče, uporabljajo plovila, ki so v najetih privezih ali sidriščih. V tem delu je oprostitev v nasprotju s členi 2(1), 24(2) in 133 Direktive o DDV.

               5.

               Nato Komisija očita, da zadevne organizacije za uveljavljanje te oprostitve ne smejo zaposlovati oseb. Nizozemska s tem dodaja pogoj, ki presega to, kar dovoljuje člen 133 Direktive o DDV (v povezavi z njenim členom 132(1)(m)).

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-284/16: Tožba, vložena 23. maja 2016 – Gulli/EUIPO – Laverana (Lybera)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/61

         Tožba, vložena 23. maja 2016 – Gulli/EUIPO – Laverana (Lybera)
   (Zadeva T-284/16)
   (2016/C 270/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Diego Gulli (Genova, Italija) (zastopnika: M. Andreolini in F. Andreolini, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „Lybera“ – Prijava št. 12 155 743

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. marca 2016 v zadevi R 3219/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-538/14: Tožba, vložena 16. julija 2014 – Peri proti UUNT (Multiprop)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/22

         Tožba, vložena 16. julija 2014 – Peri proti UUNT (Multiprop)
   (Zadeva T-538/14)
   2014/C 329/31
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Peri GmbH (Weißenhorn, Nemčija) (zastopnika: M. Eck in A. Bognár, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. aprila 2014 v zadevi R 1661/2013-1;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Multiprop“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 19 in 37 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 5 87  219

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(2) Uredbe št. 207/2009.