title: Zadeva T-382/06: Tožba, vložena 15. decembra 2006 — Tomkins proti Komisiji

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/30

         Tožba, vložena 15. decembra 2006 — Tomkins proti Komisiji
   (Zadeva T-382/06)
   (2007/C 42/52)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Tomkins plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: T. Soames in S. Jordan, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               člen 1 Odločbe Komisije z dne 20. septembra 2006 (zadeva COMP/F-1/38.121 — Fitingi — C(2006) 4180 konč.) v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe o ES in člena 53 Sporazuma EGP naj se v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko razglasi za ničnega; ali podredno

               —

               člen 2(h) izpodbijane odločbe, naj se spremeni tako da se globa, naložena tožeči stranki in družbi Pegler zmanjša; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga, naj se Odločbo Komisije C(2006) 4180 konč. z dne 20. septembra 2006 v zadevi COMP/F-1/38.121 — Fitingi, s katero je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka solidarno z družbo Pegler Ltd odgovorna za kršitev člena 81 ES v okviru industrije bakrenih fitingov od 31. decembra 1988 do 22. marca 2001, delno razglasi za nično, in s katero ji je bilo naloženo plačilo globe 5.25 milijona evrov. Tožeča stranka podredno predlaga naj se člen 2(h) izpodbijane odločbe spremeni.
   Tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila člen 230 ES zaradi naslednjih razlogov:
   Prvič, Komisija je domnevno kršila pravila o odgovornosti matičnih družb za ravnanja svojih hčerihskih družb s tem, da je tožečo stranko štela za solidarno odgovorno za ravnanje družbe Pegler, ene izmed nekdanjih hčerinskih družb tožeče stranke. V tem smislu tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija očitno zmotno uporabila pravo s tem, da je nepravilno navedla pravno podlago za odgovornost matične družbe in da je nepravilno uporabila test odgovornosti delničarjev, ki ga glede tega dejanskega stanja ne bi smela uporabiti. Nadalje, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija storila napako s tem, da se je sklicevala na zatrjevan obseg poslovanja tožeče stranke v gradbenem sektorju, ki naj bi bil upošteven glede vprašanja ali je bila tožeča stranka samo finančni investitor, ki je operativno odgovornost na lokalni ravni poslovanja prenesla na družbo Pelger. Nadalje navaja, da naj bi bila kršena domneva nedolžnosti s tem, da je Komisija v tem primeru dokazno breme glede odgovornosti delničarjev prevalila na delničarje.
   Drugič, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija nepravilno ugotovila dejansko stanje in ni uspela v pravno zadostni meri dokazati odločilnega vpliva tožeče stranke na poslovno ravnanje družbe Pelger. V skladu s trditvami tožeče stranke dejstva ne dokazujejo odgovornosti tožeče stranke niti na podlagi a) pravilne pravne podlage, ki je Komisija ni uporabila ali jo je uporabila napačno, niti na podlagi b) nepravilne pravne podlage, ki jo je navedla Komisija.
   Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni ustrezno navedla zakaj dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka, niso bili zadostni za ovrženje domneve odločilnega vpliva.
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da je Komisija pri povečanju globe za doseganje odvračalnega učinka uporabila napačen standard in ni pravilno presodila dokazov za izračun trajanja sodelovanja družbe Pegler pri usklajenem ravnanju, zaradi česar je prišla do neutemeljene in netočne določitve trajanja kršitve.


title: Zadeva F-120/07: Tožba, vložena 22. oktobra 2007 – Strack proti Komisiji

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/50

         Tožba, vložena 22. oktobra 2007 – Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-120/07)
   (2007/C 315/95)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (Zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbe Evropske komisije z dne 30. maja 2005, 25. oktobra 2005, 15. marca 2007 in 20. julija 2007 naj se razglasi za nične v delu, v katerem omejujejo neizrabljen letni dopust za leto 2004 na 12 dni, ki jih je tožeča stranka lahko prenesla v naslednje leto, in skladno s tem omejujejo kompenzacijo za neizkoriščen dopust, plačano tožeči stranki ob prenehanju dela;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača kompenzacijsko plačilo za 26,5 dni še ne kompenziranega in neizrabljenega dopusta, na podlagi drugega odstavka člena 4 Priloge V Kadrovskih predpisov, z obrestmi od 1. aprila 2005 dalje po obrestni meri, ki je 2 % višja od obrestne mere glavnega refinanciranja, ki jo določa Evropska centralna banka za zadevno obdobje;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja kršitev prvega in drugega odstavka člena 4 Priloge V Kadrovskih predpisov in upravnega obvestila št. 66-2002 tožene stranke. V skladu s temi določbami je bila tožeča stranka upravičena, da v leto 2005 v celoti prenese tisti del svojega letnega dopusta za leto 2004, ki ga zaradi delovnih zahtev ni mogla izrabiti pred koncem koledarskega leta 2004, kar pa ji je bilo z izpodbijano odločbo tožene stranke zavrnjeno. Vzrok za to, da ni mogla izrabiti dopusta, naj bi bila namreč bolezen, ki jo je medtem tožena stranka priznala kot poklicno bolezen.
   Tožeča stranka dalje trdi, da iz dodatne odškodninske tožbe izhaja, da je tožena stranka nezakonito zavrnila kompenzacijsko plačilo, dolgovano tožeči stranki na podlagi drugega odstavka člena 4 Priloge V Kadrovskih predpisov, ko je tožeča stranka prenehala z delom.


title: Zadeva F-40/13: Tožba, vložena 7. maja 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/60

         Tožba, vložena 7. maja 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-40/13)
   2013/C 207/103
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove SID v zvezi s členoma 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               člen 9 splošnih določb za izvajanje člena 11(2), Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, naj se razglasi za nezakonitega;

               —

               odločba z dne 11. oktobra 2012, s katero je potrjena uporaba parametrov iz splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011 za prenos pokojninskih pravic tožeče stranke, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-415/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil n °3 de Barcelona – Španija) – Mohamed Aziz proti Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa) (Direktiva 93/13/EGS — Potrošniške pogodbe — Hipotekarna kreditna pogodba — Postopek izvršbe na podlagi hipoteke — Pristojnosti nacionalnega sodišča, ki odloča o vsebini — Nedovoljeni pogoji — Merila za presojo)

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona – Španija) – Mohamed Aziz proti Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)
   (Zadeva C-415/11) (1)

   (Direktiva 93/13/EGS - Potrošniške pogodbe - Hipotekarna kreditna pogodba - Postopek izvršbe na podlagi hipoteke - Pristojnosti nacionalnega sodišča, ki odloča o vsebini - Nedovoljeni pogoji - Merila za presojo)
   2013/C 141/07
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mohamed Aziz

      Tožena stranka: Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Mercantil – Razlaga odstavka 1, točki (a) in (q), Priloge k Direktivi Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29) – Pogoji, katerih cilj ali učinek je naložiti potrošniku, ki ni izpolnil svojih obveznosti, nadomestilo v nesorazmerno visokem znesku – Pogodba o hipotekarnem kreditu – Določbe nacionalnega procesnega prava o postopku izvršbe s hipoteko ali zastavo obremenjenih nepremičnin, ki omejujejo ugovorne razloge, ki jih lahko navaja stranka izvršilnega postopka

      Izrek

               1.

               Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki poleg tega, da v okviru postopka izvršbe na podlagi hipoteke ne določa ugovornih razlogov v zvezi z nedovoljenostjo pogodbenega pogoja, ki je podlaga za hipoteko, sodišču, ki odloča o vsebini in je pristojno za presojo nedovoljenosti tega pogoja, ne omogoča, da sprejme začasne ukrepe, med drugim zlasti ukrep prekinitve navedenega izvršilnega postopka, kadar je sprejetje teh ukrepov nujno za zagotovitev popolne učinkovitosti njegove končne odločbe.

               2.

               Člen 3(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da:

                           —

                           je pojem „znatno neravnotežje“ v škodo potrošnika treba presojati z analizo nacionalnih določb, ki se uporabljajo, kadar med strankama ni sporazuma, da se presodi, ali in – odvisno od primera – koliko pogodba potrošnika postavlja v pravni položaj, ki je manj ugoden od tistega, ki ga določa veljavno nacionalno pravo. Prav tako je primerno, da se za to pravni položaj navedenega potrošnika preuči ob upoštevanju sredstev, ki so mu v skladu z nacionalno zakonodajo na voljo za prenehanje uporabe nedovoljenih pogojev;

                           —

                           je za ugotovitev, ali je neravnotežje „v nasprotju z zahtevo dobre vere“, treba preveriti, ali je prodajalec ali ponudnik, če s potrošnikom lojalno in pravično posluje, lahko razumno pričakoval, da bi potrošnik zadevni pogoj sprejel v okviru posamičnih pogajanj.

                     Člen 3(3) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da je v Prilogi, na katero ta člen napotuje, le okviren in neizčrpen seznam pogojev, ki se lahko razglasijo za nedovoljene.

      (1)  UL C 331, 12.11.2011.


title: Zadeva T-290/17: Tožba, vložena 16. maja 2017 – Stavytskyi/Svet

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/40

         Tožba, vložena 16. maja 2017 – Stavytskyi/Svet
   (Zadeva T-290/17)
   (2017/C 231/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Edward Stavytskyi (Belgija) (zastopniki: M. J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey in D. Rovetta, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2017/381 z dne 3. marca 2017 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 58, str. 34) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 58, str. 1) razglasi za nična v delih, v katerih je s tema aktoma tožeča stranka ohranjena na seznamu oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: navedena zakonodaja krši načelo sorazmernosti, ker je z njo dopuščen vpis na seznam zgolj na podlagi tega, da zoper osebo poteka kazenski postopek, in ker zato izpodbijana akta temeljita na nezakoniti podlagi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je storil očitno napako pri presoji, ker ni imel dovolj trdne dejanske podlage za vpis tožeče stranke na seznam na podlagi tega, da so ukrajinski organi zoper njo vodili kazenski postopek zaradi odtujitve javnih sredstev ali drugega premoženja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev, ker je Svet v izpodbijanih aktih podal pomanjkljivo in stereotipno obrazložitev, saj je zgolj prepisal besedilo iz navedene zakonodaje.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: napačna pravna podlaga, ker ukrepi, ki jih je sprejel Svet, v razmerju do tožeče stranke ne pomenijo ukrepov zunanje politike, ampak mednarodno sodelovanje v kazenskih postopkih, zaradi česar so bili sprejeti na napačni pravni podlagi.


title: Zadeva C-321/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Krefeld (Nemčija) 4. julija 2014 – Colena AG proti Karnevalservice Bastian GmbH

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/40

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Krefeld (Nemčija) 4. julija 2014 – Colena AG proti Karnevalservice Bastian GmbH
   (Zadeva C-321/14)
   2014/C 315/64
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Krefeld

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Colena AG

      Tožena stranka: Karnevalservice Bastian GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Uredbo (ES) št. 1223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o kozmetičnih izdelkih (1) razlagati tako, da mora izdelek, za katerega se ta uredba ne uporablja, ustrezati zahtevam Uredbe št. 1223/2009 le zato, ker je na zunanji embalaži navedeno, da gre za „kozmetični očesni dodatek, za katerega se uporablja Direktiva EU o kozmetičnih izdelkih“?

               2.

               Ali je treba Uredbo (ES) št. 1223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o kozmetičnih izdelkih razlagati tako, da se njeno področje uporabe nanaša na tako imenovane kontaktne leče z vzorcem brez dioptrije?

      (1)  UL L 342, str. 59.


title: Zadeva T-136/15: Tožba, vložena 20. marca 2015 – Evropaïki Dynamiki/Parlament

text:
               13.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/17

         Tožba, vložena 20. marca 2015 – Evropaïki Dynamiki/Parlament
   (Zadeva T-136/15)
   (2015/C 228/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: I. Ampazis in M. Sfyri, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasitev ničnosti sklepa podpredsednika Evropskega parlamenta z dne 13. februarja 2015 (302534), s katerim je bila zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke za dostop do dokumentov Evropskega parlamenta v zvezi z vsemi zahtevami za sklicevanje v vseh svežnjih javnega razpisa št. ITS08 – Zunanje storitve informacijske tehnologije 2008S/149-199622 (v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije) in potrjen sklep generalnega sekretariata Parlamenta z dne 18. decembra 2014, in

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo sodnih in drugih stroškov, ki so tožeči stranki nastali v povezavi s to vlogo, tudi v primeru njene zavrnitve.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Parlament naj ne bi izvedel posamične presoje zahtevanih dokumentov in zavrnil celo delni dostop do zahtevanih dokumentov, ob kršitvi člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001 (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog:tožeča stranka trdi, da je treba utemeljitev, ki jo je navedel Parlament glede varstva javne varnosti, zasebnosti posameznika, poslovnih interesov fizične ali pravne osebe in postopka sprejemanja odločitev, v celoti zavrniti kot neutemeljeno.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-435/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. februarja 2007 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Investrand BV proti Staatssecretaris van Financiën (Šesta direktiva DDV — Člen 17(2) — Pravica do odbitka — Stroški svetovalnih storitev prejetih v okviru arbitražnega postopka glede ugotovitve zneska terjatve, ki je del premoženja podjetja, vendar, ki je nastala predenj je bil njen imetnik zavezan DDV)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. februarja 2007 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Investrand BV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-435/05) (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člen 17(2) - Pravica do odbitka - Stroški svetovalnih storitev prejetih v okviru arbitražnega postopka glede ugotovitve zneska terjatve, ki je del premoženja podjetja, vendar, ki je nastala predenj je bil njen imetnik zavezan DDV)
   (2007/C 82/10)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Investrand BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hoge Raad der Nederlanden — Razlaga člena 17(2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, (UL L 145, str. 1) — Storitve, ki jih je plačal davčni zavezanec, da bi določil znesek terjatve, ki je nastala še preden je postal davčni zavezanec — Odbitek davka — Potreba po neposredni in takojšnji zvezi med storitvami in dejavnostjo, ki jo opravlja kot davčni zavezanec
   Izrek
   Člen 17(2) Šeste Direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, je treba razlagati tako, da stroški svetovalnih storitev, ki jih je davčni zavezanec prejel zato, da bi se ugotovil znesek terjatve, ki je del premoženja njegovega podjetja in so povezani s prodajo delnic, ki se je opravila predenj je bil zavezan davku na dodano vrednost, ne predstavljajo, ob odsotnosti dejstev, ki bi dokazala, da imajo omenjene storitve izključni namen v gospodarski dejavnosti, v smislu navedene Direktive, ki jo opravlja davčni zavezanec, neposredne in takojšnje povezave s to dejavnostjo in posledično ne dajejo pravice do odbitka davka na dodano vrednost, ki jim je bil naložen.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva C-369/06: Tožba, vložena 8. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/15

         Tožba, vložena 8. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-369/06)
   (2006/C 261/27)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. Scharf in K. Gross, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se ugotovi, da Republika Avstrija ni prenesla Direktive Komisije 2000/52/ES z dne 26. julija 2000 o spremembah Direktive 80/723/EGS o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji (1) in s tem ni izpolnila obveznosti iz člena 2 Direktive in člena 249, tretji pododstavek, ES;

               —

               naj se Republiki Avstriji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 31. julija 2001.

      (1)  UL L 193, str. 75.


title: Zadeva T-282/07: Tožba, vložena 24. julija 2007 – Tailor proti UUNT (Gesäßtasche links)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/15

         Tožba, vložena 24. julija 2007 – Tailor proti UUNT (Gesäßtasche links)
   (Zadeva T-282/07)
   (2007/C 235/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Tom Tailor GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche in F. Schiwek, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 15. maja 2007 (pritožbena zadeva R 668/2006-1) naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „Gesäßtasche links“ za proizvode iz razreda 25 (prijava št. 4 287 751).

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker naj bi imela prijavljena figurativna znamka zadosten razlikovalni učinek.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-503/06: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 79/409/EGS – Ohranjanje prosto živečih ptic – Odstopanja od ureditve varstva prosto živečih ptic – Dežela Ligurija)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/8

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-503/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 79/409/EGS - Ohranjanje prosto živečih ptic - Odstopanja od ureditve varstva prosto živečih ptic - Dežela Ligurija)
   (2008/C 171/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Recchia, zastopnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik, in G. Fiengo, avvocato dello Stato)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Sprejetje in uporaba zakonodaje za deželo Liguria, ki dopušča odstopanja od ureditve varstva prosto živečih ptic in ne upošteva pogojev iz člena 9 Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1).
   Izrek

               1)

               Italijanska republika je, s tem da je za deželo Liguria sprejela in uporabila zakonodajo, ki dopušča odstopanja od ureditve varstva prosto živečih ptic in ne upošteva pogojev iz člena 9 Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva T-335/11: Tožba, vložena 23. junija 2011 – Bolgarija proti Komisiji

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/22

         Tožba, vložena 23. junija 2011 – Bolgarija proti Komisiji
   (Zadeva T-335/11)
   2011/C 331/45
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Bolgarija (zastopnika: Cvetko Ivanov in Elina Petranova, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožba za razglasitev ničnosti izvedbenega sklepa Komisije z dne 15. aprila 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 2517).

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga, naj se:

               —

               razglasi ničnost izvedbenega sklepa Komisije z dne 15. aprila 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 2517) (1) v delu, ki se nanaša na Republiko Bolgarijo, ali

               —

               desetodstotni popravek glede odhodkov na podlagi ureditve za enotno plačilo na površino v breme Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada zniža na 5 % in desetodstotni popravek v okviru Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja, os 2 („Izboljšanje okolja in podeželja“) programa za razvoj podeželja, zniža na 5 % in

               —

               stroške naloži Evropski Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka uveljavlja štiri tožbene razloge.
   1.   Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 31 Uredbe (ES) št. 1290/2005
       (2)

   Prvič, Republika Bolgarija navaja, da ji Komisija ni dokazala kršitve predpisov Unije. V izpodbijanem sklepu je Komisija predlagala desetodstotni popravek glede odhodkov na podlagi ureditve za enotno plačilo na površino in odhodkov za os 2 („Izboljšanje okolja in podeželja“) programa za razvoj podeželja zaradi pomanjkljivosti v načinu delovanja LPIS-GIS, ki so se izražale v nezmožnosti izvedbe ključnih pregledov, kar nakazuje na hude pomanjkljivosti v sistemu nadzora, kar pa je pomenilo veliko nevarnost znatnih izgub za sklad. Poleg tega je bil predlagan petodstotni popravek za dopolnila k neposrednim plačilom na podlagi te pomanjkljivosti v načinu delovanja LPIS-GIS. Tožeča stranka predloži številna dejstva in podatke glede izvedenih oblastvenih nasprotnih nadzorov in nadzorov na kraju samem, ki po njenem mnenju izpodbijajo navedbe Komisije.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da Komisija pri izračunu zneska, izključenega iz financiranja, ni pravilno ocenila načina in teže kršitve predpisov. V zvezi s tem uveljavlja, da so bili ključni nadzori izvedeni celo popolneje in v večjem obsegu kot se to zahteva z upoštevnimi predpisi in da izid Komisije, da takih nadzorov ni bilo, ne odraža dejanskega stanja nadzornega sistema v Republiki Bolgariji.
   Tretjič, tožeča stranka navaja, da nevarnost kršitve proračuna Unije ni bila pravilno ocenjena. Meni, da je Komisija glede finančnih posledic kršitve predpisov Unije storila napako, in se pri tem sklicuje na zaključno poročilo poravnalnega organa v zadevi 10/BG/442, v katerem je bilo izrecno opozorjeno na to, da so bolgarski organi trajne pašnike na kraju samem nadzorovali stoodstotno.
   2.   Drugi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti

   Tožeča stranka meni, da mora priti do finančnega popravka v razmerju do ugotovljenih nepravilnosti in do nevarnosti za proračun Unije na podlagi člena 31(2) Uredbe št. 1290/2005 in zahteve, ki jo je postavilo Splošno sodišče, da je višina popravka očitno odvisna od verjetne izgube za Unijo. Popravki, določeni v obravnavanem primeru, presegajo tisto, kar je za dosego cilja postopka potrditve proračuna primerno in potrebno, zaradi česar bi jih bilo treba znižati.
   3.   Tretji tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti

   Tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila načelo pravne varnosti, ker ni upoštevala smernic, ki jih je sama določila v dokumentu št. VI/5330/97 (3). Ker so bolgarski organi izvedli ključne nadzore, bi morala Komisija na podlagi teh dokumentov popravke za odhodke v skladu z ureditvijo za enotno plačilo na površino in odhodke za os 2 („Izboljšanje okolja in podeželja“) programa za razvoj podeželja določiti na 5 %, namesto na 10 %.
   Poleg tega določbe, na katere se sklicuje Komisija za navedbo treh pravil, glede katerih trdi, da jih Republika Bolgarija ni upoštevala, vsebujejo nekatere obveznosti držav članic, ki pa ne ustrezajo pravilom, navedenim v formalnem sporočilu. Ne le, da po mnenju tožeče stranke dve od navedenih treh pravil v upoštevnih uredbah nista izrecno določeni, temveč tudi ni jasnih meril presoje za njun prenos. Glede tretjega pravila ni jasnih meril presoje za njegov prenos. Republika Bolgarija uveljavlja, da je izpolnila zahteve iz člena 26 Uredbe št. 796/2004 (4).
   4.   Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 296, drugi odstavek, PDEU

   Z izpodbijanim sklepom so bili odhodki Republike Bolgarije iz financiranja Evropske unije izključeni v višini 24 543 106,87 EUR. Republika Bolgarija ima zaradi negativnih posledic izdanega sklepa za državo velik interes, da od Komisije pridobi obrazloženo pojasnilo o razlogih za določitev finančnih popravkov, sestavljeno v skladu s pravili. Tožeča stranka meni, da Komisija razlogov za določitev popravkov ni predložila dovolj jasno in enoumno, zaradi česar ni izpolnila obveznosti obrazložitve izpodbijanega sklepa glede Republike Bolgarije.

      (1)  UL L 102, str. 33.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1).

      (3)  Smernice za izračunavanje finančnih posledic, ki se izvede ob pripravi odločbe o potrditvi obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS.

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 44, str. 243).


title: Zadeva C-322/07 P: Pritožba, ki jo je 12. julija 2007 vložila Papierfabrik August Koehler AG zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 26. aprila 2007 , v združenih zadevah T-109/02 (Bolloré proti Komisiji), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton proti Komisiji), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld proti Komisiji), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler proti Komisiji), T-126/02 (M-real Zanders proti Komisiji), T-128/02 (Papeteries Mougeot proti Komisiji), T-129/02 (Torraspapel proti Komisiji), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles proti Komisiji) in T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga proti Komisiji)

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/5

         Pritožba, ki jo je 12. julija 2007 vložila Papierfabrik August Koehler AG zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 26. aprila 2007, v združenih zadevah T-109/02 (Bolloré proti Komisiji), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton proti Komisiji), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld proti Komisiji), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler proti Komisiji), T-126/02 (M-real Zanders proti Komisiji), T-128/02 (Papeteries Mougeot proti Komisiji), T-129/02 (Torraspapel proti Komisiji), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles proti Komisiji) in T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga proti Komisiji)
   (Zadeva C-322/07 P)
   (2007/C 223/05)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Papierfabrik August Koehler AG (zastopniki: I. Brinker, S. Hirsbrunner, odvetnika, J. Schwarze, univerzitetni profesor)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 26. aprila 2007 (zadeva T-125/02) naj se razveljavi v delu, v katerem zadeva pritožnico;

               —

               Odločba Komisije 2004/337/ES z dne 20. decembra 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/R-1/36.212 – Samokopirni papir) (1) naj se razglasi za nično v delu, v katerem zadeva pritožnico;
               podredno: globa, naložena pritožnici v členu 3 odločbe, naj se zniža;

               —

               Podredno, glede zahtevka v drugi točki: zadeva naj se v skladu s pravno presojo v sodbi Sodišča odstopi v odločitev Sodišču prve stopnje;

               —

               v vsakem primeru naj se Komisiji naloži plačilo stroškov pritožnice za postopek pred Sodiščem prve stopnje in Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica navaja naslednje pritožbene razloge: zaključki Sodišča prve stopnje o odmeri globe naj bi kršili načeli enakega obravnavanja ter sorazmernosti. Pritožnica v tem smislu očita kršitev materialnega prava Skupnosti. Sodišče prve stopnje naj bi ob ob napačni uporabi prava izhajalo iz tega, da naj bi bilo dejstvo, da je pritožnica družinsko podjetje in da v primerjavi z drugimi podjetji nima neposrednega dostopa do kapitalskih trgov, brez učinka. Namesto tega naj bi se Sodišče prve stopnje nepačno sklicevalo na to, da se podjetje v svojo korist ne more sklicevati na nezakonitost, ki je bila storjena v korist drugih podjetij. Vendar pa se naj na to trditev pritožnica sploh ne bi oprla. Sodišče prve stopnje naj ne bi primerno presodilo strukturnih razlik med pritožnico in drugimi podjetji, ki se jim očita kršitev. S tem naj bi kršilo zapovedi enakega obravnavanja in sorazmernosti.
   Sodišče prve stopnje naj bi poleg tega napačno izhajalo iz tega, da je pritožnica pred oktobrom 1993 bila udeležena pri kršitvi. S tem v zvezi naj ne bi izvedlo dovolj dokazov, naj bi jih protislovno presodilo in jih poleg tega izkrivilo, kršilo domnevo nedolžnosti in pravico obrambe pritožnice. V tem smislu pritožnica očita, da je prišlo do postopkovne napake. Zaključki, s katerimi je Sodišče prve stopnje utemeljilo, da so uradna zasedanja združenja AEMCP med januarjem 1992 in septembrom 1993 služila kot okvir za vseevropski dogovor o cenah, naj bi bili neustrezni in v nasprotju sami s sabo. Sodišče prve stopnje naj bi poleg tega napačno uporabilo pravo, ko je izhajalo iz tega, da se je pritožnica udeležila neuradnega zasedanja, na katerem so potekali pogovori o cenah na nacionalni ravni.

      (1)  UL 2004, L 115, str. 1.


title: Zadeva C-341/12 P: Pritožba, ki jo je Mizuno KK vložila 17. julija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 v zadevi T-101/11, Mizuno KK proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/25

         Pritožba, ki jo je Mizuno KK vložila 17. julija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 v zadevi T-101/11, Mizuno KK proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-341/12 P)
   2012/C 287/48
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Mizuno KK (zastopniki: T. Wessing, T. Raab in H. Lauf, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Pritožnica predlaga, naj se

               —

               razveljavita sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2012 v zadevi T-101/11 in odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. decembra 2010 – zadeva R 0821/2010-1;

               —

               drugi stranki v postopku naložijo stroški postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba se nanaša na sodbo Splošnega sodišča z dne 8. maja 2012 v zadevi T-101/11, s katero je to zavrnilo pritožničino tožbo zoper odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 15. decembra 2010 (zadeva R 821/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Golfino AG in Mizuno KK.
   Pritožnica opira pritožbo v bistvenem na te razloge.
   Ugotovitve Splošnega sodišča z zvezi z obsegom varstva in razlikovalnim učinkom že obstoječe figurativne znamke, ki je sestavljena iz črke „G“ in simbola „+“, naj bi bile pravno napačne. Splošno sodišče naj bi nepravilno izhajalo iz tega, da kombinacija teh elementov nima nobenega pomena.
   Izhajajoč iz tega naj bi Splošno sodišče neupravičeno ugotovilo, da obstaja verjetnost zmede med obstoječo figurativno znamko in figurativno znamko, ki jo je prijavila pritožnica in je sestavljena iz črke „G“ in simbola „+“ ter simbola puščice, s tem ko se pri presoji podobnosti znakov ni oprlo na celotni vtis obeh znamk, ampak na njune posamezne sestavne dele.
   Pri tem naj bi Splošno sodišče napačno menilo, da podobnost črke „G“, ki jo vsebujeta obe figurativni znamki, pretehta nad njunimi preostalimi in razlikujočimi se sestavnimi deli. Pri pravilni presoji naj se Splošno sodišče ne bi smelo opreti ločeno na črko „G“, ampak samo na skupno simboliko.
   Sicer drži, da sta sporni znamki sestavljeni iz fonema/g/, vendar je težišče znamk očitno v njuni grafični in ne fonetični obliki. Tako naj ne bi bilo verjetnosti zmede med znamkama.


title: Zadeva C-226/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Flughafen Köln/Bonn GmbH proti Hauptzollamt Köln (Direktiva 2003/96/ES – Okvir Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije – Člen 14(1)(a) – Oprostitev energentov, uporabljenih za proizvodnjo električne energije – Izbira obdavčitve zaradi okoljske politike – Neposredni učinek oprostitve)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Flughafen Köln/Bonn GmbH proti Hauptzollamt Köln
   (Zadeva C-226/07) (1)

   (Direktiva 2003/96/ES - Okvir Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije - Člen 14(1)(a) - Oprostitev energentov, uporabljenih za proizvodnjo električne energije - Izbira obdavčitve zaradi okoljske politike - Neposredni učinek oprostitve)
   (2008/C 223/23)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Düsseldorf
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Flughafen Köln/Bonn GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Köln
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga člena 14(1)(a) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, str. 51) – Neposredni učinek – Nacionalna ureditev, v skladu s katero plinsko olje, ki se uporablja za proizvodnjo električne energije, ni oproščeno plačila davka na mineralna olja.
   Izrek
   Člen 14(1)(a) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, ker določa oprostitev energentov, uporabljenih za proizvodnjo električne energije, na podlagi te direktive, ima neposredni učinek tako, da se zadevna oseba nanj lahko sklicuje pred nacionalnim sodiščem – v zvezi z obdobjem, v katerem je bila zadevna država članica v zamudi glede prenosa v predvidenem roku te direktive v svoje nacionalno pravo – v sporu, kot je ta v postopku v glavni stvari, med zadevno osebo in nacionalnimi davčnimi organi, ko nasprotuje uporabi nacionalne ureditve, ki naj bi bila nezdružljiva s to določbo, in ko zahteva povračilo davka v nasprotju z njo.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva T-506/04: Tožba SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H. proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli), vložena dne 31. decembra 2004

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/28

         Tožba SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H. proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli), vložena dne 31. decembra 2004
   (Zadeva T-506/04)
   (2005/C 193/47)
   Jezik v katerem je bila vložena tožba: nemščina
   SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H., Linz (Avstrija), ki jo zastopata G. Secklehner in C. Ofner, rechtsanwälte, je dne 31. decembra 2004 pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli).
   Druga stranka pred odborom za pritožbe je bila CHIPITA INTERNATIONAL S.A. INTERNATIONAL DIVISION, Atene.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli) z dne 15. oktobra 2004 (R 39/2004-2),

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Registrirana znamka Skupnosti, glede katere je bila vložena zahteva za ugotovitev ničnosti

               Figurativna znamka PAN SPEZIALITÄTEN za blago v razredu 30 (pripravljena mešanica za peko kruha, peciva, slaščic, rogljičev, pice...)- znamka Skupnosti št. 382 374.

               Imetnica znamke Skupnosti

               CHIPITA INTERNATIONAL S.A. INTERNATIONAL DIVISION

               Vlagateljica zahteve za ugotovitev ničnosti znake Skupnosti

               Tožeča stranka

               Odločba oddelka za ugotovitev ničnosti

               Zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti.

               Odločba odbora za pritožbe

               Zavrnitev pritožbe.

               Tožbeni razlogi

                           —

                           Registrirana znamka naj ne bi imela razlikovalnega učinka v skladu s členom 7(1)(b) uredbe (ES) št. 40/94.

                           —

                           Znamka naj bi bila opisna in tako v skladu s členom 7(1)(c) omenjene uredbe nezaščitena glede blaga, ki vsebuje žitarice oziroma je izdelano iz žitaric. Za blago, ki ne vsebuje žitaric oziroma ni izdelano iz žitaric, je znamka zavajujoča, v skladu s členom 7(1)(g) uredbe.


title: Zadeva T-231/14 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2015 – EMA/Drakeford (Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba o zaposlitvi za določen čas — Odločba o nepodaljšanju — Člen 8, prvi odstavek, PZDU — Preoblikovanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas — Neomejena sodna pristojnost)

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2015 – EMA/Drakeford
   (Zadeva T-231/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba o zaposlitvi za določen čas - Odločba o nepodaljšanju - Člen 8, prvi odstavek, PZDU - Preoblikovanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas - Neomejena sodna pristojnost))
   (2015/C 363/45)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska agencija za zdravila (EMA) (zastopniki: T. Jabłoński in N. Rampal Olmedo, agenta, skupaj z D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: David Drakeford (Dublin, Irska) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Intervenientke v podporo pritožnici: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, agenta), Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopnika: M. Heikkilä in E. Maurage, agenta), Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex) (zastopnika: H. Caniard in V. Peres de Almeida, agenta), Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) (zastopniki: D. Detken, S. Gabbi in C. Pintado, agenti), in Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) (zastopnika: J. Mannheim in A. Daume, agenta)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 5. februarja 2014, Drakeford/EMA (F-29/13, ZOdl. JU, EU:F:2014:10) in s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 5. februarja 2014, Drakeford/EMA (F-29/13, EU:F:2014:10) se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence s to sodbo izvrševalo neomejeno sodno pristojnost na premoženjskem področju za obdobje po izreku sodbe.

               2.

               Pritožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence.

               4.

               Odločitev o stroških za Davida Drakeforda in Evropsko agencijo za zdravila (EMA) se pridrži.

               5.

               Evropska komisija, Evropska agencija za kemikalije (ECHA), Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex), Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) in Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) nosijo svoje stroške na tej stopnji.

      (1)  UL C 202, 30.6.2014.


title: Zadeva T-450/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2016 – Satkirit Holdings/EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvoworld) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije luvoworld — Prejšnja besedna znamka Evropske unije luvo — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost blaga in storitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2016 – Satkirit Holdings/EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvoworld)
   (Zadeva T-450/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije luvoworld - Prejšnja besedna znamka Evropske unije luvo - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost blaga in storitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 410/22)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, Isle of Man) (zastopnik: M. Vanhegan, barrister)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: E. Sliwinska in J. Crespo Carrillo, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 21. maja 2015 (zadeva R 1480/2014-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Advanced Mailing Solutions in Satkirit Holdings.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Satkirit Holdings Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Zadeva C-506/09 P: Pritožba, ki jo je vložila Portugalska republika 7. decembra 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (sedmi senat), razglašeno 23. septembra 2009 v zadevi T-385/05, Transnáutica – Transportes e Navegação SA proti Komisiji

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/24

         Pritožba, ki jo je vložila Portugalska republika 7. decembra 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (sedmi senat), razglašeno 23. septembra 2009 v zadevi T-385/05, Transnáutica – Transportes e Navegação SA proti Komisiji
   (Zadeva C-506/09 P)
   2010/C 63/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Portugalska republika (zastopniki: L. Fernandes, C. Guerra Santos, J. Gomes, P. Rocha, zastopniki)

      Drugi stranki v postopku: Transnáutica – Transportes e Navegação SA, Evropska komisija

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi pritožbi portugalskih organov in odloži odločanje o tej pritožbi do odločitve Splošnega sodišča, ker je treba v postopku s tretjim odločati ne le o pravu, temveč tudi o dejanskem stanju zadeve;

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 23. septembra 2009 v zadevi T-385/05 Transnáutica – Transportes e Navegação SA proti Komisiji, s katero je sodišče ugotovilo ničnost odločbe Komisije REM 05/2004 z dne 6. julija 2005, s katero je bila zavrnjena prošnja družbe Transnáutica za povračilo in odpust carinskih dolgov;

               —

               naloži Transnáutica – Transportes e Navegação SA plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje nepravilno ugotovilo, da so portugalski carinski organi ravnali napačno pri določitvi in nadziranju skupnega zavarovanja v zadevnem tranzitnem postopku.
   Pritožnica tudi navaja, da je nemogoče ugotoviti vzročno zvezo med napakami, ki naj bi jih storili portugalski organi, in poznejšo izključitvijo blaga iz carinskega nadzora in trdi, da je z drugačnim sklepanjem Sodišče prve stopnje kršilo pravo Evropske unije.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. aprila 2005 v zadevi C-6/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgericht Koblenz): Deponiezweckverband Eiterköpfe proti Land Rheinland-Pfalz (Okolje — Odlaganje odpadkov — Direktiva 1999/31 — Nacionalna ureditev, ki določa strožja pravila — Združljivost)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/3

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 14. aprila 2005
   v zadevi C-6/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgericht Koblenz): Deponiezweckverband Eiterköpfe proti Land Rheinland-Pfalz (1)

   (Okolje - Odlaganje odpadkov - Direktiva 1999/31 - Nacionalna ureditev, ki določa strožja pravila - Združljivost)
   (2005/C 132/05)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-6/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Verwaltungsgericht Koblenz (Nemčija) z dne 4. decembra 2002, ki je prispela na Sodišče dne 8. januarja 2003, v postopku v glavni stvari, ki poteka med Deponiezweckverband Eiterköpfe in Land Rheinland-Pfalz, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec), M. Ilešič in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, dne 14. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 5(1) in (2) Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih ne nasprotuje nacionalnemu ukrepu, ki:

                           —

                           določa nižje meje za prevzem biorazgradljivih odpadkov na odlagališče od tistih, določenih z direktivo, čeprav so te meje tako znižane, da bi bila potrebna mehansko-biološko obdelava ali sežiganje teh odpadkov, preden se jih odloži na odlagališče,

                           —

                           določa krajše roke kot direktiva za zmanjšanje količine odpadkov, ki se odlagajo na odlagališče,

                           —

                           se uporablja ne le za biorazgradljive odpadke, ampak tudi za organske snovi, ki niso biorazgradljive, in

                           —

                           se uporablja ne le za komunalne odpadke, ampak tudi za odpadke, ki se lahko odlagajo kot komunalni odpadki.

               2.

               Skupnostnega načela sorazmernosti ni treba več uporabiti glede strožjih nacionalnih varstvenih ukrepov, sprejetih na podlagi člena 176 ES, ki presegajo minimalne zahteve, določene s skupnostno direktivo na področju okolja, kolikor to ne vpliva na druge določbe Pogodbe.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva C-322/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Krefeld (Nemčija) 4. julija 2014 – Jaouad El Majdoub proti CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/40

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Krefeld (Nemčija) 4. julija 2014 – Jaouad El Majdoub proti CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH
   (Zadeva C-322/14)
   2014/C 315/65
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Krefeld

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jaouad El Majdoub

      Tožena stranka: CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali tako imenovani „click wrapping“ zadosti zahtevam glede komunikacije po elektronskih medijih v smislu člena 23(2) Uredbe št. 44/2001 (1)?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42.


title: Zadeva T-667/14: Tožba, vložena 12. septembra 2014 – Slovenija proti Komisiji

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/58

      Tožba, vložena 12. septembra 2014 – Slovenija proti Komisiji
      (Zadeva T-667/14)
      (2014/C 395/71)
      Jezik postopka: slovenščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Slovenija (zastopnik: L. Bembič, državni pravobranilec)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost Izvedbenega sklepa Komisije 2014/458/EU z dne 9.7.2014 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 4479) (UL L št. 205 z dne 12.7.2014, str. 62) v delu, ki se nanaša na Republiko Slovenijo, in sicer glede:

                              —

                              slabosti v preverjanju majhnih enot rabe ali poljin, opredelitev enote rabe ali poljine, v zvezi s čimer je sprejet pavšalni 5 % – ni popravek neposrednih plačil v znesku 85 780,08 EUR za proračunsko leto 2010, 115 956,46 EUR za proračunsko leto 2011 in 131 269,23 EUR za proračunsko leto 2012;

                              —

                              neekstrapolacije rezultatov kontrol v primeru razlike pod 3 %, v zvezi s čimer je sprejet enkratni popravek neposrednih plačil v znesku 1 771,90 EUR za proračunsko leto 2010, 6 376,67 EUR za proračunsko leto 2011 in 6 506,76 za proračunsko leto 2012;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, pomanjkljiva obrazložitev sklepa in kršitev načela zakonitosti, kar zadeva ugotovitve Komisije o slabostih pri preverjanju majhnih enot rabe ali poljin in opredelitve enote rabe ali poljine
                  Tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija napačno ugotovila, da slovenski sistem kmetom dovoljuje, da pri prijavi parcel dodajo dolge in ozke pasove travišč, ki naj bi obdajala zlasti orna zemljišča, tako da površine grafične enote rabe kmetijskega gospodarstva (v nadaljevanju: GERK) postanejo upravičene, kar naj bi lahko vodilo do nepravilnosti pri meritvah in posledično do sprejetja parcel, ki ne dosegajo najmanjše velikosti enote rabe ali poljine iz člena 14(4) Uredbe št. 796/2004 (1) oziroma člena 13(9) Uredbe št. 1122/2009 (2).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev sklepa in kršitev načela zakonitosti, kar zadeva ugotovitve Komisije o kršitvi obveznosti ekstrapolacije
                  Po mnenju tožeče stranke naj bi Komisija napačno ugotovila, da se v Republiki Sloveniji enote rabe in poljin, ki so izbrane v kontrolo, izbirajo le naključno in v obsegu vsaj 50 %, da z načinom izbora GERK — ov ni bila dosežena reprezentativnost in zanesljivost, ki se zahteva v skladu z Uredbo št. 1122/2009, in da naj bi bila kršena obveznost ekstrapolacije na podlagi uvodne izjave št. 44 navedene uredbe.

         (1)  Uredba Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije ter integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 in Uredbo Sveta (ES) št. 73/2009, ter za izvajanje navzkrižne skladnosti, predvidene v Uredbi Sveta (ES) št. 479/2008 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 44, str. 243).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. november 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina (UL L 316, str. 65).


title: Zadeva C-11/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – Bayer CropScience AG proti Deutsches Patent- und Markenamt (Predhodno odločanje — Patentno pravo — Fitofarmacevtska sredstva — Dodatni varstveni certifikat — Uredba (ES) št. 1610/96 — Člena 1 in 3 — Pojma „sredstvo“ in „aktivne substance“  — Varovalo)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – Bayer CropScience AG proti Deutsches Patent- und Markenamt
   (Zadeva C-11/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Patentno pravo - Fitofarmacevtska sredstva - Dodatni varstveni certifikat - Uredba (ES) št. 1610/96 - Člena 1 in 3 - Pojma „sredstvo“ in „aktivne substance“ - Varovalo))
   2014/C 282/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundespatentgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bayer CropScience AG

      Tožena stranka: Deutsches Patent- und Markenamt

      Izrek

   Pojem „sredstvo“ iz členov 1, točka 8, in 3(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1610/96 z dne 23. julija 1996 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za fitofarmacevtska sredstva ter pojem „aktivne substance“ iz člena 1, točka 3, te uredbe je treba razlagati tako, da lahko zajemata snov, katere namen je, da se uporabi kot varovalo, če sama deluje toksično, fitotoksično ali fitofarmacevtsko.

      (1)  UL C 86, 23.3.2013.


title: Zadeva T-190/13: Tožba, vložena 2. aprila 2013 – Gemeente Leidschendam-Voorburg proti Komisiji

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/49

         Tožba, vložena 2. aprila 2013 – Gemeente Leidschendam-Voorburg proti Komisiji
   (Zadeva T-190/13)
   2013/C 156/91
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gemeente Leidschendam-Voorburg (Leidschendam-Voorburg, Nizozemska) (zastopnika: A. de Groot in J. J. M. Sluijs, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba je vložena zoper Sklep Komisije C(2013) 87 z dne 23. januarja 2013 o državni pomoči SA.24123 (2012/C) (ex. 2011/NN), ki jo je dodelila Nizozemska – zatrjevana prodaja zemljišča pod tržno ceno s strani občine Leidschendam-Voorburg.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka in/ali kršitev obveznosti obrazložitve

                           —

                           Prvič, Komisija naj bi si vzela nesorazmerno veliko časa preden je uvedla postopek na podlagi člena 108(2) PDEU, zaradi česar so stranke upravičeno pričakovale, da sporna pogodba ne krši člena 107(1) PDEU.

                           —

                           Drugič, Komisija naj dejstev ne bi presodila pravilno in celovito.

                           —

                           Tretjič, Komisija naj bi dejansko stanje glede financiranja iz državnih sredstev ugotovila napačno.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Neupravičena uporaba člena 107(1) PDEU

                           —

                           Prvič, občina naj bi ravnala tako, kot bi v enakem položaju ravnalo zasebno podjetje.

                           —

                           Drugič, družba Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV naj skupaj z družbo Bouwfonds Ontwikkeling BV ne bi pridobila prednosti, ki jih ne bi mogli dobiti v okviru normalnega poslovanja na trgu.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, ki se nanaša na člen 107(3) PDEU: Če bi bilo ugotovljeno, da je občina dodelila pomoč, naj bi bila ta skladna s členom 107(3) PDEU.


title: Zadeva C-230/07: Tožba, vložena 8. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/16

         Tožba, vložena 8. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-230/07)
   (2007/C 155/30)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Wils in M. Shotter, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Nizozemska s tem, da ni zagotovila, da podjetja, ki so pristojna za obratovanje javnega telefonskega omrežja, dajo organom, ki rešujejo nujne primere, pri vseh klicih na enotno evropsko številko klica v sili „112“ na voljo informacije o lokaciji kličočega, če je to tehnično izvedljivo, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(3) Direktive 2002/22/ES1 (1);

               —

               Kraljevini Nizozemski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive v nacionalni pravni red se je iztekel 24. julija 2004.

      (1)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51).


title: Zadeva C-16/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Beroep te Gent – Belgija) – Property Development Company NV proti Belgische Staat (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Šesta direktiva o DDV — Člen 11(A) — Uporaba blaga, izenačenega z dobavo, opravljeno za plačilo — Uporaba nepremičnine za dejavnost, oproščeno DDV — Davčna osnova za to uporabo — Interkalarne obresti, plačane med gradnjo nepremičnine)

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Beroep te Gent – Belgija) – Property Development Company NV proti Belgische Staat
   (Zadeva C-16/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Šesta direktiva o DDV - Člen 11(A) - Uporaba blaga, izenačenega z dobavo, opravljeno za plačilo - Uporaba nepremičnine za dejavnost, oproščeno DDV - Davčna osnova za to uporabo - Interkalarne obresti, plačane med gradnjo nepremičnine))
   (2015/C 205/10)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Beroep te Gent

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Property Development Company NV

      Tožena stranka: Belgische Staat

      Izrek

   Člen 11(A)(1)(b) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da je v primeru, kot je ta iz postopka v glavni stvari, davčna osnova za izračun davka na dodano vrednost na uporabo, v smislu člena 5(7)(b) te direktive, nepremičnine, ki jo je davčni zavezanec dal zgraditi, nabavna cena nepremičnin, katerih lega, velikost in druge bistvene značilnosti so podobne tistim zadevne nepremičnine, v trenutku te uporabe. V zvezi s tem ni upoštevno, ali del te nabavne cene izvira iz plačila interkalarnih obresti.

      (1)  UL C 102, 7.4.2014.


title: Zadeva T-349/13: Tožba, vložena 1. julija 2013 – Orange Business Belgium proti Komisiji

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/38

         Tožba, vložena 1. julija 2013 – Orange Business Belgium proti Komisiji
   (Zadeva T-349/13)
   2013/C 252/64
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Orange Business Belgium SA (Bruselj, Belgija) (zastopnik: B. Schutyser, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe DG DIGIT Evropske komisije, ki je bila tožeči stranki vročena 19. aprila 2013 in s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke in je bilo naročilo oddano drugemu ponudniku;

               —

               če bi, ko se izreče sodba, Komisija že podpisala pogodbo za Čezevropske telematske storitve med upravami – nova generacija (TESTA-ng) to pogodbo razglasi za nično; in

               —

               toženi stranki naloži da plača stroške postopka, vključno s stroški tožeče stranke za pravnega svetovalca.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe se tožeča stranka sklicuje na dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je, da je tožena stranka kršila razpisne pogoje, člen 89(1) in člen 100(1) Finančne uredbe 1605/2002 (1) (člen 102(1) in člen 113(1) Finančne uredbe 966/2012) zlasti načela preglednosti, enakosti in prepovedi diskriminacije, ker a) se nekatera sporočena pravila za ocenjevanje niso uporabila, b) so bila nekatera sporočena pravila za ocenjevanje napačna in so se namesto njih uporabila druga pravila za ocenjevanje, ki niso bila sporočena, in c) metoda za tehnično ocenjevanje ni bila sporočena pred oddajo ponudb.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je, da je tožena stranka kršila načeli preglednosti in enakega obravnavanja ponudnikov iz člena 89(1) Finančne uredbe 1605/2002 (člen 102(1) Finančne uredbe 966/2012), zaradi česar je izpodbijana odločba neveljavna, saj je štela, da je ponudba drugega ponudnika pravilna, čeprav so bili v njej temeljni elementi neskladni s tehničnimi zahtevami iz razpisnih pogojev.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).


title: Zadeva C-447/10 P: Pritožba, ki jo je Grain Millers, Inc. vložila 15. septembra 2010 zoper sodbo Sodišča (sedmi senat) z dne 9. julija 2010 v zadevi T-430/08: Grain Millers, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Grain Millers GmbH & Co. KG

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/18

         Pritožba, ki jo je Grain Millers, Inc. vložila 15. septembra 2010 zoper sodbo Sodišča (sedmi senat) z dne 9. julija 2010 v zadevi T-430/08: Grain Millers, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Grain Millers GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-447/10 P)
   ()
   2010/C 301/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Grain Millers, Inc. (zastopnika: L.-E. Ström, K. Martinsson, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Grain Millers GmbH & Co. KG

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               Grain Millers, Inc. predlaga, da se sodba Splošnega sodišča Evropske unije (sedmi senat) v zadevi T-430/08, z dne 9. julija 2010 s katero je bila potrjena odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. julija 2008 (zadeva R 478/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Grain Millers GmbH & Co. KG in Grain Millers, Inc v celoti razveljavi in UUNT naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem in Splošnim sodiščem in da se toženima strankama naloži plačilo stroškov postopka pred Odborom za pritožbe UUNT in Oddelkom za ugovore UUNT.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta zadeva se nanaša na vprašanje ali je družba Grain Millers GmbH & KG predložila dovolj dokazov glede uporabe znaka GRAIN MILLERS za izpolnitev pogojev iz člena 8(4) Uredbe (1) tako, da ta znak preprečuje ugoditev prijavi znamke Skupnosti št.003650256 GRAIN MILLERS, ki jo je vložila pritožnica.
   Splošno sodišče je prej v združenih zadevah Alberto Jorge Moreira da Fonsecal proti UUNT (General Optica), od T-318/06 do T-321/06, točke 33, 34 in 35, 24. marca 2009 podalo razlago namena pogoja „ki je več kot zgolj lokalnega pomena“ iz člena 8(4) Uredbe, in sicer da se omeji možnost uveljavljanja prejšnjega znaka zoper registracijo na tiste znake, ki so zares pomembni pri čemer je treba to presojati ne samo z vidika geografske dimenzije temveč tudi z vidika ekonomske dimenzije znakovega pomena, ki se presoja glede na čas v katerem je izpolnjeval svojo funkcijo v gospodarskem prometu in stopnjo njegove uporabe. Vendar pa v izpodbijani sodbi Splošno sodišče ni sprejelo tega pristopa in nič ne kaže na to, da je Splošno sodišče vedelo za načela iz te zadeve.
   Pritožnica navaja, da je Splošno sodišče napačno odločilo, da člen 8(4) Uredbe ne zahteva dokazila o resni in dejanski uporabi znaka v utemeljitev ugovora, kot je to razvidno iz člena 43(2) Uredbe.
   Splošno sodišče je ravnalo napačno, ko je odstopilo od sodne prakse glede presoje dokazov in potrebnega dokaznega standarda.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti
   UL L 11, str. 1.


title: Zadeva C-406/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Poljska) 27. avgusta 2014 – Wrocław – Miasto na prawach powiatu/Minister Infrastruktury i Rozwoju

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Poljska) 27. avgusta 2014 – Wrocław – Miasto na prawach powiatu/Minister Infrastruktury i Rozwoju
   (Zadeva C-406/14)
   (2014/C 431/18)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wrocław – Miasto na prawach powiatu

      Tožena stranka: Minister Infrastruktury i Rozwoju

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali ob upoštevanju člena 25 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1) naročnik v razpisni dokumentaciji lahko določi, da mora ponudnik najmanj 25 % del, ki so predmet naročila, opraviti z lastnimi sredstvi?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali uporaba zahteve, opisane v prvem vprašanju, v okviru postopka za oddajo javnega naročila povzroči tako kršitev določb prava Evropske unije, da terja izvedbo finančnega popravka na podlagi člena 98 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (2)?

      (1)  UL L 134, str. 114.

      (2)  UL L 210, str. 25.


title: Zadeva C-417/12 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. oktobra 2014 – Kraljevina Danska/Evropska komisija (Pritožba — EKUJS — Površine v prahi — Kontrole z daljinskim zaznavanjem — Travna ruša na parcelah v prahi — Pavšalni popravki)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. oktobra 2014 – Kraljevina Danska/Evropska komisija
   (Zadeva C-417/12 P) (1)

   ((Pritožba - EKUJS - Površine v prahi - Kontrole z daljinskim zaznavanjem - Travna ruša na parcelah v prahi - Pavšalni popravki))
   (2014/C 462/02)
   Jezik postopka: danščina

      Stranke

      Pritožnica: Kraljevina Danska (zastopniki: V. Pasternak Jørgensen, agentka, skupaj z J. Pinborgom in P. Bieringom, odvetnikoma)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: F. Jimeno Fernández, agent, skupaj z T. Ryhlom, odvetnikom)

      Intervenientke v podporo tožeče stranke: Francoska republika (zastopnika: D. Colas in C Candat, agenta), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. de Ree in M. Bulterman, agentki), Republika Finska (zastopnik: J. Leppo, agent), Kraljevina Švedska (zastopnik: U. Persson, agentka)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Danski se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska in Kraljevina Švedska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 373, 1.12.2012.


title: Zadeva F-2/10: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 6. oktobra 2010 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Zdravstveno zavarovanje — Zahteve za povračilo zdravstvenih stroškov — Neobstoj akta, ki posega v položaj — Očitno nedopustna in očitno neutemeljena tožba — Člen 94 Poslovnika)

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/48

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 6. oktobra 2010 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-2/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Zdravstveno zavarovanje - Zahteve za povračilo zdravstvenih stroškov - Neobstoj akta, ki posega v položaj - Očitno nedopustna in očitno neutemeljena tožba - Člen 94 Poslovnika)
   2010/C 317/86
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnik)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bilo zavrnjeno 100 % povračilo zdravstvenih stroškov tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba L. Marcuccia se delno zavrže kot očitno nedopustna, delno pa zavrne kot očitno neutemeljena.

               2.

               L. Marcucciu se naloži plačilo stroškov.

               3.

               L. Marcucciu se naloži, da Sodišču za uslužbence povrniti stroške v višini 1 500 EUR.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010, str. 53.


title: Zadeva T-584/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2015 – POA/Komisija (Začasna odredba — Objava zahteve za registracijo zaščitene označbe porekla — „Halloumi“ ali „Hellim“ — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/51

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2015 – POA/Komisija
   (Zadeva T-584/15 R)
   ((Začasna odredba - Objava zahteve za registracijo zaščitene označbe porekla - „Halloumi“ ali „Hellim“ - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2016/C 048/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) (Latsia, Ciper) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Lewis in J. Guillem Carrau, agenta)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve akta Komisije z dne 28. julija 2015, naslovljenega „Objava predloga za uporabo člena 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL C 246, str. 9).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-148/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Riksåklagaren/Zenon Robert Akarsar

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Riksåklagaren/Zenon Robert Akarsar
   (Zadeva C-148/16) (1)

   (2017/C 086/26)
   Jezik postopka: švedščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 175, 17.5.2016.


title: Zadeva C-503/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 19. septembra 2013 – Boston Scientific Medizintechnik GmbH proti AOK Sachsen-Anhalt

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 19. septembra 2013 – Boston Scientific Medizintechnik GmbH proti AOK Sachsen-Anhalt
   (Zadeva C-503/13)
   2013/C 352/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in revidentka: Boston Scientific Medizintechnik GmbH

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: AOK Sachsen-Anhalt

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 6(1) Direktive Sveta z dne 25. julija 1985 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako (85/374/ES) (1) razlagati tako, da ima proizvod, kadar gre za medicinski proizvod, ki je vstavljen v človeško telo (v obravnavanem primeru: srčni spodbujevalnik), napako že, če za naprave iz iste skupine proizvodov velja občutno višje tveganje odpovedi, napaka naprave, ki je bila v konkretnem primeru vstavljena, pa ni ugotovljena?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               ali so stroški operacije za odstranitev proizvoda in vstavitev drugega srčnega spodbujevalnika škoda, ki jo povzroči telesna poškodba, v smislu členov 1 in 9(1)(a) Direktive 85/374/EGS?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 257.


title: Zadeva T-16/08: Tožba, vložena 11. januarja 2008 – Perfetti Van Melle proti UUNT – Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/59

         Tožba, vložena 11. januarja 2008 – Perfetti Van Melle proti UUNT – Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)
   (Zadeva T-16/08)
   (2008/C 64/96)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Italija) (zastopnika: P. Perani in P. Pozzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cloetta Fazer AB (Ljungsbro, Švedska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se v celoti spremeni odločba četrtega odbora UUNT R 149/2006-4, izdana dne 7. novembra 2007 in vročena 9. novembra 2007;

               —

               naj se razveljavi odločba oddelka za izbrise UUNT, izdana 24. novembra 2005, s katero je bilo odločeno o predlogu za izbris št. 941 C 973 065;

               —

               naj se potrdi veljavnost Perfettijeve registracije znamke Skupnosti št. 973 065 CENTER SHOCK;

               —

               naj se toženi stranki naloži, da nosi stroške tega postopka ter postopka glede ničnosti in pritožbenega postopka pred UUNT.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „CENTER SHOCK“ za proizvode iz razreda 30 – znamka Skupnosti št. 973 065.

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Cloetta Fazer AB.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Nacionalni besedni znamki „CENTER“ in „CLOETTA CENTER“ med drugim za proizvode iz razreda 30.

      Odločba oddelka za izbris: Ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 52(1)(a) Uredbe Sveta št. 40/94, ker sta nasprotujoči si znamki v celoti različni po zvoku, smislu in celotnem vtisu, čeprav imata skupni element. Poleg tega Cloetta in Perfetti delujeta, kot navaja tožeča stranka, na različnih trgih, saj njuni proizvodi zadovoljujejo različne potrebe in različne potrošnike.


title: Zadeva C-210/13: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 14. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG proti Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Zdravila za uporabo v humani medicini — Dodatni varstveni certifikat — Uredba (ES) št. 469/2009 — Pojma „učinkovina“ in „kombinacija učinkovin“  — Dodatek)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/10

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 14. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG proti Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Zadeva C-210/13) (1)

   ((Zdravila za uporabo v humani medicini - Dodatni varstveni certifikat - Uredba (ES) št. 469/2009 - Pojma „učinkovina“ in „kombinacija učinkovin“ - Dodatek))
   2014/C 102/13
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranke

      Tožeči stranki: Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Chancery Division) – Razlaga člena 1(b) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1) – Pojma „učinkovina“ in „kombinacija učinkovin“ – Dodatek, ki sam po sebi nima zdravilnega učinka, vendar povečuje zdravilni učinek nekega antigena

      Izrek

   Člen 1(b) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila je treba razlagati tako, da glede na to, da dodatek ne spada v pojem „učinkovina“ v smislu te določbe, v pojem „kombinacija učinkovin“ v smislu navedene določbe ne spada kombinacija dveh snovi, v kateri je ena snov učinkovina z lastnimi zdravilnimi učinki, druga pa, ki je dodatek, povečuje te zdravilne učinke, a sama nima lastnega zdravilnega učinka.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-210/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Corte Suprema di Cassazione, peti civilni oddelek (Italija) z dne 18. februarja 2004 v zadevi Ministero dell'Economia e delle Finanze in Agenzia delle entrate proti FCE Bank plc.

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Corte Suprema di Cassazione, peti civilni oddelek (Italija) z dne 18. februarja 2004 v zadevi Ministero dell'Economia e delle Finanze in Agenzia delle entrate proti FCE Bank plc.
   (Zadeva C-210/04)
   (2004/C 190/09)
   Corte Suprema di Cassazione, peti civilni oddelek, je s sklepom
   z dne 18. februarja 2004 v zadevi Ministero dell'Economia e delle Finanze in Agenzia delle entrate proti FCE Bank plc., ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 12. maja 2004, predlagala Sodišču Evropskih skupnosti, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               a)

               Ali je treba člena 2(1) in 9(1) Šeste direktive razlagati tako, da se podružnica družbe, ki ima sedež v drugi državi (članici Evropske unije ali tretji državi), ki je organizirana kot proizvodna enota, lahko obravnava kot avtonomni subjekt, da torej med tema dvema subjektoma obstaja pravno razmerje, kar ima za posledico, da se za storitve, ki jih opravi materinska družba plača DDV? Ali se v takem primeru lahko uporabi merilo arm's lenght iz člena 7(2) in (3) Vzorčne konvencije OECD o odpravi dvojne obdavčitve in Konvencije z dne 21. oktobra 1988 med Italijo ter Združenim kraljestvom in Severno Irsko? Ali lahko v primeru cost-sharing agreement o opravljanju storitev za podružnico govorimo o pravnem razmerju? Če je odgovor na to pritrdilen, kakšni so pogoji za obstoj navedenega pravnega razmerja? Ali je treba pojem pravnega razmerja treba izpeljati iz nacionalne zakonodaje ali prava Skupnosti?

               b)

               Ali se lahko in v kakšni meri stroške navedenih storitev prenese na podružnico kot protiplačilo za opravljene storitve v smislu člena 2 Šeste direktive, ne glede na njihovo višino in neodvisno od doseganja poslovnih koristi?

               c)

               Če se šteje, da se za opravljanje storitev med materinsko družbo in podružnico v načelu ne plačuje DDV, zato ker namembno podjetje ni avtonomni subjekt in zato med dvema subjektoma ne obstaja pravno razmerje ter v primeru, da ima družba mati sedež v drugi državi članici Evropske unije, ali je nacionalna upravna praksa, ki šteje, da se v takem primeru storitve obdavči, v nasprotju s pravico do ustanavljanja iz člena 43 Pogodbe ES?


title: Zadeva T-159/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 29. junija 2006 — UNIPOR-Ziegel-Marketing proti UUNT — Dörken (DELTA)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/46

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 29. junija 2006 — UNIPOR-Ziegel-Marketing proti UUNT — Dörken (DELTA)
   (Zadeva T-159/05) (1)

   (2006/C 212/78)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 171, 9.7.2005.


title: Zadeva C-252/11: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 22. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška) – Erika Šujetová proti Rapid life životná poisťovňa as (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Ustavitev postopka)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/2

         Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 22. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška) – Erika Šujetová proti Rapid life životná poisťovňa as
   (Zadeva C-252/11) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Ustavitev postopka)
   2013/C 101/02
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Prešove

      Stranki

      Tožeča stranka: Erika Šujetová

      Tožena stranka: Rapid life životná poisťovňa as

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Krajský súd v Prešove (Slovaška) – Razlaga členov 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29) – Nacionalne določbe, ki dajejo izključno pristojnost za preizkus predloga za razveljavitev arbitražne odločbe sodišču, na območju katerega je potekal arbitražni postopek – Nacionalna določba, ki za to sodišče določa obveznost, da po morebitni razveljavitvi arbitražne odločbe postopek nadaljuje, ne da bi ponovno preizkusilo svojo krajevno pristojnost – Nedovoljena arbitražna pogodba ali klavzula

      Izrek

   Postopek glede predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška), z odločbo z dne 7. aprila 2011 v zadevi C-252/11, se ustavi.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva C-92/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 25. februarja 2013 – Gemeente ‘s-Hertogenbosch, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 25. februarja 2013 – Gemeente ‘s-Hertogenbosch, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-92/13)
   2013/C 147/19
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Gemeente ‘s-Hertogenbosch

      Druga stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5(7)(a) Šeste direktive (1) razlagati tako, da je treba šteti, da gre za dobavo, opravljeno za plačilo, kadar občina začne uporabljati zgradbo, ki je bila zgrajena na njenem zemljišču in ki jo v 94 % uporablja za dejavnosti, ki jih opravlja kot oblastni organ, in v 6 % za dejavnosti, ki jih opravlja kot davčni zavezanec, od tega 1 % za davka oproščene storitve, ki niso upravičene do odbitka davka?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).