title: Zadeva C-337/13: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Almos Agrárkülkereskedelmi kft proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člen 90 — Zmanjšanje davčne osnove — Obseg obveznosti držav članic — Neposredni učinek)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/11

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Almos Agrárkülkereskedelmi kft proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Zadeva C-337/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 90 - Zmanjšanje davčne osnove - Obseg obveznosti držav članic - Neposredni učinek))
   2014/C 212/11
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Almos Agrárkülkereskedelmi kft

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Kúria – Razlaga člena 90(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Združljivost nacionalne zakonodaje, ki ne določa možnosti popravka davčne osnove v primeru neizpolnitve pogodbe, z direktivo.

      Izrek

               1.

               Določbe člena 90 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni določbi, ki ne omogoča zmanjšanja davčne osnove za davek na dodano vrednost v primeru neplačila cene, če se uporabi odstopanje iz odstavka 2 tega člena. Vendar se mora ta določba nanašati na vse ostale primere, v katerih davčni zavezanec v skladu z odstavkom 1 navedenega člena po opravljeni transakciji ni prejel dela ali celotnega plačila, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

               2.

               Davčni zavezanci se lahko za zmanjšanje davčne osnove za davek na dodano vrednost pred nacionalnimi sodišči zoper državo članico sklicujejo na člen 90(1) Direktive 2006/112. Čeprav lahko države članice določijo, da je uveljavljanje pravice do znižanja take davčne osnove pogojeno z izpolnjevanjem določenih formalnosti, ki omogočajo zlasti dokazovanje, da davčni zavezanec protidajatve po sklenitvi transakcije – delno ali v celoti – zagotovo ni prejel in da se lahko sklicuje na enega od primerov iz člena 90(1) Direktive 2006/112, pa tako sprejeti ukrepi ne smejo presegati tega, kar je potrebno za to dokazovanje, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 304, 19.10.2013.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2004 v zadevi T-317/02 Fédération des industries condimentaires de France (FICF), Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort, Comité économique agricole régional „fruits et légumes de la région Bretagne“ (Cerafel) in Comité national interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG) proti Komisiji Evropskih skupnosti, (Skupna trgovinska politika — Svetovna trgovinska organizacija (STO) — Uredba (ES) št. 3286/94 — Trgovinske ovire — Pripravljena gorčica — Zaključek postopka pregleda glede trgovinskih ovir — Interes Skupnosti)

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/22

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. decembra 2004

      v zadevi T-317/02 Fédération des industries condimentaires de France (FICF), Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort, Comité économique agricole régional „fruits et légumes de la région Bretagne“ (Cerafel) in Comité national interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG) proti Komisiji Evropskih skupnosti,
       (1)

   (Skupna trgovinska politika - Svetovna trgovinska organizacija (STO) - Uredba (ES) št. 3286/94 - Trgovinske ovire - Pripravljena gorčica - Zaključek postopka pregleda glede trgovinskih ovir - Interes Skupnosti)
   (2005/C 45/49)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-251/02 Fédération des industries condimentaires de France (FICF), s sedežem v Parizu (Francija), Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort, s sedežem v Millau (Francija), Comité économique agricole régional „fruits et légumes de la région Bretagne“ (Cerafel), s sedežem v Morlaixu (Francija) in Comité national interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG), s sedežem v Parizu (Francija), ki jih zastopata O. Prost in M.-J. Jacquot, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: P.-J. Kuijper in G. Boudot, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2002/604/ES z dne 9. julija 2002 o zaključku postopka pregleda glede trgovinskih ovir v smislu Uredbe Sveta (ES) št. 3286/94, ki sestojijo iz trgovinskega ravnanja Združenih držav Amerike v okviru uvoza pripravljene gorčice (UL L 195, str. 72), je Sodišče prve stopnje (prvi razširjeni senat) v sestavi B. Vesterdorf, predsednik, P. Mengozzi in F. Dehousse, sodnika, M. E. Martins Ribeiro in I. Labucka, sodnici, sodni tajnik: H. Jung, administrator, dne 14. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožečim strankam se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 323, 21.12.2002.


title: Zadeva C-316/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen — Švedska) — Nokia Corp. proti Joacim Wärdell (Znamka Skupnosti — Člen 98(1) Uredbe (ES) št. 40/94 — Kršitve ali nevarnost kršitev — Obveznost sodišča za znamke Skupnosti, da izda odredbo, ki tretji osebi prepoveduje nadaljevanje takih dejanj — Pojem posebni razlogi proti odredbi take prepovedi — Obveznost sodišča za znamke Skupnosti, da sprejme ukrepe, katerih cilj je zagotoviti, da se ta prepoved upošteva — Nacionalna zakonodaja, ki določa splošno prepoved dejanj kršitve ali nevarnosti kršitve skupaj s kazenskimi sankcijami)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/14

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen — Švedska) — Nokia Corp. proti Joacim Wärdell
   (Zadeva C-316/05) (1)

   (Znamka Skupnosti - Člen 98(1) Uredbe (ES) št. 40/94 - Kršitve ali nevarnost kršitev - Obveznost sodišča za znamke Skupnosti, da izda odredbo, ki tretji osebi prepoveduje nadaljevanje takih dejanj - Pojem „posebni razlogi“ proti odredbi take prepovedi - Obveznost sodišča za znamke Skupnosti, da sprejme ukrepe, katerih cilj je zagotoviti, da se ta prepoved upošteva - Nacionalna zakonodaja, ki določa splošno prepoved dejanj kršitve ali nevarnosti kršitve skupaj s kazenskimi sankcijami)
   (2006/C 331/24)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Högsta domstolen.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nokia Corp.

      Tožena stranka: Joacim Wärdell.
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Högsta domstolen — Razlaga člena 98(1) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1) — Obveznost sodišča za znamke Skupnosti, ki ugotovi, da je toženec kršil ali da je grozila nevarnost, da bo kršil znamko Skupnosti, da izda, če proti temu ni posebnih razlogov, odredbo, ki tožencu prepoveduje nadaljevanje dejanj, s katerimi je kršil ali bi lahko kršil znamko Skupnosti — Nacionalna zakonodaja, ki že določa absolutno prepoved kršitev in tudi sankcije, če se s temi dejanji nadaljuje.
   Izrek

               1)

               Člen 98(1) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti je treba razlagati tako, da zgolj to, da nevarnost nadaljevanja dejanj, s katerimi se krši ali bi se lahko kršila znamka Skupnosti, ni očitna ali je kako drugače omejena, ni poseben razlog za sodišče za znamke Skupnosti, da ne izda odredbe, s katero tožencu prepove nadaljevanje teh dejanj.

               2)

               Člen 98(1) Uredbe št. 40/94 je treba razlagati tako, da okoliščina, da nacionalna zakonodaja vsebuje splošno prepoved kršitve znamk Skupnosti in predvideva možnost kaznovanja nadaljevanja dejanj, s katerimi se take znamke krši ali zaradi katerih grozi nevarnost, da se jih bo kršilo, storjena bodisi namerno bodisi iz hude malomarnosti, ni posebni razlog za sodišče za znamke Skupnosti, da ne izda odredbe, s katero prepove tožencu nadaljevanje teh dejanj.

               3)

               Člen 98(1) Uredbe št. 40/94 je treba razlagati tako, da mora sodišče za znamke Skupnosti, ki je izdalo odredbo, ki tožencu prepoveduje nadaljevanje dejanj, s katerimi je kršil ali bi lahko kršil znamko Skupnosti, v skladu z nacionalnim pravom sprejeti ukrepe, katerih cilj je zagotoviti, da se ta prepoved upošteva, čeprav ta zakon vsebuje splošno prepoved kršitev znamk Skupnosti in predvideva možnost kaznovanja nadaljevanja dejanj, s katerimi se take znamke krši ali zaradi katerih grozi nevarnost, da se jih bo kršilo, storjena bodisi namerno bodisi iz hude malomarnosti.

               4)

               Člen 98(1) Uredbe št. 40/94 je treba razlagati tako, da mora sodišče za znamke Skupnosti, ki je izdalo odredbo, ki tožencu prepoveduje nadaljevanje dejanj, s katerimi je kršil ali bi lahko kršil znamko Skupnosti, v skladu z nacionalno zakonodajo sprejeti ukrepe, katerih cilj je zagotoviti, da se ta prepoved upošteva, čeprav takih ukrepov na podlagi te zakonodaje ne bi bilo mogoče sprejeti v primeru podobne kršitve nacionalne znamke.

      (1)  UL C 257, 15.10.2005.


title: Zadeva C-554/08 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. novembra 2009 – Le Carbone-Lorraine SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP — Trg elektrotehničnih in mehanskih ogljikovih in grafitnih proizvodov — Člen 15(2) Uredbe št. 17 — Določitev zneska globe — Teža kršitve — Sodelovanje v upravnem postopku — Načelo individualizacije kazni — Enako obravnavanje — Načelo sorazmernosti)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. novembra 2009 – Le Carbone-Lorraine SA proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-554/08 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP - Trg elektrotehničnih in mehanskih ogljikovih in grafitnih proizvodov - Člen 15(2) Uredbe št. 17 - Določitev zneska globe - Teža kršitve - Sodelovanje v upravnem postopku - Načelo individualizacije kazni - Enako obravnavanje - Načelo sorazmernosti)
   2010/C 11/08
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Le Carbone-Lorraine SA (zastopnika: A. Winckler in H. Kanellopoulos, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Castillo de la Torre in E. Gippini Fournier, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 8. oktobra 2008 v zadevi Carbone-Lorraine proti Komisiji (T-73/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo tožeče stranke za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/420/ES z dne 3. decembra 2003 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP glede omejevalnega sporazuma na trgu elektrotehničnih in mehanskih ogljikovih in grafitnih proizvodov, in podredno za razveljavitev ali znižanje globe, ki je bila naložena tožeči stranki – Kršitev načela individualizacije kazni – Metoda izračuna zneska naložene globe – Tesno in stalno sodelovanje v upravnem postopku – Načelo sorazmernosti in načelo enakega obravnavanja

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Le Carbone-Lorraine SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva C-448/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs (Nemčija) 26. septembra 2014  – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs (Nemčija) 26. septembra 2014 – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg
   (Zadeva C-448/14)
   (2014/C 448/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Davitas GmbH

      Tožena stranka: Stadt Aschaffenburg

      Ob udeležbi: Landesanwaltschaft Bayern

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je izdelek „De Tox Forte“, ki ga trži tožeča stranka, živilo ali živilska sestavina z novo molekularno strukturo v smislu člena 1(2)(c) Uredbe (ES) št. 258/97 (1)?
   Ali za pritrdilni odgovor na to vprašanje zadostuje zlasti, da se ta izdelek s sestavino klinoptilolit v svoji določeni primarni molekularni strukturi pred 15. majem 1997 še ni uporabljal kot živilo, ali pa mora biti poleg tega ta izdelek izdelan po postopku, ki povzroči novo ali namerno spremenjeno molekularno strukturo, tako da mora iti za snov, ki prej taka ni obstajala v naravi?

      (1)  Uredba (ES) št. 258/97 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 1997 v zvezi z novimi živili in novimi živilskimi sestavinami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 18, str. 244).


title: Zadeva C-316/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) z dne 22. junija 2004 v zadevi Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bstrijdingsmiddelen (Ctb)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/3

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) z dne 22. junija 2004 v zadevi Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bstrijdingsmiddelen (Ctb)
   (Zadeva C-316/04)
   (2004/C 239/06)
   College van Beroep voor het bedrijfsleven je s sklepom z dne 22. junija 2004 v zadevi Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bstrijdingsmiddelen (Ctb), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 26. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   College van Beroep voor het bedrijfsleven predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1a)

               Ali je člen 8 Direktive o fitofarmacevtskih sredstvih (1) takšne narave, da ga nacionalno sodišče lahko neposredno uporabi po tem, ko se je rok iz člena 23 te direktive iztekel?

               1b)

               Ali je člen 16 Direktive o biocidnih pripravkih (2) takšne narave, da ga nacionalno sodišče lahko neposredno uporabi po tem, ko se je rok iz člena 34 te direktive iztekel?

               2.

               Ali je člen 16(1) Direktive o biocidnih pripravkih treba razlagati tako, da ima navedena določba enak pomen kot določba člena 8(2) direktive o fitofarmacevtskih sredstvih?

               3.

               Ali je člen 16(1) Direktive o biocidnih pripravkih treba razlagati tako, da pomeni obveznost ohranjanja „status quo“ –„stand still“?
               Če je odgovor na to vprašanje negativen,
               ali člen 16(1) Direktive o biocidnih pripravkih postavlja omejitve glede sprememb nacionalnih predpisov, ki urejajo dajanje biocidnih pripravkov v promet, in če je odgovor pritrdilen, katere so te omejitve?

               4.

               Če je odgovor na vprašanje pod točko 2 negativen:

                           a)

                           ali je treba člen 8(2) Direktive o fitofarmacevtskih sredstvih razlagati tako, da kadar država članica dovoli, da se na njenem ozemlju dajo v promet fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo aktivne snovi, ki niso uvrščene v Prilogo I omenjene direktive in ki so dve leti po notifikaciji te direktive v prometu, treba upoštevati določbe člena 4 te iste direktive?

                           b)

                           ali je treba člen 8(2) Direktive o fitofarmacevtskih sredstvih razlagati tudi tako, da kadar država članica dovoli, da se na njenem ozemlju dajo v promet fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo aktivne snovi, ki niso uvrščene v Prilogo I omenjene direktive in ki so že bila v prometu dve leti po notifikaciji te direktive, treba upoštevati določbe člena 8(3) te iste direktive?

               5.

               Ali je treba člen 8(3) Direktive o fitofarmacevtskih sredstvih razlagati tako, da je s pregledom treba razumeti tudi oceno, pri kateri se upoštevajo učinki zadevne aktivne snovi na zdravje ljudi in živali ter na okolje in na podlagi katere je aktivna snov identificirana, kar ima za posledico, da so fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo aktivno snov, dovoljena oziroma registrirana po uradni dolžnosti?

               6.

               Ali je treba člen 8(3) Direktive o fitofarmacevtskih sredstvih razlagati tako, da obsega samo določbe, katerih predmet je predložitev predhodnih podatkov za pregled oziroma ali je to določbo treba razlagati tako, da pogoji, ki so v njej navedeni, določajo tudi način, na katerega je treba pregled pripraviti in izvršiti?

      (1)  UL L 230, 19.8.1991, str. 1.

      (2)  UL L 123, 24.4.1998, str.1.


title: Zadeva T-66/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2014 – Sedghi in Azizi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Umik s seznama zadevnih oseb in subjektov — Ničnostna tožba — Pravni interes — Dopustnost — Obveznost obrazložitve — Napačna presoja)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2014 – Sedghi in Azizi proti Svetu
   (Zadeva T-66/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Umik s seznama zadevnih oseb in subjektov - Ničnostna tožba - Pravni interes - Dopustnost - Obveznost obrazložitve - Napačna presoja))
   2014/C 235/17
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Ali Sedghi (Teheran, Iran); in Ahmad Azizi (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Wyatt, QC, in M. Lester, barrister, nato S. Ashley, D. Wyatt, M. Lester, A. Irvine in S. Jeffrey, solicitors, in nazadnje S. Ashley, D. Wyatt, M. Lester, A. Irvine in S. Millar, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bishop, I. Rodios in B. Driessen, nato M. Bishop in I. Rodios, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, s takojšnjim učinkom, Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 11) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1), v delih v katerih se ti akti nanašajo na tožeči stranki in, podredno, predlog za ugotovitev neuporabe člena 19(1)(b) ter člena 20(1)(b) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), člena 16(2) Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1), ter člena 23(2) Uredbe št.o 267/2012 za A. Azizija

      Izrek

               1.

               V delih v katerih se nanašajo na Alija Sedghija in Ahmada Azizija se za nične razglasijo:

                           —

                           Sklep Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010.

               2.

               V preostalem se postopek ustavi.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva T-137/13: Tožba, vložena 7. marca 2013 – Saferoad RRS proti UUNT (MEGARAIL)

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/27

         Tožba, vložena 7. marca 2013 – Saferoad RRS proti UUNT (MEGARAIL)
   (Zadeva T-137/13)
   2013/C 129/52
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Saferoad RRS GmbH (Weroth, Nemčija) (zastopnik: C. Czychowski, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. januarja 2013 v zadevi R 2536/2011-4 ter odločbo prvega preizkuševalca z dne 23. novembra 2011 v delu, v katerem je bila znamka zavrnjena, razveljavi;

               —

               naj toženi stranki naloži stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MEGARAIL“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 19 in 37

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-70/08: Tožba, vložena 20. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/9

         Tožba, vložena 20. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-70/08)
   (2008/C 116/16)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in J. Enegren, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/72/ES z dne 22. julija 2003 o dopolnitvi statuta evropske zadruge glede udeležbe delavcev (1), oziroma zagotovilo, da bi socialni partnerji na podlagi sporazuma uvedli potrebne predpise, ali vsekakor s tem da o tem ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz člena 16(1) te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2003/72/ES je potekel 18. avgusta 2006.

      (1)  UL L 207, str. 25.


title: Zadeva C-284/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 18. maja 2017 – Simone Künnecke in drugi/TUIfly GmbH

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 18. maja 2017 – Simone Künnecke in drugi/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-284/17)
   (2017/C 283/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Simone Künnecke, Thomas Küther, Antonia Künnecke, Moritz Künnecke

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-485/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – Akzo Nobel in Akcros Chemicals/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trgi toplotnih stabilizatorjev — Odločba o ugotovitvi kršitev člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP — Kršitev, ki jo je storila skupna hčerinska družba — Globe — Solidarna odgovornost hčerinske družbe in matičnih družb — Desetletni zastaralni rok za eno od matičnih družb — Sklep o ponovnem sprejetju — Zmanjšanje globe za eno od matičnih družb — Naložitev obveznosti plačila zmanjšanega zneska hčerinski družbi in drugi matični družbi — Pravica do obrambe)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – Akzo Nobel in Akcros Chemicals/Komisija
   (Zadeva T-485/11) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trgi toplotnih stabilizatorjev - Odločba o ugotovitvi kršitev člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP - Kršitev, ki jo je storila skupna hčerinska družba - Globe - Solidarna odgovornost hčerinske družbe in matičnih družb - Desetletni zastaralni rok za eno od matičnih družb - Sklep o ponovnem sprejetju - Zmanjšanje globe za eno od matičnih družb - Naložitev obveznosti plačila zmanjšanega zneska hčerinski družbi in drugi matični družbi - Pravica do obrambe))
   (2015/C 302/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Akzo Nobel (Amsterdam, Nizozemska); in Akcros Chemicals Ltd (Warwickshire, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. Swaak in R. Wesseling, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Ronkes Agerbeek in J. Bourke, nato F. Ronkes Agerbeek in P. Van Nuffel, agenti, skupaj z J. Holmesom, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 30. junija 2011, s katerim je bila spremenjena Odločba Komisije C(2009) 8682 final z dne 11. novembra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.589 – Toplotni stabilizatorji), v delu, v katerem je bil naslovljen na družbi Akzo Nobel in Akcros Chemicals, ali, podredno, predlog za zmanjšanje naloženih glob.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije z dne 30. junija 2011, s katerim je bila spremenjena Odločba Komisije C(2009) 8682 final z dne 11. novembra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.589 – Toplotni stabilizatorji), se razglasi za ničen.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 331, 12.11.2011.


title: Zadeva T-491/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – SNCF proti UUNT – Infotrafic (infotrafic)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – SNCF proti UUNT – Infotrafic (infotrafic)
   (Zadeva T-491/10) (1)

   2011/C 282/91
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011.


title: Zadeva T-399/10: Tožba, vložena 14. septembra 2010 – ArcelorMittal España proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/53

         Tožba, vložena 14. septembra 2010 – ArcelorMittal España proti Komisiji
   (Zadeva T-399/10)
   ()
   2010/C 301/84
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ArcelorMittal España, SA (Gozón, Španija) (zastopnika: A. Creus Carreras in A. Valiente Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti členov 1, 2, 3 in 4 odločbe v delih, ki se nanašajo na ArcelorMittal España, S.A.;

               —

               podredno, odprava globe, naložene ArcelorMittal España, S.A.;

               —

               in dalje podredno, znižanje zneska globe, naložene ArcelorMittal España, S.A.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo zahteva razveljavitev členov 1, 2, 3 in 4 odločbe Komisije C(2010) 4387 konč. z dne 30. junija 2010 v zadevi COMP/38.344 – Prednapenjanje jekla, s katero je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka, skupaj z drugimi podjetji, kršila člen 101 PDEU in člen 53 EGS s tem, ko je sodelovala v nadaljevani kršitvi in usklajenem ravnanju v sektorju prenapenjanja jekla na vseevropskih in/ali nacionalnih/regionalnih ravneh. Dalje zahteva odpravo ali znižanje globe, ki ji je bila naložena.
   V podporo tožbi tožeča stranka navaja šest tožbenih razlogov.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila temeljno pravico do nepristranskega sojenja, ki jo določata člen 6(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah (EKČP) in člen 47 Listine o temeljnih pravicah, ker je globo naložil upravni organ, ki ima obenem pristojnosti za preiskavo in sankcije.
   Drugič, trdi, da je Komisija nepravilno obračunala globo, kar je privedlo do tega, da je bila tožeči stranki naložena višja globa.
   Tretjič, ugovarja ugotovitvi Komisije, ki naj bi nepravilno ugotovila, da je tožeča stranka odločilno vplivala na Emesa and Galycas’ pred decembrom 1997.
   Četrtič, trdi, da je Komisija nezakonito zavrnila odobritev delne imunosti po členu 23 Obvestila o prizanesljivosti iz leta 2002 (1), čeprav je predložila odločilen dokaz o trajanju in teži kršitve in s tem izpolnila v njem navedene zahteve.
   Končno, tožeča stranka trdi, da je Komisija nepravilno uporabila „Posebno povečanje glob zaradi zagotavljanja njihove odvračilne narave“, določeno v členu 30 Smernic Komisije o načinu določanja glob (2), kar je imelo za posledico nezakonito 20 % povišanje globe, naložene tožeči stranki.

      (1)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah, UL 2002 C 45, str. 3.

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003, UL 2006 C 210, str. 2.


title: Zadeva T-390/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Établissement Amra/UUNT (KJ KANGOO JUMPS XR) (Znamka Skupnosti — Prijava znamka Skupnosti KJ Kangoo Jumps XR — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Établissement Amra/UUNT (KJ KANGOO JUMPS XR)
   (Zadeva T-390/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava znamka Skupnosti KJ Kangoo Jumps XR - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 027/57)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Établissement Amra (Vaduz, Lihtenštajn) (zastopnik: S. Rizzo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora UUNT za pritožbe z dne 10. marca 2014 (zadeva R 1511/2013-2), ki se nanaša na zahtevo za registracijo znaka „tridimenzionalnega položaja“ KJ Kangoo Jumps XR kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Établissement Amra se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 315, 15.9.2014.


title: Zadeva C-337/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 2. avgusta 2004

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 2. avgusta 2004
   (Zadeva C-337/04)
   (2004/C 239/16)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Gérard Rozet in Christophe Giolito, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 2. avgusta 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Francoska republika, s tem da v predpisanem roku ni izvršila Odločbe z dne 15. januarja 2002 o državni pomoči, ki jo je Francoska republika dodelila Crédit Mutuel (Državna pomoč C 88/1997 prej NN 183/1995; (od zdaj) objavljena v UL L 88, 8.4.2003, str. 39), ni izpolnila obveznosti iz člena 249 (pododstavek 4) ES in členov 2 in 3 te Odločbe

               2.

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Ocenjujoč, da podelitev pravice za distribucijo (varčevalne sheme) „Livret bleu“ v korist Crédit Mutuel s strani francoskih javnih organov vključuje državno pomoč, ki ni združljiva s skupnim trgom, je Komisija dne 15. januarja 2002 ob uporabi člena 88(2) (pododstavek 1) ES sprejela odločbo, s katero je Francoski republiki naložila, da od Crédit Mutuel izterja povrnitev pomoči, ki so mu bile dodeljene od 1. januarja 1991 dalje, kot tudi naj sprejme ukrepe za ukinitev bodočih pomoči vključenih v Livret bleu ter da izboljša nadzor nad njim.
   Francoski organi so na Crédit Mutuel dne 18. junija 2003 naslovili nalog za povračilo zneska 117,9 milijonov EUR. Kljub temu Komisija ugotavlja, da Crédit Mutuel do danes ni povrnil nobenega zneska in da Francija izvršila nobenega dejanja, z namenom njegove izterjave. Komisija torej navaja, da Francija ni ravnala v skladu z odločbo in da mora biti glede na to, da ni zatrjevala da je izvršitev odločbe absolutno nemogoča, kar bi bilo edino sredstvo obrambe, ki bi ga lahko uporabila, ugotovljeno, da Francija ni izpolnila obveznosti, ki izhaja iz prava Skupnosti.
   Komisija se tudi ne strinja z metodo navadnih obresti, ki so jo francoski organi uporabili za izračun zapadlih obresti, ki naj bi jih prejeli na izterjani znesek, kot tudi z davkom, ki je bil odštet od izterjanega zneska. Komisija namreč meni, da edino kapitalizacija obresti po metodi sestavljenih obresti, omogoča izničenje ekonomskih ugodnosti, katere je užival Crédit Mutuel. Po drugi strani naj francoski organi ne bi dokazali, da se je odštetje davka od izterjanega zneska, izvedla s pomočjo uporabe nacionalnih predpisov, ter na nediskriminatoren način glede na primerljive primere, ki jih ureja nacionalno pravo. Zato znesek, ki je so ga izterjali francoski organi ne zagotavlja učinkovite izvršitve odločbe Komisije.
   Komisija na koncu ocenjuje, da Francija ni ravnala v skladu s členi 2(2), 2(3) in 2(4), Odločbe z dne 15. januarja 2004, katerih namen je zagotovitev ukinitve elementov pomoči, vsebovanih v „Livret bleu“ v bodoče, kot tudi izboljšan nadzor nad njim, ampak da navaja le, da so potrebni ukrepi v teku izvrševanja. Komisija do danes ne razpolaga z nobenim elementom, na podlagi katerega bi lahko sklepala, da je bila odločba v teh točkah učinkovito izvršena.


title: Zadeva C-365/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa (Portugalska) 8. julija 2011 – João Nuno Esteves Coelho dos Santos proti TAP Portugal

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa (Portugalska) 8. julija 2011 – João Nuno Esteves Coelho dos Santos proti TAP Portugal
   (Zadeva C-365/11)
   2011/C 282/18
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: João Nuno Esteves Coelho dos Santos

      Tožena stranka: TAP Portugal

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba glede na sodbo Sodišča z dne 19. novembra 2009 (združeni zadevi C-402/07 in C-432/07) (1), v skladu s katero je treba člene 5, 6 in 7 Uredbe št. 261/2004 (2) razlagati tako, da je za uporabo določb o pravici do odškodnine mogoče potnike, katerih let ima zamudo, izenačiti s potniki, katerih let je odpovedan, če zaradi zamude leta izgubijo tri ure ali več, te iste člene razlagati enako v primeru leta, ki se je začel ob predvideni uri v kraju odhoda, vendar je na letališču postanka pred ponovnim vzletom nastala zamuda treh ur in petinpetdeset minut, ker se je zadevna letalska družba iz operativnih razlogov odločila, da bo zamenjala letalo, letalo, ki bi moralo zamenjati prejšnje letalo, pa je bilo pokvarjeno že pred vmesnim postankom in je bilo potrebno tehnično posredovanje, zaradi česar je imel let ob pristanku v namembnem kraju navedeno zamudo treh ur in petinpetdeset minut?

      (1)  UL C 24, 30.1.2010, str. 4.

      (2)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1).


title: Zadeva C-465/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 9. oktobra 2014 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/F. Wieland in H. Rothwangl

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 9. oktobra 2014 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/F. Wieland in H. Rothwangl
   (Zadeva C-465/14)
   (2014/C 448/17)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Tožena stranka: F. Wieland in H. Rothwangl

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 3 ter 94(1) in (2) Uredbe št. 1408/71 (1) razlagati tako, da se nekdanjemu pomorščaku, ki je bil član posadke na ladji z domačim pristaniščem v državi članici, ni imel stalnega prebivališča na kopnem in ni imel državljanstva države članice, po pristopu države, katere državljanstvo ima ta državljan, k Uniji (oziroma pravni predhodnici Unije) ali po začetku veljavnosti Uredbe št. 1408/71 za to državo ne sme (deloma) zavrniti starostna pokojnina samo zato, ker navedeni nekdanji pomorščak v času (zahtevanega) zavarovanja ni bil državljan (prvonavedene) države članice?

               2.

               Ali je treba člena 18 PDEU in 45 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, na podlagi katere je bil pomorščak, ki je bil član posadke na ladji z domačim pristaniščem v tej državi članici, ni imel stalnega prebivališča na kopnem in ni imel državljanstva države članice, izključen iz pokojninskega zavarovanja, medtem ko se na podlagi te ureditve šteje za zavarovanega pomorščak, ki je državljan države članice, v kateri ima ladja domače pristanišče, in se v drugih ozirih nahaja v enakem položaju, če je država, katere državljan je prvonavedeni pomorščak, medtem – v času ugotavljanja pokojnine – pristopila k Uniji (pravni predhodnici Unije) ali pa je medtem za to državo začela veljati Uredba št. 1408/71?

               3.

               Ali je treba na prvo in drugo vprašanje enako odgovoriti tudi v primeru (nekdanjega) pomorščaka, ki je imel v času svoje dejavnosti državljanstvo države, ki je pozneje pristopila k Uniji (pravni naslednici Unije), ob tem pristopu ali ob začetku veljavnosti Uredbe št. 1408/71 za navedeno državo in v času uveljavljanja pravice do starostne pokojnine pa ni državljan države članice, a se zanj vseeno uporablja zadnjenavedena uredba v skladu s členom 1 Uredbe št. 859/2003 (2)?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 859/2003 z dne 14. maja 2003 o razširitvi določb Uredbe (EGS) št. 1408/71 in Uredbe (EGS) št. 574/72 na državljane tretjih držav, za katere navedene določbe ne veljajo le na podlagi njihovega državljanstva (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 317).


title: Zadeva T-3/13: Tožba, vložena 7. januarja 2013 – Ronja proti Komisiji

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/22

         Tožba, vložena 7. januarja 2013 – Ronja proti Komisiji
   (Zadeva T-3/13)
   2013/C 79/39
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ronja s.r.o. (Znojmo, Češka republika) (zastopnik: E. Engin-Deniz, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izvede ustno obravnavo;

               —

               odločbo Komisije v zadevi GESTDEM 2012/3329 razglasi za nično in odobri dostop do celotnih dokumentov;

               —

               ugotovi, da je Komisija kršila pravo, ker proti Republiki Avstriji ni uvedla postopka zaradi neizpolnitve obveznosti zaradi kršitve člena 13 Direktive 2001/37/ES (1) in člena 34 PDEU s členom 7(a) avstrijskega zakona o tobaku;

               —

               Komisiji naloži povračilo stroškov postopka in zastopanja.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka se v utemeljitev tožbe med drugim sklicuje na:

               1.

               kršitev člena 4(2), druga alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2)

               Tožeča stranka na tem mestu v bistvu navaja, da je Komisija celovit dostop do zahtevanih dokumentov (dopisi med Republiko Avstrijo in Komisijo v zvezi s pritožbo št. 2008/4340 zaradi domnevne neskladnosti avstrijskega zakona o tobaku z Direktivo 2001/37) zavrnila v veliki meri na podlagi argumentov avstrijskih organov, ne da bi te argumente vsebinsko preučila. Po mnenju tožeče stranke pa negativnih učinkov na postopek ugotavljanja odgovornosti države, v katerem je bila udeležena pred avstrijskim ustavnim sodiščem, ne bi imel dostop do dokumentov, ampak jih je imela zavrnitev dostopa. Temu dodaja, da bi bilo, nasprotno, v skladu z namenom izjeme iz člena 4(2), druga alinea, Uredbe št. 1049/2001, da bi se dostop do zadevnih dokumentov dovolil.

               2.

               neuvedbo postopka zaradi neizpolnitve obveznosti proti Republiki Avstriji zaradi kršitve člena 13 Direktive 2001/37 in člena 34 PDEU s členom 7(a) avstrijskega zakona o tobaku
               Tožeča stranka v zvezi s tem med drugim navaja, da če bi bil uveden postopek zaradi neizpolnitve, avstrijsko ustavno sodišče v svoji odločbi glede zahtevkov tožeče stranke iz naslova odškodninske odgovornosti države ne bi moglo priti do ugotovitve, da Direktiva 2001/37 ne priznava pravic podjetjem, ampak le potrošnikom.

      (1)  Direktiva 2001/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 147).

      (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-97/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 3. marca 2014 – SMK Kft. proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 3. marca 2014 – SMK Kft. proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal
   (Zadeva C-97/14)
   2014/C 142/32
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SMK Kft.

      Toženi stranki: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 55 Direktive o DDV (1), ki je veljal do 1. januarja 2010, sme razlagati tako, da se ta člen nanaša le na davčne zavezance kot prejemnike storitev, ki nimajo ali niso zavezani imeti identifikacijske številke DDV v državi članici, kjer so te storitve dejansko opravljene?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali se za določitev kraja opravljanja storitev uporablja izključno člen 52 Direktive o DDV?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 55 Direktive o DDV, ki je veljal do 1. januarja 2010, razlagati tako, da o tem, pod katero davčno identifikacijsko številko bo davčni zavezanec prejel storitev, kadar ima ali bi kot prejemnik storitve, ki je predmet pogodbe, moral imeti identifikacijsko številko DDV v več kot eni državi članici, odloči izključno navedeni davčni zavezanec (tudi v primeru, da se šteje, da ima davčni zavezanec kot prejemnik storitve sedež v državi članici, kjer so te storitve dejansko opravljene, vendar ima identifikacijsko številko DDV tudi v drugi državi članici)?

               4.

               Če je odgovor na tretje vprašanje, da ima prejemnik storitve neomejeno pravico do izbire, ali je treba člen 55 Direktive o DDV razlagati tako, da:

                           —

                           je mogoče šteti, da se je do 31. decembra 2009 storitev opravljala pod identifikacijsko številko DDV, ki jo je izbral prejemnik navedene storitve, če se zadnjenavedenega šteje tudi za davčnega zavezanca, registriranega (s sedežem) v drugi državi članici, in se blago pošlje ali odpelje iz države članice, kjer so bile te storitve dejansko opravljene;

                           —

                           in ali to, da je prejemnik storitev davčni zavezanec s sedežem v drugi državi članici, ki končne proizvode s tem, da jih odpošlje ali odpelje iz države članice, kjer so bile te storitve opravljene, dobavi posredniku, ki blago nato proda v tretjo državo članico Skupnosti, ne da bi prejemnik storitev, ki so predmet pogodbe, blago najprej poslal nazaj na svoj sedež, vpliva na določitev kraja opravljanja storitev?

               5.

               Če prejemnik storitve nima neomejene pravice do izbire, ali na uporabo člena 55 Direktive o DDV, ki je veljal do 1. januarja 2010, vpliva:

                           —

                           okoliščina, da prejemnik storitev obdelave blaga dobavi ustrezne surovine in jih da na voljo osebi, ki izvede obdelavo;

                           —

                           iz katere države članice in pod katero davčno identifikacijsko številko davčni zavezanec kot prejemnik storitve dobavi končne proizvode, ki so rezultat navedene obdelave;

                           —

                           okoliščina – tako kot v postopku v glavni stvari – da se blago, ki je rezultat navedene obdelave, večkrat dobavi v okviru verige transakcij še vedno v državi, kjer je bila izvedena obdelava, in da se iz te države odpelje neposredno do končnega kupca proizvoda?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-175/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Walter Hundhausen/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/52

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Walter Hundhausen/Komisija
   (Zadeva T-175/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/63)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Walter Hundhausen GmbH (Schwerte, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj s C. Rennerjem, odvetnikom)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Nadzorni organ EFTA (zastopniki: sprva X. Lewis, M. Schneider in G. Mathisen, nato X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali in C. Perrin, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogi za intervencijo, ki so jih vložile družbe Flachglas Torgau GmbH in Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG in Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH in Ineos Vinyls Deutschland GmbH, ter Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG in Wacker Chemie AG, se ustavi.

               3.

               Družba Walter Hundhausen GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva T-95/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2017 – Aydin/EUIPO – Kaporal Groupe (ROYAL & CAPORAL) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije ROYAL & CAPORAL — Prejšnja besedna znamka Evropske unije KAPORAL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2017 – Aydin/EUIPO – Kaporal Groupe (ROYAL & CAPORAL)
   (Zadeva T-95/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije ROYAL & CAPORAL - Prejšnja besedna znamka Evropske unije KAPORAL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 249/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Savas Aydin (Pantin, Francija) (zastopnik: F. Watrin, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Hanf in S. Pétrequin, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Kaporal Groupe (Marseille, Francija) (zastopnik: J. André, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. decembra 2015 (zadeva R 867/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Kaporal Groupe in M. Aydin.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Savas Aydinu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 156, 2.5.2016.


title: Zadeva C-311/05 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2007 – Naipes Heraclio Fournier, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), France Cartes SAS (Pritožba – Uredba (ES) št. 40/94 – Znamka Skupnosti – Figurativne znamke, ki vsebujejo podobe meča , konjenika s kijem in kralja z mečem z igralnih kart – Ugotovitev ničnosti znamke)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2007 – Naipes Heraclio Fournier, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), France Cartes SAS
   (Zadeva C-311/05 P) (1)

   (Pritožba - Uredba (ES) št. 40/94 - Znamka Skupnosti - Figurativne znamke, ki vsebujejo podobe „meča“, „konjenika s kijem“ in „kralja z mečem“ z igralnih kart - Ugotovitev ničnosti znamke)
   (2007/C 297/07)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Pritožnica: Naipes Heraclio Fournier, SA (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: O. Montalto, I. de Medrano Caballero in O. Mondéjar, zastopniki), France Cartes SAS (zastopnik: C. de Haas, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 11. maja 2005, v zadevi Naipes Heraclio Fournier proti UUNT (intervenientka: France Cartes SA) (združene zadeve od T-160/02 do T-162/02), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo pritožbe zoper tri odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 28. februarja 2002, ki je ugodil zahtevam za ugotovitev ničnosti, ki jih je družba France Cartes SAS vložila zoper tri figurativne znamke, katerih imetnica je pritožnica
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Naipes Heraclio Fournier SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 1.10.2005.


title: Zadeva T-521/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2015 – Alpinestars Research/UUNT – Tung Cho in Wang Yu (A ASTER) („Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti A ASTER — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti A-STARS — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2015 – Alpinestars Research/UUNT – Tung Cho in Wang Yu (A ASTER)
   (Zadeva T-521/13) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti A ASTER - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti A-STARS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   (2015/C 279/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alpinestars Research Srl (Coste di Maser, Italija) (zastopniki: G. Dragotti, R. Valenti in S. Balice, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe UUNT: Kean Tung Cho (Taichung City, Tajvan); in Ling-Yuan Wang Yu (Wuci Township, Tajvan)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. Julija 2013 (zadeva R 2309/2012-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Alpinestars Research Srl, na eni strani, ter Kean Tung Cho in Ling-Yuan Wang Yu, na drugi strani.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 15. julija 2013 (zadeva R 2309/2012-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 352, 30.11.2013.


title: Zadeva T-599/14: Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Souruh proti Svetu

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/19

         Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Souruh proti Svetu
   (Zadeva T-599/14)
   2014/C 361/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Souruh SA (Damask, Sirija) (zastopnika: E. Ruchat in C. Cornet d’Elzius, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožena stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               njeno tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično Evropski uniji naloži, naj povrne vso škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka, v višini 10  000 EUR;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni razlogom, navedenim v zadevi T-592/14, Makhlouf/Svet.


title: Zadeva T-172/12: Tožba, vložena 13. aprila 2012 – Brauerei Beck proti UUNT – Aldi (Be Light)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/23

         Tožba, vložena 13. aprila 2012 – Brauerei Beck proti UUNT – Aldi (Be Light)
   (Zadeva T-172/12)
   2012/C 194/40
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Brauerei Beck GmbH & Co. KG (Bremen, Nemčija) (zastopnika: G. Hasselblatt in V. Töbelmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija)

      Predlogi

               —

               Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. januarja 2012 v zadevi R 2258/2010-1;

               —

               toženi stranki naj se naloži stroškov postopka;

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se v primeru intervencije pred Splošnim sodiščem naloži plačilo lastnih stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „Be Light“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 32 – prijava za znamko Skupnosti št. 7165351

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 135285 za besedno znamko „BECK“ za proizvode iz razreda 32

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se ugodi za vse izpodbijane proizvode iz razreda 32 ter se dovoli izpodbijana znamka za vse ostale proizvode

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-154/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  15. decembra 2005  — Bauwens proti Komisiji ( Uradniki — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2001/2002 — Člen 7 SID — Rok za predložitev zadeve paritetnemu odboru za ocenjevanje — Razveljavitev )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/29

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. decembra 2005 — Bauwens proti Komisiji
   (Zadeva T-154/04) (1)

   („Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002 - Člen 7 SID - Rok za predložitev zadeve paritetnemu odboru za ocenjevanje - Razveljavitev“)
   (2006/C 48/54)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Daniel Bauwens (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in H. Tserepa-Lacombe)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe z dne 15. julija 2003, s katero je sopodpisani uradnik v postopku za izdajo kariernega ocenjevalnega poročila v nasprotju s členom 7 Splošnih izvedbenih določb k členu 43 Kadrovskih predpisov uradnikov Evropskih skupnosti zavrnil predložitev tega poročila paritetnemu odboru za ocenjevanje.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba z dne 15. julija 2003 o nepredložitvi kariernega ocenjevalnega poročila paritetnemu odboru za ocenjevanje se razglasi za nično.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 168, 26.6.2004.


title: Zadeva T-231/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  9. januarja 2006  — Corsica Ferries France proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. januarja 2006 — Corsica Ferries France proti Komisiji
   (Zadeva T-231/05) (1)

   (2006/C 74/63)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva T-520/15 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. aprila 2016 – Mikulik/Svet (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zaposlovanje — Odpoved delovnega razmerja po koncu poskusne dobe — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. aprila 2016 – Mikulik/Svet
   (Zadeva T-520/15 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlovanje - Odpoved delovnega razmerja po koncu poskusne dobe - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena))
   (2016/C 222/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Filip Mikulik (Praga, Češka republika) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in M. Veiga, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 25. junija 2015, Mikulik/Svet (F-67/14, EU:F:2015:65), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Filipu Mikuliku se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Združeni zadevi C-561/08 P in C-4/09 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 23. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Gerasimos Potamianos (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos proti Komisiji Evropskih skupnosti (C-4/09 P) (Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Nepodaljšanje pogodbe za določen čas — Akt, ki posega v položaj)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/15

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 23. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Gerasimos Potamianos (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos proti Komisiji Evropskih skupnosti (C-4/09 P)
   (Združeni zadevi C-561/08 P in C-4/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas - Akt, ki posega v položaj)
   2010/C 51/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curral in D. Martin, zastopnika) (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik) (C-4/09 P)

      Drugi stranki v postopku: Gerasimos Potamianos (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik) (C-4/09 P), Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curral in D. Martin, zastopnika) (C-561/08 P)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 15. oktobra 2008 v zadevi Potamianos proti Komisiji (T-160/04), s katero je Sodišče prve stopnje razsodilo, da je tožba G. Potamianosa, vložena zoper obvestilo generalnega direktorja GD „Raziskave“, v katerem ga je obvestil, da njegova pogodba o zaposlitvi začasnega uslužbenca po njenem izteku ne bo podaljšana, dopustna – Pojem „akt, ki posega v položaj“ – Razlika med razlago Sodišča na eni strani ter razlago Sodišča prve stopnje in Sodišča za uslužbence na drugi strani.

      Izrek

               1.

               Pritožbi se zavrneta.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.

      UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva C-86/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 10. julija 2014 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije, intervenienti: Evropski parlament, Zvezna republika Nemčija ter Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/45

         Sklep predsednika Sodišča z dne 10. julija 2014 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije, intervenienti: Evropski parlament, Zvezna republika Nemčija ter Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-86/13) (1)

   2014/C 315/74
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva T-344/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – Grčija proti Komisiji ( EKUJS — Jamstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Goveje meso — Ekstenzifikacijsko plačilo — Poljščine — Sadje in zelenjava — Pomoč za predelavo nekaterih agrumov — Pogoji za uporabo 100 % pavšalnega finančnega popravka — Sorazmernost )

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-344/05) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Goveje meso - Ekstenzifikacijsko plačilo - Poljščine - Sadje in zelenjava - Pomoč za predelavo nekaterih agrumov - Pogoji za uporabo 100 % pavšalnega finančnega popravka - Sorazmernost)
   2011/C 311/52
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: I. Chalkias in E. Svolopoulou, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: H. Tserepa-Lacombe in L. Visaggio, zastopnika, skupaj z N. Korogiannakisom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe 2005/555/ES Komisije z dne 15. julija 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 188, str. 36), v delu, v katerem izključuje nekatere odhodke Helenske republike v sektorju govejega mesa, poljščin ter sadja in zelenjave.

      Izrek

               1.

               Odločba 2005/555/ES Komisije z dne 15. julija 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti se razglasi za nično v delu, v katerem izključuje iz financiranja Skupnosti odhodke Helenske republike iz naslova ekstenzifikacijskega plačila, za leti 2000 in 2001

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Helenska republika nosi dve tretjini svojih stroškov in dve tretjini stroškov Evropske komisije.

               4.

               Komisija nosi tretjino svojih stroškov in in tretjino stroškov Helenske republike.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva C-27/13: Sklep Sodišča (veliki senat) z dne 4. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht – Nemčija) – Flughafen Lübeck GmbH proti Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG (Člen 99 Poslovnika — Državne pomoči — Člena 107 PDEU in 108 PDEU — Prednosti, ki jih javno podjetje, ki upravlja z letališčem, dodeli nizkocenovni letalski družbi — Sklep o uvedbi formalnega postopka preiskave — Obveznost sodišč držav članic, da ravnajo v skladu s presojo Komisije v tem sklepu glede obstoja pomoči)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/3

         Sklep Sodišča (veliki senat) z dne 4. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht – Nemčija) – Flughafen Lübeck GmbH proti Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG
   (Zadeva C-27/13) (1)

   ((Člen 99 Poslovnika - Državne pomoči - Člena 107 PDEU in 108 PDEU - Prednosti, ki jih javno podjetje, ki upravlja z letališčem, dodeli nizkocenovni letalski družbi - Sklep o uvedbi formalnega postopka preiskave - Obveznost sodišč držav članic, da ravnajo v skladu s presojo Komisije v tem sklepu glede obstoja pomoči))
   2014/C 261/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht

      Stranki

      Tožeča stranka: Flughafen Lübeck GmbH

      Tožena stranka: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

      Izrek

               1.

               Kadar je Evropska komisija na podlagi člena 108(3) PDEU uvedla formalni postopek preiskave iz odstavka 2 tega člena v zvezi z nepriglašenim ukrepom, ki se izvršuje, mora nacionalno sodišče, pri katerem je vložen predlog za odreditev opustitve izvrševanja tega ukrepa in vračila že izplačanih zneskov, sprejeti vse potrebne ukrepe zaradi izpeljave posledic v zvezi z morebitno kršitvijo obveznosti zadržanja izvrševanja navedenega ukrepa.
               V ta namen lahko nacionalno sodišče bodisi zadrži izvrševanje zadevnega ukrepa in odredi vračilo že izplačanih zneskov bodisi sprejeme začasne ukrepe zaradi varstva interesov zadevnih strank in polnega učinka sklepa Komisije o uvedbi formalnega postopka preiskave.

               2.

               Nacionalno sodišče, v položaju kot je v zadevi v postopku v glavni stvari, ne sme prekiniti postopka do zaključka formalnega postopka preiskave.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva C-385/16 P: Pritožba, ki jo je Sharif University of Technology vložila 11. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. aprila 2016 v zadevi T-52/15, Sharif University of Technology/Svet Evropske unije

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/41

         Pritožba, ki jo je Sharif University of Technology vložila 11. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. aprila 2016 v zadevi T-52/15, Sharif University of Technology/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-385/16 P)
   (2016/C 335/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Sharif University of Technology (zastopnik: M. Happold, barrister)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. aprila 2016 v zadevi T-52/15 Sharif University of Technology/Svet Evropske unije;

               —

               ugodi predlogom, ki jih je pritožnica navedla v postopku pred Splošnim sodiščem, in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov pritožnice v obeh postopkih.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj razveljavi sodbo Splošnega sodišča, naj sporne akte razglasi za nične (prilogi k Sklepu Sveta 2014/776/SZVP (1) in k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1202/2014 (2), Prilogo II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP (3) in Prilogo IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 (4) (kot sta bili spremenjeni s členom 1 Sklepa 2014/776/SZVP oziroma s členom 1 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1202/2014)) v delu, v katerem je v njih pritožnica označena kot subjekt, za katerega veljajo omejevalni ukrepi iz člena 23(2) Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012, naj ji dodeli odškodnino za škodo, ki je zaradi ravnanj Sveta nastala na njenem ugledu, in naj Svetu naloži plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.
   Pritožnica v podporo trditvi, da je bilo v sodbi Splošnega sodišča napačno uporabljeno pravo, zaradi česar naj jo Sodišče razveljavi in o zadevi odloči samo, navaja ta pritožbena razloga:
   Prvič, Splošno sodišče naj bi storilo napako, ker ni presodilo, da Svet ni ravnal v skladu z bistvenimi postopkovnimi zahtevami in/ali da je pri sprejemanju odločitve o uvrstitvi SUT napravil očitno napako pri presoji, ker postopka sprejemanja odločitve ni opravil tako, kot bi ga moral.
   Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo pravno merilo „podpore“ iranski vladi iz člena 20(1)(c) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP (kakor je bil spremenjen) in člena 23(2)(d) Uredbe (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 (kakor je bila spremenjena), na katerem je Svet utemeljil uvrstitev pritožnice med subjekte, za katere veljajo omejevalni ukrepi, zaradi česar je napačno ugotovilo, da dokazi, ki jih je predložil Svet, uvrstitev pritožnice podpirajo.

      (1)  Sklep Sveta 2014/776/SZVP z dne 7. novembra 2014 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 325, str. 19).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1202/2014 z dne 7. novembra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 325, str. 3).

      (3)  Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39).

      (4)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).


title: Zadeva C-360/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Bonn (Nemčija) 9. septembra 2009 – Pfleiderer AG proti Bundeskartellamt

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Bonn (Nemčija) 9. septembra 2009 – Pfleiderer AG proti Bundeskartellamt
   (Zadeva C-360/09)
   2009/C 297/23
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Bonn

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pfleiderer AG

      Tožena stranka: Bundeskartellamt

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe o konkurenčnem pravu Skupnosti, zlasti člena 11 in 12 Uredbe št. 1/2003 in člen 10(2) ES v povezavi s členom 3(1)(g) ES, razlagati tako, da se oškodovancu omejevalnega sporazuma pri uveljavljanju civilnopravnih zahtevkov ne sme odobriti vpogleda v prošnje za ugodno obravnavo in v informacije, ki so jih v zvezi s tem prostovoljno razkrili prosilci, ter v dokumentacijo, ki jo je organ za varstvo konkurence države članice pridobil v skladu z merili nacionalne ureditve o ugodni obravnavi v okviru postopka za plačilo globe, katerega namen je (tudi) uporaba člena 81 ES?


title: Zadeva C-402/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 24. julija 2015 – Adrien Kauffmann/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 24. julija 2015 – Adrien Kauffmann/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Zadeva C-402/15)
   (2015/C 302/36)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Adrien Kauffmann

      Tožena stranka: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali je treba za učinkovito izpolnitev zahtev prepovedi diskriminacije v skladu z določbami člena 7(2) Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (1) v povezavi s členom 45(2) PDEU, ob upoštevanju dejanske stopnje povezanosti med študentom nerezidentom, tj. prosilcem za finančno pomoč za visokošolski študij, ter družbo in trgom dela Luksemburga, tj. države članice, v kateri je obmejni delavec zaposlen ali opravlja svojo dejavnost pod pogoji iz člena 2a zakona z dne 22. junija 2000 o državni finančni pomoči za visokošolski študij, kot je bil dodan z zakonom z dne 19. julija 2013, ki je bil sprejet zaradi sodbe Sodišča Evropske unije z dne 20. junija 2013 (zadeva C-20/12) (2),

               —

               šteti, da pogoj, da je zadevni študent „otrok“ zadevnega obmejnega delavca, pomeni, da je študent njegov „potomec v ravni črti ali otrok, katerega sorodstvena vez je pravno priznana“, pri čemer je poudarek na sorodstveni vezi med študentom in obmejnim delavcem, ki naj bi bila podlaga za predvideno povezanost, oziroma

               —

               ali je treba poudariti dejstvo, da obmejni delavec „še naprej preživlja študenta“, čeprav ga s študentom ne povezuje pravno priznana sorodstvena vez, in sicer predvsem na podlagi vezi, ki izhaja iz življenjske skupnosti zaradi poroke z enim od staršev, ki ima pravno priznano sorodstveno vez s študentom, ali

               —

               Kar zadeva zgoraj navedeno drugo možnost, ali mora prispevek obmejnega delavca, ki je hipotetično neobvezen (v primeru, da ni izključen), vendar je podoben prispevku starša ali staršev, ki sta s študentom povezana s pravno priznano sorodstveno vezjo in imata zato pravno obveznost, da ga preživljata, izpolnjevati določena vsebinska merila?

      (1)  UL L 141, str. 1.

      (2)  EU:C:2013:411


title: Zadeva T-155/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – Euro-Information proti UUNT (CYBERBOURSE)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/42

         Tožba, vložena 4. maja 2007 – Euro-Information proti UUNT (CYBERBOURSE)
   (Zadeva T-155/07)
   (2007/C 140/68)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Strasbourg, Francija) (zastopnika: P. Greffe in J. Schouman, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. februarja 2007, vročene 8. marca 2007 v zadevi R 1046/2006-1, s katero je bila zavrnjena registracija znamke Skupnosti CYBERBOURSE št. 4 114 682 za del zadevnih proizvodov in storitev iz razredov 9, 36 in 38;

               —

               registracija znamke Skupnosti CYBERBOURSE št. 4 114 682 za vse zadevne proizvode in storitve.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „CYBERBOURSE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 36 in 38 (prijava št. 4 114 682)

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka navaja, nasprotno kot je ugotovil odbor za pritožbe UUNT v izpodbijani odločbi, da naj bi bila njena znamka poljubna in da naj bi imela dovolj velik razlikovalni učinek, ki se zahteva z Uredbo Sveta št. 40/94 (1) glede zadevnih proizvodov in storitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1).


title: Zadeva C-44/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 31. januarja 2011 – Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst proti Deutsche Bank AG

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 31. januarja 2011 – Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst proti Deutsche Bank AG
   (Zadeva C-44/11)
   2011/C 145/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst

      Tožena stranka: Deutsche Bank AG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je premoženjsko upravljanje vrednostnih papirjev (upravljanje portfeljev), pri katerem davčni zavezanec proti plačilu po lastni presoji odloča o nakupu in prodaji vrednostnih papirjev in svojo odločitev izvaja z nakupom in prodajo vrednostnih papirjev, oproščeno davka

                           —

                           samo kot upravljanje posebnih investicijskih skladov za več vlagateljev skupaj na podlagi člena 135(1)(g) Direktive 2006/112/ES (1) ali tudi

                           —

                           kot individualno upravljanje portfeljev za posamezne vlagatelje na podlagi člena 135(1)(f) Direktive 2006/112/ES (transakcija z vrednostnimi papirji ali posredovanje pri taki transakciji)?

               2.

               Kakšen pomen ima pri določitvi glavne in pomožne storitve merilo, da pomožna storitev kot taka za stranko nima lastnega namena, ampak je sredstvo, da ta glavno storitev ponudnika storitve lahko uporablja pod boljšimi pogoji, in sicer glede na ločeno obračunavanje pomožne storitve in možnosti opravljanja pomožne storitve s strani tretjih oseb?

               3.

               Ali člen 56(1)(e) Direktive 2006/112/ES zajema samo storitve iz člena 135(1), od (a) do (g), Direktive 2006/112/ES ali pa tudi premoženjsko upravljanje vrednostnih papirjev (upravljanje portfeljev), čeprav se za to transakcijo zadnjenavedena določba ne uporablja?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-671/15: Tožba, vložena 23. novembra 2015 – E-control/ACER

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/64

         Tožba, vložena 23. novembra 2015 – E-control/ACER
   (Zadeva T-671/15)
   (2016/C 038/87)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: F. Schuhmacher, odvetnik)

      Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               mnenje Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev št.o09/2015 z dne 23. septembra 2015 v zvezi z združljivostjo odločb nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne zmogljivosti v srednjevzhodni Evropi z Uredbo (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (v nadaljevanju: Uredbe št. 714/2009) in s Smernicami za upravljanje in dodeljevanje razpoložljive prenosne zmogljivosti povezav med nacionalnimi omrežji, zajetimi v Prilogi I k tej uredbi, razglasi za nično; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopkov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev postopkovnih zahtev, vključno zlasti z neobstojem postopkovnih pravil, kršitev pravice do vpogleda v spis, kršitev pravice do izjave in neobstoj ustrezne utemeljitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na neobstoj pravne podlage za predlagane ukrepe, ker ACER ni upoštevala postopka, določenega v členu 8 Uredbe (ES) št. 713/2009, ampak je, nasprotno, svoje mnenje utemeljila na členu 7(4) Uredbe (ES) št. 713/2009 in tako prekoračila pristojnosti, določene v tem členu, in ravnala ultra vires.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev Uredbe (ES) št. 714/2009, ker ugotovitev ACER, da je na nemško-avstrijski meji strukturna prezasedenost, ni utemeljena z dejstvi in ni združljiva z opredelitvijo prezasedenosti. Poleg tega mnenje ne vsebuje presoje vpliva in temeljite presoje alternativnih rešitev. Nazadnje, postopek dodeljevanja zmogljivost, kot je določen v mnenju, ni niti ustrezen niti sorazmeren ukrep za rešitev težav, opredeljenih v mnenju.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev Uredbe Komisije (EU) št. 1222/2015 (Smernice za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti), ker mnenje ne spoštuje zavezujočih vsebinskih in postopkovnih zahtev Smernic za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti, ki so začele veljati preden je bilo mnenje sprejeto.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 101 PDEU in člena 102 PDEU v povezavi s členom 4(3) PDEU, ker mnenje s tem, da je nacionalnim regulativnim organom in operaterjem prenosnih omrežij električne energije odredilo, da umetno razdelijo povezan trg z električno energijo med Avstrijo in Nemčijo, krši temeljna načela notranjega energetskega trga EU.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 34 PDEU in člena 35 PDEU, ker bi se z regulativnimi ukrepi naložilo umetne ovire za trgovino med državami članicami in poseglo v temeljno načelo prostega pretoka blaga v smislu člena 34 PDEU in člena 35 PDEU.


title: Zadeva C-149/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris, Francija) — Harold Price proti Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques (Direktivi 89/48/EGS in 92/51/EGS — Delavci — Priznavanje strokovne izobrazbe in usposabljanja — Zahteva, naj se opravi preizkus usposobljenosti brez možnosti odločitve za prilagoditveno obdobje — Dejavnost prostovoljne prodaje premičnin na javnih dražbah)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris, Francija) — Harold Price proti Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques
   (Zadeva C-149/05) (1)

   (Direktivi 89/48/EGS in 92/51/EGS - Delavci - Priznavanje strokovne izobrazbe in usposabljanja - Zahteva, naj se opravi preizkus usposobljenosti brez možnosti odločitve za prilagoditveno obdobje - Dejavnost prostovoljne prodaje premičnin na javnih dražbah)
   (2006/C 261/09)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour d'appel de Paris
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Harold Price

      Tožena stranka: Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Cour d'appel de Paris — Razlaga člena 4 Direktive Sveta 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS (UL L 209, str. 25) — Dejavnost vodenja prostovoljnih prodaj premičnin na javnih dražbah — Zahteva, naj se opravi preizkus usposobljenosti brez možnosti odločitve za prilagoditveno obdobje
   Izrek

               1.

               Direktiva Sveta 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS, kot sta bili spremenjeni z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/19/ES z dne 14. maja 2001, se ne uporablja za prosilca, ki uveljavlja kvalifikacije kot tožeča stranka v postopku v glavni stvari, ki želi opravljati poklic vodje prostovoljne prodaje premičnin na javnih dražbah v Franciji.
               Vendar se za takega prosilca lahko uporabi Direktiva Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19, in še zlasti člen 3, prvi odstavek, (b), če poklic vodje prostovoljne prodaje premičnin na javnih dražbah v državi članici, kjer je navedeni prosilec pridobil kvalifikacije, ki jih uveljavlja, ni regulirani poklic v smislu člena 1(c) te direktive. Predložitveno sodišče mora ugotoviti, ali gre za tak primer.

               2.

               Poklic, ki ga lahko začnejo opravljati le imetniki diplome o zaključenem študiju prava v trajanju vsaj dveh let, je poklic, za opravljanje katerega se lahko zahteva posebno znanje s področja nacionalne zakonodaje v smislu člena 4(1), tretji pododstavek, Direktive 89/48, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19.
               Za uporabo te določbe ni nujno, da zadevna dejavnost zajema svetovanje in/ali pomoč, ki zadeva celotno nacionalno zakonodajo; zadošča, da se nanaša na posebno področje in da je bistveni in stalni element zadevne dejavnosti. V takem primeru je nujno sklicevanje na običajno prakso zadevnega poklica.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Zadeva F-105/10: Tožba, vložena 22. oktobra 2010 – Bömcke proti EIB

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/65

         Tožba, vložena 22. oktobra 2010 – Bömcke proti EIB
   (Zadeva F-105/10)
   ()
   2011/C 30/127
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eberhard Bömcke (Athus, Belgija) (zastopnik: D. Lagasse, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, ki jo je sprejel direktor kadrovske službe tožene stranke, s katero je potrdil, da se je tožnikov mandat predstavnika zaposlenih iztekel, in odškodninski zahtevek.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi ničnost odločbe direktorja kadrovske službe EIB, ki je bila tožeči stranki vročena z dopisom z dne 12. oktobra 2010, ki ga je prejela 15. oktobra 2010;

               —

               EIB naj se naloži, da tožeči stranki izplača znesek 25 000 EUR kot odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki je bila tožeči stranki povzročena z navedeno odločbo;

               —

               EIB naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-146/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 7. maja 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji ob podpori Slovaške republike

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/56

         Sklep predsednika Sodišča z dne 7. maja 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji ob podpori Slovaške republike
   (Zadeva C-146/12) (1)

   2013/C 225/111
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 157, 2.6.2012.


title: Zadeva T-142/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017 – Dröge in drugi/Komisija (Ničnostna tožba — Izjava volje in dva sklepa Komisije v zvezi s podrobnimi pravili za dostop do dokumentov, ki se nanašajo na pogajanja o čezatlantskem sporazumu o partnerstvu za trgovino in naložbe med Evropsko unijo in Združenimi državami (TTIP) — Pravica sodelavcev članov nacionalnih parlamentov do dostopa do nekaterih zaupnih dokumentov o pogajanjih TTIP — Akti, zoper katere ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017 – Dröge in drugi/Komisija
   (Zadeva T-142/16) (1)

   ((Ničnostna tožba - Izjava volje in dva sklepa Komisije v zvezi s podrobnimi pravili za dostop do dokumentov, ki se nanašajo na pogajanja o čezatlantskem sporazumu o partnerstvu za trgovino in naložbe med Evropsko unijo in Združenimi državami (TTIP) - Pravica sodelavcev članov nacionalnih parlamentov do dostopa do nekaterih zaupnih dokumentov o pogajanjih TTIP - Akti, zoper katere ni pravnega sredstva - Nedopustnost))
   (2017/C 112/49)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Katharina Dröge (Berlin, Nemčija), Britta Haßelmann (Berlin), Anton Hofreiter (Berlin) (zastopnik: W. Cremer, profesor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Erlbacher, R. Vidal Puig in B. Hartmann, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU s katerim se predlaga, prvič, razveljavitev izjave volje Komisije za sklenitev pogodbe, ki bi bila za pogodbenici Evropsko unijo in Združene države Amerike zavezujoča, o podrobnih pravilih za dostop do dokumentov o pogajanjih v zvezi s čezatlantskim sporazumu o partnerstvu za trgovino in naložbe (TTIP), in podredno, razglasitev, da je ta v nasprotju s pravom Unije, drugič, razglasitev ničnosti predhodnega sklepa Komisija o deponiranju navedene izjave volje o odobritvi sporazuma, in tretjič, razveljavitev ustnega sklepa Komisije povezanega s sklenitvijo pogodbe ali nezavezujočega političnega sporazuma z Združenimi državami Amerike v zvezi z „režimom dostopa do TTIP, ki določa, da je ta režim zavezujoč v pravu Unije, v delu, v katerem naj bi bilo strogo prepovedano, da poslance parlamentov držav članic spremljajo uslužbenci, ki so šli čez varnostne kontrole, vključno s sodelavci njihove politične stranke, ob vpogledu v dokumente, ki se nanašajo na TTIP, v zato predvidenih čitalnicah.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               K. Dröge, B. Haßelmann in A. Hofreiterju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 221, 13.6.2016.


               19.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/9

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, predložena s strani Héraðsdómur Reykjavíkur, z dne 16. aprila 2013 v zadevi Creditinfo Lánstraust hf. proti Islandskemu registru in državi Islandiji
   (Zadeva E-7/13)
   2013/C 270/07
   Héraðsdómur Reykjavíkur (okrajno sodišče v Reykjavíku) je pri Sodišču Efte z dopisom z dne 16. aprila 2013, ki je v vložišče Sodišča prispel 29. aprila 2013, vložilo zahtevo za svetovalno mnenje v zadevi Creditinfo Lánstraust hf. proti islandskemu registru in državi Islandiji glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali je zaračunavanje takse za vsako fizično zahtevo po informacijah iz registra združljivo z zakonodajo EGP, zlasti s členom 6 Direktive 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta o ponovni uporabi informacij javnega sektorja (glej Sklep Skupnega odbora EGP št. 105/2005 o spremembi Priloge XI (Telekomunikacijske storitve) k Sporazumu EGP), če v času določitve takse ni na voljo noben izračun „skupnega dohodka“ in „stroškov“ v smislu člena 6 Direktive?

               2.

               Ali je združljivo s členom 6 Direktive, če se pri določanju „stroškov“ v skladu z določbami člena 6 Direktive ne upoštevajo:

                           (a)

                           prihodki države, ki jih ob zbiranju dokumentov prejme v obliki taks, ki jih plačajo posamezniki in podjetja za evidentiranje pogodb v registrih pravnih listin, ter

                           (b)

                           prihodki države, ki jih ob zbiranju dokumentov prejme kot davke, naložene v obliki upravnih kolkov za evidentirane pravne listine, ko posamezniki in podjetja zaprosijo, da se te evidentirajo v registru pravnih listin?

               3.

               Ali je združljivo s členom 6 Direktive, če se pri določanju „stroškov“ v skladu s členom 6 Direktive upoštevajo stroški, ki jih ima upravni organ v zvezi z zbiranjem dokumentov, ki jih mora zbirati po uradni dolžnosti, ne glede na to, ali jih želijo posamezniki ali podjetja ponovno uporabiti?

               4.

               Ali je združljivo s členom 6 Direktive, če pri določanju „stroškov“ v skladu z navedenim členom zakonodajalec določi višino taks v zakonodaji, ne da bi bil kateri koli znesek predmet vsebinskega pregleda?

               5.

               Ali bi bilo združljivo s členom 6 Direktive, če bi se pri določanju „stroškov“ v skladu z Direktivo ustrezno upoštevala splošna zahteva nacionalne zakonodaje, da se upravni organi financirajo sami?

               6.

               Če je odgovor na vprašanje št. 5 pritrdilen, kaj to natančneje pomeni in kateri stroškovni elementi poslovanja javne uprave se lahko v okviru tega upoštevajo?