title: Zadeva C-202/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale di Milano (Italija) 29. aprila 2015 – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso/H3 g SpA

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale di Milano (Italija) 29. aprila 2015 – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso/H3 g SpA
   (Zadeva C-202/15)
   (2015/C 262/03)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Regionale di Milano

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

      Tožena stranka: H3 g SpA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je – ker je italijanski zakonodajalec uporabil možnost iz členov 90(2) in 185(2), drugi pododstavek, Direktive 2006/112/ES (1) (in pred njenim sprejetjem iz členov 11, del C(1), in 20(1)(b), drugi stavek, Direktive 77/388/EGS (2)), pri čemer se prvi nanaša na spremembo davčne osnove navzdol, drugi pa na popravek DDV, obračunan za obdavčljive transakcije, v primeru popolnega ali delnega neplačila protistoritve, dogovorjene med strankama – v skladu z načeloma sorazmernosti in učinkovitosti, zagotovljenima s PDEU, in načelom nevtralnosti, ki ureja obračun DDV, določitev omejitev, zaradi katerih davčni zavezanec ne more izterjati davka v zvezi s protistoritvijo, ki ni bila plačana v celoti ali delno, ali je ta izterjava zanj predraga?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je z zgoraj navedenimi načeli združljiva določba – kot je člen 26(2) uredbe predsednika republike št. 633/1972 –, ki v praksi davčnega organa države članice Unije pravico do izterjave davka pogojuje z dokazom, da so bili predhodno izvedeni postopki zaradi insolventnosti ali izvršilni postopki z neuspešnim izidom, tudi kadar so ti postopki povsem negospodarni zaradi zneska uveljavljane terjatve, možnosti njene izterjave in stroškov izvršilnih postopkov ali stroškov postopkov zaradi insolventnosti?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

      (2)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).


title: Zadeva T-235/12: Tožba, vložena 29. maja 2012 – CEDC International proti UUNT – Underberg (Oblika travne bilke v steklenici)

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/23

         Tožba, vložena 29. maja 2012 – CEDC International proti UUNT – Underberg (Oblika travne bilke v steklenici)
   (Zadeva T-235/12)
   2012/C 243/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CEDC International sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnik: M. Siciarek, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Underberg AG (Dietlikon, Švica)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. marca 2012 v zadevi R 2506/2010-4 naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z opisom „predmet znamke je zeleno-rjava travna bilka v steklenici, dolžina travne bilke meri približno tri četrtine višine steklenice“ za proizvode iz razreda 33 – prijava znamke Skupnosti št. 33266

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija francoske znamke št. 95588457 za tridimenzionalno znamko, ki predstavlja steklenico s travno bilko za proizvode iz razreda 33; registracija nemške znamke št. 39848553; registracija poljske znamke št. 62018; registracija poljske znamke št. 62081 za proizvode iz razreda 33; registracija poljske znamke št. 85811 za proizvode iz razreda 33; registracija japonske znamke št. 2092826 za proizvode iz razreda 28; registracija francoske znamke št. 98746752 za tridimenzionalno znamko, ki predstavlja steklenico s travno bilko za proizvode iz razreda 33; neregistrirana znamka, ki se v Nemčiji uporablja za trženje „vodke“

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev načela zakonitosti;

               —

               kršitev člena 15(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009 in pravila 22(3) Uredbe Komisije št. 2868/95 in posledično tudi členov 8(1)(a), 42(2) in (3) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-18/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 21. maja 2008 – Kronberger proti Parlamentu ( Ničnostna tožba – Akt o volitvah poslancev Evropskega parlamenta – Rok za vložitev tožbe – Nepristojnost Sodišča prve stopnje – Nedopustnost )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/35

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 21. maja 2008 – Kronberger proti Parlamentu
   (Zadeva T-18/07) (1)

   („Ničnostna tožba - Akt o volitvah poslancev Evropskega parlamenta - Rok za vložitev tožbe - Nepristojnost Sodišča prve stopnje - Nedopustnost“)
   (2008/C 171/64)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hans Kronberger (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: W. Weh, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: H. Krück, N. Lorenz in M. Windisch, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta z dne 28. aprila 2005, s katerim je bil kot neutemeljen zavrnjen ugovor tožeče stranke v zvezi z izvolitvijo Andreasa Mölzerja za poslanca Evropskega parlamenta, ki je bil vložen v skladu z določbami člena 12 Akta z dne 20. septembra 1976 o uvedbi splošnih neposrednih volitev članov Evropskega parlamenta.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Hansu Kronbergerju se naložijo stroški postopka, skupaj s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva C-220/09: Tožba, vložena 16. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/15

         Tožba, vložena 16. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-220/09)
   2009/C 193/20
   Jezik postopka: malteščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Aquilina, W. Wils, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Malta s tem, da v nacionalno pravo ni pravilno prenesla priloge, navedene v členu 3(3), in tretjega stavka iz člena 5 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, ni izpolnila svojih obveznosti iz Direktive 93/13/EGS;

               —

               Republiki Malti naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija Evropskih skupnosti trdi, da Republika Malta v nacionalno pravo ni pravilno prenesla priloge, navedene v členu 3(3), in tretjega stavka iz člena 5 Direktive Sveta 93/13/EGS (v nadaljevanju: direktiva) in da torej ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive.
   Komisija navaja, da ni nujno, da vsaka država sprejme novo zakonodajo za prenos direktive, vendar pa mora nacionalno pravo dejansko zagotavljati, da se direktiva v celoti izvaja, pravni položaj na podlagi nacionalnega prava mora biti dovolj natančen in jasen ter posamezniki morajo biti v celoti seznanjeni s svojimi pravicami in imeti možnost njihovega uveljavljanja pred nacionalnimi sodišči, če je to potrebno.
   V zvezi s prilogo, navedeno v členu 3(3) direktive Komisija trdi, da je prenos te priloge v nacionalno pravo nujen in pomemben. Navaja, da čeprav je seznam iz priloge neizčrpen in ponazorilen, pa je vir informacij tako za nacionalne organe, pristojne za uporabo izvedbenih ukrepov, kot tudi za posameznike, na katere ti ukrepi vplivajo. Zato morajo države članice, da bi dosegle cilj, ki mu sledi direktiva, izbrati obliko in način prenosa, ki bosta zadostno zagotavljala, da se lahko javnost z njo seznani.
   Komisija trdi, da Republika Malta ni sprejela ukrepov, ki bi zadostno zagotavljali obveščenost javnosti o seznamu iz priloge k direktivi, zlasti glede točk 1(a), (f), (g),(h) in glede točke 1(q) v celoti. Poleg tega Republika Malta ni navedla, da je bila priloga k direktivi v celoti povzeta v pripravljalna dela za zakon, s katerim je bila direktiva prenesena, pripravljalna dela pa so v skladu z malteško pravno tradicijo pomembna pomoč pri razlagi zakonov. Poleg tega ni bilo navedeno, da bo javnost o tem obveščena na drug način.
   V zvezi s prenosom tretjega stavka člena 5 direktive v nacionalno pravo Komisija trdi, da je prenos tega stavka v malteško pravo nujen in pomemben, ker je pravilo iz tega stavka zavezujoča pravna določba, ki daje potrošnikom več pravic in zaščite ter pomaga pri opredelitvi cilja, ki mu sledi direktiva.


title: Zadeva C-167/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Belgija) 21. aprila 2008 – Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV in Healthcare International Limited proti Omnipol Ltd

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Belgija) 21. aprila 2008 – Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV in Healthcare International Limited proti Omnipol Ltd
   (Zadeva C-167/08)
   (2008/C 183/22)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation (Belgija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV in Healthcare International Limited

      Tožena stranka: Omnipol Ltd
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je upnika, ki vloži tožbo v imenu in za račun svojega dolžnika, treba obravnavati kot stranko v smislu člena 43(1) Uredbe št. 44/2001 (1), torej stranko, ki lahko vloži pravno sredstvo zoper razglasitev izvršljivosti, čeprav formalno ni udeleženec postopka v sporu, v katerem je drug upnik tega dolžnika predlagal to razglasitev izvršljivosti?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. novembra 2004 v zadevi T-164/02: Kaul GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ARCOL — Prejšnja besedna znamka Skupnosti CAPOL — Obseg preizkusa Odbora za pritožbe — Presoja navedb pred Odborom za pritožbe)

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/21

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. novembra 2004
   v zadevi T-164/02: Kaul GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ARCOL - Prejšnja besedna znamka Skupnosti CAPOL - Obseg preizkusa Odbora za pritožbe - Presoja navedb pred Odborom za pritožbe)
   (2005/C 19/45)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-164/02, Kaul GmbH, s sedežem v Elmshornu (Nemčija), ki jo zastopata G. Würtenberger in R. Kunze, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. von Mühlendahl in G. Schneider), druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe UUNT je bil Bayer AG, s sedežem v Leverkusnu (Nemčija), zaradi tožbe zoper odločbo tretjega Odbora za pritožbe UUNT z dne 4. marca 2002 (zadeva R 782/2000-3), izdano v postopku ugovora med Kaul GmbH in Bayer AG, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, M. Vilaras, sodnik, in I. Wiszniewska-Białecka, sodnica; sodni tajnik: D. Christensen, administratorka, dne 10. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Odločba tretjega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 4. marca 2002 (zadeva R 782/2000-3) se razglasi za nično.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 180, 27.7.2002.


title: Zadeva T-250/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Combescot proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Uradniki – Zapolnitev delovnega mesta vodje delegacije v Kolumbiji – Zavrnitev prijave – Ničnostna tožba – Neobstoj pravnega interesa – Odškodninska tožba )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Combescot proti Komisiji
   (Zadeva T-250/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Uradniki - Zapolnitev delovnega mesta vodje delegacije v Kolumbiji - Zavrnitev prijave - Ničnostna tožba - Neobstoj pravnega interesa - Odškodninska tožba“)
   (2007/C 247/41)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Philippe Combescot (Popayan, Kolumbija) (zastopnika: A. Maritati in V. Messa, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in M. Velardo, zastopnika, skupaj s S. Corongiujem, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Priznanje, da odločba, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena udeležba na javnem natečaju za vodjo delegacije v Kolumbiji, ni zakonita, razveljavitev postopka tega javnega natečaja in razglasitev ničnosti odločbe o dodelitvi tega delovnega mesta ter plačilo odškodnine za škodo, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka.
   Izrek sodbe

               1)

               Komisiji se naloži, naj tožeči stranki, P. Combescotu, iz naslova odškodnine plača znesek v višini 3 000 eurov.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisija poleg svojih stroškov nosi tudi polovico stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               4)

               Tožeča stranka nosi polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 217, 28.8.2004.


title: Zadeva T-174/08: Tožba, vložena 15. maja 2008 – Komisija proti Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/25

         Tožba, vložena 15. maja 2008 – Komisija proti Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA
   (Zadeva T-174/08)
   (2008/C 183/48)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Afonso, zastopnik)

      Tožena stranka: Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA
   Predlogi tožeče stranke

               —

               toženi stranki naj se naloži, naj Komisiji povrne glavnico v znesku 63 349,27 eura skupaj z zamudnimi obrestmi v znesku 28 940,70 eura, zapadle 5. maja 2008;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo prihodnjih obresti od 6. maja 2008 v znesku 10,91 eurov na dan za vsak dan zamude do končnega plačila dolga;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena na podlagi člena 238 ES.
   V okviru projekta „European Network of Centres for the Advancement of Telematics in Urban and Rural Areas“ (ENCA TA), je Evropska skupnost, ki jo zastopa Komisija, z dvanajstimi pogodbenimi strankami, med katerimi je tudi tožeča stranka, sklenila pogodbo št. SU 1001 (SU) ENCATA.
   Komisija se je s pogodbo zavezala, da bo ponudila finančno pomoč skupini pogodbenih strank, kateri pripada tožeča stranka, za izvedbo navedenega projekta.
   Projekt naj bi trajal 18 mesecev.
   Projekt se je začel izvajati 1. januarja 1996.
   Komisija se je zavezala, da bo financirala do največ 50 % vrednosti projekta.
   Pogodbene stranke so se 25. septembra 1997 dogovorile o prvi reviziji pogodbe.
   Trajanje projekta je bilo podaljšano od 18 na 36 mesecev z začetkom 1. januarja 1996.
   Stranke so se 29. junija 1998 dogovorile o drugi reviziji pogodbe, s katero je bilo trajanje projekta skrajšano z 36 na 30 mesecev, datum začetka projekta pa je bil še vedno 1. januar 1996.
   Končni stroški projekta, ki jih je odobrila Komisija so bili višji od zneska, ki ga je Komisija plačala vnaprej v skladu s pogodbo št. SU 1001 (SU) ENCATA.
   Zato je Komisija zahtevala povračilo preveč plačanih zneskov.
   Znesek, ki ga dolguje tožena stranka, je 63 349,27 eura skupaj z zamudnimi obrestmi.
   Komisija je dve leti opominjala toženo stranko o obstoju navedenega dolga, tako da ji je poslala več zahtevkov za plačilo. Tožena stranka je večkrat priznala dolg in sporočila, da ga bo plačala čimprej, vendar do danes Komisiji ni plačala nobenega zneska, ki se nanaša na dolg in zamudne obresti v zvezi s preveč plačanimi zneski v okviru projekta ENCATA.


title: Zadeva T-229/11: Tožba, vložena 20. aprila 2011 – Inglewood in drugi proti Parlamentu

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/26

         Tožba, vložena 20. aprila 2011 – Inglewood in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva T-229/11)
   2011/C 211/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Lord Inglewood (Penrith, Združeno kraljestvo), Georges Berthu (Longré, Francija), Guy Bono (Saint-Martin-de-Crau, Francija), David Robert Bowe (Leeds, Združeno kraljestvo), Brendan Donnelly (London, Združeno kraljestvo), Catherine Guy-Quint (Cournon-d’Auvergne, Francija), Christine Margaret Oddy (Coventry, Združeno kraljestvo), Nicole Thomas-Mauro (Épernay, Francija), Gary Titley (Bolton, Združeno kraljestvo), Vincenzo Viola (Palermo, Italija), in Maartje van Putten (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeče stranke predlagajo, naj Splošno sodišče:

               —

               razglasi in razsodi,

                           —

                           da je sklep o spremembi sistema dodatnega prostovoljnega pokojninskega zavarovanja poslancev Evropskega parlamenta, ki ga je 1. aprila 2009 sprejelo predsedstvo Parlamenta, nezakonit;

                           —

                           da se izpodbijani sklepi razglasijo za nične;

                           —

                           da se Parlamentu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S tožbo se izpodbija sklep o spremembi sistema dodatnega prostovoljnega pokojninskega zavarovanja poslancev Evropskega parlamenta, ki ga je 1. aprila 2009 sprejelo predsedstvo Parlamenta.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge:

               —

               kršitev s pravnimi akti pridobljenih pravic in načela pravne varnosti;

               —

               kršitev načel enakega obravnavanja in sorazmernosti, ker je bila z izpodbijanimi sklepi za tri leta zvišana starost za pridobitev pravice do pokojnine, ne da bi bili predvideni prehodni ukrepi;

               —

               kršitev člena 29 uredbe o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta, s katero je določeno, da kvestorji in generalni sekretar nadzorujejo razlago in strogo uporabo te uredbe;

               —

               očitno napako pri presoji, ker je sklep predsedstva z dne 1. aprila 2009, ki spreminja ureditev, ki predstavlja podlago za sporne sklepe, nepravilen.


title: Zadeva T-121/06: Tožba, vložena  25. aprila 2006  — British Nuclear Group Sellafield proti Komisiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/19

         Tožba, vložena 25. aprila 2006 — British Nuclear Group Sellafield proti Komisiji
   (Zadeva T-121/06)
   (2006/C 154/48)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: British Nuclear Group Sellafield Limited (Sellafield, Združeno kraljestvo) (zastopniki: J. Percival, A. Renshaw, J. Isted in G. Bushell, Solicitors, in R. Plender, Barrister)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               da se razglasi za nično sporno odločbo; ali

               —

               alternativno, da se razglasi za nične ukrepe, vsebovane v členih 2, 3 in 4 sporne odločbe;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov; in

               —

               da se sprejme druge ukrepe, ki jih Sodišče šteje za ustrezne.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije z dne 15. februarja 2006 o postopku uporabe člena 83 Pogodbe Evropske skupnosti za atomsko energijo (BNG Sellafield Limited). S sporno odločbo je Komisija izdala opozorilo na podlagi člena 83(1)(a) AE. Komisija trdi, da je tožeča stranka kršila določene določbe Pogodbe o ESAE in Uredbe 302/2005 (1), ki se nanašajo na njene posebne obveznosti poročanja in določbe glede dostopa do določenih naprav. Glede na to je Komisija zahtevala, da tožeča stranka izvede navedene ukrepe v rokih, ki so bili predpisani v sporni odločbi.
   V podporo svoji tožbi tožena stranka trdi, da, prvič, Komisija ni pristojna za sprejetje sporne odločbe in ukrepov, ki so bili naloženi tožeči stranki. Po mnenju tožeče stranke Komisija nima pravne pristojnosti za sprejetje naloženih ukrepov, vključno z ukrepi, ki se nanašajo na načela zagotavljanja kvalitete in standardov za jedrsko knjigovodstvo in nadzor, ki presegajo domet obstoječe zakonodaje s področja nadzornih ukrepov.
   Tožeča stranka tudi trdi, da je tožena stranka kršila načelo subsidiarnosti, ker naloženi ukrepi posegajo na področje pristojnosti nacionalnih organov.
   Po mnenju tožeče stranke sporna odločba nadalje temelji, v celoti ali deloma, bolj na varnostnih vidikih kot pa na nadzornih vidikih in glede na to člen 83 AE ne bi bil primerna pravna podlaga za sprejetje sporne odločbe.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija storila bistveno kršitev postopka s tem da ni vodila celotnega in pravilnega postopka v skladu s členom 83 AE. Tožeča stranka navaja, da je Komisija ni obvestila o svojih pripombah, ji ni omogočila obravnave in da je kršila njeno pravico do obrambe.
   Tretjič, tožeča stranka se sklicuje na to, da je Komisija pri ugotavljanju, da je tožeča stranka kršila svoje nadzorne obveznosti, kršila Pogodbo ESAE in pravna pravila, ki se nanašajo na uporabe te pogodbe, s tem ko je storila očitno napako v presoji in kršila načelo pravne varnosti.
   Četrtič, tožeča stranka se sklicuje na kršitev načela sorazmernosti in načela zaupanja v pravo.
   Nazadnje tožeča stranka tudi trdi, da je Komisija kršila pravico tožeče stranke do obrambe in pravico do poštenega obravnavanja, s tem ko je kršila svojo dolžnost do pravočasne obvestitve tožeče stranke o bistvu ukrepov, ki so ji bili naloženi s sankcijo, kar bi omogočalo tožeči stranki, da poda pripombe nanje, preden je bila sprejeta sporna odločba.

      (1)  Uredba Komisije (Euratom) št. 302/2005 z dne 8. februarja 2005 o uporabi določb Euratom o nadzornih ukrepih (UL L 54, str. 1)


title: Zadeva F-78/08: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. junija 2009 – Locchi proti Komisiji

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/22

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. junija 2009 – Locchi proti Komisiji
   (Zadeva F-78/08) (1)

   2009/C 233/45

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008, str. 66.


title: Zadeva C-67/12: Tožba, vložena 9. februarja 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/15

         Tožba, vložena 9. februarja 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-67/12)
   2012/C 118/24
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in I. Galindo Martin, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 3, 7 in 8 Direktive 2002/91/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o energetski učinkovitosti stavb, oziroma s tem, da o teh zakonih in drugih predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi navedenih členov v povezavi s členom 29 Direktive 2010/31/EU (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

               1.

               Člen 15 Direktive 2002/91/ES določa, da države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 4. januarja 2006.

               2.

               Komisija ugotavlja, da Kraljevina Španija do zdaj ni sprejela potrebnih predpisov v zvezi s členi 3, 7 in 8 Direktive 2002/91/ES oziroma o teh predpisih ni obvestila Komisije.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 168.

      (2)  UL L 153, str. 13.


title: Zadeva T-659/13: Tožba, vložena 12. decembra 2013 – Češka republika proti Komisiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/40

         Tožba, vložena 12. decembra 2013 – Češka republika proti Komisiji
   (Zadeva T-659/13)
   2014/C 45/70
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Češka republika (zastopnika: M. Smolek, J. Vláčil, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 885/2013 z dne 15. maja 2013 o dopolnitvi Direktive 2010/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z zahtevami za zagotavljanje storitev obveščanja glede varnih in varovanih parkirišč za tovornjake in komercialna vozila (UL L 247, str. 1) v celoti razglasi za nično in

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožeča stranka Splošnemu sodišču podredno predlaga, naj:

               —

               člene 3(1), 8 in 9(1)(a) izpodbijane uredbe razglasi za nične in

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na domnevno kršitev člena 7(1) Direktive 2010/40/EU (1), v povezavi z njenim členom 5(1) in členom 6.
               Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je Komisija s sprejetjem izpodbijane uredbe prekoračila pristojnost, določeno v členu 7(1) Direktive 2010/40, v povezavi z njenim členom 5(1) in členom 6.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na domnevno kršitev člena 290 PDEU.
               Tožeča stranka s tem tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija s sprejetjem izpodbijane uredbe prekoračila svoja pooblastila za sprejemanje nezakonodajnih aktov v skladu s členom 290 PDEU.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na domnevno kršitev člena 13(2) PEU.
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija s sprejetjem izpodbijane uredbe prekoračila pristojnost, ki jo ima na podlagi Pogodb.

      (1)  Direktiva 2010/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o okviru za uvajanje inteligentnih prometnih sistemov v cestnem prometu in za vmesnike do drugih vrst prevoza (UL L 207, str. 1).


title: Zadeva F-113/07: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. aprila 2011 – Irmantas Šimonis proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Medinstitucionalna premestitev — Pravnik lingvist — Sprememba obrazložitve — Zahteva v zvezi z najkrajšim obdobjem službovanja)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. aprila 2011 – Irmantas Šimonis proti Komisiji
   (Zadeva F-113/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Medinstitucionalna premestitev - Pravnik lingvist - Sprememba obrazložitve - Zahteva v zvezi z najkrajšim obdobjem službovanja)
   2011/C 252/100
   Jezik postopka: litovščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Irmantas Šimonis (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: V. Vilkas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Steiblytė in K. Herrmann, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in E. Matulionytė, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je ta v izbirnem postopku za zasedbo delovnega mesta, ki je bil predmet objave za prosto delovno mesto št. COM/2007/142, opustila zahtevo za premestitev tožeče stranke na Komisijo in jo izključila iz izbirnega postopka.

      Izrek

               1.

               Odločba, s katero je Evropska komisija I. Šimonisa iz izbirnega postopka na podlagi objave za prosto delovno mesto št. COM/2007/142 izključila tako, da Sodišča Evropske unije ni prosila za dovoljenje za premestitev tožeče stranke na Komisijo, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

               3.

               Republika Litva nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008, str. 36.


title: Zadeva C-97/08 P: Pritožba, ki so jo 3. marca 2008 vložile Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV zoper sodbo, razglašeno 12. decembra 2007 v zadevi T-112/05, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/22

         Pritožba, ki so jo 3. marca 2008 vložile Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV zoper sodbo, razglašeno 12. decembra 2007 v zadevi T-112/05, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-97/08 P)
   (2008/C 128/38)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnice: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV (zastopniki: C. Swaak, M. van der Woude, M. Mollica, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnic:
   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

               —

               sodbo Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 v zadevi T-112/05 razveljavi v delu, v katerem je bil zavrnjen tožbeni razlog, da je bila odgovornost neupravičeno solidarno naložena družbi Akzo Nobel NV;

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično v delu, v katerem je odgovornost naložena družbi Akzo Nobel NV;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov te pritožbe in postopkov pred Sodiščem prve stopnje, če se nanašajo na pritožbeni razlog, podan v tej pritožbi.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnice menijo, da je Sodišče prve stopnje nepravilno uporabilo pojem „podjetje“ v smislu člena 81 ES in člena 23(2) Uredbe 1/2003 (1), kot ga je Sodišče pojasnilo v svoji sodni praksi glede naložitve odgovornosti za nezakonito ravnanje hčerinske družbe njeni matični družbi.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva C-394/13: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Ministerstvo práce a sociálních věcí proti B. (Predhodno odločanje — Socialna varnost delavcev migrantov — Uredbi (EGS) št. 1408/71 in (ES) št. 883/2004 — Nacionalna zakonodaja, ki se uporablja — Določitev pristojne države članice za dodeljevanje družinske dajatve — Položaj, v katerem delavec migrant in njegova družina živijo v državi članici, v kateri je središče njihovih interesov in v kateri je bila prejeta družinska dajatev — Zahtevek za družinsko dajatev v državi članici izvora po izčrpanju pravice do dajatev v državi članici stalnega prebivališča — Nacionalna ureditev države članice izvora, ki določa, da se ta dajatev dodeli vsaki osebi, ki ima prijavljeno prebivališče v tej državi)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/16

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Ministerstvo práce a sociálních věcí proti B.
   (Zadeva C-394/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost delavcev migrantov - Uredbi (EGS) št. 1408/71 in (ES) št. 883/2004 - Nacionalna zakonodaja, ki se uporablja - Določitev pristojne države članice za dodeljevanje družinske dajatve - Položaj, v katerem delavec migrant in njegova družina živijo v državi članici, v kateri je središče njihovih interesov in v kateri je bila prejeta družinska dajatev - Zahtevek za družinsko dajatev v državi članici izvora po izčrpanju pravice do dajatev v državi članici stalnega prebivališča - Nacionalna ureditev države članice izvora, ki določa, da se ta dajatev dodeli vsaki osebi, ki ima prijavljeno prebivališče v tej državi))
   2014/C 409/22
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministerstvo práce a sociálních věcí

      Tožena stranka: B.

      Izrek

               1.

               Uredbo Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 592/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008, zlasti njen člen 13, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se država članica šteje za pristojno državo za dodeljevanje družinskih dajatev neki osebi samo zato, ker ima ta prebivališče prijavljeno na ozemlju te države članice, pri čemer pa ta oseba in njeni družinski člani niti ne delajo niti običajno ne prebivajo v tej državi članici. Člen 13 te uredbe je treba razlagati tako, da nasprotuje tudi temu, da država članica, ki ni pristojna država glede zadevne osebe, tej osebi dodeli družinske dajatve, razen če obstaja jasna in posebej tesna vez med zadevnim položajem in ozemljem te države članice.

               2.

               Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 988/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009, zlasti njen člen 11, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se država članica šteje za pristojno državo za dodeljevanje družinskih dajatev neki osebi samo zato, ker ima ta na ozemlju te države članice prijavljeno prebivališče, pri čemer pa ta oseba in njeni družinski člani niti ne delajo niti običajno ne prebivajo v tej državi članici.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva C-355/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. septembra 2012 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije (Zakonik o schengenskih mejah — Sklep 2010/252/EU — Varovanje zunanjih meja na morju — Določitev dodatnih podrobnih pravil za varovanje meja — Izvedbena pooblastila Komisije — Obseg — Predlog za razglasitev ničnosti)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/2

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. septembra 2012 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
      (Zadeva C-355/10) (1)

      (Zakonik o schengenskih mejah - Sklep 2010/252/EU - Varovanje zunanjih meja na morju - Določitev dodatnih podrobnih pravil za varovanje meja - Izvedbena pooblastila Komisije - Obseg - Predlog za razglasitev ničnosti)
      (2012/C 331/02)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: M. Dean, A. Auersperger Matić in K. Bradley, zastopniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: Z. Kupčová in R. Szostak, zastopnika)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: C. O'Reilly in M. Wilderspin, zastopnika)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2010/252/EU z dne 26. aprila 2010 o dopolnitvi Zakonika o schengenskih mejah glede varovanja zunanjih meja na morju v okviru operativnega sodelovanja, ki ga usklajuje Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (UL L 111, str. 20) – Dodatnih podrobna pravila za varovanje – Določitev pravil, ki presegajo obseg izvedbenih pooblastil Sveta

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sveta z dne 26. aprila 2010 o dopolnitvi Zakonika o schengenskih mejah glede varovanja zunanjih meja na morju v okviru operativnega sodelovanja, ki ga usklajuje Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (2010/252/EU) se razglasi za ničen.

                  2.

                  Učinki Sklepa 2010/252 se ohranijo v veljavi, dokler ne začne v razumnem roku veljati nova ureditev.

                  3.

                  Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

                  4.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva T-141/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. januarja 2014 – Pro-Duo proti UUNT – El Corte Inglés (GO!) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/11

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. januarja 2014 – Pro-Duo proti UUNT – El Corte Inglés (GO!)
   (Zadeva T-141/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2014/C 78/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pro-Duo NV (Gent, Belgija) (zastopnika: sprva T. G. Alkin, nato T. G. Alkin in C. Hall, barristers)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela in I. Munilla Muñoz, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. januarja 2012 (zadeva R 1373/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama El Corte Inglés, SA in Pro-Duo NV.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Tožeči stranki in intervenientki nosita svoje stroške in vsaka polovico stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-538/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 25. oktobra 2016 – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 25. oktobra 2016 – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
   (Zadeva C-538/16)
   (2017/C 030/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Frankfurt am Main

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kevin Joseph Devine

      Tožena stranka: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7, točka 1(a), Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da pojem „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ zajema tudi pravico do odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 29[5]/91 (2), ki se uveljavlja zoper dejanskega letalskega prevoznika, ki ni pogodbeni partner prizadetega potnika?

               2.

               Če je člen 7, točka 1, Uredbe (EU) št. 1215/2012 upošteven:
               Ali je treba končni namembni kraj potnika v primeru prevoza na dveh letih, brez omembe vrednega postanka na prestopnem letališču, šteti kot kraj izpolnitve na podlagi člena 7, točka 1(b), druga alinea, Uredbe (EU) št. 1215/2012, tudi če se pravico do odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 261/2004, ki se uveljavlja s tožbo, utemeljuje z motnjo, ki je nastala na prvem delu poti, in je tožba vložena proti dejanskemu letalskemu prevozniku prvega leta, ki ni stranka pogodbe o prevozu?

      (1)  UL L 351, str. 1.

      (2)  UL L 46, str. 1.


title: Zadeva T-540/14: Tožba, vložena 16. julija 2014 – Klass proti UUNT – F. Smit (PLAYSEAT) (PLAYSEATS)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/23

         Tožba, vložena 16. julija 2014 – Klass proti UUNT – F. Smit (PLAYSEAT) (PLAYSEATS)
   (Zadeva T-540/14)
   2014/C 329/32
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Oliver Klass (Remscheid, Nemčija) (zastopnik: U. Bender, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: F. Smit Holding BV (Doetinchem, Nizozemska)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbi četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. maja 2014 v zadevah R 1616/2013-4 in R 1834/2013 4 spremeni tako, da se ugodi zahtevama za izbris z dne 31. julija 2012;

               —

               toženi stranki in drugi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedni znamki „PLAYSEAT“ in „PLAYSEATS“ za proizvode iz razreda 9 – prijavi znamk Skupnosti št. 7 5 95  184 in št. 8 8 42  254

      Imetnik znamke Skupnosti: F. Smit Holding BV

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: absolutni razlogi za ničnost iz člena 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 7(1)(b) in (c) te uredbe

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahtev za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožb

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 7(1)(b) in (c) te uredbe


title: Zadeva C-383/13 PPU: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – M. G., N. R. proti Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Vizumi, azil, priseljevanje in druge politike v zvezi s prostim gibanjem oseb — Politika priseljevanja — Nezakonito priseljevanje in prebivanje — Repatriacija oseb, ki nezakonito prebivajo — Direktiva 2008/115/ES — Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Postopek odstranitve — Ukrep pridržanja — Podaljšanje pridržanja — Člen 15(2) in (6) — Pravica do obrambe — Pravica osebe, da se izjasni — Kršitev — Posledice)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – M. G., N. R. proti Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-383/13 PPU) (1)

   (Vizumi, azil, priseljevanje in druge politike v zvezi s prostim gibanjem oseb - Politika priseljevanja - Nezakonito priseljevanje in prebivanje - Repatriacija oseb, ki nezakonito prebivajo - Direktiva 2008/115/ES - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Postopek odstranitve - Ukrep pridržanja - Podaljšanje pridržanja - Člen 15(2) in (6) - Pravica do obrambe - Pravica osebe, da se izjasni - Kršitev - Posledice)
   2013/C 325/11
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: M. G., N. R.

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State – Razlaga člena 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2000, C 364, str. 1) in člena 15(6) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 384, str. 98) – Ukrepi pridržanja – Podaljšanje – Nezadostno sodelovanje zadevnih državljanov v postopku odstranitve – Kršitev pravice do obrambe – Pravica vsake osebe, da se izjasni pred sprejetjem kakršnega koli posamičnega ukrepa, ki jo prizadene

      Izrek

   Pravo Unije, podrobneje člen 15(2) in (6) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, je treba razlagati tako, da če se pri podaljšanju ukrepa pridržanja v okviru upravnega postopka krši pravica osebe, da se izjasni, nacionalno sodišče, pristojno za presojo zakonitosti te odločbe, ukrep pridržanja odpravi le, če ugotovi, da je, glede na vse dejanske in pravne okoliščine vsakega posameznega primera, ta kršitev osebi, ki se nanjo sklicuje, dejansko odvzela možnost boljše obrambe in to v taki meri, da bi lahko imel ta upravni postopek drugačen rezultat.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


20150731005616572015/C 270/0612014CJC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL201506115622Zadeva C-1/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Grondwettelijk Hof – Belgija) – Base Company NV, nekdanja KPN Group Belgium NV, Mobistar NV/Ministerraad (Predhodno odločanje – Elektronska komunikacijska omrežja in storitve – Direktiva 2002/22/ES – Členi 4, 9, 13 in 32 – Obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve in socialne obveznosti – Zagotavljanje dostopa na fiksni lokaciji in zagotavljanje telefonskih storitev – Dostopnost tarif – Posebne tarifne opcije – Financiranje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve – Dodatne obvezne storitve – Storitve mobilnih komunikacij in/ali dostop do interneta)
 ---documentbreak--- C2702015SL520120150611SL00065262Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Grondwettelijk Hof – Belgija) – Base Company NV, nekdanja KPN Group Belgium NV, Mobistar NV/Ministerraad
   (Zadeva C-1/14) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktiva 2002/22/ES — Členi 4, 9, 13 in 32 — Obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve in socialne obveznosti — Zagotavljanje dostopa na fiksni lokaciji in zagotavljanje telefonskih storitev — Dostopnost tarif — Posebne tarifne opcije — Financiranje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve — Dodatne obvezne storitve — Storitve mobilnih komunikacij in/ali dostop do interneta)“2015/C 270/06Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   Grondwettelijk Hof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Base Company NV, nekdanja KPN Group Belgium NV, Mobistar NV

      Tožena stranka: Ministerraad

      intervenientka: Belgacom NV

      Izrek

   Direktivo 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah), v različici po spremembi z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, je treba razlagati tako, da se posebne tarife in mehanizem za financiranje, določeni v členih 9 in 13(1)(b) te direktive, uporabijo za storitve naročniških razmerij za dostop do interneta, mobilne komunikacijske storitve in/ali dostop do interneta, ki zahteva priključitev na internetno omrežje na fiksni lokaciji, vendar ne za mobilne komunikacijske storitve, vključno s storitvami naročniškega razmerja za dostop do interneta, ki se zagotavljajo z mobilnimi komunikacijskimi storitvami. Če so te storitve javno dostopne na nacionalnem ozemlju kot „dodatne obvezne storitve“ v smislu člena 32 Direktive 2002/22, kot je bila spremenjena z Direktivo 2009/136, njihovega financiranja na podlagi nacionalnega prava ni mogoče zagotoviti z mehanizmom, ki zajema udeležbo določenih podjetij.
   (
         1
      )	UL C 102, 7.4.2014.


title: Zadeva T-339/11: Tožba, vložena 28. junija 2011 – Španija proti Komisiji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/39

         Tožba, vložena 28. junija 2011 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-339/11)
   2011/C 252/88
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije 2011/244/EU z dne 15. aprila 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije razglasi za ničnega v delu, ki je predmet te tožbe, in

               —

               toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v izpodbijanem sklepu iz financiranja izključuje nekatere stroške okoljskega ravnanja z embalažo (za leta 2006, 2007 in 2008), v znesku 37 252 551,10 EUR.
   Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je Komisija s svojim Sklepom 2010/152/EU iz financiranja s strani EKUJS izključila 33 339 525,05 EUR, v zvezi s pomočjo operativnim programom, ker je menila, da pomoči Skupnosti za kritje stroškov, nastalih pri okoljskem ravnanju z embalažo v letih od 2003 do 2006, niso bile dodeljene v skladu z zakonodajo Unije. Navedeni sklep je bil predmet ničnostne tožbe, ki jo je vložila Kraljevina Španija in ki se trenutno obravnava pod številko T-230/10.
   Argumenti v podporo tej tožbi so enaki tistim, ki so navedeni v zadevi T-230/10.


title: Zadeva T-379/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – Kaimer in drugi proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Pravica do obrambe — Sodelovanje pri kršitvi — Trajanje kršitve — Globe — Olajševalne okoliščine — Sorazmernost — Enako obravnavanje“ )

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – Kaimer in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-379/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Pravica do obrambe - Sodelovanje pri kršitvi - Trajanje kršitve - Globe - Olajševalne okoliščine - Sorazmernost - Enako obravnavanje)
   2011/C 145/30
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Kaimer GmbH Co. Holding KG (Essen, Nemčija), Sanha Kaimer GmbH Co. KG (Essen) in Sanha Italia Srl (Milano, Italija) (zastopnik: J. Brück, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Nijenhuis in V. Bottka, zastopnika, skupaj z A. Böhlke, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4180 z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/F-1/38.121 – Pribor (fitingi)) in, podredno, predlog za zmanjšanje globe, ki je bila s to odločbo naložena tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Člen 1 Odločbe C(2006) 4180 Komisije z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/F-1/38.121 – Pribor (fitingi)) se razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da sta družbi Kaimer GmbH Co. Holding KG in Sanha Kaimer GmbH Co. KG Pegler Ltd sodelovali pri kršitvi med 30. julijem 1996 in 31. julijem 1997, in v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Sanha Italia Srl sodelovala pri kršitvi od 1. januarja 1998 do 14. julija 1999.

               2.

               Družbi Kaimer se naloži plačilo globe 7,15 milijona EUR, od tega je za plačilo 7,15 milijona EUR odgovorna solidarno z družbo Sanha Kaimer, za plačilo 6,325 milijona EUR pa solidarno z družbo Sanha Italia.

               3.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4.

               Družbe Kaimer, Sanha Kaimer in Sanha Italia nosijo svoje stroške in 50 % stroškov Evropske komisije.

               5.

               Komisija nosi 50 % svojih stroškov.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva C-205/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  23. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Prosto gibanje delavcev — Zaposlitev v javni upravi — Neupoštevanje delovne dobe in izkušenj, pridobljenih v javni upravi v drugih državah članicah — Člen 39 ES — Člen 7 Uredbe (EGS) št. 1612/68)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-205/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Prosto gibanje delavcev - Zaposlitev v javni upravi - Neupoštevanje delovne dobe in izkušenj, pridobljenih v javni upravi v drugih državah članicah - Člen 39 ES - Člen 7 Uredbe (EGS) št. 1612/68)
   (2006/C 131/21)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: G. Rozet, zastopnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Čl. 39 ES in 7 Uredbe Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) — Dostop do španske javne službe — Obveznost priznavanja storitev, ki so jih državljani Skupnosti opravili v javni upravi druge države članice, gledano z ekonomskega vidika
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela zakonskih določb, s katerimi bi izrecno določila, da se v španski javni upravi glede finančnih posledic priznavajo obdobja predhodnega službovanja državljanov Skupnosti v javni upravi druge države članice, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 39 ES in 7 Uredbe Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 168, 26.6.2004.


title: Zadeva C-387/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Hi Hotel HCF SARL proti Uweju Spoeringu (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Mednarodna pristojnost v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti — Dejanje, ki je bilo storjeno v državi članici in pomeni udeležbo pri deliktu, storjenem v drugi državi članici — Določitev kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Hi Hotel HCF SARL proti Uweju Spoeringu
   (Zadeva C-387/12) (1)

   ((Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Mednarodna pristojnost v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti - Dejanje, ki je bilo storjeno v državi članici in pomeni udeležbo pri deliktu, storjenem v drugi državi članici - Določitev kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka))
   2014/C 159/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hi Hotel HCF SARL

      Tožena stranka: Uwe Spoering

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Mednarodna pristojnost v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti – Dejanje, ki je bilo storjeno v prvi državi članici in pomeni udeležbo pri deliktu, storjenem v drugi državi članici – Določitev kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka

      Izrek

   Člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da ta določba v primeru več domnevnih povzročiteljev zatrjevanih kršitev materialnih avtorskih pravic, varovanih v državi članici sodišča, ki odloča o zadevi, ne omogoča, da se na podlagi dogodka, ki je vzrok za škodo, določi pristojnost sodišča, na območju pristojnosti katerega domnevni povzročitelj, ki je tožen, ni deloval, omogoča pa, da se pristojnost tega sodišča določi na podlagi nastanka zatrjevane škode, če obstaja nevarnost, da bo ta škoda nastala na območju pristojnosti sodišča, ki odloča o zadevi. V zadnjenavedenem primeru je to sodišče pristojno le za odločanje o škodi, ki je nastala na ozemlju njegove države članice.

      (1)  UL C 343, 10.11.2012.


title: Zadeva C-57/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 9. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/18

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 9. februarja 2005
   (Zadeva C-57/05)
   (2005/C 82/38)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Jean-Paul Keppenne, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 9. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj

               1)

               ugotovi, da Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/46/ES z dne 10. junija 2002 o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih (1), oziroma s tem, da o sprejemu omenjenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive,

               2)

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive v notranji pravni red, se je iztekel dne 31. julija 2003.

      (1)  UL L 183, 12.7.2002, str. 51.


title: Zadeva C-134/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 18. marca 2013 – Raytek GmbH, Fluke Europe BV proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 18. marca 2013 – Raytek GmbH, Fluke Europe BV proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-134/13)
   2013/C 141/29
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Raytek GmbH, Fluke Europe BV

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je Uredba Komisije (EU) št. 314/2011 z dne 30. marca 2011 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo veljavna v delu, v katerem uvršča infrardeče termične kamere pod tarifno številko KN 9025 19 20?


title: Zadeva C-343/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Afton Chemical Limited proti Secretary of State for Transport (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Veljavnost — Direktiva 2009/30/ES — Člen 1(8) — Direktiva 98/70/ES — Člen 8a — Onesnaževanje zraka — Goriva — Uporaba kovinskih dodatkov v gorivih — Omejitev za vsebnost trikarbonil metil ciklopentadienil mangana (MMT) — Označevanje — Študija vpliva — Očitna napaka pri presoji — Previdnostno načelo — Sorazmernost — Enako obravnavanje — Pravna varnost — Dopustnost)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/14

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Afton Chemical Limited proti Secretary of State for Transport
   (Zadeva C-343/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Veljavnost - Direktiva 2009/30/ES - Člen 1(8) - Direktiva 98/70/ES - Člen 8a - Onesnaževanje zraka - Goriva - Uporaba kovinskih dodatkov v gorivih - Omejitev za vsebnost trikarbonil metil ciklopentadienil mangana (MMT) - Označevanje - Študija vpliva - Očitna napaka pri presoji - Previdnostno načelo - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Pravna varnost - Dopustnost)
   2010/C 234/20
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Afton Chemical Limited

      Tožena stranka: Secretary of State for Transport

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Veljavnost Direktive 2009/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spremembah Direktive 98/70/ES glede specifikacij motornega bencina, dizelskega goriva in plinskega olja ter o uvedbi mehanizma za spremljanje in zmanjševanje emisij toplogrednih plinov ter o spremembi Direktive Sveta 1999/32/ES glede specifikacij goriva, ki ga uporabljajo plovila za plovbo po celinskih plovnih poteh, in o razveljavitvi Direktive 93/12/EGS (UL L 140, str. 88) – Veljavnost glede obveznosti označevanja goriv, ki vsebujejo kovinske dodatke in glede določitve mejne vrednosti za vsebnost trikarbonil metil ciklopentadienil mangana (MMT) – Očitna napaka pri presoji – Kršitev načel sorazmernosti, enakega obravnavanja in pravne varnosti

      Izrek

   Obravnava vprašanj ni pokazala ničesar, kar bi vplivalo na veljavnost člena 1(8) Direktive 2009/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spremembah Direktive 98/70/ES glede specifikacij motornega bencina, dizelskega goriva in plinskega olja ter o uvedbi mehanizma za spremljanje in zmanjševanje emisij toplogrednih plinov ter o spremembi Direktive Sveta 1999/32/ES glede specifikacij goriva, ki ga uporabljajo plovila za plovbo po celinskih plovnih poteh, in o razveljavitvi Direktive 93/12/EGS, v delu v katerem v Direktivo 98/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 1998 o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva ter spremembi Direktive 93/12/EGS vstavlja nov člen 8(a)(2), 8a(4), 8a(5) in 8a(6).

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva T-425/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Giant (China)/Svet (Damping — Uvoz koles s poreklom iz Kitajske — Vmesni pregled — Člen 9(5) in člen 18 Uredbe (ES) št. 1225/2009 — Individualna obravnava — Nesodelovanje — Potrebne informacije — Razpoložljivi podatki — Povezane družbe — Obid)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Giant (China)/Svet
   (Zadeva T-425/13) (1)

   ((Damping - Uvoz koles s poreklom iz Kitajske - Vmesni pregled - Člen 9(5) in člen 18 Uredbe (ES) št. 1225/2009 - Individualna obravnava - Nesodelovanje - Potrebne informacije - Razpoložljivi podatki - Povezane družbe - Obid))
   (2016/C 027/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Giant (China) Co. Ltd (Kunshan, Kitajska) (zastopnik: P. De Baere, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert, agent, skupaj z B. O’Connorjem, solicitor, in S. Gublom, odvetnikom)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in M. França, agenta) in European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck, solicitor)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 502/2013 z dne 29. maja 2013 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 990/2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (UL L 153, str. 17).

      Izrek

               1.

               Uredba Sveta (EU) št. 502/2013 z dne 29. maja 2013 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 990/2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 1225/2009 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na družbo Giant (China) Co. Ltd.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške družbe Giant (China).

               3.

               Evropska komisija in European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva C-276/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 29. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Gmina Wrocław/Minister Finansów (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člen 9(1) — Člen 13(1) — Davčni zavezanci — Razlaga izraza „neodvisno“ — Občinski subjekt — Ekonomske dejavnosti, ki jih organizacijska enota občine ne opravlja kot državni organ — Možnost opredelitve take enote za „davčnega zavezanca“ v smislu določb Direktive 2006/112 — Člena 4(2) PEU in 5(3) PEU)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 29. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Gmina Wrocław/Minister Finansów
   (Zadeva C-276/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 9(1) - Člen 13(1) - Davčni zavezanci - Razlaga izraza „neodvisno“ - Občinski subjekt - Ekonomske dejavnosti, ki jih organizacijska enota občine ne opravlja kot državni organ - Možnost opredelitve take enote za „davčnega zavezanca“ v smislu določb Direktive 2006/112 - Člena 4(2) PEU in 5(3) PEU))
   (2015/C 381/07)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gmina Wrocław

      Tožena stranka: Minister Finansów

      Izrek

   Člen 9(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da oseb javnega prava, kot so enote občine, vezane na njen proračun, iz postopka v glavni stvari, ni mogoče opredeliti za zavezance za plačilo davka na dodano vrednost, če ne izpolnjujejo merila neodvisnosti iz te določbe.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-677/15: Tožba, vložena 20. novembra 2015 – Panzeri/Parlament in Komisija

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/74

         Tožba, vložena 20. novembra 2015 – Panzeri/Parlament in Komisija
   (Zadeva T-677/15)
   (2016/C 027/93)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pier Antonio Panzeri (Calusco d’Adda, Italija) (zastopnik: C. Cerami, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropski parlament, Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               primarno: tožbi ugodi in izpodbijani akt razglasi za ničen, ker je nezakonit;

               —

               podredno: zadevo vrne generalnemu sekretarju Evropskega parlamenta, da pravično znova določi znesek, katerega vračilo se zahteva;

               —

               toženima strankama naloži plačilo stroškov tega postopka;

               —

               upošteva vsakršen zakonski pridržek in možnost navajanja trditev, vključno z vložitvijo predloga za povračilo morebitnih zneskov, ki bi bili nakazani medio tempore, skupaj z obrestmi in revalorizacijo, v skladu z izpodbijanim nalogom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper dopis št. 315070 Generalnega direktorata za finance Evropskega parlamenta – Direkcija za finančne in socialne pravice poslancev, z dne 21. septembra 2015, ki vsebuje opomin tožeči stranki za plačilo 83 764,00 EUR, in zoper dopis generalnega sekretarja Evropskega parlamenta št. 312998 z dne 27. julija 2012 sestavljen v angleščini, ki vsebuje obrazložitev opomina št. 315070 z dne 21. septembra 2015, ter zoper vsak drug akt, ki je predhoden, povezan ali poznejši od zgoraj navedenih aktov.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev materialnega predpisa iz člena 81 Uredbe (EU) št. 966/2012; kršitev načela razumnega roka; zastaranje terjatve, ki jo uveljavlja Unija.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je terjatev v znesku 83 764,34 EUR, katere vračilo Parlament od P. A. Panzerija zahteva po upravni poti, zastarana v smislu člena 81(1) Uredbe (EU) št. 966/2012; dejstva, ki so podlaga za zatrjevano terjatev Unije, se namreč nanašajo izključno na petletno obdobje 2004-2009, medtem ko je bil plačilni nalog Direkcije izdan šele 21. septembra 2015, in je torej očitno prepozen.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka, ki je določen v členih 1, 4(6), 6(5) in 9 ter v uvodni izjavi 10 Uredbe (ES) št. 1073/1999, bistvena kršitev postopka iz člena 4 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 25. maja 1999 o notranjih preiskavah Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF), ki so ga sklenili Evropski parlament, Svet Evropske unije in Evropska komisija; nepristojnost OLAF; kršitev načela sorazmernosti in razumnosti ter neobstoj preiskave in presoje.

                           —

                           V zvezi s tem je navedeno, da je bilo pri postopku, ki ga je izvedel OLAF, storjenih več napak, saj naj bi bilo P. A. Panzeriju onemogočeno, da poda svoje stališče v kontradiktornem postopku, ne bi naj bilo sprejeto končno poročilo o preiskavi, celoten postopek preiskave OLAF pa naj bi bil izveden v nasprotju s členom 6(5) Uredbe (ES) št. 1073/1999, saj se je začel 23. novembra 2009 in (domnevno) končal šele julija 2012. Poleg tega OLAF glede na majhen pomen ravnanj, ki se očitajo tožeči stranki, ni mogel biti pristojen, zaradi česar je kršeno tudi načelo sorazmernosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 55 PEU, členov 20 PDEU in 24(4) PDEU; bistvena kršitev postopka iz člena 7(1) Sklepa Evropskega parlamenta 2005/684/ES (o sprejetju statuta poslancev Evropskega parlamenta).

                           —

                           Po navedbah tožeče stranke je bil dopis generalnega sekretarja Evropskega parlamenta št. 312998 z dne 27. julija 2012, ki vsebuje edine očitke, s katerimi je bil P. A. Panzeri dejansko seznanjen, sestavljen v angleškem jeziku. To naj bi pomenilo kršitev številnih določb Pogodb in Statuta poslancev Evropskega parlamenta, s katerimi se vsem državljanom Unije, vključno z Evropskimi poslanci, zagotavlja pravico, da z vsemi institucijami Unije komunicirajo, tako ustno kot pisno, v svojem maternem jeziku.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka, ki je določen v členih 62 in 68 Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta z dne 19. maja in 9. julija 2008; bistvena kršitev postopka, ki je določen v členu 14(2) Pravilnika o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta; neobstoj akta in neobstoj obrazložitve.

                           —

                           V zvezi s tem je pojasnjeno, da generalni sekretar ni sprejel končnega sklepa (ali vsaj tega ni sporočil P. A. Panzeriju), na podlagi katerega je bil izdan plačilni nalog, ki se izpodbija v tej zadevi. To naj bi seveda imelo za posledico neobstoj obrazložitve, če ne že neobstoj končnega akta. Ne bi naj bili izpolnjeni pogoji za uporabo člena 14(2) Pravilnika.


title: Zadeva C-186/09: Tožba, vložena 26. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/33

         Tožba, vložena 26. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-186/09)
   2009/C 180/55
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. van Beek, P. Van den Wyngaert, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/113/ES (1) z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi, oziroma ker jih v vsakem primeru ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz Direktive.

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive se je iztekel 21. decembra 2007.

      (1)  UL L 373, str. 37.


title: Zadeva C-86/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/53

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-86/06) (1)

   (2006/C 326/112)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva T-421/10: Tožba, vložena 20. septembra 2010 – Cooperativa Vitivinícola Arousana proti UUNT – Constantina Sotelo Ares (ROSALIA DE CASTRO)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/61

         Tožba, vložena 20. septembra 2010 – Cooperativa Vitivinícola Arousana proti UUNT – Constantina Sotelo Ares (ROSALIA DE CASTRO)
   (Zadeva T-421/10)
   ()
   2010/C 301/98
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega (Meaño, Španija) (zastopnik: E. Sánchez-Quiñones González, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Constantina Sotelo Ares (Cambados, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. julija 2010 v zadevi R 1804/2008-4 naj se razveljavi;

               —

               registracija znamke 5635867 ROSALIA DE CASTRO za razrede 32, 33 in 35 naj se dopusti, ter

               —

               naj se odločbo, s katero so bili stroški pritožbenega postopka naloženi tožeči stranki, razveljavi in stroške naloži toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ROSALIA DE CASTRO“ za proizvode in storitve iz razredov 32, 33 in 35

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: C. Sotelo Ares

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: španska besedna znamka „ROSALIA“ za proizvode in storitve iz razreda 33

      Odločba oddelka za ugovore zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in ugovoru

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj glede nasprotujočih si znamk ne bi obstajala verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-12/09: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/17/ES — Tehnične zahteve za darovanje, pridobivanje in testiranje človeških tkiv in celic — Neprenos v predpisanem roku)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/7

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-12/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/17/ES - Tehnične zahteve za darovanje, pridobivanje in testiranje človeških tkiv in celic - Neprenos v predpisanem roku)
   2010/C 11/11
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Cattabriga in S. Mortoni, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Bruni, zastopnik, F. Arena, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, ki so potrebne za uskladitev z Direktivo Komisije 2006/17/ES z dne 8. februarja 2006 o izvajanju Direktive 2004/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih tehničnih zahtevah za darovanje, pridobivanje in testiranje človeških tkiv in celic (UL L 38, str. 40)

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2006/17/ES z dne 8. februarja 2006 o izvajanju Direktive 2004/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih tehničnih zahtevah za darovanje, pridobivanje in testiranje človeških tkiv in celic, ni izpolnila obveznosti iz člena 7(1), prvi pododstavek, Direktive 2006/17.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva F-8/14: Tožba, vložena 31. januarja 2014 – ZZ proti EIB

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/28

         Tožba, vložena 31. januarja 2014 – ZZ proti EIB
   (Zadeva F-8/14)
   2014/C 85/50
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: A. Senes in L. Payot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi napredovanja tožeče stranke s funkcije F na funkcijo E.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba razpisne komisije z dne 23. oktobra 2013 naj se razglasi za nično;

               —

               EIB naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-95/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 22. februarja 2010 – Strong Segurança SA proti Município de Sintra, Securitas-Serviços in Tecnologia de Segurança

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 22. februarja 2010 – Strong Segurança SA proti Município de Sintra, Securitas-Serviços in Tecnologia de Segurança
   (Zadeva C-95/10)
   2010/C 113/43
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Strong Segurança SA

      Toženi stranki: Município de Sintra, Securitas-Serviços in Tecnologia de Segurança

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba od 31. januarja 2006 šteti, da se člen 47 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/18/ES (1) neposredno uporablja v nacionalnem pravnem redu, tako da daje posameznikom pravico, ki jo lahko uveljavljajo zoper organe portugalske uprave?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen: ali se ta določba kljub določbi člena 21 iste direktive uporablja za naročila, katerih predmet so storitve iz Priloge II B?

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114).


title: Zadeva T-408/14: Tožba, vložena 10. junija 2014 – Venatto Design proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/53

         Tožba, vložena 10. junija 2014 – Venatto Design proti Komisiji
   (Zadeva T-408/14)
   2014/C 253/70
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Venatto Design, SL (Toledo, Španija) (zastopnik: A. López Gómez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen;

               —

               podredno, za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek davčnih ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta za edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami, in

               —

               Komisiji naloži, naj v plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Duro Felguera SA proti Komisiji, T-401/14.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. marca 2005 v združenih zadevah C-96/03 in C-97/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven): A. Tempelman proti Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (Kmetijstvo — Obvladovanje slinavke in parkljevke — Sprejetje vmesnih ukrepov zaščite, ki dopolnjujejo ukrepe, določene z Direktivo 85/511/EGS — Pooblastila držav članic)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/3

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 10. marca 2005
   v združenih zadevah C-96/03 in C-97/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven): A. Tempelman proti Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (1)

   (Kmetijstvo - Obvladovanje slinavke in parkljevke - Sprejetje vmesnih ukrepov zaščite, ki dopolnjujejo ukrepe, določene z Direktivo 85/511/EGS - Pooblastila držav članic)
   (2005/C 115/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V združenih zadevah C-96/03 in C-97/03, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ju je s sklepom z dne 7. januarja 2003 vložil College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) in sta na Sodišče prispela dne 4. marca 2003, v postopku v glavni stvari med A. Tempelman (C-96/03), zakonca T. H. J. M. van Schaijk (C-97/03) in Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas (poročevalec), predsednik senata, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 10. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Ker sta slinavka in parkljevka bolezni, ki pomenita večjo nevarnost za zdravje živali, člen 10(1) Direktive 90/425 Sveta 90/425/EGS z dne 26. junija 1990 o veterinarskih in zootehničnih pregledih, ki se zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi živimi živalmi in proizvodi, državam članicam daje pooblastilo za sprejem ukrepov za obvladovanje slinavke in parkljevke, poleg tistih, ki jih določa Direktiva Sveta 85/511/EGS z dne 18. novembra 1985 o uvedbi ukrepov Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 90/423/EGS z dne 26. junija 1990, še posebej pooblastilo za usmrtitev živali sosednjega gospodarstva ali gospodarstva, ki se nahaja v določenem polmeru okoli gospodarstva, na katerem so okužene živali.
   Te dopolnilne ukrepe je treba sprejeti ob spoštovanju ciljev veljavne ureditve Skupnosti, natančneje, Direktive 85/511, kot je bila spremenjena z Direktivo 90/423, splošnih načel prava Skupnosti, kot je na primer načelo sorazmernosti, in obveznosti obveščanja, določene v členu 10(1) Direktive 90/425.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva C-407/11 P: Sklep Sodišča z dne 12. julija 2012 – Government of Gibraltar proti Evropski komisiji, Kraljevini Španiji, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Pritožba — Direktiva 92/43/EGS — Ohranitev naravnih habitatov — Seznam za Skupnost pomembnih območij v sredozemski biogeografski regiji — Vključitev na seznam območja „Estrecho oriental“ , ki ga je predlagala Kraljevina Španija in ki naj bi vključevalo cono britanskih teritorialnih voda Gibraltarja in cono odprtega morja — Ničnostna tožba — Predlog za razglasitev delne ničnosti — Ločenost — Pravica do obrambe)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/20

         Sklep Sodišča z dne 12. julija 2012 – Government of Gibraltar proti Evropski komisiji, Kraljevini Španiji, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-407/11 P) (1)

   (Pritožba - Direktiva 92/43/EGS - Ohranitev naravnih habitatov - Seznam za Skupnost pomembnih območij v sredozemski biogeografski regiji - Vključitev na seznam območja „Estrecho oriental“, ki ga je predlagala Kraljevina Španija in ki naj bi vključevalo cono britanskih teritorialnih voda Gibraltarja in cono odprtega morja - Ničnostna tožba - Predlog za razglasitev delne ničnosti - Ločenost - Pravica do obrambe)
   2012/C 366/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Government of Gibraltar (zastopnika: D. Vaughan, QC, M. Llamas, barrister)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in M. K. Mifsud-Bonnici, zastopnika), Kraljevina Španija (zastopnika: N. Díaz Abad in M. Muñoz Pérez, zastopnika), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 24. maja 2011 v zadevi T-176/09, Government of Gibraltar proti Evropski komisiji, s katero je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2009/95/ES z dne 12. decembra 2008 o sprejetju drugega posodobljenega seznama za Skupnost pomembnih območij v sredozemski biogeografski regiji v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 8049), in sicer v delu, v katerem na predlog Španije na ta seznam dodaja območje „Estrecho oriental“ (ES6120032), ki naj bi vključevalo cono britanskih teritorialnih voda Gibraltarja in cono odprtega morja

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Government of Gibraltar se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva C-340/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  11. maja 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia — Italija) — Carbotermo SpA, Consorzio Alisei proti Comune di Busto Arsizio, AGESP SpA (Direktiva 93/36/EGS — Javna naročila blaga — Oddaja brez javnega razpisa — Oddaja naročila podjetju, v katerem ima naročnik delež)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. maja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia — Italija) — Carbotermo SpA, Consorzio Alisei proti Comune di Busto Arsizio, AGESP SpA
   (Zadeva C-340/04) (1)

   (Direktiva 93/36/EGS - Javna naročila blaga - Oddaja brez javnega razpisa - Oddaja naročila podjetju, v katerem ima naročnik delež)
   (2006/C 165/09)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Carbotermo SpA, Consorzio Alisei

      Toženi stranki: Comune di Busto Arsizio, AGESP SpA

      Intervenient: Associazione Nazionale Imprese Gestione servizi tecnici integrati (AGESI)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia — Razlaga Direktive Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga (UL L 199, str. 1) in člena 13 Direktive Sveta 93/38/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju (UL L 199, str. 84) — Neposredna oddaja pogodbe za dobavo in upravljanje goriva in gretja za grelne naprave stavb, ki pripadajo občini — Oddaja delniški družbi, katere kapital je v lasti druge delniške družbe, v kateri je občina večinski delničar.
   Izrek

               1)

               Direktiva Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga nasprotuje neposredni oddaji naročila dobav in storitev, kjer vrednost dobave predstavlja pretežni del, delniški družbi, katere upravni svet ima široka pooblastila za upravljanje, ki jih lahko izvaja samostojno, in katere kapital je trenutno v celotni lasti druge delniške družbe, katere večinski delničar je naročnik.

               2)

               Pri presoji pogoja, da se ne uporablja Direktiva 93/36, v skladu s katerim mora podjetje, ki mu je bilo naročilo dobav neposredno oddano, opravljati pretežni del svoje dejavnosti s skupnostjo, ki ima v njem delež, se ne sme uporabiti člen 13 Direktive Sveta 93/38/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju.

               3)

               Pri presoji, ali podjetje opravlja pretežni del svoje dejavnosti s skupnostjo, ki ima v njem delež, je za namene odločitve, ali se uporablja Direktiva 93/36, treba upoštevati vse dejavnosti, ki jih to podjetje opravlja na podlagi oddaje, ki jo opravi naročnik, in sicer neodvisno od tega, kdo plačuje to dejavnost, bodisi da gre za samega naročnika ali uporabnika zagotavljanih storitev, pri čemer ni pomembno ozemlje, na katerem se dejavnost opravlja.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva T-317/10 P: Pritožba, ki jo je 18. julija 2011 vložil L zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 7. julija 2010 v združenih zadevah F-116/007, F-13/08 in F-31/08, L proti Evropskemu parlamentu

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/24

         Pritožba, ki jo je 18. julija 2011 vložil L zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 7. julija 2010 v združenih zadevah F-116/007, F-13/08 in F-31/08, L proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva T-317/10 P)
   2011/C 340/51
   Jezik postopka: litovščina

      Stranki

      Pritožnik: L (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg) (zastopnika: Audrey Sèbe in Vytautas Sviderskis, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament

      Predlogi

               —

               Razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 7. julija 2010 v združenih zadevah F-116/07, F-13/08 in F-31/08, L proti Evropskemu parlamentu;

               —

               razglasitev tožbenih razlogov, ki jih je v postopku na prvi stopnji navajal pritožnik, za v celoti ali delno utemeljene;

               —

               naložitev plačila stroškov Evropskemu parlamentu.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V podporo svoji pritožbi pritožnik navaja osem pritožbenih razlogov:

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno razlago pojma „odločitev, sprejeta kot odgovor na pritožbo“ („décision prise en réponse à la réclamation“). Po mnenju pritožnika naj bi se odločbo organa, pristojnega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, z dne 10. julija 2007, nepravilno štelo za novo odločbo, s katero se pritožniku odpove pogodba o zaposlitvi in prekliče prva odločba, saj z njo ni bil vzpostavljen takšen položaj, kot je bil pred izdajo prve odločbe.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na nedopustnost odločbe z dne 13. februarja 2008, ki jo je izdal organ, pristojen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, s katero je bila zavrnjena druga pritožba pritožnika z obrazložitvijo, da naj bi jo prejel šele 27. februarja 2008, torej po tem, ko je 25. februarja 2008 vložil tretjo pritožbo.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe. Ugotovitev Sodišča za uslužbence, da naj to temeljno načelo ne bi veljalo v primeru prenehanja pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki temelji na medsebojnem zaupanju, naj ne bi bila združljiva s sodno prakso sodišč Unije in odločbami mednarodnih organizacij za delo.

               4.

               S četrtim pritožbenim razlogom se trdi, da je Sodišče za uslužbence napačno ocenilo obseg kršitve člena 10 notranjih pravil Parlamenta (o zaposlovanju uradnikov in drugih uslužbencev), ko je odločilo, da odločbe o odpovedi zaposlitve ni bilo mogoče razveljaviti zaradi kršitve dolžnosti predhodne seznanitve kadrovskega odbora.

               5.

               Peti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela nepristranskosti.

               6.

               Šesti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev dolžnosti obrazložitve, ker po mnenju pritožnika niso bile podane nobene utemeljitve za odločbo z dne 10. julija 2007.

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do učinkovitega sodnega postopka, ker je Sodišče za uslužbence odločilo, da ni pristojno za presojanje obstoja in tehtnosti razlogov za odpoved pogodbe o zaposlitvi.

               8.

               Osmi pritožbeni razlog se nanaša na očitno napako v presoji, ker odpoved pogodbe o zaposlitvi ni temeljila na dejanskih dokazih.