title: Zadeva C-274/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Avstrija) 28. aprila 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H./Republika Avstrija in Bundesbeschaffung GmbH

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Avstrija) 28. aprila 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H./Republika Avstrija in Bundesbeschaffung GmbH
      (Zadeva C-274/21)
      (2021/C 320/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Predlagateljica: EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H.

         Nasprotni stranki: Republik Österreich, Bundesbeschaffung GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je postopek za izdajo začasne odredbe, določen v členu 2(1)(a) Direktive 89/665/EGS (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU (2), ki je v Avstriji na nacionalni ravni predviden tudi pred Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče), pri čemer se v tem postopku lahko na primer uveljavlja tudi začasna prepoved sklenitve okvirnih sporazumov ali sklenitve pogodb o dobavi blaga, spor o civilnih in gospodarskih zadevah v skladu s členom 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 (3) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (v nadaljevanju: Uredba št. 1215/2012)? Ali je tak postopek za izdajo začasne odredbe v skladu z zgornjim vprašanjem vsaj civilna zadeva v skladu s členom 81(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU)? Ali je postopek za izdajo začasne odredbe v skladu s členom 2(1)(a) Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU, postopek za izdajo začasnih ukrepov v skladu s členom 35 Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah?

                  2.

                  Ali je treba načelo enakovrednosti ob upoštevanju drugih določb prava Unije razlagati tako, da posamezniku podeljuje subjektivne pravice v razmerju do države in nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora sodišče pred obravnavo predloga za izdajo začasne odredbe, kot je določeno v členu 2(1)(a) Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU, ugotoviti vrsto postopka oddaje javnega naročila in (ocenjeno) vrednost naročila ter vse izpodbijane odločitve, ki jih je mogoče izpodbijati ločeno, iz konkretnega postopka oddaje javnega naročila, ki se izpodbijajo, oziroma po potrebi tudi sklope konkretnega postopka oddaje javnega naročila, da nato predsednik pristojnega senata sodišča po potrebi izda zahtevo za dopolnitev zaradi naknadnega doplačila taks in v primerih neplačila taks pred ali najpozneje ob zavrženju predloga za izdajo začasne odredbe zaradi neplačanih taks predlagateljici naloži takse prek sodnega senata, pristojnega za zahtevek za revizijo, sicer izgubi pravico, da od predlagateljice zahteva plačilo taks, če v (drugih) civilnih zadevah v Avstriji, kot na primer pri odškodninskih tožbah ali tožbah za opustitev zaradi kršitve konkurence, neplačilo taks sicer ne preprečuje obravnave predloga za izdajo začasne odredbe, vloženega v povezavi s tožbo, ne glede na vprašanje taks za pravno varstvo, ki se dolgujejo v kakršnem koli obsegu, niti se zaradi neplačila pavšalnih taks načeloma ne prepreči obravnava predlogov za izdajo začasne odredbe, vloženih pri civilnih sodiščih ločeno od tožbe; in še za primerjavo: v Avstriji neplačilo taks za pritožbo v primeru pritožb zoper upravne odločbe ali pa taks za pritožbo oziroma revizijo za pravna sredstva zoper odločitve upravnih sodišč pred Verfassungsgerichtshof (ustavno sodišče) ali Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) ne pripelje do zavrženja pravnega sredstva zaradi neplačila taks in ne pripelje na primer niti do tega, da se pri teh pritožbenih oziroma revizijskih postopkih predlogi za priznanje odložilnega učinka lahko le zavržejo?

                  2.1.

                  Ali je treba načelo enakovrednosti ob upoštevanju drugih določb prava Unije razlagati tako, da nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora predsednik senata kot sodnik posameznik pred obravnavo predloga za izdajo začasne odredbe, kot je določeno v členu 2(1)(a) Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU, zaradi nezadostnega plačila pavšalnih taks izdati zahtevo za doplačilo taks in mora ta sodnik posameznik zaradi neplačila taks zavreči predlog za izdajo začasne odredbe, če sicer pri civilnih tožbah v Avstriji za predlog za izdajo začasne odredbe, vložen skupaj s tožbo, v skladu z zakonom o sodnih taksah poleg tožbe na prvi stopnji načeloma ni treba plačati nobenih dodatnih sodnih pavšalnih taks niti ni treba za predloge za priznanje odložilnega učinka, ki se vložijo skupaj s pritožbo zoper odločbo pri upravnem sodišču, revizijo pri Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) ali pritožbo pri Verfassungsgerichthof (ustavno sodišče) ter imajo funkcionalno gledano enak oziroma podoben cilj pravnega varstva kot predlog za izdajo začasne odredbe, plačati posebne takse za te akcesorne predloge za priznanje odložilnega učinka?

                  3.

                  Ali je treba zahtevo iz člena 2(1)(a) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/24/EU (4)
                     da se kar najbolj zgodaj in z začasnimi postopki sprejmejo začasni ukrepi, s katerimi naj bi se odpravile domnevne kršitve ali preprečilo nadaljnje škodovanje zadevnim interesom, ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da ta zahteva po ukrepanju brez nepotrebnega odlašanja podeljuje subjektivno pravico, da se brez nepotrebnega odlašanja odloči o predlogu za izdajo začasne odredbe in nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora sodišče tudi pri nepregledno izvedenem postopku oddaje javnega naročila pred obravnavo predloga za izdajo začasne odredbe, s katero naj bi se preprečile nadaljnje nabave naročnika, tudi če to ni pomembno za odločitev v tem smislu, ugotoviti vrsto postopka oddaje javnega naročila in (ocenjeno) vrednost naročila ter vse ločeno izpodbojne odločitve iz določenega postopka oddaje javnega naročila, ki se izpodbijajo oziroma ki jih je treba izpodbijati, oziroma po potrebi tudi sklope konkretnega postopka oddaje javnega naročila, da nato predsednik pristojnega senata sodišča po potrebi izda zahtevo za dopolnitev zaradi naknadnega doplačila taks in v primerih neplačila taks pred ali najpozneje ob zavrženju predloga za izdajo začasne odredbe zaradi neplačanih taks predlagateljici naloži takse prek sodnega senata, pristojnega za odločitev o zahtevku za revizijo, sicer izgubi pravico, da od predlagateljice zahteva plačilo taks?

                  4.

                  Ali je treba pravico do poštenega sojenja pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine (5) (= Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (2012/C 326/02), 26. 10. 2012, Uradni list Evropske unije 326/391) ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da posameznikom podeljuje subjektivne pravice in nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora sodišče tudi, če to ni pomembno za odločitev, pri nepregledno izvedenem postopku oddaje javnega naročila pred obravnavo predloga za izdajo začasne odredbe, s katero naj bi se preprečile nadaljnje nabave naročnika, ugotoviti vrsto postopka oddaje javnega naročila in (ocenjeno) vrednost naročila ter vse ločeno izpodbojne odločitve iz določenega postopka oddaje javnega naročila, ki se izpodbijajo, oziroma po potrebi tudi sklope konkretnega postopka oddaje javnega naročila, da nato predsednik pristojnega senata sodišča po potrebi izda zahtevo za dopolnitev zaradi naknadnega doplačila taks in v primerih neplačila taks pred ali najpozneje ob zavrženju predloga za izdajo začasne odredbe zaradi neplačanih taks predlagateljici naloži takse prek sodnega senata, pristojnega za odločitev o zahtevku za revizijo, sicer izgubi pravico, da od predlagateljice zahteva plačilo taks?

                  5.

                  Ali je treba načelo enakovrednosti ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da posameznikom podeljuje subjektivne pravice v razmerju do države članice in nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora (zgolj) sodni senat upravnega sodišča kot sodni organ v primeru neplačila pavšalnih taks za predlog za izdajo začasne odredbe v smislu Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena, naložiti pavšalne takse (s posledičnimi zmanjšanimi možnostmi pravnega varstva za zavezanca za plačilo takse), če se sicer takse za tožbe, začasne odredbe in pravna sredstva v civilnem postopku v primeru neplačila naložijo s sklepom v skladu z Gerichtlichem Einbringungsgesetz (zakon o izterjavi sodnih stroškov), takse za pravna sredstva v upravnem pravu za pritožbe pri upravnem sodišču oziroma Verfassungsgerichthof (ustavno sodišče) oziroma takse za revizijo pri Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) pa se v primeru njihovega neplačila na splošno naložijo s sklepom davčne uprave, zoper katerega (sklep o naložitvi taks) je vedno mogoče vložiti pravno sredstvo pri upravnem sodišču in nato še revizijo pri Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) ali pritožbo pri Verfassungsgerichthof (ustavno sodišče)?

                  6.

                  Ali je treba člen 1(1) Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU, ob upoštevanju drugih določb prava Unije razlagati tako, da je sklenitev okvirnega sporazuma z enim samim gospodarskim subjektom v smislu člena 33(3) Direktive 2014/24/EU sklenitev pogodbe v smislu člena 2a(2) Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU?

                  6.1.

                  Ali je treba besedilo v členu 33(3) Direktive 2014/24/EU „naročila na podlagi navedenega sporazuma“ razlagati tako, da gre za naročilo na podlagi okvirnega sporazuma, če naročnik odda posamezno naročilo izključno na podlagi sklenjenega okvirnega sporazuma? Ali pa je treba zgoraj navedeno besedilo „naročila na podlagi navedenega sporazuma“ razlagati tako, da če je celotna vrednost okvirnega sporazuma že izčrpana v smislu sodbe Sodišča v zadevi C-216/17 (6), točka 64, ne gre več za naročilo, ki temelji na prvotno sklenjenem okvirnem sporazumu?

                  7.

                  Ali je treba pravico do poštenega sojenja pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine (= Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (2012/C 326/02), 26. 10. 2012, Uradni list Evropske unije 326/391) ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da nasprotuje uporabi predpisa, v skladu s katerim mora naročnik, ki je bil imenovan v sporu o javnih naročilih, v postopku za izdajo začasne odredbe predložiti vse potrebne informacije in dokumentacijo (sicer obstaja možnost zamudne sodbe v njegovo škodo), če so odgovorne osebe ali zaposleni tega naročnika, ki morajo te informacije predložiti v imenu naročnika, s tem izpostavljeni tveganju, da bi se morda celo kazensko samoobtožili, če bi predložili informacije ali dokumentacijo?

                  8.

                  Ali je treba zahtevo iz člena 1(1) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/24/EU, da se morajo revizijski postopki izvajati predvsem učinkovito, z dodatnim upoštevanjem pravice do učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 47 Listine in ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da ti predpisi podeljujejo subjektivne pravice in nasprotujejo uporabi nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora predlagateljica izdaje začasne odredbe, ki išče pravno varstvo, v svojem predlogu za izdajo začasne odredbe opredeliti konkreten postopek oddaje javnega naročila in konkretno odločitev naročnika, tudi če ta predlagateljica pri postopku oddaje javnega naročila brez predhodne objave praviloma ne bo vedela, koliko nepreglednih postopkov oddaje javnega naročila je naročnik izvedel in koliko odločitev o oddaji naročila je bilo v nepreglednem postopku oddaje javnega naročila že sprejetih?

                  9.

                  Ali je treba zahtevo po poštenem sojenju pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da ta določba podeljuje subjektivne pravice in nasprotuje uporabi nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora predlagateljica zahtevka za revizijo, ki išče pravno varstvo, v svojem predlogu za izdajo začasne [odredbe] opredeliti konkreten postopek oddaje javnega naročila in konkretno odločitev naročnika, ki jo je mogoče ločeno izpodbijati in se tudi izpodbija, tudi če ta predlagateljica v okviru zanj nepreglednega postopka oddaje javnega naročila brez predhodne objave na splošno ne more vedeti, koliko nepreglednih postopkov oddaje javnega naročila je naročnik izvedel in koliko odločitev o oddaji naročila v nepreglednem postopku oddaje javnega naročila je že sprejel?

                  10.

                  Ali je treba zahtevo po poštenem sojenju pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da ta določba podeljuje subjektivne pravice in nasprotuje uporabi nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora predlagateljica izdaje začasne odredbe, ki išče pravno varstvo, plačati pavšalne takse, katerih višina ji ni vnaprej znana, ker predlagateljica v okviru zanjo nepreglednega postopka oddaje javnega naročila brez predhodne objave na splošno ne more vedeti, ali je naročnik izvedel nepregledne postopke oddaje javnega naročila in koliko jih je izvedel ter kakšna je bila ocenjena vrednost naročila ter koliko odločitev o oddaji naročila, ki jih je mogoče ločeno izpodbijati, je že sprejel v nepreglednem postopku oddaje javnega naročila?

         (1)  Direktiva Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL 1989, L 395, str. 33).

         (2)  Direktiva 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (UL 2014, L 94, str. 1).

         (3)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).

         (4)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).

         (5)  Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2012, C 326, str. 391).

         (6)  Sodba z dne 19. decembra 2018, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust et Coopservice, ECLI:EU:C:2018:1034.


title: Zadeva C-290/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 5. maja 2021 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM)/Canal+ Luxembourg Sàrl

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 5. maja 2021 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM)/Canal+ Luxembourg Sàrl
      (Zadeva C-290/21)
      (2021/C 320/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM)

         Tožena stranka: Canal+ Luxembourg Sàrl

         Druge stranke: Tele 5 TM-TV GmbH, Österreichische Rundfunksender GmbH & Co. KG, Seven.One Entertainment Group GmbH, ProsiebenSat 1 PULS 4 GmbH

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 1(2)(b) Direktive Sveta 93/83/EGS z dne 27. septembra 1993 o uskladitvi določenih pravil o avtorski in sorodnih pravicah v zvezi s satelitskim radiodifuznim oddajanjem in kabelsko retransmisijo (1) razlagati tako, da ne le RTV organizacija, ampak tudi ponudnik satelitskega paketa, ki sodeluje pri nedeljivem in enotnem dejanju oddajanja, opravlja dejanje izkoriščanja – za katero je eventualno potrebno soglasje – zgolj v državi, v kateri se signali kot nosilci programa pod nadzorom in odgovornostjo RTV organizacije pošljejo v neprekinjeno komunikacijsko verigo, ki vodi k satelitu in nazaj na zemljo, kar pomeni, da zaradi sodelovanja ponudnika satelitskega paketa pri dejanju oddajanja ne more priti do kršitve avtorskih pravic v državi sprejemnici?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
                  Ali je treba pojem „priobčitev javnosti“ iz člena 1(2)(a) in (c) Direktive Sveta 93/83/EGS z dne 27. septembra 1993 o uskladitvi določenih pravil o avtorski in sorodnih pravicah v zvezi s satelitskim radiodifuznim oddajanjem in kabelsko retransmisijo in člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (2) razlagati tako, da ponudnik satelitskega paketa, ki kot dodatni akter sodeluje pri priobčitvi javnosti po satelitu, ki v paket po svoji zamisli poveže več kodiranih visokoločljivih signalov brezplačnih in plačljivih TV programov različnih RTV organizacij in ki samostojen avdiovizualni produkt, ustvarjen na ta način, za plačilo ponuja svojim strankam, potrebuje posebno dovoljenje imetnika zadevnih pravic tudi glede zaščitenih vsebin brezplačnih TV programov, ki jih vključuje programski paket, čeprav svojim strankam vsekakor zgolj zagotavlja dostop do takih del, ki so na območju oddajanja – četudi v slabši, standardni ločljivosti – že vsakomur prosto dostopna?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 134.

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.


title: Zadeva C-300/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 12. maja 2021 – UI/Österreichische Post AG

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 12. maja 2021 – UI/Österreichische Post AG
      (Zadeva C-300/21)
      (2021/C 320/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UI

         Tožena stranka: Österreichische Post AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je za priznanje odškodnine v skladu s členom 82 Uredbe (EU) 2016/679 (1) poleg kršitve določb Splošne uredbe o varstvu podatkov tudi potrebno, da je tožeča stranka utrpela škodo, ali pa za priznanje odškodnine zadošča že sama kršitev določb Splošne uredbe o varstvu podatkov?

                  2.

                  Ali pravo Unije za določitev višine odškodnine poleg načel učinkovitosti in enakovrednosti vsebuje še druge določbe?

                  3.

                  Ali je s pravom Unije združljivo stališče, da je pogoj za priznanje nepremoženjske škode, da obstaja konsekvenca ali posledica kršitve z vsaj nekaj teže, ki presega jezo, izzvano s kršitvijo?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva C-310/21 P: Pritožba, ki so jo 17. maja 2021 vložili Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl in Aquind SAS zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2021 v zadevi T-885/19, Aquind in drugi/Komisija

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/26

      Pritožba, ki so jo 17. maja 2021 vložili Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl in Aquind SAS zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2021 v zadevi T-885/19, Aquind in drugi/Komisija
      (Zadeva C-310/21 P)
      (2021/C 320/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnice: Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl, Aquind SAS (zastopniki: S. Goldberg, E. White, C. Davis, Solicitors)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Španija, Francoska republika

         Predlog

      Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep razveljavi;

                  —

                  ugotovi, da je tožba na prvi stopnji utemeljena in za nično razglasi Delegirano uredbo Komisije (EU) 2020/389 (1) v delu, v katerem se nanaša na pritožnice, in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka s pritožbo in postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnice trdijo, da bi bilo treba šteti, da je Delegirana uredba Komisije (EU) 2020/389 postala dokončen akt na dan, ko je bila sprejeta, in ne dan, ko je začela veljati, kar je bilo odvisno od tega, ali bosta Parlament ali Svet nasprotovala. Zato naj bi bilo to uredbo mogoče izpodbijati že pred dnem njene objave. Tožeče stranke tako menijo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo sodbo prakso Sodišča v zvezi z akti, ki jih ni mogoče izpodbijati.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2020/389 z dne 31. oktobra 2019 o spremembi Uredbe (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s seznamom projektov skupnega interesa Unije (UL 2020, L 74, str. 1).


title: Zadeva C-311/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 18. maja 2021 – CM/TimePartner Personalmanagement GmbH

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 18. maja 2021 – CM/TimePartner Personalmanagement GmbH
      (Zadeva C-311/21)
      (2021/C 320/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: CM

         Tožena stranka: TimePartner Personalmanagement GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Kako je treba opredeliti pojem „splošno varstvo delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela“ iz člena 5(3) Direktive 2008/104/ES (1) in zlasti ali obsega več kot to, kar nacionalna zakonodaja in pravo Unije določata kot obvezno varstvo za vse delavce?

                  2.

                  Kateri pogoji in merila morajo biti izpolnjeni za to, da bi se štelo, da je bila ureditev, vsebovana v kolektivni pogodbi, ki se nanaša na delovne pogoje in pogoje zaposlitve delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, in odstopa od načela enakega obravnavanja, določenega v členu 5(1) Direktive 2008/104, sprejeta ob spoštovanju splošnega varstva delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela?

                              (a)

                              Ali se presoja spoštovanja splošnega varstva – abstraktno – nanaša na delovne pogoje iz kolektivne pogodbe, ki velja za delavce, zaposlene pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, ali pa je potrebno primerjalno vrednotenje pogojev iz kolektivne pogodbe in delovnih pogojev, ki obstajajo v podjetju, v katero so napoteni delavci, zaposleni pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela (podjetje uporabnik)?

                              (b)

                              Ali v primeru odstopanja od načela enakega obravnavanja glede plačila iz zahteve po spoštovanju splošnega varstva, določene v členu 5(3) Direktive 2008/104, izhaja, da mora v tem primeru med agencijo za zagotavljanje začasnega dela in delavcem, zaposlenem pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, obstajati delovno razmerje za nedoločen čas?

                  3.

                  Ali mora nacionalni zakonodajalec socialnim partnerjem predpisati pogoje in merila za spoštovanje splošnega varstva delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, v smislu člena 5(3) Direktive 2008/104, če jim omogoča, da sklepajo kolektivne pogodbe, ki vsebujejo ureditve, ki glede delovnih pogojev in pogojev zaposlitve za delavce, zaposlene pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, odstopajo od načela enakega obravnavanja, in nacionalni sistem kolektivnih pogodb določa zahteve, ki bi morale med strankami kolektivnih pogodb zagotavljati ustrezno ravnovesje interesov (tako imenovana domneva pravilnosti kolektivnih pogodb)?

                  4.

                  Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen:

                              (a)

                              Ali je spoštovanje splošnega varstva delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, v smislu člena 5(3) Direktive 2008/104 zagotovljeno z zakonsko ureditvijo, kakršna je ta, ki jo vsebuje od 1. aprila 2017 veljavna različica Arbeitnehmerüberlassungsgesetz (zakon o zagotavljanju začasnega dela delavcev, v nadaljevanju: AÜG), s katero se zagotavljajo minimalno plačilo za delavce, zaposlene pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, najdaljši čas napotitve k istemu podjetju uporabniku, časovno omejitev odstopanja od načela enakega obravnavanja glede plačila, neveljavnost ureditve iz kolektivne pogodbe, ki bi odstopala od načela enakega obravnavanja, za delavce, zaposlene pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, ki bi jim v zadnjih šestih mesecih pred napotitvijo k podjetju uporabniku, prenehalo delovno razmerje pri tem delodajalcu ali pri delodajalcu, ki s podjetjem uporabnikom tvori koncern v smislu člena 18 Aktiengesetz (zakon o delniških družbah), ter dolžnost podjetja uporabnika, da delavcem, zaposlenim pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, načeloma pod enakimi pogoji, kot veljajo za redno zaposlene delavce, zagotovi dostop do ugodnosti oziroma storitev (kot so zlasti otroško varstvo, menza in prevozne storitve)?

                              (b)

                              Če je odgovor pritrdilen:
                              Ali to velja tudi tedaj, ko z zakonsko ureditvijo, kakršna je ta, ki jo vsebuje do 31. marca 2017 veljavna različica AÜG, ni določena časovna omejitev odstopanja od načela enakega obravnavanja glede plačila in zahteva, da sme biti napotitev le „začasna“, časovno ni konkretizirana?

                  5.

                  Če je odgovor na tretje vprašanje nikalen:
                  Ali smejo nacionalna sodišča v primeru, ko ureditev iz kolektivne pogodbe v zvezi z delavci, zaposlenimi pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, glede delovnih pogojev in pogojev zaposlitve odstopa od načela enakega obravnavanja, te kolektivne pogodbe glede na člen 5(3) Direktive 2008/104 brez omejitev presojati, ali je pri odstopanjih zagotovljeno spoštovanje splošnega varstva delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, ali pa iz člena 28 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in/ali sklica na „avtonomnijo socialnih partnerjev“ v uvodni izjavi 19 Direktive 2008/104 izhaja, da je polje proste presoje strank kolektivne pogodbe glede spoštovanja splošnega varstva delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, predmet le omejene sodne presoje in – če je to tako – v kakšnem obsegu?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o delu prek agencij za zagotavljanje začasnega dela (UL 2008, L 327, str. 9).


title: Zadeva C-323/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 25. maja 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/B.

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 25. maja 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/B.
      (Zadeva C-323/21)
      (2021/C 320/28)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Nasprotna stranka: B.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                              a)

                              Ali je treba pojem „država članica, ki poda zahtevo“ v smislu člena 29(2) Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180 (1)) razlagati tako, da pomeni državo članico (v obravnavani zadevi tretjo državo članico, to je Nizozemsko), ki je kot zadnja neki drugi državi članici podala zahtevo za ponovni sprejem ali sprejem?

                              b)

                              Če je odgovor nikalen: ali okoliščina, da je bil predhodno dosežen dogovor o ugoditvi zahtevi za ponovni sprejem med državama članicama (v obravnavani zadevi Nemčijo in Italijo), vpliva na pravne obveznosti tretje države članice (v obravnavani zadevi Nizozemske) v skladu z Uredbo Dublin III do tujca ali do držav članic, na kateri se nanaša ta predhodni dogovor o ugoditvi zahtevi za ponovni sprejem, in če je tako, na katere?

                  2.

                  Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali je treba člen 27(1) Uredbe (EU) št. 604/2013 v povezavi z uvodno izjavo 19 te uredbe razlagati tako, da nasprotuje temu, da prosilec za mednarodno zaščito v okviru pravnega sredstva zoper odločbo o predaji uspešno uveljavlja, da te predaje ni mogoče izvesti zaradi izteka roka za predajo, o kateri sta se predhodno sporazumeli državi članici (v obravnavani zadevi Nemčija in Italija)?

         (1)  Str. 31.


title: Zadeva C-324/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 25. maja 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/F.

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 25. maja 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/F.
      (Zadeva C-324/21)
      (2021/C 320/29)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Nasprotna stranka: F.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 29 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180 (1)) razlagati tako, da začne rok za predajo, ki teče, iz člena 29(1) in (2), ponovno teči, ko tujec – potem ko je oviral predajo s strani države članice, tako da je pobegnil – vloži novo prošnjo za mednarodno zaščito v drugi (v obravnavani zadevi tretji) državi članici?

         (1)  Str. 31.


title: Zadeva C-325/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 25. maja 2021 – K./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 25. maja 2021 – K./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-325/21)
      (2021/C 320/30)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: K.

         Nasprotna stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 29 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180 (1)) razlagati tako, da začne rok za predajo, ki teče, iz člena 29(1) in (2), ponovno teči, ko tujec – potem ko je oviral predajo s strani države članice, tako da je pobegnil – vloži novo prošnjo za mednarodno zaščito v drugi (v obravnavani zadevi tretji) državi članici?

                  2.

                  Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti nikalno, ali je treba člen 27(1) Uredbe (EU) št. 604/2013 v povezavi z uvodno izjavo 19 te uredbe razlagati tako, da nasprotuje temu, da prosilec za mednarodno zaščito v okviru pravnega sredstva zoper odločbo o predaji uspešno uveljavlja, da te predaje ni mogoče izvesti zaradi izteka roka za predajo, o kateri sta se predhodno sporazumeli državi članici (v obravnavani zadevi Francija in Avstrija), zaradi česar se je iztekel rok, v katerem bi lahko Nizozemska izvedla predajo?

         (1)  Str. 31.


title: Zadeva C-343/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 2. junija 2021 – PV/Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 2. junija 2021 – PV/Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“
      (Zadeva C-343/21)
      (2021/C 320/31)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven administrativen sad

         Stranki v postopki v glavni stvari

         Pritožnik: PV

         Nasprotna stranka: Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je v skladu z razlago člena 45(4) Uredbe (ES) št. 1974/2006 (1) o podrobnih pravilih glede uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 mogoče zavzeti stališče, da gre v primeru, kot je obravnavani, za „arondacijo kmetijskega gospodarstva“ ali „ukrepe združevanj zemljišč“, zaradi česar upravičenec ne more več izpolnjevati prevzetih obveznosti?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali zaradi dejstva, da država članica ni sprejela potrebnih ukrepov, ki bi omogočili prilagoditev obveznosti upravičenca novim razmeram na kmetijskem gospodarstvu, ni mogoče zahtevati povračila sredstev za obdobje, v katerem je obveznost veljala?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, kako je treba ob upoštevanju ugotovljenega dejanskega stanja v postopku v glavni stvari razlagati člen 31 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (2) z dne 19. januarja 2009 in kakšna je narava roka na podlagi člena 75(2) Uredbe Komisije (ES) št. 1122/2009 (3) z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009?

         (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1974/2006 z dne 15. decembra 2006 o podrobnih pravilih glede uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2006, L 368, str. 15).

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/ 2003 (UL 2009, L 30, str. 16).

         (3)  Uredba Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina (UL 2009, L 316, str. 65).


title: Zadeva C-365/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Bamberg (Nemčija) 11. junija 2021 – Kazenski postopek zoper MR

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Bamberg (Nemčija) 11. junija 2021 – Kazenski postopek zoper MR
      (Zadeva C-365/21)
      (2021/C 320/33)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Bamberg

         Stranka v postopku v glavni stvari

      MR

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je člen 55 Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma (KISS) (1) glede tega, da dopušča izjemo od prepovedi ponovnega sojenja o isti stvari, v skladu s katero lahko pogodbenica pri ratifikaciji, sprejetju ali potrditvi te konvencije izjavi, da je člen 54 KISS ne zavezuje, če dejanja, na katera se nanaša tuja sodba, predstavljajo kaznivo dejanje proti državni varnosti ali drugim enako temeljnim interesom te pogodbenice, skladen s členom 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in še velja?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
                  Ali člena 54 in 55 KISS ter člena 50 in 52 Listine nasprotujejo razlagi izjave (Bundesgesetzblatt 1994, II, str. 631), ki jo je Zvezna republika Nemčija podala pri ratifikaciji KISS glede člena 129 StGB (kazenski zakonik), ki jo zagovarjajo nemška sodišča, da ta izjava zajema tudi hudodelske združbe, kot je obravnavana, ki se ukvarjajo izključno s kaznivimi dejanji zoper premoženje in poleg tega ne uresničujejo nobenih političnih, ideoloških, verskih ali filozofskih ciljev in tudi ne želijo z nepoštenimi sredstvi vplivati na politiko, medije, javno upravo, pravosodje ali gospodarstvo?

         (1)  Konvencija o izvajanju schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 2, str. 9).


title: Zadeva C-1/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – B/Finanzamt Österreich, nekdanja Finanzamt Wien 9/18/19

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/33

      Sklep predsednika Sodišča z dne 19. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – B/Finanzamt Österreich, nekdanja Finanzamt Wien 9/18/19
      (Zadeva C-1/20) (1)

      (2021/C 320/35)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 137, 27.4.2020.


title: Zadeva C-115/20: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 20. maja 2021 – Vanda Pharmaceuticals Ltd/Evropska komisija

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/33

      Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 20. maja 2021 – Vanda Pharmaceuticals Ltd/Evropska komisija
      (Zadeva C-115/20) (1)

      (2021/C 320/36)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik šestega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 137, 27.4.2020.


title: Zadeva C-578/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugalska) – NM, NR, BA, XN, FA/Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/34

      Sklep predsednika Sodišča z dne 11. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugalska) – NM, NR, BA, XN, FA/Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA
      (Zadeva C-578/20) (1)

      (2021/C 320/37)
      Jezik postopka: portugalščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 28, 25.1.2021.


title: Zadeva T-554/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – BZ/ECB (Javni uslužbenci – Zaposleni ECB – Zahteva za priznanje poklicnega izvora bolezni – Členi od 6.3.11 do 6.3.13 kadrovskih predpisov ECB – Kršitev postopka – Neobstoj preiskovalnega poročila – Nepogodbena odgovornost)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – BZ/ECB
      (Zadeva T-554/16) (1)

      (Javni uslužbenci - Zaposleni ECB - Zahteva za priznanje poklicnega izvora bolezni - Členi od 6.3.11 do 6.3.13 kadrovskih predpisov ECB - Kršitev postopka - Neobstoj preiskovalnega poročila - Nepogodbena odgovornost)
      (2021/C 320/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: E. Carlini in F. Malfrère, agenta, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU in člena 50a Statuta Sodišča Evropske unije za, prvič, razglasitev ničnosti sklepa ECB z dne 23. julija 2014, s katerim se je končal postopek za priznanje poklicnega izvora bolezni tožeče stranke, in drugič, povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi tega sklepa.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Evropske centralne banke (ECB) z dne 23. julija 2014, s katerim se je končal postopek za priznanje poklicnega izvora bolezni osebe BZ, se razglasi za ničen.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  ECB se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 279, 24.8.2015 (zadeva sprva vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-79/15 in prenesena na Splošno sodišče Evropske unije dne 1.9.2016).


title: Zadeva T-641/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – FD/Entreprise commune Fusion for Energy (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Pogodba za določen čas – Odločba o nepodaljšanju – Psihološko nasilje – Zloraba pooblastil – Dolžnost skrbnega ravnanja – Enako obravnavanje – Odgovornost)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – FD/Entreprise commune Fusion for Energy
      (Zadeva T-641/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za določen čas - Odločba o nepodaljšanju - Psihološko nasilje - Zloraba pooblastil - Dolžnost skrbnega ravnanja - Enako obravnavanje - Odgovornost)
      (2021/C 320/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: FD (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropsko skupno podjetje za ITER in razvoj fuzijske energije (zastopniki: R. Hanak in G. Poszler, agenta, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnik)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, v bistvu razglasitev ničnosti odločbe Evropskega skupnega podjetja za ITER in razvoj fuzijske energije z dne 3. decembra 2018 o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke za določen čas in, drugič, za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi te odločbe, ki se umešča v splošno strategijo nadlegovanja, katerega žrtev ta meni da je.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  FD se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 383, 11.11.2019.


title: Zadeva T-709/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – GW/Računsko sodišče (Javni uslužbenci – Uradniki – Uradnik, ki je popolnoma trajno invaliden – Reden zdravstveni pregled – Načini – Prošnja za predložitev primera invalidski komisiji – Zavrnitev – Člen 15 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom – Sklep št. 273/15 kolegija vodij uprav – Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – GW/Računsko sodišče
      (Zadeva T-709/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Uradnik, ki je popolnoma trajno invaliden - Reden zdravstveni pregled - Načini - Prošnja za predložitev primera invalidski komisiji - Zavrnitev - Člen 15 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom - Sklep št. 273/15 kolegija vodij uprav - Dolžnost skrbnega ravnanja)
      (2021/C 320/40)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: GW (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče (zastopnik: C. Lesauvage, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti Odločbe Računskega sodišča z dne 22. maja 2019, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranka za predložitev primera invalidski komisiji.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Računskega sodišča z dne 22. maja 2019, s katero je bila zavrnjena prošnja GW za predložitev primera invalidski komisiji, se razglasi za nično.

                  2.

                  Računskemu sodišču se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 413, 9.12.2019.


title: Zadeva T-746/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – GY/ECB (Javni uslužbenci – Zaposleni ECB – Osebni prejemki – Gospodinjski dodatek – Sprememba veljavne ureditve – Zavrnitev zahtevka za leto 2019 – Ugovor nezakonitosti – Enako obravnavanje – Neobstoj prehodnih ukrepov)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – GY/ECB
      (Zadeva T-746/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Zaposleni ECB - Osebni prejemki - Gospodinjski dodatek - Sprememba veljavne ureditve - Zavrnitev zahtevka za leto 2019 - Ugovor nezakonitosti - Enako obravnavanje - Neobstoj prehodnih ukrepov)
      (2021/C 320/41)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: GY (zastopnika: L. Levi in A. Champetier, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: F. von Lindeiner in D. Nessaf, agenta, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU in člena 50a Statuta Sodišča Evropske unije za razglasitev ničnosti sklepa ECB z dne 28. januarja 2019 o nepriznanju gospodinjskega dodatka tožeči stranki za leto 2019.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Evropske centralne banke (ECB) z dne 28. januarja 2019 se razglasi za ničen v delu, v katerem se z njim osebi GY ne prizna gospodinjski dodatek za leto 2019.

                  2.

                  ECB se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 36, 3.2.2020.


title: Zadeva T-51/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Mélin/Parlament (Pravo institucij – Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Parlamenta – Nadomestilo za parlamentarno pomoč – Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov – Ugovor nezakonitosti – Pravica do obrambe – Napaka pri ugotovitvi dejanskega stanja)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Mélin/Parlament
      (Zadeva T-51/20) (1)

      (Pravo institucij - Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov - Ugovor nezakonitosti - Pravica do obrambe - Napaka pri ugotovitvi dejanskega stanja)
      (2021/C 320/42)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Joëlle Mélin (Aubagne, Francija) (zastopnik: F. Wagner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: M. Ecker in S. Seyr, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Parlamenta z dne 17. decembra 2019 o izterjavi neupravičeno izplačanega zneska 130 339,35 EUR iz naslova parlamentarne pomoči od tožeče stranke, in s tem povezanega opomina z dne 18. decembra 2019.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Joëlle Mélin se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 87, 16.3.2020.


title: Zadeva T-95/21 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. junija 2021 – Portugalska/Komisija (Začasna odredba – Državne pomoči – Shema pomoči, ki jo je Portugalska izvajala za podporo proste cone Madeira – Uporaba te sheme pomoči v nasprotju s sklepoma Komisije C(2007) 3037 final in C(2013) 4043 final – Sklep o razglasitvi sheme pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in o odreditvi vračila pomoči – Predlog za izdajo začasnih odredb – Neobstoj nujnosti)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/38

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. junija 2021 – Portugalska/Komisija
      (Zadeva T-95/21 R)
      (Začasna odredba - Državne pomoči - Shema pomoči, ki jo je Portugalska izvajala za podporo proste cone Madeira - Uporaba te sheme pomoči v nasprotju s sklepoma Komisije C(2007) 3037 final in C(2013) 4043 final - Sklep o razglasitvi sheme pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in o odreditvi vračila pomoči - Predlog za izdajo začasnih odredb - Neobstoj nujnosti)
      (2021/C 320/43)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, L. Borrego, P. Barros da Costa, M. Marques in A. Soares de Freitas, agenti, skupaj z M. Gorjão-Henriques in A. Saavedra, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Arenas in G. Braga da Cruz, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za sprejetje začasne odredbe, naj se, prvič, odloži izvršitev Sklepa Komisije C(2020) 8550 final z dne 4. decembra 2020 o shemi pomoči SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), ki jo je Portugalska izvajala za podporo proste cone Madeira (ZFM) — Režim III, in drugič, naj se Komisiji odredi, naj tega sklepa ne objavi v Uradnem listu Evropske unije, dokler se v postopku v glavni stvari ne izda sodba.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-207/21 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. junija 2021 – Polynt/ECHA (Začasna odredba – REACH – Snov anhidrid heksahidro-4-metil-ftalna kislina – Obveznost registracije – Evalvacija dokumentacije – Preučitev predlogov za testiranje – Obveznost zagotovitve nekaterih informacij, za katere je potrebno testiranje na živalih – Predlog za izdajo začasnih odredb – Neobstoj nujnosti)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/38

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. junija 2021 – Polynt/ECHA
      (Zadeva T-207/21 R)
      (Začasna odredba - REACH - Snov anhidrid heksahidro-4-metil-ftalna kislina - Obveznost registracije - Evalvacija dokumentacije - Preučitev predlogov za testiranje - Obveznost zagotovitve nekaterih informacij, za katere je potrebno testiranje na živalih - Predlog za izdajo začasnih odredb - Neobstoj nujnosti)
      (2021/C 320/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Polynt SpA (Scanzorosciate, Italija) (zastopniki: C. Mereu, P. Sellar in S. Abdel Qader, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (zastopniki: M. Heikkilä, W. Broere in N. Knight, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve sklepa A-015-2019 komisije za pritožbe ECHA z dne 9. februarja 2021, na podlagi katerega mora tožeča stranka opraviti razširjeno enogeneracijsko študijo strupenosti za razmnoževanje (EOGRTS) za snov anhidrid heksahidro-4-metil-ftalna kislina, ali za odreditev druge začasne odredbe, ki bi bila ustrezna.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-295/21: Tožba, vložena 18. maja 2021 – eSlovensko/Komisija

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/39

      Tožba, vložena 18. maja 2021 – eSlovensko/Komisija
      (Zadeva T-295/21)
      (2021/C 320/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: eSlovensko (Lučenec, Slovaška) (zastopnik: B. Fridrich, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep Komisije, konkretno posamični pravni akt „Nalog za izterjavo in opomin“, ki ga je 18. marca 2021 izdala Evropska komisija, Generalni direktorat za komunikacijska omrežja, vsebine in tehnologijo, Ref. ARES(2021)1955613;

                  —

                  vrne finančne vloge v revizijski postopek Evropske komisije in zahteva upoštevne stroške, ki so upravičeni v skladu s sporazumom o nepovratnih sredstvih „Slovak Safer Internet“, št. SI-2010-SIC-1231002;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: razglasitev ničnosti sklepa in naloga za izterjavo tožene stranke Ref. ARES(2021)1955613 zaradi bistvene kršitve postopka, kršitve pogodb ali kateregakoli pravnega pravila v zvezi z njuno uporabo, ali zlorabe pooblastil, zlasti nepravilne pravne presoje dejstev in ugotovitev (kršitev pravice do obrambe, kršitev pravice do dobrega upravljanja, kršitev načel sorazmernosti, pravne varnosti, vladavine prava, legitimnih pričakovanj in prepovedi retroaktivnosti, nepravilna pravna presoja dejstev in ugotovitev revizije 12-INFS-024 in naknadne revizije 15-NR01-044).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: toženi stranki naj se naloži plačilo upravičenih stroškov tožeči stranki kot prvotni upravičenki in stranki sporazuma o nepovratnih sredstvih št. SI-2010-SIC-123002 – „Slovak Safer Internet“ v skladu z veljavnim in učinkovitim sporazumom o nepovratnih sredstvih, ker je tožena stranka pristojna za vprašanja v zvezi z izvajanjem projektov in prenose finančnih sredstev v zvezi z veljavnim in učinkovitim sporazumom med toženo in tožečo stranko.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: toženi stranki naj se naloži povračilo stroškov postopka. Na podlagi zgoraj navedenih utemeljitev in samovoljne narave izpodbijanega sklepa tožeča stranka predlaga povrnitev stroškov, povezanih s postopkom pred Splošnim sodiščem Evropske unije, in stroškov za pravno zastopanje v zvezi s to tožbo.


title: Zadeva T-296/21: Tožba, vložena 20. maja 2021 – SU/EIOPA

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/40

      Tožba, vložena 20. maja 2021 – SU/EIOPA
      (Zadeva T-296/21)
      (2021/C 320/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: SU (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine (EIOPA)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi odločbo z dne 15. julija 2020 o nepodaljšanju njene pogodbe za nično;

                  —

                  razglasi njeno ocenjevalno poročilo za leto 2019 za nično;

                  —

                  razglasi, če je potrebno, odločbo z dne 11. februarja 2021 o zavrnitvi njene pritožbe za nično;

                  —

                  odredi plačilo odškodnine tožeči stranki za nastalo premoženjsko škodo, kot je izračunana v tožbi;

                  —

                  odredi plačilo odškodnine tožeči stranki za nastalo nepremoženjsko škodo, ocenjeno ex aequo et bono na 10 000 EUR;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov, ki se vsi nanašajo na domnevno nezakonitost ocenjevalnega poročila za leto 2019 in odločbe o nepodaljšanju pogodbe, a temeljijo na različnih spodaj navedenih podlagah.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ocenjevalno poročilo za leto 2019 naj ne bi bilo pravilno zaključeno in poročilo o podaljšanju pogodbe naj bi temeljilo na nezaključenem ocenjevalnem poročilu.

                              —

                              Tožeča stranka meni, da ocenjevalno poročilo za leto 2019 ni zakonito, ker ni bilo pravilno zaključeno z obrazloženo odločbo drugostopenjskega ocenjevalca. Meni tudi, da odločba o nepodaljšanju pogodbe ni zakonita, ker je temeljila na ocenjevalnem poročilu za leto 2019, ki ni bilo zaključeno.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: domnevna kršitev načela nepristranskosti, člena 11 Kadrovskih predpisov in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                              —

                              V skladu z razdelitvijo pristojnosti in odgovornosti v EIOPA je bil izvršni direktor v tem primeru odgovoren za opravljanje nalog drugostopenjskega ocenjevalca in nalog organa za sklepanje pogodb o zaposlitvi (AACC), kar ne zagotavlja nepristranskosti ne v postopku ocenjevanja za leto 2019 ne v postopku sprejetja odločbe o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: domnevna kršitev pravice do izjave, obveznosti obrazložitve, kršitev člena 25 Kadrovskih predpisov, člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter odstavkov 6.7, 6.9 in 6.10 EIOPA postopka podaljšanja pogodb.

                              —

                              Tožeča stranka meni, da sta bili kršeni njena pravica do izjave in obveznost obrazložitve tako v zvezi z odločbo o nepodaljšanju pogodbe kot tudi v zvezi z oceno za leto 2019.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: domnevna očitna napaka pri presoji, neobstoj presoje vseh vidikov primera, kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in kršitev člena 4 in odstavka 6.5 postopka podaljšanja pogodb.

                              —

                              V tem primeru je presoja tožene stranke nezakonita, vsebuje očitno napako pri presoji in pomeni kršitev dolžnosti dobrega upravljanja zaradi dveh glavnih razlogov. Prvič, tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni upoštevala drugih meril iz člena 4 postopka podaljšanja pogodb in zlasti prejšnje pozitivne presoje opravljanja obveznosti. Drugič, razlogi, ki jih je tožena stranka navedla v zvezi z opravljanjem dolžnosti tožeče stranke v letih 2019 in 2020 so očitno napačni in neutemeljeni.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: domnevna diskriminacija na podlagi spola ali družinskih razmer – kršitev člena 1d Kadrovskih predpisov in členov 21 in 23 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                              —

                              Tožeča stranka meni, da je bila diskriminirana zaradi koriščenja dopusta in organizacije delovnega časa ter da odločba o nepodaljšanju njene pogodbe temelji na taki diskriminaciji in pomeni povračilni ukrep.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.

                              —

                              V skladu z obveznostjo skrbnega ravnanja mora uprava upoštevati ne le interes službe, temveč tudi interes zaposlenih. Po mnenju tožeče stranke to ni bilo upoštevano.


title: Zadeva T-304/21: Tožba, vložena 30. maja 2021 – eSlovensko Bratislava/Komisija

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/41

      Tožba, vložena 30. maja 2021 – eSlovensko Bratislava/Komisija
      (Zadeva T-304/21)
      (2021/C 320/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovaška) (zastopnik: B. Fridrich, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Evropske komisije, natančneje individualni pravni akt „Prekinitev ukrepa“, ki ga je sprejela Evropska komisija, INEA, št. ARES(2021)1953853, z dne 30. marca 2021, razglasi za ničen;

                  —

                  ukrep vrne v odločanje Evropski komisiji in INEA ter ugotovi, da sta ukrep in sporazum o nepovratnih sredstev veljavna in nista prekinjena glede na sporazum o nepovratnih sredstev št. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788 za projekt „Slovak Safer Internet Centre IV“, št. 2015-SK-IA-0038;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: razglasitev ničnosti sklepa Evropske komisije „Prekinitev ukrepa“ Ref. ARES(2021)1953853 zaradi bistvene kršitve postopka, kršitve Pogodb ali kršitve katere koli določbe, ki se nanaša na njihovo uporabo, ali zaradi zlorabe pooblastil, zlasti nepravilne pravne ocene dejstev in ugotovitev (kršitev pravice do dobrega upravljanja, kršitev načela sorazmernosti, načela pravne varnosti, pravne države, načela legitimnih pričakovanj, pa tudi napačna pravna ocena dejstev in ugotovitev v zvezi z zahtevkom za končno plačilo v projektu 2015-SK-IA-0038 Slovak Safer Internet Centre IV).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: zahtevek za končno plačilo v zvezi s projektom „Slovak Safer Internet Centre IV“ je treba vrniti v odločanje Komisiji in INEA, da ga bosta [sic] obravnavali in izvedli pristojnost nadzora ter da bosta izpolnili pogodbene obveznosti na podlagi sporazuma o nepovratnih sredstev št. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788, poleg tega je treba Komisiji naložiti, da za tožečo stranko v skladu z veljavnim in učinkovitim sporazumom o nepovratnih sredstev izvede končno plačilo upravičenih stroškov glede na to, da je Komisija pristojna za obravnavanje zadev v zvezi z vodenjem projekta in finančnim transferjem na podlagi veljavne in učinkovite pogodbe med Komisijo in tožečo stranko.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisiji je treba naložiti povrnitev stroškov postopka. Tožeča stranka v skladu z zgoraj navedenimi trditvami in arbitrarnim značajem sklepa Komisije predlaga, naj se ji povrnejo stroški v zvezi s postopkom pred Splošnim sodiščem Evropske unije, kot tudi stroški za pravno pomoč v zvezi s to tožbo.


title: Zadeva T-309/21: Tožba, vložena 24. maja 2021 – TC/Parlament

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/42

      Tožba, vložena 24. maja 2021 – TC/Parlament
      (Zadeva T-309/21)
      (2021/C 320/48)
      Jezik postopka: litovščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TC (Vilnius, Litva) (zastopnik: D. Aukštuolytė, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 16. marca 2021 razglasi za ničen;

                  —

                  odpravi obvestilo o dolgovanem znesku št. 7010000523, ki ga je Evropski parlament izdal 31. marca 2021;

                  —

                  Parlamentu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Parlament je brez upravičenega razloga, nerazumno in nepravično dolgo sprejemal svojo odločitev, pri čemer ni upošteval načela, da je treba postopek začeti v razumnem roku v upravnih postopkih, ki izhaja iz člena 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Zaradi tega je bila kršena pravica tožeče stranke do obrambe kot posledica poznega začetka postopkov izterjave, začetih zoper njo, saj ji je trajanje teh postopkov odvzelo možnost, da bi se branila zoper trditve in predložila dokaze.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta, na katerem je temeljilo obvestilo o dolgovanem znesku, kot pravni ukrep, ki vpliva na tožečo stranko, je bil sprejet v nasprotju z načeli nepristranskosti in poštenega postopka, enakosti orožij in pravice tožeče stranke do obrambe:

                              —

                              Parlament je kršil obveznost obrazložitve in pravico tožeče stranke do izjave iz člena 41(2)(a) in (c) Listine s tem, da je izpodbijani sklep oprl na ugotovitve Splošnega sodišča v zadevi, v kateri tožeča stranka ni bila udeležena in glede katere ni imela možnosti podati izjavo;

                              —

                              Parlament tožeči stranki, v nasprotju s členom 41(2)(a) in (b) Listine, ni predložil dokaza, na katerega je neposredno oprl izpodbijani sklep, niti ji ni podal drugih potrebnih informacij, da bi lahko uveljavljala svojo pravico do izjave (do predložitve pripomb).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Parlament je storil napako pri presoji, ker ni presodil dokaza, ki ga je predložila tožeča stranka, s katerim je potrjeno, da zadeve, na katere se je skliceval pomočnik pred Splošnim sodiščem, na katere se opira Parlament, in na podlagi katerih so se začeli postopki izterjave, nepravilne (trdi, da se je bila preiskava začela neupravičeno) in je z njimi kršena obveznost obrazložitve iz člena 41(2)(c) Listine.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Parlament je kršil načelo sorazmernosti in obveznost obrazložitve iz člena 296 PDEU in člena 41(2)(c) Listine, v delu, v katerem je bil znesek za ponovno plačilo določen na 78 838,21 EUR. Znesek, ki zahteva za ponovno plačilo ni izčrpno pojasnjeno in zato se v izpodbijanem sklepu predvideva, da parlamentarni pomočnik nikoli ni delal za tožečo stranko.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: informacija Parlamenta, ki je javno dostopna, potrjuje, da je parlamentarni pomočnik svojo dejavnost opravljal do najpozneje 15. decembra 2015, kar kaže na to, da ni bilo razumno začeti postopka izterjave sredstev, zaradi česar je treba sklep razglasiti za ničen.


title: Zadeva T-328/21: Tožba, vložena 9. junija 2021 – Airoldi Metalli/Komisija

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/43

      Tožba, vložena 9. junija 2021 – Airoldi Metalli/Komisija
      (Zadeva T-328/21)
      (2021/C 320/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Italija) (zastopniki: M. Campa, M. Pirovano, D. Rovetta, G. Pandey, P. Gjørtler in V. Villante, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2021/546 z dne 29. marca 2021 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz iztiskanih izdelkov iz aluminija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, razglasi za nično (1);

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke in svojih stroškov, nastalih v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev načela enakosti orožij in dobrega upravljanja, očitna napaka pri presoji, ter kršitev pravice do obrambe in pravice tožeče stranke do razkritja informacij.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ki jo je storila Komisija pri presoji škode in vzročne zveze z vidika metodologije, podatkov in postopka, ki so se uporabili, in kršitev člena 3 Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (v nadaljevanju: osnovna uredba) (2).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 1(2) in 5(2) osnovne uredbe zaradi nepravilne opredelitve zadevnega izdelka.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 1(2) in člena 3 osnovne uredbe ter očitna napaka pri presoji v zvezi z obsegom zadevnega izdelka in v zvezi z oceno uvoza iz zadevne države za namen analize škode in vzročne zveze (oznaka KN 7610 90 90).

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev člena 2(6)(a) osnovne uredbe, ker je Komisija napačno izbrala državo, „ustrezno predstavnico“.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 2(6a) osnovne uredbe v zvezi s pravnim statusom poročila, v katerem je Komisija ugotovila obstoj znatnih izkrivljanj trga v določeni državi ali v določenem sektorju v tej državi. Tožeča stranka trdi, da gre za kršitev Uredbe št. 1/1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (3) in njenih temeljnih pravic, ker zgoraj navedenega poročila ni prejela v italijanščini.

         (1)  UL L 109, str. 1.

         (2)  UL L 176, str. 21.

         (3)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3.


title: Zadeva T-330/21: Tožba, vložena 12. junija 2021 – EWC Academy/Komisija

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/44

      Tožba, vložena 12. junija 2021 – EWC Academy/Komisija
      (Zadeva T-330/21)
      (2021/C 320/50)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: EWC Academy GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnica: H. Däubler-Gmelin, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

                  —

                  razglasitev ničnosti zavrnilne odločbe Komisije Evropske unije, Generalni direktorat za zaposlovanje, socialne zadeve in vključevanje (EMPL), EMPL.B.2/AP/ab; Ref. Ares (2021) z dne 14. aprila 2021;

                  —

                  naj se Komisiji EU naloži, da sprejme zakonito odločbo o odobritvi;

                  —

                  naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje razloge:

                  1.

                  Izpodbijana zavrnila odločba Komisije z dne 14. aprila 2021 ne upošteva pomena člena 197(2)(c) finančne uredbe EU (1) v povezavi z javnim razpisom VP/2020/008 in te določbe na pravno nedopusten način uporablja za evropski svet delavcev. Zahteva, naložena evropskim svetom delavcev, ki so podali vlogo, da dokažejo stabilnost in finančno zmožnost lastnega proračuna, oziroma dokažejo letno bilanco in bančni račun, bi pomenila, da je velika večina evropskih svetov delavcev – katerim nacionalni predpisi za prenos Direktive 2009/38/ES (2) ne priznavajo lastne pravne osebnosti – izključena iz podpore. S tem je kršeno načelo enakega obravnavanja in nediskriminacije, obenem pa diametralno v nasprotju s ciljem programa podpore.

                  2.

                  Ker omejitev kroga tistih, ki so upravičeni vložiti zahtevo v javnem razpisu, ni navedena, in slednji izrecno celo brez omejitev naslavlja med drugim britanske evropske svete delavcev, omejitev krši tudi temeljno evropsko načelo transparentnosti.

                  3.

                  V zavrnilni odločbi zastopana razlaga in njena uporaba na evropske svete delavcev, bi vodila do nedovoljenega dajanja prednosti podjetjem, ki so kot socialni partnerji v javnem razpisu VP/2020/008 načeloma pozvani k temu, da pripravijo primerne projekte podpore.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (UL L 193, str. 1).

         (2)  Direktiva 2009/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti (Prenovitev) (UL L 122, str. 28).


title: Zadeva T-331/21: Tožba, vložena 14. junija 2021 – mBank/EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/45

      Tožba, vložena 14. junija 2021 – mBank/EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)
      (Zadeva T-331/21)
      (2021/C 320/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: mBank S.A. (Varšava, Poljska) (zastopnika: E. Skrzydło-Tefelska in K. Gajek, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: European Merchant Bank UAB (Vilna, Litva)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije EMBANK European Merchant Bank – Znamka Evropske unije št. 18 048 966

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. marca 2021 v zadevi R 1845/2020-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 95(2) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta in člena 27(4) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625.


title: Zadeva T-334/21: Tožba, vložena 12. junija 2021 – Mendes de Almeida/Svet

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/46

      Tožba, vložena 12. junija 2021 – Mendes de Almeida/Svet
      (Zadeva T-334/21)
      (2021/C 320/52)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ana Carla Mendes de Almeida (Sobreda, Portugalska) (zastopnika: R. Leandro Vasconcelos in M. Marques de Carvalho, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa Sveta z dne 8. marca 2021 o pritožbi in dopolnilni pritožbi, ki ju je tožeča stranka vložila na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije zoper Izvedbeni sklep Sveta (EU) 2020/1117 z dne 27. julija 2020 o imenovanju evropskih tožilcev Evropskega javnega tožilstva v delu, v katerem je za evropskega tožilca Evropskega javnega tožilstva kot začasni uslužbenec razreda AD 13 za nepodaljšljivo obdobje treh let od 29. julija 2020 imenovan José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, eden od treh kandidatov, ki jih je sprva predlagala Portugalska (UL 2020, L 244, str. 18);

                  —

                  razglasi ničnost Izvedbenega sklepa Sveta (EU) 2020/1117 z dne 27. julija 2020 o imenovanju evropskih tožilcev Evropskega javnega tožilstva v delu, v katerem je za evropskega tožilca Evropskega javnega tožilstva kot začasni uslužbenec razreda AD 13 za nepodaljšljivo obdobje treh let od 29. julija 2020 imenovan José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra;

                  —

                  Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov obeh strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, ker Svet šteje, da pri imenovanju evropskih tožilcev v skladu s členom 96(1) Uredbe 2017/1939 ni „organ za imenovanja“ (OI) v smislu člena 1(1) in (2) Kadrovskih predpisov v povezavi s členom 6 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravil, ki se uporabljajo za imenovanje evropskih tožilcev in ki zagotavljajo načelo neodvisnosti Evropskega javnega tožilstva. Tožeča stranka trdi, da dopis, ki je bil Svetu Evropske unije poslan 29. novembra 2019 in v katerem je portugalska vlada izpodbijala razvrstitev, ki jo je opravila izbirna komisija iz člena 14(3) Uredbe (EU) 2017/1393, glede kandidatov, ki jih je predstavila sama vlada, ter v katerem je imenovala drugega kandidata, ki ga predlaga, in navedla, da ga je Svet potrdil, posega v strukturo postopka imenovanja evropskih tožilcev.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno napako v temeljih sklepa. Tožeča stranka zlasti navaja, da dopis z dne 29. novembra 2019, ki ga je portugalska vlada poslala Svetu, vsebuje hude napake, ki jih je priznala tudi sama vlada. Pri navedenih napakah je šlo za šestkratno omembo prednostnega kandidata portugalske vlade kot „namestnika glavnega tožilca José Guerra“ in za navedbo, da je ta tožilec opravljal preiskovalne in akuzatorne funkcije v pomembnem postopku na področju kaznivih dejanj v škodo finančnih interesov Evropske unije.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil. Tožeča stranka navaja, da sta cilja, na podlagi katerih so bile Svetu Evropske unije podeljene pristojnosti v zvezi s postopkom izbire in imenovanja evropskih tožilcev, zagotovitev neodvisnosti organa in imenovanje najprimernejših nacionalnih kandidatov, katerih neodvisnost pri opravljanju funkcij evropskega tožilca je neoporečna.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do dobrega upravljanja. Tožeča stranka navaja, da ker je Svet odstopil od mnenja izbirne komisije in s tem od vrstnega reda, ki temelji na izidu ocene te komisije, je splošna utemeljitev v obliki zgolj enotne napotitve na „drugačno oceno dosežkov navedenih kandidatov, ki so jo pripravila ustrezna pripravljalna telesa Sveta“ enakovredna popolni neobrazložitvi, saj tožeči stranki ne omogoča, da bi se seznanila s podlago za njegovo odstopanje.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije. Tožeča stranka navaja, da je Svet z izvedbo „drugačne ocene dosežkov navedenih kandidatov, ki so jo pripravila ustrezna pripravljalna telesa Sveta“ v delu, v katerem se nanaša nanjo, kršil načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.


title: Zadeva T-336/21: Tožba, vložena 15. junija 2021 – Mendus/EUIPO (CENSOR.NET)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/47

      Tožba, vložena 15. junija 2021 – Mendus/EUIPO (CENSOR.NET)
      (Zadeva T-336/21)
      (2021/C 320/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Iaroslav Mendus (Kijev, Ukrajina) (zastopnik: P. Kurcman, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije CENSOR.NET – zahteva za registracijo št. 17 975 929

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. aprila 2021 v zadevi R 1225/2020-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo glede storitev, za katere je bila registracija zavrnjena;

                  —

                  razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 17. aprila 2020 v postopku registracije št. 17 975 929 glede storitev, za katere je bila registracija zavrnjena;

                  —

                  zadevo vrne EUIPO, da ta vsebinsko spremeni odločbo in registrira znamko Evropske unije št. 17 975 929 glede vseh storitev, ki jih zajema;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov postopka pred oddelkom za ugovore, odborom za pritožbe in Splošnim sodiščem.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-338/21: Tožba, vložena 18. junija 2021 – F I S I/EUIPO – Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (ECODOWN)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/48

      Tožba, vložena 18. junija 2021 – F I S I/EUIPO – Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (ECODOWN)
      (Zadeva T-338/21)
      (2021/C 320/54)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: F I S I Fibre sintetiche SpA (Oggiono, Italija) (zastopnika: G. Cartella in B. Cartella, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (Mainz, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Sporna znamka: besedna znamka Evropske unije ECODOWN – znamka Evropske unije št. 2 756 740

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. aprila 2021 v postopku R 216/2020-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  vsebinsko odloči v korist veljavnosti registracije znamke Evropske unije št. 2 756 740

                  —

                  drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka pred EUIPO.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(g) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  napačna presoja dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka, o razlikovalnem učinku znaka, pridobljenem z uporabo.


title: Zadeva T-341/21: Tožba, vložena 21. junija 2021 – Rauff-Nisthar/Komisija

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/49

      Tožba, vložena 21. junija 2021 – Rauff-Nisthar/Komisija
      (Zadeva T-341/21)
      (2021/C 320/55)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Nadya Rauff-Nisthar (Pfinztal, Nemčija) (zastopnik: N. de Montigny, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi sklep z dne 9. marca 2020 in sklep o ponovni preučitvi z dne 19. avgusta 2020 izbirnega odbora Urada za izbor osebja Evropskih skupnosti (EPSO) v zvezi z natečajem EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Upravni uslužbenci za znanstvene raziskave, o nevključitvi imena tožeče stranke na rezervni seznam;

                  —

                  če je treba, za ničen razglasi sklep o zavrnitvi pritožbe z dne 15. marca 2021;

                  —

                  zahteva predložitev testov in rezultatov za posamezne teste natečaja, ki se nanašajo na tožečo stranko in rezultate naslednje faze, da se omogoči materialna presoja rezultatov povezanih z vsako nepravilnostjo in obseg posledic stresa, povzročenega z nepravilnostmi, ugotovljenimi s členom 91 Poslovnika Splošnega sodišča;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, ki se nanaša na neenako obravnavo zaradi nepravilnosti, do katerih je prišlo med preizkusi in so vplivale na rezultate natečaja. Ta tožbeni razlog je razdeljen na štiri dele.

                  1.

                  Prvi del se nanaša na pojav tehničnih napak pri organizaciji preizkusov natečaja EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Upravni uslužbenci za znanstvene raziskave, napak, ki jih je priznala uprava in ki so med preizkusi povzročile povečan stres za tožečo stranko.

                  2.

                  Drugi del se nanaša na pomanjkanje skrbnosti uprave in neodziv uprave, da bi odpravila navedene napake.

                  3.

                  Tretji del se nanaša na neupoštevanje napak pri presoji uspešnosti tožeče stranke in na neuvedbo postopkov, ki bi zagotavljali enakost kandidatov.

                  4.

                  Četrti del se nanaša na očitno napako pri presoji uspešnosti tožeče stranke.


title: Zadeva T-347/21: Tožba, vložena 21. junija 2021 – Hypo Vorarlberg Bank/EOR

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/50

      Tožba, vložena 21. junija 2021 – Hypo Vorarlberg Bank/EOR
      (Zadeva T-347/21)
      (2021/C 320/56)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Avstrija) (zastopnika: G. Eisenberger in A. Brenneis, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov za leto 2021 v enotni sklad za reševanje (SRB/ES/2021/22) vključno s prilogami, vsaj v delu, v katerem se ta sklep in priloge nanašajo na prispevek, ki ga mora plačati tožeča stranka;

                  —

                  na podlagi člena 69(c) ali (d) Poslovnika Splošnega sodišča postopek ustavi do pravnomočnosti odločitve v (povezanih) zadevah C-584/20 P (1) in C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) in C-664/20 P (4), ker ti že dalj časa trajajoči postopki v glavnem nanašajo na enaka pravna vprašanja;

                  —

                  Enotnemu odboru za reševanje naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka zaradi nepopolne seznanitve z izpodbijanim sklepom

                              —

                              Tožeča stranka v nasprotju s členom 1(2) PEU, členi 15, 296 in 298 PDEU ter členoma 42 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ni bila v celoti seznanjena z izpodbijanim sklepom. Seznanjenost s podatki, ki niso bili sporočeni in predstavljajo bistveni del sklepa, naj bi bila potrebna za to, da bi se dalo izračun ponoviti in preveriti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka zaradi pomanjkljive obrazložitve izpodbijanega sklepa

                              —

                              Z izpodbijanim sklepom se krši obveznost obrazložitve iz člena 296(2) PDEU in člena 41(1) in (2)(c) Listine, ker so bili navedeni le nekateri izbrani delni rezultati izračuna. V zvezi s poljem proste presoje tožene stranke naj ne bi bilo pojasnjeno, katera vrednotenja je izbrala tožena stranka in zakaj.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka zaradi neobstoja možnosti predstavitve stališč in kršitve pravice do izjave

                              —

                              Tožeča stranka naj ne bi imela možnosti, da se izjavi, niti pred sprejetjem izpodbijanega sklepa, niti pred sprejetjem na njem temelječe odločbe o prispevku, kar je kršitev člena 41(1) in (2)(a) Listine. Učinkovite možnosti podaje stališč se ne zagotavlja niti z novo uvedenim postopkom posvetovanja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: nezakonitost Delegirane uredbe (EU) 2015/63 (5) kot pravne podlage izpodbijanega sklepa oziroma nezakonitost v Delegirani uredbi (EU) 2015/63 določene metode za prilagoditev tveganjem

                              —

                              Tožeča stranka v četrtem tožbenem razlogu navaja, da se s členi od 4 do 7 in 9 ter Prilogo I Delegirane uredbe 2015/63 – na katere se opira izpodbijani sklep – vzpostavlja netransparenten sistem določitve prispevka, ki je v nasprotju s členi 16, 17, 41 in 47 Listine in načeloma sorazmernosti in pravne varnosti.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: nezakonitost Direktive 2014/59/EU (6) in Uredbe (EU) št. 806/2014 (7) kot pravne podlage za Delegirano uredbo (EU) 2015/63 in s tem za izpodbijani sklep

                              —

                              Tožeča stranka v petem tožbenem razlogu podredno navaja, da so neazkonite vse določbe Direktive 2014/59/EU in Uredbe (EU) št. 806/2014, ki določajo obveznost z Delegirano uredbo 2015/63 določenega prispevnega sistema in jih ni mogoče razlagati tako, da bi bile skladne s primarnim pravom, zaradi česar so v nasprotju z načelom obveznosti obrazložitve pravnih aktov, načelom pravne varnosti in pogodbama (zlasti s členom 1(2) PEU ter členi 15, 296 in 298 PDEU) in Listino (zlasti s členi 16, 17, 41, 42 in 47 Listine).

         (1)  UL 2020, C 423, str. 32.

         (2)  UL 2020, C 443, str. 17.

         (3)  UL 2021, C 44, str. 33.

         (4)  UL 2021, C 44, str. 35.

         (5)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).

         (6)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 173, str. 190).

         (7)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).


title: Zadeva T-348/21: Tožba, vložena 22. junija 2021 – Volkskreditbank/EOR

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/51

      Tožba, vložena 22. junija 2021 – Volkskreditbank/EOR
      (Zadeva T-348/21)
      (2021/C 320/57)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Volkskreditbank AG (Linz, Avstrija) (zastopnika: G. Eisenberger in A. Brenneis, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj,

                  —

                  Sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 14. aprila 2021 o izračunu predhodnih prispevkov za leto 2021 v enotni sklad za reševanje (SRB/ES/2021/22) skupaj s prilogami razglasi za ničen, in sicer vsekakor v obsegu, v katerem se ta sklep skupaj s prilogami nanaša na znesek, ki ga mora plačati tožeča stranka;

                  —

                  v skladu s členom 69(c) oziroma (d) Poslovnika Splošnega sodišča postopek prekine do pravnomočne odločitve v (povezanih) zadevah C-584/20 P (1) in C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) in C-664/20 P (4), saj se v teh pritožbenih postopkih, ki potekajo že dolgo, v veliki meri postavljajo enaka pravna vprašanja;

                  —

                  Enotnemu odboru za reševanje naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na petih tožbenih razlogih, ki so enaki razlogom, uveljavljanim v zadevi T-347/21, Hypo Vorarlberg Bank/EOR.

         (1)  UL 2020, C 423, str. 32.

         (2)  UL 2020, C 443, str. 17.

         (3)  UL 2021, C 44, str. 33.

         (4)  UL 2021, C 44, str. 35.


title: Zadeva T-353/21: Tožba, vložena 25. junija 2021 – KTM Fahrrad/EUIPO – KTM (R2R)

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/52

      Tožba, vložena 25. junija 2021 – KTM Fahrrad/EUIPO – KTM (R2R)
      (Zadeva T-353/21)
      (2021/C 320/58)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: KTM Fahrrad GmbH (Mattighofen, Avstrija) (zastopnica: V. Hoene, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: KTM AG (Mattighofen, Avstrija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti R2R – Prijava št. 17 886 364

         Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. aprila 2021 v zadevi R 261/2020-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka predlaga,

                  —

                  razveljavitev odločbe o izbrisu št. 22964C oddelka za izbris z dne 4. decembra 2019 in odločbe petega odbora za pritožbe z dne 20. aprila 2021, s katero je bila slednja potrjena, vključno v delu, ki se nanaša na stroške, in zavrnitev predloga za izbris nasprotne stranke v postopku s pritožbo;

                  —

                  podredno, razveljavitev odločbe o izbrisu št. 22964C oddelka za izbris z dne 4. decembra 2019 in odločbe petega odbora za pritožbe z dne 20. aprila 2021, s katero je bila slednja potrjena, vključno v delu, ki se nanaša na stroške, ter zavrnitev zahteve za izbris nasprotne stranke v postopku s pritožbo, v delu, v katerem se nanašata na vozila in dele vozil – če so vsebovani v razredu 12 – in sicer kopenska vozila ter deli vozil;

                  —

                  razveljavitev odločbe o izbrisu št. 22964C oddelka za izbris z dne 4. decembra 2019 in odločbe petega odbora za pritožbe z dne 20. aprila 2021, s katero je bila slednja potrjena, vključno v delu, ki se nanaša na stroške, in zavrnitev predloga za izbris nasprotne stranke v postopku s pritožbo, v delu, v katerem se nanašata na vozila in dele vozil – če so vsebovani v razredu 12 – in sicer kolesa in dvokolesa ter dele vozil.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 58 Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 95 Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.