title: Zadeva T-117/12: Tožba, vložena 14. marca 2012 – ANKO proti Komisiji

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/18

         Tožba, vložena 14. marca 2012 – ANKO proti Komisiji
   (Zadeva T-117/12)
   2012/C 138/35
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ANKO Anonimos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atene, Grčija) (zastopnik: B. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da pomeni ustavitev izplačila s strani Evropske komisije v zvezi z zneski, ki jih dolguje tožeči stranki na podlagi projektov PERFORM in OASIS, neizpolnitev njenih pogodbenih obveznosti;

               —

               Komisiji naloži, naj tožeči stranki plača 637 117,17 EUR za projekt PERFORM skupaj z obrestmi, določenimi s klavzulo II.5, odstavek 5, priloge II k glavni pogodbi, in to od vročitve te tožbe;

               —

               Komisiji naloži, naj prizna, da tožeči stranki ni treba vrniti 56 390,00 EUR, ki jih je tožeči stranki plačala za projekt OASIS; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na obveznost Komisije, ki izhaja a) iz pogodbe št. 215952 za izvedbo projekta ‘A soPhisticatEd multi-paRametric system FOR the continuous effective assessment and Monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)’ in b) pogodbe št. 215754 za izvedbo projekta ‘Open architecture for Accessible Services Integration and Standardisation (OASIS)’ v smislu člena 272 PDEU.
   Natančneje, tožeča stranka meni, da čeprav je sama v celoti in pravilno izpolnila svoje pogodbene obveznosti, je Komisija neupravičeno ustavila izplačila v korist tožeče stranke, pri čemer je kršila zgoraj navedeni pogodbi in načelo dobre vere. Zato tožeča stranka meni, da je treba, prvič, Komisiji naložiti, naj ji plača 637 117,17 EUR za projekt PERFORM, skupaj z obrestmi, določenimi s klavzulo II.5, odstavek 5, priloge II k glavni pogodbi, in, drugič, ugotoviti, da tožeči strani ni treba vrniti 56 390,00 EUR, ki jih je dobila za projekt OASIS.


title: Zadeva C-548/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Mons – Belgija) – État belge/Biologie Dr Antoine SPRL

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Mons – Belgija) – État belge/Biologie Dr Antoine SPRL
   (Zadeva C-548/16) (1)

   (2017/C 300/34)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 30, 30.1.2017.


title: Zadeva T-556/17: Tožba, vložena 17. avgusta 2017 – Staropilsen/EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN, STAROPLZEN)

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/43

         Tožba, vložena 17. avgusta 2017 – Staropilsen/EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN, STAROPLZEN)
   (Zadeva T-556/17)
   (2017/C 347/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Staropilsen s. r. o. (Plzeň, Češka republika) (zastopnica: A. Kodrasová, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pivovary Staropramen s. r. o. (Praga, Češka republika)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije, STAROPILSEN; STAROPLZEN‘ – znamka Unije št. 9 034 893

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 20. junija 2017 v zadevi R 236/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               Toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 53(1)(a) in 8(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-435/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. septembra 2012 – ACI Adam BV in drugi proti Stichting de Thuiskopie in drugim

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. septembra 2012 – ACI Adam BV in drugi proti Stichting de Thuiskopie in drugim
   (Zadeva C-435/12)
   2012/C 399/18
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagateljice kasacijske pritožbe: ACI Adam BV, Alpha International BV, AVC Nederland BV, BAS Computers & Componenten BV, Despec BV, Dexxon Data Media and Storage BV, Fuji Magnetics Nederland, Imation Europe BV, Maxell Benelux BV, Philips Consumer Electronics BV, Sony Benelux BV, Verbatim GmbH

      Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Stichting de Thuiskopie, Stichting Onderhandelingen Thuiskopie vergoeding

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 5(2)(b) – po potrebi v povezavi s členom 5(5) – Direktive o avtorski pravici (1) razlagati tako, da tam navedena izjema, ki se nanaša na avtorske pravice v zvezi z reproduciranjem, ki ustreza merilom, navedenim v tem členu, velja ne glede na to, ali so primerki dela, ki je podlaga za reproduciranje, v razpolagalno sfero zadevne fizične osebe prišli po zakoniti poti – se pravi brez kršitve avtorskih pravic imetnikov teh pravic – ali pa velja ta izjema le za reproduciranje na podlagi primerkov, ki so prišli v razpolagalno sfero zadevne fizične osebe, ne da bi bile kršene avtorske pravice?

               2.

                           (a)

                           Če se sprejme zadnja trditev iz prvega vprašanja, ali lahko uporaba tristopenjskega preizkusa iz člena 5(5) Direktive o avtorski pravici povzroči, da se področje uporabe izjeme iz člena 5(2) te direktive razširi, ali pa je posledica uporabe tega preizkusa lahko le, da se področje uporabe te izjeme zoži?

                           (b)

                           Če se sprejme zadnja trditev iz prvega vprašanja, ali je določba nacionalnega prava, po kateri je za reproduciranje, ki ga opravi fizična oseba za privatno uporabo in brez neposrednega ali posrednega komercialnega namena, treba plačati pravično nadomestilo ne glede na to, ali je zadevno reproduciranje na podlagi člena 5(2) Direktive o avtorski pravici dovoljeno – ne da bi ta določba imetnikom pravic omejevala pravico do prepovedi reproduciranja ali pravico do povračila škode – v nasprotju s členom 5 Direktive o avtorski pravici ali katero koli drugo določbo evropskega prava?
                           Ali je za odgovor na to vprašanje ob upoštevanju tristopenjskega preizkusa iz člena 5(5) Direktive o avtorski pravici upoštevno, da tehnični ukrepi, namenjeni preprečevanju nezakonitega izdelovanja privatnih kopij, (še) ne obstajajo?

               3.

               Ali se Direktiva o uveljavljanju (2) uporabi za spor, kakršen je predloženi, v katerem – potem ko je ena od držav članic na podlagi člena 5(2)(b) Direktive o avtorski pravici proizvajalcem in uvoznikom nosilcev, ki so primerni za reproduciranje del in temu namenjeni, naložila, da morajo v tem členu določeno pravično nadomestilo nakazati organizaciji, ki jo je ta država pooblastila za zbiranje in razdeljevanje pravičnega nadomestila – zavezanec za plačilo predlaga, naj sodišče na podlagi nekaterih spornih okoliščin, ki so upoštevne za določitev pravičnega nadomestila, odloči v škodo omenjene organizacije, ki temu oporeka?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32).


title: Zadeva C-45/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Bruxelles (Belgija) 30. januarja 2012 – Onafts – Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés proti Radii Hadj Ahmed

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Bruxelles (Belgija) 30. januarja 2012 – Onafts – Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés proti Radii Hadj Ahmed
   (Zadeva C-45/12)
   2012/C 109/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour du travail de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Onafts – Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Radia Hadj Ahmed

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali v okoliščinah, v katerih je državljanka tretje države (v obravnavanem primeru Alžirije) pred manj kot 5 leti pridobila dovoljenje za prebivanje v državi članici (v obravnavanem primeru v Belgiji), da bi se zunaj okvirov zakonske zveze ali registrirane partnerske skupnosti pridružila državljanu druge države članice (v obravnavanem primeru Francije), s katerim ima otroka (s francoskim državljanstvom), ta državljanka tretje države spada na osebno področje uporabe Uredbe št. 1408/71 (1) kot družinski član delavca, ki je državljan države članice, da bi se ji lahko dodelile zagotovljene družinske dajatve za drugega otroka, ki je državljan tretje države (v obravnavanem primeru Alžirije), čeprav navedena državljanka tretje države ne živi več skupaj z očetom otroka, ki ima francosko državljanstvo?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali v okoliščinah iz prvega vprašanja in zato, ker živi v njenem gospodinjstvu otrok s francoskim državljanstvom, ta državljanka tretje države ali njen otrok, ki je državljan tretje države, spadata na osebno področje uporabe Uredbe št. 1408/71 kot družinska člana delavca, ki je državljan države članice, da bi se lahko otroku z alžirskim državljanstvom dodelile zagotovljene družinske dajatve?

               3.

               Če je odgovor na zgornji vprašanji nikalen, ali je v okoliščinah iz prvega vprašanja ta državljanka tretje države na podlagi členov 13(2) in 14 Direktive 2004/38 (2) v povezavi s členom 12 ES (postal člen 18 PDEU) upravičena do enakega pravnega obravnavanja kot belgijski državljani tako dolgo, dokler ne izgubi pravice do prebivanja, tako da je izključeno, da ji država Belgija za dodelitev zagotovljenih družinskih dajatev postavi pogoj v zvezi z dolžino prebivanja, medtem ko se izpolnjevanje tega pogoja ne zahteva od nacionalnih upravičencev do teh dajatev?

               4.

               Če je odgovor na zgornja vprašanja nikalen, ali je v okoliščinah iz prvega vprašanja ta državljanka tretje države na podlagi členov 20 in 21 Listine EU o temeljnih pravicah kot mati državljana EU upravičena do uporabe načela enakega obravnavanja, tako da je izključeno, da ji država Belgija za dodelitev zagotovljenih družinskih dajatev za drugega od njenih otrok, ki je državljan tretje države, postavi pogoj v zvezi z dolžino prebivanja, medtem ko se izpolnjevanje tega pogoja v zvezi z dolžino prebivanja ne zahteva za otroka z državljanstvom EU?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva T-18/16: Tožba, vložena 18. januarja 2016 – DMC/UUNT – Etike’ International (De Giusti Orgoglio)

text:
               7.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/26

         Tožba, vložena 18. januarja 2016 – DMC/UUNT – Etike’ International (De Giusti Orgoglio)
   (Zadeva T-18/16)
   (2016/C 090/35)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: DMC Srl (San Vendemiano, Italija) (zastopnik: B. Osti, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Etike’ International Srl (Baronissi, Italija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „De Giusti Orgoglio“ – Prijava št. 9 499 468

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 5. novembra 2015 v zadevi R 1764/2013-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               spremeni izpodbijano odločbo, ker je z dejanskega in pravnega vidika neutemeljena;

               —

               naloži povračilo stroškov;

               —

               odredi pridobitev spisov v zvezi s postopkom z ugovorom št. B 001757973 in tožbo št. R 1764/2013-5.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 8(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. oktobra 2004 v zadevi C-255/01 (predlog za sprejem predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias): Panagiotis Markopoulos in drugi proti Ypourgos Anaptyxis in drugi (Predlog za sprejem predhodne odločbe — Osma direktiva 84/253/EGS — Člena 11 in 15 — Dovoljenja za osebe pooblaščene za izvajanje obvezne revizije računovodskih listin — Možnost izdaje dovoljenj osebam, ki niso opravile izpita iz strokovne usposobljenosti — Pogoji za izdajo dovoljenj državljanom drugih držav članic)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/1

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 7. oktobra 2004
   v zadevi C-255/01 (predlog za sprejem predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias): Panagiotis Markopoulos in drugi proti Ypourgos Anaptyxis in drugi (1)

   (Predlog za sprejem predhodne odločbe - Osma direktiva 84/253/EGS - Člena 11 in 15 - Dovoljenja za osebe pooblaščene za izvajanje obvezne revizije računovodskih listin - Možnost izdaje dovoljenj osebam, ki niso opravile izpita iz strokovne usposobljenosti - Pogoji za izdajo dovoljenj državljanom drugih držav članic)
   (2004/C 300/02)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-255/01, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče na podlagi sklepa Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) z dne 12. junija 2001, ki je na Sodišče prispel 3. julija 2001, v postopku Panagiotis Markopoulos in drugi proti Ypourgos Anaptyxis, Soma Orkoton Elegkton, ob udeležbi Georgios Samothrakis in drugi ter Christos Panagiotidis, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts, S. von Bahr in K. Schiemann (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 7. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Člen 15 Osme Direktive Sveta (84/253/EGS) z dne 10. aprila 1984, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe o dovoljenjih za osebe pooblaščene za izvajanje obvezne revizije računovodskih listin, vsem državam članicam dopušča, da izdajo dovoljenja osebam, ki izpolnjujejo pogoje iz tega člena, t.j. tistim, ki so v zadevni državi članici kvalificirane za izvajanje obveznih revizij dokumentov iz člena 1(1), in so dejansko izvajale takšne dejavnosti do datuma, določenega v členu 15, ne da bi morale predhodno opraviti izpit iz strokovne usposobljenosti.
               Vendar omenjeni člen 15 nasprotuje temu, da država članica možnost, ki jo ta predvideva, uporablja po preteku roka enega leta, ki začne teči od dneva začetka uporabe nacionalnih predpisov, s katerimi je prenesena direktiva, ta dan pa v nobenem primeru ne more biti kasnejši od 1. januarja 1990.

               2.

               Člen 11 Osme Direktive Sveta 84/253 državi članici gostiteljici dovoljuje, da za izvajanje dejavnosti obveznega revidiranja računovodskih listin izda dovoljenja strokovnim osebam, ki so že dobile dovoljenje v drugi državi članici, ne da bi morale opravljati izpit iz strokovne usposobljenosti, če pristojni organi države članice gostiteljice njihovo kvalifikacijo štejejo za enakovredno tisti, ki jo, skladno s to direktivo, zahteva nacionalna zakonodaja njihove države.

      (1)  UL C 289, 13.10.2001.


title: Zadeva T-93/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/64

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-93/07) (1)

   (2008/C 301/121)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007.


title: Zadeva T-342/10: Tožba, vložena 23. avgusta 2010 – Hartmann proti UUNT – Mölnlycke Health Care (MESILETTE)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/49

      Tožba, vložena 23. avgusta 2010 – Hartmann proti UUNT – Mölnlycke Health Care (MESILETTE)
      (Zadeva T-342/10)
      ()
      (2010/C 288/92)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Nemčija) (zastopnik: N. Aicher, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mölnlycke Health Care AB (Göteborg, Švedska)

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. maja 2010 v zadevi R 1222/2009-2 naj se razveljavi, in

                  —

                  toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MESILETTE“ za proizvode iz razreda 5 – Prijava znamke Skupnosti št. 6494025

         Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

         Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška registracija št. 1033551 besedne znamke „MEDINETTE“ za blago iz razreda 25; mednarodna registracija št. 486204 besedne znamke „MEDINETTE“ za blago iz razreda 25

         Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe napačno presodil glede verjetnosti zmede, zlasti glede podobnosti znakov.


title: Zadeva C-83/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil n °1 de Pontevedra – Španija) – Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso, Yaiza Pato Rodríguez proti Air France (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Zračni promet — Uredba (ES) št. 261/2004 — Člen 2(l) — Odškodnina za potnike v primeru odpovedi leta — Pojem „odpoved“ — Člen 12 — Pojem „dodatna odškodnina“ — Odškodnina na podlagi nacionalnega prava)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil no 1 de Pontevedra – Španija) – Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso, Yaiza Pato Rodríguez proti Air France
   (Zadeva C-83/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 2(l) - Odškodnina za potnike v primeru odpovedi leta - Pojem „odpoved“ - Člen 12 - Pojem „dodatna odškodnina“ - Odškodnina na podlagi nacionalnega prava)
   2011/C 355/06
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Pontevedra

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso, Yaiza Pato Rodríguez

      Tožena stranka: Air France

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra – Razlaga členov 2(i), 8, 9 in 12 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10) – Pojem „odpoved leta“ – Tehnične okvare – Pojem „dodatna odškodnina“ – Pravica do odškodnine na podlagi nacionalnega prava

      Izrek

               1.

               Pojem „odpoved“, kot je opredeljen v členu 2(l) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da se v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, ne nanaša izključno na neopravljen vzlet zadevnega letala, temveč zajema tudi primer, v katerem to letalo vzleti, vendar se mora nato iz kakršnega koli razloga vrniti v odhodno letališče, kjer so potniki tega letala premeščeni na druge lete.

               2.

               Pojem „dodatna odškodnina“ iz člena 12 Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču dopušča, da pod pogoji, določenimi v Konvenciji o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz ali nacionalnem pravu, naloži plačilo odškodnine za škodo zaradi neizpolnitve pogodbe o letalskem prevozu, vključno z nepremoženjsko škodo. Pojem „dodatna odškodnina“ pa ne more služiti za pravno podlago nacionalnemu sodišču, da letalskemu prevozniku naloži, da potnikom, katerih let je imel zamudo ali je bil odpovedan, povrne stroške, ki so jim nastali zaradi neizpolnitve obveznosti tega prevoznika glede pomoči in oskrbe, določenih v členih 8 in 9 te uredbe.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-55/14: Tožba, vložena 21. januarja 2014 – Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen proti UUNT (Lembergerland)

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/16

         Tožba, vložena 21. januarja 2014 – Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen proti UUNT (Lembergerland)
   (Zadeva T-55/14)
   2014/C 78/32
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen eG (Vaihingen an der Enz, Nemčija) (zastopnik: H. Steffan, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga, naj:

               —

               se odločba odbora za pritožbe z dne 14. novembra 2013 v zadevi R 566/2013-1 v zvezi s prijavo znamke Skupnosti št. 11 134 947 razveljavi;

               —

               se, kar zadeva odločbo odbora za pritožbe z dne 14. novembra 2013 v zadevi R 566/2013-1, toženi stranki naloži, naj prijavljeno znamko registrira;

               —

               se plačilo stroškov postopka naloži toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Lembergerland“ za proizvode iz razreda 33 ‒ prijava znamke Skupnosti 11 134 947

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(j) Uredbe (ES) št. 207/2009.


title: Zadeva C-75/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Združeno kraljestvo) — The Queen, Christopher Mellor proti Secretary of State for Communities and Local Government (Direktiva 85/337/EGS — Presoja vplivov projektov na okolje — Obveznost seznanitve javnosti z razlogi za odločitev, da se projekt ne predloži v presojo)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Združeno kraljestvo) — The Queen, Christopher Mellor proti Secretary of State for Communities and Local Government
   (Zadeva C-75/08) (1)

   (Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov projektov na okolje - Obveznost seznanitve javnosti z razlogi za odločitev, da se projekt ne predloži v presojo)
   2009/C 153/22
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Christopher Mellor, The Queen

      Tožena stranka: Secretary of State for Communities and Local Government

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Court of Appeal (Civil Division) — Razlaga člena 4 Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40) — Obveznost seznanitve javnosti z razlogi za odločitev, da za projekt, ki spada v razred iz priloge II Direktive, ni potrebna presoja

      Izrek

               1)

               Člen 4 Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003, je treba razlagati tako, da ne zahteva, da odločitev, da projekta, za katerega velja Priloga 2 k navedeni direktivi, ni treba predložiti v presojo vplivov na okolje, vsebuje razloge, zaradi katerih je pristojni organ odločil, da presoja ni bila nujna. Vendar pa, če to zahteva zainteresirana oseba, jo mora pristojni upravni organ v odgovoru na njeno zahtevo seznaniti z razlogi za sprejetje odločitve ali s podatki in ustreznimi dokumenti.

               2)

               Če so v odločitvi države članice, da se projekt, za katerega velja Priloga 2 k Direktivi 85/337, v skladu s členi od 5 do 10 navedene direktive ne predloži v presojo vplivov na okolje, navedeni razlogi na katerih je utemeljena, je ta odločitev zadostno obrazložena, kadar razlogi, ki jih vsebuje, skupaj z dokazi, ki so že bili dani v vednost zainteresiranim osebam, in morebiti dopolnjeni z dodatnimi potrebnimi podatki, ki jim jih mora pristojna nacionalna uprava predložiti na njihovo zahtevo, omogočajo tem osebam, da presodijo, ali je smiselno vložiti pravno sredstvo zoper to odločitev.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva T-238/09: Tožba, vložena 23. junija 2009 — Sniace proti Komisiji

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/28

         Tožba, vložena 23. junija 2009 — Sniace proti Komisiji
   (Zadeva T-238/09)
   2009/C 193/44
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sniace, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: F. J. Moncholí Fernández, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ta ničnostna tožba, vložena na podlagi člena 230 ES, naj se razglasi za dopustno in utemeljeno.

               —

               Razglasi naj se, da je ničen in brez učinkov člen 1 Odločbe z dne 10. marca 2009 v delu, v katerem je v njegovem drugem odstavku ugotovljeno, da so nezdružljive s skupnim trgom te državne pomoči, ki jih je Španija izvršila v korist družbe Sniace: i) dogovor z dne 8.marca 1996 med družbo Sniace in Tesorería General de la Seguridad Social o reprogramiranju dolgov; ii) izvedba dogovora z dne 5. novembra 1993 med družbo Sniace in FOGASA in iii) dogovor z dne 31.oktobra 1995 med družbo Sniace in FOGASA.

               —

               Razglasi naj se, da sta nična in brez učinkov člena 2 in 3, navedena v točki 2 Odločbe z dne 10. marca 2009, v delu v katerem Španiji nalagata, naj:

                           i)

                           od prejemnice pomoči takoj dejansko izterja izplačane pomoči, skupaj z obrestmi, in

                           ii)

                           v roku dveh mesecev Komisiji sporoči višino skupnega znesek, ki ga je treba izterjati, navede ukrepe, ki jih je sprejela in predvidela za to, da se uskladi z odločbo ukrepe, in pošlje dokumente, iz katerih bo razvidno, da je bil prejemnici poslan opomin za vrnitev pomoči.

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov tožeče stranke v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo izpodbija Odločbo Komisije C(2009) 1479 konč. z dne 10. marca 2009, ki se nanaša na ukrep št. C5/2000 (prej NN 118/1997), ki ga je Španija izvedla v korist tožeče stranke (SNIACE), in s katero je bila spremenjena Odločba 1999/395/ES z dne 28. oktobra 1998. S to odločbo so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom pomoči, ki sta jih Fondo de Garantía Salarial (jamčevalni sklad za plače, v nadaljevanju: FOGASA) in Tesorería General de la Seguridad Social (splošni sklad za socialno varnost, v nadaljevanju: TGSS) podelila družbi SNIACE, z obrazložitvijo, da dogovora o vračilu dolgov, ki ju je ta družba sklenila s FOGASA, in dogovor o reprogramiranju dolgov, ki ga je ta družba sklenila s TGSS, pri uporabljeni obrestni meri ne izpolnjujejo tržnih pogojev. (1)

   Z izpodbijano odločbo so bile pomoči, navedene v točki 2, razglašene za nezdružljive s skupnim trgom.
   V utemeljitev svojih zahtev tožeča stranka najprej zatrjuje, da je Komisija nepravilno razlagala veljavne predpise, ko je izvedla analizo spornih dogovorov in ko je ugotovila, da ne FOGASA ne TGSS nista ravnala kot zasebni upnik. Glede tega tožeča stranka trdi, da je tožena stranka zato, ker se je oprla na primerjavo med položajem zasebnega upnika BANESTO in položajem FOGASA, izvedla posplošenje, ki se nanaša na to, da brez utemeljitve ekstrapolira ravnanje BANESTO na vse zasebne upnike.
   Tožeča stranka vsekakor trdi, da bi kot javni upnik ravnala praktično enako kot BANESTO.
   Družba SNIACE zatrjuje tudi kršitev obveznosti obrazložitve. Posebej navaja, da Komisija ni obrazložila „nevarnosti izkrivljanja konkurence“, ki je glavno merilo za opredelitev pomoči za državno pomoč.

      (1)  Glej sodbe z dne 29. aprila 1999 v zadevi Španija proti Komisiji, C-342/96 (Recueil, str. I-2459), z dne 22. novembra 2007 v zadevi Španija proti Lenzing, C-525/04 (ZOdl., str. I-9947) in z dne 21. oktobra 2004 v zadevi Lenzing proti Komisiji, T-36/99 (ZOdl., str. II-3597).


title: Zadeva T-49/10: Tožba, vložena 5. februarja 2010 – Footwear proti UUNT – Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/56

         Tožba, vložena 5. februarja 2010 – Footwear proti UUNT – Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)
   (Zadeva T-49/10)
   2010/C 100/82
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Footwear Co. Ltd (Chai Wan, Hong Kong, Kitajska) (zastopnika: G. Griss in C. Loidl, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Reno Schuhcentrum GmbH (Thaleischweiler-Fröschen, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 4. decembra 2009 v zadevi R 1705/2008-4 naj se razveljavi;

               —

               ugovor proti registraciji prijavljene znamke za proizvode iz razredov 25 in 28 naj se v celoti zavrne;

               —

               Urad za usklajevanje naj se naloži, da registrira prijavljeno znamko;

               —

               Uradu za usklajevanje naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški oddelka za ugovore in odbora za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „swiss cross FOOTWEAR“ za proizvode iz razredov 25 in 28 (prijava št. 4 686 549)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Reno Schuhcentrum GmbH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „criss cross“ št. 30 229 875 za proizvode iz razredov 14, 18, 25 in 28

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev registracije znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1), glede na to, da med blagovnima znamka ne obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-376/10: Tožba, vložena 7. septembra 2010 – Mamoli Robinetteria proti Komisiji

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/63

      Tožba, vložena 7. septembra 2010 – Mamoli Robinetteria proti Komisiji
      (Zadeva T-376/10)
      ()
      (2010/C 288/113)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Mamoli Robinetteria SpA (Milano, Italija) (zastopnika: F. Capelli, M. Valcada, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Razglasi naj se ničnost člena 1 Odločbe Komisije C(2010) 4185 DEF z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije, in člena 53 Sporazuma EGP, vročena, (zadeva COMP/39092 – Sanitarna keramika in oprema) v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Mamoli Robinetteria spa kršila člen 101 PDEU in posledično, naj se razglasi ničnost člena 2 te odločbe, ker nalaga družbi Mamoli Robinetteria spa plačilo globe, ki znaša 10 % prometa v letu 2009, ki se je posledično zmanjšal na 1 041 531 EUR zaradi posebnega položaja te družbe.

                  —

                  Razglasi naj se ničnost člena 2 Odločbe Komisije C(2010) 4185 DEF z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije, in člena 53 Sporazuma EGP, vročena, (zadeva COMP/39092 – Sanitarna keramika in oprema), tako da se ponovno izračuna globa in zmanjša na 0.3 % prometa družbe Mamoli Robinetteria v letu 2003 ali vsekakor na manjši znesek, kot je bil naložen, za katerega Sodišče meni da je primeren.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Odločba, ki je predmet tega spora, je ista kot v zadevi T-364/10, Duravit in drugi proti Komisiji, ter T-368/10, Rubinetteria Cisal proti Komisiji.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.
      Kršitev pravice do obrambe, načela kontradiktornosti in načela enakega obravnavanja, s tem da so druge stranke v postopku lahko uveljavljale trditve v svojo obrambo v zvezi z okoliščinami, o katerih družba Mamoli ni bila obveščena. Poleg tega navaja, da očitki temeljijo na dokumentih, ki se obravnavajo kot zaupni in nedostopni strankam.
      Kršitev načela zakonitosti iz členov od 101 do 105 PDEU in člena 23 Uredbe Sveta št. 1/2003 (1). Tožeča stranka v zvezi s tem trdi da Komisija, ker o tem ni določbe v evropski zakonodaji, nima pooblastil, da delno ali v celoti dodeli imuniteto podjetjem ali da s takim očitkom utemelji začetek protimonopolnega postopka, v katerem se naložijo visoke globe.
      Kršitev člena 101 PDEU in člena 2 Uredbe ES št. 1/2003.
      Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija pri preiskavi storila bistvene napake, s tem da ni upoštevala posebnosti italijanskega trga (na primer strukture, značilnosti, vloge grosistov) in s tem da je položaj na italijanskem trgu primerjala s položajem na nemškem trgu. Zaradi take napake so ugotovitve Komisije o obstoju kartelnega določanja cen na italijanskem trgu neutemeljene. Poleg tega Komisija zaradi navedenih napak ni tožeče stranke rešila dokaznega bremena.
      Tožeča stranka glede višine globe navaja, da Komisija ni pravilno presodila ravnanja tožeče stranke oziroma vpliva tega ravnanja v okviru očitane kršitve, ker ni upoštevala slabega gospodarskega položaja tožeče stranke.
      Tožeča stranka trdi, da čeprav je Komisija vedela, da je bila družba Mamoli dejansko v kritičnem gospodarskem položaju, zaradi katerega ni bila sposobna plačila, je sprejela odločbo, ki ni primerna za dosego cilja.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva T-482/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2015 – Ahrend Furniture/Komisija

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2015 – Ahrend Furniture/Komisija
   (Zadeva T-482/15) (1)

   (2016/C 059/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva T-503/17: Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Ruiz Sacristán in Arias Mosquera/Komisija in SRB

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/36

         Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Ruiz Sacristán in Arias Mosquera/Komisija in SRB
   (Zadeva T-503/17)
   (2017/C 347/46)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Jaime Ruiz Sacristán (Cuauhtémoc, Mehika), José María Arias Mosquera (Madrid, Španija) (zastopniki: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín in B. Fernández García, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj za nična razglasi:

               —

               sklep (SRB/EES/2017/08), ki ga je Enotni odbor za reševanje sprejel 7. junija 2017, in s katerim je bila določena shema za reševanje v zvezi s finančno institucijo Banco Popular Español, S.A.;

               —

               sklep (EU) 2017/1246 Komisije z dne 7. junija 2017, s katerim je bila potrjena shema za reševanje Banco Popular Español S.A.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevah T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Enotni odbor za reševanje, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán in Bueno ter SFL/Enotni odbor za reševanje, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-483/17, García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-484/17, Fidesban in drugi/Junta Única de Resolución, T-497/17, Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje, ter T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija in Enotni odbor za reševanje.


title: Zadeva T-560/15 P: Pritožba, ki jo je 28. septembra 2015 vložila LM zoper sodbo, ki jo je 14. julija 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-109/14, LM/Komisija

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/32

         Pritožba, ki jo je 28. septembra 2015 vložila LM zoper sodbo, ki jo je 14. julija 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-109/14, LM/Komisija
   (Zadeva T-560/15 P)
   (2015/C 414/42)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: LM (Ispra, Italija) (zastopnik: L. Ribolzi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je uperjena zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 14. julija 2015 (zadeva F-109/14), s katerim je bila za očitno neutemeljeno razglašena tožba, s katero je bilo predlagano, da Komisija pritožnici iz naslova pokojnine, do katere je upravičena, plača 35 % starostne pokojnine, ki jo je prejel pokojni zakonec ob smrti.
   V podporo svojih predlogov pritožnica navaja, da Sodišče za uslužbence ni preučilo njene zahteve za povišanje pokojnine v smislu člena 25 Splošne deklaracije človekovih pravic in same Lizbonske pogodbe, ki priznava in spoštuje pravico starejših oseb do dostojnega in samostojnega življenja ter sodelovanja v družbenem in kulturnem življenju.


title: Zadeva T-493/10: Tožba, vložena 7. oktobra 2010 – Persia International Bank proti Svetu

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/54

         Tožba, vložena 7. oktobra 2010 – Persia International Bank proti Svetu
   (Zadeva T-493/10)
   ()
   2010/C 328/83
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Persia International Bank plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC in R. Blakeley, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti točke 2, oddelka B, priloge k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 668/2010 (1) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasitev ničnosti točke 4, oddelka B, priloge k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP (2) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               člen 7(2)(d) Uredbe Sveta (ES) št. 423/2007 (3) naj se razglasi za neuporabljivega za tožečo stranko; in

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tej zadevi predlaga razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta št. 668/2010 in Sklepa Sveta 2010/413/SZVP v delu, v katerem je tožeča stranka vključena v seznam fizičnih in pravnih oseb, subjektov in organov, katerih sredstva in gospodarski viri se zamrznejo v skladu s temi predpisi. Tožeča stranka se poleg tega v skladu s členom 277 PDEU sklicuje na to, da je člen 7(2)(d) Uredbe št. 423/2007 neuporabljiv.
   Tožbeni razlogi, ki jih uveljavlja tožeča stranka, ter bistvene trditve so enaki ali podobni tistim iz zadeve Melli Bank proti Svetu, T-492/10.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 195, str. 25).

      (2)  2010/413/SZVP: Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 423/2007 z dne 19. aprila 2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 103, str. 1).


title: Zadeva C-135/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 18. marca 2013 – Szatmári Malom Kft. proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 18. marca 2013 – Szatmári Malom Kft. proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Zadeva C-135/13)
   2013/C 171/26
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Szatmári Malom Kft.

      Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče to, da želi podjetnik, ne da bi razširil obstoječe zmogljivosti in po zaprtju prejšnjih obratov, vzpostaviti nov obrat, zajeti s pojmom izboljšanja splošne učinkovitosti kmetijskega gospodarstva, določenim v členu 26(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (1)?

               2.

               Ali je mogoče naložbo, ki jo namerava izvesti tožeča stranka, razlagati tako, da pomeni naložbo, namenjeno izboljšanju splošne učinkovitosti podjetja v smislu členov 20(b)(iii) in 28(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005?

               3.

               Ali so določbe člena 6(3) odredbe ministrstva za kmetijstvo in razvoj podeželja št. 47/2008 z dne 17. aprila 2008, ker glede mlinskih obratov določajo le podpore za dejavnosti, usmerjene v posodabljanje obstoječih zmogljivosti, združljive s členom 28(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005? Ali lahko nacionalni zakonodajalec na podlagi navedene uredbe iz ekonomskih razlogov iz podpor izključi nekatere razvojne ukrepe?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 277, str. 1).


title: Zadeva C-394/15 P: Pritožba, ki jo je vložil John Dalli 21. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-562/12, John Dalli/Evropska komisija

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/43

         Pritožba, ki jo je vložil John Dalli 21. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-562/12, John Dalli/Evropska komisija
   (Zadeva C-394/15 P)
   (2015/C 311/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: John Dalli (zastopnika: L. Levi in S. Rodrigues, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je njegova pritožba dopustna;

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               —

               razglasi izpodbijano odločbo za nično;

               —

               naloži plačilo simbolične odškodnine 1 EUR za nepremoženjsko škodo in začasne odškodnine 1 9 13  396 EUR za premoženjsko škodo;

               —

               Komisiji naloži plačilo stročkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja:

               —

               prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi odločilo ultra petita s spremembo predmeta spora;

               —

               drugi pritožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev;

               —

               tretji pritožbeni razlog: kršitev postopka, s katero naj bi se škodilo interesom pritožnika, vključno z njegovo pravico do obrambe;

               —

               četrti pritožbeni razlog: različna izkrivljanja dejstev in dokazov; in

               —

               peti pritožbeni razlog: izpodbijanje razlage ali uporabe prava Evropske unije s strani Splošnega sodišča.


title: Zadeva C-366/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München – Nemčija) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV proti Adolf Darbo AG (Usklajevanje zakonodaj — Direktiva 95/2/ES — Priloga III, del A — Direktiva 2001/113/ES — Priloga I, del II, drugi odstavek — Ekstra džem, pri katerem je vsebnost topnih snovi 58 % in ki kot konzervans vsebuje kalijev sorbat (E 202) — Pojem džem z nizko vsebnostjo sladkorja )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/23

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München – Nemčija) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV proti Adolf Darbo AG
   (Zadeva C-366/08) (1)

   (Usklajevanje zakonodaj - Direktiva 95/2/ES - Priloga III, del A - Direktiva 2001/113/ES - Priloga I, del II, drugi odstavek - Ekstra džem, pri katerem je vsebnost topnih snovi 58 % in ki kot konzervans vsebuje kalijev sorbat (E 202) - Pojem ‚džem z nizko vsebnostjo sladkorja‘)
   2009/C 267/39
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Tožena stranka: Adolf Darbo AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht München – Razlaga Priloge III, dela A, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta št. 95/2/ES z dne 20. februarja 1995 o aditivih za živila razen barvil in sladil (UL L 61, str. 1) in priloge I, dela II, drugega stavka, Direktive Sveta 2001/113/ES z dne 20. decembra 2001 o sadnih džemih, želejih, marmeladah in sladkani kostanjevi kaši, namenjeni za prehrano ljudi (UL L 10, str. 67) – Možnost trženja džema, pri katerem je vsebnost topnih snovi 58 % in ki kot konzervans vsebuje kalijev sorbat (E 202), pod oznako „ekstra džem“ – Pojem „džem z nizko vsebnostjo sladkorja“

      Izrek

   Pojem „džemi z nizko vsebnostjo sladkorja“, naveden v delu A priloge III k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 95/2/ES z dne 20. februarja 1995 o aditivih za živila razen barvil in sladil, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 98/72/ES z dne 15. oktobra 1998, zajema džeme z oznako „džemi“ oziroma „ekstra džemi“, pri katerih je vsebnost sladkorja občutno zmanjšana v primerjavi z referenčno vrednostjo 60 %. Glede proizvodov z oznako „ekstra džemi“, pri katerih je vsebnost sladkorja 58 %, ni mogoče šteti, da imajo majhno vsebnost sladkorja v smislu te določbe.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva T-633/15: Tožba, vložena 12. novembra 2015 – JT International/UUNT – Habanos (PUSH)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/70

         Tožba, vložena 12. novembra 2015 – JT International/UUNT – Habanos (PUSH)
   (Zadeva T-633/15)
   (2016/C 027/88)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: JT International SA (Ženeva, Švica) (zastopniki: S. Malynicz, Barrister, K. Gilbert in M. Gilbert, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Corporación Habanos, SA (Havana, Kuba)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „PUSH“ – Prijava za registracijo št. 11 639 903

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora UUNT za pritožbe z dne 10. avgusta 2015 v zadevi R 3046/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT in drugi stranki poleg svojih stroškov naloži tudi plačilo stroškov tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-518/09: Tožba, vložena 23. decembra 2009 – Ecoceane proti EMSA

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/29

         Tožba, vložena 23. decembra 2009 – Ecoceane proti EMSA
   (Zadeva T-518/09)
   2010/C 80/50
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ecoceane (Pariz, Francija) (zastopnik: S. Spalter, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za pomorsko varnost (EMSA)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se tožba Ecoceane razglasi za dopustno;

               —

               naj se izpodbijana odločba z dne 28. oktobra 2009 EMSA, s katero je bila zavrnjena ponudba Ecoceane, razglasi za nično;

               —

               naj se odločba o oddaji naročila (2009/S 42-060271) EMSA in njen podpis razglasita za nična;

               —

               naj se EMSA naloži, da tožeči stranki Ecoceane plača odškodnino v višini 224 744,00 eurov;

               —

               naj se EMSA naloži, da tožeči stranki Ecoceane plača znesek 25 000,00 eurov iz naslova stroškov, ki jih ni mogoče povrniti;

               —

               naj EMSA naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka skuša v tej zadevi doseči razglasitev ničnosti odločbe z dne 28. oktober 2009, s katero je EMSA zavrnila njeno ponudbo v postopku javnega razpisa za oddajo javnega naročila za storitve v zvezi s plovili za lovljenje nafte, in razglasitev ničnosti odločbe o dodelitvi EMSA in njenega podpisa. Tožeča stranka prav tako zahteva povrnitev škode zaradi izpodbijane odločbe.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.
   Najprej navaja, da naj bi EMSA s tem, da ni razkrila informacij, ki jih je zahtevala tožeča stranka, to je zapisnika obravnave analize ponudb, ki vsebuje informacije v zvezi z vodenjem postopka, razlogov za zavrnitev njene ponudbe, ocene ponudb z uporabo odstotkov iz specifikacije ter značilnosti ter prednosti ponudbe sprejetega ponudnika, kršila določbe člena 100(2) finančne uredbe št. 1605/2002/ES (1) in določbe člena 149(3) Uredbe št. 2342/2002/ES (2), ker ni obrazložila zavrnilne odločbe v skladu s temi določbami.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da naj dodatna merila, ki jih je EMSA določila za pregled in ocenjevanje ponudb v svoji specifikaciji, ne bi bila objektivna in upravičena glede na predmet naročila; izbira dodatnih meril, ki ustreza predhodno določeni tehnologiji, naj zato ne bi zagotavljala enakega dostopa kandidatom, ki uporabljajo inovativni postopek in naj bi pomenila kršitev skupnostnih načel enakosti, nediskriminacije in preglednosti, navedenih v členu 89(1) finančne uredbe št. 1605/2002/ES.
   Tretjič, tožeča stranka navaja, da je tožena stranka pri obravnavi kandidatov kršila načela enakosti, nediskriminacije in preglednosti, ker je odklonila obisk plovila za lovljenje nafte, ki ga je predstavil Ecoceane, ki naj bi ga bili, nasprotno, deležni drugi kandidati. Poleg tega naj bi tožena stranka kršila ta načela tudi zato, ker komisija za ocenjevanje ponudb, ki jo sestavljajo vsaj trije člani, navzoči na celotnem srečanju, ni zaslišala Ecoceane v skladu s členom 146 Uredbe št. 2342/2002/ES.
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da naj bi EMSA storila očitno napako pri presoji.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 357, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES, Euratom) št. 1261/2005 z dne 20. julija 2005 (UL L 201, str. 3).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. septembra 2004 v zadevi C-414/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof (Avstrija)): Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic.A.S. Istanbul proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich (Carinski zakonik Skupnosti — Člen 202 — Nastanek carinskega dolga — Prenos v carinsko območje Skupnosti v nasprotju s predpisi — Pojem carinskega dolžnika — Soodgovornost delodajalca za dolg delojemalca, ki pri izpolnjevanju carinskih obveznosti ni ravnal v skladu s predpisi)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/2

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 23. septembra 2004
   v zadevi C-414/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof (Avstrija)): Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic.A.S. Istanbul proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Člen 202 - Nastanek carinskega dolga - Prenos v carinsko območje Skupnosti v nasprotju s predpisi - Pojem carinskega dolžnika - Soodgovornost delodajalca za dolg delojemalca, ki pri izpolnjevanju carinskih obveznosti ni ravnal v skladu s predpisi)
   (2004/C 284/04)
   Jezik postopka:nemščina
   V zadevi C-414/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) z dne 6. novembra 2002, ki je na Sodišče prispel dne 19. novembra 2002, v postopku v glavni stvari, ki poteka med Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. A. S. Istanbul in Finanzlandesdirektion für Oberösterreich, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet (poročevalec) in R. Schintgen, sodniki, in F. Macken, sodnica, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, dne 23. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Člen 202(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, se mora razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je člen 79(2) Zollrecht Durchführungsgesetz (zakon o izvrševanju carinske zakonodaje), ki v primeru, da je bilo v carinsko območje Skupnosti v nasprotju s predpisi preneseno blago, za katerega se mora plačati uvozna dajatev, določa soodgovornost delodajalca za carinski dolg delojemalca, če je slednji blago prepeljal v okviru nalog, ki mu jih je zaupal delodajalec, pod pogojem, da ta ureditev predpostavlja udeležbo delodajalca pri prenosu blaga, četudi je ta vedel ali bi moral vedeti, da je prenos v nasprotju s predpisi.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva T-123/14: Tožba, vložena 17. februarja 2014 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte proti UUNT – Arçelik (AquaPerfect)

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/34

         Tožba, vložena 17. februarja 2014 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte proti UUNT – Arçelik (AquaPerfect)
   (Zadeva T-123/14)
   2014/C 129/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: S. Biagosch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Arçelik AS (Istanbul, Turčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. decembra 2013 v zadevi R 314/2013-4;

               —

               naloži plačilo stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „AquaPerfect“ za proizvode iz razreda 7 – prijava znamke skupnosti št. 10 330 454

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 9 444 118 besedne znamke „waterPerfect“ za proizvode iz razreda 7

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-195/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 29. aprila 2015 – Pierre Mulhaupt, kot stečajni upravitelj Société Civile Immobilière Senior Home (SCI)

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 29. aprila 2015 – Pierre Mulhaupt, kot stečajni upravitelj Société Civile Immobilière Senior Home (SCI)
   (Zadeva C-195/15)
   (2015/C 254/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Pierre Mulhaupt, kot stečajni upravitelj Société Civile Immobilière Senior Home (SCI)

                  Druga udeleženca:

               Gemeinde Wedemark,
               Hannoversche Volksbank eG

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pojem stvarne pravice v skladu s členom 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (1) obsega nacionalno določbo, kakršno vsebuje člen 12 Grundsteuergesetz (zakon o davku na nepremičnine) v povezavi s členom 77(2), prvi stavek, Abgabenordnung (davčni zakonik), v skladu s katero terjatve iz naslova davka na nepremičnine na zemljišču temeljijo kot javno breme na podlagi zakona in mora lastnik v tem pogledu trpeti izvršbo na nepremičnini?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191.


title: Izbris zadeve C-418/03

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/10

         Izbris zadeve C-418/03 (1)

   (2004/C 239/20)
   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 13. julija 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-418/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva T-563/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Central Bank of Iran/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu, sprejeti s ciljem preprečiti širjenje jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Napaka pri presoji — Lastninska pravica — Pravica do ugleda — Sorazmernost)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Central Bank of Iran/Svet
   (Zadeva T-563/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu, sprejeti s ciljem preprečiti širjenje jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Napaka pri presoji - Lastninska pravica - Pravica do ugleda - Sorazmernost))
   (2015/C 155/25)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Central Bank of Iran (Teheran, Iran) (zastopnik: M. Lester, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in V. Piessevaux, agenta)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti na eni strani Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58) v delu, v katerem je ta ime tožeče stranke po ponovnem pregledu ohranil na seznamu iz Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in na drugi strani Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16) v delu, v katerem je ta ime tožeče stranke po ponovnem pregledu ohranila na seznamu iz Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Central Bank of Iran se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 23.2.2013.


title: Zadeva C-175/14: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 5. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Ralph Prankl (Predhodno odločanje — Obdavčitev — Direktiva 92/12/EGS — Splošni režim za trošarinske proizvode — Obdavčitev tihotapskega blaga — Blago, sproščeno v porabo v eni državi članici in prepeljano v drugo državo članico — Določitev pristojne države članice — Pravica tranzitne države, da obdavči navedeno blago)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/21

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 5. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Ralph Prankl
   (Zadeva C-175/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčitev - Direktiva 92/12/EGS - Splošni režim za trošarinske proizvode - Obdavčitev tihotapskega blaga - Blago, sproščeno v porabo v eni državi članici in prepeljano v drugo državo članico - Določitev pristojne države članice - Pravica tranzitne države, da obdavči navedeno blago))
   (2015/C 138/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Ralph Prankl

      Izrek

   Člena 7(1) in (2) ter 9(1) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/108/EGS z dne 14. decembra 1992, je treba razlagati tako, da kadar je trošarinsko blago, ki je bilo pretihotapljeno na ozemlje ene države članice, brez spremljevalnega dokumenta, določenega v členu 7(4) navedene direktive, prepeljano v drugo državo članico, na katere ozemlju so pristojni organi odkrili to blago, tranzitne države članice niso upravičene, da tudi od voznika tovornega vozila, ki je opravil navedeni prevoz, poberejo trošarino, zato ker je bilo navedeno blago na njihovem ozemlju v komercialne namene.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva C-449/10 P: Pritožba, ki jo je 15. septembra 2010 vložila Cementir Italia Srl zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 1. julija 2010 v zadevi T-63/08, Cementir Italia Srl proti Evropski komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/20

         Pritožba, ki jo je 15. septembra 2010 vložila Cementir Italia Srl zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 1. julija 2010 v zadevi T-63/08, Cementir Italia Srl proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-449/10 P)
   ()
   2010/C 317/37
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Cementir Italia Srl (zastopniki: T. Salonico, G. Barone in A. Marega, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               Izpodbijano sodbo (1) razveljavi, izpodbijano odločbo (2) pa razglasi za nično, v delu, v katerem zanikata, da gre pri spornem ukrepu za odškodnino in nadomestilo, temveč ga štejeta za nezakonito in nezdružljivo državno pomoč; in/ali

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi v delu v katerem se z njo zanika, da je nalog za izterjavo iz odločbe v nasprotju z načelom varstva zaupanja v pravo, in, posledično, odločbo razglasi za nično v delih, v katerih se z njo Italiji nalaga, naj nemudoma izterja pomoč skupaj z obrestmi; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je izpodbijana sodba napačna in bi jo bilo zato treba razveljaviti iz naslednjih razlogov:

               1.

               kršitev členov 107 in 108 PDEU in protislovna obrazložitev ter očitna napaka zaradi izkrivljanja dokazov, predloženih v zvezi z razlago spornega ukrepa kot državne pomoči in ne kot nadomestila v korist pritožnice. Splošno sodišče je napravilo napako, s tem da je restriktivno razlagalo predpise in nacionalno sodno prakso, na katero se pritožnica sklicuje na prvi stopnji, ki dokazujejo, da sporni ukrep ni državna pomoč, temveč je ohranil odškodninski ratio, kot je bil leta 1962 izvorno predviden s strani italijanskega zakonodajalca in kot sta ga priznala Komisija in Splošno sodišče.

               2.

               kršitev člena 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 (3), in protislovna ter nezadostna obrazložitev, v delu, v katerem je Splošno sodišče ugotovilo, da nalog za izterjavo iz odločbe ni v nasprotju z načelom varstva zaupanja v pravo. Sodba Splošnega sodišča je napačna in ni primerno obrazložena v delu, v katerem se z njo zanika, da daljši molk Komisije – glede navedb italijanskih organov leta 1991 v zvezi s tem, da prvo podaljšanje veljavnosti tarife Terni ohranja prvotni cilj nadomestitve – pomeni tako okoliščino, da je z njo utemeljeno zaupanje v pravo pritožnice glede dejstva, da podaljšanja veljavnosti tarife Terni, med katerimi je tudi sporni ukrep, niso državne pomoči.

      (1)  Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 1. julija 2010 v zadevi T-63/08.

      (2)  Odločba Komisije z dne 20. novembra 2007, 2008/408/ES, o državni pomoči C 36/A/06 (ex NN 38/06) Italije za ThyssenKrupp, Cementir in Nuova Terni Industrie (Chimiche) (UL 2008, L 144, str. 37).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88 ES], UL L 83, str. 1.


title: Zadeva T-595/15: Tožba, vložena 19. oktobra 2015 – Europäischer Tier- und Naturschutz in Giesen/Komisija

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/62

         Tožba, vložena 19. oktobra 2015 – Europäischer Tier- und Naturschutz in Giesen/Komisija
   (Zadeva T-595/15)
   (2016/C 027/79)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. (Much, Nemčija) in Horst Giesen (Much) (zastopnik: P. Brockmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Evropske komisije o neukrepanju z dne 17. avgusta, vročeno 24. avgusta 2015,
               glede uvedbe evropske pravice do združevanja v obliki njenega predloga zakona, ki ni več objavljen ali spremenjene različice v dopustnih okvirih, ki enači čezmejne dejavnosti z moralnimi cilji in združenji, katerih cilj je dobiček, in podredno
               glede usklajevanja nacionalne zakonodaje na področju zbiranja in združevanja pri čezmejnih dejavnostih z moralnimi cilji;

               —

               Evropski komisiji naloži vzpostavitev zakonitega položaja v smislu člena 266 PDEU, pri čemer mora opustiti nadaljnja poslabšanja v smislu predlogov 1 in 2, ki bi lahko preprečila ali otežila vzpostavitev takega položaja in

               —

               naloži Komisiji in morebitnim intervenientom plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki grajata opustitev uvedbe evropske pravice do zbiranja in odprave obstoječe diskriminacije in poseganje v kolektivno in individualno svobodo do zbiranja.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 11 EKČP, člena 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), splošnih pravnih načel v smislu člena 6(3) PEU in člena 20 Deklaracije ZN o človekovih pravicah

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do enakosti pred zakonom (člen 20 Listine in člen 14 EKČP) na škodo moralnih vrednot in združenj z moračlnimi cilji

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve v smislu člena 41 Listine

               4.

               Četrti tožbeni razlog: omejitev obsega pravice do svobode z opustitvijo, napačno razlago v skladu s členoma 52 in 54 Listine


title: Zadeva T-401/09: Tožba, vložena 5. oktobra 2009 – Marcuccio proti Sodišču Evropskih skupnosti

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/30

         Tožba, vložena 5. oktobra 2009 – Marcuccio proti Sodišču Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-401/09)
   2009/C 297/44
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba, v kakršnikoli obliki, s katero je tožena stranka zavrnila zahtevek z dne 24. maja 2009, ki ga je tožeča stranka predložila toženi stranki, naj se razveljavi.

               —

               dopis sodnega tajništva Sodišča z dne 15. junija 2009 naj se razglasi za ničnega.

               —

               toženi stranki naj se naloži, da plača tožeči stranki znesek 10 000,00 EUR, oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče prve stopnje štelo, da je ustrezen in pravičen, za povračilo nastale škode.

               —

               toženi stranki naj se naložijo vsi stroški tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet tega postopka je zavrnitev tožene stranke, da bi ugodila zahtevku za povračilo domnevne škode, ki izhaja iz vročitve pritožbe Komisije zoper sodbo Sodišča za uslužbence, s katero je bilo deloma ugodeno predlogom tožeče stranke, odvetniku, ki naj ne bi bil več pooblaščen za prejem te pritožbe.
   Za utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka navaja očitno pomanjkljivost obrazložitve, kršitev dolžnosti dobre uprave, kršitev zakona in obstoj, v tem primeru, očitne napake pri presoji.


title: Zadeva T-510/08: Tožba, vložena 20. novembra 2008 – Toqueville proti UUNT – Schiesaro (TOCQUEVILLE 13)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/35

         Tožba, vložena 20. novembra 2008 – Toqueville proti UUNT – Schiesaro (TOCQUEVILLE 13)
   (Zadeva T-510/08)
   (2009/C 19/66)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Toqueville Srl (Milano, Italija) (zastopniki: S. Bariatti, I. Palombella in E. Cucchiara, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Marco Schiesaro (Milano, Italija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. avgusta 2008 v zadevi R 829/2008-2 Toqueville Srl proti M. Schiesaru.

               —

               naložitev plačila stroškov postopka toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „TOCQUEVILLE 13“ (znamka Skupnosti št. 1 406 982) za razlikovanje proizvodov in storitev iz razredov 25, 41 in 42

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Marco Schiesaro

      Odločba, ki se izpodbija pred odborom za pritožbe: Odločba oddelka za izbris o sprejemu prijave za delno razveljavitev zadevne znamke.

      Odločba odbora za pritožbe: razglasitev pritožbe kot nedopustne in zavrnitev predloga za „restitutio in integrum“ glede roka za vložitev pritožbe zoper odločbo oddelka za izbris.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 73 in 78 Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti in členov 2 in 9 Uredbe (ES) št. 2869/95, o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga ter člena 50 Uredbe (ES) št. 2868/95 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe (ES) št. 40/94.


title: Zadeva T-630/15: Tožba, vložena 10. novembra 2015 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/21

         Tožba, vložena 10. novembra 2015 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija
   (Zadeva T-630/15)
   (2016/C 059/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Scandlines Danmark ApS (København, Danska), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: L. Sandberg-Mørch, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi za ničen sklep Evropske komisije z dne 23. julija 2015 o državni pomoči SA.39078 (2014/N) (Danska) za financiranje projekta izgradnje stalne povezave prek Fehmarnove ožine in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri razloge:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je storila napako z ugotovitvijo, da financiranje, odobreno družbi Femern A/S za danske železniške povezave z zaledjem, ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je storila napako z ugotovitvijo, da so ukrepi pomoči, dodeljeni družbi Femern A/S za stalno povezavo, na podlagi člena 107(3)(b) PDEU v skladu z notranjim trgom. Komisija je napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji z ugotovitvijo, da je projekt izgradnje stalne povezave prek Fehmarnove ožine v skupnem evropskem interesu ter z ugotovitvijo, da je bila pomoč nujna in sorazmerna. Komisija je prav tako napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji glede preprečevanja nedovoljenega izkrivljanja konkurence in testa tehtanja ter glede uporabe državnih jamstev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila obveznost, da izvede uradni postopek preiskave. Tožeči stranki trdita, da obstajajo dokazi o resnih težavah glede trajanja in okoliščin postopka predhodne preučitve. Poleg tega tožeči stranki zatrjujeta nezadostnost in nepopolnost preučitve financiranja, odobrenega družbi Femern A/S za danske železniške povezave z zaledjem, kar zadeva skupni evropski interes projekta stalne povezave prek Fehmarnove ožine, nujnost in sorazmernost dodeljene pomoči ter nazadnje kar zadeva preprečevanje nedovoljenega izkrivljanja konkurence in test tehtanja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija ni izpolnila obveznosti obrazložitve. Komisija ni navedla razlogov, ki se nanašajo na danske železniške povezave z zaledjem, skupni evropski interes projekta stalne povezave prek Fehmarnove ožine, nujnost in sorazmernost pomoči in nazadnje na preprečevanje nedovoljenega izkrivljanja konkurence ter test tehtanja.


title: Zadeva T-403/10: Tožba, vložena 7. septembra 2010 – Brighton Collectibles proti UUNT – Felmar (BRIGHTON)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/31

         Tožba, vložena 7. septembra 2010 – Brighton Collectibles proti UUNT – Felmar (BRIGHTON)
   (Zadeva T-403/10)
   ()
   2010/C 328/54
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Brighton Collectibles, Inc. (City of Industry, ZDA) (zastopnik: R. Delorey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Felmar (Pariz, Francija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. junija 2010 v zadevi R 408/2009-4 naj se razveljavi;

               —

               vsi plačilni nalogi Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) zoper tožečo stranko naj se razveljavijo; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BRIGHTON“ za proizvode iz razreda 25

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: neregistrirani besedni in figurativni znamki „BRIGHTON“ in „Brighton“, ki se uporabljata v gospodarskem prometu v Združenem kraljestvu, na Irskem, v Nemčiji in Italiji za pasove; dobro znani besedni in figurativni znamki „BRIGHTON“ in „Brighton“, ki se uporabljata v gospodarskem prometu v Združenem kraljestvu, na Irskem, v Nemčiji in Italiji za usnjene izdelke, pokrivala, nakit in ročne ure

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(4) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno uporabil pravo s tem, da je ugotovil, da obstoj prejšnjih pravic, na katerih je temeljil ugovor, ni bil dokazan; kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe nepravilno izključil verjetnost zmede.


title: Zadeva C-535/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 14. oktobra 2015 – Freie und Hansestadt Hamburg/Jost Pinckernelle

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 14. oktobra 2015 – Freie und Hansestadt Hamburg/Jost Pinckernelle
   (Zadeva C-535/15)
   (2016/C 007/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Revident: Freie und Hansestadt Hamburg

      Nasprotna stranka v postopku z revizijo: Jost Pinckernelle

      Ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5 Uredbe REACH (1) razlagati tako, da se smejo snovi ob upoštevanju členov 6, 7, 21 in 23 Uredbe REACH z ozemlja Unije izvažati le, če so bile registrirane v skladu z ustreznimi določbami naslova II Uredbe REACH, če se to zahteva?

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) ter o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije in o spremembi Direktive 1999/45/ES ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) 2015/830 z dne 28. maja 2015 o spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL L 132, str. 8).


title: Zadeva C-437/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial de Vieira do Minho (Portugalska) 13. septembra 2010 – Manuel Afonso Esteves proti Axa – Seguros de Portugal SA

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial de Vieira do Minho (Portugalska) 13. septembra 2010 – Manuel Afonso Esteves proti Axa – Seguros de Portugal SA
   (Zadeva C-437/10)
   ()
   2010/C 317/33
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Judicial de Vieira do Minho

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Manuel Afonso Esteves

      Tožena stranka: Axa – Seguros de Portugal SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravo Skupnosti, zlasti člen 3(1) Prve direktive (72/166/EGS) (1), člen 2(1) Druge direktive (84/5/EGS) (2) in člen 1 Tretje direktive (90/232/EGS) (3), kot jih razlaga Sodišče Evropskih skupnosti, nasprotuje možnosti, da se ob trčenju vozil, za katero ni kriv nobeden od voznikov in v katerem je eden od voznikov (oškodovanec, ki zahteva odškodnino) utrpel telesne poškodbe in mu je nastala premoženjska škoda, odgovornost za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti porazdeli (člen 506(1) in (2) portugalskega civilnega zakonika), kar neposredno vpliva na znesek odškodnine, ki ga dobi oškodovanec za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki izvira iz utrpljenih telesnih poškodb (saj se zaradi te porazdelitve odgovornosti za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti znesek odškodnine sorazmerno zmanjša)?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) (UL L 103, str. 1).

      (2)  Druga direktiva Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) (UL 1984, L 8, str. 17).

      (3)  Tretja Direktiva Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS) (UL L 129, str. 33).


title: Zadeva C-459/10 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. julija 2011 – Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt proti Evropski komisiji (Pritožba — Državne pomoči — Pomoč za projekt usposabljanja glede nekaterih zaposlitev v novem centru DHL na letališču Leipzig/Halle — Ničnostna tožba zoper odločbo, s katero je bil del pomoči razglašen za nezdružljiv s skupnim trgom — Presoja potrebnosti pomoči — Neupoštevanje pozitivnih zunanjih učinkov pomoči in njenih spodbujevalnih učinkov na izbiro lokacije)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/17

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. julija 2011 – Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-459/10 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Pomoč za projekt usposabljanja glede nekaterih zaposlitev v novem centru DHL na letališču Leipzig/Halle - Ničnostna tožba zoper odločbo, s katero je bil del pomoči razglašen za nezdružljiv s skupnim trgom - Presoja potrebnosti pomoči - Neupoštevanje pozitivnih zunanjih učinkov pomoči in njenih spodbujevalnih učinkov na izbiro lokacije)
   2011/C 269/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt (zastopnik: A. Rosenfeld, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnik: B. Martenczuk, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 8. julija 2010 v zadevi Freistaat Sachsen in Land Sachsen-Anhalt proti Komisiji (T-396/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2008/878/ES z dne 2. julija 2008 o državni pomoči, ki jo namerava Nemčija podeliti DHL (UL L 312, str. 31) – Pomoč za usposabljanje – Odločba, s katero je bil del pomoči razglašen za nezdružljiv s skupnim trgom – Napačna presoja potrebnosti pomoči – Neupoštevanje pozitivnih zunanjih učinkov pomoči in njenih spodbujevalnih učinkov na izbiro lokacije

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Freistaat Sachsen in Land Sachsen-Anhalt se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva F-33/16: Tožba, vložena 27. junija 2016 – ZZ/Sodišče

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/48

         Tožba, vložena 27. junija 2016 – ZZ/Sodišče
   (Zadeva F-33/16)
   (2016/C 296/61)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: A. Tymen, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi delovnega razmerja tožeče stranke po koncu poskusne dobe in odprava domnevno nastale premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba z dne 17. julija 2015 o odpovedi delovnega razmerja tožeče naj se razglasi za nično;

               —

               odločba z dne 16. marca 2016 o zavrnitvi pritožbe z dne 16. oktobra 2015 naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži odprava premoženjske škode, nastale tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine in obresti v znesku, ki je ex aequo et bono ocenjen na 60 000 EUR, za odpravo nepremoženjske škode, nastale tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva F-142/12: Tožba, vložena 16. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/77

         Tožba, vložena 16. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-142/12)
   2013/C 26/161
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: B. Cambier in A. Paternostre, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je odločila o zahtevi za priznanje poklicne bolezni, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov, in s katero tožeči stranki priznava stopnje delne trajne invalidnosti 20 % ter kot datum konsolidacije določa 25. februar 2010, in povračilo nepremoženjske in premoženjske škode tožeče stranke.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se, da je Komisija odgovorna za prekoračitev razumnega roka in za različne napake, ki so jih ona ali njeni organi storili s takšnim ravnanjem pri preučitvi zahteve za priznanje poklicne bolezni, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov;

               —

               odločbi OPI z dne 11. januarja in 7. avgusta 2012 naj se razglasita za nični;

               —

               Komisiji naj se naloži, da mora tožeči stranki in njeni družini plačati znesek 100 000 EUR, namenjen povrnitvi nepremoženjske škode, ki je bila tožeči stranki posebej povzročena neodvisno od njene bolezni;

               —

               Komisijo naj se razglasi za odgovorno za različne napake, ki so jih storili ona sama in njeni organi in ki so prispevale k pojavu, k ohranjanju in k poslabšanju zdravstvenega stanja tožeče stranke, in naj se ji zato naloži, da mora tožeči stranki plačati znesek 1 798 650 EUR za nadomestilo premoženjske škode in znesek 145 850 EUR za nepremoženjsko škodo ter razne stroške. Ta skupni znesek se lahko zniža za znesek 268 679,44 EUR, ki je bil tožeči stranki že plačan ob uporabi člena 73 Kadrovskih predpisov;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo obresti po obrestni meri 12 % na vse zgoraj navedene zneske, in sicer od novembra 2004 dalje, ki je datum, ko bi bila lahko zahteva tožeče stranka na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov rešena;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-580/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2013 – McNeil proti UUNT – Alkalon (NICORONO) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti NICORONO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti NICORETTE — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/73

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2013 – McNeil proti UUNT – Alkalon (NICORONO)
   (Zadeva T-580/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti NICORONO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti NICORETTE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 225/161
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: McNeil AB (Helsingborg, Švedska) (zastopnika: I. Starr, solicitor, in G. Tritton, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Alkalon ApS (Kopenhagen, Danska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. avgusta 2011 (zadeva R 1582/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama McNeil AB in Alkalon Ap.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 3. avgusta 2011 (zadeva R 1582/2010-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva T-542/15: Tožba, vložena 19. septembra 2015 – Madžarska/Komisija

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/35

         Tožba, vložena 19. septembra 2015 – Madžarska/Komisija
   (Zadeva T-542/15)
   (2015/C 406/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Madžarska (zastopnika: D. Bonhage in F. Quast, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep C(2015) 4979 final z dne 14. julija 2015 o odložitvi dela vmesnih plačil Evropskega sklada za regionalni razvoj in Kohezijskega sklada za izdatke v programih Transport, Osrednja Madžarska, Zahodna Panonija, Južna velika nižina, Osrednje Zadonavje, Severna Madžarska, Severna velika nižina, Južno Zadonavje – CCI 2007HU161PO007, CCI 2007HU161PO003, CCI 2007HU161PO004, CCI 2007HU161PO005, CCI 2007HU161PO006, CCI 2007HU161PO009, CCI 2007HU161PO011, CCI 2007HU161PO001 razglasi za ničen;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neusklajenosti Sklepa C(2015) 4979 final o odložitvi dela vmesnih plačil Evropskega sklada za regionalni razvoj in Kohezijskega sklada z Uredbo Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL L 210, str. 25)

                           —

                           tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep krši člen 92 Uredbe (ES) 1083/2006, ker zadevni izdatek ni povezan z resno nepravilnostjo;

                           —

                           dalje, tožeča stranka trdi, da so madžarske oblasti implementirale operativne programe v skladu s pravom EU. Navaja, da so upravičenci dela in storitve za implementacijo programov dodelili v skladu z Direktivo 2004/18/ES z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132);

                           —

                           nazadnje, tožeča stranka trdi, da je bila dostopnost tovarne za mešanje asfalta v največji določeni oddaljenosti od gradbišča v ponudbi merilo ustrezne tehnične sorazmernosti za dodelitev cestnih gradbenih del.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je z izpodbijanim sklepom kršena pravica do obrambe Madžarske, ker Komisija ni upoštevala materialnega prava in dejstev, na katera jo je Madžarska opozorila pred sprejemom sklepa;

                           —

                           dalje, tožeča stranka trdi, da bi bil izid postopka, če te nepravilnosti ne bi bilo, drugačen, zaradi česar je treba izpodbijano odločbo na podlagi kršitve pravice do obrambe razveljaviti.