title: Zadeva T-122/09: Tožba, vložena 23. marca 2009 — Zhejiang Xinshiji Foods in Hubei Xinshiji Foods proti Svetu

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/44

         Tožba, vložena 23. marca 2009 — Zhejiang Xinshiji Foods in Hubei Xinshiji Foods proti Svetu
   (Zadeva T-122/09)
   2009/C 141/95
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (zastopniki: F. Carlin, Barrister, A. MacGregor, Solicitor, N. Niejahr in Q. Azau, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožečih strank

               —

               Uredba naj se razglasi za nično v delu, v katerem uvaja protidampinške dajatve na proizvode, ki jih proizvajata in izvažata tožeči stranki;

               —

               Svetu Evropske Unije naj se naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki s to tožbo predlagata, naj se Uredba Sveta (ES) št. 1355/2008 z dne 18. decembra 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) (v nadaljevanju: dokončna uredba) razglasi za nično v delu, ki zadeva tožeči stranki.
   Tožeči stranki predlagata, naj se dokončna uredba razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožeči stranki, ker krši pravico do obrambe tožečih strank, obveznost obrazložitve in načelo dobre uprave.
   Tožeči stranki trdita, da je bila njuna pravica do obrambe kršena,

               (i)

               ker niso bila pravočasno razkrita bistvena dejstva, kot določa člen 20(4) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (2), in ker niso bile predložene ustrezne razlage glede neskladij v obsegu prodaje industrije Skupnosti ter posledično tožeči stranki nista mogli učinkovito predstaviti svojih stališč oziroma ustrezno zaščititi svojega interesa;

               (ii)

               pri določanju škode, ker Komisija ni:

                           (a)

                           pravočasno odgovorila na vprašanja tožečih strank glede neskladnosti podatkov v obsegu prodaje industrije Skupnosti, da bi lahko tožeči stranki Svetu predstavili svoja stališča, preden je ta sprejel dokončno uredbo;

                           (b)

                           tožečim strankam predložila zahtevanih pojasnil v zvezi z zavrnitvijo, da bi se upošteval vpliv cen surovin;

                           (c)

                           pojasnila, kako je izračunala 2-odstotno povečanje stroškov uvoza in stopnje dobička uvoznika, in

               (iii)

               zaradi očitne napake pri presoji, ker pri določanju škode Komisija ni upoštevala večjih neskladij v zvezi z obsegom prodaje industrije Skupnosti.

         Tožeči stranki trdita, da dokončna uredba krši tudi člen 253 ES, ker ni bila podana obrazložitev glede bistvenega dejstva, na kateri je bila utemeljena, namreč 2-odstotnega povečanja stroškov uvoza in stopnje dobička uvoznika, ki je pomembno za ugotovitve v dokončni uredbi, ki so privedla do uvedbe dokončnih protidampinških dajatev za tožeči stranki.
   Nazadnje, tožeči stranki trdita, da je Svet — glede na navedbe tožečih strank v postopku, iz katerih izhaja, da Komisija večkrat ni ustrezno obrazložila dejanske podlage, glede na katero je predlagala sprejem dokončnih protidampinških ukrepov, in da ni ustrezno zaščitila pravice tožečih strank do obrambe — s tem da je sprejel dokončno uredbo, kot jo je predlagala Komisija, kršil načelo dobre uprave.

      (1)  UL L 350, str. 35.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 56, 6.3.1996, str. 1).


title: Izbris zadeve T-53/97

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/62

         Izbris zadeve T-53/97 (1)

   (2005/C 217/123)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   S sklepom z dne 16. junija 2005 je predsednik petega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. T-53/97: B.J.G. Oude Kotte proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 142, 10.5.1997.


title: Zadeva T-354/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2015 – Comercializadora Eloro/UUNT – Zumex Group (zumex) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti ZUMEX — Prejšnja nacionalna besedna znamka JUMEX — Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke — Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/49

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2015 – Comercializadora Eloro/UUNT – Zumex Group (zumex)
   (Zadeva T-354/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti ZUMEX - Prejšnja nacionalna besedna znamka JUMEX - Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke - Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 038/64)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Comercializadora Eloro, SA (Ecatepec, Meksiko) (zastopnik: J. de Castro Hermida, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Palmero Cabezas, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Zumex Group, SA (Moncada, Španija) (zastopnik: M. C. March Cabrelles, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 13 februarja 2014 (zadeva R 391/2012-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Comercializadora Eloro, SA in Zumex Group, SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Comercializadora Eloro, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva C-87/07: Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 10. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/34

         Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 10. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-87/07) (1)

   (2007/C 297/65)

      Jezik postopka: malteščina

   Predsednik sedmega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva T-79/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2014 – Francija proti Komisiji (Državne pomoči — Okvirna shema za dejavnosti, ki jih izvajajo v Franciji priznane medsektorske organizacije s področja kmetijstva, v korist članov zastopanih kmetijskih sektorjev — Financiranje s, prostovoljnimi prispevki, ki so postali obvezni — Odločba, s katero je bila shema pomoči razglašena za združljivo s skupnim trgom — Umik odločbe — Ustavitev postopka)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2014 – Francija proti Komisiji
   (Zadeva T-79/09) (1)

   ((Državne pomoči - Okvirna shema za dejavnosti, ki jih izvajajo v Franciji priznane medsektorske organizacije s področja kmetijstva, v korist članov zastopanih kmetijskih sektorjev - Financiranje s, prostovoljnimi prispevki, ki so postali obvezni - Odločba, s katero je bila shema pomoči razglašena za združljivo s skupnim trgom - Umik odločbe - Ustavitev postopka))
   2014/C 112/41
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: sprva E. Belliard, G. de Bergues in A. L. Vendrolini, nato E. Belliard, G. de Bergues in J. Gstalter, in na koncu E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas in J. Bousin, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva B. Stromsky in C. Urraca Caviedes, nato B. Stromsky, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 7846 final z dne 10. decembra 2008 o državni pomoči N 561/2008, ki se nanaša na okvirno shemo za dejavnosti, ki jih izvajajo v Franciji priznane medsektorske organizacije s področja kmetijstva, v korist članov zastopanih kmetijskih sektorjev.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 16.5.2009.


title: Zadeva C-114/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Theodora Henrika Bouman/Rijksdienst voor Pensioenen (Predhodno odločanje — Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Starostno zavarovanje in zavarovanje za primer smrti — Člen 46a(3)(c) — Izračun dajatev — Nacionalna pravila za preprečevanje kumuliranja — Izjema — Pojem, prostovoljno zavarovanje ali prostovoljno nadaljevanje zavarovanja‘ — Nacionalna pokojnina na podlagi sistema obveznega zavarovanja — Možnost prošnje za izvzetje iz obveznosti vključitve za določeno obdobje — Obseg veljavnosti potrdila, ki ga izda pristojni nosilec druge države članice — Uredba (EGS) št. 574/72 — Člen 47)

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Theodora Henrika Bouman/Rijksdienst voor Pensioenen
   (Zadeva C-114/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Starostno zavarovanje in zavarovanje za primer smrti - Člen 46a(3)(c) - Izračun dajatev - Nacionalna pravila za preprečevanje kumuliranja - Izjema - Pojem, prostovoljno zavarovanje ali prostovoljno nadaljevanje zavarovanja‘ - Nacionalna pokojnina na podlagi sistema obveznega zavarovanja - Možnost prošnje za izvzetje iz obveznosti vključitve za določeno obdobje - Obseg veljavnosti potrdila, ki ga izda pristojni nosilec druge države članice - Uredba (EGS) št. 574/72 - Člen 47))
   (2015/C 118/02)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeidshof te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Theodora Henrika Bouman

      Tožena stranka: Rijksdienst voor Pensioenen

      Izrek

   Člen 46a(3)(c) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1992/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006, je treba razlagati tako, da zajema del dajatve, ki temelji na zavarovalni dobi, v kateri je zadevna oseba imela pravico doseči izvzetje iz obveznosti vključitve v sistem obveznega zavarovanja, če ta vključitev v zadevnem obdobju vpliva na obseg dajatve socialne varnosti.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-689/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse (Predhodno odločanje — Intelektualna lastnina — Znamka Evropske unije — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člena 9 in 15 — Prijava znaka bombažni cvet, ki jo vloži združenje — Registracija kot posamezna znamka — Podelitev licence za uporabo te znamke proizvajalcem tekstilnih izdelkov iz bombaža, ki so vključeni v to združenje — Zahteva za ugotovitev ničnosti ali za razveljavitev znamke — Pojem „resna in dejanska uporaba“ — Bistvena funkcija označbe izvora)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse
   (Zadeva C-689/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člena 9 in 15 - Prijava znaka bombažni cvet, ki jo vloži združenje - Registracija kot posamezna znamka - Podelitev licence za uporabo te znamke proizvajalcem tekstilnih izdelkov iz bombaža, ki so vključeni v to združenje - Zahteva za ugotovitev ničnosti ali za razveljavitev znamke - Pojem „resna in dejanska uporaba“ - Bistvena funkcija označbe izvora))
   (2017/C 249/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Verein Bremer Baumwollbörse

      Izrek

               1.

               Člen 15(1) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije je treba razlagati tako, da namestitev posamezne znamke Evropske unije na proizvode, ki jo opravi njen imetnik ali se opravi z njegovim soglasjem, kot oznake kakovosti ne pomeni uporabe kot znamke, ki spada pod pojem „resna in dejanska uporaba“ v smislu te določbe. Namestitev navedene znamke kljub temu pomeni resno in dejansko uporabo, če prav tako in hkrati potrošnikom zagotavlja, da ti proizvodi izvirajo iz enega samega podjetja, pod nadzorom katerega se navedeni proizvodi proizvajajo in kateremu je mogoče pripisati odgovornost za njihovo kakovost. V zadnjenavedenem primeru lahko imetnik te znamke na podlagi člena 9(1)(b) te uredbe tretjim osebam prepreči, da na enake proizvode namestijo podoben znak, če ta namestitev ustvarja verjetnost zmede v javnosti.

               2.

               Člen 52(1)(a) in člen 7(1)(g) Uredbe št. 207/2009 je treba razlagati tako, da posamezne znamke na podlagi skupne uporabe teh določb ni mogoče razglasiti za nično, ker imetnik znamke z rednimi nadzori kakovosti pri pridobiteljih licence ne zagotavlja skladnosti pričakovanj o kakovosti, ki jo javnost povezuje s to znamko.

               3.

               Uredbo št. 207/2009 je treba razlagati tako, da njenih določb o kolektivnih znamkah Evropske unije ni mogoče mutatis mutandis uporabljati za posamezne znamke Evropske unije.

      (1)  UL C 118, 4.4.2016.


title: Zadeva F-67/12: Tožba, vložena 2. julija 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               13.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/16

         Tožba, vložena 2. julija 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-67/12)
   2012/C 311/22
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi preloga tožeče stranke za plačilo odškodnine za škodo, ki ji je nastala, ker je tožena stranka poslala dopis v zvezi z morebitnim ponovnim nastopom službe tožeče stranke in z odgovori na nekatere zahtevke tožeče stranke odvetniku, ki jo je zastopal v več postopkih, vendar mu tožeča stranka ni dala splošnega pooblastila.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije, v kakršnikoli obliki, s katero je ta zavrnila predlog z dne 21. maja 2011, ki ga je tožeča stranka podala organu, pristojnemu za imenovanja, naj se razglasi za nično;

               —

               kolikor je to potrebno naj se akt, v kakršnikoli obliki, s katerim je Komisija zavrnila pritožbo z dne 1. decembra 2011 zoper odločbo o zavrnitvi predloga z dne 21. maja 2011, s katero se predlaga razglasitev ničnosti navedene odločbe o zavrnitvi in ugoditev predlogu za dne 20. maja 2011, razglasi za ničen;

               —

               kolikor je to potrebno naj se dopis z dne 9. marca 2012 razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži povračilo škode, ki je tožeči stranki neupravičeno nastala, ker je Komisija odvetniku Giuseppeju Cipressi poslala nedatiran dopis, ki ji ga je mogoče pripisati, tako da se ji naloži, naj tožeči stranki nakaže znesek 10 000 EUR ali znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence menilo, da je pošten in pravičen;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača zamudne obresti na znesek 10 000 EUR, ki tečejo od dneva po tem, ko je Komisija prejela predlog z dne 20. maja 2011, do celotnega plačila navedenega zneska, v višini 10 % letno in z letno kapitalizacijo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-712/14: Tožba, vložena 7. oktobra 2014 – CEAHR/Evropska komisija

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/36

         Tožba, vložena 7. oktobra 2014 – CEAHR/Evropska komisija
   (Zadeva T-712/14)
   (2015/C 007/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Confédération Européenne des Associations d’Horlogers-Réparateurs (CEAHR) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: P. Mathijsen in P. Dyrberg, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi sklep Evropske komisije C(2014) 5462 final z dne 29. julija 2014 za ničen;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2014) 5462 z dne 29. julija 2014 v zadevi AT.39097 – Watch Repair, s katerim je Komisija zavrnila pritožbo tožeče stranke na podlagi člena 7(2) Uredbe št. 773/2004 (1) glede zavrnitve dobavo pomožnih delov neodvisnim urarjem s strani več izdelovalcev prestižnih/luksuznih ur.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja, da i) ugotovitve Komisije temeljijo na očitnih napakah pri presoji pravnih in dejanskih vprašanj, ii) v izpodbijanem sklepu ni ustrezne obrazložitve za ugotovitve Komisije in da iii) je bil izpodbijani sklep sprejet v postopku, v katerem Komisija ni pozorno preučila pravnih in dejanskih vprašanj iz pritožbe, s čimer je kršila pravico tožeče stranke do dobrega upravljanja.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81).


title: Zadeva F-55/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. junija 2011 – AS proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Razpis prostega delovnega mesta — Zavnitev prijave — Pravni interes — Invalidni uradnik — Neločljivost odločbe o zavrnitvi prijave in odločbe o imenovanju — Neobstoj — Razlikovanje med uradniki iz iste funkcionalne skupine in razreda, ki so v različnem kariernem toku — Usklajenost med nazivom in delovnim mestom)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/40

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. junija 2011 – AS proti Komisiji
   (Zadeva F-55/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Razpis prostega delovnega mesta - Zavnitev prijave - Pravni interes - Invalidni uradnik - Neločljivost odločbe o zavrnitvi prijave in odločbe o imenovanju - Neobstoj - Razlikovanje med uradniki iz iste funkcionalne skupine in razreda, ki so v različnem kariernem toku - Usklajenost med nazivom in delovnim mestom)
   2011/C 232/70
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AS (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi upoštevanja prijave tožeče stranke za delovno mesto knjižničarja pomočnika in predlog, naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 30. septembra 2009, s katero je Evropska Komisija zavrnila prijavo AS, se razglasi za nično.

               2.

               Evropski Komisiji se naloži, naj AS plača 3000 EUR.

               3.

               Preostali tožbeni predlogi se zavrnejo.

               4.

               Evropska Komisija poleg lastnih stroškov nosi tri četrtine stroškov AS.

               5.

               AS nosi četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010, str. 43.


title: Zadeva T-401/05: Tožba, vložena dne  2. novembra 2005  — Toth proti Komisiji

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/15

         Tožba, vložena dne 2. novembra 2005 — Toth proti Komisiji
   (Zadeva T-401/05)
   (2006/C 22/30)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Gergely Toth (Besozzo, Italija) (zastopnika: S. Rodrigues in Y. Minatchy, avocat).

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 20. julija 2005, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke in ki je bila sprejeta skupaj s pogodbo o zaposlitvi, ki jo je tožeča stranka podpisala 17. januarja 2005, ker določa njen naziv na podlagi člena 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom in plačilni razred na podlagi veljavnega člena 32 Kadrovskih predpisov;

               —

               Komisiji naj se navede posledice razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe in zlasti retroaktivno uvrstitev tožeče stranke v naziv A*9;

               —

               podredno, Komisiji naj se naloži odškodnino za povrnitev škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi dejstva, da od 17. januarja 2005 ni bila razvrščena v naziv A*9;

               —

               v vsakem primeru naj se toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je sodelovala na razpisu za prosta delovna mesta, ki ga je Komisija 25. julija 2003 objavila za zaposlitev administratorja v naziv A8/A5. Tožeča stranka je bila izbrana in je s Komisijo 17. januarja 2005 sklenila pogodbo začasnega uslužbenca, s katero je bila uvrščena v naziv A*6.
   S svojo tožbo tožeča stranka izpodbija svojo uvrstitev, pri čemer zatrjuje, da se v obravnavani zadevi ne sme uporabiti člena 12 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, saj naj bi ta določba veljala zgolj za uradnike in ne za začasne uslužbence. Podredno zatrjuje nezakonitost, pri čemer navaja, da naj bi bila uporaba te določbe v njenem primeru v nasprotju z enakim obravnavanjem izbranih pri razpisih za prosta delovna mesta, objavljenih pred 1. majem 2004, in naj bi pomenila diskriminacijo glede na državljanstvo in kršitev prostega gibanja delavcev, saj naj bi bili državljani novih držav članic nujno imenovani na podlagi manj ugodnih določb.
   Tožeča stranka zatrjuje tudi diskriminacijo med uslužbenci, ki opravljajo enake naloge, in kršitev načela enakovrednosti nalog in plačila. Poleg tega trdi, da je člen 12 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom v nasprotju s členom 31 Kadrovskih predpisov in ogroža njeno zaupanje v pravo in načelo dobre uprave in dolžne skrbnosti.
   Tožeča stranka predlaga tudi povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela.


title: Zadeva C-434/13 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 1. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. maja 2013 v zadevi Parker ITR Srl in Parker-Hannifin Corp proti Komisiji, T-146/09

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/9

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 1. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. maja 2013 v zadevi Parker ITR Srl in Parker-Hannifin Corp proti Komisiji, T-146/09
   (Zadeva C-434/13 P)
   2013/C 313/17
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: S. Noë, V. Bottka, R. Sauer, agenti)

      Drugi stranki v postopku: Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp.

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča razveljavi v delu, v katerem je bila odločba razglašena za nično in spremenjena globa;

               —

               tožbo pred Splošnim sodiščem v celoti zavrne;

               —

               tožečima strankama na prvi stopnji naloži vse stroške tega postopka in postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija navaja dva pritožbena razloga in predlaga, naj se sodba razveljavi v delu, v katerem je bila odločba v Zadevi COMP/39406 – cevi za uporabo v pomorstvu razglašena za nično in spremenjena globa.
   Komisija s prvim pritožbenim razlogom navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da ni uporabilo oziroma da je napačno uporabilo sodno prakso glede pravnega nasledstva znotraj skupine in sodno prakso glede prenosa odgovornosti naslednikov podjetij. Splošno sodišče je s tem, da je prenos premoženja družbe ITR na družbo Parker ITR (ki se je takrat imenovala ITR Rubber) (znotraj skupine Saiag) in poznejši odkup deležev (prenos delnic skupine Saiag v družbi Parker ITR na družbo Parker-Hannifin) obravnavalo skupaj, napačno sklepalo, da je bil znotraj skupine izvršen prenos panoge, glede katere je bila storjena kršitev, in sicer s skupine Saiag na družbo Parker-Hannifin. Splošno sodišče je storilo napako, s tem da je gospodarsko nasledstvo opredelilo zgolj kot možen prenos odgovornosti med neodvisnimi podjetji Saiag in Parker-Hannifin, ker s tem ni upoštevano že izvršeno gospodarsko nasledstvo znotraj skupine na družbo Parker ITR. Sodba se s tem opira na subjektivne namene, in sicer to, da je bilo preoblikovanje poslovne panoge cevi za uporabo v pomorstvu v družbi Parker ITR med drugim izvedeno zaradi prodaje delnic te hčerinske družbe tretji osebi. Vendar taki nameni strank niso ovira za uporabo sodne prakse o gospodarskem nasledstvu znotraj skupine (sodbe v zadevi C-204/00 P, Aalborg; v zadevi C-280/06, ETI; v zadevi C-511/11 P, Versalis; v zadevi T-43/02, Jungbunzlauer in v zadevi T-405/06 ter v združenih zadevah C-201/09 P in C-216/09 P, ArcelorMittal), v skladu s katero se gospodarsko nasledstvo izvede v trenutku prenosa znotraj skupine, če med odsvojiteljem (v tem primeru: skupina Saiag/ITR) in prevzemnikom (v tem primeru: družba Parker ITR) obstajajo strukturne povezave. Poleg tega je treba pravno razlikovati med prenosom premoženja in prenosom pravne osebe. V zadnjenavedenem primeru bo preneseni subjekt sam odgovoren za vsakršno kršitev pred prenosom, kar lahko vključuje to, da bo kot gospodarski naslednik odgovoren za premoženje, preneseno na subjekt v času, ko je še bil del podjetja, ki je storilo kršitev. Dejstvo, da je tudi drugim pravnim subjektom v podjetju mogoče pripisati odgovornost (čeprav jim v tem primeru globa ni bila naložena), ni upravičen razlog za to, da se preneseni hčerinski družbi Parker ITR kot gospodarskemu nasledniku ne pripiše odgovornosti.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na to, da je Splošno sodišče v okviru izvrševanja neomejene pristojnosti ravnalo ultra petita in nezakonito zmanjšalo povišanje zneska globe v višini 100 000 EUR zaradi trajanja kršitve matične družbe Parker-Hannifin. Družba Parker-Hannifin (in družba Parker ITR) nista izpodbijali niti dejanskega trajanja svoje udeležbe pri kršitvi niti ustrezajočega dejavnika trajanja za izračun globe. Čeprav je družba Parker-Hannifin uspešno izpodbijala obteževalne okoliščine zaradi vodilne vloge, zaradi česar je Splošno sodišče spremenilo znesek globe, to Splošnemu sodišču ne bi smelo omogočati, da globo spremeni zaradi drugih dejavnikov (v tem primeru: dejavnik trajanja), ki jih tožeča stranka na prvi stopnji s tožbo ni izpodbijala.


title: Zadeva C-241/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Avstrija) 17. maja 2010 – Harald Jung in Gerald Hellweger proti Magistrat der Stadt Salzburg, druga stranka v postopku: Finanzamt Salzburg-Stadt

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Avstrija) 17. maja 2010 – Harald Jung in Gerald Hellweger proti Magistrat der Stadt Salzburg, druga stranka v postopku: Finanzamt Salzburg-Stadt
   (Zadeva C-241/10)
   ()
   2010/C 221/30
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Harald Jung in Gerald Hellweger

      Tožena stranka: Magistrat der Stadt Salzburg

      Druga stranka v postopku: Finanzamt Salzburg-Stadt

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je Prilogo X: Seznam iz člena 24 Pristopne pogodbe Republike Madžarske k Evropski uniji (1. Prosto gibanje oseb) (1) (UL L 236, 23.9.2003, str. 846-848) treba razumeti tako, da se posredovanje delavcev iz Madžarske v Avstrijo ne obravnava kot napotitev delavcev in da nacionalne omejitve za zaposlovanje madžarskih delavcev v Avstriji veljajo tudi za madžarske delavce (ki so na Madžarskem redno zaposleni), ki jih madžarska podjetja posredujejo v Avstrijo?

      (1)  UL 2003, L 236, str. 846.


title: Zadeva C-438/13: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – SC BCR Leasing IFN SA proti Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Člena 16 in 18 — Finančni lizing — Blago, ki je predmet pogodbe o finančnem lizingu — Nevračilo tega blaga lizinški družbi po odpovedi pogodbe — Blago, za katero je izkazan inventurni manko)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/21

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – SC BCR Leasing IFN SA proti Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor
   (Zadeva C-438/13) (1)

   ((DDV - Direktiva 2006/112/ES - Člena 16 in 18 - Finančni lizing - Blago, ki je predmet pogodbe o finančnem lizingu - Nevračilo tega blaga lizinški družbi po odpovedi pogodbe - Blago, za katero je izkazan inventurni manko))
   2014/C 315/31
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bucureşti

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC BCR Leasing IFN SA

      Toženi stranki: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor

      Izrek

   Člena 16 in 18 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da tega, da lizinški družbi ne uspe doseči, da ji lizingojemalec vrne blago, ki je bilo predmet pogodbe o finančnem lizingu, po odpovedi te pogodbe zaradi kršitve lizingojemalca, čeprav je ta družba sprožila postopke za vračilo tega blaga, po odpovedi pogodbe pa ni prejela nobenega plačila, ni mogoče šteti za dobavo blaga, opravljeno za plačilo, v smislu teh členov.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva T-475/16: _Tožba, vložena 26. avgusta 2016 – FTI Touristik/EUIPO – Prantner in Giersch (Fl)

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/22

         _Tožba, vložena 26. avgusta 2016 – FTI Touristik/EUIPO – Prantner in Giersch (Fl)
   (Zadeva T-475/16)
   (2016/C 383/30)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: FTI Touristik GmbH (München, Nemčija) (zastopnica: A. Parr, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Harald Prantner (Hamburg, Nemčija) in Daniel Giersch (Monaco, Monako)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „Fl“ – Prijava št. 12 201 273

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. junija 2016 v zadevi R 480/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Združeni zadevi C-419/12 in C-420/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. februarja 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Crono Service Scarl in drugi (C-419/12), Anitrav – Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12) proti Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12) (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Členi 49 PDEU, 101 PDEU in 102 PDEU — Storitve oddaje vozila z voznikom v najem — Povsem notranji položaj — Pristojnost Sodišča — Pogoji dopustnosti)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/10

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. februarja 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Crono Service Scarl in drugi (C-419/12), Anitrav – Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12) proti Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12)
   (Združeni zadevi C-419/12 in C-420/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Členi 49 PDEU, 101 PDEU in 102 PDEU - Storitve oddaje vozila z voznikom v najem - Povsem notranji položaj - Pristojnost Sodišča - Pogoji dopustnosti)
   2014/C 93/16
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Crono Service Scarl, Carla Silvestri, Nando Cese, Fabrizio Melarango, Yahia Nafea, Robert Martin, Angelo Minosse, Raimondo Pratico, Vincenti, Pesce, Fedeli, Sebastiani, Nanni, Savino, Andrea Rossi, Filiberto Marinelli, Puglia, Sordelli, Antonini, Andrea Iannilli, Pasquale Iavarone, Roberto Agostinelli, Valerio Giannoni, Fernando Boccadamo, Aristide Salvati, Annalisa Di Grigoli, Antonio Evangelisti, Marco Brecciaroli, Cardoso Wandenberg, Fabrizio Villamaina, Sandro Rossi, Fabrizio Di Somone, Debora Falasca, Elisabetta Serrano, Claudio Bandini, Bruno Piromallo, Maurizio Pesce, Mirko Capogrossi, Giovanni Barilotti, Stefano Petitti, Paolo Ricci, Vincenzo Curto, Luci Di Luzio, Gianfrancesco Argiro', Magdi Gou Bial, Secondo Uffreduzzi, Fausto Menotti, Danilo Valdambrini, Andrea Orfei, Daniele Silvestrini, Maurizio Borzi, Flavio Piromalli, Carlo Campanari, Volodymyr Lupu, Solution Car scarl, Paolo De Santis, Michele Rienzi, Roberta Rinaldi, BPS Autonoleggio scarl, Sebastiano Favara, Stefano Calabretta, Adriano Carducci, Giuseppa Gabriello, Modestino Capaccio, Mario Paruzza, Massimiliano Casu, Luciano Gulizia, Planet Service scarl, Fabio Belmonte, Fabrizio Romagnoli, Italo Ratta, Fabio Martella, Ilario Fiano, Coop Michelangelo, Michele Falcione, Roberto Natalizia, Claudio Botticelli, Odoardo Palombelli, Mario rondeoni, Massimiliano Dionisi, Luigi Vitrano, Stefano Iovino, Merella Micheciivo, Daniele Latorre, Walter Luccaferri, Bruno Iannone, Mariannina Tesone, Alessandro Polidoro, Giorgio Scortichini, Fabio Atturi, Leonardo Coop, Coop Sia A Srl, Marco Lucaferri, Roberto Turchetti, Corrado Mortillaro, Gianrico Lanternari, Sandro Baronciani, Ugo Mecchia, Flavio Meroni, Giuseppina Berchicci, Enrico Poddi, Nicola Solipacca, Franco Perazzola, Agostino Di Sciullo, Sergio Angeletti, Patrizio Tesi, Fabio Carrozi, Tommaso Pagani, Marco Stivoli, Roberto Miglio, Professional Car Service Snc, Massimo Mongiovi, Roberto Corona, (C-419/12), Anitrav – Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12)

      Toženi stranki: Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12)

      Ob udeležbi: UGL Taxi – Unione Generale del Lavoro Taxi in drugih, Codacons – Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (C-420/12)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio – Razlaga členov 26 PDEU, 49 PDEU, 90 PDEU in člena 3 PEU v povezavi s členom 4(3) PEU in členi od 3 PDEU do 6 PDEU, 101 PDEU in 102 PDEU – Storitev oddaje vozil z voznikom v najem – Nacionalna ureditev, ki za opravljanje te storitve določa dovoljenje, ki ga izda občina, in imetnikom takega dovoljenja nalaga, da mora biti kraj, kjer je vozilo navadno parkirano, na ozemlju občine, ki je izdala dovoljenje, ter da morajo na tem ozemlju imeti sedež in da se mora storitev tam začeti in končati

      Izrek

   Sodišče Evropske unije ni pristojno za odgovor na predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ju je vložilo Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Italija) z odločbama z dne 20. junija 2012 v združenih zadevah C-419/12 in C-420/12, v delu, v katerem se nanašata na razlago člena 49 PDEU. V delu, v katerem se navedena predloga nanašata na razlago drugih določb prava Unije, nista dopustna.

      (1)  UL C 366, 24.11.2012.


title: Zadeva F-69/12: Tožba, vložena 3. julija 2012 – ZZ proti Europolu

text:
               20.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/17

         Tožba, vložena 3. julija 2012 – ZZ proti Europolu
   (Zadeva F-69/12)
   2012/C 319/30
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: N. D. Dane, odvetnik)

      Tožena stranka: Europol

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka organa, s katero je tožena stranka zavrnila predlog tožeče stranke in njeno pritožbo zaradi plačila zneskov, o katerih sta se stranki dogovorili v okviru mirnega reševanja sporov zunaj Sodišča za uslužbence v prejšnji zadevi.

      Predloga tožeče stranke

               —

               odločba zaradi molka organa, s katero je bil zavrnjen predlog z dne 26. maja 2011, in odločba zaradi molka organa, s katero je bila zavrnjena pritožba z dne 9. decembra 2011 zoper odločbo zaradi molka organa o zavrnitvi zgoraj navedenega predloga, naj se razglasita za nični;

               —

               Eurpolou naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-302/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/35/ES — Člen 4(1) — Pridržek lastninske pravice — Možnost uveljavljanja)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/16

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-302/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/35/ES - Člen 4(1) - Pridržek lastninske pravice - Možnost uveljavljanja)
   (2006/C 326/32)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in D. Recchia)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, M. M. Massella Ducci Teri, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 4(1) Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (UL L 200, str. 35) — Pridržek lastninske pravice –Nacionalna zakonodaja, ki določa, da je treba klavzulo o pridržku lastninske pravice potrditi na vsakem računu za zaporedne dostave z datumom, ki je predhoden glede na rubež, da učinkuje proti kupčevim upnikom.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005.


title: Zadeva T-471/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Syriatel Mobile Telecom/Svet

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Syriatel Mobile Telecom/Svet
   (Zadeva T-471/15) (1)

   (2016/C 410/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva C-142/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Luleå tingsrätt — Švedska) — Åklagaren proti Percy Mickelsson, Joakim Roos (Direktiva 94/25/ES — Približevanje zakonodaj — Plovila za rekreacijo — Prepoved uporabe osebnih plovil zunaj javnih plovnih poti — Člena 28 ES in 30 ES — Ukrepi z enakim učinkom — Dostop do trga — Ovira — Varstvo okolja — Sorazmernost)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Luleå tingsrätt — Švedska) — Åklagaren proti Percy Mickelsson, Joakim Roos
   (Zadeva C-142/05) (1)

   (Direktiva 94/25/ES - Približevanje zakonodaj - Plovila za rekreacijo - Prepoved uporabe osebnih plovil zunaj javnih plovnih poti - Člena 28 ES in 30 ES - Ukrepi z enakim učinkom - Dostop do trga - Ovira - Varstvo okolja - Sorazmernost)
   2009/C 180/02
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Luleå tingsrätt

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Åklagaren

      Toženi stranki: Percy Mickelsson, Joakim Roos

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Luleå tingsrätt — Razlaga členov od 28 do 30 ES in Direktive 2003/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. junija 2003 o spremembi Direktive 94/25/ES o prilagajanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s plovili za rekreacijo (UL L 214, str. 18) — Prepoved uporabe osebnih plovil zunaj javnih plovnih poti

      Izrek

   Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 94/25/ES z dne 16. junija 1994 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s plovili za rekreacijo, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. junija 2003, ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki zaradi varstva okolja prepoveduje uporabo osebnih plovil zunaj določenih plovnih poti.
   Člena 28 ES in 30 ES ne nasprotujeta taki nacionalni ureditvi, če:

               —

               morajo pristojni nacionalni organi sprejeti predvidene izvedbene ukrepe, da določijo vodne površine zunaj javnih plovnih poti, kjer se smejo uporabljati osebna plovila,

               —

               so ti organi dejansko izvrševali pristojnost, ki jim je bila glede tega podeljena, in določili vodne površine, ki izpolnjujejo pogoje iz nacionalne uredbe, in

               —

               so bili ti ukrepi sprejeti v razumnem roku po začetku veljave te uredbe.

         Naloga predložitvenega sodišča je preveriti, ali so v zadevi iz postopka v glavni stvari ti pogoji izpolnjeni.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva T-402/04: Tožba Rhodia Consumer Specialties Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. oktobra 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/28

         Tožba Rhodia Consumer Specialties Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. oktobra 2004
   (Zadeva T-402/04)
   (2005/C 19/60)
   Jezik postopka: angleščina
   Rhodia Consumer Specialties Limited, Watford, Združeno kraljestvo, ki jo zastopata K. Van Maldegem in C. Mereu, lawyers, je dne 1. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži, naj odgovori na zahtevo tožečih strank; ali, alternativno

               —

               odredi, da se akt Evropske komisije D 341571(04) razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži, da tožeči stranki, do natančnega izračuna in določitve natančnega zneska, plača odškodnino v začasni višini 1 EUR za škodo, ki jo je utrpela kot posledico neizpolnitve obveznosti tožene stranke po pravu Skupnosti, ko tožeči stranki ni odgovorila, ali, alternativno, kot posledico akta Evropske komisije D 341571(04), kakor tudi kakršnekoli pripadajoče obresti;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov in izdatkov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožbeni razlogi so podobni tistim v zadevi T-400/04, Arch Chemicals in Arch Timber Protection proti Komisiji.


title: Zadeva C-538/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 7. maja 2013 – Evropska komisija proti Republiki Slovenji

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/58

         Sklep predsednika Sodišča z dne 7. maja 2013 – Evropska komisija proti Republiki Slovenji
   (Zadeva C-538/12) (1)

   2013/C 225/126
   Jezik postopka: slovenščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-51/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Rotterdam – Nizozemska) – Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV/Hubertus Wilhelmus van Leeuwen (Predhodno odločanje — Življenjsko zavarovanje — Direktiva 92/96/EGS — Člen 31(3) — Informacije, ki jih je treba posredovati zavarovalcu — Obveznost zavarovatelja, da posreduje dodatne informacije v zvezi s stroški in premijami, na podlagi splošnih načel nacionalnega prava)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Rotterdam – Nizozemska) – Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV/Hubertus Wilhelmus van Leeuwen
   (Zadeva C-51/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Življenjsko zavarovanje - Direktiva 92/96/EGS - Člen 31(3) - Informacije, ki jih je treba posredovati zavarovalcu - Obveznost zavarovatelja, da posreduje dodatne informacije v zvezi s stroški in premijami, na podlagi splošnih načel nacionalnega prava))
   (2015/C 213/06)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Rotterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV

      Tožena stranka: Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

      Izrek

               1.

               Člen 31(3) Direktive Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju in o spremembi direktiv 79/267/EGS in 90/619/EGS (tretja direktiva o življenjskem zavarovanju) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da je zavarovalnica na podlagi splošnih načel nacionalnega prava, kakršna so „odprta in nezapisana pravila“ iz postopka v glavni stvari, zavezana zavarovalcu posredovati nekatere dodatne informacije, poleg tistih iz Priloge II k tej direktivi, če so zahtevane informacije jasne, natančne in potrebne za to, da bi zavarovalec pravilno razumel bistvene elemente obveznosti, in če zagotavljajo zadostno pravno varnost, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               2.

               Učinki, ki jih nacionalno pravo veže na opustitev posredovanja teh informacij, načeloma niso upoštevni glede združljivosti obveznosti posredovanja s členom 31(3) Direktive 92/96.

      (1)  UL C 141, 18.5.2013.


title: Zadeva T-183/11: Tožba, vložena 28. marca 2011 – MIP Metro proti UUNT (My Little Bear)

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/37

         Tožba, vložena 28. marca 2011 – MIP Metro proti UUNT (My Little Bear)
   (Zadeva T-183/11)
   2011/C 145/62
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Manuel Jacinto, Lda (S. Paio de Oleiros, Portugalska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               prekine postopek do dokončne odločbe portugalskega urada za znamke v postopku na podlagi zahteve za razveljavitev prejšnje registracije portugalske znamke št. 384674, ki jo je tožeča stranka vložila 23. marca 2011;

               —

               nadaljuje postopek, če predlogu za prekinitev postopka ne bo ugodeno; in

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. januarja 2011 v zadevi R 494/2010-1; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pritožbenega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka,My Little Bear“v rjavi, črni, beli in rdeči barvi za izdelke iz razredov 12, 18, 20, 24, 25 in 28 – prijava znamke Skupnosti št. W00962622

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajana v ugovoru: registracija portugalske figurativne znamke št. 384674,Little Bear“ za izdelke iz razreda 18

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev prijave za vse sporne izdelke

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj naj bi odbor za pritožbe napačno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede med prijavljeno znamko in nasprotujočo ji znamko, ker naj bi bili v kompleksnih znamkah besedni elementi prevladujoči elementi.


title: Zadeva T-26/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Trioplast Wittenheim proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg industrijskih plastičnih vreč — Odločba v kateri je ugotovljena kršitev člena 81 ES — Trajanje kršitve — Globe — Teža kršitve — Olajševalne okoliščine — Sodelovanje v upravnem postopku — Sorazmernost)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Trioplast Wittenheim proti Komisiji
   (Zadeva T-26/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg industrijskih plastičnih vreč - Odločba v kateri je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Trajanje kršitve - Globe - Teža kršitve - Olajševalne okoliščine - Sodelovanje v upravnem postopku - Sorazmernost)
   2010/C 301/32
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Trioplast Wittenheim SA (Wittenheim, Francija) (zastopnika: T. Pettersson in O. Larsson, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre, P. Hellström in V. Bottka, nato F. Castillo de la Torre, L. Parpala in V. Bottka, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2005) 4634, z dne 30. novembra 2005, glede postopka uporabe člena 81 [ES] (zadeva COMP/F/38. 354 – industrijske vreče) v zvezi z omejevalnim sporazumom na trgu industrijskih plastičnih vreč in, podredno, predlog za znižanje globe, ki je bila naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Trioplast Wittenheim SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva C-1/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. januarja 2010 vložilo Audiencia provincial de Tarragona (Španija) – Kazenski postopek proti Valentínu Salmerónu Sánchezu

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. januarja 2010 vložilo Audiencia provincial de Tarragona (Španija) – Kazenski postopek proti Valentínu Salmerónu Sánchezu
   (Zadeva C-1/10)
   2010/C 63/53
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia provincial de Tarragona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Valentín Salmerón Sánchez

      Drugi stranki: Ministerio Fiscal in Dorotea López León

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pravico žrtve, da se jo razume, iz uvodne izjave 8 preambule Okvirnega sklepa (1) razlagati kot pozitivno obveznost državnih oblasti, ki so pristojne za pregon in kaznovanje kaznivih dejanj, da se žrtvi omogoči, da izrazi svoje mnenje, razmišljanje in stališče o neposrednih učinkih, ki jih lahko ima na njeno življenje naložitev kazni storilcu kaznivega dejanja, s katerim ima družinski odnos ali odnos intenzivne naklonjenosti?

               2.

               Ali je treba člen 2 Okvirnega sklepa 2001/220/PNZ razlagati tako, da dolžnost držav, da priznajo pravice in pravne interese žrtve, nalaga upoštevanje njenega mnenja, kadar lahko kazenske posledice postopka v bistvenem in neposredno ogrozijo njeno pravico do svobodnega razvoja osebnosti in zasebnega in družinskega življenja?

               3.

               Ali je treba člen 2 Okvirnega sklepa 2001/220/PNZ razlagati tako, da državne oblasti ne morejo zavrniti upoštevanja svobodne volje žrtve, kadar nasprotuje naložitvi ali ohranitvi ukrepa prepovedi približevanja, kadar je storilec kaznivega dejanja družinski član in ne obstaja objektivno tveganje ponovitve kaznivega dejanja, kadar se presoja raven osebne, družbene, kulturne in čustvene sposobnosti, ki izključuje možnost podreditve storilcu kaznivega dejanja nasilja, ali pa tako, da je v vsakem primeru treba ohraniti primarnost tega ukrepa glede na posebno vrsto kaznivih dejanj?

               4.

               Ali je treba člen 8 Okvirnega sklepa 2001/220/PNZ, ki določa, da države zagotovijo primerno raven zaščite za žrtve, razlagati tako, da omogoča splošno in obvezno naložitev ukrepov prepovedi približevanja ali stikov kot stranskih kazni v vseh primerih, v katerih je oseba žrtev kaznivih dejanj družinskega nasilja, ali pa zahteva, da se opravi individualizirana obravnava, ki omogoči, da se v vsakem primeru določi ustrezna raven varstva glede na nasprotujoče si interese?

               5.

               Ali je treba člen 10 Okvirnega sklepa 2001/220/PNZ razlagati tako, da omogoča, da se na splošno izključi poravnavanje v kazenskih postopkih o kaznivih dejanjih družinskega nasilja glede na posebno vrsto teh kaznivih dejanj, ali pa je treba, omogočiti poravnavanje tudi v teh vrstah postopkov, tako da se v vsakem primeru tehtajo nasprotujoči si interesi?

      (1)  Okvirni sklep Sveta z dne 15. marca 2001 o položaju žrtev v kazenskem postopku
   UL L 82, str.1.


title: Zadeva C-307/08: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 19. marca 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/22

         Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 19. marca 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-307/08) (1)

   2010/C 148/34

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik drugega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva C-444/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Protodikeio Athinon – Grčija) – Aikaterini Stamatelaki proti NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE) (Omejitve svobode opravljanja storitev – Povračilo stroškov bolnišničnega zdravljenja v zasebnih zdravstvenih ustanovah – Upravičenost in sorazmernost izključitve)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/14

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Protodikeio Athinon – Grčija) – Aikaterini Stamatelaki proti NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE)
   (Zadeva C-444/05) (1)

   (Omejitve svobode opravljanja storitev - Povračilo stroškov bolnišničnega zdravljenja v zasebnih zdravstvenih ustanovah - Upravičenost in sorazmernost izključitve)
   (2007/C 96/22)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Dioikitiko Protodikeio Athinon
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Aikaterini Stamatelaki

      Tožena stranka: NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Dioikitiko Protodikeio Athinon – Razlaga členov 49 in 50 ES – Pogoji za povračilo stroškov zdravljenja, ki so nastali v drugi državi članici – Nacionalna ureditev, ki povrnitev stroškov zdravljenja, ki so nastali v zasebni bolnišnici v drugi državi članici, predvideva le za stroške zdravljenja mladoletnikov, mlajših od 14 let, medtem ko za tako povrnitev določa edini pogoj, da se pridobi predhodna odobritev, kadar zdravljenje poteka v javni bolnišnici.
   Izrek
   Člen 49 ES nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, ki izključuje, da bi nacionalni nosilec socialne varnosti povrnil kakršne koli stroške bolnišničnega zdravljenja svojih zavarovancev v zasebni zdravstveni ustanovi v drugi državi članici, razen stroškov za zdravljenje otrok, mlajših od 14 let.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva T-462/17: Tožba, vložena 25. julija 2017 – TO/EEA

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/32

         Tožba, vložena 25. julija 2017 – TO/EEA
   (Zadeva T-462/17)
   (2017/C 347/41)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: TO (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za okolje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe Evropske agencije za okolje (AEE) z dne 22. septembra 2016 o prekinitvi zaposlitve tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca;

               —

               razglasi ničnost odločbe AEE z dne 20. aprila 2017 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila 21. decembra 2016;

               —

               naloži AEE, naj tožeči stranki plača odškodnino, izračunano na podlagi izgube v obliki izpada plač v obdobju štirih let, od česar se odšteje nadomestilo za brezposelnost, ki ga bo prejela v tem obdobju;

               —

               naloži AEE, naj tožeči stranki plača 3 500,00 EUR kot odškodnino za stroške v povezavi s predčasno prekinitvijo najemne pogodbe v Københavnu, pri čemer naj se ta znesek, če je potrebno, poveča;

               —

               razglasi ničnost plačilnega lista tožeče stranke za september 2016, zlasti ker ne vsebuje plače za 22. september 2016;

               —

               naloži AEE, naj tožeči stranki plača odškodnino v znesku 50 000,00 EUR za povračilo nepremoženjske škode, ki izvira iz odločbe o odpustitvi z dne 22. septembra 2016;

               —

               naloži AEE, naj tožeči stranki plača odškodnino v znesku 5 000,00 EUR za povračilo nepremoženjske škode, ki je nastala s tem, da je AEE kršila člen 26 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije;

               —

               naloži AEE, naj tožeči stranki plača odškodnino v znesku 10 000,00 EUR za povračilo nepremoženjske škode, nastale zaradi psiholoških pritiskov, ki jih je nad njo vršila AEE med obdobjem, ko ni bila zmožna za delo;

               —

               najbolj podredno, naloži AEE, naj tožeči stranki plača osebni prejemek za enomesečni odpovedni rok in nadomestilo, enako tretjini njene osnovne plače za vsak mesec na poskusnem delu, ki ga je opravila v skladu z določbami iz člena 84 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije.

               —

               AEE naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neuporaba člena 48(b) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 48(b) in 16(2) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti iz razloga diskriminacije, kar zadeva člen 48(b) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 26 Kadrovskih predpisov in kršitev pravice do obrambe.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev Uredbe (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102) in člena 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 84 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in dolžnosti skrbnega ravnanja.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: zloraba pooblastil.


title: Zadeva T-33/12: Tožba, vložena 23. januarja 2012 – Piotrowski proti UUNT (MEDIGYM)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/24

         Tožba, vložena 23. januarja 2012 – Piotrowski proti UUNT (MEDIGYM)
   (Zadeva T-33/12)
   2012/C 80/40
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Elke Piotrowski (Viernheim, Nemčija) (zastopnik: J. Albrecht, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. novembra 2011 v zadevi R 734/2011-4 razveljavi;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MEDIGYM“ za proizvode iz razreda 10.

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev registracije.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009, ker naj bi odločba odbora za pritožbe temeljila na razlogih, o katerih se tožeča stranka ni mogla izreči, ter kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009, ker naj bi bilo zadevni znamki Skupnosti v skladu s členom 154(3) in členom 37(1) Uredbe št. 207/2009 zavrnjeno varstvo, čeprav naj znamka ne bi bila izključena niti na podlagi člena 7(1)(b) niti na podlagi člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-434/16: Tožba, vložena 29. julija 2016 – Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/24

         Tožba, vložena 29. julija 2016 – Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)
   (Zadeva T-434/16)
   (2016/C 350/30)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sensi Vigne & Vini Srl (Lamporecchio, Italija) (zastopnik: F. Caricato, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: El Grifo, SA (San Bartolomé de Lanzarote, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „CONTADO DEL GRIFO“ – Prijava št. 12 097 416

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. maja 2016 v zadevi R 2218/2015-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti spremeni odločbo EUIPO z dne 25. maja 2016;

               —

               ugodi tožbi za registracijo znamke EU št. 012097416 za razred 33, za katero je bila prijava vložena 28. avgusta 2013;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka na prvi in drugi stopnji.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-467/11 P: Pritožba, ki jo je Volkswagen AG vložila 9. septembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. julija 2011 v zadevi T-318/09, Audi AG, Volkswagen AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/12

         Pritožba, ki jo je Volkswagen AG vložila 9. septembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. julija 2011 v zadevi T-318/09, Audi AG, Volkswagen AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-467/11 P)
   2011/C 347/18
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: Audi AG, Volkswagen AG (zastopnik: P. Kather, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

               —

               Razveljavi naj se sodba Splošnega sodišča z dne 6. julija 2011, v zadevi T-318/09;

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 14. maja 2009, R 226/2007-1, naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijana sodba naj bi kršila člen 7(1)(c) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (1), ker naj bi bilo nepravilno uporabljeno materialno pravo Skupnosti. Razlikovalni znak TDI naj ne bi bil opisen. Splošno sodišče naj bi napačno izhajalo iz tega, da zadevna javnost takoj in brez pomislekov prepozna razlikovalni znak TDI kot okrajšavo za tehnično lastnost. To naj ne bi držalo, ker naj TDI po eni strani ne bi bila okrajšava, po drugi strani pa naj bi obstajale številne daljše oblike za tovrstno okrajšavo. Zato naj v nobenem primeru ne bi bila izpolnjena zahteva po prepoznavanju „takoj in brez pomislekov“. Nadalje naj bi bilo po mnenju pritožnic kršeno načelo preverjanja dejstev po uradni dolžnosti na podlagi člena 74(1), prvi stavek, Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, ker naj Urad za usklajevanje ne bi dokazal, da obstaja absolutni razlog za zavrnitev.
   Nadalje naj bi bilo kršeno načelo enakega obravnavanja, ker naj bi med znakom TDI in registriranima znakoma CDI in HOl obstajala neposredna in konkretna povezava, ki naj bi zahtevala enako obravnavanje. Tovrstnega enakega obravnavanja naj ne bi bilo, ker TDI ni registriran.
   Izpodbijana sodba naj bi kršila člen 7(3) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, kajti po eni strani naj se ne bi zahtevalo izkaza pridobitve razlikovalnega učinka z uporabo v celotni Skupnosti, po drugi strani pa naj bi Splošno sodišče obstoječa dejstva pravno napačno ocenilo. Splošno sodišče naj bi zlasti napačno ocenilo učinke indicev nacionalnih registracij. Prav tako naj ne bi upoštevalo velikih tržnih deležev in števila prodanih vozil TDI ter tako pri pravni presoji prezrlo s tem povezan učinek oglaševanja.
   Splošno sodišče naj bi nazadnje pravno napačno sklepalo, da naj se znaka TDI ne bi uporabljalo tako kot znamke. To naj ne bi držalo in naj bi po mnenju pritožnic kršilo pravo Skupnosti, ker se znak TDI v vsaki obliki uporablja kot znamka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti; UL 2009, L 78, str. 1.


title: Izbris zadeve C-10/04

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/23

         Izbris zadeve C-10/04 (1)

   (2005/C 57/39)

      (jezik postopka: nemščina)

   S sklepom z dne 1. decembra 2004 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-10/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva C-423/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 31. julija 2015 – Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 31. julija 2015 – Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG
   (Zadeva C-423/15)
   (2015/C 320/29)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka, pritožnik in revident: Nils-Johannes Kratzer

      Tožena stranka, nasprotna stranka v pritožbenem postopku in postopku z revizijo: R+V Allgemeine Versicherung AG

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(1)(a) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) in člen 14(1)(a) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (2) razlagati tako, da „dostop do zaposlitve ali poklica“ išče tudi oseba, iz prijave katere na prosto delovno mesto izhaja, da ne zasleduje cilja sklenitve delovnega razmerja in zaposlitve, temveč želi pridobiti zgolj status kandidata zaradi uveljavljanja odškodninskih zahtevkov?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

         ali se lahko primer, ko oseba statusa kandidata ne pridobi z namenom sklenitve delovnega razmerja in zaposlitve, temveč zaradi uveljavljanja odškodninskih zahtevkov, na podlagi prava Unije šteje za zlorabo pravic?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79.

      (2)  UL L 204, str. 23.


title: Zadeva F-142/11: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 – Simpson proti Svetu (Javni uslužbenci — Napredovanje — Odločba, da tožeča stranka po uspešno opravljenem natečaju za naziv AD9 ne napreduje v naziv AD9 — Enako obravnavanje)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/27

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 – Simpson proti Svetu
   (Zadeva F-142/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Napredovanje - Odločba, da tožeča stranka po uspešno opravljenem natečaju za naziv AD9 ne napreduje v naziv AD9 - Enako obravnavanje)
   2014/C 39/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Erik Simpson (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. F. Jensen, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da tožeča stranka po uspešno opravljenem natečaju EPSO/AD/113/07 „Vodje enot (AD9) na področju prevajanja za češki, estonski, madžarski, litvanski, letonski, malteški, poljski, slovaški in slovenski jezik“ ne napreduje v naziv AD9, in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Odločba Sveta Evropske unije z dne 9. decembra 2010 se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške E. Simpsona.

      (1)  UL C 65, 3.3.2013, str. 26.


title: Združeni zadevi C-436/11 in C-437/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. maja 2013 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer (C-436/11), Ekkerhard Schauß (C-437/11) proti Iberia Líneas Aéreas de España SA (C-436/11), Transportes Aéreos Portugueses SA (C-437/11)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/56

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. maja 2013 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer (C-436/11), Ekkerhard Schauß (C-437/11) proti Iberia Líneas Aéreas de España SA (C-436/11), Transportes Aéreos Portugueses SA (C-437/11)
   (Združeni zadevi C-436/11 in C-437/11) (1)

   2013/C 225/106
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadev.

      (1)  UL C 331, 12.11.2011.


title: Zadeva C-373/06: Pritožba, ki jo je 13. septembra 2006 zoper sodbo z dne 13. junija 2006 v združenih zadevah od T-218/03 do 240/03, Cathal Boyle in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti vložil Thomas Faherty

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/25

         Pritožba, ki jo je 13. septembra 2006 zoper sodbo z dne 13. junija 2006 v združenih zadevah od T-218/03 do 240/03, Cathal Boyle in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti vložil Thomas Faherty
   (Zadeva C-373/06)
   (2006/C 281/40)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnik: Thomas Faherty (zastopniki: P. Gallagher SC, A. Collins SC, D. Barry, Solicitor)

      Drugi stranki v postopku: Irska, Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               Razveljavi naj se sodba Sodišča prve stopnje z 13 Junija 2006, kolikor je bila z njo v zadevi Thomas Faherty proti Komisiji, T-224/03 zavrnjena tožba za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/245/ES (1) z dne 4. Aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija za povečanje ciljev VULP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov, v delu v katerem se ta odločba nanaša na zahtevo za povečanje kapacitete novega načrtovanega RSW plovila, ki naj bi nadomestilo MFV Wesrwards Isle in v delu ko se mu naloži plačilo njegovih stroškov.

               —

               Razglasi naj se za nično Odločba Komisije 2003/245/ES z dne 4. Aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija za povečanje ciljev VUP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov, v delu v katerem se nanaša na zahtevo za povečanje kapacitet novih RSW ladij, ki bodo zamenjale MFV Wesrwards Isle.

               —

               Komisiji naj se naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik trdi, da je treba sodbo Sodišča prve stopnje razveljaviti iz naslednjih razlogov:
   Sodišče prve stopnje je s tem, da je pravni interes tožnika za vložitev tožbe, presojalo glede na datum sprejetja Odločbe 2003/245 in ne glede na datum, ko je bila vložena tožba, uporabilo napačno pravno merilo;
   Sodišče prve stopnje je storilo bistveno napako, saj iz dokumentov, ki so mu bili predloženi, izhaja, da je bil pritožnik ves čas postopka lastnik MFV „Westward Isle“;
   Ugotovitev, da Odločba 2003/245 pritožnika ni posamično zadevala „ker so zadevna plovila fiktivna“ nima pravne podlage in je poleg tega v nasprotju z obrazložitvijo sodbe Sodišča prve stopnje;
   Pritožnik je in je bil ves čas postopka lastnik MFV „Westward Isle“. Zato ni mogoče trditi, da je izgubil pravni interes, ki ga je nedvomno imel za vložitev tožbe za razglasitev ničnosti Odločbe 2003/245, v delu v katerem je slednja zadevala njegovo vlogo za varno tonažo glede načrtovanega MFV „Westward Isle“;
   Sodišče prve stopnje je napačno ugotovilo, da pritožnik ni bil aktivno legitimiran za predlog za razglasitev ničnosti Odločbe 2003/245 zaradi tega, ker je sprejel ukrepe za zmanjšanje izgube in škode, ki je nastala zaradi teh ukrepov.

      (1)  UL L 90, str.48


title: Zadeva T-691/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Cremcaffé by Julius Meinl — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije café crem — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj dejanske in resne uporabe prejšnje znamke — Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Zadeva T-691/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Cremcaffé by Julius Meinl - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije café crem - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj dejanske in resne uporabe prejšnje znamke - Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 078/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španija) (zastopnika: E. Manresa Medina in J. Manresa Medina, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švica) (zastopnik: D. Majer, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 29. septembra 2015 (zadeva R 2756/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Marcas Costa Brava in Excellent Brands JMI.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Marcas Costa Brava, SL, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 48, 8.2.2016.


title: Zadeva T-231/05: Tožba družbe Corsica Ferries France proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. junija 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/30

         Tožba družbe Corsica Ferries France proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. junija 2005
   (Zadeva T-231/05)
   (2005/C 205/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Družba Corsica Ferries France, s sedežem v Bastii (Francija), ki jo zastopata Stéphane Rodrigues in Alice Jaume, avocats, je dne 15. junija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 16. marca 2005 glede drugega dela pomoči za prestrukturiranje, ki ga je Francija dodelila Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM);

               2.

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo se izpodbija Odločba Komisije K(2004)4751 konč. z dne 16. marca 2005, s katero je bilo plačilo drugega dela pomoči za prestrukturiranje, ki ga je v korist Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) opravila Francija, pod določenimi pogoji razglašeno v skladu s skupnim trgom (pomoč št. C 58/2002, prej N 118(2002)). Ta odločba sledi tisti z dne 9. julija 2003, ki je, pogojno, odobrila prvi del zadevne pomoči za prestrukturiranje.
   V podporo svojih trditev tožeča družba zatrjuje kršitev člena 87 Pogodbe ES in pravil, sprejetih za njegovo izvedbo, ki so upoštevna v predmetni zadevi, in sicer po eni strani pogojev iz zgoraj navedene odločbe z dne 9. julija 2003 in po drugi strani pogojev, ki izhajajo iz Komisijinih smernic Skupnosti iz leta 1997 o državnih pomočeh pomorskemu prometu (1) in smernic Komisije iz leta 1999 o državnih pomočeh za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (2), kot se uporabljajo po začetku postopka preverjanja spornih pomoči.
   Tožeča stranka s tem v zvezi podrobneje navaja, da naj bi, v nasprotju z odločbo z dne 9. julija 2003, deleži SNCM v Compagnie Corse Méditerranée ne bili preneseni. Poleg tega naj bi SNCM še naprej vodila cenovno politiko, s katero naj bi ponujala nižje cene od cen svojih konkurentov.
   Poleg tega, glede zgoraj navedenih smernic Skupnosti, naj bi načrt prestrukturiranja, ki ga je predstavila Francoska republika, ne bil izveden v celoti. Za povrh naj bi znesek pomoči ne bil omejen na strogo spodnjo mejo.

      (1)  UL C 205, 5.7.1997, str. 5.

      (2)  UL C 288, 9.10.1999, str. 2.


title: Zadeva T-81/07: Tožba, vložena 14. marca 2007 – K.G. Holding (v stečaju) proti Komisiji

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/23

         Tožba, vložena 14. marca 2007 – K.G. Holding (v stečaju) proti Komisiji
   (Zadeva T-81/07)
   (2007/C 117/37)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jan Rudolf Maas kot stečajni upravitelj (Rotterdam, Nizozemska) (zastopnika: G. van der Wal in T. Boesman, Rechtsanwälte)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi ničnost Odločbe Komisije z dne 19. julija 2006 v zadevi C-30/2005;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije 2006/939/ES z dne 19. julija 2006 o ukrepu pomoči, ki ga je priglasila Nizozemska, za KG Holding NV (1).
   Pri dodeljeni pomoči gre za pomoč za prestrukturiranje, ki jo je Nizozemska družbi Holding NV hotela podeliti tako, da bi se že dodeljeno posojilo za reševanje skupaj z dolgovanimi obrestmi spremenilo v lastni kapital. V izpodbijani odločbi je Komisija pomoč v obliki pomoči za prestrukturiranje razglasila za nezdružljivo s skupnim trgom.
   Komisija je odločila tudi, da mora Nizozemska vračilo dela pomoči, ki jo je kot posojilo za reševanje družba KG Holding NV prenesla na hčerinsko družbo Kliq BV in jo spremenila v lastni kapital, zahtevati od družb KG Holding NV in Kliq BV in da mora Nizozemska terjatev do družb KG Holding NV in/ali Kliq Reïntegratie kot upnik v stečajnem postopku prijaviti pri stečajnem upravitelju.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja, prvič, da je Komisija naredila napako pri presoji, tako da je izpodbijana odločba nezadostno obrazložena in krši člen 87(1) ES. Komisija je še zlasti nepravilno odločila, da bi morala Nizozemska terjatev do družb KG Holding in Kliq Reïntegratie v višini 35,75 milijonov evrov v stečajnem postopku prijaviti stečajnemu upravitelju. Nejasno je, ali Komisija v izpodbijani odločbi v zvezi z družbo KG Holding meni, da gre za nezakonito pomoč v višini 35,75 milijonov evrov, katere povračilo mora zahtevati Nizozemska, ali gre za pomoč za reševanje, ki jo je Komisija v izpodbijani odločbi odobrila na podlagi št. 23(d) smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (2). Nadalje je Komisija v sklepu z dne 16. decembra 2003 (3) privolila v to, da se ta znesek porabi za financiranje odpovedi pogodb o zaposlitvi in za odkup odvečnih pogodb družbe Kliq Reïntegratie in da se družbo Kliq Reïntegratie takoj nato likvidira.
   Drugič, Komisija se je s tem, da je obveznost vplačila obračunala s terjatvijo družbe KG Holding do družbe Kliq BV na podlagi posojilne pogodbe, nepravilno opredelila do vplačila deležev, ki jih je imela družba KG Holding v družbi Kliq BV. To pa ni bil del odločbe z dne 5. August 2005 (4), s katero je bil uveden postopek. Komisija je zlorabila pooblastila in kršila pravice do obrambe ter pravico tožeče stranke izjaviti se.
   Tretjič, Komisija je nezakonito opustila ugotovitev, da domnevna pomoč lahko prizadene konkurenco in trgovino med državami članicami, vsaj utemeljitve komisija glede tega so nezadostno obrazložene.
   Četrtič, Komisija je nepravilno določila, da morata družbi KG Holding in Kliq BV domnevno pomoč v višini 9,25 milijonov evrov vrniti Nizozemski. Komisija je tudi nepravilno odločila, da je treba vračilo domnevne pomoči v višini 35,75 milijonov evrov od družb KG Holding in/ali Kliq Reïntegratie zahtevati na podlagi prijave te terjatve v stečajnem postopku. Zaradi plačilne nesposobnosti družb KG Holding, Kliq Reïntegratie in Kliq BV je vračilo domnevnega zneska pomoči trajno nemogoče in je v vsakem primeru nesmiselno v tem smislu, da vračilo na podlagi prijave v stečajnem postopku omenjenih družb za prenehanje izkrivljanja konkurence ni nujno in je celo popolnoma nepotrebno.
   Petič, Komisija se je nepravilno opredelila do oprostitve kontokorentnega kredita v višini 17 milijonov evrov, ki jo je Nizozemska družbi KG Holding dodelila že pri ustanovitvi v skladu z določbami o državnih pomočeh in ki ni bila del ukrepa, ki je bil predmet preiskave izpodbijane odločbe, in jo napačno presodila.
   Nazadnje, Komisija je nepravilno odločila, da je Nizozemska morala sprejeti vse potrebne ukrepe, da bi od družbe KG Holding zahtevala vračilo zneska v višini 9,25 milijonov evrov, povečan za obresti od trenutka, ko je bil poseben del tega zneska dan na razpolago upravičencem, do njegovega dejanskega vračila. Ta zahteva krši nacionalno stečajno pravo.

      (1)  UL 366, str. 40.

      (2)  UL 1999, C 288, str. 2.

      (3)  Št. pomoči 510/2003 – Pomoč za reševanje Kliq Holding NV (UL 2004, C 33, str. 8).

      (4)  Državna pomoč št. C-30/2005 (prej N-78/2004) – Pomoč za prestrukturiranje družbe KG Holding NV – Poziv k predložitvi pripomb na podlagi člena 88(2) Pogodbe ES (UL 2005, C 280, str. 2).


title: Zadeva T-80/17: Tožba, vložena 6. februarja 2017 – Steiniger/EUIPO – ista Deutschland (IST)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/43

         Tožba, vložena 6. februarja 2017 – Steiniger/EUIPO – ista Deutschland (IST)
   (Zadeva T-80/17)
   (2017/C 112/59)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ingo Steiniger (Nümbrecht, Nemčija) (zastopnica: K. Schulze Horn, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: ista Deutschland GmbH (Essen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „IST“ – Zahteva za registracijo št. 10 673 812

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 1. decembra 2016 v zadevi R 2242/2015-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in odločbo oddelka za ugovore EUIPO z dne 24.09.2015;

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da bo ugovor v celoti zavrnjen;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali v pritožbenem postopku.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev pravila 20(6) Uredbe št. 2868/95.


title: Zadeva T-67/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2014 – Sina Bank proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Akti, zoper katere ni pravnega sredstva — Nedopustnost — Pravica do obrambe)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2014 – Sina Bank proti Svetu
   (Zadeva T-67/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Akti, zoper katere ni pravnega sredstva - Nedopustnost - Pravica do obrambe))
   2014/C 235/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sina Bank (Teheran, Iran) (zastopnika: B. Mettetal in C. Wucher-North, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in D. Gicheva, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71), v delu v katerem je bil z njim, po ponovnem preizkusu, ohranjen vpis imena tožeče stranke v prilogo II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 (UL L 281, str. 81), ter Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, p. 11), v delu v katerem je bil z njo, po ponovnem preizkusu, ohranjen vpis imena tožeče stranke v prilogo VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1), in, drugič, člena 16(2) Uredbe št.o 961/2010 in člena 19(1)(b) ter člena 20(1)(b) Sklepa 2010/413 v delu v katerem se te določbe nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot vložena pri nepristojnem sodišču kar zadeva razglasitev ničnosti člena 19(1)(b) ter člena 20(1)(b) Sklepa 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP in kot nedopustna kar zadeva razglasitev ničnosti člena 16(2) Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007.

               2.

               Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasita za nična v delu v katerem je bil s tema aktoma, po ponovnem preizkusu, ohranjen vpis imena Sina Bank, v prilogi II k Sklepu 2010/413, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413, oziroma v prilogi VIII k Uredbi št.o 961/2010.

               3.

               Svet Evropske unije nosi štiri petine svojih stroškov in stroškov Sina Bank.

               4.

               Sina Bank nosi eno petino svojih stroškov in stroškov Sveta.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Združeni zadevi C-439/07 in C-499/07: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 4. junija 2009 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel in Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgija) — Država Belgija proti KBC Bank SA (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Člena 43 ES in 56 ES — Direktiva 90/435/EGS — Člen 4(1) — Nacionalna ureditev, katere cilj je odprava dvojnega obdavčenja distribuiranih dobičkov — Odbitek vsote prejetih dividend od davčne osnove matične družbe, le če je ta ustvarila obdavčljivi dobiček)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/13

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 4. junija 2009 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel in Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgija) — Država Belgija proti KBC Bank SA
   (Združeni zadevi C-439/07 in C-499/07) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Člena 43 ES in 56 ES - Direktiva 90/435/EGS - Člen 4(1) - Nacionalna ureditev, katere cilj je odprava dvojnega obdavčenja distribuiranih dobičkov - Odbitek vsote prejetih dividend od davčne osnove matične družbe, le če je ta ustvarila obdavčljivi dobiček)
   2009/C 205/24
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveni sodišči

   Hof van beroep te Brussel, Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Stranke

      Tožeči stranki: država Belgija (C-439/07), Beleggen, Risicokapitaal, Beheer NV (C-499/07)

      Toženi stranki: KBC Bank NV (C-439/07), država Belgija (C-499/07)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hof van beroep te Brussel — Razlaga členov 43 ES in 56 ES ter člena 4(1), prva alinea, in (2) Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 6) — Nacionalne določbe o odpravi dvojnega obdavčenja distribuiranih dobičkov — Sistem odbitka dokončno obdavčenih dohodkov

      Izrek

               1.

               Člen 4(1), prva alinea, Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki za oprostitev plačila davka na dividende, ki jih matična družba s sedežem v tej državi prejme od odvisne družbe s sedežem v drugi državi članici, določa, da se navedene dividende najprej vključijo v davčno osnovo matične družbe, da se lahko nato 95 % teh dividend odbije, če je za zadevno davčno obdobje poslovni izid po odbitku drugih dobičkov, za katere velja oprostitev plačila davka, še vedno pozitiven, in zaradi katere:

                           —

                           je matična družba za prejeti distribuirani dobiček obdavčena v naslednjem davčnem obdobju, če v davčnem obdobju, v katerem je bil ta dobiček distribuiran, ni ustvarila obdavčljivega dobička oziroma zadostnega obdavčljivega dobička,
                           ali

                           —

                           se izgube v tem davčnem obdobju kompenzirajo z distribuiranim dobičkom in jih do višine tega distribuiranega dobička ni mogoče prenesti v naslednje davčno obdobje.

               2.

               Člen 4(1), prva alinea, Direktive 90/435 v povezavi z odstavkom 2 istega člena je treba razlagati tako, da ne določa obveznosti za države članice, da bi morale nujno dopustiti, da se distribuirani dobiček, ki ga matična družba s sedežem v tej državi prejme od odvisne družbe s sedežem v drugi državi članici, lahko v celoti odbije od zneska dobička v davčnem obdobju matične družbe in da se izguba, ki iz tega izvira, lahko prenese v naslednje davčno obdobje. Države članice so pristojne, da ob upoštevanju zahtev svojega nacionalnega pravnega reda in možnosti iz navedenega člena 4(2) določijo podrobna pravila, v skladu s katerimi se doseže cilj, določen v odstavku 1, prva alinea, istega člena.
               Vendar če je država članica izbrala sistem oprostitve iz člena 4(1), prva alinea, Direktive 90/435 in je načeloma v ureditvi navedene države članice mogoče prenesti izgube v naslednje davčno obdobje, navedena določba nasprotuje ureditvi države članice, katere učinek je zmanjšanje izgub matične družbe, ki bi se lahko prenesle, do višine prejetih dividend.

               3.

               Če so v nacionalni zakonodaji za čisto nacionalne primere sprejete enake rešitve, kot so določene v pravu Skupnosti, je le nacionalno sodišče pristojno, da v okviru razdelitve sodnih funkcij med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, določene v členu 234 ES, presodi natančen obseg te napotitve na pravo Skupnosti, saj upoštevanje omejitev, ki jih je lahko nacionalni zakonodajalec določil za uporabo tega prava v čisto nacionalnih primerih, spada v pravo zadevne države članice in zato v izključno pristojnost njenih sodišč.

               4.

               Če so na podlagi nacionalne ureditve države članice dividende, ki izvirajo iz družbe s sedežem v tretji državi, manj ugodno obravnavane kot dividende, ki izvirajo iz družbe s sedežem v navedeni državi članici, je nacionalno sodišče pristojno, da ob upoštevanju predmeta nacionalne ureditve in dejanskega stanja zadeve, ki mu je bila predložena, preveri, ali se uporabi člen 56 ES, in če se, ali nasprotuje navedenemu različnemu obravnavanju.

               5.

               Člen 43 ES ne nasprotuje zakonodaji države članice — ki določa, da lahko matična družba s sedežem v državi članici, ki prejme distribuirani dobiček od odvisne družbe s sedežem v drugi državi članici, ta dobiček odbije od obdavčljivih dohodkov le v obsegu dobička, ki ga ima v davčnem obdobju, v katerem je odvisna družba distribuirala dobiček, medtem ko bi bila mogoča popolna oprostitev za distribuirani dobiček, če bi ta družba v tej drugi državi članici imela stalno poslovno enoto — če dobički, ki izvirajo iz enot, ustanovljenih v drugi državi članici, niso diskriminatorno obravnavani v primerjavi z dobički, ki izvirajo iz primerljivih nacionalnih enot.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007.

      UL C 22, 26.1.2008.