title: Zadeva T-425/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – Grčija proti Komisiji (Državna pomoč — Grške igralnice — Sistem, ki določa 80-odstotno dajatev na različno visoke vstopnine — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom — Pojem državne pomoči — Prednost)

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/5

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-425/11) (1)

   ((Državna pomoč - Grške igralnice - Sistem, ki določa 80-odstotno dajatev na različno visoke vstopnine - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom - Pojem državne pomoči - Prednost))
   2014/C 380/06
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (ki jo zastopata: P. Mylonopoulos in K. Boskovits, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (ki jo zastopajo: D. Triantafyllou, H. van Vliet in M. Konstantinidis, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/716/EU z dne 24. maja 2011 o državni pomoči Grčije nekaterim grškim igralnicam (državna pomoč C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09)) (UL L 285, str. 25).

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije 2011/716/EU z dne 24. maja 2011 o državni pomoči Grčije nekaterim grškim igralnicam (državna pomoč C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09)) (2011/716/EU) se razglasi za ničen.

               2.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške Helenske republike.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva T-526/08 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Komisija proti Stracku (Pritožba — Nasprotna pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zaposlovanje — Razpis prostega delovnega mesta — Zavrnitev prijave — Imenovanje na delovno mesto vodje enote — Ničnostna tožba — Dopustnost — Pravni interes — Odškodninska tožba — Nepremoženjska škoda)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Komisija proti Stracku
   (Zadeva T-526/08 P) (1)

   (Pritožba - Nasprotna pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlovanje - Razpis prostega delovnega mesta - Zavrnitev prijave - Imenovanje na delovno mesto vodje enote - Ničnostna tožba - Dopustnost - Pravni interes - Odškodninska tožba - Nepremoženjska škoda)
   2011/C 30/64
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: H. Krämer in B. Eggers, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 25. septembra 2008 v zadevi Strack proti Komisiji (F-44/05, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razglasitev delne ničnosti te sodbe.

      Izrek

               1.

               Točke 1, 2, 3, 5 in 6 izreka sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 25. septembra 2008 v zadevi Strack proti Komisiji (F-44/05) se razglasijo za nične.

               2.

               V preostalem se nasprotna pritožba zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence zaradi odločitve o predlogih za razglasitev ničnosti odločbe o imenovanju gospoda A. na delovno mesto vodje enote „Razpisi in pogodbe“ na Uradu za uradne publikacije Evropskih skupnosti in odločbe o zavrnitvi prijave G. Stracka na to delovno mesto, o predlogih za povračilo domnevno nastale nepremoženjske škode v višini 2 000 EUR in o stroških.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva C-136/06: Tožba, vložena  10. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/30

         Tožba, vložena 10. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-136/06)
   (2006/C 131/54)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in D. Lawunmi, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Republika Malta s tem, ker ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z direktivama Evropskega parlamenta in Sveta, namreč z direktivama 2002/96/ES o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (1) in 2003/108/ES z dne 8. decembra 2003 o spremembi Direktive 2002/96/ES o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (2), ali v vsakem primeru, ker takih predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv;

               —

               naj se Republiki Malti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos teh direktiv, je potekel 13. avgusta 2004.

      (1)  UL L 37, 13.2.2003, str. 24.

      (2)  UL L 345, 31.12.2003, str. 106.


title: Zadeva C-175/04: Tožba Kraljevine Španije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 13. aprila 2004

text:
               29.5.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/4

         Tožba Kraljevine Španije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 13. aprila 2004
   (Zadeva C-175/04)
   (2004/C 146/05)
   Kraljevina Španija, ki jo zastopa Lourdes Fraguas Gadea, Abogado del Estado, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 13. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, da:

               —

               razveljavi sklep z dne 4. februarja 2004 (1), v delu, v katerem je Španija izvzeta iz financiranja s strani Skupnosti v znesku 7.314.177 EUR zaradi „neustreznega nadzora kvalitete“ v primeru proizvodne pomoči namenjene predelovalcem paradižnika ter za znesek 1.277.630,65 EUR zaradi „nespoštovanja dobavnih rokov“ v primeru pomoči namenjene proizvajalcem določenih agrumov.

               —

               se toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Glede pomoči namenjene predelovalcem paradižnika:
   Komisija ocenjuje, da opravljen postopek nadzora kvalitete končnih proizvodov ni v skladu s členom 15 Uredbe Komisije (ES) št. 504/97 z dne 19. marca 1997, ki določa način izvedbe Uredbe (ES) št. 2201/96 Sveta v zvezi s sistemom proizvodnih pomoči za predelano sadje in zelenjavo. Zato predlaga pavšalni popravek v višini 10 % celotnega zneska pomoči v državi članici. V Španiji se v vseh podjetjih v celotnem obdobju trženja opravljajo letne kontrole. Vendar se v skladu s členom 15(1)(a) Uredbe št. 504/97 v izbranih podjetjih („vzorčna skupina“) opravi dodatna analitična kontrola končnih proizvodov, ki so lahko predmet finančne pomoči, kar seveda ne pomeni, da so v drugih podjetjih bile storjene nepravilnosti.
   Glede pomoči namenjene pridelovalcem določenih agrumov:
   Razlog, ki ga Komisija navaja v predlogu za finančni popravek je prenos dogovorjenih količin med različnimi dobavnimi obdobji. V tržnem letu 1997/98 je bila povprečna raven padavin v Španiji znatno nad povprečjem, kar je v določenih regijah in krajih povzročilo težave pri obiranju določenih vrst zrelega sadja ter težave pri zorenju drugih vrst. Te okoliščine so vplivale na pogodbeno dogovorjene dobavne roke. Španski organi navajajo, da je šlo za primer višje sile. Poleg tega v tržnem letu 1997/98 v okviru večletnih pogodb ni bilo pravil, ki bi urejala prenos dogovorjenih količin za četrtletje med različnimi dobavnimi obdobji. Navedeno ravnanje torej ni nezakonito, saj je bil v prejšnjih tržnih letih prenos dogovorjenih količin med različnim dobavnimi obdobji dovoljen.

      (1)  Sklep Komisije 2004/136/ES z dne 4. februarja 2004, ki izvzema od financiranja s strani Skupnosti določena izplačila držav članic iz Oddelka za jamstva Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), UL L 40, str. 31.


title: Zadeva T-523/10: Tožba, vložena 8. novembra 2010 – Interkobo proti UUNT – XXXLutz Marken (mybaby)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/33

         Tožba, vložena 8. novembra 2010 – Interkobo proti UUNT – XXXLutz Marken (mybaby)
   (Zadeva T-523/10)
   ()
   2011/C 13/64
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Interkobo Sp. z o.o. (Łódź, Poljska) (zastopnik: R. Skubisz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Avstrija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranje trgu (znamke in modeli) z dne 8. septembra 2010 v zadevi R 88/2009-4 naj se v celoti razveljavi;

               —

               toženi stranki in družbi XXXLutz Marken GmbH naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so tožeči stranki nastali v postopku pred odborom za pritožbe in pred oddelkom za ugovore Urada za usklajevanje na notranjem trgu.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: XXXLutz Marken GmbH

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „my baby“ (prijava št. 4894416) za proizvode iz razreda 28

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna besedna znamka „MYBABY“, nacionalna figurativna znamka „mybaby“ in mednarodna besedna znamka „MYBABY“ za proizvode iz razreda 28

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru in zavrnitev prijave znamke za proizvode iz razreda 28

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev pravila 20, točka 1, v povezavi s pravilom 19, točka 2(a)(i) in (ii), in pravilom 3 Uredbe št. 2868/95 (1) ter kršitev pravice do varstva legitimnih pričakovanj

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva T-268/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2011 – PPG in SNF proti ECHA (Ničnostna tožba — REACH — Opredelitev akrilamida kot snovi, ki zbuja veliko skrb — Rok za vložitev tožbe — Nedopustnost)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2011 – PPG in SNF proti ECHA
   (Zadeva T-268/10) (1)

   (Ničnostna tožba - REACH - Opredelitev akrilamida kot snovi, ki zbuja veliko skrb - Rok za vložitev tožbe - Nedopustnost)
   2011/C 340/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Bruselj, Belgija) in SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Francija) (zastopniki: sprva K. Van Maldegem in R. Cana, odvetnika, ter P. Sellar, solicitor, nato K. Van Maldegem in R. Cana)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopnika: M. Heikkilä in W. Broere, zastopnika)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. Noort in J. Langer, zastopnika) in Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in E. Manhaeve, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe ECHA o opredelitvi akrilamida (ES št. 201 173 7) kot snovi, ki izpolnjuje merila iz člena 57 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1), ter o vključitvi te snovi na seznam tistih snovi, ki bodo v skladu s členom 59 navedene uredbe morda vključene v Prilogo XIV k tej uredbi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbi Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) in SNF SAS se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Evropske agencije za kemikalije (ECHA).

               3.

               Kraljevina Nizozemska in Evropska komisija nosita lastne stroške.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-191/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 27. aprila 2015 – Verein für Konsumenteninformation/Amazon EU Sàrl

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 27. aprila 2015 – Verein für Konsumenteninformation/Amazon EU Sàrl
   (Zadeva C-191/15)
   (2015/C 221/04)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Verein für Konsumenteninformation

      Tožena stranka: Amazon EU Sàrl

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se pravo, ki se uporabi za opustitveno tožbo v smislu Direktive 2009/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov (1), določi na podlagi člena 4 Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (v nadaljevanju: Uredba Rim II) (2), če se s tožbo zahteva opustitev uporabe nedovoljenih pogodbenih pogojev s strani podjetja s sedežem v državi članici, ki v elektronskem poslovanju sklepa pogodbe s potrošniki, ki imajo prebivališče v drugih državah članicah, zlasti v državi sodišča, pri katerem je bila tožba vložena?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                           2.1.

                           Ali se za državo, v kateri škoda nastane, (člen 4(1) Uredbe Rim II) šteje vsaka država, v katero toženo podjetje usmerja svojo poslovno dejavnost, zaradi česar se morajo izpodbijani pogodbeni pogoji presojati na podlagi prava države sodišča, kadar subjekt, ki je upravičen do vložitve tožbe, izpodbija uporabo teh pogojev v poslovanju s potrošniki, ki imajo prebivališče v tej državi?

                           2.2.

                           Ali je podana očitno tesnejša zveza (člen 4(3) Uredbe Rim II) s pravom države, v kateri ima toženo podjetje svoj sedež, če pogoji poslovanja tega podjetja določajo, da se za pogodbe, ki jih sklene to podjetje, uporablja pravo te države?

                           2.3.

                           Ali takšna klavzula o izbiri prava zaradi drugih razlogov vodi do tega, da je treba izpodbijane pogodbene pogoje presojati na podlagi prava države, v kateri ima toženo podjetje svoj sedež?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Kako se v tem primeru določi pravo, ki se uporabi za opustitveno tožbo?

               4.

               Ne glede na odgovor na predhodna vprašanja:

                           4.1.

                           Ali je pogoj v splošnih pogojih poslovanja, po katerem se za pogodbo, sklenjeno med potrošnikom in podjetjem s sedežem v drugi državi članici v elektronskem poslovanju, uporablja pravo države sedeža tega podjetja, nedovoljen v smislu člena 3(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (3)?

                           4.2.

                           Ali se za obdelavo osebnih podatkov s strani podjetja, ki sklepa pogodbe v elektronskem poslovanju s potrošniki, ki imajo prebivališče v drugih državah članicah, na podlagi člena 4(1)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (4), ne glede na pravo, ki bi se sicer uporabilo, uporablja izključno pravo države članice, v kateri se nahaja poslovna enota podjetja, v okviru katere se izvaja obdelava, ali pa mora podjetje upoštevati tudi predpise o varstvu podatkov držav članic, v katere usmerja svojo poslovno dejavnost?

      (1)  UL L 110, str. 30.

      (2)  UL L 199, str. 40.

      (3)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.

      (4)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355.


title: Zadeva C-45/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Spector Photo Group NV, Chris Van Raemdonck proti Commissie voor het Bank-, Financie- en Assurantiewezen (CBFA) (Direktiva 2003/6 — Trgovanje na podlagi notranjih informacij — Uporaba notranjih informacij — Sankcije — Pogoji)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Spector Photo Group NV, Chris Van Raemdonck proti Commissie voor het Bank-, Financie- en Assurantiewezen (CBFA)
   (Zadeva C-45/08) (1)

   (Direktiva 2003/6 - Trgovanje na podlagi notranjih informacij - Uporaba notranjih informacij - Sankcije - Pogoji)
   2010/C 51/09
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Spector Photo Group NV, Chris Van Raemdonck

      Tožena stranka: Commissie voor het Bank-, Financie- en Assurantiewezen (CBFA)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van beroep te Brussel – Razlaga členov 2 in 14 Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) (UL L 96, str. 16) ter člena 1 Direktive Komisije 2003/124/ES z dne 22. decembra 2003 o izvajanju Direktive 2003/6/ES (UL L 339, str. 70) – Uporaba notranjih informacij – Največja uskladitev, ki državam članicam ne dopušča proste presoje pri opredelitvi trgovanja na podlagi notranjih informacij – Sankcije, ki se lahko naložijo – Pogoji

      Izrek

               1.

               Člen 2(1) Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) je treba razlagati tako, da je iz dejstva, da ima oseba iz drugega pododstavka te določbe, ki ima notranje informacije in posredno ali neposredno pridobi ali odtuji oziroma poskuša pridobiti ali odtujiti finančne instrumente, na katere se te informacije nanašajo, za svoj račun ali za račun tretje stranke, mogoče sklepati, da je ta oseba „uporabila te informacije“ v smislu te določbe, ob pogoju, da je spoštovana pravica do obrambe, zlasti pa pravica izpodbiti to domnevo. Vprašanje, ali je ta oseba kršila prepoved trgovanja na podlagi notranjih informacij, je treba preučiti ob upoštevanju cilja te direktive, ki je zagotovitev integritete finančnih trgov in povečanje zaupanja vlagateljev, ki temelji zlasti na tem, da bodo ti postavljeni v enakopraven položaj in zaščiteni pred nepravično uporabo notranjih informacij.

               2.

               Člen 14(1) Direktive 2003/6 je treba razlagati tako, da se gospodarska korist, pridobljena s trgovanjem na podlagi notranjih informacij, lahko upošteva pri določitvi učinkovite, sorazmerne in odvračajoče sankcije. Način izračuna te gospodarske koristi in zlasti upoštevni datum ali obdobje morajo biti opredeljeni z nacionalno zakonodajo.

               3.

               Člen 14(1) Direktive 2003/6 je treba razlagati tako, da če država članica poleg upravnih sankcij, določenih s to določbo, predvidi možnost naložiti denarno kazensko sankcijo, pri ugotavljanju učinkovitosti, sorazmernosti in odvračilnosti upravne sankcije ni treba upoštevati možnosti in/ali višine morebitne poznejše kazenske sankcije.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. junija 2005 v zadevi C-543/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Oberlandesgericht Innsbruck): Christine Dodl, Petra Oberhollenzer proti Tiroler Gebietskrankenkasse (Uredbi (EGS) št. 1408/71 in 574/72 — Družinski dodatki — Dodatek za vzgojo — Upravičenost do dodatkov enake vrste v državi članici zaposlitve in v državi članici stalnega prebivališča)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/13

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 7. junija 2005
   v zadevi C-543/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Oberlandesgericht Innsbruck): Christine Dodl, Petra Oberhollenzer proti Tiroler Gebietskrankenkasse (1)

   (Uredbi (EGS) št. 1408/71 in 574/72 - Družinski dodatki - Dodatek za vzgojo - Upravičenost do dodatkov enake vrste v državi članici zaposlitve in v državi članici stalnega prebivališča)
   (2005/C 182/25)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-543/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Oberlandesgericht Innsbruck (Avstrija) z dne 16. decembra 2003, ki je prispel na Sodišče dne 29. decembra 2003, v postopku, ki poteka med Christine Dodl, Petro Oberhollenzer in Tiroler Gebietskrankenkasse, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans in A. Rosas, predsedniki senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, K. Schiemann (poročevalec), J. Makarczyk, P. Kūris, E. Juhász, U. Lõhmus. E. Levits in A. Ó Caoimh, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, dne 7. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Oseba ima lastnost „delavca“ v smislu Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo (ES) št. 1386/2001 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001, četudi je obvezno ali prostovoljno zavarovana le za eno tveganje v okviru enega od splošnih ali posebnih sistemov socialne varnosti, ki jih navaja člen 1(a) te uredbe, in sicer neodvisno od obstoja delovnega razmerja. Nacionalno sodišče je tisto, ki izvede nujne preveritve, da ugotovi, ali sta tožeči stranki v postopku v glavni stvari v časovnih obdobjih, za katera se zahtevajo obravnavani dodatki, pripadali veji avstrijskega sistema socialne varnosti in sta s tem zajeti s pojmom „delavec“ v smislu člena 1(a) te uredbe.

               2.

               Če zakonodaji države članice zaposlitve in države članice stalnega prebivališča delavca, temu za istega družinskega člana in v istem časovnem obdobju zagotavljata upravičenje do družinskih dodatkov, je za dodelitev teh dodatkov pristojna država članica po členu 10(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 410/2002 z dne 27. februarja 2002, ki je načeloma država članica zaposlitve.
               Vendar če je oseba, ki je upravičena skrbeti za otroka, posebej zakonec ali življenjski sopotnik delavca, ki je zaposlen v državi članici stalnega prebivališča, mora družinske dodatke po členu 10(1)(b)(ii) te uredbe zagotoviti ta država članica, neodvisno od tega, koga zakonodaja te države določa kot neposrednega prejemnika teh dodatkov. V tem primeru dodelitev družinskih dodatkov s strani države članice zaposlitve miruje do višine družinskih dodatkov, ki jih določa zakonodaja države članice stalnega prebivališča.

      (1)  UL C 850, 3.4.2004.


title: Zadeva C-50/17 P: Pritožba, ki jo je Universidad Internacional de la Rioja, S.A. vložila 31. januarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 1. decembra 2016 v zadevi T-561/15, Universidad Internacional de la Rioja/EUIPO – Universidad de la Rioja (Universidad Internacional de la Rioja UNIR)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/2

         Pritožba, ki jo je Universidad Internacional de la Rioja, S.A. vložila 31. januarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 1. decembra 2016 v zadevi T-561/15, Universidad Internacional de la Rioja/EUIPO – Universidad de la Rioja (Universidad Internacional de la Rioja UNIR)
   (Zadeva C-50/17 P)
   (2017/C 231/03)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Universidad Internacional de la Rioja, S.A. (zastopnika: C. Lema Devesa in A. Porras Fernandez-Toledano, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 1. junija 2017 zavrnilo pritožbo in odločilo, da Universidad Internacional de La Rioja, S.A. nosi lastne stroške.


title: Združeni zadevi C-23/07 in C-24/07: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 12. junija 2008 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Italija) – Confcooperative Friuli Venezia Giulia (C-23/07), Luigi Soini (C-23/07 in C-24/07), Azienda Agricola Vivai Pinato Mario e figlio (C-23/07), Cantina Produttori Cormòns Soc. cons. arl (C-24/07) proti Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia (Kmetijstvo – Uredbe (ES) št. 1493/1999, 753/2002 in 1429/2004 – Skupna ureditev trga za vino – Označevanje vin – Uporaba imen vinskih sort in njihovih sinonimov – Geografska označba Tokaj za vina s poreklom iz Madžarske – Možnost uporabe poimenovanja sorte vinske trte Tocai friulano ali Tocai italico kot dodatek k navedbi geografske označbe določenih vin s poreklom iz Italije – Izključitev po trinajstletnem prehodnem obdobju, ki se je izteklo 31. marca 2007 – Veljavnost – Pravna podlaga – Člen 34 ES – Načelo prepovedi diskriminacije – Načela mednarodnega pogodbenega prava – Pristop Madžarske k Evropski Uniji – Členi od 22 do 24 sporazuma TRIPS)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/14

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 12. junija 2008 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Italija) – Confcooperative Friuli Venezia Giulia (C-23/07), Luigi Soini (C-23/07 in C-24/07), Azienda Agricola Vivai Pinato Mario e figlio (C-23/07), Cantina Produttori Cormòns Soc. cons. arl (C-24/07) proti Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   (Združeni zadevi C-23/07 in C-24/07) (1)

   (Kmetijstvo - Uredbe (ES) št. 1493/1999, 753/2002 in 1429/2004 - Skupna ureditev trga za vino - Označevanje vin - Uporaba imen vinskih sort in njihovih sinonimov - Geografska označba „Tokaj“ za vina s poreklom iz Madžarske - Možnost uporabe poimenovanja sorte vinske trte „Tocai friulano“ ali „Tocai italico“ kot dodatek k navedbi geografske označbe določenih vin s poreklom iz Italije - Izključitev po trinajstletnem prehodnem obdobju, ki se je izteklo 31. marca 2007 - Veljavnost - Pravna podlaga - Člen 34 ES - Načelo prepovedi diskriminacije - Načela mednarodnega pogodbenega prava - Pristop Madžarske k Evropski Uniji - Členi od 22 do 24 sporazuma TRIPS)
   (2008/C 209/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Confcooperative Friuli Venezia Giulia (C-23/07), Luigi Soini (C-23/07 in C-24/07), Azienda Agricola Vivai Pinato Mario e figlio (C-23/07), Cantina Produttori Cormòns Soc. cons. arl (C-24/07)

      Toženi stranki: Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Razlaga uredb št. 1493/1999 in 753/2002, kot sta bili spremenjeni z Uredbo Komisije (ES) št. 1429/2004 z dne 9. avgusta 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 753/2002 o določitvi nekaterih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 glede opisa, poimenovanja, predstavitve in zaščite nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja (UL L 263, str. 11) – Razlaga člena 34(2) ES – Poimenovanje vin, proizvedenih na Madžarskem in v Skupnosti – Odprava poimenovanja „Tocai Friulano“ – Diskriminacija med pridelovalci in uporabniki navedenega poimenovanja v odnosu do pridelovalcev in uporabnikov drugih poimenovanj.
   Izrek

               1)

               Akt o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija, je treba razlagati tako, da so v skladu s členom 2 tega Akta, določbe Uredbe Komisije (ES) št. 753/2002 z dne 29. aprila 2002 o določitvi nekaterih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 glede opisa, poimenovanja, predstavitve in zaščite nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja, v delu v katerem se z njimi prepoveduje uporabo izraza „Tocai“ za opis in predstavitev določenih kakovostnih italijanskih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju, po izteku prehodnega obdobja 31. marca 2007, sestavni del pravnega reda Skupnosti, ki je obstajal 1. maja 2004 in so se potem, ko so bile povzete v Uredbi Komisije (ES) št. 1429/2004 z dne 9. avgusta 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 753/2002, uporabljale tudi po tem datumu.

               2)

               Člen 53 Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino je zadostna pravna podlaga, ki omogoča Komisiji sprejetje določb Uredbe št. 753/2002, ki jih povzema Uredba št. 1429/2004, ki prepovedujejo uporabo izraza „Tocai“ za opis in predstavitev določenih kakovostnih italijanskih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju, po izteku prehodnega obdobja 31. marca 2007.

               3)

               Člen 34(2), drugi pododstavek, ES ne nasprotuje določbam Uredbe št. 753/2002, ki jih povzema Uredba št. 1429/2004, ki prepovedujejo uporabo izraza „Tocai“ za opis in predstavitev določenih kakovostnih italijanskih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju, po izteku prehodnega obdobja 31. marca 2007.

               4)

               Člen 19(2) Uredbe št. 753/2002 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje določbam Uredbe št. 753/2002, ki jih povzema Uredba št. 1429/2004, ki prepovedujejo uporabo izraza „Tocai“ za opis in predstavitev določenih kakovostnih italijanskih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju, po izteku prehodnega obdobja 31. marca 2007.

               5)

               Člen 50 Uredbe št. 1493/1999 je treba razlagati tako, da pri uporabi določb členov 23 in 24 Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, ki je priloga 1C k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije (STO), sklenjenem v Marakešu 15. aprila 1994 in potrjenem s Sklepom Sveta 94/800/ES z dne 22. decembra 1994 o sklenitvi sporazumov, doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986 – 1994), v imenu Evropske skupnosti, v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti, in zlasti določb člena 24(6) tega sporazuma, te določbe ne nasprotujejo sprejetju ukrepov, kot so tisti, določeni z Uredbo št. 753/2002, ki jih povzema Uredba št. 1429/2004, ki prepovedujejo uporabo izraza „Tocai“ za opis in predstavitev določenih kakovostnih italijanskih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju, po izteku prehodnega obdobja 31. marca 2007.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-383/15 P: Pritožba, ki jo je družba Skype vložila 15. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. maja 2015 v zadevi Skype/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-423/12

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/15

         Pritožba, ki jo je družba Skype vložila 15. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. maja 2015 v zadevi Skype/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-423/12
   (Zadeva C-383/15 P)
   (2015/C 354/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Skype (zastopnika: A. Carboni in M. Browne, Solicitors)

      Druge stranke v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Sky IP International Ltd, Sky plc

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo Splošnega sodišča z dne 5. maja 2015 v zadevi T-423/12 v celoti razveljavi, zahtevo za registracijo pa naj vrne UUNT, da jo bo lahko obravnaval, in

               —

               UUNT in vsem intervenientkam v tem pritožbenem postopku naloži, naj nosijo svoje stroške ter plačajo stroške pritožnice v tem postopku in stroške v postopku (i) s tožbo pred Splošnim sodiščem v zadevi T-423/12, (ii) pred četrtim odborom za pritožbe v zadevi R 1561/2010-4 in (iii) z ugovorom B 1 023 680 pred oddelkom za ugovore.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Edini pritožbeni razlog pritožnice je, da je Splošno sodišče z izdajo odločbe v zadevi T-423/12 v zvezi s prijavo znamke Skupnosti št. 4 546 248 (v nadaljevanju: izpodbijana znamka) kršilo člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti. (1) Natančneje, Splošno sodišče naj bi pri sprejemanju odločitve o potrditvi ugotovitve tožene stranke o verjetnosti zmede zagrešilo te napake:

               1.

               narobe je presodilo značilnosti upoštevne javnosti, pri čemer napačno ni upoštevalo dejstva, da je storitev „Skype“ tožeče stranke na datum prednostne pravice izpodbijane znamke (v nadaljevanju: upoštevni datum) temeljila na povsem novi in inovacijski tehnologiji, in da je zato upoštevna javnost imela nadpovprečno tehnično znanje in povečano zmožnost razlikovanja med znamkama;

               2.

               očitno je zmotno domnevalo, da strinjanje tožeče stranke s tem, da so blago in storitve, zajeti z izpodbijano znamko, identični nekateremu blagu in storitvam, zajetim s prejšnjo znamko, pomeni, da se strinja tudi s tem, da je imela prejšnja znamka na upoštevni datum povečan razlikovalni učinek in/ali ugled na področjih prekrivanja s specifikacijo izpodbijane znake;

               3.

               pri proučitvi ocene tožeče stranke glede vizualne, slušne in pomenske podobnosti zadevnih znamk je v več pogledih napačno uporabilo pravo, zlasti s tem, da se je oprlo na napačno pravno fikcijo, da povprečen potrošnik posamezne kratke besede bere od leve proti desni, s tem da ni dalo dovolj velike teže sosledju črk S, K in Y na začetku obeh znak, s tem da ni upoštevalo grafičnega elementa izpodbijane znamke, in s tem da ni upoštevalo, da pomenska razlika med znamkama izniči kakršno koli vizualno ali slušno podobnost;

               4.

               storilo je dve veliki napaki s tem, da je potrdilo ugotovitev tožene stranke, da je imela prejšnja znamka povečan razlikovalni učinek v zvezi z blagom in storitvami, ki niso spadali med „glavne“ storitve televizijskega oddajanja intervenientk: prvič, napačno se je oprlo na uporabo prejšnje znamke v zvezi „glavnimi“ storitvami intervenientk, da bi na podlagi tega ugotovilo razlikovalni učinek drugih storitev, in drugič, upoštevalo je dokaze o uporabi, ki so bili poznejši od upoštevnega datuma;

               5.

               pri celoviti presoji verjetnosti zmede je v več pogledih napačno uporabilo pravo s tem, da ni upoštevalo:

                           i.

                           pomembnega ugleda izpodbijane znamke na upoštevan datum in

                           ii.

                           praktičnih dokazov, da sta zadevni znamki na tržišču več kot deset let mirno soobstajali, ne da bi intervenientke vložile tožbo zaradi kršitve, kar je pomemben pokazatelj tega, da na upošteven datum ni bilo verjetnosti zmede.

         Pritožnica zato Sodišču predlaga, naj: (1) odločbo Splošnega sodišča v zadevi T-423/12 razveljavi, zahtevo za registracijo pa naj vrne UUNT, da jo bo lahko obravnaval, in (2) odredi, naj se pritožnici povrnejo stroški postopka.

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-98/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Trani – Italija) – Francesca Sorge proti Poste Italiane SpA (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas — Določba 8 — Podatki, ki jih je treba vključiti v pogodbo o zaposlitvi za določen čas, sklenjeno zaradi nadomeščanja odsotnega delavca — Zniževanje splošne ravni zaščite delavcev — Skladna razlaga)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/12

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Trani – Italija) – Francesca Sorge proti Poste Italiane SpA
   (Zadeva C-98/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas - Določba 8 - Podatki, ki jih je treba vključiti v pogodbo o zaposlitvi za določen čas, sklenjeno zaradi nadomeščanja odsotnega delavca - Zniževanje splošne ravni zaščite delavcev - Skladna razlaga)
   2010/C 221/19
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Trani

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Francesca Sorge

      Tožena stranka: Poste Italiane SpA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Trani – Razlaga določbe 8 Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) – Nacionalna ureditev, ki ne določa, da morajo biti pri sklenitvi pogodbe o nadomeščanju za določen čas navedena imena nadomeščanih oseb in razlogi za nadomeščanje

      Izrek

               1.

               Določbo 8(3) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priložen Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v sporu o glavni stvari, ki je razveljavila obveznost delodajalca, da v pogodbah o zaposlitvi za določen čas, sklenjenih zaradi nadomeščanja odsotnih delavcev, navede imena teh delavcev in razloge za njihovo nadomeščanje, in ki določa le, da morajo biti te pogodbe o zaposlitvi za določen čas sklenjene pisno ter da morajo določati razloge za sklenitev teh pogodb, če so ti novi pogoji izravnani s sprejetjem drugih jamstev ali zaščite oziroma če vplivajo le na omejeno kategorijo delavcev, ki so sklenili pogodbo o zaposlitvi za določen čas, kar mora preveriti navedeno predložitveno sodišče.

               2.

               Ker določba 8(3) okvirnega sporazuma ne učinkuje neposredno, predložitvenemu sodišču, če bi ugotovilo neskladnost nacionalne zakonodaje, na katero se nanaša spor o glavni stvari, s pravom Unije, ni treba opustiti njene uporabe, ampak jo mora, kolikor je mogoče, razlagati skladno z Direktivo 1999/70 in z namenom okvirnega sporazuma.

      (1)  UL C 129, 6.6.2009.


title: Združeni zadevi C-439/14 in C-488/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. septembra 2016 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti, Curtea de Apel Oradea – Romunija) – SC Star Storage SA/Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (ICI) (C-439/14), SC Max Boegl România SRL in drugi/RA Aeroportul Oradea in drugi, C-488/14) (Predhodno odločanje — Direktivi 89/665/EGS in 92/13/EGS — Javna naročila — Revizijski postopki — Nacionalna zakonodaja, v kateri je dostop do revizijskih postopkov zoper odločbe naročnikov pogojen z obveznostjo predhodnega pologa „varščine za dobro ravnanje“ — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 47 — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. septembra 2016 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti, Curtea de Apel Oradea – Romunija) – SC Star Storage SA/Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (ICI) (C-439/14), SC Max Boegl România SRL in drugi/RA Aeroportul Oradea in drugi, C-488/14)
   (Združeni zadevi C-439/14 in C-488/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktivi 89/665/EGS in 92/13/EGS - Javna naročila - Revizijski postopki - Nacionalna zakonodaja, v kateri je dostop do revizijskih postopkov zoper odločbe naročnikov pogojen z obveznostjo predhodnega pologa „varščine za dobro ravnanje“ - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva))
   (2016/C 419/04)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveni sodišči

   Curtea de Apel Bucureşti, Curtea de Apel Oradea

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: SC Star Storage SA (C-439/14), SC Max Boegl România SRL, SC UTI Grup SA, Astaldi SpA, SC Construcții Napoca SA (C-488/14)

      Tožene stranke: Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (ICI) (C-439/14), RA Aeroportul Oradea, SC Porr Construct SRL, Teerag-Asdag Aktiengesellschaft SC Col-Air Trading SRL, AVZI SA, Trameco SA, Iamsat Muntenia SA (C-488/14)

      Izrek

   Člen 1, od (1) do (3), Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007, in člen 1, od (1) do (3), Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66, v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopkih v glavni stvari, ki dopustnost vseh pravnih sredstev zoper odločbo naročnika pogojuje z obveznostjo tožeče stranke, da položi varščino za dobro ravnanje, ki jo določa v korist naročnika, saj je to varščino treba vrniti tožeči stranki ne glede na izid pravnega sredstva.

      (1)  UL C 448, 15.12.2014

      UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva C-58/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Leo-Libera GmbH proti Finanzamt Buchholz in der Nordheide (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člen 135(1)(i) — Oprostitve za stave, loterije in druge oblike iger na srečo — Pogoji in omejitve — Pristojnost držav članic za določitev)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Leo-Libera GmbH proti Finanzamt Buchholz in der Nordheide
   (Zadeva C-58/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 135(1)(i) - Oprostitve za stave, loterije in druge oblike iger na srečo - Pogoji in omejitve - Pristojnost držav članic za določitev)
   2010/C 221/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Leo-Libera GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Buchholz in der Nordheide

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof (Nemčija) – Razlaga člena 135(1)(i) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006 L 347, str. 1) – Nacionalna ureditev, v skladu s katero so samo določene stave in loterije oproščene plačila davka na dodano vrednost, vse druge oblike iger na srečo pa so izvzete iz teh oprostitev

      Izrek

   Člen 135(1)(i) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da pristojnost, ki jo imajo države članice za določitev pogojev in omejitev za oprostitev od davka na dodano vrednost in ki je določena s to določbo, omogoča, da države članice od tega davka oprostijo le nekatere igre na srečo.

      (1)  UL C 113, 16.5.2009.


               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/1

         (2008/C 116/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 107, 26.4.2008

   Prejšnje objave

      UL C 92, 12.4.2008

      UL C 79, 29.3.2008

      UL C 64, 8.3.2008

      UL C 51, 23.2.2008

      UL C 37, 9.2.2008

      UL C 22, 26.1.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva F-94/07: Tožba, vložena 21. septembra 2007 – Rebizant in drugi proti Komisiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/45

         Tožba, vložena 21. septembra 2007 – Rebizant in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-94/07)
   (2007/C 283/81)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Jean Rebizant (Karlsruhe, Nemčija) in drugi (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J-N. Lois, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Ugotovi naj se nezakonitost odločbe, s katero so bili določeni pragi napredovanja v naziv AD 13, ki se uporabljajo za uradnike, ki spadajo pod raziskovalni proračun/Skupno raziskovalno središče (CCR) in pod operativni proračun;

               —

               razglasi naj se ničnost odločbe organa, pristojnega za imenovanja, da tožeče stranke v okviru napredovalnega obdobja 2006 ne napredujejo v naziv AD 13;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo naslednje tožbene razloge:

               —

               kršitev člena 5(5) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti (Kadrovski predpisi);

               —

               kršitev člena 6(2) Kadrovskih predpisov ter člena 9 njihove Priloge XIII;

               —

               kršitev načela enakega obravnavanja.

         Tožeče stranke natančno navajajo, da naj Komisija s tem, ko je za uradnike, ki spadajo pod raziskovalni proračun in proračun CCR, določila prag za napredovanje v naziv AD 13 na 98,5, ne bi upoštevala, na eni strani delovnih mest, ki so bila na podlagi člena 9 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom dejansko prosta v GD Raziskovanje in v GD CCR, in na drugi strani, posebnega položaja uradnikov, ki spadajo pod ta proračuna.
   Tožeče stranke zatrjujejo, da je Komisija s tem, ko tega ni upoštevala, kršila svojo Odločbo z dne 20. julija 2005 o pravilih za izvajanje postopka za napredovanje uradnikov, ki so plačani iz raziskovalnega dela skupnega proračuna, odločbo, ki naj bi določila pravila za zagotavljanje načela enakega obravnavanja uradnikov, ki spadajo pod različne proračune.


title: Zadeva T-131/17: Tožba, vložena 2. marca 2017 – Argus Security Projects/Komisija in ESZD

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/28

         Tožba, vložena 2. marca 2017 – Argus Security Projects/Komisija in ESZD
   (Zadeva T-131/17)
   (2017/C 129/42)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Argus Security Projects Ltd (Limassol, Ciper) (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Evropska služba za zunanje delovanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Komisije o pobotu v znesku 52 600 EUR, vsebovan v njenem dopisu z dne 13. februarja 2017, razglasi za ničen;

               —

               sklep Komisije, v imenu računovodje ESZD, o pobotu v znesku 41 522 EUR, vsebovan v njenem dopisu z dne 15. februarja 2017, razglasi za ničen;

               —

               sklep Komisije, v imenu računovodje ESZD, o pobotu v znesku 6 324 EUR, vsebovan v njenem dopisu z dne 28. februarja 2017, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji in ESZD naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina). Tožeča stranka meni, da je treba sprejetje enostranskih sklepov o pobotu, ki jih pomenijo izpodbijani sklepi, v pogodbenem okviru in čeprav je druga pogodbena stranka vložila tožbo za ugotovitev pogodbene odgovornosti pri sodišču, ki je v pogodbi določeno za pristojno, šteti za nezakonito in v nasprotju s členom 47 Listine.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nepristojnost Evropske komisije in Službe za zunanje delovanje (ESZD) za sprejetje sklepov o pobotu v pogodbenem okviru. Toženi stranki naj bi prekoračili pooblastila s tem, da sta enostransko končali spor, ki izvira iz pogodbe, izpodbijane sklepe pa bi bilo tako treba razglasiti za nične zaradi nepristojnosti njihovega avtorja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 80 Uredbe št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (v nadaljevanju: Finančna uredba). Tožeča stranka meni, da ker postopek pred belgijskim sodiščem še poteka, računovodja Komisije ni mogel legitimno šteti, da je bila zadevna terjatev nedvoumna, v fiksnem znesku in zapadla. Zadnjenavedena terjatev naj torej ne bi izpolnjevala pogojev iz člena 80 Finančne uredbe in naj je torej ne bi bilo mogoče pobotati.


title: Zadeva T-362/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2007 — Minin proti Komisiji (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi v zvezi z Liberijo — Zamrznitev denarnih sredstev pomagačev Charlesa Taylorja — Pristojnost Skupnosti — Temeljne pravice — Ničnostna tožba)

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2007 — Minin proti Komisiji
   (Zadeva T-362/04) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi v zvezi z Liberijo - Zamrznitev denarnih sredstev pomagačev Charlesa Taylorja - Pristojnost Skupnosti - Temeljne pravice - Ničnostna tožba)
   (2007/C 69/42)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Leonid Minin (Tel-Aviv, Izrael) (zastopnika: T. Ballarino in C. Bovio, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. Montaguti, L. Visaggio in C. Brown, zastopniki)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: najprej S. Marquardt in F. Ruggeri Laderchi, nato S. Marquardt in A.Vitro, zastopniki); in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnici: najprej R. Caudwell, nato E. Jenkinson, zastopnici)
   Predmet
   Najprej predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1149/2004 z dne 22. junija 2004 o spremembi Uredbe ES št. 872/2004 o nadaljnjih omejevalnih ukrepih v zvezi z Liberijo (UL L 222, str. 17) in nato predlog za razglasitev delne ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 874/2005 z dne 9. junija 2005 o spremembi Uredbe št. 872/2004 (UL L 146, str. 5).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Komisije.

               3)

               Svet in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva T-286/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2012 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Nepogodbena odgovornost — Povračilo škode, ki je nastala zaradi odpošiljanja dopisa glede stroškov v zadevi odvetniku, ki je tožečo stranko zastopal v tej zadevi — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2012 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-286/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Nepogodbena odgovornost - Povračilo škode, ki je nastala zaradi odpošiljanja dopisa glede stroškov v zadevi odvetniku, ki je tožečo stranko zastopal v tej zadevi - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   2013/C 9/65
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. marca 2011 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-21/10, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 232, 6.8.2011.


title: Zadeva C-617/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. novembra 2016 – Presidenza del Consiglio dei Ministri/Giovanna Castellano in drugi

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. novembra 2016 – Presidenza del Consiglio dei Ministri/Giovanna Castellano in drugi
   (Zadeva C-617/16)
   (2017/C 063/23)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik v postopku s kasacijsko pritožbo: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Vlagatelji odgovora na pritožbo v postopku s kasacijsko pritožbo in vlagatelji nasprotne pritožbe: Giovanna Castellano, Maria Concetta Pandolfo, Antonio Marletta, Vito Mannino, Olga Gagliardo, Emilio Nardi, Maria Catania, Massimo Gallucci, Giovanna Pischedda, Giambattista Gagliardo

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo 82/76/EGS (1), v kateri sta povzeti direktivi 75/362/EGS (2) in 75/363/EGS (3), razlagati tako, da na področje njene uporabe spadajo tudi usposabljanja zdravnikov specialistov s polnim ali skrajšanim delovnim časom, ki so že potekala in so se nadaljevala po 31. decembru 1982, to je datumu, ki je bil s členom 16 Direktive 82/76/EGS določen kot datum, do katerega so morale države članice sprejeti potrebne ukrepe za uskladitev z navedeno direktivo?
               Če je odgovor na vprašanje iz točke 1. pritrdilen:

               2.

               ali je treba prilogo k Direktivi 75/363/EGS o usklajevanju, dodano s členom 13 Direktive 82/76/EGS, v kateri sta povzeti direktivi 75/362/EGS in 75/363/EGS, razlagati tako, da je za specialistična usposabljanja, ki so 31. decembra 1982 že potekala, nastanek obveznosti ustreznega plačila zdravnikov specializantov odvisen od izpolnitve obveznosti reorganizacije ali pa preverjanja skladnosti s predpisi navedenih direktiv?

               3.

               ali je v korist zdravnikov, ki so končali specializacijo po opravljenih usposabljanjih, ki so 1. januarja 1983 že potekala, vendar se še niso končala, nastala obveznost ustreznega nadomestila za celotno trajanje usposabljanja ali samo za obdobje po 31. decembru 1982 in pod kakšnimi morebitnimi pogoji?

      (1)  Direktiva Sveta 82/76/EGS z dne 26. januarja 1982 o spremembi Direktive 75/362/EGS o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni zdravstveni izobrazbi ter ukrepih za olajšanje učinkovitega izvajanja pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev in Direktive 75/363/EGS o usklajevanju zakonov in drugih predpisov za zdravstvene dejavnosti (UL L 43, str. 21).

      (2)  Direktiva Sveta 75/362/EGS z dne 16. junija 1975 o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni zdravstveni izobrazbi ter ukrepih za olajšanje učinkovitega izvajanja pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev (UL L 167, str. 1).

      (3)  Direktiva Sveta 75/363/EGS z dne 16. junija 1975 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov za zdravstvene dejavnosti (UL L 167, str. 14).


title: Zadeva T-423/07: Tožba, vložena 15. novembra 2007 – Ryanair proti Komisiji

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/28

         Tožba, vložena 15. novembra 2007 – Ryanair proti Komisiji
   (Zadeva T-423/07)
   (2008/C 8/50)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) (zastopnik: E. Vahida, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se v skladu s členom 232 ES ugotovi opustitev ukrepanja Komisije v skladu z njenimi obveznostmi iz Pogodbe ES, ker ni oblikovala svojega stališča glede pritožbe, ki jo je tožeča stranka nanjo naslovila 3. novembra 2005 in ki ji je sledil pisni opomin z dne 31. julija 2007;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo celotnih stroškov, vključno s stroški, nastalimi tožeči stranki, tudi če bi po vložitvi tožbe Komisija ukrepala tako, da po mnenju Sodišča sprejetje odločbe več ne bi bilo potrebno, ali če bi Sodišče tožbo kot nedopustno zavrglo; in

               —

               naj se sprejme nadaljnje ukrepe, za katere Sodišče meni, da so primerni.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V tej tožbi tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija opustila ukrepanje, s tem ko ni oblikovala svojega stališča o pritožbi tožeče stranke z dne 3.novembra 2005 glede protipravne državne pomoči, dodeljene družbi Lufthansa in njenim partnerjem iz omrežja Star Alliance v obliki izključne uporabe terminala 2 letališča München ali podredno, če bi se štelo, da je letališče München ravnalo samostojno, glede protikonkurenčne diskriminacije v korist družbe Lufthansa in njenih partnerjev iz omrežja Star Alliance, čeprav je bila v skladu s členom 232 ES pozvana, naj to stori. To, da je letališče München ta terminal pridržalo potencialnim konkurentom tožeče stranke, naj bi pomenilo zlorabo prevladujočega položaja in torej kršitev člena 82 ES.
   V utemeljitev svojega prvega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da bi morala Komisija v skladu z Uredbo Sveta (ES) 659/1999 (1), Uredbo Sveta (ES) št. 1/2003 (2) in Uredbo Komisije (ES) št. 773/2004 (3) pritožbo vestno in nepristransko preučiti, da bi bodisi sprejela odločbo, s katero bi ugotovila, da državni ukrepi niso bili pomoč v smislu člena 87(1) ES ali pa da je treba te ukrepe šteti za pomoč v smislu navedene določbe, ki pa je združljiva s skupnim trgom v skladu s členom 87(2) in (3) ES, bodisi da bi sprožila postopek na podlagi člena 88(2) ES.
   Podredno tožeča stranka navaja, da bi morala Komisija po prejemu njene podredne pritožbe v zvezi z domnevno zlorabo prevladujočega položaja bodisi sprožiti postopek proti tistemu, na kogar se pritožba nanaša, bodisi sprejeti končno odločbo o zavrnitvi pritožbe, po tem ko bi vlagateljici pritožbe dala možnost, da se izjavi.
   Tožeča stranka nadalje zatrjuje, da je bilo obdobje dvajsetih mesecev med pritožbo tožeče stranke in njenim pisnim opominom nerazumno dolgo in da naj bi nedejavnost Komisije v tem obdobju pomenila opustitev ukrepanja v smislu člena 232 ES.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 2003, str. 1).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnost (UL L 123, str. 18).


title: Zadeva T-163/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. oktobra 2008 – SC Gerovital Cosmetics proti UUNT – SC Farmec (GEROVITAL H3 Prof. Dr. A. Aslan) ( Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Umik zahteve za ugotovitev ničnosti – Ustavitev postopka )

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/29

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. oktobra 2008 – SC Gerovital Cosmetics proti UUNT – SC Farmec (GEROVITAL H3 Prof. Dr. A. Aslan)
   (Zadeva T-163/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Umik zahteve za ugotovitev ničnosti - Ustavitev postopka“)
   (2009/C 19/56)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: SC Gerovital Cosmetics SA (Okrožje Ilfov, Romunija) (zastopnik: D. Boștină, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: SC Farmec SA (Cluj Napoca, Romunija) (zastopnika: G. Turcu in M. Rosu, odvetnika)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. februarja 2007 (zadeva R 271/2006-2) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti med SC Farmec SA in SC Gerovital Cosmetics SA.
   Izrek

               1)

               O tožbi ni treba več odločati.

               2)

               Družbi SC Gerovital Cosmetics SA in SC Farmec SA nosita vsak svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva T-771/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – ANKO/Komisija (Arbitražna klavzula — Sporazum o dodelitvi sredstev, sklenjen v okviru Šestega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 – 2013) — Projekt Doc@Hand — Upravičeni stroški — Nasprotna tožba — Povračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti)

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – ANKO/Komisija
   (Zadeva T-771/14) (1)

   ((Arbitražna klavzula - Sporazum o dodelitvi sredstev, sklenjen v okviru Šestega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 – 2013) - Projekt Doc@Hand - Upravičeni stroški - Nasprotna tožba - Povračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti))
   (2017/C 070/22)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atene, Grčija) (zastopnika: V. Christianos in S. Paliou, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal in P. Arenas, agenta, skupaj z O. Lytra, odvetnikom)

      Predmet

   Prvič, tožba na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev neutemeljenosti zahtevka Komisije za vračilo zneska, ki je bil tožeči stranki izplačan na podlagi sporazuma št. 508015 za financiranje projekta, naslovljenega „Izmenjava znanj in podpore pri odločanju zdravstvenih delavcev“, sklenjenega v okviru Šestega okvirnega programa Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002-2006), in, drugič, nasprotna tožba, s katero se predlaga naložitev tožeči stranki povračila zneska, ki ji je bil na podlagi tega sporazuma neupravičeno izplačan.

      Izrek

               1.

               Tožba ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se zavrne.

               2.

               Družbi ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se naloži, naj Evropski komisiji plača znesek 296 149,77 EUR, povišan za zamudne obresti v višini 3,75 %, ki so začele teči 3. maja 2014.

               3.

               Družbi ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva T-438/17: Tožba, vložena 17. julija 2017 – The Scotch Whisky Association/EUIPO – José Estévez (JOHN COR)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/34

         Tožba, vložena 17. julija 2017 – The Scotch Whisky Association/EUIPO – José Estévez (JOHN COR)
   (Zadeva T-438/17)
   (2017/C 309/45)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Scotch Whisky Association (Edinburgh, Združeno kraljestvo) (zastopnika: F. Rodríguez Domínguez in J. Gracia Albero, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: José Estévez, SA (Jerez de la Frontera, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „JOHN COR“ – Znamka Evropske unije št. 10 965 937

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. maja 2017 v zadevi R 1289/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev členov 64(1) in 76(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 51(1)(c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-70/06: Tožba, vložena  28. februarja 2006  — Audi proti UUNT

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/30

         Tožba, vložena 28. februarja 2006 — Audi proti UUNT
   (Zadeva T-70/06)
   (2006/C 96/48)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Audi Aktiengesellschaft (Ingolstadt, Nemčija) (zastopnika: O. Gillert, F. Schiwek, Rechtsanwälte)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. decembra 2005 (Zadeva R 237/2005-2);

               —

               naj tožena stranka nosi stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Vorsprung durch Technik“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 12, 14, 16, 18, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43 in 45 — prijava št. 3 016 292

      Odločba preizkuševalca: Delna zavrnitev prijave
   Odločba odbora za pritožbe: Delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker ima prijavljena znamka zadosten razlikovalni učinek in izpodbijana odločba ne vsebuje nobene ugotovitve v zvezi z upoštevno javnostjo.


title: Zadeva C-463/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemčija) 6. septembra 2011 – L proti M

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemčija) 6. septembra 2011 – L proti M
   (Zadeva C-463/11)
   2011/C 355/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Tožeča stranka: L
   Tožena stranka: M

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali država članica prekorači meje svojega polja proste presoje iz člena 3(4) in (5) Direktive [2001/42/ES] (1), če za zazidalne načrte neke občine, s katerimi je določena raba majhnih območij na lokalni ravni in opredeljen okvir za prihodnje soglasje za izvedbo projektov, ki pa niso zajeti s členom 3(2) Direktive 2001/42/ES, s sprejetjem posebne vrste zazidalnega načrta, za katero sta značilna mejna vrednost, ki se nanaša na površino, in vsebinski pogoj, ob upoštevanju ustreznih meril iz Priloge II k Direktivi določi, da postopkovne določbe o okoljski presoji, ki sicer veljajo za zazidalne načrte, pri izdelavi takega zazidalnega načrta niso upoštevne, po drugi strani pa odredi, da kršitev teh postopkovnih določb, ki je posledica tega, da je občina vsebinski pogoj neustrezno presodila, ne vpliva na pravno veljavnost zazidalnega načrta posebne vrste?

      (1)  Direktiva 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 157).


title: Zadeva C-284/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 11. junija 2014 – Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) proti Hauptzollamt Hamburg-Stadt

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/37

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 11. junija 2014 – Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) proti Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Zadeva C-284/14)
   2014/C 315/59
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Grünwald Logistik Service GmbH (GLS)

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 158/2013 z dne 18. februarja 2013 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) veljavna, čeprav pred njenim sprejetjem ni bila opravljena novejša samostojna protidampinška preiskava, ampak se je le nadaljevala protidampinška preiskava, ki je bila takrat že opravljena za obdobje od 1. oktobra 2006 do 30. septembra 2007, pri čemer pa ta preiskava v skladu z ugotovitvami Sodišča Evropske unije v sodbi z dne 22. [marca] 2012 (zadeva C 338/10) (2) ni upoštevala zahtev iz Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (3), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 z dne 21. decembra 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 384/96 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (4), zaradi česar je Sodišče v navedeni sodbi razsodilo, da je Uredba Sveta (ES) št. 1355/2008 z dne 18. decembra 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (5), sprejeta na podlagi te preiskave, neveljavna?

      (1)  UL L 49, str. 29.

      (2)  ECLI:EU:C:2012:158.

      (3)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45.

      (4)  UL L 340, str. 17.

      (5)  UL L 350, str. 35.


title: Zadeva C-468/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 4. novembra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 4. novembra 2004
   (Zadeva C-468/04)
   (2004/C 314/18)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Georgios Zavvos in Arnaud Bordes, člana pravne službe Komisije, je dne 4. novembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/33/ES (1) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2002 o spremembi direktiv Sveta 90/425/EGS in 92/118/EGS v zvezi z zdravstvenimi zahtevami za stranske živalske proizvode, oziroma s tem, da o sprejetju navedenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 30. aprila 2003.

      (1)  UL L 315, 19.11.2002, str. 14.


title: Zadeva T-415/14: Tožba, vložena 12. junija 2014 – Embutidos Rodríguez proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/54

         Tožba, vložena 12. junija 2014 – Embutidos Rodríguez proti Komisiji
   (Zadeva T-415/14)
   2014/C 253/71
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Embutidos Rodríguez, SL (Soto de la Vega (León), Španija) (zastopnik: A. López Gómez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen;

               —

               podredno, za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek davčnih ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta za edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami, in

               —

               Komisiji naloži, naj v plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Duro Felguera SA proti Komisiji, T-401/14.


title: Zadeva C-392/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Oradea (Romunija) 29. junija 2017 – Sindicatul Energia Oradea/SC Termoelectrica

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Oradea (Romunija) 29. junija 2017 – Sindicatul Energia Oradea/SC Termoelectrica
   (Zadeva C-392/17)
   (2017/C 293/24)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Oradea

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Sindicatul Energia Oradea

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: SC Termoelectrica SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali so določbe uredbe št. 50/1990, katerih razlago je v postopku varstva zakonitosti podalo ÎCCJ (Înalta Curte de Casație și Justiție, vrhovno kasacijsko sodišče v Romuniji) z odločbo št. 9/2016 – ki je zavezujoča za redna sodišča in ki določa, da so delovna mesta v skupini I in v skupini II ozko in taksativno določena v prilogi I in II k uredbi, in da sodišča določb te uredbe ne smejo razširiti na druge podobne primere, zaradi česar se nekdanjim delavcem ne smejo priznati pokojninske pravice na podlagi težkih delovnih pogojev, v katerih so opravljali svojo dejavnost – v skladu s členi 114(3), 151 in 153 PDEU (1) ter poznejšimi posebnimi direktivami?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 349).


title: Zadeva C-578/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. junija 2014 – El Corte Inglés, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Emilio Pucci International BV

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/44

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. junija 2014 – El Corte Inglés, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Emilio Pucci International BV
   (Zadeva C-578/12) (1)

   2014/C 315/71
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva C-194/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso Administrativo n °1 de Oviedo (Španija) 27. aprila 2011 – Susana Natividad Martinez Álvarez proti Consejeria de Presidencia, Justicia e Igualidad del Principado de Asturias

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso Administrativo no 1 de Oviedo (Španija) 27. aprila 2011 – Susana Natividad Martinez Álvarez proti Consejeria de Presidencia, Justicia e Igualidad del Principado de Asturias
   (Zadeva C-194/11)
   2011/C 226/19
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Contencioso Administrativo no 1 de Oviedo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Susana Natividad Martinez Álvarez

      Tožena stranka: Consejeria de Presidencia, Justicia e Igualidad del Principado de Asturias

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 7(1) Direktive 2003/88/ES (1) Evropskega sveta in Parlamenta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa v povezavi s členom 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji (kot je člen 502(4) Ley Orgánica del Poder Judicial 6/1985 (sistemski zakon o sodiščih 6/1985) z dne 1. julija 1985), ki določa, da se v primeru, da delavec po nastopu dopusta postane začasno nezmožen za delo, dopust šteje za prekinjen samo, kadar nezmožnost za delo zajema bolnišnično zdravljenje, s čimer so izključeni vsi drugi primeri začasne nezmožnosti za delo, v katerih delavec tako nima pravice do poznejšega izkoriščanja dopusta?

      (1)  UL L 299, str. 9.


title: Zadeva T-66/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. decembra 2007 – Sack proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Uradniki – Ničnostna tožba – Dodatki za funkcijo – Funkcija vodje enote – Načelo enakega obravnavanja – Obveznost obrazložitve – Jezikovna ureditev )

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/40

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. decembra 2007 – Sack proti Komisiji
   (Zadeva T-66/05) (1)

   („Javni uslužbenci - Uradniki - Ničnostna tožba - Dodatki za funkcijo - Funkcija ‚vodje enote‘ - Načelo enakega obravnavanja - Obveznost obrazložitve - Jezikovna ureditev“)
   (2008/C 22/73)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jörn Sack (Berlin, Nemčija) (zastopnika: U. Lehmann-Brauns in D. Mahlo, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: V. Joris in H. Krämer, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)
   Predmet
   Zahteva za razveljavitev odločbe o določitvi mesečnih plač tožeče stranke od meseca maja 2004 do februarja 2005, zahteva za ponovno določitev njene plače in zahteva za razveljavitev zavrnilne odločbe o zahtevku tožeče stranke, ki ji je bila vročena 26.11.2004.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva C-424/08: Tožba, vložena 25. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/16

         Tožba, vložena 25. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-424/08)
   (2009/C 69/27)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in A. Sipos, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Zvezna republika Nemčija s tem, ko pristojni nemški organi niso izdelali načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah, za vse organizacije, na katere se nanaša člen 9 Direktive Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, ni izpolnila obveznosti iz člena 11(1)(c) te direktive.

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 11(1)(c) Direktive 96/82/ES od držav članic zahteva, da za vse organizacije, na katere se nanaša člen 9, zagotovijo, da pristojni organi izdelajo načrt ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah. Ti načrti ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah naj ne bi vsebovali le podatkov glede ukrepov za odpravo nesreče na območju organizacije in zunaj organizacije, temveč naj bi tudi obvestili javnost glede nesreče in pravilnega ravnanja. Poleg tega naj bi bile v načrt ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah vključene na primer tudi informacije za medicinsko prvo pomoč in reševalno službo drugih držav za primer težke nesreče z morebitnimi čezmejnimi učinki.
   Namen te tožbe je, da se ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, ko ni izdala načrtov za ukrepe zunaj organizacije ob nesrečah za vse organizacije, zajete v členu 9 te direktive, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 11(1)(c) Direktive 96/82/ES.


title: Zadeva C-603/14 P: Pritožba, ki jo je El Corte Inglés, S.A. vložila 29. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 15. oktobra 2014 v zadevi T-515/12, El Corte Inglés/UUNT – English Cut (The English Cut)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/17

      Pritožba, ki jo je El Corte Inglés, S.A. vložila 29. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 15. oktobra 2014 v zadevi T-515/12, El Corte Inglés/UUNT – English Cut (The English Cut)
      (Zadeva C-603/14 P)
      (2015/C 107/24)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: El Corte Inglés, S.A. (zastopnik: J.L. Rivas Zurdo, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT)

         Predlog

                  —

                  Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2014 v zadevi T-515/12 naj se v celoti razveljavi.

                  —

                  Strankam, ki tej pritožbi nasprotujejo, naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                     Prvi pritožbeni razlog temelji na izkrivljanju dejanskega stanja, ker je Splošno sodišče – na podlagi tega, da je odbor za pritožbe UUNT ugotovil obstoj pojmovne podobnosti – v sodbi z dne 15. oktobra 2014 presodilo, da je pojmovna podobnost, ki obstaja med znaki, majhna podobnost.

                  2.

                     Drugi pritožbeni razlog temelji na kršitvi prava Skupnosti, ker naj bi Splošno sodišče nepravilno uporabilo člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 (1).

                  3.

                     Tretji pritožbeni razlog temelji na kršitvi prava Skupnosti, ker naj bi Splošno sodišče nepravilno uporabilo člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, 24.3.2009, str. 1).


title: Zadeva T-260/09 P: Pritožba, ki jo je 6. julija 2009 vložil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 5. maja 2009 v zadevi Simões Dos Santos proti UUNT, F-27/08

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/35

         Pritožba, ki jo je 6. julija 2009 vložil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 5. maja 2009 v zadevi Simões Dos Santos proti UUNT, F-27/08
   (Zadeva T-260/09 P)
   2009/C 220/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: I. de Medrano Caballero, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeckom, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Manuel Simões Dos Santos (Madrid, Španija)

      Predlogi pritožnika:

               —

               sodba Sodišča za uslužbence v zadevi F-27/08 naj se vključno z odškodninskimi zahtevki razveljavi;

               —

               predlogom pritožnika, ki so bili predstavljeni na prvi stopnji, naj se ugodi, in sicer naj se tožbo zavrne kot neutemeljeno;

               —

               drugi stranki v postopku naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Sodiščem za uslužbence.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) s to pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 5. maja 2009, ki je bila izdana v zadevi Simões Dos Santos proti UUNT, F-27/08, s katero je Sodišče za uslužbence razglasilo za nično odločbo PERS-01-07 in dopis UUNT z dne 15. junija 2007 v delu, iz katerega je razvidno, da je bil ostanek točk za delovno uspešnost M. Simões Dos Santosa zaradi njegovega napredovanja izbrisan.
   UUNT v podporo svoji pritožbi navaja tri pritožbene razloge:

               —

               napačno uporabo prava, ker je Sodišče za uslužbence v nasprotju s sodno prakso, ki se nanaša na pogoje v zvezi z retroaktivno uporabo akta in načelo varstva zaupanja v pravo, ugotovilo, da je UUNT kršil načeli pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti;

               —

               napačno uporabo prava, ker je Sodišče za uslužbence menilo, da je UUNT kršil člen 233 ES in načelo pravnomočnosti, ki izhaja iz sodbe Sodišča prve stopnje z dne 14. februarja, izdane v zadevi Simões Dos Santos proti UUNT, T-435/04, medtem ko naj bi bili ukrepi UUNT za izvršitev navedene sodbe edini dovoljeni ukrepi, če se z njimi ne krši načela prepovedi diskriminacije;

               —

               nezakonito dodelitev odškodnine s strani Sodišča za uslužbence za povračilo domnevne nepremoženjske škode, saj UUNT ni storil nobene napake, Sodišče za uslužbence pa je odločalo ultra petita.


title: Zadeva F-96/15: Tožba, vložena 1. julija 2015 – ZZ/Komisija

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/84

         Tožba, vložena 1. julija 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-96/15)
   (2015/C 294/103)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti predloga za prenos pokojninskih pravic tožeče stranke v sistem Unije, pri čemer so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, in predlog, naj se toženi stranki naloži plačilo evro predujma iz naslova škode, ki naj bi jo tožeča stranka domnevno utrpela.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se nezakonitost člena 9 splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 15. 7. 2011;

               —

               za nično naj se razglasi odločba z dne 3. oktobra 2014 o potrditvi pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila pred začetkom službe, v okviru prenosa teh pravic v pokojninski sistem institucij Evropske unije, in sicer na podlagi splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 15. 7. 2011;

               —

               podredno, Komisiji naj se naloži plačilo evro predujma iz naslova škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-317/16: Tožba, vložena 21. junija 2016 – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-888TII RU)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/31

         Tožba, vložena 21. junija 2016 – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-888TII RU)
   (Zadeva T-317/16)
   (2016/C 287/37)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: češčina

      Stranke

      Tožeča stranka: Moravia Consulting spol. s.r.o. (Brno, Češka republika) (zastopnik: M. Kyjovský, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „SDC-888TII RU“ – Prijava za registracijo št. 12 781 225

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 1. aprila 2016 v zadevi R 1566/2015-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 76(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev pravila 50(1) Uredbe št. 2868/95.


title: Zadeva T-71/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. januarja 2010 – Química Atlântica proti Komisiji ( Tožba zaradi nedelovanja — Stališče — Odškodninska tožba — Člen 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje — Nedopustnost )

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. januarja 2010 – Química Atlântica proti Komisiji
   (Zadeva T-71/09) (1)

   („Tožba zaradi nedelovanja - Stališče - Odškodninska tožba - Člen 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje - Nedopustnost“)
   2010/C 51/62
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Química Atlântica Lda (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: J. Teixeira Alves, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Afonso in L. Bouyon, zastopnika)

      Predmet

   Zahtevek za ugotovitev nedelovanja Komisije, ker ta nezakonito ni sprejela ukrepov, potrebnih za uskladitev meril za tarifno uvrstitev dikalcijevega fosfata, ter zahtevek za vračilo razlike med zneskom, ki ga je tožeča stranka morala plačati od leta 1995 iz naslova carinskih dajatev, in zneskom, ki bi izhajal iz uporabe stopnje v zvezi s tarifno številko 28 35 25 90 za uvoz dikalcijevega fosfata iz Tunizije, ali odškodninski zahtevek v istem znesku.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Ni treba odločiti o predlogu za intervencijo Timab Ibérica SL.

               3.

               Química Atlântica Lda nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 113, 16.5.2009.


title: Zadeva T-29/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – LPN proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Zavrnitev dostopa — Dokumenti v zvezi s potekajočim postopkom zaradi neizpolnitve obveznosti glede projekta zajezitve na reki Sabor — Izjema, ki se nanaša na varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij — Informacije o okolju — Uredba (ES) št. 1367/2006 — Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa — Prevladujoč javni interes)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – LPN proti Komisiji
   (Zadeva T-29/08) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zavrnitev dostopa - Dokumenti v zvezi s potekajočim postopkom zaradi neizpolnitve obveznosti glede projekta zajezitve na reki Sabor - Izjema, ki se nanaša na varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij - Informacije o okolju - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa - Prevladujoč javni interes)
   2011/C 311/65
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Liga para Protecção da Natureza (LPN) (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: P. Vinagre e Silva, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Costa de Oliveira in D. Recchia, zastopnika)

      Intervenientke v podporo tožeče stranke: Kraljevina Danska (zastopnika: sprva B. Weis Fogh, nato C. Vang, zastopnika); Republika Finska (zastopniki: sprva J. Heliskoski, A. Guimaraes-Purokoski, M. Pere in H. Leppo, nato J. Heliskoski in A. Guimaraes-Purokoski, zastopniki); in Kraljevina Švedska (zastopniki: A. Falk, S. Johannesson in K. Petkovska, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 22. novembra 2007, s katero je bila potrjena zavrnitev dostopa do dokumentov iz spisa v postopku zaradi neizpolnitve obveznosti proti Portugalski republiki v zvezi s projektom izgradnje jezu na reki Sabor (Portugalska), ki bi lahko pomenil kršitev Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1) in Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne v delu, v katerem se nanaša na dokumente in na dele dokumentov, do katerih je bil organizaciji Liga para Protecção da Natureza (LPN) zavrnjen dostop z odločbo Komisije SG.E.3/MIB/psi D(2008) 8639 z dne 24. oktobra 2008.

               2.

               V preostalem se postopek ustavi.

               3.

               LPN nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Kraljevina Danska, Republika Finska in Kraljevina Švedska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva T-331/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2010 – REWE-Zentral proti UUNT – Grupo Corporativo Teype (Solfrutta) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Solfrutta — Prejšnja besedna znamka Skupnosti FRUTISOL — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Delna zavrnitev registracije — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/47

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2010 – REWE-Zentral proti UUNT – Grupo Corporativo Teype (Solfrutta)
   (Zadeva T-331/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Solfrutta - Prejšnja besedna znamka Skupnosti FRUTISOL - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Delna zavrnitev registracije - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 63/82
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: REWE-Zentral AG (Köln, Nemčija) (zastopnika: M. Kinkeldey in A. Bognár, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Grupo Corporativo Teype, SL (Madrid, Španija)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. maja 2008 (zadeva R 1679/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Grupo Corporativo Teype, SL in REWE-Zentral AG.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. maja 2008 (zadeva R 1679/2007-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva T-317/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2007 — Kustom Musical Amplification proti UUNT (Oblika kitare) (Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke — Oblika kitare — Absolutni razlog za zavrnitev — Kršitev pravic obrambe — Obrazložitev — Člen 73 Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2007 — Kustom Musical Amplification proti UUNT (Oblika kitare)
   (Zadeva T-317/05) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke - Oblika kitare - Absolutni razlog za zavrnitev - Kršitev pravic obrambe - Obrazložitev - Člen 73 Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2007/C 82/81)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kustom Musical Amplification (Cincinnati, Ohio, Združene države) (Zastopnika: M. Edenborough, barrister in T. Bamford, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. junija 2005 (zadeva R 1035/2004-2), glede zahteve za registracijo tridimenzionalne znamke v obliki kitare kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 7. junija 2005 (zadeva R 1035/2004-2) se razveljavi.

               2)

               UUNT nosi svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 271, 29.10.2005.