title: Zadeva C-375/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 7. julija 2016 – Finanzamt Bergisch Gladbach/Igor Butin

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 7. julija 2016 – Finanzamt Bergisch Gladbach/Igor Butin
   (Zadeva C-375/16)
   (2016/C 392/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revident: Finanzamt Bergisch Gladbach

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Igor Butin

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 226, točka 5, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (Direktiva 2006/112) (1) določa, da je treba navesti naslov davčnega zavezanca, na katerem opravlja gospodarsko dejavnost?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

                           (a)

                           Ali je v skladu s členom 226, točka 5, Direktive 2006/112 dovolj, da se navede naslov poštnega nabiralnika?

                           (b)

                           Kateri naslov mora na računu navesti davčni zavezanec, ki je lastnik podjetja (npr. spletne trgovine), ki nima poslovnega lokala?

               3.

               Ali je treba odbitek, če niso izpolnjeni formalni pogoji za račune iz člena 226 Direktive 2006/112, priznati že, če ne gre za davčno zatajitev ali če davčni zavezanec ni niti vedel niti ni mogel vedeti, da je vključen v goljufijo, ali je v skladu z načelom varstva zaupanja v pravo v tem primeru potrebno, da je davčni zavezanec storil vse, kar je mogoče zahtevati od njega, da bi preveril, ali so podatki na računu pravilni?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-148/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 24. marec 2017 – Peek & Cloppenburg KG/Peek & Cloppenburg KG

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 24. marec 2017 – Peek & Cloppenburg KG/Peek & Cloppenburg KG
   (Zadeva C-148/17)
   (2017/C 231/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revidentka: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je združljivo s členom 14 Direktive 2008/95/ES (1), če se lahko neveljavnost ali razveljavitev nacionalne blagovne znamke, ki je podlaga za zahtevo prednosti blagovne znamke EU in se ji je imetnik odpovedal ali ji je potekla registracija, naknadno ugotovi samo, če pogoji za neveljavnost ali razveljavitev niso izpolnjeni samo ob odpovedi pravicam iz blagovne znamke ali ob poteku njene registracije, ampak tudi ob izdaji sodne odločbe o ugotovitvi?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               Ali je učinek zahteve prednosti na podlagi člena 34(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (2) ta, da pravice iz nacionalne blagovne znamke ugasnejo in je ni več mogoče uporabljati tako, da se ohranijo pravice iz te blagovne znamke, ali nacionalna blagovna znamka na podlagi prava Unije ostane v veljavi, čeprav ni več vpisana v registru zadevne države članice, zaradi česar jo je mogoče in treba še naprej uporabljati tako, da se ohranijo pravice iz te blagovne znamke?

      (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami, (UL 2008, L 299, str. 25).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2004 v zadevi T-203/02, The Sunrider Corp. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli (UUNT)) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnja besedna znamka VITAFRUT — Prijava besedne znamke Skupnosti VITAFRUIT — Resna uporaba prejšnje znamke — Podobnost proizvodov — Člen 8(1)(točka b), člen 15 in člen 43(2) in (3) Uredbe št. 40/94)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/19

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. julija 2004
   v zadevi T-203/02, The Sunrider Corp. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli (UUNT)) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prejšnja besedna znamka VITAFRUT - Prijava besedne znamke Skupnosti VITAFRUIT - Resna uporaba prejšnje znamke - Podobnost proizvodov - Člen 8(1)(točka b), člen 15 in člen 43(2) in (3) Uredbe št. 40/94)
   (2004/C 239/39)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-203/02, The Sunrider Corp., s sedežem v Torranceu, Kalifornija (Združene države), ki jo zastopa A. Knockläuner, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli (UUNT)) (zastopnik: S. Laitinen), in Juan Espadafor Caba, s stalnim prebivališčem v Grenadi (Španija), kot nasprotna stranka v postopku pred Odborom za pritožbe UUNT, zaradi tožbe zoper odločbo prvega Odbora za pritožbe UUNT z dne 8. aprila 2002 (zadeva R 1046/2000-1), v zvezi s postopkom z ugovorom med Juan Espadafor Cabo in The Sunrider Corp., je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi M. J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij in N. J. Forwood, sodniki; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 8. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 233, 28.9.2002.


title: Zadeva C-73/11 P: Pritožba, ki jo je 18. februarja 2011 vložila družba Frucona Košice a.s. zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 7. decembra 2010 v zadevi T-11/07, Frucona Košice a.s. proti Evropski komisiji, St. Nicolaus – trade a.s.

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/12

         Pritožba, ki jo je 18. februarja 2011 vložila družba Frucona Košice a.s. zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 7. decembra 2010 v zadevi T-11/07, Frucona Košice a.s. proti Evropski komisiji, St. Nicolaus – trade a.s.
   (Zadeva C-73/11 P)
   2011/C 130/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Frucona Košice a.s. (zastopniki: P. Lasok QC, J. Holmes, barrister, B. Hartnett, barrister, O. Geiss, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, St. Nicolaus - trade a.s.

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga naj:

               1.

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2010 v zadevi T-11/07 v delu, ki se nanaša na četrti in šesti tožbeni razlog iz tožbe, ki jo je pri Splošnem sodišču vložila pritožnica;

               2.

               ugotovi, da sta ta tožbena razloga utemeljena;

               3.

               zadevo vrne Splošnemu sodišču, da bo to lahko odločilo o petem, šestem, sedmem, osmem in devetem tožbenem razlogu pritožnice v delu, v katerem se nanašajo na postopek davčne izvršbe; in

               4.

               Komisiji naloži plačilo stroškov pritožnice.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica se v utemeljitev pritožbe sklicuje na dva pritožbena razloga.
   1.   Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče pri presoji Komisijine uporabe merila zasebnega vlagatelja ni uporabilo pravilnega pravnega merila.

   2.   Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je nedopustno skušalo s svojo presojo nadomestiti presojo Komisije v zvezi z uporabo merila zasebnega vlagatelja in/ali je očitno napačno presodilo obstoječe dokaze, upoštevne v zvezi s tem merilom, in jih tako izkrivilo.


title: Zadeva C-296/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerisches Verwaltungsgericht München (Nemčija) 28. maja 2013 – RWE AG proti Freistaat Bayern

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerisches Verwaltungsgericht München (Nemčija) 28. maja 2013 – RWE AG proti Freistaat Bayern
   (Zadeva C-296/13)
   2013/C 274/02
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: RWE AG

      Tožena stranka: Freistaat Bayern
   Zadeva je bila s sklepom Sodišča z dne 25. julija 2013 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-388/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 8. julija 2013 – UPC Magyarország kft proti Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 8. julija 2013 – UPC Magyarország kft proti Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság
   (Zadeva C-388/13)
   2013/C 304/07
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: UPC Magyarország kft

      Tožena stranka: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 5 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta št. 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljevanju: Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (1) treba razlagati tako, da v primeru zavajajočih poslovnih praks iz člena 5(4) te direktive ni potreben ločen preizkus meril iz člena 5(2)(a)?

               2.

               Ali je posredovanje neresničnih podatkov samo enemu potrošniku treba šteti za poslovno prakso v smislu navedene direktive?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (besedilo velja za EGP), (UL L 149, str. 22).


title: Zadeva T-70/16 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – De Nicola/EIB „Pritožba — Javni uslužbenci — Osebje EIB — Psihično nasilje — Nepogodbena odgovornost — Napačna uporaba prava — Očitno neutemeljena pritožba“

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – De Nicola/EIB
   (Zadeva T-70/16 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Osebje EIB - Psihično nasilje - Nepogodbena odgovornost - Napačna uporaba prava - Očitno neutemeljena pritožba“)
   (2017/C 221/39)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: G. Nuvoli in G. Faedo, agenta, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015, De Nicola/BEI (F-104/13, EU:F:2015:164), s katero se predlaga delna razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Carlo De Nicola nosi svoje stroške in stroške, ki so na tej stopnji nastali Evropski investicijski banki (EIB).

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/1

         (2007/C 129/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 117, 26.5.2007

   Prejšnje objave

      UL C 96, 28.4.2007

      UL C 95, 28.4.2007

      UL C 82, 14.4.2007

      UL C 69, 24.3.2007

      UL C 56, 10.3.2007

      UL C 42, 24.2.2007

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-379/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. marca 2012 – Mustang proti UUNT – Decathlon (valovita linija) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja valovito linijo — Prejšnji nacionalna in mednarodna figurativna znamka, ki predstavljata belo valovito linijo na črnem ozadju — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. marca 2012 – Mustang proti UUNT – Decathlon (valovita linija)
   (Zadeva T-379/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja valovito linijo - Prejšnji nacionalna in mednarodna figurativna znamka, ki predstavljata belo valovito linijo na črnem ozadju - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2012/C 126/23
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mustang – Bekleidungswerke GmbH & Co. KG (Künzelsau, Nemčija) (zastopnika: A. Klett in K. Weimer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: R. Pethke, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Decathlon SA (Villeneuve d'Ascq, Francija) (zastopnik: P. Demoly, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. julija 2008 (zadeva R 859/2007-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Decathlon SA in Mustang – Bekleidungswerke GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Mustang – Bekleidungswerke GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008


title: Zadeva T-486/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2015 – Orange Polska/Komisija (Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Poljski trg telekomunikacij — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 102 PDEU — Pogoji, ki jih je naložil prvotni operater za dovolitev odplačnega dostopa novih operaterjev do omrežja in veleprodajnih storitev širokopasovnega dostopa — Legitimen interes za ugotovitev kršitve — Globe — Obveznost obrazložitve — Teža kršitve — Olajševalne okoliščine — Sorazmernost — Neomejena pristojnost — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006)

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2015 – Orange Polska/Komisija
   (Zadeva T-486/11) (1)

   ((Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Poljski trg telekomunikacij - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 102 PDEU - Pogoji, ki jih je naložil prvotni operater za dovolitev odplačnega dostopa novih operaterjev do omrežja in veleprodajnih storitev širokopasovnega dostopa - Legitimen interes za ugotovitev kršitve - Globe - Obveznost obrazložitve - Teža kršitve - Olajševalne okoliščine - Sorazmernost - Neomejena pristojnost - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006))
   (2016/C 059/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Orange Polska S.A., nekdanja Telekomunikacja Polska S.A. (Varšava, Poljska) (zastopniki: sprva M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, odvetniki, A. Howard, barrister, in C. Vajda, QC, nato M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, A. Howard in D. Beard, QC)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Gencarelli, K. Mojzesowicz in G. Koleva, nato K. Mojzesowicz, G. Koleva in M. Malferrari in na koncu G. Koleva, M. Malferrari, É. Gippini Fournier in J. Szczodrowski, agenti)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (Varšava, Poljska) (zastopnika: P. Rosiak in K. Karasiewicz, odvetnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: European Competitive Telecommunications Association (zastopniki: sprva P. Alexiadis in J. MacKenzie, nato J. MacKenzie, solicitors)

      Predmet

   Na eni strani predlog za razglasitev celotne ali delne ničnosti Sklepa Komisije C(2011) 4378 final z dne 22. junija 2011 o postopku na podlagi člena 102 PDEU (Zadeva COMP/39.525 – Telekomunikacija Poljska), in, na drugi strani, predlog za zmanjšanje globe, ki jo je naložila Komisija v členu 2 tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Orange Polska S.A. nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji in European Competitive Telecommunications Association nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011.


title: Zadeva F-79/10: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 8. decembra 2010 – Dubus proti Komisiji

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/69

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 8. decembra 2010 – Dubus proti Komisiji
   (Zadeva F-79/10) (1)

   ()
   2011/C 30/140
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010, str. 66.


title: Zadeva F-50/08: Tožba, vložena 19. maja 2008 – Bartha proti Komisiji

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/73

         Tožba, vložena 19. maja 2008 – Bartha proti Komisiji
   (Zadeva F-50/08)
   (2008/C 209/134)
   Jezik postopka: madžarščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Gábor Bartha (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Homoki, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe EPSO o neuvrstitvi tožeče stranke na rezervni seznam natečaja EPSO/AD/56/06.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 19. novembra 2007, ki jo je sprejela komisija Evropskega urada za izbor osebja, v delu, ki se nanaša na uspeh na natečaju „EPSO/AD/56/06, administrator (AD5) z madžarskim državljanstvom“, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba komisije EPSO z dne 23. januarja 2008, s katero je bila zavrnjena pritožba v zvezi z uspehom udeležbe na natečaju, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba komisije EPSO z dne 31. marca 2008, s katero je bila potrjena zavrnitev pritožbe v zvezi z uspehom udeležbe na natečaju, naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži povrnitev škode, ki izhaja iz odločb, ki so bile razglašene za nične;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


               29.5.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/5

         Tožba KM Europa Metal AG, Tréfimétaux S.A. in Europa Metalli S.p.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. aprila 2004
   (Zadeva T-127/04)
   (2004/C 146/07)
   Jezik postopka: angleščina
   KM Europa Metal AG, Osnabruck (Nemčija), Tréfimétaux S.A., Courbevoie Cedex (Francija) in Europa Metalli S.p.A., Firence (Italija) ki jih zastopajo M. Siragusa, A. Winckler, G. Cesare Rizza, T. Graf in M. Piergiovanni, odvetniki, so dne 1. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, da:

               —

               Bistveno zniža kazen naloženo tožnikom z Odločbo Komisije Evropskih skupnosti sprejeto dne 16. decembra 2003 v zadevi COMP/E-1/38.240;

               —

               Komisiji naloži plačilo tožnikovih stroškov, kot tudi tožnikovih stroškov v zvezi z odprtjem bančne garancije namesto plačila kazni KME v teku postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Komisija je z izpodbijano odločbo ugotovila, da so tožniki s tem, ker so sodelovali v sporazumih in usklajenih ravnanjih, ki zadeva EGP trg za industrijske bakrene cevi proizvedene na način LWC med drugim kršili člen 81 ES in člen 53(1) Sporazuma EGP. Iz teh razlogov je Komisija naložila tožnikom solidarno plačilo kazni v višini 18.990.000 EUR.
   Tožniki ne izpodbijajo ugotovitev odločbe v zvezi s kršitvijo pravil konkurence ES in EGP, ampak menijo, da je Komisija pri izračunu višine kazni naredila nekaj dejanskih in pravnih napak. V prvi vrsti menijo, da je Komisija pri izračunu osnovnega zneska in trajanja, kršila načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja s tem da ni upoštevala statistično zanemarljivega vpliva teh sporazumov na trg in nastalih sprememb v dejavnostih kartela.
   Tožniki nadalje navajajo, da je Komisija v okviru presoje teže kršitve v veliki meri pretiravala glede ekonomskega učinka teh sporazumov s tem, da je upoštevala velikost trga polizdelkov (industrijske bakrene cevi) in ne trga storitve predelave.
   Tožniki prav tako navajajo, da je Komisija nepravilno ni upoštevala olajševalnih okoliščin, na primer: omejeno izvajanje teh sporazumov s strani tožnikov, takojšnje in prostovoljno prenehanje kršitve, strukturno krizo industrijskih cevi in sodelovanje tožnikov s Komisijo. Nadalje navajajo, da je zmanjšanje kazni za 30 %, ki jim je bilo odobreno, temelji na zmotno ugotovljenih dejstvih in ni v skladu s prakso Komisije niti s sodno prakso. Prav tako navajajo, da je Komisija nezakonito diskriminirala med njimi in drugim podjetjem s tem, da je le-temu upoštevala določene olajševalne okoliščine in mu je, brez objektivnega razloga, namenila veliko bolj prizanesljivo obravnavo.


title: Zadeva T-145/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Romunija/Komisija (EKJS in EKSRP — Ukrepi v zvezi s površino — Odhodki, izključeni iz financiranja — Pavšalni finančni popravki — Člen 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 — Obveznost obrazložitve — Sorazmernost)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/45

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Romunija/Komisija
   (Zadeva T-145/15) (1)

   ((EKJS in EKSRP - Ukrepi v zvezi s površino - Odhodki, izključeni iz financiranja - Pavšalni finančni popravki - Člen 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 - Obveznost obrazložitve - Sorazmernost))
   (2017/C 104/63)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Romunija (zastopniki: sprva R.-H Radu, V. Angelescu, R. Mangu, D. Bulancea, N. Horumbă, E. Mierlea in T. Crainic, nato pa R.-H Radu, V. Angelescu, R. Mangu, N. Horumbă, E. Mierlea in T. Crainic, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Biolan in G. von Rintelen, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/103 z dne 16. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2015, L 16, str. 33).

      Izrek

               1.

               Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/103 z dne 16. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na Romunijo.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Romunija.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015.


title: Zadeva T-216/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2016 – Telefónica/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Portugalski in španski trg telekomunikacij — Določba o nekonkuriranju na iberskem trgu, vključena v pogodbo o prevzemu deleža, ki ga ima družba Portugal Telecom v brazilskem operaterju mobilne telefonije Vivo, s strani družbe Telefónica — Pravno varovalo „v obsegu, ki ga dovoljuje zakonodaja“ — Kršitev glede na cilj — Pomožna omejitev — Avtonomnost ravnanja tožeče stranke — Potencialna konkurenca — Kršitev glede na posledice — Izračun zneska globe — Predlog za zaslišanje prič)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2016 – Telefónica/Komisija
   (Zadeva T-216/13) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Portugalski in španski trg telekomunikacij - Določba o nekonkuriranju na iberskem trgu, vključena v pogodbo o prevzemu deleža, ki ga ima družba Portugal Telecom v brazilskem operaterju mobilne telefonije Vivo, s strani družbe Telefónica - Pravno varovalo „v obsegu, ki ga dovoljuje zakonodaja“ - Kršitev glede na cilj - Pomožna omejitev - Avtonomnost ravnanja tožeče stranke - Potencialna konkurenca - Kršitev glede na posledice - Izračun zneska globe - Predlog za zaslišanje prič))
   (2016/C 287/22)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Telefónica, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez in E. Peinado Iríbar, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Giolito in C. Urraca Caviedes, agenta)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2013) 306 final z dne 23. januarja 2013 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU (zadeva COMP/39.839 – Telefónica/Portugal Telecom) in, podredno, predlog za znižanje globe.

      Izrek

               1.

               Člen 2 Sklepa Komisije C(2013) 306 final z dne 23. januarja 2013 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU (zadeva COMP/39.839 – Telefónica/Portugal Telecom) se razglasi za ničen v delu, v katerem je znesek globe, naložene družbi Telefónica, SA, določen na 66 894 000 EUR, ker je bil ta znesek določen na podlagi vrednosti prodaj, ki jih je upoštevala Evropska komisija.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Telefónica nosi tri četrtine svojih stroškov in četrtino stroškov Komisije. Komisija nosi tri četrtine svojih stroškov in četrtino stroškov tožeče stranke.

      (1)  UL C 156, 1.6.2013.


title: Zadeva T-96/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. maja 2017 – King.com/EUIPO – TeamLava (Icônes animées)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. maja 2017 – King.com/EUIPO – TeamLava (Icônes animées)
   (Zadeva T-96/17) (1)

   (2017/C 221/52)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica prvega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva T-547/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2015 – Rosian Express/UUNT (oblika igralnega zaboja) (Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Oblika igralnega zaboja — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Pravica do izjave — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2015 – Rosian Express/UUNT (oblika igralnega zaboja)
   (Zadeva T-547/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Oblika igralnega zaboja - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Pravica do izjave - Člen 75 Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 398/46)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rosian Express SRL (Medias, Romunija) (zastopnika: E. Grecu in A. Tigau, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: V. Melgar in A. Geavela, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. julija 2013 (zadeva R 797/2013-5) v zvezi z zahtevo za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki igralnega zaboja kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Rosian Express SRL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 367, 14.12.2013.


title: Zadeva T-839/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2015 – Alnapharm/UUNT – Novartis (Alrexil) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2015 – Alnapharm/UUNT – Novartis (Alrexil)
   (Zadeva T-839/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   (2015/C 221/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alnapharm GmbH & Co. KG (Hambourg, Nemčija) (zastopnik: H. Heldt, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: H. O’Neill, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Novartis AG (Bâle, Švica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 23. oktobra 2014 (zadeva R 1723/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Novartis AG in Alnapharm GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in druga stranka pred odborom za pritožbe nosita svoje stroške in vsaki se naloži plačilo polovice stroškov, ki jih je priglasila tožena stranka.

      (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva T-328/16: Tožba, vložena 23. junija 2016 – Paice/EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/44

         Tožba, vložena 23. junija 2016 – Paice/EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE)
   (Zadeva T-328/16)
   (2016/C 305/60)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ian Paice (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: M. Engelman, Barrister, in J. Stephenson, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „DEEP PURPLE“ – prijava št. 11 772 721

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. marca 2016 v zadevi R 736/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi, kot se mu zdi ustrezno, tako da bo prijava znamke v celoti zavrnjena za vse proizvode in storitve, za katere je bila vložena;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov tožeče stranke s to tožbo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-131/11: Tožba, vložena 7. marca 2011 – Ezzedine proti Svetu

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/20

         Tožba, vložena 7. marca 2011 – Ezzedine proti Svetu
   (Zadeva T-131/11)
   2011/C 130/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ibrahim Ezzedine (Treichville, Slonokoščena obala) (zastopnik: G. Collard, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da glede tožeče stranke, Ibrahima EZZEDINEA, Sklep Sveta 2011/71/SZVP z dne 31. januarja 2011, objavljen v Uradnem listu Evropske unije 2. februarja 2011, ne temelji na dejstvih,

               —

               posledično,

                           —

                           razglasi za ničen Sklep Sveta 2011/71/SZVP z dne 31. januarja 2011;

                           —

                           podredno, odredi, da se ime Ibrahima EZZEDINEA odstrani s seznama, ki je priložen temu sklepu.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, ker naj bi bili razlogi za vključitev tožeče stranke na seznam oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi, stereotipni, pri čemer naj ne bi bilo navedeno nobeno natančno dejstvo, na podlagi katerega bi bilo mogoče presoditi primernost te vključitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ker se tožeči stranki očita, da je prispevala k financiranju nelegitimnega vladanja L. Gbagboja, čeprav naj bi bila tožeča stranka zgolj zasebni podjetnik in je s plačevanjem davkov in dajatev preprosto prispevala k financiranju Republike Slonokoščene obale, ne pa določenega režima v njej.


title: Zadeva C-394/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Asylgerichtshof (Avstrija) 27. avgusta 2012 – Shamso Abdullahi

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Asylgerichtshof (Avstrija) 27. avgusta 2012 – Shamso Abdullahi
   (Zadeva C-394/12)
   2012/C 343/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Asylgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Shamso Abdullahi

      Tožena stranka: Bundesasylamt

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 19 Uredbe št. 343/2003 (1) v povezavi s členom 18 Uredbe št. 343/2003 razlagati tako, da je s privolitvijo države članice na podlagi teh določb ta država članica tista, ki je v smislu člena 16(1), uvodni stavek, Uredbe št. 343/2003 odgovorna za obravnavanje prošnje za azil, oziroma mora nacionalni organ, ki je pristojen za obravnavanje, v okviru prava Unije, če v okviru pritožbenega postopka na podlagi člena 19(2) Uredbe št. 343/2003 – ne glede na to določbo – meni, da bi bila na podlagi poglavja III Uredbe št. 343/2003 odgovorna država članica druga država (čeprav na to državo članico ni bila naslovljena prošnja za sprejem oziroma ta ne izda privolitve), določiti obvezno odgovornost te druge države članice v pritožbenem postopku? Ali ima tako vsak prosilec za azil subjektivno pravico, da določena država članica, ki je odgovorna na podlagi teh meril o odgovornosti, obravnava njegovo prošnjo za azil?

               2.

               Ali je treba člen 10(1) Uredbe št. 343/2003 razlagati tako, da mora država članica, v kateri pride do prvega nezakonitega vstopa („prva država članica“), priznati svojo odgovornost za obravnavanje prošnje za azil državljana tretje države, če je izpolnjeno to dejansko stanje:
               Državljan tretje države iz tretje države nezakonito vstopi v zadevno prvo državo članico. Tam ne vloži prošnje za azil. Nato izstopi v tretjo državo. Po manj kot treh mesecih iz tretje države nezakonito vstopi v drugo državo članico EU („druga država članica“). Iz te druge države članice takoj ponovno odpotuje neposredno v tretjo državo članico, kjer vloži svojo prvo prošnjo za azil. V tem trenutku je poteklo manj kot 12 mesecev od nezakonitega vstopa v prvo državo članico.

               3.

               Ali se – neodvisno od odgovora na drugo vprašanje, če gre pri tam navedeni „prvi državi članici“ za državo članico, katere azilni sistem izkazuje ugotovljene sistemske pomanjkljivosti, ki so enake opisanim v sodbi Evropskega sodišča za človekove pravice z dne 21. januarja 2011 v zadevi M.S.S., 30.696/09 – priporoča drugačna presoja primarno odgovorne države članice v smislu Uredbe št. 343/2003, in sicer ne glede na sodbo Sodišča Evropske unije z dne 21. decembra 2011 v združenih zadevah C-411/10 in C-493/10?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL L 50, str. 1).


title: Sodba sodišča (prvi senat) z dne  12. januarja 2006  v zadevi C-173/04 P: Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgov (znamke in modeli) (UUNT) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Tridimenzionalne oblike stoječih vrečk za pijače iz sadja in sadne sokove — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/5

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 12. januarja 2006
   v zadevi C-173/04 P: Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgov (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Tridimenzionalne oblike stoječih vrečk za pijače iz sadja in sadne sokove - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek)
   (2006/C 60/09)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-173/04 P, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG, s sedežem v Eppelheimu (Nemčija) (zastopniki: H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner in B. Ertle, Rechtsanwälte), druga stranka v postopku je bil Urad za usklajevanje na notranjem trgov (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: G. Schneider), zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene 6. aprila 2004, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Schiemann, K. Lenaerts, E. Juhász in M. Ilešič (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodna tajnica: K. H. Sztranc, administratorka, dne 12. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 156, 12.06.2004.


title: Zadeva T-142/11: Tožba, vložena 14. marca 2011 – SIR proti Svetu

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/24

         Tožba, vložena 14. marca 2011 – SIR proti Svetu
   (Zadeva T-142/11)
   2011/C 130/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Abidžan, Slonokoščena obala) (zastopnik: M. Ceccaldi, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nična Sklep Sveta 2011/18/SZVP in Uredbo Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011, ki uvajata omejevalne ukrepe zoper nekatere osebe in subjekte, zlasti v delu, ki se nanaša na družbo SIR;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoji tožbi navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev Ustanovne listine Združenih narodov ter členov 3(5) in (6) PEU, 21(1) PEU in 7 PDEU, ker naj bi tožena stranka prekoračila svoje pristojnosti s tem, da je uvedla omejevalne ukrepe, saj naj namreč ime tožeče stranke ne bi bilo navedeno v Resoluciji Varnostnega sveta Združenih narodov 1572 (2004).

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela nevmešavanja v notranje zadeve države, saj naj bi tožeča stranka ravnala v nasprotju s suvereno odločitvijo Ustavnega sveta Republike Slonokoščene obale, ki je za izvoljenega predsednika razglasil L. Gbagba, ne pa A. Ouattare.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na vsebinsko nezakonitost izpodbijanih aktov, ki naj ne bi mogla biti povezana s pristojnostjo in/ali s pooblastilom tožene stranke.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe, saj naj se tožeča stranka ne bi mogla seznaniti z dokazi proti njej in naj zato ne bi mogla učinkovito izraziti svojega mnenja o njih.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, saj naj bi posledice sprejetih ukrepov tako za tožečo stranko kot za prebivalstvo Slonokoščene obale bile nesorazmerne s sledenim ciljem.


title: Zadeva T-348/16: Tožba, vložena 27. junija 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/39

         Tožba, vložena 27. junija 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA)
   (Zadeva T-348/16)
   (2016/C 296/49)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Solun, Grčija) (zastopnik: B. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) (Bruselj, Belgija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da zahteva iz opomina dolžniku št. 3241606289/26/05/2016, naj Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis vrne del financiranja, ki ga je prejel za projekt MINATRAN, v znesku 245 525,43 EUR, ni utemeljena in naj ugotovi, da ta znesek ustreza upravičenim stroškom, in

               —

               Izvajalski agenciji Evropskega raziskovalnega sveta naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču Evropske unije predlaga, naj v skladu s členom 272 PDEU ugotovi, da znesek, ki ga zahteva ERCEA, ustreza upravičenim stroškom.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da so stroški, ki jih izpodbija ERCEA, in, natančneje stroški osebja, potni stroški in posredni stroški upravičeni stroški. To potrjujejo dokazi, ki jih je tožeča stranka predložila ERCEA med pregledom in v okviru poznejše korespondence, predvsem pa kombinirana presoja predloženih dokazov.


title: Zadeva C-327/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktivi 89/665/EGS in 92/13/ EGS — Revizijski postopki v zvezi z oddajo javnih naročil — Učinkovito pravno varstvo — Minimalni rok, ki ga je treba spoštovati od obvestila o odločitvi o oddaji naročila kandidatom in ponudnikom ter podpisom pogodbe glede tega naročila)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/21

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-327/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi 89/665/EGS in 92/13/ EGS - Revizijski postopki v zvezi z oddajo javnih naročil - Učinkovito pravno varstvo - Minimalni rok, ki ga je treba spoštovati od obvestila o odločitvi o oddaji naročila kandidatom in ponudnikom ter podpisom pogodbe glede tega naročila)
   2009/C 180/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Rozet, D. Kukovec in M. Konstantinidis, zastopniki)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in J.-Ch. Gracia, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 2(1) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, str. 33), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS (UL L 209, str. 1) in s členom 2(1) Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju (UL L 76, str. 14) — Minimalni rok, ki ga je treba spoštovati od obvestila o odločitvi o oddaji naročila kandidatom in ponudnikom ter podpisom pogodbe glede tega naročila

      Izrek

               1)

               Francoska republika s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi člen 1441-1 novega code de procédure civile (zakonik o pravdnem postopku), kakor je bil spremenjen s členom 48-1 Odloka št. 2005-1308 z dne 20. oktobra 2005 o javnih naročilih, ki jih oddajo naročniki, navedeni v členu 4 Sklepa št. 2005-649 z dne 6. junija 2005 o javnih naročilih, ki jih oddajo določene osebe javnega in zasebnega prava, za katere ne velja zakonik o javnih naročilih, v delu, v katerem ta določba predvideva desetdnevni rok za odgovor naročnika ali subjekta, ki razpiše naročilo, in prepoveduje vse predpogodbene sporazume pred navedenim odgovorom, ne da bi se s tem rokom zadržal rok, ki ga je treba spoštovati od obvestila o odločitvi o oddaji naročila kandidatom in ponudnikom do podpisa pogodbe o naročilu, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 89/665/ES z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 in Direktivo Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti in Francoska republika nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Zadeva T-189/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. junija 2009 — Frosch Touristik proti UUNT — DSR touristik (FLUGBÖRSE) ( Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti FLUGBÖRSE — Datum, upošteven za preizkus absolutnega razloga za ničnost — Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 )

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/10

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. junija 2009 — Frosch Touristik proti UUNT — DSR touristik (FLUGBÖRSE)
   (Zadeva T-189/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti FLUGBÖRSE - Datum, upošteven za preizkus absolutnega razloga za ničnost - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009“)
   2009/C 167/20
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Frosch Touristik GmbH (München, Nemčija) (zastopnika: H. Lauf in T. Raab, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: B. Schmidt, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: DSR touristik GmbH (Karlsruhe, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. marca 2007 (zadeva R 1084/2004-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama DSR touristik GmbH in Frosch Touristik GmbH

      Izrek

               1)

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 22. marca 2007 (zadeva R 1084/2004-4) se razveljavi.

               2)

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva C-525/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie van België (Belgija) 3. oktobra 2013 – Vlaams Gewest proti Heidi Van Den Broeck

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie van België (Belgija) 3. oktobra 2013 – Vlaams Gewest proti Heidi Van Den Broeck
   (Zadeva C-525/13)
   2013/C 377/12
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vlaams Gewest

      Tožena stranka: Heidi Van Den Broeck

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 33(1) Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 (1) z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92, razlagati tako, da se odločitev, da se za zadevno koledarsko leto „pomoč, do katere bi bil nosilec kmetijskega gospodarstva upravičen skladno s členom 31(2) v okviru imenovanega programa pomoči, ne odobri“, nanaša na pomoč, ki je dolgovana na podlagi „imenovanega programa pomoči“ v skladu s členom 1(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 3508/92 (2) z dne 27. novembra 1992 o vzpostavitvi integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, tako da ni treba zavrniti le pomoči za „zadevno skupino kmetijskih rastlin“, ampak celotno pomoč na podlagi enega od tam navedenih programov pomoči, v katerega spada zadevna skupina kmetijskih rastlin?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 13, str. 223.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 34, str. 308.


title: Zadeva T-457/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. julija 2014 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband proti Komisiji (Državne pomoči — Prestrukturiranje WestLB — Pomoči za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu države članice — Člen 87(3)(b) ES — Odločba o razglasitvi pomoči za združljivo s skupnim trgom pod nekaterimi pogoji — Ničnostna tožba — Posamično nanašanje — Pravni interes — Dopustnost — Kolegialnost — Obveznost obrazložitve — Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah — Sorazmernost — Načelo prepovedi diskriminacije — Člen 295 ES — Člen 7(4) Uredbe (ES) št. 659/1999)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. julija 2014 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband proti Komisiji
   (Zadeva T-457/09) (1)

   ((Državne pomoči - Prestrukturiranje WestLB - Pomoči za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu države članice - Člen 87(3)(b) ES - Odločba o razglasitvi pomoči za združljivo s skupnim trgom pod nekaterimi pogoji - Ničnostna tožba - Posamično nanašanje - Pravni interes - Dopustnost - Kolegialnost - Obveznost obrazložitve - Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah - Sorazmernost - Načelo prepovedi diskriminacije - Člen 295 ES - Člen 7(4) Uredbe (ES) št. 659/1999))
   2014/C 292/31
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Nemčija) (zastopniki: sprva A. Rosenfeld in I. Liebach, nato A. Rosenfeld in O. Corzilius, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva L. Flynn, K. Gross in B. Martenczuk, nato L. Flynn, B. Martenczuk in T. Maxian Rusche, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/971/ES z dne 12. maja 2009 o državni pomoči C 43/08 (ex N 390/08), ki jo Nemčija želi zagotoviti za prestrukturiranje WestLB AG (UL L 345, str. 1).

      Izrek

               1.

               Predlog Evropske komisije za ustavitev postopka se zavrne.

               2.

               Tožba se zavrne.

               3.

               Družba Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband nosi svoje stroške in stroške Komisije, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 11, 16.1.2010.


title: Zadeva C-196/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Kathrin Meyer/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Kathrin Meyer/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-196/17)
   (2017/C 231/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kathrin Meyer

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-240/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 16. maja 2007 – Sony Music Entertainment (Germany) GmbH proti Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 16. maja 2007 – Sony Music Entertainment (Germany) GmbH proti Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH
   (Zadeva C-240/07)
   (2007/C 170/23)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sony Music Entertainment (Germany) GmbH

      Tožena stranka: Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se trajanje varstva, določeno v direktivi o trajanju varstva, pod pogoji iz člena 10(2) Direktive 2006/116/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o trajanju varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic (direktiva o trajanju varstva) uporabi tudi tedaj, ko zadevni predmet pravic v državi članici nikoli ni bil varovan?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:

                           a)

                           Ali so nacionalne določbe v smislu člena 10(2) direktive o trajanju varstva tudi določbe držav članic, ki urejajo varstvo imetnikov pravic, ki niso državljani države članice ali Skupnosti?

                           b)

                           Ali se trajanje varstva, določeno v direktivi o trajanju varstva, na podlagi člena 10(2) Direktive uporabi tudi za predmete, ki so v trenutku, navedenem v členu 13(1) sicer izpolnjevali merila za varstvo iz Direktive Sveta 92/100/EGS (2) z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine, vendar njihovi imetniki niso državljani države članice Skupnosti?

      (1)  UL L 372, str. 12.

      (2)  UL L 346, str. 61.


title: Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unijeUL C 201, 7.8.2004.

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/46

         (2004/C 228/110)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v
         Uradnem listu Evropske unije

      UL C 201, 7.8.2004

   Prejšnje objave

      UL C 190, 24.7.2004

      UL C 179, 10.7.2004

      UL C 168, 26.6.2004

      UL C 156, 12.6.2004

      UL C 146, 29.5.2004

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva F-1/07 R: Sklep predsednika Sodišča za uslužbence z dne 13. marca 2007 — Chassagne proti Komisiji (Začasna odredba — Predlog za odložitev izvršitve — Nujnost — Neobstoj)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/57

         Sklep predsednika Sodišča za uslužbence z dne 13. marca 2007 — Chassagne proti Komisiji
   (Zadeva F-1/07 R)
   (Začasna odredba - Predlog za odložitev izvršitve - Nujnost - Neobstoj)
   (2007/C 95/114)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka:
      Olivier Chassagne (Bruselj, Belgija) (zastopnik: Y. Minatchy, odvetnik)

      Tožena stranka:
      Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in V. Joris, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za odložitev izvršitve odločbe Komisije Evropskih skupnosti z dne 17. novembra 2006 o določitvi seznama uradnikov, ki so napredovali v razred A*11 v napredovalnem obdobju 2006, objavljeni istega dne v Upravnih obvestilih št. 55-2006.
   Izrek sklepa

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-577/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt (Belgija) 29. decembra 2008 – Rijksdienst voor pensioenen proti E. Brouwer

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt (Belgija) 29. decembra 2008 – Rijksdienst voor pensioenen proti E. Brouwer
   (Zadeva C-577/08)
   (2009/C 55/25)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rijksdienst voor pensioenen

      Tožena stranka: E. Brouwer
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali so kraljeve odredbe z dne 1. decembra 1969, 18. junija 1970, 8. junija 1971, 14. septembra 1972, 31. julija 1973, 12. julija 1974, 13. februarja 1975, 28. novembra 1975, 26. novembra 1976, 26. septembra 1977, 31. julija 1978, 31. avgusta 1979, 2. decembra 1980, 13. januarja 1982, 14. marca 1983, 11. januarja 1984, 30. novembra 1984, 24. januarja 1986, 30. decembra 1986, 6. januarja 1988, 2. decembra 1988, 30. novembra 1989, 10. decembra 1990, 1. junija 1993, 8. decembra 1993, 19. decembra 1994 in 10. oktobra 1995, sprejete za izvedbo člena 25 kraljeve odredbe z dne 21. decembra 1967 o določitvi splošnega interesa glede starostne in družinske pokojnine za delavce, pri čemer so bile za preračun starostne pokojnine za obmejne delavke določeni nižji fiktivni in/ali pavšalni dnevni zneski kot za obmejne delavce, v skladu s členom 4(1) Direktive 79/7/EGS (1) o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti?

      (1)  Direktiva Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (UL L 6, 10.1.1979, str. 24).


title: Zadeva T-489/10: Tožba, vložena 8. oktobra 2010 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/40

         Tožba, vložena 8. oktobra 2010 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-489/10)
   ()
   2011/C 30/73
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran), Bushehr Shipping Co. Ltd (Valetta, Malta), Cisco Shipping Company Limited (Seul, Južna Koreja), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran, Iran), Irano Misr Shipping Co. (Teheran, Iran), Irinvestship Ltd (London, Združeno kraljestvo), IRISL (Malta) Ltd (Sliema, Malta), IRISL Club (Teheran, Iran), IRISL Europe GmbH (Hamburg) (Hamburg, Nemčija), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Teheran, Iran), IRISL Multimodal Transport Company (Teheran, Iran), ISI Maritime Ltd (Malta) (Valletta, Malta), Khazer Shipping Lines (Bandar Anzali) (Gilan, Iran), Leadmarine (Singapur), Marble Shipping Ltd (Malta) (Sliema, Malta), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran, Iran), Shipping Computer Services Co. (SCSCOL) (Teheran, Iran), Soroush Saramin Asatir (SSA) (Teheran, Iran), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheran, Iran), Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheran, Iran) (zastopniki: F. Randolph, M. Lester, barristers, in M. Taher, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožečih strank

               —

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (1) in Sklep Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi skupnega stališča 2007/140/SZVP naj se v delih, ki veljajo za tožeče stranke, razveljavita;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tej zadevi želijo tožeče stranke, ladijske družbe s sedeži v Iranu, Združenem Kraljestvu, Malti, Nemčiji, Singapuru in Južni Koreji, doseči delno razveljavitev Izvedbene uredbe Sveta št. 668/2010 in Sklepa Sveta 2010/413/SZVP, saj so vključene na seznam fizičnih in pravnih oseb, subjektov ali organov, katerih sredstva in gospodarski viri so zamrznjeni v skladu s to določbo.
   Tožeče stranke v utemeljitev svojim trditvam navajajo štiri tožbene razloge.
   S prvim tožbenim razlogom trdijo, da sta jim bili s sprejetjem izpodbijanih aktov kršeni pravica do obrambe in pravica do učinkovitega sodnega varstva, ker ti ne predvidevajo nobenega postopka za seznanitev tožečih strank z dokazi, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev o zamrznitvi sredstev, ali ker jim ne omogočajo, da bi se ustrezno opredelili glede teh dokazov. Dalje, tožeče stranke navajajo, da razlogi, navedeni v uredbi in sklepu, vsebujejo splošne, nepodprte in nejasne obtožbe glede ravnanja, ki se nanaša samo na dve od tožečih strank. Glede ostalih tožečih strank ni nobenega dokaza ali podatka, razen domneve o nedoločeni povezavi s prvo tožečo stranko. Po mnenju tožečih strank Svet ni predložil zadosti informacij, da bi jim omogočil učinkovito izraziti njihova stališča v odgovor, kar Sodišču ne mogoča presoje, ali sta sklep Sveta in njegova presoja utemeljena in ali temeljita na prepričljivih dokazih.
   Z drugim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da Svet ni navedel zadostnih razlogov za njihovo vključitev v izpodbijane akte, s čimer naj bi kršil svojo obveznost jasno izraziti dejanske in posebne razloge, ki utemeljujejo njegovo odločitev, vključno s posebnimi posamičnimi razlogi, na podlagi katerih je zaključil, da tožeče stranke zagotavljajo podporo za širjenje jedrskega orožja.
   S tretjim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da izpodbijani akti pomenijo neupravičeno in nesorazmerno omejevanje njihove pravice do lastnine in svobode do gospodarske pobude. Ukrepi zamrznitve sredstev imajo pomemben in dolgoročen vpliv na njihove temeljne pravice. Tožeče stranke navajajo, da njihova vključitev ni smiselno povezana z namenom izpodbijane uredbe in sklepa, ker naj obtožbe zoper tožeče stranke ne bi bile povezane s širjenjem jedrskega orožja. Kakorkoli, Svet ni dokazal, da je popolna zamrznitev sredstev najmanj omejujoče sredstvo za dosego tega namena, niti da je zelo velika škoda, ki je nastala tožečim strankam, upravičena in sorazmerna.
   S četrtim tožbenim razlogom tožeče stranke zatrjujejo, da je Svet napravil očitno napako pri presoji z ugotovitvijo, da so merila za določitev v izpodbijani uredbi in izpodbijanem sklepu glede tožečih strank izpolnjena. Nobena obtožba zoper katerokoli tožečo stranko se ne nanaša na širjenje jedrskega orožja. Preprosta ugotovitev, da so nekatere tožeče stranke v lasti ali pod nadzorom prve tožeče stranke ali da so njeni agenti, ne zadošča za izpolnjevanje meril. Zato po mnenju tožečih strank Svetu ni uspelo oceniti dejanskega stanja.

      (1)  UL 2010 L 195, str. 39.


title: Zadeva C-257/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Regeringsrätten (Švedska) 25. maja 2010 – Försäkringskässan proti Elisabeth Bergström

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Regeringsrätten (Švedska) 25. maja 2010 – Försäkringskässan proti Elisabeth Bergström
   (Zadeva C-257/10)
   2010/C 195/22
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Regeringsrätten

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Försäkringskassan

      Tožena stranka: Elisabeth Bergström

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v skladu s pravom Unije, zlasti s Sporazumom s Švico o prostem pretoku oseb in členom 72 Uredbe št. 1408/71, zavarovalna doba za družinsko dajatev v obliki dajatve za nego otroka, ki je odvisna od dohodka, lahko v celoti dopolnjena z zaposlitvijo in zavarovanjem v Švici?

               2.

               Ali se mora v skladu s pravom Unije, zlasti s Sporazumom s Švico o prostem pretoku oseb in členoma 3(1) in 72 Uredbe št. 1408/71, pri določanju upravičenosti do družinske dajatve v obliki dajatve za nego otroka, odvisne od dohodka, dohodek, zaslužen v Švici, izenačiti z domačim dohodkom?


title: Zadeva T-318/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2012 – Consorzio del vino nobile di Montepulciano in drugi proti Komisiji

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/19

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2012 – Consorzio del vino nobile di Montepulciano in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-318/10) (1)

   2012/C 184/38
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Zadeva C-417/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshofs (Avstrija) 23. julija 2013 – ÖBB Personenverkehr AG proti Gotthard Starjakob

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshofs (Avstrija) 23. julija 2013 – ÖBB Personenverkehr AG proti Gotthard Starjakob
   (Zadeva C-417/13)
   2013/C 325/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Obersten Gerichtshofs

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in vložnica zahteve za revizijo: ÖBB Personenverkehr AG

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Gotthard Starjakob

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 21 Listine o temeljnih pravicah v povezavi s členi 7(1), 16 in 17 Direktive 2000/78/ES (1) razlagati tako, da

                           (a)

                           je delavec, za katerega je delodajalec na podlagi zakonsko določenega upoštevanja delovne dobe, ki povzroča diskriminacijo na podlagi starosti, najprej določil napačen referenčni datum za napredovanje, vsekakor upravičen do izplačila razlike v plači, ki temelji na nediskriminatornem referenčnem datumu za napredovanje,

                           (b)

                           ali pa tako, da lahko država članica diskriminacijo na podlagi starosti odpravi tudi z nediskriminatornim upoštevanjem delovne dobe brez finančne izravnave (s ponovno določitvijo referenčnega datuma za napredovanje ob sočasnem podaljšanju obdobja za napredovanje), zlasti če bi ta rešitev, v okviru katere ni predvideno izplačilo, zagotavljala likvidnost delodajalca in preprečevala pretirane stroške ponovnega obračuna?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1(b) pritrdilen:
               Ali lahko zakonodajalec tako nediskriminatorno upoštevanje delovne dobe

                           (a)

                           uvede tudi retroaktivno (v obravnavanem primeru z zakonom z dne 27. decembra 2011, BGBl I 2011/129, z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2004) ali

                           (b)

                           začne veljati šele s sprejetjem oziroma objavo novih predpisov o upoštevanju delovne dobe in napredovanju?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje 1(b) pritrdilen:
               Ali je treba člen 21 Listine o temeljnih pravicah v povezavi s členoma 2(1) in (2) ter 6(1) Direktive 2000/78/ES razlagati tako, da

                           (a)

                           zakonska ureditev, ki v obdobjih zaposlitve na začetku kariere določa daljša obdobja za napredovanje in s tem otežuje napredovanje v naslednji plačni razred, pomeni razliko v obravnavanju na podlagi starosti,

                           (b)

                           in če je odgovor na to pritrdilen, da je taka ureditev glede na malo delovnih izkušenj na začetku kariere primerna in nujna?

               4.

               Če je odgovor na vprašanje 1(b) pritrdilen:
               Ali je treba člena 7(1) in 8(1) v povezavi s členom 6(1) Direktive 2000/78/ES razlagati tako, da je nadaljnja veljava prejšnje ureditve, ki povzroča diskriminacijo na podlagi starosti, dopustna in upravičena zgolj zato, da bi se delavca v njegovo korist zaradi varstva pridobljenih pravic zaščitilo pred manj ugodnimi dohodki na podlagi nove, nediskriminatorne ureditve (klavzula o varstvu plač)?

               5.

               Če je odgovor na vprašanji 1(b) in 3(b) pritrdilen:

                           (a)

                           Ali lahko zakonodajalec za ugotavljanje delovne dobe, ki jo je treba upoštevati, delavcu naloži obveznost sodelovanja (dolžnost sodelovanja) in prehod v nov sistem upoštevanja delovne dobe in napredovanja pogoji z izpolnitvijo te obveznosti?

                           (b)

                           Ali se lahko delavec, ki – čeprav bi lahko – ne sodeluje pri novi določitvi referenčnega datuma za napredovanje v skladu z novim, nediskriminatornim sistemom upoštevanja delovne dobe in napredovanja ter tako zavestno ne uporabi nediskriminatorne ureditve in prostovoljno ostane v okviru prejšnjega sistema upoštevanja delovne dobe in napredovanja, ki povzroča diskriminacijo na podlagi starosti, sklicuje na diskriminacijo na podlagi starosti v okviru prejšnjega sistema ali pa obstanek v prejšnjem sistemu, ki povzroča diskriminacijo na podlagi starosti, pomeni zlorabo pravice zgolj zaradi možnosti uveljavljanja denarnih zahtevkov?

               6.

               Če je odgovor na vprašanja 1(a) ali 1(b) in 2(b) pritrdilen:
               Ali načelo učinkovitosti, ki ga pravo Unije določa v členu 47(1) Listine o temeljnih pravicah in členu 19(1) PEU, dovoljuje, da začne zastaranje zahtevka, ki temelji na pravu Unije, teči pred nedvoumno obrazložitvijo pravnega položaja z razglasitvijo upoštevne odločbe Sodišča Evropske unije?

               7.

               Če je odgovor na vprašanja 1(a) ali 1(b) in 2(b) pritrdilen:
               Ali načelo enakovrednosti, ki ga določa pravo Unije, dovoljuje, da se prekinitev zastaranja pravice do uveljavljanja zahtevkov v skladu z novim sistemom upoštevanja delovne dobe in napredovanja (člen 53a(5) Bundesbahngesetz) razširi na pravico do uveljavljanja zahtevkov v zvezi z razliko v plači, ki izvirajo iz prejšnjega sistema, ki je povzročal diskriminacijo na podlagi starosti?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).


title: Zadeva C-513/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 13. novembra 2012 – Aslihan Nazli Ayalti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 13. novembra 2012 – Aslihan Nazli Ayalti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-513/12)
   2013/C 63/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Aslihan Nazli Ayalti

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 41(1) Dodatnega protokola k Sporazumu z dne 2. septembra 1963 o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo za prehodno obdobje pridružitve z dne 23. novembra 1970 (DP) in/ali člen 13 Sklepa Pridružitvenega sveta EGS/Turčija št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 (SPS 1/80) nasprotujeta določbi nacionalnega prava, ki je bila uvedena prvič po začetku veljavnosti zgoraj navedenih določb in v skladu s katero je prvi vstop družinskega člana turškega državljana, ki uživa pravni položaj v skladu s členom 6 SPS 1/80, odvisen od tega, da družinski član pred vstopom dokaže, da se lahko preprosto sporazumeva v nemščini?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali člen 7(2), prvi pododstavek, Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 224) nasprotuje določbi nacionalnega prava, opisani v prvem vprašanju?

      (1)  UL L 251, str. 12.


title: Zadeva T-211/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Timab Industries in CFPR proti Komisiji

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Timab Industries in CFPR proti Komisiji
   (Zadeva T-211/11) (1)

   2012/C 200/42
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 179, 18.6.2011.


title: Zadeva T-426/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. oktobra 2012 – Italija proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni sklad — EKJS — Odhodki, izključeni iz financiranja — Sadje in zelenjava — Sladkor — Predelava agrumov — Mleko — Poljščine — Pavšalni finančni popravek — Sorazmernost — Obveznost obrazložitve — Neobstoj napake pri presoji)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. oktobra 2012 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-426/08) (1)

   (EKUJS - Jamstveni sklad - EKJS - Odhodki, izključeni iz financiranja - Sadje in zelenjava - Sladkor - Predelava agrumov - Mleko - Poljščine - Pavšalni finančni popravek - Sorazmernost - Obveznost obrazložitve - Neobstoj napake pri presoji)
   2012/C 366/52
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Rossi in F. Jimeno Fernández, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/582/ES z dne 8. julija 2008 o izključitvi določenih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) iz financiranja Skupnosti, v delu, v katerem izključuje odhodke Italijanske republike v višini 174 704 912,66 EUR (UL L 186, str. 39).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Italijanska republika nosi svoje stroške in plača stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva C-299/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 18. junija 2012 – GREEN – SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s. proti Státní zemědělská a potravinářská inspekce

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 18. junija 2012 – GREEN – SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s. proti Státní zemědělská a potravinářská inspekce
   (Zadeva C-299/12)
   2012/C 273/09
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: GREEN – SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s.

      Tožena stranka: Státní zemědělská a potravinářská inspekce

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je zdravstvena trditev „Pripravek vsebuje tudi kalcij in vitamin D3, ki prispevata k zmanjšanju dejavnika tveganja za razvoj osteoporoze in zlome,“ trditev v zvezi z zmanjšanjem tveganja za bolezni v smislu člena 2(2), točka 6, Uredbe (ES) št. 1924/2006 (1) z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 116/2010 (2) z dne 9. februarja 2010, čeprav iz nje ni izrecno razvidno, da uživanje tega pripravka znatno zmanjšuje dejavnik tveganja za razvoj navedene bolezni?

               2.

               Ali pojem blagovne znamke ali trgovskega imena v smislu člena 28(2) Uredbe (ES) št. 1924/2006 z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 116/2010 z dne 9. februarja 2010, zajema tudi reklamna sporočila na embalaži izdelka?

               3.

               Ali je treba prehodne ukrepe iz člena 28(2) Uredbe (ES) št. 1924/2006 z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 116/2010 z dne 9. februarja 2010, razlagati tako, da se nanašajo na (vsa) živila, ki so obstajala pred 1. januarjem 2005, ali tako, da se nanašajo na živila, ki so bila označena z znamko ali trgovskim imenom in so kot taka obstajala že pred tem datumom?

      (1)  Uredba (ES) št. 1924/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, UL L 404, 30.12.2006, str. 9.

      (2)  Uredba Komisije (EU) št. 116/2010 z dne 9. februarja 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta glede seznama prehranskih trditev, UL L 37, 10.2.2010, str. 16.


title: Zadeva T-472/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2016 – Lundbeck/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg antidepresivov, ki vsebujejo aktivno farmacevtsko sestavino citalopram — Pojem omejevanja konkurence zaradi cilja — Potencialna konkurenca — Generična zdravila — Ovire za vstop na trg, ki so posledica obstoja patentov — Sporazumi, sklenjeni med imetniki patentov in podjetja generičnih zdravil — Člen 101(1) in (3) PDEU — Napačna uporaba prava in napake pri presoji — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravna varnost — Globe)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2016 – Lundbeck/Komisija
   (Zadeva T-472/13) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg antidepresivov, ki vsebujejo aktivno farmacevtsko sestavino citalopram - Pojem omejevanja konkurence zaradi cilja - Potencialna konkurenca - Generična zdravila - Ovire za vstop na trg, ki so posledica obstoja patentov - Sporazumi, sklenjeni med imetniki patentov in podjetja generičnih zdravil - Člen 101(1) in (3) PDEU - Napačna uporaba prava in napake pri presoji - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravna varnost - Globe))
   (2016/C 402/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: H. Lundbeck A/S (Valby, Danska) in Lundbeck Ltd (Milton Keynes, Združeno kraljestvo) (zastopnika: R. Subiotto, QC, in T. Kuhn, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: najprej J. Bourke, F. Castilla Contreras, B. Mongin, T. Vecchi in C. Vollrath, nato F. Castilla Contreras, B. Mongin, T. Vecchi, C. Vollrath in T. Christoforou, agenti)

      Intervenientka v podporo tožečima strankama: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Ženeva, Švica) (zastopnika: F. Carlin, barrister, in M. Healy, solicitor)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti odločbe Komisije C(2013) 3803 final z dne 19. junija 2013 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT/39226 – Lundbeck) in predlog za znižanje zneska globe, ki je bila tožečima strankama naložena s to odločbo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Lundbeck A/S in Lundbeck Ltd nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije.

               3.

               European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva F-34/15: Tožba, vložena 24. februarja 2015 – ZZ/ESZD

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/25

         Tožba, vložena 24. februarja 2015 – ZZ/ESZD
   (Zadeva F-34/15)
   (2015/C 178/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: J.-N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi pritožbe zaradi psihičnega nasilja, ki jo je tožeča stranka vložila proti operativnemu direktorju Evropske službe za zunanje delovanje.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe visoke predstavnice Evropske unije, podpredsednice Evropske komisije, z dne 14. aprila 2014 o zavrnitvi pritožbe zaradi psihičnega nasilja, ki jo je tožeča stranka vložila proti operativnemu direktorju Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD);

               —

               naložitev stroškov ESZD.


title: Zadeva T-172/13: Tožba, vložena 21. marca 2013 – Novomatic proti UUNT – Simba Toys (AFRICAN SIMBA)

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/25

         Tožba, vložena 21. marca 2013 – Novomatic proti UUNT – Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
   (Zadeva T-172/13)
   2013/C 141/45
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Avstrija) (zastopnik: W. Mosing, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth-Stadeln, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. januarja 2013 v zadevi 157/2012-4 razveljavi in ugovor zaradi neobstoja podobnosti med proizvodi in/ali znaki v celoti zavrne ter ugodi prijavi znamke Skupnosti AFRICAN SIMBA, CTM 7534175 za registracijo v skladu s prijavo;

               —

               UUNT in — v primeru pisne intervencije — stranki, ki ugovarja, naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke v postopku pred UUNT in v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „AFRICAN SIMBA“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 28 in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 7 534 175

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Simba Toys GmbH & Co. KG

      Navajana znamka ali znak: nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Simba“ in mednarodna registracija besedne znamke „SIMBA“ za proizvode iz razreda 28

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 42(2) v povezavi z odstavkom 3 Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 22(2) Uredbe št. 2868/95 in členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-619/15 P: Pritožba, ki so jo Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna 19. novembra 2015 vložile zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2015 v zadevi T-364/13, Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/EUIPO

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/7

         Pritožba, ki so jo Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna 19. novembra 2015 vložile zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2015 v zadevi T-364/13, Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/EUIPO
   (Zadeva C-619/15 P)
   (2016/C 326/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnice: Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna (zastopnik: B. Szczepaniak, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 21. junija 2016 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-86/14: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 11. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 1 de Granada – Španija) – Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP — Zaporedne pogodbe o zaposlitvi v javnem sektorju za določen čas — Določba 3, točka 1 — Pojem „delavec, zaposlen za določen čas“ — Določba 5, točka 1 — Ukrepi za preprečevanje veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerjih za določen čas — Sankcije — Preoblikovanje delovnega razmerja za določen čas v pogodbo o nestalni zaposlitvi za nedoločen čas — Pravica do odpravnine)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/3

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 11. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 1 de Granada – Španija) – Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega
   (Zadeva C-86/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP - Zaporedne pogodbe o zaposlitvi v javnem sektorju za določen čas - Določba 3, točka 1 - Pojem „delavec, zaposlen za določen čas“ - Določba 5, točka 1 - Ukrepi za preprečevanje veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerjih za določen čas - Sankcije - Preoblikovanje delovnega razmerja za določen čas v pogodbo o nestalni zaposlitvi za nedoločen čas - Pravica do odpravnine))
   (2015/C 127/04)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 1 de Granada

      Stranki

      Tožeča stranka: Marta León Medialdea

      Tožena stranka: Ayuntamiento de Huetor Vega

      Izrek

               1.

               Določbi 2 in 3, točka 1, Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priložen Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP je treba razlagati tako, da delavec, kot je tožeča stranka v glavni stvari, spada na področje uporabe tega okvirnega sporazuma, ker je bil ta delavec s svojim delodajalcem povezan s pogodbami o delu za določen čas v smislu teh določb.

               2.

               Okvirni sporazum o delu za določen čas je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki ne vsebuje nobenega učinkovitega ukrepa za sankcioniranje zlorab v smislu določbe 5, točka 1, tega okvirnega sporazuma, ki so posledica veriženja pogodb o zaposlitvi v javnem sektorju za določen čas, ker v notranjem pravnem redu ni nobenega učinkovitega ukrepa za sankcioniranje takih zlorab.

               3.

               Predložitveno sodišče mora v skladu z zakonodajo, kolektivnimi pogodbami in/ali nacionalno prakso preučiti, kakšna mora biti odpravnina, ki se prizna delavcu, kot je tožeča stranka v glavni stvari, zato da se ta odpravnina lahko šteje za dovolj učinkovit ukrep za sankcioniranje zlorab v smislu določbe 5, točka 1, Okvirnega sporazuma o delu za določen čas.
               Poleg tega mora predložitveno sodišče, če gre za tak primer, upoštevne določbe nacionalnega prava, kolikor je le mogoče, razlagati v skladu s pravom Unije.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva C-386/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 27. junija 2017 – Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu

text:
               9.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 27. junija 2017 – Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu
   (Zadeva C-386/17)
   (2017/C 338/03)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Stefano Liberato

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Luminita Luisa Grigorescu

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali kršitev pravil o litispendenci iz člena 19(2) in (3) Uredbe (ES) št. 2201/2003 (1) ob upoštevanju, da se člen 24 Uredbe (ES) št. 2201/2003 sklicuje izključno na pravila za določitev sodne pristojnosti iz členov od 3 do 14, člena 19, ki jim sledi, pa ne omenja, vpliva zgolj na določitev sodne pristojnosti in povzroči uporabo člena 24 Uredbe (ES) št. 2201/2003, ali pa, nasprotno, lahko pomeni razlog za zavrnitev priznanja sodbe, sprejete v državi članici, katere sodišče je drugo začelo postopek, v državi članici, katere sodišče je prvo začelo postopek, iz razlogov javnega reda v procesnem smislu?

               2.

               Ali je razlaga člena 19 Uredbe (ES) št. 2201/2003 v smislu, da gre zgolj za merilo za določitev sodne pristojnosti, v nasprotju s pojmom litispendence v pravu Unije ter vlogo in namenom pravnega pravila, katerega cilj je določiti sklop pravil javnega reda v procesnem smislu, od katerih ni mogoče odstopati, za zagotovitev oblikovanja skupnega območja, za katerega sta značilni zaupanje in vzajemna postopkovna lojalnost med državami članicami in znotraj katerega lahko deluje avtomatično priznavanje in prost pretok sodnih odločb?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243).


title: Zadeva T-396/15: Tožba, vložena 22. julija 2015 – Herm. Sprenger/UUNT – web2get (oblika členastega stremena)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/67

         Tožba, vložena 22. julija 2015 – Herm. Sprenger/UUNT – web2get (oblika členastega stremena)
   (Zadeva T-396/15)
   (2015/C 302/84)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Nemčija) (zastopnik: V. Schiller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: web2get GmbH & Co. KG (Dülmen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Skupnosti (oblika členastega stremena) – Znamka Skupnosti št. 1 599 620

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 22. aprila 2015 v zadevi R 520/2015-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               zahtevo družbe web2get GmbH & Co. KG za ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti Nr. 1 599 620 zavrne;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 52(1)(a) v povezavi s členom 7(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 52(1)(a) in (2) v povezavi s členom 7(3) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(e)(i) in (ii) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 76(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 77(1) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-158/07: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Jacqueline Förster proti Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep (Prosto gibanje oseb – Študent, državljan ene države članice, ki se je zaradi študija preselil v drugo državo članico – Vzdrževalnina študentom – Državljanstvo Unije – Člen 12 ES – Pravna varnost)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Jacqueline Förster proti Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep
   (Zadeva C-158/07) (1)

   (Prosto gibanje oseb - Študent, državljan ene države članice, ki se je zaradi študija preselil v drugo državo članico - Vzdrževalnina študentom - Državljanstvo Unije - Člen 12 ES - Pravna varnost)
   (2009/C 6/06)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Centrale Raad van Beroep
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jacqueline Förster

      Tožena stranka: Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Centrale Raad van Beroep – Razlaga člena 12 ES in člena 7 Uredbe Komisije (EGS) št. 1251/70 z dne 29. junija 1970 o pravici delavcev, da ostanejo na ozemlju države članice, po tem, ko so bili tam zaposleni (UL L 142, str. 3), in člena 3 Direktive 93/96/EGS z dne 29. oktobra 1993 o pravici do prebivanja za študente (UL L 317, str. 59) – Študent, državljan ene države članice, ki se je zaradi študija preselil v drugo državo članico in tam hkrati opravljal dejavnost, ki jo je v vmesnem času prenehal opravljati.
   Izrek

               1)

               Študent, ki je v takšnem položaju, kot je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, se ne more sklicevati na člen 7 Uredbe Komisije (EGS) št. 1251/70 z dne 29. junija 1970 o pravici delavcev, da ostanejo na ozemlju države članice, potem ko so bili tam zaposleni, da bi dobil vzdrževalnino.

               2)

               Študent, ki je državljan ene države članice in se je zaradi študija preselil v drugo državo članico, se lahko sklicuje na člen 12, prvi odstavek, ES, da bi dobil vzdrževalnino, če je določeno obdobje prebival v državi članici gostiteljici. Člen 12, prvi odstavek, ES ne nasprotuje uporabi pogoja predhodnega prebivanja petih let za državljane drugih držav članic.

               3)

               V okoliščinah, kakršne so te v zadevi v glavni stvari, pravo Skupnosti, zlasti načelo pravne varnosti, ne nasprotuje uporabi pogoja prebivanja, v skladu s katerim je pravica študentov iz drugih držav članic do vzdrževalnine odvisna od dopolnitve obdobja prebivanja, ki je predhodno uvedbi tega pogoja.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007.