title: Zadeva T-759/19: Tožba, vložena 8. novembra 2019 – Yalwen/Komisija

text:
               27.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/59

      Tožba, vložena 8. novembra 2019 – Yalwen/Komisija
      (Zadeva T-759/19)
      (2020/C 27/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Yalwen Ltd (Birmingham, Združeno kraljestvo) (zastopnika: M. Whitehouse in P. Halford, Solicitors)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Komisije (EU) 2019/1352 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin (UL 2019, L 216, str. 1) razglasi za ničen;

                  —

                  podredno, člen 2 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem krši pravico tožeče stranke do ustanavljanja po členu 49 PDEU, razglasi za ničen; in

                  —

                  Komisiji vsekakor naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja enajst tožbenih razlogov.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga navaja, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali storila očitno napako pri presoji z ugotovitvijo, da je sistem izjeme pri financiranju skupin (v nadaljevanju: sporni ukrep) povzročil ekonomsko prednost v smislu in obsegu člena 107(1) PDEU.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali storila očitno napako pri presoji pri opredelitvi referenčnega sistema za namene preučitve „selektivnosti“.

                  3.

                  V okviru tretjega tožbenega razloga navaja, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali storila očitno napako pri presoji, ker je napačno ali nepopolno opredelila in ni pravilno razumela upoštevnih ciljev izbranega referenčnega sistema.

                  4.

                  V okviru četrtega tožbenega razloga trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali storila očitne napake pri presoji pri opredelitvi spornega ukrepa kot odstopanje od njenega izbranega referenčnega sistema.

                  5.

                  V okviru petega tožbenega razloga zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali storila očitno napako pri presoji, ker je sporni ukrep na prvi pogled opredelila kot selektiven, pri čemer je nepravilno ugotovila, da je vključeval različno obravnavanje podjetij v pravno in dejansko primerljivem položaju.

                  6.

                  V okviru šestega tožbenega razloga trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker je upoštevala Direktivo Sveta (EU) 2016/1164 (1) pri presoji selektivnosti spornega ukrepa, čeprav je ta predpis začel veljati šele po koncu obdobja, v katerem je Komisija ugotovila, da je sporni ukrep državna pomoč.

                  7.

                  V okviru sedmega tožbenega razloga navaja, da je Komisija z izpodbijanim sklepom zlorabila pooblastila, kar je v nasprotju z davčno suverenostjo Združenega kraljestva.

                  8.

                  V okviru osmega tožbenega razloga trdi, da je Komisija storila očitne napake pri presoji z ugotovitvijo, da domnevno odstopanje ni upravičeno glede obdavčitve netrgovalnega finančnega dobička od upravičenih posojilnih razmerij, ki na prvi pogled spadajo v oddelek 371EB (dejavnosti v Združenem kraljestvu) Taxation (International and Other Provisions) Act 2010. V zvezi z izjemami glede „upravičenih virov“ in „ujemanja obresti od dobička“ sklep Komisije tudi nikakor ni obrazložen glede njihove utemeljitve oziroma njenega neobstoja.

                  9.

                  V okviru devetega tožbenega razloga trdi, da je Komisija kršila člen 108(2) PDEU in člen 6 Uredbe (EU) 2015/1589 (2) ter dolžnost dobrega upravljanja po členu 41 Listine o temeljnih pravicah. Natančneje, v sklepu o začetku postopka ni navedla, da ima pomisleke glede utemeljitve „75-odstotne oprostitve“ iz oddelka 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 za preprečitev praktičnih težav pri preučitvi funkcije vodstvenega osebja v povezavi s posojili znotraj skupine, kot je zainteresiranim strankam dati ustrezno možnost podati izjavo v zvezi s tem: med preiskavo ni pozvala zainteresiranih strank, da bi podale izjavo v zvezi s tem, in v izpodbijanem sklepu ni upoštevala takih izjav, ki so jih zainteresirane stranke dejansko podale v zvezi s tem. Zato je izpodbijani sklep ničen.

                  10.

                  V okviru desetega tožbenega razloga navaja, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker je ugotovila, da obdavčitev družbe Združenega kraljestva za dobiček tujih hčerinskih družb „v obsegu, ki ga je mogoče pripisati domačemu premoženju in dejavnostim“, ne pomeni omejitve svobode ustanavljanja in da sporni ukrep ni bil potreben za zagotovitev skladnosti s svoboščinami iz Pogodbe.
                  Tožeča stranka v utemeljitev tožbe (podredno) za razglasitev ničnosti člena 2 izpodbijanega sklepa navaja ta tožbeni razlog:

                  11.

                  Z enajstim tožbenim razlogom trdi, da tudi če bi (kar sicer zanika) sporni ukrep vključeval shemo državne pomoči, je Komisija napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da vračilo pomoči ne bi bilo v nasprotju s temeljnimi načeli prava Unije, in naložitvijo vračila ne glede na to, da so ustanovitev nadzorovane tuje družbe in njena posojila družbam nerezidentkam skupine dejansko pomenili uresničevanje svobode ustanavljanja. Natančneje, v obravnavanem primeru bi se z vračilom kršila svoboda ustanavljanja tožeče stranke iz člena 49 PDEU. Zaradi take kršitve je treba naložitev vračila v členu 2 izpodbijanega sklepa razglasiti za nično.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016, L 193, str. 1).

         (2)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva T-777/19: Tožba, vložena 12. novembra 2019 – CAPA in drugi/Komisija

text:
               27.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/61

      Tožba, vložena 12. novembra 2019 – CAPA in drugi/Komisija
      (Zadeva T-777/19)
      (2020/C 27/60)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Coopérative des artisans pêcheurs associés (CAPA) (Le Tréport, Francija) in 10 drugih tožečih strank (zastopnik: M. Le Berre, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena;

            in zato:

                  —

                  Sklep Komisije C(2019)5498 final z dne 26. julija 2019 razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev procesnih pravic, ki jih imajo tožeče stranke na podlagi člena 108(2) PDEU, ker naj bi bilo iz okoliščin sprejetja in vsebine izpodbijanega sklepa razvidno, da je Komisija objektivno imela dvome, ki bi morali voditi do začetka formalnega postopka preiskave.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva C-360/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Cargill Deutschland GmbH/Hauptzollamt Krefeld (Predhodno odločanje – Uredba (EU) št. 1360/2013 – Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sektor sladkorja – Proizvodna dajatev – Polni učinek – Pravica do vračila neupravičeno plačanih zneskov – Uporabljivost nacionalnih pravil o zastaralnih rokih – Načelo učinkovitosti)

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/5

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Cargill Deutschland GmbH/Hauptzollamt Krefeld
      (Zadeva C-360/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 1360/2013 - Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Sektor sladkorja - Proizvodna dajatev - Polni učinek - Pravica do vračila neupravičeno plačanih zneskov - Uporabljivost nacionalnih pravil o zastaralnih rokih - Načelo učinkovitosti)
      (2020/C 61/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Cargill Deutschland GmbH

         Tožena stranka: Hauptzollamt Krefeld

         Izrek

      Uredbo Sveta (EU) št. 1360/2013 z dne 2. decembra 2013 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 in 2005/2006, koeficienta za izračun dodatne dajatve za tržni leti 2001/2002 in 2004/2005 ter zneskov, ki jih morajo proizvajalci sladkorja plačati prodajalcem sladkorne pese zaradi razlike med najvišjo dajatvijo in dajatvijo, ki se zaračuna za tržna leta 2002/2003, 2003/2004 in 2005/2006 je treba razlagati tako, da:

                  —

                  je treba vračilo zneskov, ki so jih gospodarski subjekti neupravičeno plačali iz naslova teh dajatev, izvesti na podlagi nacionalnega prava, zlasti v zastaralnih rokih, ki jih določa to pravo, ob spoštovanju načel enakovrednosti in učinkovitosti;

                  —

                  nasprotuje nacionalnim pravilom, kot jih razlagajo pristojna nacionalna sodišča, s katerimi je določeno, da se zastaralni rok za vložitev zahtevka za vračilo neupravičeno plačanih proizvodnih dajatev v sektorju sladkorja izteče, preden ta uredba začne veljati, kar dejansko onemogoča izvrševanje pravice uveljavitve vračila teh dajatev za tržna leta, na katera se navedena uredba nanaša, ki jo pravni red Unije določa za te gospodarske subjekte.

         (1)  UL C UL C 328, 17.9.2018.


title: Zadeva C-386/18: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Predhodno odločanje – Skupna ribiška politika – Uredbe (EU) št. 1303/2013, št. 1379/2013 in št. 508/2014 – Organizacije proizvajalcev v sektorju ribištva in ribogojstva – Načrti proizvodnje in trženja – Finančna podpora za pripravo in izvajanje teh načrtov – Pogoji za upravičenost odhodkov – Polje proste presoje držav članic – Neobstoj možnosti za predložitev vloge za podporo v nacionalnem pravu)

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/6

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Zadeva C-386/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupna ribiška politika - Uredbe (EU) št. 1303/2013, št. 1379/2013 in št. 508/2014 - Organizacije proizvajalcev v sektorju ribištva in ribogojstva - Načrti proizvodnje in trženja - Finančna podpora za pripravo in izvajanje teh načrtov - Pogoji za upravičenost odhodkov - Polje proste presoje držav članic - Neobstoj možnosti za predložitev vloge za podporo v nacionalnem pravu)
      (2020/C 61/07)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA

         Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Izrek

                  1.

                  Člen 66(1) Uredbe (EU) št. 508/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo in razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2328/2003, (ES) št. 861/2006, (ES) št. 1198/2006 in (ES) št. 791/2007 in Uredbe (EU) št. 1255/2011 Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica organizaciji proizvajalcev v sektorju ribištva in ribogojstva zavrne vlogo za nepovratna sredstva v zvezi z odhodki, ki jih je imela za pripravo in izvajanje načrta proizvodnje in trženja, ker ta država na dan vložitve te vloge v svojem nacionalnem pravnem redu še ni določila možnosti za obravnavo takšne vloge.

                  2.

                  Člen 66(1) Uredbe št. 508/2014 je treba razlagati tako, da organizacijam proizvajalcev v sektorju ribištva in ribogojstva neposredno ne podeljuje pravice do finančne podpore na podlagi Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo za odhodke, ki so jih te organizacije imele za pripravo in izvajanje načrta proizvodnje in trženja.

                  3.

                  Člen 65(6) Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje dodelitvi nepovratnih sredstev na podlagi Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo za pripravo in izvajanje načrta proizvodnje in trženja, če je bila vloga za nepovratna sredstva vložena po pripravi in izvajanju takega načrta.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-389/18: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgija) – Brussels Securities SA/État belge (Predhodno odločanje – Skupni sistem obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic – Direktiva 90/435/EGS – Preprečevanje dvojnega obdavčevanja – Člen 4(1), prva alinea – Prepoved obdavčitve prejetega dobička – Vključitev dividende, ki jo razdeli odvisna družba, v davčno osnovo matične družbe – Odbitek razdeljene dividende od davčne osnove matične družbe in prenos presežka v naslednja davčna leta brez časovne omejitve – Vrstni red prištevanja davčnih odbitkov od dobička – Izguba davčne ugodnosti)

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/7

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgija) – Brussels Securities SA/État belge
      (Zadeva C-389/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupni sistem obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic - Direktiva 90/435/EGS - Preprečevanje dvojnega obdavčevanja - Člen 4(1), prva alinea - Prepoved obdavčitve prejetega dobička - Vključitev dividende, ki jo razdeli odvisna družba, v davčno osnovo matične družbe - Odbitek razdeljene dividende od davčne osnove matične družbe in prenos presežka v naslednja davčna leta brez časovne omejitve - Vrstni red prištevanja davčnih odbitkov od dobička - Izguba davčne ugodnosti)
      (2020/C 61/08)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Brussels Securities SA

         Tožena stranka: État belge

         Izrek

      Člen 4(1) Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2003/123/ES z dne 22. decembra 2003, je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki določa, da morajo biti dividende, ki jih matična družba prejme od svoje odvisne družbe, najprej vključene v davčno osnovo prvonavedene družbe, preden se nato lahko odbijejo v višini 95 % njihovega zneska, presežek pa se lahko prenese v naslednja davčna leta brez časovne omejitve, pri čemer ima ta odbitek prednost glede na drug davčni odbitek, katerega prenos je časovno omejen.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva T-627/19 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2020 – Shindler in drugi/Komisija (Začasna odredba – Področje svobode, varnosti in pravice – Izstop Združenega kraljestva iz Unije – Državljani Združenega kraljestva, ki prebivajo v drugi državi članici Unije – Izguba državljanstva Unije – Tožba zaradi opustitve ukrepanja – Nedopustnost predloga za izdajo začasne odredbe)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/33

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2020 – Shindler in drugi/Komisija
      (Zadeva T-627/19 R)
      (Začasna odredba - Področje svobode, varnosti in pravice - Izstop Združenega kraljestva iz Unije - Državljani Združenega kraljestva, ki prebivajo v drugi državi članici Unije - Izguba državljanstva Unije - Tožba zaradi opustitve ukrepanja - Nedopustnost predloga za izdajo začasne odredbe)
      (2020/C 95/42)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italija) in 5 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi tega sklepa (zastopnik: J. Fouchet, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Erlbacher, C. Giolito in E. Montaguti, agenti)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členih 279 PDEU in 156, Poslovnika Splošnega sodišča, se nanaša, prvič, na odlog odločbe Komisije z dne 13. septembra 2019, s katero je ta izrecno zavrnila prizanje svojega neukrepanja in drugič, na naložitev Komisiji, naj sprejme nekatere začasne ukrepe za ohranitev državljanstva Unije tožečih strank po datumu izstopa Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske iz Evropske unije, ter začasni sklep o drugačnem statusu navedenega državljanstva, ki vključuje različne ukrepe v zvezi z vstopom, bivanjem, socialnimi pravicami in poklicno dejavnostjo, ki se uporabijo ob neobstoju sporazuma o izstopu Združenega kraljestva iz Unije.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-874/19: Tožba, vložena 23. decembra 2019 – Impera/EUIPO – Euro Games Technology (Flaming Forties)

text:
               20.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/2

      Tožba, vložena 23. decembra 2019 – Impera/EUIPO – Euro Games Technology (Flaming Forties)
      (Zadeva T-874/19)
      (2020/C 129/02)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Impera GmbH (Steinhaus, Avstrija) (zastopnik: C. Straberger, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Euro Games Technology Ltd (Vranya-Lozen-Triugulnika, Bolgarija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije Flaming Forties – prijava št. 16729 154

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. oktobra 2019 v zadevi R 2304/2018-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  dopusti postopek s prijavo znamke Evropske unije št. 16729 154 v celoti ali podredno zadevo vrne v odločanje odboru za pritožbe;

                  —

                  drugi stranki v postopku pred EUIPO, če je bila intervenientka v postopku, naloži plačilo stroškov tožeče stranke;

                  —

                  EUIPO naloži, če drugi stranki v postopku pred EUIPO ni naloženo plačilo stroškov, plačilo stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-109/20: Tožba, vložena 19. februarja 2020 – Numbi/Svet

text:
               20.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/14

      Tožba, vložena 19. februarja 2020 – Numbi/Svet
      (Zadeva T-109/20)
      (2020/C 129/18)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: John Numbi (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf in A. Guillerme, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Sveta (SZVP) 2019/2109 z dne 9. decembra 2019 v delu, v katerem je z njim tožeča stranka ohranjena pod št. 5 Priloge II k Sklepu 2010/788/SZVP;

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/2101 z dne 9. decembra 2019 v delu, v katerem je z njo tožeča stranka ohranjena pod št. 5 Priloge Ia k Uredbi (ES) št. 1183/2005;

                  —

                  ugotovi nezakonitost določb člena 3(2)(b) Sklepa 2010/788/SZVP in člena 2b(1)(b) Uredbe (ES) 1183/2005/ES;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-95/20, Kazembe Musonda/Svet.


title: Zadeva T-114/20: Tožba, vložena 19. februarja 2020 – Alvargonzález Ramos/EUIPO – Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital)

text:
               20.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/17

      Tožba, vložena 19. februarja 2020 – Alvargonzález Ramos/EUIPO – Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital)
      (Zadeva T-114/20)
      (2020/C 129/22)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Pablo Erik Alvargonzález Ramos (Madrid, Španija) (zastopnica: E. Sugrañes Coca, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ursus-3 Capital, A.V., SA (Madrid, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka URSUS Kapital – Znamka Evropske unije št. 5 641 303

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. decembra 2019 v zadevi R 711/2019-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izda sodbo o spremembi izpodbijane odločbe in zavrnitvi tožbe za razveljavitev zaradi neuporabe, ki je bila vložena zoper registrirano (figurativno) znamko Evropske unije št. 5 641 303 URSUS Kapital glede „finančnih storitev“ iz razreda 36 in ugotovi, da se je ta znamka št. 5 641 303 dejansko uporabljala za „finančne storitve“;

                  —

                  podredno, izda sodbo, s katero naj poleg spremembe odločbe in zavrnitve tožbe za razveljavitev za ugotovitev ničnosti zaradi neuporabe, ki je bila vložena zoper registrirano (figurativno) znamko Evropske unije št. 5 641 303 URSUS Kapital glede „finančnih storitev“ iz razreda 36, ugotovi, da se je znamka št. 5 641 303 dejansko uporabljala vsaj za „finančne storitve, in sicer investicijske storitve, investicijske sklade, analize investicij, upravljanje investicij in opravljanje upravnih nalog, investicijsko svetovanje ter naložbe v nepremičnine“;

                  —

                  podredno, razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev členov 18 in 58 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta ter člena 10 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625 Komisije.


title: Zadeva T-115/20: Tožba, vložena 20. februarja 2020 – Puigdemont i Casamajó in Comín i Oliveres/Parlament

text:
               20.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/18

      Tožba, vložena 20. februarja 2020 – Puigdemont i Casamajó in Comín i Oliveres/Parlament
      (Zadeva T-115/20)
      (2020/C 129/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Carles Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgija) in Antoni Comín i Oliveres (Waterloo) (zastopniki: P. Bekaert, G. Boye in S. Bekaert, odvetniki, in B. Emmerson, QC)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predloga

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločitve predsednika Evropskega parlamenta, ki je razvidna iz njegovega dopisa z dne 10. decembra 2019, da v Parlamentu ne objavi in odgovornemu odboru ne posreduje zahteve za zaščito imunitete tožečih strank, ki jo je 10. oktobra 2019 v njunem imenu na podlagi pravila 7(1) in (2) Poslovnika Evropskega parlamenta vložila Diana Riba i Giner;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitvi tožbe uveljavljata en tožbeni razlog, in sicer zatrjujeta, da je predsednik Evropskega parlamenta z odločitvijo, da v Parlamentu ne objavi in odgovornemu odboru ne posreduje zahteve za zaščito imunitete tožečih strank, kršil pravilo 9(1) Poslovnika Evropskega parlamenta v povezavi s členom 343 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člena 9 in 18 Protokola (št. 7) o privilegijih in imunitetah Evropske unije (1), člene 6, 39(2), 41 in 45 Listine o temeljnih pravicah, člena 2(1) Statuta poslancev Evropskega parlamenta (2) in pravila 5(2) Poslovnika Evropskega parlamenta.

         (1)  UL 2012, C 326, str. 266.

         (2)  Sklep Evropskega parlamenta z dne 28. septembra 2005 o sprejetju statuta poslancev Evropskega parlamenta (2005/684/ES, Euratom) (UL 2005, L 262, str. 1).


title: Združeni zadevi C-267/19 in C-323/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. maja 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Trgovački sud u Zagrebu – Hrvaška) – PARKING d.o.o./SAWAL d.o.o. (C-267/19), Interplastics s. r. o./Letifico d.o.o. (C-323/19) (Predhodno odločanje – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Notarji, ki delujejo v okviru postopkov izvršbe na podlagi verodostojne listine – Nekontradiktorni postopek – Načelo prepovedi diskriminacije – Člen 18 PDEU – Pravica do poštenega sojenja – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/25

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. maja 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Trgovački sud u Zagrebu – Hrvaška) – PARKING d.o.o./SAWAL d.o.o. (C-267/19), Interplastics s. r. o./Letifico d.o.o. (C-323/19)
      (Združeni zadevi C-267/19 in C-323/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Notarji, ki delujejo v okviru postopkov izvršbe na podlagi verodostojne listine - Nekontradiktorni postopek - Načelo prepovedi diskriminacije - Člen 18 PDEU - Pravica do poštenega sojenja - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)
      (2020/C 240/33)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Trgovački sud u Zagrebu

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: PARKING d.o.o. (C-267/19), Interplastics s. r. o. (C-323/19)

         Toženi stranki: SAWAL d.o.o. . (C-267/19), Letifico d.o.o. (C-323/19)

         Izrek

      Člen 18 PDEU in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero so notarji, ki delujejo v okviru pristojnosti, ki so jim podeljene v postopkih izvršbe na podlagi verodostojne listine, pooblaščeni za izdajanje sklepov o izvršbi, ki jih, kot je razvidno iz sodbe z dne 9. marca 2017, Pula Parking (C-551/15, EU:C:2017:193), ni mogoče priznati in izvršiti v drugi državi članici.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Zadeva T-603/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2020 – ZE/Parlament

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2020 – ZE/Parlament
      (Zadeva T-603/18) (1)

      (2020/C 240/48)
      Jezik postopka: grščina
      Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva C-237/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 5. junija 2020 — Federatie Nederlandse Vakbeweging/Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV

text:
               7.9.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 5. junija 2020 — Federatie Nederlandse Vakbeweging/Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV
      (Zadeva C-237/20)
      (2020/C 297/34)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vložnica kasacijske pritožbe: Federatie Nederlandse Vakbeweging

         Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 5(1) Direktive 2001/23/ES (1) razlagati tako, da je zahteva, da je „stečajni ali podoben postopek začet z namenom likvidacije premoženja odsvojitelja“, izpolnjena, če

                              (i)

                              je stečaj odsvojitelja neizogiben in je odsvojitelj torej dejansko insolventen,

                              (ii)

                              je na podlagi nizozemskega prava cilj stečajnega postopka doseči kar največji možni iztržek za vse upnike prek likvidacije dolžnikovega premoženja, in

                              (iii)

                              se v tako imenovanem postopku pre-pack pred razglasitvijo stečaja pripravi prenos (dela) podjetja, izpelje pa se šele po razglasitvi stečaja, pri čemer

                              (iv)

                              morajo predvidenega upravitelja, ki ga imenuje rechtbank (sodišče), pred razglasitvijo stečaja voditi interesi vseh upnikov ter interesi družbe, kot je interes ohranitve delovnih mest, to pa mora nadzorovati predvideni stečajni sodnik, ki ga prav tako imenuje rechtbank (sodišče),

                              (v)

                              in je cilj postopka pre-pack, da se v stečajnem postopku, ki sledi, omogoči način likvidacije, pri kateri se premoženje (ali njegov del) odsvojitelju pripadajočega delujočega podjetja („going concern“) proda, tako da se doseže kar največji možni iztržek za vse upnike in se ohrani kar največ delovnih mest, ter

                              (vi)

                              ureditev postopka zagotavlja, da je ta cilj dejansko vodilni cilj?

                  2.

                  Ali je treba člen 5(1) Direktive razlagati tako, da je zahteva, da „se stečajni ali podoben postopek vodi pod nadzorom pristojnega organa oblasti“, izpolnjena, če je prenos (dela) podjetja pripravljen v postopku pre-pack pred razglasitvijo stečaja, izpeljan pa po razglasitvi stečaja,

                              (i)

                              če ga pred razglasitvijo stečaja nadzorujeta predvideni upravitelj in predvideni stečajni sodnik, ki ju imenuje rechtbank (sodišče), ki pa nimata zakonskih pooblastil,

                              (ii)

                              če morajo predvidenega upravitelja na podlagi nizozemskega prava pred razglasitvijo stečaja voditi interesi vseh upnikov in drugi interesi družbe ter interes ohranitve delovnih mest, to pa mora nadzorovati predvideni stečajni sodnik,

                              (iii)

                              če se naloge predvidenega upravitelja in predvidenega stečajnega sodnika ne razlikujejo od nalog upravitelja in stečajnega sodnika v stečajnem postopku,

                              (iv)

                              če je sporazum, na podlagi katerega se podjetje prenese in ki je pripravljen v postopku pre-pack, sklenjen in izveden šele po tem, ko je razglašen stečaj,

                              (v)

                              če lahko rechtbank (sodišče) pri razglasitvi stečaja za upravitelja ali stečajnega sodnika imenuje drugega kot predvidenega upravitelja ali predvidenega stečajnega sodnika, in

                              (vi)

                              če za upravitelja in stečajnega sodnika veljajo iste zahteve glede objektivnosti in neodvisnosti kot za upravitelja in stečajnega sodnika v stečajnem postopku, pred katerim ni bil izveden postopek pre-pack, in sta ne glede na obseg svoje vpletenosti pred razglasitvijo stečaja na podlagi svoje zakonske naloge dolžna presoditi, ali je pred razglasitvijo stečaja pripravljeni prenos (dela) podjetja v interesu vseh upnikov, ter, če na to vprašanje odgovorita nikalno, dolžna odločiti, da ta prenos ne bo izveden, pri čemer sta še vedno pristojna, da iz drugih razlogov – na primer zato, ker drugi interesi družbe, kot je na primer interes delovnih mest, temu nasprotujejo – odločita, da pred razglasitvijo stečaja pripravljeni prenos (dela) podjetja ne bo izveden?

         (1)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL 2001 L 82, str. 16).


title: Zadeva C-241/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance du Luxembourg (Belgija) 5. junija 2020 – BJ/État belge

text:
               7.9.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance du Luxembourg (Belgija) 5. junija 2020 – BJ/État belge
      (Zadeva C-241/20)
      (2020/C 297/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de première instance du Luxembourg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BJ

         Tožena stranka: État belge

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 45 PDEU nasprotuje zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki je ponovljena ali ne v konvenciji o izogibanju dvojnega obdavčevanja ter v skladu s katero davčni zavezanec pri izračunu njegovega davka na dohodke v državi stalnega prebivališča izgubi del deleža dohodka, ki je oproščen davka, in drugih osebnih davčnih ugodnosti (kot sta znižanje davka za dolgoročno varčevanje, in sicer premije, plačane na podlagi individualne pogodbe o življenjskem zavarovanju, in znižanje davka za stroške, namenjene zmanjšanju porabe energije), ker je v zadevnem letu tudi v drugi državi članici prejel osebne prejemke, ki so bili v obdavčeni tej državi?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali odgovor ostane pritrdilen, če davčni zavezanec v državi stalnega prebivališča ne prejme – količinsko ali sorazmerno – visokih dohodkov, vendar mu ta država vseeno lahko odobri te davčne ugodnosti?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali odgovor ostane pritrdilen, če je bil na podlagi konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja med državo stalnega prebivališča in drugo državo davčni zavezanec v tej drugi državi za dohodke, obdavčene v tej drugi državi, upravičen do osebnih davčnih ugodnosti, določenih v davčni zakonodaji te druge države, vendar te davčne ugodnosti ne vključujejo nekaterih davčnih ugodnosti, do katerih je davčni zavezanec načeloma upravičen v državi stalnega prebivališča?

                  4.

                  Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, ali odgovor ostane pritrdilen, če davčni zavezanec kljub zadnjenavedeni razliki v tej drugi državi pridobi znesek znižanja davka, ki je najmanj enak znižanju, ki ga je izgubil v državi stalnega prebivališča?

                  5.

                  Ali so odgovori na vprašanja enaki z vidika členov 63(1) in 65(1)(a) Pogodbe o delovanju Evropske unije glede na zakonodajo, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki je ponovljena ali ne v konvenciji o izogibanju dvojnega obdavčevanja ter v skladu s katero davčni zavezanec pri izračunu njegovega davka na dohodke v državi stalnega prebivališča izgubi del deleža dohodka, ki je oproščen davka, in drugih osebnih davčnih ugodnosti (kot sta znižanje davka za dolgoročno varčevanje, in sicer premije, plačane na podlagi individualne pogodbe o življenjskem zavarovanju, in znižanje davka za stroške, namenjene zmanjšanju porabe energije), ker je v zadevnem letu prejel tudi prihodke od oddajanja v najem nepremičnine, katere lastnik je v drugi državi članici, ki so bili obdavčeni v tej državi?


title: Zadeva C-283/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) 25. junija 2020 – CO, ME, GC, in 42 drugih/MJ, Evropska komisija, Evropska služba za zunanje delovanje, Svet Evropske unije, Eulex Kosovo

text:
               7.9.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) 25. junija 2020 – CO, ME, GC, in 42 drugih/MJ, Evropska komisija, Evropska služba za zunanje delovanje, Svet Evropske unije, Eulex Kosovo
      (Zadeva C-283/20)
      (2020/C 297/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: CO, ME, GC, in 42 drugih

         Tožene stranke: MJ, Evropska komisija, Evropska služba za zunanje delovanje, Svet Evropske unije, Eulex Kosovo

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 8.3 in 10.3 Skupnega ukrepa Sveta 2008/124/SZVP z dne 4. februarja 2008 o misiji Evropske unije na Kosovem (EULEX KOSOVO) (1) pred njegovo spremembo s Sklepom Sveta 2014/349/SZVP z dne 12. junija 2014 (2), po potrebi v povezavi z vsemi drugimi morebiti upoštevnimi določbami, razlagati tako, da je z njima vodji misije v njegovem lastnem imenu in za njegov lastni račun podeljen status delodajalca mednarodnega civilnega osebja, zaposlenega v službi misije EULEX KOSOVO v obdobju pred 12. junijem 2014, ali, ob upoštevanju zlasti členov 8.5 in 9.3 Skupnega ukrepa 2008/124/SZVP pred njegovo spremembo z dne 12. junija 2014, tako, da je z njima status delodajalca podeljen Evropski uniji in/ali instituciji Evropske unije, kot so Evropska komisija, Evropska služba za zunanje delovanje, Svet Evropske unije ali katera koli druga morebitna institucija, za račun katere bi vodja misije deloval na ta datum na podlagi pooblastila, prenosa pooblastil ali katere koli druge oblike zastopanja, ki jo je treba po potrebi določiti?

         (1)  UL 2008, L 42, str. 92.

         (2)  Sklep o spremembi Skupnega ukrepa 2008/124/SZVP o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovem, EULEX KOSOVO (UL 2014, L 174, str. 42).


title: Zadeva C-628/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/BA

text:
               1.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/BA
      (Zadeva C-628/20)
      (2021/C 72/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Deutsche Lufthansa AG

         Nasprotna stranka: BA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-664/18: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 4. marca 2021 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države – Okolje – Direktiva 2008/50/ES – Kakovost zunanjega zraka – Člen 13(1) in Priloga XI – Sistematično in dolgotrajno preseganje mejnih vrednosti za dušikov dioksid (NO2) na nekaterih območjih Združenega kraljestva – Člen 23(1) – Priloga XV – „Čim krajše“ obdobje preseganja – Ustrezni ukrepi)

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/2

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 4. marca 2021 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
      (Zadeva C-664/18) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2008/50/ES - Kakovost zunanjega zraka - Člen 13(1) in Priloga XI - Sistematično in dolgotrajno preseganje mejnih vrednosti za dušikov dioksid (NO2) na nekaterih območjih Združenega kraljestva - Člen 23(1) - Priloga XV - „Čim krajše“ obdobje preseganja - Ustrezni ukrepi)
      (2021/C 163/02)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Norris in K. Petersen, nato E. Manhaeve in J. Norris, agenti)

         Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: F. Shibli, agent, skupaj z J. Morrisonom, Barrister)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: sprva T. Henze in S. Eisenberg, nato J. Möller in S. Eisenberg, agenti, skupaj z U. Karpensteinom, F. Fellenbergom in K. Dingemann, Rechtsanwälte)

         Izrek

                  1.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da
                  je od 1. januarja 2010 do vključno leta 2017 sistematično in dolgotrajno presegalo letno mejno vrednost za dušikov dioksid (NO2) v šestnajstih območjih Združenega kraljestva, in sicer v območjih UK0001 (urbano območje Greater London); UK0002 (urbano območje West Midlands); UK0003 (urbano območje Greater Manchester); UK0004 (urbano območje West Yorkshire); UK0013 (urbano območje Teesside); UK0014 (The Potteries); UK0018 (Kingston upon Hull); UK0019 (urbano območje Southampton); UK0024 (urbano območje Glasgow); UK0029 (Eastern); UK0031 (South East); UK0032 (East Midlands); UK0033 (North West & Merseyside); UK0034 (Yorkshire & Humberside); UK0035 (West Midlands), in UK0036 (North East), in urno mejno vrednost NO2 v območju UK0001 (urbano območje Greater London), ni izpolnilo svojih obveznosti iz povezanih določb člena 13(1) in Priloge XI k Direktivi 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo,
                  in s tem, da
                  od 11. junija 2010 ni sprejelo ustreznih ukrepov za zagotovitev spoštovanja mejnih vrednosti za NO2 v vseh teh območjih, ni izpolnilo svojih obveznosti iz povezanih določb člena 23(1) samega in v povezavi s Prilogo XV k Direktivi 2008/50, in zlasti obveznosti iz člena 23(1), drugi pododstavek, te direktive, da poskrbi, da je obdobje preseganja čim krajše.

                  2.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 445, 10.12.2018.


title: Zadeva C-193/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Förvaltningsrätten i Malmö – Švedska) – A/Migrationsverket (Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Poizvedba v schengenskemu informacijskemu sistemu (SIS) pri obravnavanju prošnje za izdajo dovoljenja za prebivanje, ki jo je vložil državljan tretje države, za katerega je bil v tem sistemu razpisan ukrep zavrnitve vstopa – Člen 25(1) – Zakonik o schengenskih mejah – Pogoji za vstop državljanov tretjih držav – Člen 6(1) in (5) – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 7 in člen 24(2) – Zavrnitev podaljšanja dovoljenja za prebivanje zaradi združitve družine z obrazložitvijo, da istovetnosti prosilca ni bilo mogoče zanesljivo ugotoviti)

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/3

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Förvaltningsrätten i Malmö – Švedska) – A/Migrationsverket
      (Zadeva C-193/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Mejni nadzor, azil in priseljevanje - Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma - Poizvedba v schengenskemu informacijskemu sistemu (SIS) pri obravnavanju prošnje za izdajo dovoljenja za prebivanje, ki jo je vložil državljan tretje države, za katerega je bil v tem sistemu razpisan ukrep zavrnitve vstopa - Člen 25(1) - Zakonik o schengenskih mejah - Pogoji za vstop državljanov tretjih držav - Člen 6(1) in (5) - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 7 in člen 24(2) - Zavrnitev podaljšanja dovoljenja za prebivanje zaradi združitve družine z obrazložitvijo, da istovetnosti prosilca ni bilo mogoče zanesljivo ugotoviti)
      (2021/C 163/03)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Förvaltningsrätten i Malmö

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: A

         Tožena stranka: Migrationsverket

         Izrek

      Člen 25(1) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, ki je bila podpisana v Schengenu (Luksemburg) 19. junija 1990 in je začela veljati 26. marca 1995, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 265/210 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. marca 2010, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero lahko država članica dovoljenje za prebivanje, za katero je na ozemlju te države članice zaprosil državljan tretje države, za katerega je v schengenskemu informacijskemu sistemu razpisan ukrep zavrnitve vstopa na schengensko območje in katerega istovetnosti ni bilo mogoče ugotoviti z veljavno potno listino, izda, podaljša ali obnovi zaradi združitve družine, če so bili pri tem po predhodnem posvetovanju z državo članico, ki je ukrep razpisala, upoštevani njeni interesi, in je dovoljenje za prebivanje izdano, podaljšano ali obnovljeno zgolj iz „tehtnih razlogov“ v smislu te določbe.
      Uredbo (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) in zlasti člen 6(1)(a) tega zakonika je treba razlagati tako, da se ne uporablja za državljana tretje države, ki se znajde v takem položaju.

         (1)  UL C 155, 6.5.2019.


title: Zadeva C-220/19: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španija) – Promociones Oliva Park SL/Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana (Predhodno odločanje – Direktiva 2008/118/ES – Splošni režim za trošarino – Člen 1(2) – Drugi posredni davki na trošarinsko blago – Direktiva 2009/28/ES – Spodbujanje uporabe energije iz obnovljivih virov – Člen 1 ter člen 3(1), (2) in (3)(a), zadnja točka ob upoštevanju člena 2(k) – Direktiva 2009/72/ES – Skupna pravila notranjega trga z električno energijo – Davek na vrednost proizvodnje električne energije – Narava in struktura davka – Davek, ki enako bremeni električno energijo, proizvedeno iz obnovljivih virov, in električno energijo, proizvedeno iz neobnovljivih virov)

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/4

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španija) – Promociones Oliva Park SL/Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana
      (Zadeva C-220/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2008/118/ES - Splošni režim za trošarino - Člen 1(2) - Drugi posredni davki na trošarinsko blago - Direktiva 2009/28/ES - Spodbujanje uporabe energije iz obnovljivih virov - Člen 1 ter člen 3(1), (2) in (3)(a), zadnja točka ob upoštevanju člena 2(k) - Direktiva 2009/72/ES - Skupna pravila notranjega trga z električno energijo - Davek na vrednost proizvodnje električne energije - Narava in struktura davka - Davek, ki enako bremeni električno energijo, proizvedeno iz obnovljivih virov, in električno energijo, proizvedeno iz neobnovljivih virov)
      (2021/C 163/04)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Promociones Oliva Park SL

         Tožena stranka: Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(2) Direktive Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v kateri je določen davek, ki bremeni proizvodnjo električne energije in njen vnos v elektroenergetski sistem na nacionalnem ozemlju ter katerega davčna osnova je skupni znesek dohodkov davčnega zavezanca, ki izhajajo iz opravljanja teh dejavnosti, ne da bi se upoštevala količina električne energije, ki je bila dejansko proizvedena in vnesena v ta sistem.

                  2.

                  Člen 1 ter člen 3(1), (2) in (3)(a) Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES, pri čemer se zadnjenavedena točka upošteva v povezavi s členom 2, drugi odstavek, točka (k), te direktive, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, v kateri je določen davek, ki z uporabo enotne stopnje bremeni proizvodnjo električne energije in njen vnos v elektroenergetski sistem, tudi če je bila ta električna energija proizvedena iz obnovljivih virov, in katerega cilj ni varstvo okolja, ampak povečati obseg proračunskih prihodkov.

                  3.

                  Člen 107(1) PDEU in člene od 32 do 34 Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, v kateri je določen nacionalni davek, ki bremeni proizvodnjo električne energije in njen vnos v elektroenergetski sistem na ozemlju države članice, kadar se ta davek za vnos električne energije, proizvedene v drugih državah članicah, v ta sistem ne uporablja.

         (1)  UL C 213, 24.6.2019.


title: Zadeva C-362/19 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. marca 2021 – Evropska komisija/Fútbol Club Barcelona, Kraljevina Španija (Pritožba – Državne pomoči – Pomoč, dodeljena nekaterim profesionalnim nogometnim klubom – Člen 107(1) PDEU – Pojem „prednost“ – Shema pomoči – Uredba (EU) 2015/1589 – Člen 1(d) – Nižja davčna stopnja – Nepridobitne organizacije – Manj ugoden davčni odbitek – Vpliv – Nasprotna pritožba – Člena 169 in 178 Poslovnika Sodišča)

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/5

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. marca 2021 – Evropska komisija/Fútbol Club Barcelona, Kraljevina Španija
      (Zadeva C-362/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Pomoč, dodeljena nekaterim profesionalnim nogometnim klubom - Člen 107(1) PDEU - Pojem „prednost“ - Shema pomoči - Uredba (EU) 2015/1589 - Člen 1(d) - Nižja davčna stopnja - Nepridobitne organizacije - Manj ugoden davčni odbitek - Vpliv - Nasprotna pritožba - Člena 169 in 178 Poslovnika Sodišča)
      (2021/C 163/05)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: P. Němečková, B. Stromsky in G. Luengo, agenti)

         Drugi stranki v postopku: Fútbol Club Barcelona (zastopniki: R. Vallina Hoset, J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, A. Sellés Marco in R. Salas Lúcia, abogados), Kraljevina Španija (zastopniki: S. Centeno Huerta, J. Ruiz Sánchez in A. Rubio González, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 26. februarja 2019, Fútbol Club Barcelona/Komisija (T-865/16, EU:T:2019:113), se razveljavi v delu, v katerem je z njo ugodeno drugemu tožbenemu razlogu na prvi stopnji in je razglašen za ničen Sklep Komisije (EU) 2016/2391 z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija odobrila nekaterim nogometnim klubom.

                  2.

                  Tožba za razglasitev ničnosti Sklepa 2016/2391, ki jo je v zadevi T-865/16 vložil Fútbol Club Barcelona, se zavrne.

                  3.

                  Fútbol Club Barcelona nosi svoje stroške in stroške, ki so Evropski komisiji nastali v okviru postopka pred Splošnim sodiščem Evropske unije.

                  4.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške, nastale v okviru te pritožbe.

                  5.

                  Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 238, 15.7.2019.


title: Združeni zadevi C-434/19 in C-435/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. marca 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Poste Italiane SpA (C-434/19), Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19)/Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (C-434/19), Poste Italiane SpA (C-435/19) (Predhodno odločanje – Državne pomoči – Konkurenca – Člen 107(1) PDEU – Pogoji uporabe – Člen 106(2) PDEU – Storitve splošnega gospodarskega pomena – Upravljanje storitve poštnega tekočega računa za pobiranje občinskega davka na nepremičnine – Podjetja, ki so jim države članice odobrile posebne ali izključne pravice – Provizije, ki jih enostransko določi upravičeno podjetje – Zloraba prevladujočega položaja – Člen 102 PDEU – Nedopustnost)

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/5

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. marca 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Poste Italiane SpA (C-434/19), Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19)/Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (C-434/19), Poste Italiane SpA (C-435/19)
      (Združeni zadevi C-434/19 in C-435/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Državne pomoči - Konkurenca - Člen 107(1) PDEU - Pogoji uporabe - Člen 106(2) PDEU - Storitve splošnega gospodarskega pomena - Upravljanje storitve poštnega tekočega računa za pobiranje občinskega davka na nepremičnine - Podjetja, ki so jim države članice odobrile posebne ali izključne pravice - Provizije, ki jih enostransko določi upravičeno podjetje - Zloraba prevladujočega položaja - Člen 102 PDEU - Nedopustnost)
      (2021/C 163/06)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Poste Italiane SpA (C-434/19), Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19)

         Toženi stranki: Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (C-434/19), Poste Italiane SpA (C-435/20)

         Ob udeležbi: Poste italiane SpA – Bancoposta (C-435/19)

         Izrek

      Člen 107 PDEU je treba razlagati tako, da nacionalni ukrep, v skladu s katerim morajo koncesionarji za pobiranje imposta comunale sugli immobili (občinski davek na nepremičnine) pri družbi Poste Italiane SpA imeti tekoči račun, odprt na njihovo ime, da se davčnim zavezancem omogoči plačilo tega davka, in plačevati provizijo za vodenje tega tekočega računa, pomeni „državno pomoč“ v smislu te določbe, če je ta ukrep mogoče pripisati državi, če družbi Poste Italiane dodeljuje selektivno prednost prek državnih sredstev ter če lahko izkrivlja konkurenco in trgovino med državami članicami, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Združeni zadevi C-473/19 in C-474/19: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. marca 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen – Švedska) – Föreningen Skydda Skogen (C-473/19), Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening (C-474/19)/Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B.A.B. (C-473/19), U.T.B. (C-474/19) (Predhodno odločanje – Okolje – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Člen 12(1) – Direktiva 2009/147/ES – Ohranjanje prostoživečih ptic – Člen 5 – Gozdarstvo – Prepovedi, katerih namen je zagotovitev ohranitve zaščitenih vrst – Načrt končnega poseka – Območje, na katerem so zaščitene vrste)

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/6

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. marca 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen – Švedska) – Föreningen Skydda Skogen (C-473/19), Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening (C-474/19)/Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B.A.B. (C-473/19), U.T.B. (C-474/19)
      (Združeni zadevi C-473/19 in C-474/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst - Člen 12(1) - Direktiva 2009/147/ES - Ohranjanje prostoživečih ptic - Člen 5 - Gozdarstvo - Prepovedi, katerih namen je zagotovitev ohranitve zaščitenih vrst - Načrt končnega poseka - Območje, na katerem so zaščitene vrste)
      (2021/C 163/07)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Föreningen Skydda Skogen (C-473/19), Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening (C-474/19)

         Tožene stranke: Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B.A.B. (C-473/19), U.T.B. (C-474/19)

         Izrek

                  1.

                  Člen 5 Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero se prepovedi iz te določbe nanašajo le na vrste, naštete v Prilogi I k tej direktivi, vrste, ki so do določene mere ogrožene, ali vrste, katerih populacija dolgoročno upada.

                  2.

                  Člen 12(1), od (a) do (c), Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst je treba razlagati tako, da, prvič, nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero se, kadar je cilj človekove dejavnosti, kot sta dejavnost izkoriščanja gozda ali prostorskega razvoja, očitno drug kot ubitje ali vznemirjanje živalskih vrst, prepovedi iz te določbe uporabljajo le v primeru tveganja negativnega vpliva na stanje ohranjenosti zadevnih vrst in, drugič, se varstvo iz te določbe ne preneha uporabljati za vrste, ki so dosegle ugodno stanje ohranjenosti.

                  3.

                  Člen 12(1)(d) Direktive 92/43 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero v primeru, v katerem se trajna ekološka funkcionalnost naravnega habitata zadevne vrste na specifičnem območju kljub previdnostnim ukrepom izgubi bodisi zaradi škode, uničenja ali poslabšanja, ki je lahko neposredno ali posredno, zaradi zadevne dejavnosti, obravnavane posamično ali kumulativno z drugimi, prepoved iz te določbe velja le od takrat, ko je podano tveganje poslabšanja stanja ohranjenosti zadevne vrste.

         (1)  UL C 288, 26.8.2019.


title: Zadeva C-581/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4 marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Frenetikexito – Unipessoal Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2(1)(c) – Storitve, ki so predmet DDV – Oprostitve – Člen 132(1)(c) – Zdravstvena oskrba v okviru medicinske in paramedicinske poklicne dejavnosti – Spremljanje prehranjevanja in prehransko svetovanje – Športne dejavnosti, dejavnosti za dobro počutje in dejavnosti telesne vadbe – Pojmi „enotna kompleksna storitev“, „pomožna storitev glavne storitve“ in „neodvisnost storitev“ – Merila)

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/7

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4 marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Frenetikexito – Unipessoal Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-581/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1)(c) - Storitve, ki so predmet DDV - Oprostitve - Člen 132(1)(c) - Zdravstvena oskrba v okviru medicinske in paramedicinske poklicne dejavnosti - Spremljanje prehranjevanja in prehransko svetovanje - Športne dejavnosti, dejavnosti za dobro počutje in dejavnosti telesne vadbe - Pojmi „enotna kompleksna storitev“, „pomožna storitev glavne storitve“ in „neodvisnost storitev“ - Merila)
      (2021/C 163/08)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Frenetikexito – Unipessoal Lda

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izrek

      Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je ob pridržku preverjanj, ki jih opravi predložitveno sodišče, storitev spremljanja prehranjevanja, ki jo v športnih ustanovah – eventualno v okviru programov, ki vključujejo tudi storitve za dobro počutje in storitve telesne vadbe – opravlja za to usposobljen in certificiran strokovnjak, ločena in neodvisna storitev ter zanjo ne more veljati oprostitev iz člena 132(1)(c) te direktive.

         (1)  UL C 383, 11.11.2019.


title: Zadeva C-912/19: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 4. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Agrimotion S.A./ADAMA Deutschland GmbH (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet – Uredba (ES) št. 1107/2009 – Člen 52(1) – Dovoljenje za vzporedno trgovanje – Vezanost tega dovoljenja na osebo)

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/7

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 4. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Agrimotion S.A./ADAMA Deutschland GmbH
      (Zadeva C-912/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Člen 52(1) - Dovoljenje za vzporedno trgovanje - Vezanost tega dovoljenja na osebo)
      (2021/C 163/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Agrimotion S.A.

         Tožena stranka: ADAMA Deutschland GmbH

         Izrek

      Člen 52(1) Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS je treba razlagati tako, da lahko le imetnik dovoljenja za vzporedno trgovanje da fitofarmacevtsko sredstvo v promet v državi članici, ki je izdala to dovoljenje.

         (1)  UL C 95, 23.3.2020.


title: Zadeva C-7/20: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – VS/Hauptzollamt Münster (Predhodno odločanje – Carinska unija – Carinski zakonik Unije – Uredba (EU) št. 952/2013 – Člen 87(4) – Nastanek carinskega dolga – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2(1) – Člena 70 in 71 – Obdavčljivi dogodek in obveznost obračuna uvoznega DDV – Kraj nastanka davčnega dolga – Ugotovitev neizpolnitve obveznosti, naložene s carinsko zakonodajo Unije – Blago, ki je bilo na carinsko območje Unije fizično vneseno v eni državi članici, vendar je v gospodarski krogotok Unije vstopilo v državi članici, v kateri je bila opravljena ugotovitev)

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/9

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – VS/Hauptzollamt Münster
      (Zadeva C-7/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Carinska unija - Carinski zakonik Unije - Uredba (EU) št. 952/2013 - Člen 87(4) - Nastanek carinskega dolga - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1) - Člena 70 in 71 - Obdavčljivi dogodek in obveznost obračuna uvoznega DDV - Kraj nastanka davčnega dolga - Ugotovitev neizpolnitve obveznosti, naložene s carinsko zakonodajo Unije - Blago, ki je bilo na carinsko območje Unije fizično vneseno v eni državi članici, vendar je v gospodarski krogotok Unije vstopilo v državi članici, v kateri je bila opravljena ugotovitev)
      (2021/C 163/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: VS

         Tožena stranka: Hauptzollamt Münster

         Izrek

      Člen 71(1), drugi pododstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da uvozni davek na dodano vrednost za blago, ki je zavezano carini, nastane v državi članici, v kateri je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti, naložene s carinsko zakonodajo Unije, če je zadevno blago, tudi če je bilo na carinsko območje Unije fizično vneseno v drugi državi članici, v gospodarski krogotok Unije vstopilo v državi članici, v kateri je bila opravljena navedena ugotovitev.

         (1)  UL C 137, 27.4.2020.


title: Zadeva C-403/20 P: Pritožba, ki so jo 26. avgusta 2020 vložili CF, TB, LO S.A. in UM S.L. zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. junija 2020 v zadevi T-22/19, Noguer Enríquez in drugi/Komisija

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/9

      Pritožba, ki so jo 26. avgusta 2020 vložili CF, TB, LO S.A. in UM S.L. zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. junija 2020 v zadevi T-22/19, Noguer Enríquez in drugi/Komisija
      (Zadeva C-403/20 P)
      (2021/C 163/12)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožniki: CF, TB, LO S.A. in UM S.L. (zastopnika: J. Álvarez González in S. San Felipe Menéndez, abogados)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 3. marca 2021 pritožbo zavrnilo kot delno nedopustno in delno očitno neutemeljeno in odločilo, da CF, TB, LO S.A. in UM S.L. nosijo svoje stroške.


title: Zadeva C-557/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal correctionnel de Limoges (Francija) 23. oktobra 2020 – Kazenski postopek proti DS

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal correctionnel de Limoges (Francija) 23. oktobra 2020 – Kazenski postopek proti DS
      (Zadeva C-557/20)
      (2021/C 163/13)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal correctionnel de Limoges

         Stranke v postopku v glavni stvari

      DS

         Ob udeležbi: Union française des maréchaux-ferrants
      Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 16. marca 2021 predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal correctionnel de Limoges (Francija) z odločbo z dne 11. septembra 2020, razglasilo za očitno nedopusten.


title: Zadeva C-727/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 16. oktobra 2020 – AR/St. Vincenz-Krankenhaus GmbH

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 16. oktobra 2020 – AR/St. Vincenz-Krankenhaus GmbH
      (Zadeva C-727/20)
      (2021/C 163/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica revizije: AR

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku: St. Vincenz-Krankenhaus GmbH

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 7 Direktive 2003/88 (1) in člen 31(2) Listine nasprotujeta razlagi nacionalne določbe, kot je člen 7(3) BUrlG (zvezni zakon o letnem dopustu), v skladu s katero neizkoriščena pravica do plačanega letnega dopusta delavca, ki je med letom, v katerem je pridobil pravico do letnega dopusta, zaradi bolezni postal nezmožen za delo, ki pa bi dopust v tem letu, vsaj deloma, lahko izrabil še pred začetkom svoje bolezni, ugasne v primeru nezmožnosti za delo, ki še vedno traja neprekinjeno 15 mesecev po izteku leta, v katerem je pridobil pravico do letnega dopusta, tudi če delodajalec delavcu z ustreznim pozivom in opozorili dejansko ni omogočil izrabe te pravice?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali pravica do plačanega letnega dopusta pod temi pogoji v primeru nezmožnosti za delo, ki še vedno traja, tudi pozneje ne more ugasniti?

         (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).


title: Zadeva C-37/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 22. januarja 2021 – flightright GmbH/Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 22. januarja 2021 – flightright GmbH/Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd
      (Zadeva C-37/21)
      (2021/C 163/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: flightright GmbH

         Tožena stranka: Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali zakasnelo dovoljenje za vzlet s strani službe za upravljanje zračnega prometa že per se pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) ali pa je treba to zanikati, ker zakasnitve pri izdaji dovoljenj za vzlet s strani služb za upravljanje zračnega prometa, tako imenovane prestavitve slotov, niso dogodek, ki bi bil v zračnem prometu „zunaj običajnega“, temveč so dogodek, ki spada k običajnim in pričakovanim potekom in okvirnim pogojem mednarodnega zračnega prometa, saj gre za dogodek, ki je neločljivo povezan z običajnim opravljanjem dejavnosti letalskih prevoznikov?

                  2.

                  Ali je mogoče izhajati iz seznanjenosti sodišč s tem, da pri tako imenovanih prestavitvah slotov s strani služb za upravljanje zračnega prometa v mednarodnem zračnem prometu ne gre za razmere, ki bi bile zunaj običajnega v smislu sodne prakse Sodišča Evropske unije, temveč za običajne, pogoste in pričakovane spremljevalne okoliščine zračnega prometa, ali pa je treba glede tega v sporu predložiti dokaz v obliki izvedenskega mnenja, kateremu bi bilo zadoščeno le, če do prestavitev slotov v mednarodnem zračnem prometu pride izredno redko in ne redno?

                  3.

                  Ali je treba prestavitve slotov s strani služb za upravljanje zračnega prometa le tedaj šteti za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004, če same temeljijo na razmerah, ki se jih lahko opredeli kot izredne v smislu člena 5(3), torej na primer na dogajanju ob nesreči ali na teroristični grožnji, ne pa na vremenskih razmerah, ki so v okviru poslovanja glede na čas in kraj dogajanja običajne in začasno vplivajo na zračni promet?

                  4.

                  Ali neugodno vreme kot razlog za prestavitev slota zlasti le tedaj pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004, če samo neugodno vreme pomeni izredne razmere, če je torej neugodno vreme na zadevnem kraju in ob zadevnem času samo „zunaj običajnega“ in če samo ne spada med „običajne in pričakovane vremenske razmere“ na zadevnem kraju in ob zadevnem času, temveč „iz tega izstopa“?

                  5.

                  Ali so neugodne vremenske razmere, ki na zadevnem kraju in ob zadevnem času niso zunaj običajnega in ki na zadevnem kraju in ob zadevnem času ne izstopajo iz običajnih in pričakovanih vremenskih razmer, dogodki, ki so neločljivo povezani z običajnim opravljanjem dejavnosti letalskih družb in običajnimi okvirnimi pogoji zračnega prometa v smislu razlage člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004, kakor jo je podalo Sodišče Evropske unije?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-58/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) 1. februarja 2021 – FK

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) 1. februarja 2021 – FK
      (Zadeva C-58/21)
      (2021/C 163/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wien

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: FK

         Nasprotna stranka: Rechtsanwaltskammer Wien

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Kako je treba razlagati člen 13(2)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1), če je središče interesa dejavnosti osebe s količinskega vidika v državi, ki ni članica Evropske unije, v kateri ima oseba tudi svoje stalno prebivališče, in ta oseba poleg tega dejavnost opravlja v dveh državah članicah (Zvezni republiki Nemčiji in Avstriji), pri čemer je dejavnost v obeh državah članicah porazdeljena tako, da občutno večji del poteka v eni državi članici (v konkretnem primeru v Zvezni republiki Nemčiji)?
                  V primeru, da iz razlage te določbe izhaja, da se uporablja avstrijska zakonodaja, se [predloži to vprašanje]:

                  2.

                  [Ali sta] določba člena 50(2), točka 2(c)(aa), Rechtsanwaltsordnung (2) (avstrijski zakon o odvetništvu) in na tem temelječa določba člena 26, prvi odstavek, točka 8, Statuta k Delu A iz leta 2018 z vidika prava Unije dopustni ali pa sta v nasprotju s pravom Unije ter pravicami, ki jih zagotavlja pravo Unije, ker je kot pogoj za priznanje starostne pokojnine določena odpoved pravici do opravljanja odvetniškega poklica v državi in tujini (člen 50(2), [točka 2](c)(aa)) oziroma povsod (člen 26, prvi odstavek, točka 8, Statuta k Delu A iz leta 2018)?

         (1)  UL 2004, L 166, str. 1.

         (2)  RGBl. Nr. 96/1868 idF BGBl I Nr. 10/2017.


title: Zadeva C-66/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Zwolle (Nizozemska) 29. januarja 2021 – O. T. E./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Zwolle (Nizozemska) 29. januarja 2021 – O. T. E./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-66/21)
      (2021/C 163/17)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Zwolle

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: O. T. E.

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                              a)

                              Ali je treba, ker Nizozemska v nacionalnem pravu ni določila začetka teka roka za premislek, zagotovljenega s členom 6(1) Direktive 2004/81/ES (1), to določbo razlagati tako, da začne rok za premislek teči po samem zakonu, ko državljan tretje države obvesti (uradno obvesti) nizozemske organe o trgovini z ljudmi?

                              b)

                              Vprašanje 1b: Ali je treba, ker Nizozemska v nacionalnem pravu ni določila trajanja roka za premislek, zagotovljenega s členom 6(1) Direktive 2004/81/ES, to določbo razlagati tako, da se rok za premislek po samem zakonu izteče, potem ko je bila podana prijava o trgovini z ljudmi ali ko zadevni državljan tretje države navede, da se odpoveduje vložitvi prijave?

                  2.

                  Ali je treba kot ukrepe za odstranitev v smislu člena 6(2) Direktive 2004/81/ES razumeti tudi ukrepe za odstranitev državljana tretje države z ozemlja države članice na ozemlje druge države članice?

                  3.

                              a)

                              Ali člen 6(2) Direktive 2004/81/ES nasprotuje temu, da se izda odločba o predaji med tekom roka za premislek, zagotovljenega z odstavkom 1 tega člena?

                              b)

                              Ali člen 6(2) Direktive 2004/81/ES nasprotuje temu, da se med tekom roka za premislek, zagotovljenega z odstavkom 1 tega člena, izvrši že izdana odločba o predaji ali da se pripravi njena izvršitev?

         (1)  Direktiva 2004/81/ES o dovoljenju za prebivanje, izdanem prebivalcem tretjih držav, ki so žrtve nedovoljene trgovine z ljudmi ali so bili predmet dejanj omogočanja nezakonitega priseljevanja, ki sodelujejo s pristojnimi organi (UL 2004, L 261, str. 19).


title: Zadeva C-69/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 4. februarja 2021 – X/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 4. februarja 2021 – X/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-69/21)
      (2021/C 163/18)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: X

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali lahko znatno povečanje intenzivnosti bolečin zaradi neobstoja zdravstvene obravnave ob nespremenjeni klinični sliki bolezni pomeni položaj, ki je v nasprotju s členom 19(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) v povezavi s členoma 1 in 4 Listine, če se ne odobri odlog obveznosti zapustitve države, ki izhaja iz Direktive 2008/115/ES (1) (v nadaljevanju: Direktiva 2008/115)?

                  2.

                  Ali je določitev fiksnega roka, v katerem se morajo pojaviti posledice neobstoja zdravstvene obravnave, zato da bi bilo treba upoštevati zdravstvene ovire pri obveznosti vrnitve, ki izhaja iz Direktive 2008/115, združljiva s členom 4 Listine, v povezavi s členom 1 Listine? Če določitev fiksnega roka ni v nasprotju s pravom Unije, ali je državi članici dovoljeno določiti splošni rok za vse možne bolezni in vse možne posledice za zdravje?

                  3.

                  Ali je ureditev, v skladu s katero je treba posledice dejanske odstranitve presojati izključno v okviru vprašanja, ali – in pod katerimi pogoji – sme tujec potovati, združljiva s členom 19(2) Listine v povezavi s členoma 1 in 4 Listine ter Direktivo 2008/115?

                  4.

                  Ali je s členom 7 Listine, v povezavi s členoma 1 in 4 Listine ter Direktivo 2008/115 zahtevano, da se zdravstveno stanje tujca in zdravstvena obravnava, ki jo je zaradi tega stanja deležen v državi članici, upoštevata pri vprašanju, ali je treba zaradi zasebnega življenja dovoliti prebivanje? Ali je s členom 19(2) Listine, v povezavi s členoma 1 in 4 Listine ter Direktivo 2008/115, zahtevano, da je treba v presojo, ali lahko zdravstvene težave vodijo do ovir za odstranitev, upoštevati zasebno in družinsko življenje v smislu člena 7 Listine?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98).


title: Zadeva C-88/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 12. februarja 2021 – Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 12. februarja 2021 – Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija
      (Zadeva C-88/21)
      (2021/C 163/19)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 39 Sklepa Sveta 2007/533/PNZ z dne 12. junija 2007 o vzpostavitvi, delovanju in uporabi druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II), zlasti odstavek 3 tega člena, razlagati tako, da je z njim naložena obveznost, da se prepove registracija stvari, za katere je bil izdan razpis ukrepa v schengenskem informacijskem sistemu, čeprav razpis ukrepa ni več upošteven (vozilo je bilo izsledeno; kazenski postopek v državi članici, v kateri je bilo vozilo izsledeno, je bil ustavljen, ker v tej državi članici ni bilo storjeno kaznivo dejanje; država, ki je vnesla razpis ukrepa, je bila obveščena, vendar ne stori ničesar za izbris razpisa ukrepa iz sistema)?

                  2.

                  Ali je treba člen 39 Sklepa Sveta 2007/533/PNZ z dne 12. junija 2007 o vzpostavitvi, delovanju in uporabi druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II), zlasti odstavek 3 tega člena, razlagati tako, da državi članici, ki je izsledila stvar, za katero je bil izdan razpis ukrepa v skladu s členom 38(1) tega sklepa, nalaga, da v nacionalnem pravu določi pravila, s katerimi bi bila prepovedana kakršna koli dejanja v zvezi z izsledeno stvarjo, razen dejanj, s katerimi bi bil dosežen cilj iz člena 38 (zaseg ali zagotovitev dokazov v kazenskem postopku)?

                  3.

                  Ali je treba člen 39 Sklepa Sveta 2007/533/PNZ z dne 12. junija 2007 o vzpostavitvi, delovanju in uporabi druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II), zlasti odstavek 3 tega člena, razlagati tako, da državi članici omogoča, da sprejme pravna pravila, s katerimi bi se določile izjeme od prepovedi registracije vozil, za katera je bil v SIS vnesen razpis ukrepa v skladu s členom 38 tega sklepa, potem ko so pristojni organi države članice sprejeli ustrezne ukrepe za obvestitev države, ki je vnesla razpis ukrepa, o najdeni stvari?


title: Zadeva C-89/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 12. februarja 2021 – „Romega“ UAB/Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 12. februarja 2021 – „Romega“ UAB/Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba
      (Zadeva C-89/21)
      (2021/C 163/20)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranki v postopku v glavni stvar

         Tožeča stranka:„Romega“ UAB

         Tožena stranka: Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 1 Uredbe Komisije (ES) št. 2073/2005 (1) z dne 15. novembra 2005 o mikrobioloških merilih za živila in člen 14(8) Uredbe (ES) št. 178/2002 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane, razlagati tako, da je z njima pristojnim nadzornim organom države članice podeljena diskrecijska pravica, da ugotovijo, da sveže perutninsko meso, ki je v skladu z merili iz Priloge I, poglavje 1, vrstica 1.28, k Uredbi št. 2073/2005, ni v skladu z merili iz člena 14(1) in (2) Uredbe št. 178/2002, kadar so živila, ki spadajo v to kategorijo, kontaminirana s serotipi Salmonella, ki niso navedeni v Prilogi I, poglavje 1, vrstica 1.28, k Uredbi št. 2073/2005, kot je bilo ugotovljeno v obravnavani zadevi?

         (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2073/2005 z dne 15. novembra 2005 o mikrobioloških merilih za živila (UL 2005, L 338, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).


title: Zadeva C-97/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Blagoevgrad (Bolgarija) 16. februarja 2021 – МV – 98/Nachalnik na otdel „Operativni deynosti“ – grad Sofia v glavna direktsia „Fiskalen kontrol“ pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Blagoevgrad (Bolgarija) 16. februarja 2021 – МV – 98/Nachalnik na otdel „Operativni deynosti“ – grad Sofia v glavna direktsia „Fiskalen kontrol“ pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite
      (Zadeva C-97/21)
      (2021/C 163/21)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Blagoevgrad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: МV – 98

         Tožena stranka: Nachalnik na otdel „Operativni deynosti“ – grad Sofia v glavna direktsia „Fiskalen kontrol“ pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite

                  1.

                  Ali je treba člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki dovoljuje kumulacijo upravnega postopka za odreditev prisilnega upravnega ukrepa in upravnega postopka za naložitev premoženjske sankcije proti isti osebi zaradi dejanja, ki je v tem, da se prodaja blaga ni registrirala in ni bila evidentirana z izdajo potrdila o prodaji?

                  1.1.

                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in člen 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da se upravni postopek za odreditev prisilnega upravnega ukrepa in upravni postopek za naložitev premoženjske sankcije proti isti osebi zaradi dejanja, ki je v tem, da se prodaja blaga ni registrirala in ni bila evidentirana z izdajo potrdila o prodaji, lahko kumulirata, če se upošteva, da ta ureditev organom, ki so pristojni za izvedbo obeh postopkov, in sodiščem ne nalaga hkrati obveznosti, da zagotovijo učinkovito uporabo načela sorazmernosti z vidika skupne teže vseh kumuliranih ukrepov glede na težo konkretnega prekrška?

                  2.

                  Ali je treba, če se ne pritrdi uporabi členov 50 in 52(1) Listine v obravnavanem primeru, člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in člen 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah potem razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu predpisu, kot je člen 186(1) ZDDS (Zakon za danak varhu dobavenata stoynost (zakon o davku na dodano vrednost)), ki določa, da se proti isti osebi zaradi dejanja, ki je v tem, da se prodaja blaga ni registrirala in ni bila evidentirana z izdajo potrdila o prodaji, poleg naložitve premoženjske sankcije v skladu s členom 185(2) ZDDS odredi še prisilni upravni ukrep „zapečatenja poslovnih prostorov“ za največ 30 dni?

                  3.

                  Ali je treba člen 47(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da ne nasprotuje ukrepom, ki jih je nacionalni zakonodajalec sprejel za zagotavljanje interesa iz člena 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kot je začasna izvršitev prisilnega upravnega ukrepa „zapečatenja poslovnih prostorov“ za največ 30 dni, da bi se zaščitil domneven javni interes, če je sodno varstvo v nasprotju s tem omejeno na presojo primerljivega zasebnega interesa?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-105/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 22. februarja 2021 – Kazenski postopek zoper IR

text:
               3.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 163/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 22. februarja 2021 – Kazenski postopek zoper IR
      (Zadeva C-105/21)
      (2021/C 163/22)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarien)

         Obtoženec

         IR

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je v skladu s členom 6 Listine v povezavi s členom 5(4) in (2) ter (1)(c) EKČP, členom 47 Listine, pravico do prostega gibanja, načelom enakosti ter načelom vzajemnega zaupanja, če si odreditveni pravosodni organ iz člena 6(1) Okvirnega sklepa 2002/584 ne prizadeva za to, da bi zahtevano osebo obvestil o dejanskih in pravnih podlagah za njeno prijetje in pravici do vložitve pravnega sredstva zoper nalog za prijetje, medtem ko je ta oseba na ozemlju izvršitvene države članice?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen: ali načelo primarnosti prava Unije nalaga odreditvenemu pravosodnemu organu, da ne opravi te obvestitve, in ali mu poleg tega – če zahtevana oseba, kljub temu da ni obveščena o tem, zahteva razveljavitev nacionalnega naloga za prijetje – nalaga, da to zahtevo vsebinsko preuči šele po njeni predaji?

                  3.

                  Kateri pravni ukrepi prava Unije so primerni za tako obvestitev?