title: Zadeva C-591/12 P: Pritožba, ki jo je Bimbo, SA vložila 10. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi Bimbo, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-569/10)

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/6

         Pritožba, ki jo je Bimbo, SA vložila 10. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi Bimbo, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-569/10)
   (Zadeva C-591/12 P)
   2013/C 55/09
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Bimbo, SA (zastopnika: C. Prat, odvetnik, R. Ciullo, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); Panrico SA

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi T-569/10 razveljavi,

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 7. oktobra 2010 (zadeva R 838/2009-4), ker krši člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1),

               —

               nasprotni stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi navaja samo en razlog, s katerim zatrjuje kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.
   Pritožnica zlasti zatrjuje, da je Splošno sodišče:

               (a)

               napačno uporabilo pravo, ker je elementu DOUGHNUTS pripisalo samostojni razlikovalni učinek zgolj na podlagi ugotovitve, da ima domnevno povprečen razlikovalni učinek in je popolnoma brez pomena za povprečnega španskega potrošnika ter da zato z elementom BIMBO ne tvori nedeljive celote ali logične enote, ne da bi pojasnilo, zakaj naj bi povprečen razlikovalni učinek ali neobstoj pomena elementa DOGHNUTS temu elementu samodejno podelil samostojni razlikovalni učinek v zaznavi upoštevne javnosti, in

               (b)

               napačno uporabilo pravo, ker je ugotovitev, da obstaja verjetnost zmede, v bistvu oprlo na domnevo, da ima element DOUGHNUTS samostojni razlikovalni učinek, ne da bi upoštevalo vse dejavnike, ki so specifični za primer, zlasti to, da je bil prvi del sestavljene znamke znamka z ugledom. Z drugimi besedami, Splošno sodišče je sodbo Medion razlagalo, kot da pomeni, da zaradi ugotovitve samostojnega razlikovalnega učinka pri enem od delov sestavljene znamke pri celoviti presoji verjetnosti zmede ni treba več analizirati vseh ali nekaterih od preostalih dejavnikov, specifičnih za primer, kar je v nasprotju z doktrino celovite presoje verjetnosti zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-312/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2012 – Süd-Chemie proti UUNT – Byk-Cera (CERATIX) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti CERATIX — Prejšnja nacionalna besedna znamka CERATOFIX — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2012 – Süd-Chemie proti UUNT – Byk-Cera (CERATIX)
   (Zadeva T-312/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti CERATIX - Prejšnja nacionalna besedna znamka CERATOFIX - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 217/46
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Süd-Chemie AG (München, Nemčija) (zastopnika: Baron W. von der Osten-Sacken in A. Wenninger-Lenz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Byk-Cera BV (Deventer, Nizozemska) (zastopnika: J. Kroher, A. Hettenkofer, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. aprila 2011 (zadeva R 1585/2010-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Süd Chemie AG in Byk Cera BV.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Süd Chemie AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva T-86/11: Tožba, vložena 14. februarja 2011 – Bamba proti Svetu

text:
               26.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/11

         Tožba, vložena 14. februarja 2011 – Bamba proti Svetu
   (Zadeva T-86/11)
   2011/C 95/18
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nadiany Bamba (Abidjan, Slonokoščena obala) (zastopnik: P. Haïk, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba Nadiany BAMBA dopustna;

               —

               razglasi ničnost Uredbe Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov na podlagi členov 87 in 91 Poslovnika Splošnega sodišča.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja, ki sta določeni v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in v členih 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP), ker naj izpodbijani akti:

                           —

                           ne bi predvideli nobenega postopka, v katerem bi bila tožeči stranki zagotovljena možnost, da dejansko izvaja pravico do obrambe in zlasti pravico do izjave in pravico do postopka, v katerem bi lahko učinkovito zahtevala izbris s seznama oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi;

                           —

                           ne bi vsebovali nobene podrobne obrazložitve glede uvrstitve na seznam oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi;

                           —

                           ne bi predvidevali obvestitve zadevnih oseb o pravnih sredstvih, ki jih lahko vložijo zoper sklep o vpisu na seznam, in o rokih, ki veljajo za ta pravna sredstva.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev temeljne pravice do spoštovanja lastnine iz člena 1 Prvega dodatnega protokola k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.


title: Zadeva T-645/11 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2013 – Heath proti ECB (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposleni pri ECB — Pokojnine — Letno zvišanje — Stopnja zvišanja za leto 2010 — Retroaktivnost — Pravica do kolektivnih pogajanj)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/74

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2013 – Heath proti ECB
   (Zadeva T-645/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposleni pri ECB - Pokojnine - Letno zvišanje - Stopnja zvišanja za leto 2010 - Retroaktivnost - Pravica do kolektivnih pogajanj)
   2013/C 225/165
   Jezik postopka: francoščina

      Strank

      Pritožnik: Michael Heath (Southampton, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: sprva P. Embley in E. Carlini, nato E. Carlini in M. López Torres, zastopniki, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 v zadevi Heath proti ECB (F-121/10, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se zahteva razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               M. Michael Heath poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je na tej stopnji priglasila Evropska centralna banka (ECB).

      (1)  UL C 65, 3.3.2012.


title: Zadeva C-360/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Coty Germany GmbH, nekdanja Coty Prestige Lancaster Group GmbH, proti First Note Perfumes NV (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredbi (ES) št. 40/94 in št. 44/2001 — Znamka Skupnosti — Člen 93(5) Uredbe (ES) št. 40/94 — Mednarodna pristojnost na področju kršitev intelektualne lastnine — Določitev kraja nastanka škodnega dogodka — Čezmejna udeležba več oseb pri istem nedovoljenem ravnanju)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Coty Germany GmbH, nekdanja Coty Prestige Lancaster Group GmbH, proti First Note Perfumes NV
   (Zadeva C-360/12) (1)

   ((Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredbi (ES) št. 40/94 in št. 44/2001 - Znamka Skupnosti - Člen 93(5) Uredbe (ES) št. 40/94 - Mednarodna pristojnost na področju kršitev intelektualne lastnine - Določitev kraja nastanka škodnega dogodka - Čezmejna udeležba več oseb pri istem nedovoljenem ravnanju))
   2014/C 253/08
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Coty Germany GmbH, nakdanja Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Tožena stranka: First Note Perfumes NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 93(3) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 146) in člena 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Znamka Skupnosti – Mednarodna pristojnost na področju kršitev intelektualne lastnine – Dejanje, storjeno v prvi državi članici, ki pomeni pomoč pri kršitvi, ki je bila storjena na ozemlju druge države članice – Določitev kraja nastanka škodnega dogodka

      Izrek

               1.

               Pojem „[ozemlje] države članice, v kateri je bilo izvršeno […] dejanje kršitve“ iz člena 93(5) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti je treba razumeti tako, da – če ponarejeni proizvod, ki je bil prodan ali dobavljen na ozemlju neke države članice, pridobitelj nato proda na ozemlju druge države članice – ta določba ne omogoča določitve sodne pristojnosti za odločanje o tožbi zaradi kršitve zoper prvega prodajalca, ki sam ni deloval v državi članici sodišča, ki odloča o zadevi.

               2.

               Člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da v primeru zatrjevanega nedopustnega primerjalnega oglaševanja in nelojalnega posnemanja znaka, varovanega z znamko Skupnosti, ki sta prepovedana z zakonom o preprečevanju nelojalne konkurence (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb), ki velja v državi članici sodišča, ki odloča o zadevi, ta določba ne omogoča določitve sodne pristojnosti navedene države članice na podlagi kraja vzročnega dogodka nastanka škode, ki je nastala zaradi kršitve tega zakona, kadar tisti od domnevnih povzročiteljev škode, ki je v njej tožen, v njej ni sam deloval. Nasprotno pa navedena določba v takem primeru omogoča, da se iz naslova kraja nastanka škode določi sodna pristojnosti za odločanje o tožbi zaradi ugotovitve odgovornosti na podlagi navedenega nacionalnega zakona, vloženi proti osebi s sedežem v drugi državi članici, za katero se zatrjuje, da je v tej drugi državi storila dejanje, ki je povzročilo ali s katerim se tvega povzročitev škode na območju sodišča, ki odloča o zadevi.

      (1)  UL C 343, 10.11.2012.


title: Zadeva F-22/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. maja 2011 – Bombín Bombín proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Dopust iz osebnih razlogov — Letni dopust — Prenos dopusta — Uradnik, ki mu je delovno razmerje prenehalo — Denarno nadomestilo)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/39

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. maja 2011 – Bombín Bombín proti Komisiji
   (Zadeva F-22/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Dopust iz osebnih razlogov - Letni dopust - Prenos dopusta - Uradnik, ki mu je delovno razmerje prenehalo - Denarno nadomestilo)
   2011/C 232/68
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luis María Bombín Bombín (Rim, Italija) (zastopnik: R. Pardo Pedernera, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bilo tožeči stranki ob upokojitvi zavrnjeno nadomestilo, višje od dvanajstih dni, za neporabljen dopust.

      Izrek

               1.

               Tožba L. M. Bombín Bombín se zavrne.

               2.

               L. M. Bombín Bombín nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010, str. 54.


title: Zadeva T-458/17: Tožba, vložena 21. julija 2017 – Shindler in drugi/Svet

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/30

         Tožba, vložena 21. julija 2017 – Shindler in drugi/Svet
   (Zadeva T-458/17)
   (2017/C 347/39)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italija) in 12 drugih tožečih strank (zastopnik: J. Fouchet, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               za nična razglasi Sklep (EU, Euratom) XT 21016/17, skupaj s prilogo k temu sklepu XT 21016/17, ADD 1 REV 2, ki ju je sprejel Svet Evropske unije 22. maja 2017 za pooblastilo za začetek pogajanj z Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska o sporazumu o podrobnostih njegovega izstopa iz Evropske unije,

               —

               in posledično

                           —

                           Svetu Evropske unije naloži plačilo vseh stroškov postopka, vključno s stroški odvetnika v višini 5 000 EUR;

                           —

                           pri čemer se pridržuje pravica, zlasti SCP CORNILLE-POUYANNE, odvetnikom, vpisanim v odvetniški zbornici Bordeauxa, da predložijo ustrezna stališča na obravnavi, ki jo določi Splošno sodišče Evropske unije.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje zunanja nezakonitost Sklepa (EU, Euratom) XT 21016/17, skupaj s prilogo k temu sklepu XT 21016/17, ADD 1 REV 2, ki ju je sprejel Svet Evropske unije 22. maja 2017 za pooblastilo za začetek pogajanj z Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska o sporazumu o podrobnostih njegovega izstopa iz Evropske unije (v nadaljevanju: izpodbijani sklep). Ta tožbeni razlog ima dva dela:

                           —

                           s prvim delom se zatrjuje kršitev Pogodbe Euratom, in sicer ker naj bi izpodbijani sklep in njegova priloga določala avtomatski izstop Združenega kraljestva iz Evropske skupnost za atomsko energijo, in sicer hkrati izstopom iz Unije, ne da bi bil opravljen ločen postopek izstopa in pogajanj.

                           —

                           Z drugim delom se zatrjuje kršitev razdelitve pristojnosti med Unijo in državami članicami, in sicer ker naj bi izpodbijani sklep in njegova priloga Uniji podeljevala izredno horizontalno pristojnost, da obravnava pogajanja za sporazum o izstopu Združenega kraljestva, in naj bi izključevala možnost, da bi ta sporazum bil mešan, tako da nobena ratifikacija držav članic končnega sporazuma ni predvidena.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje notranja nezakonitost izpodbijanega sklepa, in sicer v treh delih:

                           —

                           s prvim delom se zatrjuje kršitev načela enakosti, in sicer ker naj bi tožena stranka s sprejetjem izpodbijanega sklepa in njegove priloge potrdila začetek postopka izstopa, ne bi evropski državljani, ki živijo v tujini, imeli možnost izreči se o svoji morebitni izgubi evropskega državljanstva. S tem naj bi bila kršena pravica do izjave in podati svoje stališče z oddajo glasu na evropskih volitvah. Izpodbijani sklep naj bi zato potrdil obstoj kategorije drugorazrednih državljanov, ki nimajo pravice glasovanja, da bi tako izvrševali svojo pravico do svobodnega gibanja, ter naj bi posledično ne bilo spoštovano načelo enakega obravnavanja državljanov.

                           —

                           Z drugim delom se zatrjuje kršitev člena 203 PDEU, in sicer ker naj bi izpodbijani sklep določal izstop britanskih čezmorskih držav in ozemelj (ČDO), ne da bi prebivalci ČDO imeli možnost glasovati za izstop iz sistema pridruževanja, določenega v evropski pogodbi, in sicer ob neupoštevanju specifičnega postopka iz člena 203 PDEU, ki jih zadeva, tako da naj bi bila z izpodbijanim sklepom kršena pravica do ustanavljanja iz člena 199 PDEU.

                           —

                           S tretjim delom se zatrjuje kršitev načel pravne varnosti in legitimnega upravičenja, in sicer ker tožeče stranke menijo, da bi začetek pogajanj z negotovim izidom o sporazumu o izstopu pomembno vplival na pravila, ki urejajo pravice, ki jih tožeče stranke imajo na podlagi evropskega državljanstva, in to čeprav so ob uporabi pravice do gibanja zasebno in družinsko življenje zgradile v drugi državi članici. Izpodbijani sklep in njegova priloga naj bi torej ne spoštovala zahtev predvidljivosti pravnega pravila, ki ju določata načeli pravne varnosti in legitimnega upravičenja, ter naj bi kršila tudi pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja,


title: Zadeva T-45/10: Tožba, vložena 28. januarja 2010 – GEA Group proti Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/52

         Tožba, vložena 28. januarja 2010 – GEA Group proti Komisiji
   (Zadeva T-45/10)
   2010/C 100/78
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GEA Group AG (Bochum, Nemčija) (zastopniki: A. Kallmayer, I. du Mont in G. Schiffers, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 1(2) odločbe naj se razglasi za ničnega, ker je v njem ugotovljeno, da je tožeča stranka kršila člen 101(1) PDEU (prej člen 81(1) ES) in člen 53(1) Sporazuma o EGP;

               —

               Člen 2 odločbe naj se razglasi za ničnega, ker je v njem tožeči stranki naložena globa;

               —

               podredno, trajanje domnevne kršitve tožeče stranke, ugotovljeno v členu 1(2), naj se skrajša in globa, naložena tožeči stranki v členu 2 odločbe, naj se zniža;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije K(2009) 8682 konč. z dne 11. novembra 2009 v zadevi COMP/38589 – toplotni stabilizatorji. V izpodbijani odločbi so bile proti tožeči stranki in ostala podjetja naložene globe zaradi kršitve člena 81 ES in – od 1. januarja 1994 – člena 53 Sporazuma o EGP. Tožeča stranka naj bi po mnenju Komisije sodelovala pri vrsti sporazumov in/ali usklajenih ravnanj na področju ESBO/ester v EGP, katerih vsebina je bila določitev cen, razdelitev trgov na podlagi dodelitve kvot, razdelitev strank ter izmenjava gospodarsko občutljivih informacij, še posebej o strankah, proizvedenih in oddanih količinah. Tožeča stranka je solidarno odgovorna še z dvema podjetjema, ki sta naslednika tistih podjetij, ki naj bi sodelovala pri protikonkurenčnih dogovorih.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.
   Prvi tožbeni razlog tožeče stranke se nanaša na to, da je Komisija neupravičeno sklepala na določen vpliv pravnih predhodnikov tožeče stranke na delujoča podjetja. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da izpodbijana odločba temelji na neustreznih ugotovitvah dejanskega stanja in na napačni uporabi pravnih pogojev za odgovornost, še posebej pogojev za domnevo odločilnega vpliva.
   Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da je pooblastilo Komisije za naložitev globe na podlagi člena 25(1) in (5) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) zastaralo. V zvezi s tem navaja, da Komisija po obdobju 1996/97 in vsekakor za leti 1999 in 2000 ni dokazala nobene kršitve udeleženih podjetij. Dalje zatrjuje, da začasna prekinitev postopka s strani Komisije zaradi sporov v združenih zadevah Akzo Nobel Chemicals in Akcros Chemicals proti Komisiji (T-125/03 in T-253/03) ni pripeljala do zadržanja zastaranja.
   Nazadnje tožeča stranka s tretjim tožbenim razlogom očita kršitev pravice do obrambe. V zvezi s tem trdi, da je Komisija brez razloga začasno prekinila preiskavo za več kot štiri leta, kar je povzročilo, da je od začetka preiskave minilo približno pet let do takrat, ko je bila tožeča stranka obveščena, in približno šest let do takrat, ko ji je bilo vročeno obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah. Poleg tega naj Komisija ne bi preiskala udeleženih oseb in zadevnih dejavnosti, da bi popolnoma razjasnila dejansko stanje. Tožeča stranka meni, da ji je Komisija s temi opustitvami odvzela možnost, da bi zagotovila razbremenilne dokaze in pripravila učinkovito obrambo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva T-678/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2015 – Slovaška/Komisija (Ničnostna tožba — Lastna sredstva Unije — Finančna odgovornost držav članic — Obveznost, da se Komisiji plača znesek, ki ustreza izgubi lastnih sredstev — Dopis Komisije — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2015 – Slovaška/Komisija
   (Zadeva T-678/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Lastna sredstva Unije - Finančna odgovornost držav članic - Obveznost, da se Komisiji plača znesek, ki ustreza izgubi lastnih sredstev - Dopis Komisije - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost))
   (2015/C 381/41)
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Slovaška republika (zastopnik: B. Ricziová, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Grønfeldt, A. Tokár in M. Wasmeier, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti domnevnega sklepa generalnega direktorata Komisije za proračun, vsebovanega v dopisu BUDG/B/03MV D (2014) 2351197 z dne 15. julija 2014, s katerim naj bi zadnjenavedena Slovaško republiko pozvala, naj ji da na voljo bruto znesek v višini 1 6 02  457,33 EUR (ki ga je treba zmanjšati za 25 % iz naslova stroškov pobiranja), ki ustreza izgubi tradicionalnih lastnih sredstev, do prvega delovnega dne po devetnajstem dnevu drugega meseca po tem, ko je bil navedeni dopis poslan.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               O predlogih za intervencijo Zvezne republike Nemčije in Romunije ni treba odločati.

               3.

               Slovaška republika nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov Evropske komisije.

               4.

               Slovaška republika, Komisija, Zvezna republika Nemčija in Romunija nosijo vsaka svoje stroške, povezane s predlogi za intervencijo.

      (1)  UL C 448, 15.12.2014.


title: Zadeva C-356/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 27. junija 2016 – kazenski postopek zoper Wamo BVBA, Luca Cecilea Jozefa Van Mola

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/36

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 27. junija 2016 – kazenski postopek zoper Wamo BVBA, Luca Cecilea Jozefa Van Mola
   (Zadeva C-356/16)
   (2016/C 335/49)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Wamo BVBA, Luc Cecile Jozef Van Mol

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu zakonu, ki – kot člen 20/1 Wet tot regeling van de vereiste kwalificaties om ingrepen van niet-heelkundige esthetische geneeskunde en esthetische heelkunde uit te voeren en tot regeling van de reclame en informatie betreffende die ingrepen (zakon o urejanju kvalifikacij, ki so potrebne za opravljanje nekirurških in kirurških estetskih posegov, in o urejanju oglaševanja teh posegov in obveščanja o teh posegih) z dne 23. maja 2013 (Moniteur belge z dne 2. julija 2013), ki je bil vstavljen z Wet houdende diverse bepalingen inzake gezondheid (zakon o določitvi različnih določb na področju zdravja) z dne 10. februarja 2014 (Moniteur belge z dne 30. aprila 2014), – fizičnim ali pravnim osebam prepoveduje oglaševanje nekirurških ali kirurških estetskih posegov?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22).


title: Zadeva F-93/08: Tožba, vložena 12. novembra 2008 – N proti Parlamentu

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/75

         Tožba, vložena 12. novembra 2008 – N proti Parlamentu
   (Zadeva F-93/08)
   (2009/C 44/134)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: N (Bruselj, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. januarja 2007 do 30. aprila 2007
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 4. marca 2008, s katero je bilo dokončno potrjeno in odobreno ocenjevalno poročilo tožeče stranke za obdobje od 01/01/2007 do 30/04/2007, naj se razglasi za nično;

               —

               navedeno sporno poročilo naj se razglasi za nično;

               —

               odločba predsednika Parlamenta z dne 25. septembra 2008, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, s katero je ta želela doseči razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, naj se razglasi za nično;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-283/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad – Varna (Bolgarija) 6. junija 2012 – Serebryanniy vek EOOD proti Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencia po prihodite

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad – Varna (Bolgarija) 6. junija 2012 – Serebryanniy vek EOOD proti Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencia po prihodite
   (Zadeva C-283/12)
   2012/C 243/16
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad – Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Serebryanniy vek EOOD

      Tožena stranka: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencia po prihodite

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da se pridobitev neopredmetenih osnovnih sredstev v zameno za prevzem stroškov izboljšanja najetega ali v uporabo prepuščenega premoženja šteje za plačilo za storitev izboljšanja, tudi če lastnik premoženja v skladu s pogodbo ni dolžan plačati ničesar.

               2.

               Ali je nacionalna določba, v skladu s katero je neodplačno opravljanje storitve izboljšanja najetega ali v uporabo prepuščenega premoženja vsekakor obdavčljivo, v nasprotju s členoma 2(1)(c) in 26 Direktive 2006/112? Ali je za odgovor na to vprašanje v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, pomembno, da:

                           —

                           je izvajalec neodplačne storitve uveljavljal pravico do odbitka davka na dodano vrednost v zvezi z blagom in storitvami, ki jih je potrošil za izboljšave, kar mu z odločbo, ki je bila izdana v postopku davčnega nadzora in je postala pravnomočna, tudi še ni bilo zavrnjeno;

                           —

                           družba v času davčnega nadzora še ni začela opravljati obdavčljivih transakcij z zemljišči, ker se pogodbe še niso iztekle?

               3.

               Ali je nacionalna določba, v skladu s katero obdavčljivi dogodek za transakcijo ne nastopi z izvršitvijo storitve (v tem primeru z opravljenim izboljšanjem), temveč z dejansko vrnitvijo izboljšanega premoženja ob izteku pogodbe ali ob prenehanju uporabe premoženja, v nasprotju s členoma 62 in 63 Direktive 2006/112?

               4.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen: v skladu s katero določbo naslova VII Direktive 2006/112 se določi davčna osnova za davek na dodano vrednost, če neodplačna transakcija ne spada na področje uporabe člena 26 te direktive.

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-573/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2013 – JAS proti Komisiji (Carinska unija — Uvoz modrih hlač-kavbojk — Goljufija — Naknadna izterjava uvoznih dajatev — Člen 13 Uredbe (EGS) št. 1430/79 — Člen 239 carinskega zakonika — Zahteva za odpust uvoznih dajatev — Obstoj posebnega položaja — Klavzula pravičnosti — Sklep Komisije)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2013 – JAS proti Komisiji
   (Zadeva T-573/11) (1)

   (Carinska unija - Uvoz modrih hlač-kavbojk - Goljufija - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Člen 13 Uredbe (EGS) št. 1430/79 - Člen 239 carinskega zakonika - Zahteva za odpust uvoznih dajatev - Obstoj posebnega položaja - Klavzula pravičnosti - Sklep Komisije)
   2014/C 24/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: JAS Jet Air Service France (JAS) (Mesnil-Amelot, Francija) (zastopnika: T. Gallois in E. Dereviankine, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B.-R. Killmann, L. Keppenne in C. Soulay, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 5. avgusta 2011, v katerem je bilo za posebni primer ugotovljeno, da odpust carinskih dajatev ni upravičen (spis REM 01/2008).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba JAS Jet Air Service France (JAS) nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva C-417/08: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/35/ES — Okoljska odgovornost v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode — Neopravljen prenos v predpisanem roku)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/22

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-417/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/35/ES - Okoljska odgovornost v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode - Neopravljen prenos v predpisanem roku)
   2009/C 180/36
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A.-A. Gilly in U. Wölker, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: S. Ossowski, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (UL L 143, str. 56), v predpisanem roku

      Izrek

               1)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni sprejelo zakonskih in drugih določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, ni izpolnilo obveznosti iz člena 19 navedene direktive.

               2)

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva T-74/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  3. aprila 2006  — The International Institute for the Urban Environment proti Komisiji ( Program za raziskave in tehnološki razvoj  Pospeševanje inovacij in spodbujanje vključevanja MSP  — Financiranje Skupnosti — Člena 230 ES in 238 ES — Arbitražna klavzula — Predlog za razglasitev ničnosti — Dopustnost )

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/30

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 3. aprila 2006 — The International Institute for the Urban Environment proti Komisiji
   (Zadeva T-74/05) (1)

   („Program za raziskave in tehnološki razvoj ‚Pospeševanje inovacij in spodbujanje vključevanja MSP‘ - Financiranje Skupnosti - Člena 230 ES in 238 ES - Arbitražna klavzula - Predlog za razglasitev ničnosti - Dopustnost“)
   (2006/C 143/61)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: The International Institute for the Urban Environment (Delft, Nizozemska) (Zastopnik: P. ter Burg, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: L. Ström van Lier, zastopnik, skupaj z J. Stuyck, avocat)
   Predmet zadeve
   Tožba na podlagi členov 230 ES in 238 ES v zvezi s plačilom, ki ga zahteva tožeča stranka v okviru izvršitve dveh pogodb IPS-1999-00016 in IPS-1999-00022, sklenjenih v okviru programa za raziskave in tehnološki razvoj „Pospeševanje inovacij in spodbujanje vključevanja MSP“.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106 z dne 30.4.2005.


title: Zadeva C-131/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. aprila 2009 — Philippe Daras proti Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. aprila 2009 — Philippe Daras proti Région wallonne
   (Zadeva C-131/09)
   2009/C 153/38
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Philippe Daras

      Tožena stranka: Région wallonne

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je mogoče člen 1(5) Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1) razlagati tako, da s svojega področja uporabe izključuje zakonodajo — kot je dekret Région wallonne (Valonska regija) z dne 17. julija 2008 o nekaterih dovoljenjih, za katere obstajajo nujni razlogi v splošnem interesu — v kateri je navedeno samo, da morajo biti za podelitev gradbenih dovoljenj, okoljskih dovoljenj in enotnih dovoljenj za dela, ki so našteta v njej, „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“, in s katero so „potrjena“ dovoljenja, za katera je navedeno, da so zanje „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“?

               2)

                           a)

                           Ali členi 1, 5, 6, 7, 8 in 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES (2) in Direktivo 2003/35/ES (3) Evropskega parlamenta in Sveta, nasprotujejo pravni ureditvi, v kateri je pravica do izvedbe projekta, za katerega je treba opraviti presojo vplivov, podeljena z zakonodajnim aktom, zoper katerega ni mogoč revizijski postopek pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, s katerim bi bilo mogoče izpodbijati vsebino in postopek sprejetja odločbe, s katero je podeljena pravica do izvedbe projekta?

                           b)

                           Ali je treba člen 9 Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (4), razlagati tako, da državam članicam nalaga, da določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev, ki spadajo na področje uporabe člena 6, v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

                           c)

                           Ali je treba člen 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES, ob upoštevanju Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, razlagati tako, da državam članicam nalaga, da določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne ureditve in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

      (1)  Direktiva 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40).

      (2)  Direktiva Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 73, str. 5).

      (3)  Direktiva 2003/35/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17).

      (4)  Sklep sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v imenu Evropske skupnosti (UL L 124, str. 1).


title: Zadeva T-89/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2015 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/UUNT – Vincci Hoteles (NANU) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti NANU — Prejšnja besedna znamka Skupnosti NAMMU — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2015 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/UUNT – Vincci Hoteles (NANU)
   (Zadeva T-89/11) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti NANU - Prejšnja besedna znamka Skupnosti NAMMU - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 279/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Nemčija) (zastopnika: A. Nordemann in T. Boddien, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 25. novembra 2010 (zadeva R 641/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Vincci Hoteles, SA in Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva C-330/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 8. julija 2014 – Szemerey Gergely proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 8. julija 2014 – Szemerey Gergely proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Zadeva C-330/14)
   2014/C 303/37
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Szemerey Gergely

      Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba načeli prožnosti in možnosti spremembe iz [uvodne izjave] 20 Uredbe (ES) št. 796/2004 (1) ter [uvodno izjavo] 27 te uredbe in [uvodne izjave] 18, 23 in 26 Uredbe (ES) št. 1122/2009 (2) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero je v primeru gojenja redke rastlinske vrste zahtevku za plačilo treba priložiti potrdilo o redki rastlini, če se upošteva upravna praksa, v skladu s katero je bila vložitev prošnje za izdajo potrdila mogoča le pred vložitvijo zahtevka za plačilo, in sicer v obdobju od 2. do 15. aprila 2010, se je prošnja za izdajo potrdila lahko priložila le ob vložitvi enotnega zahtevka in na podlagi zakonodaje ni bila dopustna poprava napake v zahtevku, ki temelji na nepredložitvi potrdila?

               2.

               Ali je ta sistem združljiv z obveznostjo države členice, da ne ogroža ciljev skupne kmetijske politike, ali pa je mogoče ugotoviti, da je za kmete, ki gojijo redke vrste rastlin, učinkovito izvajanje pravice do pomoči, ki izhaja iz prava Unije, leta 2010 ob spremembi zakonodaje [sprememba člena 43(6) Uredbe ministrstva za kmetijstvo in razvoj podeželja št. 61/2009 (z dne 14. maja), ki je bila v zakonodajo uvedena z Uredbo ministrstva za kmetijstvo in razvoj podeželja št. 31/2010 (z dne 30. marca)] postalo nemogoče ali pretirano težavno in nepredvidljivo?

               3.

               Ali [uvodna izjava] 57 Uredbe (ES) št. 796/2004 ali [uvodna izjava] 75 Uredbe (ES) št. 1122/2009 ter zlasti načelo sorazmernosti nasprotujejo upravni praksi, v skladu s katero se v primeru nepredložitve potrdila o redki rastlini, brez upoštevanja namena, malomarnosti ali okoliščin naloži kazen zaradi čezmerne prijave za celoten zahtevek za plačilo, čeprav ta v preostalem delu za vso poljnino izpolnjuje zahteve za dodelitev pomoči in kmet prijavljeno rastlino goji na prijavljeni površini?

               4.

               Ali se uporabijo razlogi za oprostitev iz [uvodnih izjav] 67 ali 71 Uredbe (ES) št. 796/2004 ali [uvodne izjave] 75 Uredbe (ES) št. 1122/2009, če kmet trdi, da pomeni oviralna ali neprimerna upravna praksa izjemne okoliščine, in skuša dokazati, da je bila praksa upravnega organa deloma ali v celoti vzrok za njegovo napako?

               5.

               Ali se sprejeta izjava o primeru višje sile, ki jo kmet predloži v zvezi s izgubo celotnega posevka (setve), lahko šteje za točen podatek iz [uvodne izjave] 67 Uredbe (ES) št. 796/2004 in [uvodne izjave] 93 Uredbe (ES) št. 1122/2009, na podlagi katerega je kmetovalec oproščen nepredložitve potrdila o redki rastlini in je zato oproščen kazni v zvezi s celotnim zahtevkom?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 44, str. 243).

      (2)  Uredba komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. november 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina (UL L 316, str. 65).


title: Zadeva T-30/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. februarja 2017 – M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct (Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended — Prejšnji besedni znamki Evropske unije INSTINCT in NATURE’S VARIETY — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Narava uporabe — Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravilo 22(3) in (4) Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. februarja 2017 – M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct (Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended)
   (Zadeva T-30/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended - Prejšnji besedni znamki Evropske unije INSTINCT in NATURE’S VARIETY - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Narava uporabe - Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravilo 22(3) in (4) Uredbe (ES) št. 2868/95))
   (2017/C 095/19)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Združene države) (zastopniki: sprva T. Elias, barrister, in B. Cookson, solicitor, nato M. Montañá Mora, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: E. Zaera Cuadrado, agentka)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Natural Instinct Ltd (Camberley, Združeno kraljestvo) (zastopniki: C. Spintig, S. Pietzcker, odvetnika, in B. Brandreth, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. novembra 2015 (zadeva R 2944/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama M. I. Industries in Natural Instinct.

      Izrek

               1.

               Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 26. novembra 2015 (zadeva R 2944/2014-5) se razveljavi v delu, v katerem je bil ugotovljen neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje besedne znamke INSTINCT.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               EUIPO poleg svojih stroškov nosi polovico stroškov družbe M. I. Industries Inc.

               4.

               Družba M. I. Industries nosi polovico svojih stroškov.

               5.

               Družba Natural Instinct Ltd nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva C-384/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 18. septembra 2006 — Gemeente Rotterdam proti Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 18. septembra 2006 — Gemeente Rotterdam proti Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Zadeva C-384/06)
   (2006/C 310/04)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Raad van State (Nizozemska)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gemeente Rotterdam

      Tožena stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           a)

                           Ali lahko država članica, oziroma njen organ, neposredno iz Uredbe — torej brez podlage v nacionalnem pravu — izpelje pristojnost?

                           b)

                           V primeru pritrdilnega odgovora, ali člen 23(1) Uredbe Sveta št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede koordinacije dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in Evropsko investicijsko banko ter drugimi finančnimi instrumenti (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2082/93 z dne 20. julija 1993 (UL L 193, str. 20) (v nadaljevanju: Uredba glede koordinacije), podeljuje pristojnost preklicati odločbo o odobritvi pomoči in zahtevati vračilo izplačanega, ker člen 23 Uredbe glede koordinacije države članice k temu zavezuje, če gre za nepravilnosti oziroma malomarnosti v smislu člena 23?

               2.

               V primeru nikalnega odgovora, ali je treba nacionalni predpis, kot je člen 4:49(1) Algemene wet bestuursrecht (splošni zakon o upravi), na podlagi katerega lahko organ prekliče določitev pomoči ali jo spremeni v škodo upravičenca, če (a) obstajajo dejstva ali okoliščine, ki jih ob določitvi pomoči razumljivo ni mogel poznati in bi bila v primeru njihovega obstoja določena nižja pomoč od tiste, določene z odločbo o odobritvi pomoči, (b) je bila določitev pomoči nepravilna in je upravičenec to vedel ali bi moral vedeti, ali (c) upravičenec po določitvi pomoči ni izpolnil obveznosti v zvezi s to pomočjo, na podlagi člena 10 ES v povezavi s členom 249 ES razlagati v skladu z uredbo?

               3.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je ta razlaga omejena s splošnimi pravnimi načeli prava Skupnosti, zlasti načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj?

               4.

               Če se tretjemu vprašanju pritrdi, se v zvezi z omejitvijo zastavi naslednje vprašanje: Ali sta lahko nacionalni načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, na katerih temelji člen 4:29(1), daljnosežnejši od splošnih načel prava Skupnosti, zlasti načel pravne varnosti in legitimnega pričakovanja, ki ju je treba upoštevati pri uporabi Uredbe glede koordinacije?

               5.

               Ali je z vidika člena 10 ES pri uporabi načel prava Skupnosti o pravni varnosti in varstva legitimnih pričakovanj pomembno, da je upravičenec pravna oseba javnega prava?

      (1)  UL L 374, str. 1.


title: Zadeva C-414/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 27. julija 2016 – Vera Egenberger/Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 27. julija 2016 – Vera Egenberger/Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.
   (Zadeva C-414/16)
   (2016/C 419/36)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vera Egenberger

      Tožena stranka: Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(2) Direktive 2000/78/ES (1) razlagati tako, da lahko delodajalec, kakršen je tožena stranka v obravnavanem primeru – oziroma cerkev zanj – sam zavezujoče odloči, ali vera nekega kandidata zaradi narave tega dela ali zaradi okoliščin, v katerih se izvaja, predstavlja bistveno, legitimno in upravičeno poklicno zahtevo glede na njegovo/njeno etiko?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali se določba nacionalnega prava – kot je v obravnavanem primeru člen 9(1), prva možnost, AGG – v skladu s katero je različno obravnavanje zaradi vere pri zaposlovanju pri verskih skupnostih in z njimi povezanih ustanovah dovoljeno tudi, če neka vera ob upoštevanju tega, kako se ta verska skupnost dojema, glede na njeno pravico do samoodločbe pomeni upravičeno poklicno zahtevo, v sporu, kakršen je obravnavani, ne uporabi?

               3.

               Poleg tega, če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Katere zahteve je treba glede narave dela ali okoliščin, v katerih se izvaja, določiti kot bistveno, legitimno in upravičeno poklicno zahtevo glede na etiko organizacije v skladu s členom 4(2) Direktive 2000/78/EG?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).


title: Zadeva C-502/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. januarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Republika Poljska) – K-1 sp. z o.o. proti Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy (DDV – Nepravilnosti pri napovedi zavezanca za DDV – Dodatni davek)

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. januarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Republika Poljska) – K-1 sp. z o.o. proti Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   (Zadeva C-502/07) (1)

   (DDV - Nepravilnosti pri napovedi zavezanca za DDV - Dodatni davek)
   (2009/C 55/05)
   Jezik postopka: poljščina
   Predložitveno sodišče
   Naczelny Sąd Administracyjny
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: K-1 sp. z o.o.

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Naczelny Sad Administracyjny (Poljska) – Razlaga člena 2, prvi in drugi odstavek, Prve direktive Sveta 67/227/EGS z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (UL L 71, str. 1301) ter členov 2, 10(1)(a) in (2), 27(1) in 33 Šeste direktiva Sveta 77/388/EGS, z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Nacionalni predpisi, ki v primeru ugotovitve napak v davčni napovedi zavezanca za plačilo DDV določajo dodatni davčni dolg
   Izrek

               1)

               Skupni sistem davka na dodano vrednost, kot je bil opredeljen v členu 2, prvi in drugi odstavek, Prve direktive Sveta 67/227/EGS z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih ter v členih 2 in 10(1)(a) in (2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/66/ES z dne 26. aprila 2004, ne nasprotuje temu, da država članica v svojih predpisih določi upravno sankcijo, ki jo je mogoče naložiti zavezancem za davek na dodano vrednost, kot je „dodatni davčni dolg“, določen v členu 109(5) in (6) zakona o davkih na blago in storitve z dne 11. marca 2004 (ustawa o podatku od towarów i usług).

               2)

               Določbe, kot so tiste v členu 109(5) in (6) zakona o davkih na blago in storitve z dne 11. marca 2004, niso „posebni ukrepi, ki odstopajo“, za preprečevanje določenih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom v smislu člena 27(1) Šeste direktive 77/388, kot je bila spremenjena.

               3)

               Člen 33 Šeste direktive 77/388, kot je bila spremenjena, ne nasprotuje ohranjanju določb, kot so tiste v členu 109(5) in (6) zakona o davku na blago in storitve z dne 11. marca 2004.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva T-110/12 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. marca 2013 – Iranian Offshore Engineering & Construction proti Svetu (Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Predlog za sprejetje začasnih ukrepov — Neobstoj nujnosti — Tehtanje interesov)

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/18

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. marca 2013 – Iranian Offshore Engineering & Construction proti Svetu
   (Zadeva T-110/12 R)
   (Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Predlog za sprejetje začasnih ukrepov - Neobstoj nujnosti - Tehtanje interesov)
   2013/C 147/33
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teheran, Iran) (zastopniki: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea in J. Iriarte Ángel, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: P. Plaza García in V. Piessevaux, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve, na eni strani, Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke vpisano na seznam v Prilogi II Sklepa 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in na drugi strani Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 11) ter Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) v delu, v katerem se ti uredbi nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. februarja 2005 v zadevi T-137/03 Ornella Mancini proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Delovno mesto zdravnika svetovalca — Sprememba objavljenega prostega mesta — Zloraba pooblastil — Sestava izbirne komisije — Primerjava delovne uspešnosti — Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku — Enako obravnavanje moških in žensk — Odškodninska tožba)

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/27

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 3. februarja 2005
   v zadevi T-137/03 Ornella Mancini proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Delovno mesto zdravnika svetovalca - Sprememba objavljenega prostega mesta - Zloraba pooblastil - Sestava izbirne komisije - Primerjava delovne uspešnosti - Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku - Enako obravnavanje moških in žensk - Odškodninska tožba)
   (2005/C 93/53)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-137/03 Ornella Mancini, uradnica Komisije Evropskih skupnosti, stanujoča v Bruslju (Belgija), ki jo zastopa É. Boigelot, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, skupaj z B. Wägenbaur, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi, po eni strani, zahteve za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o nesprejetju kandidature tožeče stranke za delovno mesto zdravnika svetovalca pri enoti „Zdravniška služba - Bruselj“ in odločbe o imenovanju drugega kandidata na to delovno mesto in, po drugi strani, odškodninskega zahtevka, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili in M. Vadapalas, sodnika, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 3. februarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 158, 5.7.2003.


title: Zadeva C-100/11 P: Pritožba, ki sta jo Helena Rubinstein in L’Oréal vložila 2. marca 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-345/08, Helena Rubinstein SNC in L’Oréal SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Allergan, Inc.

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/12

         Pritožba, ki sta jo Helena Rubinstein in L’Oréal vložila 2. marca 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-345/08, Helena Rubinstein SNC in L’Oréal SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Allergan, Inc.
   (Zadeva C-100/11 P)
   2011/C 145/17
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Helena Rubinstein SNC in L’Oréal SA (zastopnik: A. von Mühlendahl, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Allergan, Inc.

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 16. novembra 2010 v združenih zadevah T-345/08 in T-357/08;

               —

               zavrne pritožbi, ki ju je družba Allergan, Inc. vložila zoper odločbi oddelka za izbris z dne 28. marca 2007 v zadevi 1118 C (Helena Rubinstein SNC, BOTOLIST) in z dne 4. aprila 2007 v zadevi 1120 C (L’Oréal SA, BOTOCYL);

               —

               Uradu naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem in Splošnim sodiščem ter stroške postopka pred odborom za pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici navajata, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti zaradi teh razlogov:
   Splošno sodišče je kršilo člen 52(1) Uredbe 40/94 (1) v povezavi z njenim členom 8(5), ker je odločilo, da je Urad utemeljeno ugotovil, da so bile prejšnje znamke, na katere se je sklicevala družba Allergan, Inc., ugledne in da bi uporaba spornih registriranih znamk izkoriščala ali škodovala razlikovalnemu značaju ali ugledu prejšnjih znamk.
   Splošno sodišče je kršilo člen 115 Uredbe 40/94 v povezavi s členom 1 Pravila 38(2) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 (2) z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, kakor je bila spremenjena (v nadaljevanju: Pravilo 38 in Uredba 40/94), ker je upoštevalo dokaze, ki niso bili predloženi v jeziku postopka.
   Splošno sodišče je kršilo člen 63 Uredbe 40/94, ker je sporno odločbo presojalo in potrdilo na podlagi napačnih pravnih standardov.
   Splošno sodišče je kršilo člen 73 Uredbe 40/94, ker je odločilo, da sporni odločbi kljub nezadostni obrazložitvi nista nezakoniti.

      (1)  UL L 011, str. 1.

      (2)  UL L 303, str. 1.


title: Zadeva F-39/14: Tožba, vložena 25. aprila 2014 – ZZ proti Evropskemu organu za vrednostne papirje in trge (ESMA)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/58

         Tožba, vložena 25. aprila 2014 – ZZ proti Evropskemu organu za vrednostne papirje in trge (ESMA)
   (Zadeva F-39/14)
   2014/C 421/83
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: A. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi podaljšanja pogodbe tožeče stranke in nadomestilo za utrpljeno nepremoženjsko škodo

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe ESMA/2013/ED/23 z dne 28. junija 2013 o zavrnitvi podaljšanja pogodbe tožeče stranke;

               —

               naložitev plačila nadomestila v znesku 20.000 EUR za utrpljeno nepremoženjsko škodo;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka toženi stranki.


title: Zadeva T-149/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2013 – Španija proti Komisiji (Tožba za razglasitev ničnosti — Rok za vložitev tožbe — Začetek teka roka — Objava v Uradnem listu — Nedopustnost)

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/14

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2013 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-149/13) (1)

   (Tožba za razglasitev ničnosti - Rok za vložitev tožbe - Začetek teka roka - Objava v Uradnem listu - Nedopustnost)
   2013/C 359/26
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: sprva S. Centeno Huerta, nato M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, J. Baquero Cruz in B. Eggers, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti razpisa javnega natečaja EPSO/AST/126/12 za sestavo rezervnega seznama za zaposlovanje strokovno-tehničnih uslužbencev A3 na področjih „Biologija/bioznanost/zdravstvene vede“, „Kemija“, „Fizika in vede o materialih“, „Jedrske raziskave“, „Nizke gradnje in strojništvo“ in „Elektrotehnika in elektronika“ (UL 2012, C 394 A, str. 11).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva C-269/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 24. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de lo Social n°2 de Terrassa – Španija) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/13

         Sklep predsednika Sodišča z dne 24. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de lo Social no2 de Terrassa – Španija) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano
   (Zadeva C-269/16) (1)

   (2017/C 202/20)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 279, 1.8.2016.


title: Zadeva C-557/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 14. decembra 2007 – LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH proti Tele2 Telecommunication GmbH

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 14. decembra 2007 – LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH proti Tele2 Telecommunication GmbH
   (Zadeva C-557/07)
   (2008/C 64/30)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberster Gerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH

      Tožena stranka: Tele2 Telecommunication GmbH
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba pojem „posrednik“ iz členov 5(1)(a) in 8(3) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1) razlagati tako, da zajema tudi ponudnika dostopa, ki uporabniku z dodelitvijo dinamičnega IP naslova omogoči le dostop do mreže, pri čemer mu sam ne nudi storitev („services“), kakršne so elektronska pošta, prenos ali medsebojna izmenjava datotek, niti pravno ali dejansko ne nadzira storitev, ki jih uporablja uporabnik?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:
               ali je treba člen 8(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (2) ob upoštevanju členov 6 in 15 Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (ozko) razlagati tako, da ne dovoljuje, da se zasebnim tretjim osebam za namen sodnega uveljavljanja očitnih kršitev izključnih avtorskih pravic v civilnih postopkih (pravice do izkoriščanja in uporabe dela) posredujejo osebni podatki o prometu?

      (1)  UL L 167, str. 10.

      (2)  UL L 157, str. 45.


title: Zadeva T-521/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2017 – Diesel/EUIPO – Sprinter megacentros del deporte (Prikaz ukrivljene in oglate črte) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje ukrivljeno in oglato črto — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije, ki prikazuje veliko črko „D“ — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2017 – Diesel/EUIPO – Sprinter megacentros del deporte (Prikaz ukrivljene in oglate črte)
   (Zadeva T-521/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje ukrivljeno in oglato črto - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije, ki prikazuje veliko črko „D“ - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 283/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Diesel SpA (Breganze, Italija) (zastopniki: A. Gaul, M. Frank, A. Parassina in K. Dani, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Sprinter megacentros del deporte (Elche, Španija) (Zastopnik: S. Malynicz, QC)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. junija 2015 (zadeva R 3291/2014-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Diesel in Sprinter megacentros del deporte.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 18. junija 2015 (zadeva R 3291/2014-2) se razveljavi.

               2.

               EUIPO nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Diesel SpA.

               3.

               Sprinter megacentros del deporte, SL nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 381, 16.11.2015.


title: Zadeva C-380/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 8. avgusta 2014 – Dorothea Eckert in Karl-Heinz Dallner proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 8. avgusta 2014 – Dorothea Eckert in Karl-Heinz Dallner proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-380/14)
   2014/C 421/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Dorothea Eckert, Karl-Heinz Dallner

      Tožena stranka: Condor Flugdienst GmbH
   Zadeva je bila s sklepom Sodišča z dne 9. septembra 2014 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva T-335/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2013 – Bolgarija proti Komisiji (EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Enotno plačilo na površino — „Območja z omejenimi možnostmi“ — Dodatna državna neposredna plačila — Delovanje geografskega informacijskega sistema in sistema identifikacije za enote rabe ali poljine — Člen 31 Uredbe (ES) št. 1290/2005 — Sorazmernost — Pravna varnost — Obveznost obrazložitve)

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2013 – Bolgarija proti Komisiji
   (Zadeva T-335/11) (1)

   (EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Enotno plačilo na površino - „Območja z omejenimi možnostmi“ - Dodatna državna neposredna plačila - Delovanje geografskega informacijskega sistema in sistema identifikacije za enote rabe ali poljine - Člen 31 Uredbe (ES) št. 1290/2005 - Sorazmernost - Pravna varnost - Obveznost obrazložitve)
   2013/C 189/38
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Bolgarija (zastopnika: E. Petranova in T. Ivanov, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Rossi, D. Dimov, G. Koleva in D. Stefanov, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti izvedbenega sklepa Komisije z dne 15. aprila 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 2517) (UL L 102, str. 33) v delu, v katerem so izključena nekateri odhodki Bolgarije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Republiki Bolgariji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 331, 12.11.2011.


title: Zadeva C-440/16 P: Pritožba, ki jo je vložila Staywell Hospitality Group Pty Ltd 4. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah T-510/14 in T-536/14, STAYWELL HOSPITALITY GROUP IN SHERATON INTERNATIONAL IP/EUIPO — SHERATON INTERNATIONAL IP IN STAYWELL HOSPITALITY GROUP (PARK REGIS)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/3

         Pritožba, ki jo je vložila Staywell Hospitality Group Pty Ltd 4. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah T-510/14 in T-536/14, STAYWELL HOSPITALITY GROUP IN SHERATON INTERNATIONAL IP/EUIPO — SHERATON INTERNATIONAL IP IN STAYWELL HOSPITALITY GROUP (PARK REGIS)
   (Zadeva C-440/16 P)
   (2017/C 095/07)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (zastopnik: D. Farnsworth, solicitor)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Sheraton International IP LLC
   Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 12. januarja 2017 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-413/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbeAudiencia Provincial de Salamanca – Španija) – Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León proti Anuntis Segundamano España SL (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 93/13/EGS — Opustitvena tožba, ki jo vloži regionalno združenje za varstvo potrošnikov — Krajevna pristojnost sodišča — Neobstoj pravnega sredstva zoper sklep o zavrnitvi pristojnosti, ki ga izda prvostopenjsko sodišče — Procesna avtonomija držav članic — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbeAudiencia Provincial de Salamanca – Španija) – Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León proti Anuntis Segundamano España SL
   (Zadeva C-413/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 93/13/EGS - Opustitvena tožba, ki jo vloži regionalno združenje za varstvo potrošnikov - Krajevna pristojnost sodišča - Neobstoj pravnega sredstva zoper sklep o zavrnitvi pristojnosti, ki ga izda prvostopenjsko sodišče - Procesna avtonomija držav članic - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)
   2014/C 45/21
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Salamanca

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

      Tožena stranka: Anuntis Segundamano España SL

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Audiencia Provincial de Salamanca - Španija – Razlaga členov 4, 12, 114 in 169 PDEU in člena 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2000, C 364, str. 1) in Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah ter načeli učinkovitosti in enakovrednosti (UL L 95, str. 29) – Primerna in učinkovita sredstva za prenehanje uporabe nedovoljenih pogojev – Opustitvena tožba v javnem interesu, ki jo vloži združenje za varstvo potrošnikov in katere namen je trgovcu prepovedati uporabo nedovoljenih pogojev – Nacionalne civilnopravne določbe o dodelitvi pristojnosti sodišču, kjer ima sedež tožena stranka – Nacionalna zakonodaja, ki izključuje pravna sredstva zoper sklep o krajevni nepristojnosti

      Izrek

   Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah ter načeli učinkovitosti in enakovrednosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi države članice, kot je ta v zadevi v glavni stvari, v skladu s katero – na področju opustitvenih tožb, ki jih vlagajo združenja za varstvo potrošnikov – prvič, mora biti taka tožba vložena pri sodiščih kraja, v katerem ima tožena stranka sedež ali stalno prebivališče, in, drugič, zoper sklep o krajevni nepristojnosti, ki ga izda prvostopenjsko sodišče, ni mogoče vložiti pritožbe.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012.


title: Zadeva C-443/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/13/ES — Zmanjšanje emisij hlapnih organskih spojin — Neprenos pojmov majhen pobrat in znatna sprememba )

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/17

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-443/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/13/ES - Zmanjšanje emisij hlapnih organskih spojin - Neprenos pojmov „majhen pobrat“ in „znatna sprememba“)
   2009/C 153/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A. Adam, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje zakonov in drugih predpisov, potrebnih za pravilen prenos člena 2, točka 3, člena 2, točka 4 in člena 4(4) Direktive Sveta 1999/13/ES z dne 11. marca 1999 o omejevanju emisij hlapnih organskih spojin zaradi uporabe organskih topil v nekaterih dejavnostih in obratih (UL L 85, str. 1) — Pojma „majhen obrat“ in „znatna sprememba“

      Izrek

               1)

               Republika Francija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za pravilen prenos člena 2, točki 3 in 4 ter člena 4, točka 4 Direktive Sveta 1999/13/ES z dne 11. marca 1999 o omejevanju emisij hlapnih organskih spojin zaradi uporabe organskih topil v nekaterih dejavnostih in obratih, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima s to direktivo.

               2)

               Republiki Franciji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Združeni zadevi C-71/11 in C-99/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Bundesrepublik Deutschland proti Y (C-71/11), Z (C-99/11) (Direktiva 2004/83/ES — Minimalni standardi glede pogojev priznanja statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite — Člen 2(c) — Status „begunca“ — Člen 9(1) — Pojem „dejanja preganjanja“ — Člen 10(1)(b) — Veroizpoved kot razlog za preganjanje — Povezava med tem razlogom za preganjanje in dejanji preganjanja — Pakistanska državljana, pripadnika ahmadijske verske skupnosti — Dejanja pakistanskih organov, s katerimi se prepoveduje izpovedovanje vere v javnosti — Dejanja, ki so dovolj resna, da je lahko posameznika utemeljeno strah preganjanja zaradi veroizpovedi — Posamična presoja dejstev in okoliščin — Člen 4)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/5

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Bundesrepublik Deutschland proti Y (C-71/11), Z (C-99/11)
      (Združeni zadevi C-71/11 in C-99/11) (1)

      (Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi glede pogojev priznanja statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite - Člen 2(c) - Status „begunca“ - Člen 9(1) - Pojem „dejanja preganjanja“ - Člen 10(1)(b) - Veroizpoved kot razlog za preganjanje - Povezava med tem razlogom za preganjanje in dejanji preganjanja - Pakistanska državljana, pripadnika ahmadijske verske skupnosti - Dejanja pakistanskih organov, s katerimi se prepoveduje izpovedovanje vere v javnosti - Dejanja, ki so dovolj resna, da je lahko posameznika utemeljeno strah preganjanja zaradi veroizpovedi - Posamična presoja dejstev in okoliščin - Člen 4)
      (2012/C 331/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Bundesrepublik Deutschland

         Drugi stranki v postopku: Y (C-71/11), Z (C-99/11)

         Ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, Bundesbeauftragter für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

         Predmet

      Predloga za sprejetje predhodne odločbe - Bundesverwaltungsgericht – Razlaga členov 2(c) in 9(1)(a) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96) – Pogoji, da se oseba obravnava kot begunec – Zadostna resnost dejanja preganjanja – Dejanja pakistanskih organov za omejevanje dejavnosti ahmadijske verske skupnosti

         Izrek

                  1.

                  Člen 9(1)(a) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite je treba razlagati tako, da:

                              —

                              ni vsak poseg v pravico do verske svobode, ki pomeni kršitev člena 10(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, „dejanje preganjanja“ v smislu navedene določbe te direktive;

                              —

                              je lahko obstoj dejanja preganjanja posledica posega v zunanji izraz navedene svobode in

                              —

                              morajo pristojni organi za presojo, ali je poseg v pravico do verske svobode, ki pomeni kršitev člena 10(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, lahko „dejanje preganjanja“, ob upoštevanju osebnih okoliščin zadevne osebe preveriti, ali ji zaradi uresničevanja te svobode v izvorni državi resno grozi preganjanje, nečloveško ali ponižujoče ravnanje ali kaznovanje s strani enega od subjektov iz člena 6 Direktive 2004/83.

                  2.

                  Člen 2(c) Direktive 2004/83 je treba razlagati tako, da je strah prosilca pred preganjanjem utemeljen, če pristojni organi ob upoštevanju njegovih osebnih okoliščin menijo, da je razumno pričakovati, da bo po vrnitvi v izvorno državo opravljal verska dejanja, zaradi katerih mu bo resno grozilo preganjanje. Navedeni organi pri posamični obravnavi prošnje za priznanje statusa begunca od prosilca ne morejo utemeljeno pričakovati, da se bo tem verskim dejanjem odpovedal.

         (1)  UL C 130, 30.4.2011

         UL C 173, 11.6.2011.


title: Zadeva T-27/13: Tožba, vložena 23. januarja 2013 – Elan proti Komisiji

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/20

         Tožba, vložena 23. januarja 2013 – Elan proti Komisiji
   (Zadeva T-27/13)
   2013/C 86/34
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Elan, proizvodnja športnih izdelkov, d.o.o. (Begunje na Gorenjskem, Slovenija) (zastopnik: P. Pensa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člene od 2 do 5 Sklepa Komisije z dne 19. septembra 2012 o ukrepih v korist podjetja Elan d.o.o., SA.26379 (C 13/2010) razglasi za nične;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve (člen 296, drugi odstavek, PDEU) in kršitev bistvenih pravil postopka zaradi pomanjkljive obrazložitve (člen 263(2) PDEU)
               Komisija je pomanjkljivo obrazložila, zakaj kapitalski vložek družb Zavarovalnica Triglav in Triglav Naložbe pripisuje državi. Poleg tega ni obrazložila, zakaj odprodaj v morski diviziji družbe Elana ni sprejela kot ustrezne izravnalne ukrepe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU zaradi očitne napake pri presoji dejstev glede obstoja državnih sredstev in ker je ravnanje družb Zavarovalnica Triglav, Triglav Naložb in KAD-PPS pripisala državi
               Prvič, Komisija je napravila očitno napako pri presoji dejanskega stanja glede nadzora in vpliva države na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje (ZPIZ) in s tem na družbi Zavarovalnica Triglav in Triglav Naložbe. Drugič, Komisija ni navedla nobenih indicev, zahtevanih v skladu s sodno prakso v zadevi Stardust Marine, zakaj je ravnanje družb KAD-PPS, Zavarovalnica Triglav in Triglav Naložbe mogoče pripisati državi, pri tem pa je celo popolnoma spregledala, da sta imela zasebna družbenika Zavarovalnica Triglav in Triglav Naložbe negativno kontrolo nad družbo Elan.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU glede skladnosti ravnanja družbenikov z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu zaradi očitno napačne presoje dejstev glede odločanja družbenikov pred dokapitalizacijo in izvedbe ukrepa 2 (dokapitalizacije družbe Elan v letu 2008)
               Komisija je očitno napačno ugotovila šest ključnih dejstev, na podlagi katerih je sklenila, da ukrep 2 ni bil skladen z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu:

                           —

                           prvič, Komisija je zavajajoče ugotovila le najslabšo oceno vrednosti lastniškega kapitala družbe Elan, čeprav so bile v Hitri oceni vrednosti navedene štiri;

                           —

                           drugič, arbitrarno in brez strokovne ekspertize je Oceno vrednosti, ki jo je pripravila družba Audit-IN, zavrnilo kot zastarelo in nerelevantno ter dalo neutemeljeno prednost Hitri oceni vrednosti;

                           —

                           tretjič, zmotno je ugotovila, da pri dokapitalizaciji ni sodeloval noben zasebni vlagatelj, čeprav je bil delež zasebnega kapitala najmanj 35,05 %;

                           —

                           četrtič, Komisija je zmotno ugotovila, da je dolgoročni načrt 2008–2012 in sanacijski načrt sestavila družba Elan sama, saj je popolnoma spregledala, da je bil temelj za pripravo sanacijskega načrta družbe Elan Strategija zasuka, ki jo je za družbo Elan pripravil zunanji svetovalec;

                           —

                           petič, napačna je tudi ugotovitev, da ni bil dosežen dogovor z bankami o reprogramiranju obstoječih posojil pred dokapitalizacijo, saj je Komisija očitno popolnoma spregledala dokaze, v katerih banke družbi Elan potrjujejo, da bodo reprogramirale svoja posojila, če bodo družbeniki dokapitalizirali družbo Elan;

                           —

                           šestič, neresnična je trditev Komisije, da dokapitalizacija družbe Elana iz leta 2007 ni obrodila uspeha in da zato zasebni družbeniki ne bi več vlagali v družbo Elan.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: očitno napačna presoja dejstev glede izravnalnih ukrepov iz točk od 38 do 40 Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetji v težavah in kršitev člena 107(3)(c) PDEU
               Komisija je očitno napačno ugotovila, da družba Elan ni izvedla ustreznih izravnalnih ukrepov in posledično zmotno uporabila člen 107(3)(c) PDEU v povezavi s Smernicami Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetji v težavah:

                           —

                           prvič, Komisija je spregledala, da je v Strategiji zasuka izrecno navedeno, da se v skrajnem primeru likvidira distribucijsko družbo v Združenih držav Amerike;

                           —

                           drugič, Komisija je napačno navedla, da je do prekinitve sodelovanja v skupnem distribucijskem podjetju prišlo na pobudo podjetja Dal Bello;

                           —

                           tretjič, Komisija neupravičeno ni upoštevala učinka izravnalnih ukrepov na maloprodajnem trgu smuči na „glavni“ trg družbe Elan, in sicer trg proizvodnje smuči.


title: Zadeva T-64/12: Tožba, vložena 15. februarja 2012 – Henkel in Henkel France proti Komisiji

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/28

         Tožba, vložena 15. februarja 2012 – Henkel in Henkel France proti Komisiji
   (Zadeva T-64/12)
   2012/C 98/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Nemčija) in Henkel France (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopniki: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet in E. Paroche, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata:

               —

               naj za ničen razglasi Sklep Evropske komisije z dne 7. decembra 2011 v Zadevi „COMP/39579 – detergenti za gospodinjstvo“, s katerim je zavrnila zahtevo tožečih strank za prenos dokumentov iz zadeve COMP/39579 francoskemu Autorité de la Concurrence v zvezi z njegovo zadevo 09/0007F glede francoskega sektorja detergentov;

               —

               naj naloži toženi stranki, naj tožečima strankama dovoli, da se v postopku pred Cour d'appel de Paris, v katerem izpodbijata odločbo francoskega Autorité de la Concurrence z dne 8. decembra 2011 (oziroma v postopku pred Autorité de la Concurrence, če se bo ta odločil obnoviti postopek glede te zadeve), sklicujeta na zahtevane dokumente;

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo sodnih in drugih stroškov in izdatkov tožečih strank, povezanih z zadevo; in

               —

               naj sprejme vse druge ukrepe, za katere meni, da so ustrezni.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki se v utemeljitev tožbe sklicujeta na en tožbeni razlog, s katerim trdita, da je tožena stranka nezakonito zavrnila zahtevo tožečih strank, naj prenese zahtevane dokumente oziroma naj tožečima strankama dovoli, da v francoskem postopku uporabita zahtevane dokumente, s čimer je kršila temeljno pravico tožečih strank do obrambe in svoje dolžnosti iz člena 4(3) PEU.


title: Zadeva T-297/14: Tožba, vložena 2. maja 2014 – Walter Klein proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/46

         Tožba, vložena 2. maja 2014 – Walter Klein proti Komisiji
   (Zadeva T-297/14)
   2014/C 223/49
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Walter Klein GmbH & Co. KG (Wuppertal, Nemčija) (zastopniki: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme in T. Wielsch, odvetniki)

      Tožena stranka: Evrospka komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 o začetku formalnega postopka preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU proti Zvezni republiki Nemčiji zaradi podpore za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižane dodatne dajatve EEG za energetsko intenzivne uporabnike, državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), razglasi za ničnega v delu, v katerem zajema znižano dodatno dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj prednosti v smislu člena 107(1) PDEU
               Tožeča stranka trdi, da v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike ne pomeni pomoči v smislu člena 107(1) PDEU. Ob tem razloži, da energetsko intenzivni uporabniki z ureditvijo niso pridobili prav nobene prednosti. Nasprotno, posebna shema kompenzacijskih nadomestil naj bi bila nadomestilo za izredne obremenitve, s katerimi se v posebej velikem obsegu soočajo tožeča stranka in primerljiva podjetja v okviru podpore za elektriko iz obnovljivih virov energije, in naj bi bila namenjena vzpostavitvi konkurenčnosti energetsko intenzivnih uporabnikov, ki naj bi bili z dodatno dajatvijo EEG najprej znatno oškodovani.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU
               Tožeča stranka poleg tega trdi, da posebna shema kompenzacijskih nadomestil ne pomeni ukrepa „pomoč[i], ki jo dodeli država članica, ali kakršn[e] koli vrst[e] pomoči iz državnih sredstev“. V zvezi s tem razloži, da dodatna dajatev EEG ni državno sredstvo in da zato tudi odpoved temu sredstvu prek posebne sheme kompenzacijskih nadomestil ne more pomeniti ukrepa pomoči iz državnih sredstev.

                           —

                           Dodatne dajatve EEG ne pobira, z njo ne upravlja, niti je ne dodeljuje država ali javna ali zasebna institucija, ki jo imenuje ali ustanovi država. Na podlagi ustreznega civilnopravnega zahtevka pa jo lahko pobirajo neposredno operaterji prenosnih sistemov za električno energijo. Dodatna dajatev EEG naj ne bi štela v dobro državnega proračuna, tako da naj posledično posebna shema kompenzacijskih nadomestil nikakor ne bi ne posredno ne neposredno zmanjšala prihodkov države.

                           —

                           Sredstva za dodatno dajatev EEG naj tudi ne bi bila na voljo državnim organom. Poleg tega naj nad sredstvi za dodatno dajatev EEG ne bi bilo javnega nadzora, kot na primer s strani Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (zvezni urad za gospodarstvo in nadzor nad izvozom, BAFA) ali Bundesnetzagentur.