title: Zadeva T-616/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2012 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zavrženje tožbe v postopku na prvi stopnji, kot da je očitno brez vsakršne pravne podlage — Škoda, ki je domnevno nastala tožeči stranki — Nadomestilo stroškov, ki bi se jim bilo mogoče izogniti — Člen 94(a) Poslovnika Sodišča za uslužbence)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/48

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2012 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-616/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zavrženje tožbe v postopku na prvi stopnji, kot da je očitno brez vsakršne pravne podlage - Škoda, ki je domnevno nastala tožeči stranki - Nadomestilo stroškov, ki bi se jim bilo mogoče izogniti - Člen 94(a) Poslovnika Sodišča za uslužbence)
   2013/C 26/95
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 8. septembra 2011 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-69/10, še neobjavljena v ZOdl.), ki se nanaša na razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije v okviru tega postopka.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva T-316/09: Tožba, vložena 11. avgusta 2009 – Google proti UUNT (ANDROID)

text:
               10.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 244/15

         Tožba, vložena 11. avgusta 2009 – Google proti UUNT (ANDROID)
   (Zadeva T-316/09)
   2009/C 244/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Google, Inc. (Mountain View, Združene države) (zastopnika: A. Bognár in M. Kinkeldey, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. maja 2009 v zadevi R 1622/2008-2 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Podredno, tožeča stranka predlaga:

               —

               naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. maja 2009 v zadevi R 1622/2008-2 glede proizvodov „računalniška strojna in programska oprema za uporabo s prenosnimi napravami, in sicer prenosnimi telefoni, pametnimi telefoni in dlančniki (PDA-ji)“ razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Podredno, tožeča stranka tudi predlaga:

               —

               naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. maja 2009 v zadevi R 1622/2008-2 razveljavi in naj se zadeva vrne UUNT v novo odločanje glede seznama proizvodov „računalniška strojna in programska oprema za uporabo s prenosnimi napravami, in sicer prenosnimi telefoni, pametnimi telefoni in dlančniki (PDA-ji)“.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „ANDROID“ za proizvode iz razreda 9

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave za znamko Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(c) Uredbe Sveta 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da je prijavljena blagovna znamka opisnega značaja za zadevne proizvode in je zato ni mogoče registrirati; kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta 207/2009, ker je odbor za pritožbe storil napako, s tem ko ni preučil zaznavanja angleško govoreče javnosti za namene uporabe te določbe.


title: Sporočilo

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/39

         Sporočilo
   (2005/C 296/76)
   Gospa Waltraud Hakenberg je bila 7. novembra 2005, v skladu s členom 3(4) Sklepa Sveta 2004/752/ES o ustanovitvi Sodišča za uslužbence Evropske unije (2004/752/ES, Euratom) in členoma 20 in 7 Poslovnika Sodišča prve stopnje, imenovana za sodno tajnico Sodišča za uslužbence Evropske unije za obdobje šest let.


title: Zadeva C-432/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 7. avgusta 2015 – Odvolací finanční ředitelství/Pavlína Baštová

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 7. avgusta 2015 – Odvolací finanční ředitelství/Pavlína Baštová
   (Zadeva C-432/15)
   (2015/C 371/18)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Odvolací finanční ředitelství

      Druga stranka v postopku: Pavlína Baštová

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1a.

               Ali je dobava konja, ki ga lastnik (ki je davčni zavezanec) privede k organizatorju dirke za to, da bi konj tekmoval na dirki, opravljanje storitev za plačilo v smislu člena 2(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in torej transakcija, ki je predmet DDV?

               1b.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je treba denarno nagrado, prejeto na dirki (ki pa je ne dobi vsak konj, ki sodeluje na dirki), ali pridobitev storitve, ki predstavlja priložnost za konja, da tekmuje na dirki, ki jo organizator dirke da lastniku konja, oziroma drugo nadomestilo, šteti za plačilo?

               1c.

               Če je odgovor nikalen, ali je ta okoliščina sama po sebi podlaga za znižanje odbitka vstopnega DDV na obdavčljive dobave, pridobljene in uporabljene za pripravo lastnih konj rejca/dreserja za dirke, ali pa je treba tekmovanje konja na dirki šteti za element gospodarske dejavnosti osebe, ki deluje na področju vzreje in dresure lastnih dirkalnih konj in dirkalnih konj drugih lastnikov, in stroške vzreje lastnih konj in njihovega tekmovanja na dirkah vključiti v splošne stroške v zvezi z gospodarsko dejavnostjo zadevne osebe? Če je odgovor na to podvprašanje pritrdilen, ali je treba denarno nagrado vključiti v davčno osnovo in obračun izstopnega DDV ali pa je to dohodek, ki sploh ne vpliva na davčno osnovo za DDV?

               2a.

               Če je treba za namene DDV več delnih storitev šteti za eno samo transakcijo, kakšna so merila za določitev njihovega medsebojnega razmerja, tj. za določitev, ali so to dobave z enakim medsebojnim statusom ali dobave, med katerimi obstaja odnos med glavno in pomožno storitvijo? Ali med temi merili obstaja hierarhija glede njihovega razvrščanja in pomena?

               2b.

               Ali je treba člen 98 Direktive Sveta 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, v povezavi s Prilogo III k navedeni direktivi, razlagati tako, da nasprotuje uvrstitvi storitve med storitve z znižano stopnjo, če je sestavljena iz dveh delnih dobav, ki ju je treba za namene DDV šteti za eno samo dobavo, in imata ti dobavi enak medsebojni status ter ena od njiju sama po sebi ne more biti uvrščena v nobeno kategorijo iz Priloge III k Direktivi Sveta 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost?

               2c.

               Če je odgovor na vprašanje 2b pritrdilen, ali kombinacija delne storitve, ki predstavlja pravico do uporabe športnih objektov, in delne storitve dreserja dirkalnih konj v okoliščinah iz obravnavanega postopka nasprotuje uvrstitvi navedene storitve kot celote med storitve z znižano stopnjo DDV iz točke 14 Priloge III k Direktivi Sveta 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost?

               2d.

               Če uporaba znižane davčne stopnje ni izključena na podlagi odgovora na vprašanje 2c, kako dejstvo, da davčni zavezanec poleg storitve uporabe športnih objektov in storitve dreserja zagotovi tudi nastanitev v hlevu, krmljenje in drugo oskrbo konja, vpliva na uvrstitev v zadevno stopnjo DDV? Ali je treba vse te delne dobave za namene DDV šteti za eno samo celoto, ki se davčno obravnava skupaj?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva F-9/07: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. septembra 2011 – Angé Serrano proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Uradniki — Prehod iz kategorije na podlagi starih Kadrovskih predpisov — Prehodna pravila za razvrstitev v naziv na dan 1. maja 2004 — Odločba Predsedstva Evropskega parlamenta z dne 13. februarja 2006 — Prerazporeditev na podlagi plače uradnikov, ki so prejemali kompenzacijsko izplačilo — Množitelj, ki se uporabi — Izguba napredovalnih točk — Odškodninski zahtevek)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/35

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. septembra 2011 – Angé Serrano proti Parlamentu
   (Zadeva F-9/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Prehod iz kategorije na podlagi starih Kadrovskih predpisov - Prehodna pravila za razvrstitev v naziv na dan 1. maja 2004 - Odločba Predsedstva Evropskega parlamenta z dne 13. februarja 2006 - Prerazporeditev na podlagi plače uradnikov, ki so prejemali kompenzacijsko izplačilo - Množitelj, ki se uporabi - Izguba napredovalnih točk - Odškodninski zahtevek)
   2011/C 340/70
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pilar Angé Serrano (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva zastopala C. Burgos in K. Zejdová, nato L.G. Knudsen in K. Zejdová, zastopniki)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Svet Evropske Unije (zastopniki: sprva zastopala M. Simm in I. Šulce, nato K. Zieleśkiewicz, M. Bauer in J. Monteiro, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta o razvrstitvi tožeče stranke v naziv B6, razred 8, ki je bila na rezervni seznam notranjega natečaja za prehod iz kategorije vpisana pred začetkov veljavnosti novih Kadrovskih predpisov, na podlagi njihovih manj ugodnih določb – Odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške postopka.

               3.

               Svet Evropske unije, intervenient, nosi svoje stroške postopka.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007, str. 31.


title: Zadeva T-198/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  8. decembra 2005  — Merladet proti Komisiji ( Uradniki — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2001/2002 — Pravilnost postopka ocenjevanja — Ničnostna tožba )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. decembra 2005 — Merladet proti Komisiji
   (Zadeva T-198/04) (1)

   („Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002 - Pravilnost postopka ocenjevanja - Ničnostna tožba“)
   (2006/C 48/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: José Félix Merladet (Overijse, Belgija) (zastopnika: N. Lhoëst in E. de Schietere de Lophem, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Kraemer, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o sprejetju kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2001/2002.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba o sprejetju kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2001/2002 se razglasi za nično.

               2)

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Združene zadeve C-10/14, C-14/14 in C-17/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – J.B.G.T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14), Société Générale SA (C-17/14)/Staatssecretaris van Financiën (Predhodno odločanje — Neposredno obdavčenje — Člena 63 PDEU in 65 PDEU — Prosti pretok kapitala — Obdavčitev dividend portfeljev delnic — Pri viru odtegnjeni davek — Omejitev — Dokončna davčna obremenitev — Elementi za primerjavo davčnih obremenitev davčnih zavezancev rezidentov in davčnih zavezancev nerezidentov — Primerljivost — Upoštevanje dohodnine ali davka od dohodkov pravnih oseb — Konvenciji o izogibanju dvojnemu obdavčevanju — Nevtralizacija omejitve s sporazumom)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – J.B.G.T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14), Société Générale SA (C-17/14)/Staatssecretaris van Financiën
   (Združene zadeve C-10/14, C-14/14 in C-17/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Neposredno obdavčenje - Člena 63 PDEU in 65 PDEU - Prosti pretok kapitala - Obdavčitev dividend portfeljev delnic - Pri viru odtegnjeni davek - Omejitev - Dokončna davčna obremenitev - Elementi za primerjavo davčnih obremenitev davčnih zavezancev rezidentov in davčnih zavezancev nerezidentov - Primerljivost - Upoštevanje dohodnine ali davka od dohodkov pravnih oseb - Konvenciji o izogibanju dvojnemu obdavčevanju - Nevtralizacija omejitve s sporazumom))
   (2015/C 371/08)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: J.B.G.T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14), Société Générale SA (C-17/14)

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Izrek

   Člena 63 PDEU in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, ki nalaga pobiranje pri viru odtegnjenega davka od dividend, ki jih družba rezidentka izplača davčnim zavezancem rezidentom in davčnim zavezancem nerezidentom, s tem da določa mehanizem odbitja ali vračila tega odtegljaja le za davčne zavezance rezidente, medtem ko za davčne zavezance nerezidente – fizične osebe in družbe – ta odtegljaj pomeni dokončni davek, saj davčni zavezanci nerezidenti v tej državi nosijo večje dokončno davčno breme v zvezi s temi dividendami, kot ga nosijo davčni zavezanci rezidenti, kar mora v postopkih v glavni stvari preveriti predložitveno sodišče. Za ugotovitev teh davčnih obremenitev mora predložitveno sodišče v zadevah C-10/14 in C-14/14 upoštevati obdavčitev rezidentov v zvezi z vsemi delnicami, ki jih imajo v nizozemskih družbah v koledarskem letu, in kapital, ki je v skladu z nacionalno zakonodajo oproščen plačila davka, v zadevi C-17/14 pa stroške, ki so neposredno povezani s prejemom dividend.
   Če se dokaže obstoj omejitve pretoka kapitala, je to mogoče utemeljiti z učinki dvostranske konvencije za izogibanje dvojnemu obdavčevanju, sklenjene med državo članico rezidentstva in državo članico vira dividend, pod pogojem, da različno obravnavanje, kar zadeva obdavčenje dividend, davčnih zavezancev z rezidentstvom v zadnjenavedeni državi in tistih z rezidentstvom v drugih državah članicah izgine. V okoliščinah, kakršne so te v zadevah C-14/14 in C-17/14, in brez poseganja v preverjanja, ki jih mora opraviti predložitveno sodišče, omejitve prostega pretoka kapitala – če bo ta dokazana – ni mogoče šteti za utemeljeno.

      (1)  UL C 129, 28.4.2014.


title: Združeni zadevi T-129/15 in T-130/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2016 – Intesa Sanpaolo/EUIPO (WAVE 2 PAY in WAVE TO PAY) (Znamka Evropske unije — Prijava besednih znamk Evropske unije WAVE 2 PAY in WAVE TO PAY — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1), (b) in (c), ter (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2016 – Intesa Sanpaolo/EUIPO (WAVE 2 PAY in WAVE TO PAY)
   (Združeni zadevi T-129/15 in T-130/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besednih znamk Evropske unije WAVE 2 PAY in WAVE TO PAY - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1), (b) in (c), ter (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 419/48)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italija) (zastopnika: P. Pozzi in F. Cecchi, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: najprej P. Bullock in L. Rampini, nato L. Rampini, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbi petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. januarja 2015 (zadevi R 1857/2014-5 oziroma R 1864/2014-5) v zvezi z zahtevama za registracijo besednih znakov, WAVE 2 PAY oziroma WAVE TO PAY, kot znamk Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Intesa Sanpaolo SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155, 2.7.2015.


title: Zadeva T-583/17: Tožba, vložena 25. avgusta 2017 – EOS Deutscher Inkasso-Dienst/EUIPO – IOS Finance EFC (IOS finance)

text:
               9.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/21

         Tožba, vložena 25. avgusta 2017 – EOS Deutscher Inkasso-Dienst/EUIPO – IOS Finance EFC (IOS finance)
   (Zadeva T-583/17)
   (2017/C 338/24)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: B. Sorg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: IOS Finance EFC, SA (Barcelona, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: Marke: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedna elementa „IOS FINANCE“ – znamka Evropske unije št. 12 544 061

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. junija 2017 v zadevi R 2262/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-50/08 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 – Michail proti Komisiji ( Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2004 — Obveznost obrazložitve Sodišča za uslužbence )

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 – Michail proti Komisiji
   (Zadeva T-50/08 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2004 - Obveznost obrazložitve Sodišča za uslužbence“)
   2010/C 11/49
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christos Michail (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Meïdanis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall in K. Herrmann, zastopnika, skupaj z E. Bourtzalas, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 22. novembra 2007 v zadevi Michail proti Komisiji (F-34/06, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Christos Michail nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasila Komisija Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 128, 24.5.2008.


title: Zadeva T-248/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2016 – Al-Ghabra/Komisija (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zoper določene osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani — Uredba (ES) št. 881/2002 — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov osebi, uvrščeni na seznam, ki ga je sestavil organ Združenih narodov — Vključitev imena te osebe na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 881/2002 — Ničnostna tožba — Razumni rok — Obveznost preveriti in upravičiti utemeljenost navedenih razlogov — Sodni nadzor)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2016 – Al-Ghabra/Komisija
   (Zadeva T-248/13) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zoper določene osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani - Uredba (ES) št. 881/2002 - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov osebi, uvrščeni na seznam, ki ga je sestavil organ Združenih narodov - Vključitev imena te osebe na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 881/2002 - Ničnostna tožba - Razumni rok - Obveznost preveriti in upravičiti utemeljenost navedenih razlogov - Sodni nadzor))
   (2017/C 030/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohammed Al-Ghabra (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: E. Grieves, barrister in J. Carey, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: najprej M. Konstantinidis, T. Scharf in F. Erlbacher, nato M. Konstantinidis in F. Erlbacher, agenti)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: najprej S. Behzadi-Spencer in V. Kaye, nato V. Kaye, potem S. Brandon in nazadnje C. Crane, agenti, skupaj s T. Eickejem, QC), Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix in E. Finnegan, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, Uredbe Komisije (ES) št. 14/2007 z dne 10. januarja 2007 o štiriinsedemdeseti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 (UL 2007, L 6, str. 6) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in drugič, Sklepa Komisije Ares (2013) 188023 z dne 6. marca 2013, s katerim se potrjuje ohranitev imena tožeče stranke na seznamu oseb in subjektov, za katere se uporabljajo določbe Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 18, zvezek 1, str. 294).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna v delu, v katerem se nanaša na razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 14/2007 z dne 10. januarja 2007 o štiriinsedemdeseti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 v delu, v katerem se nanaša na Mohammeda Al Ghabro.

               2.

               V preostalem delu se tožba se zavrne kot neutemeljena.

               3.

               Mohammed Al Ghabra nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska in Svet Evropske unije nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 9, 11.1.2014.


title: Zadeva T-50/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji ( „Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa Skupnosti — Opravljanje računalniških storitev v zvezi s telematskimi sistemi za nadzor pretoka trošarinskih izdelkov — Zavrnitev ponudbe enega ponudnika — Ničnostna tožba — Konzorcij ponudnikov — Dopustnost — Načeli enakega obravnavanja ponudnikov in preglednosti — Merila za oddajo — Načelo dobrega upravljanja in skrbnosti — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji“ )

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-50/05) (1)

   („Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa Skupnosti - Opravljanje računalniških storitev v zvezi s telematskimi sistemi za nadzor pretoka trošarinskih izdelkov - Zavrnitev ponudbe enega ponudnika - Ničnostna tožba - Konzorcij ponudnikov - Dopustnost - Načeli enakega obravnavanja ponudnikov in preglednosti - Merila za oddajo - Načelo dobrega upravljanja in skrbnosti - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji“)
   2010/C 134/47
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva L. Parpala in K. Kańska, nato L. Parpala in E. Manhaeve, ter na koncu L. Parpala, E. Manhaeve in M. Wilderspin, zastopniki)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije Evropskih skupnosti z dne 18. novembra 2004 o nesprejetju ponudbe, ki jo je predložil konzorcij, sestavljen iz tožeče stranke in druge družbe, v okviru javnega razpisa, ki se nanaša na opravljanje računalniških storitev v zvezi s specifikacijo, razvojem, vzdrževanjem in podporo telematskih sistemov za nadzor pretoka trošarinskih izdelkov znotraj Evropske skupnosti v skladu s sistemom odloga plačila trošarine, in o oddaji naročila drugemu ponudniku.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva C-506/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Sabine Mayr proti Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG (Socialna politika – Direktiva 92/85/EGS – Ukrepi za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo – Izraz noseča delavka – Prepoved odpusta nosečih delavk med obdobjem od začetka njihove nosečnosti do konca porodniškega dopusta – Odpuščena delavka, katere jajčeca so bila na dan odpusta oplojena in vitro, ne pa še prenesena v njeno maternico – Direktiva 76/207/EGS – Enako obravnavanje delavk in delavcev – Delavka, ki ji je bila opravljena oploditev in vitro – Prepoved odpusta – Obseg)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Sabine Mayr proti Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   (Zadeva C-506/06) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 92/85/EGS - Ukrepi za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo - Izraz „noseča delavka“ - Prepoved odpusta nosečih delavk med obdobjem od začetka njihove nosečnosti do konca porodniškega dopusta - Odpuščena delavka, katere jajčeca so bila na dan odpusta oplojena in vitro, ne pa še prenesena v njeno maternico - Direktiva 76/207/EGS - Enako obravnavanje delavk in delavcev - Delavka, ki ji je bila opravljena oploditev in vitro - Prepoved odpusta - Obseg)
   (2008/C 92/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberster Gerichtshof – Avstrija
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sabine Mayr

      Tožena stranka: Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 2(1) Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 348, str. 1) – Odpuščena delavka, katere jajčeca so bila na dan odpusta oplojena in vitro, ne pa še prenesena v njeno maternico – Opredelitev te delavke kot „noseče delavke“ ali ne
   Izrek

               1)

               Direktivo Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS), in med drugim prepoved odpusta nosečih delavk, določeno v členu 10, točka 1, te direktive, je treba razlagati tako, da se ne nanaša na delavko, ki se ji opravi oploditev in vitro, kadar je na dan, ko je bila odpuščena, do oploditve njenih jajčnih celic s semenskimi celicami njenega partnerja že prišlo, tako da že obstajajo jajčne celice, oplojene in vitro, vendar te še niso bile prenesene v maternico te delavke.

               2)

               Člena 2(1) in 5(1) Direktive Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev nasprotujeta odpustu delavke, ki se v okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, nahaja v kasnejši fazi oploditve in vitro, torej v fazi punkcije foliklov in takojšnjega prenosa jajčec, oplojenih in vitro, v njeno maternico, če se dokaže, da je razlog za odpust v glavnem to, da je bil stranki opravljen tak poseg.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva T-469/07: Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Philips Lighting Poland in Philips Lighting proti Svetu

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/53

         Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Philips Lighting Poland in Philips Lighting proti Svetu
   (Zadeva T-469/07)
   (2008/C 51/97)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Philips Lighting Poland S.A. (Pila, Poljska) in Philips Lighting BV (Eindhoven, Nizozemska) (zastopnika: M. L. Catrain González, odvetnik, in E. Wright, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožečih strank

               —

               Izpodbijana uredba naj se razglasi za nično v celoti ali kolikor zadeva tožeči stranki;

               —

               Svet naj nosi stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki, ki sta prizvajalki integriranih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) v Skupnosti, predlagata razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1205/2007 z dne 15. oktobra 2007 o uvedbi protidampinških dajatev na uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov, izvedenim v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96, in razširitvi protidampinških dajatev na uvoz istih izdelkov, poslanih iz Socialistične republike Vietnam, Islamske republike Pakistan in Republike Filipini (1).
   V podporo tožbi tožeči stranki navajata, da je Svet kršil člene 3(1), 9(4) in 11(2) osnovne uredbe (2), s tem, ko je sprejel protidampinške dajatve, čeprav ni bilo določeno, da bo po izteku ukrepov verjetno prišlo do nadaljevanja ali do ponovnega pojava škode za industrijo Skupnosti.
   Nadalje tožeči stranki navajata, da je Svet napačno uporabil pravo, ker se je zanašal na člen 9(1) osnovne uredbe v položaju, ki ne spada v področje uporabe tega člena, saj se pritožba s katero se je pričela preiskava ni umaknila.
   Končno se tožeči stranki sklicujeta na kršitev člena 253 ES, ker je izpodbijana odločba nezadostno obrazložena glede stopnje podpore s strani proizvajalcev Skupnosti in glede sklepa o interesih Skupnosti.

      (1)  UL L 272, 17.10.2007, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 56, 6.3.1996, str. 1).


title: Zadeva C-86/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunal, Manchester (Združeno kraljestvo) 27. februarja 2009 – Future Health Technologies Ltd proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunal, Manchester (Združeno kraljestvo) 27. februarja 2009 – Future Health Technologies Ltd proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Zadeva C-86/09)
   2009/C 102/27
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   VAT and Duties Tribunal, Manchester

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Future Health Technologies Ltd

      Tožena stranka: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba izraz „bolnišnična in izvenbolnišnična zdravstvena oskrba“ iz člena 132.1(b) v okoliščinah, v katerih se država članica strinja, da storitve opravlja ustanova, ki se obravnava kot uradno priznana ustanova podobne vrste kot so bolnišnice ali centri za zdravljenje in diagnostiko v okviru člena 132.1(b) Direktive o DDV (1), razlagati tako, da vključuje skupek ali eno ali več storitev (in če je tako katere storitve) naslednjih opisov (bolje so opisane v nespornem dejanskem stanju):

                           a)

                           oskrba staršev nerojenega otroka s kompletom potrebne medicinske opreme, da lahko samostojni zdravstveni delavec, ki spremlja rojstvo, takoj po njem odvzame kri iz popkovine otroka;

                           b)

                           testiranje tako odvzete krvi v namensko zgrajenem objektu, zato da ni okužena s kakšno boleznijo, ki bi se lahko prenašala s krvjo, ali z odvzemom matičnih celic iz krvi v primeru terapevtske uporabe matičnih celic (s podobnim testiranjem, ki se opravi ponovno po šestih mesecih)

                           c)

                           predelava te krvi s strani in pod nadzorom ustrezno usposobljenega zdravstvenega delavca za odvzem vzorca matičnih celic, ki so primerne za terapevtsko medicinsko uporabo;

                           d)

                           hramba krvi in matičnih celic v znanstveno nadzorovanih pogojih za vzdrževanje in ohranjanje krvi in matičnih celic v brezhibnem stanju; in/ali

                           e)

                           kri se na zahtevo staršev (do otrokovega 18. leta starosti) da na razpolago za zdravljenje?

               2.

               Podredno, ali je treba pojem dejavnosti, ki so „tesno povezane“ z bolnišnično in izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo iz člena 132.1(b) Direktive o DDV, razlagati tako, da v celoti ali delno vključuje (in če je tako, katere) zgornje storitve?

               3.

               Ali je treba izraz „zdravstvena oskrba“ iz člena 132.1(c) Direktive o DDV v okoliščinah, v katerih se država članica strinja, da te storitve opravlja ali se opravljajo pod nadzorom enega ali več ustrezno usposobljenih zdravstvenih delavcev, razlagati tako, da vključuje skupek ali eno ali več storitev (in če je tako, katere storitve) naslednjih opisov (bolje so opisane v nespornem dejanskem stanju):

                           f)

                           oskrba staršev nerojenega otroka s potrebno medicinsko opremo, da lahko samostojni zdravstveni delavec, ki spremlja rojstvo, takoj po njem odvzame kri iz popkovine otroka;

                           g)

                           testiranje tako odvzete krvi v namensko zgrajenem objektu, zato da ni okužena s kakšno boleznijo, ki bi se lahko prenašala s krvjo, ali z odvzemom matičnih celic iz krvi v primeru terapevtske uporabe matičnih celic (s podobnim testiranjem, ki se opravi ponovno po šestih mesecih;

                           h)

                           predelava te krvi s strani in pod nadzorom ustrezno usposobljenega zdravstvenega delavca za odvzem vzorca matičnih celic, ki so primerne za terapevtsko medicinsko uporabo;

                           i)

                           shranjevanje krvi in matičnih celic v znanstveno nadzorovanih pogojih za vzdrževanje in ohranjanje krvi in matičnih celic v brezhibnem stanju; in/ali

                           j)

                           kri se na zahtevo staršev (do otrokovega 18. leta starosti) da na razpolago za zdravljenje)?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1.)


title: Zadeva F-31/14: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2014 – Colart in drugi/Parlament (Javni uslužbenci — Zastopanje zaposlenih — Odbor uslužbencev — Volitve v odbor uslužbencev — Ureditev zastopanja zaposlenih v Evropskem parlamentu — Pristojnost volilnega odbora — Postopek s pritožbo pri volilnem odboru — Objava izida volitev — Pritožba, vložena pri volilnem odboru — Člen 90(2) Kadrovskih predpisov — Neobstoj predhodne pritožbe pri OPI — Neposredna predložitev zadeve sodišču — Nedopustnost)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/48

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2014 – Colart in drugi/Parlament
   (Zadeva F-31/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Zastopanje zaposlenih - Odbor uslužbencev - Volitve v odbor uslužbencev - Ureditev zastopanja zaposlenih v Evropskem parlamentu - Pristojnost volilnega odbora - Postopek s pritožbo pri volilnem odboru - Objava izida volitev - Pritožba, vložena pri volilnem odboru - Člen 90(2) Kadrovskih predpisov - Neobstoj predhodne pritožbe pri OPI - Neposredna predložitev zadeve sodišču - Nedopustnost))
   (2015/C 034/57)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Philippe Colart (Bastogne, Belgija) in drugi (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: O. Caisou-Rousseau in S. Alves, agenta)

      Predmet

   Predlog za razveljavitev volitev v odbor uslužbencev Evropskega parlamenta, ki so potekale jeseni 2013 in katerih izid je bil objavljen 28. novembra 2013.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               P. Colart in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v prilogi, nosijo polovico svojih stroškov.

               3.

               Evropski parlament nosi svoje stroške in polovico stroškov tožečih strank.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014, str. 45.


title: Zadeva T-645/16 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2017 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB (Začasna odredba — Enotni odbor za reševanje — Enotni sklad za reševanje — Predhodni prispevki — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/38

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2017 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB
   (Zadeva T-645/16 R)
   ((Začasna odredba - Enotni odbor za reševanje - Enotni sklad za reševanje - Predhodni prispevki - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 112/53)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Avstrija) (zastopnik: G. Eisenberger, odvetnik)

      Toženae stranka: Enotni odbor za reševanje (SRB) (zastopnika: B. Meyring in S. Schelo, odvetnika)

      Predmet

   Predlog temelji na členih 278 in 279 PDEU in se nanaša na, prvič, sprejetje začasnih ukrepov v zvezi odlogom izvršitve odločbe izvršne seje Enotnega odbora za reševanje (SRB/ES/SRF/2016/06) z dne 15. aprila 2016 v zvezi s predhodnimi prispevki v Enotni sklad za reševanje za leto 2016, in drugič, naložitev Enotnemu odboru za reševanje, naj vrne predhodne prispevke, ki jih je plačala tožeča stranka.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-140/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale de Genova (Italija) 17. aprila 2009 — Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA — Stečajni upravitelj Alberto Fontana proti Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale de Genova (Italija) 17. aprila 2009 — Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA — Stečajni upravitelj Alberto Fontana proti Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Zadeva C-140/09)
   2009/C 153/44
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale de Genova

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA — Stečajni upravitelj Alberto Fontana

      Tožena stranka: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je nacionalna določba s področja državnih pomoči, kot je tista iz zakona 684/1974 in zlasti iz njegovega člena 19, ki določa, da je državne pomoči — čeprav le predujme teh — mogoče dodeljevati brez sklenjenih sporazumov, in ne da bi bila predhodno opredeljena natančna in stroga merila, ki bi preprečevala, da bi dodeljevanje pomoči povzročalo izkrivljanje konkurence, v skladu s pravom Skupnosti — in zlasti z določbami iz členov 86, 87 in 88 ter iz naslova V (prej naslov IV) ES — in ali je v zvezi s tem pomembno dejstvo, da mora prejemnik pomoči uporabljati tarife, ki jih predpiše administrativni organ?


title: Zadeva T-34/10: Tožba, vložena 26. januarja 2010 – Hairdreams proti UUNT – Bartmann (MAGIC LIGHT)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/46

         Tožba, vložena 26. januarja 2010 – Hairdreams proti UUNT – Bartmann (MAGIC LIGHT)
   (Zadeva T-34/10)
   2010/C 100/71
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka:„Hairdreams“ HaarhandelsgmbH (Gradec, Avstrija) (zastopnik: G. Kresbach; odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Rüdiger Bartmann (Gladbeck, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. novembra 2009 v zadevi R 656/2008-4 naj se spremeni tako, da bo v celoti ugodeno pritožbi tožeče stranke z dne 22. aprila 2008 in da bo drugi stranki pred odborom za pritožbe naloženo plačilo stroškov tožeče stranke, nastalih v postopku z ugovorom, v postopku pred odborom za pritožbe in v tem postopku;

               —

               podredno, izpodbijana odločba naj se razveljavi in zadevo naj se vrne v odločanje UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MAGIC LIGHT“ za proizvode iz razredov 3, 8, 10, 21, 22, 26 in 44 (prijava št. 5 196 597)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Rüdiger Bartmann

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „MAGIC LIFE“ št. 30 415 611 za proizvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1), ker je odbor za pritožbe pri presoji verjetnosti zmede napačno uporabil pravo

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-707/16: Tožba, vložena 3. oktobra 2016 – Enoitalia/EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/57

         Tožba, vložena 3. oktobra 2016 – Enoitalia/EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)
   (Zadeva T-707/16)
   (2016/C 419/74)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Enoitalia, Corte Vigna, Baldo, Belvino, Ca' del Lago, Invino, Vinuva, Cantine Borsari, Ca' Montini, E.I., Enoi, V.E.B., Cbe, Ca.Pi SpA (Enoitalia SpA) (Calmasino di Bardolino, Italija) (zastopnik: S. Rizzo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: La Rural Viñedos y Bodegas SA Ltda (Capital Federal, Argentina)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „ANTONIO RUBINI“ – Znamka EU št. 9 526 955

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. junija 2016 v zadevi R 1085/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-644/15 P: Pritožba, ki jo je Madžarska vložila 2. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. septembra 2015 v zadevi T-346/12, Madžarska/Komisija

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/28

         Pritožba, ki jo je Madžarska vložila 2. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. septembra 2015 v zadevi T-346/12, Madžarska/Komisija
   (Zadeva C-644/15 P)
   (2016/C 027/32)
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Pritožnica: Madžarska (zastopnik: Z. Fehér, agent)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-346/12;

               —

               o zadevi dokončno odloči v skladu z možnostjo iz člena 61 svojega statuta;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po navedbah madžarske vlade je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je presodilo, da je imela Komisija v svoji odločbi o delnem nadomestilu Skupnosti za nacionalno finančno pomoč, ki je bila v skladu s členom 103e Uredbe (ES) št. 1234/2007 (1) dodeljena organizacijam proizvajalcev, ki delujejo v sektorju sadja in zelenjave, pravno podlago za to, da znesek nadomestila Unije pogoji s priglašenimi zneski pomoči.
   Madžarska vlada trdi, da v skladu s povezano razlago upoštevnih določb Uredbe (ES) št. 1234/2007 in Uredbe (ES) št. 1580/2007 (2) Komisija v svoji odločbi o delnem nadomestilu Skupnosti za nacionalno finančno pomoč, ki je bila dodeljena organizacijam proizvajalcev, ni smela izvesti le nadomestila tistih zneskov, ki jih je madžarska vlada navedla v svoji prošnji za dodelitev nacionalne pomoči, kjer so navedeni kot ocenjeni, predvideni ali začasni zneski.
   V skladu s členom 103e Uredbe št. 1234/2007 se odobritev Komisije o nacionalni pomoči nanaša na dodelitev pomoči in ne na to, da Komisija določi zgornjo mejo pomoči, ki se lahko dodeli. Takšna zgornja meja je nedvoumno določena v Uredbi št. 1234/2007, ki določa, da nacionalna pomoč ne sme preseči 80 % finančnih prispevkov članov ali organizacij proizvajalcev v operativne sklade. Predpisi v zvezi z delnim nadomestilom Skupnosti za nacionalno pomoč Komisiji prav tako ne dopuščajo, da pri dovolitvi navedenega delnega nadomestila kot zgornjo mejo nadomestila določi znesek, ki ga je država članica Komisiji sporočila v prošnji za odobritev bodisi kot celoten znesek pomoči bodisi kot znesek pomoči, predvidene za nekatere organizacije proizvajalcev.
   V besedilu člena 94(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 1580/2007 je namen uporabe izraza „znesek“ – ob hkratnem upoštevanju zgornje meje pomoči v višini 80 %, na katero se nanaša člen 103e Uredbe št. 1234/2007 in zgornje meje 25 % v zvezi s povišanjem operativnega sklada, na katero se nanaša člen 67 Uredbe št. 1580/2007 – to, da lahko Komisija že ob odobritvi vnaprej količinsko opredeli znesek nacionalnih pomoči, ki se lahko potencialno izplačajo, in tako po potrebi tudi odstotek nadomestila. Tako namen sporočitve zneskov nikakor ni odobritev sporočenih zneskov, temveč to, da ima Komisija jasno sliko, kolikšen je znesek pomoči, ki se lahko potencialno izplača v skladu z ureditvijo iz osnovne uredbe in Uredbe Komisije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL L 299, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave (UL L 350, str. 1).


title: Zadeva C-411/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemčija) 22. septembra 2008 – Swiss Caps AG proti Hauptzollamt Singen

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemčija) 22. septembra 2008 – Swiss Caps AG proti Hauptzollamt Singen
   (Zadeva C-411/08)
   (2008/C 327/18)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Swiss Caps AG

      Tožena stranka: Hauptzollamt Singen
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba splošna pravila za razlago kombinirane nomenklature št. 5 (priloga 1 k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi – Kombinirana nomenklatura (v nadaljevanju: KN)) (1) razlagati tako, da se kapsulske ovojnice, ki vsebujejo škrobni granulat in snovi za nadomestilo prehrane, štejejo za embalažo?

               2.

               Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti nikalno:
               Ali je tarifno številko 1515 iz kombinirane nomenklature treba razlagati tako, da kapsulske ovojnice iz škrobnega granulata, ki vsebujejo 580 mg koncentriranega olja iz pšeničnih kalčkov, tako spremenijo značaj blaga, da tega ne moremo več uvrstiti pod tarifno številko 1515 iz kombinirane nomenklature?

      (1)  UL L 256, str. 1.


title: Zadeva F-133/15: Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 10. junija 2016 – HI/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Člen 11 Kadrovskih predpisov — Dolžnost lojalnosti — Člen 11a — Konflikt interesov — Uradnik, zadolžen za spremljanje projekta, ki ga financira Unija — Družinska vez med tem uradnikom in osebo, zaposleno za potrebe projekta s strani družbe, ki je odgovorna za ta projekt — Disciplinski postopek — Disciplinska sankcija — Degradacija — Zakonitost sestave disciplinske komisije — Obveznost obrazložitve — Trajanje postopka — Razumen rok — Kršitev pravic obrambe — Načelo ne bis in idem — Očitna napaka pri presoji — Sorazmernost sankcije — Olajševalne okoliščine)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/69

         Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 10. junija 2016 – HI/Komisija
   (Zadeva F-133/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Člen 11 Kadrovskih predpisov - Dolžnost lojalnosti - Člen 11a - Konflikt interesov - Uradnik, zadolžen za spremljanje projekta, ki ga financira Unija - Družinska vez med tem uradnikom in osebo, zaposleno za potrebe projekta s strani družbe, ki je odgovorna za ta projekt - Disciplinski postopek - Disciplinska sankcija - Degradacija - Zakonitost sestave disciplinske komisije - Obveznost obrazložitve - Trajanje postopka - Razumen rok - Kršitev pravic obrambe - Načelo ne bis in idem - Očitna napaka pri presoji - Sorazmernost sankcije - Olajševalne okoliščine))
   (2016/C 270/76)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HI (zastopnica: M. Velardo, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: C. Ehrbar in F. Simonetti, agentki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je bila tožeči stranki po preiskavi nasprotja interesov naložena trajna degradacija za dva razreda, in povračilo nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               HI nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 414, 14.12.2015, str. 45.


title: Zadeva C-483/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 6. septembra 2016 – Zsolt Sziber/ERSTE Bank Hungary Zrt.

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 6. septembra 2016 – Zsolt Sziber/ERSTE Bank Hungary Zrt.
   (Zadeva C-483/16)
   (2016/C 419/43)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zsolt Sziber

      Tožena stranka: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Druga stranka: Mónika Szeder

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe prava Unije, in sicer člen 129A(1) in (2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (Rimska pogodba) v zvezi z odstavkom 3 istega člena, člen 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2012, C 362, str. 2); člen 7(1) in (2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) v zvezi s členom 8 iste direktive ter uvodno izjavo 47 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS, (2) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi (in njeni uporabi), ki določa dodatne zahteve na škodo tiste stranke v postopku (tožeča ali tožena stranka), ki je med 1. majem 2004 in 26. julijem 2014 kot potrošnik sklenila kreditno pogodbo v kateri je bil nepošten pogodbeni pogoj, ki je dovoljeval enostransko povišanje obresti, stroškov ali provizij ali nepošten pogodbeni pogoj glede razlike med nakupnim in prodajnim tečajem, ker se v skladu s temi dodatnimi zahtevami, zato da so se lahko pred sodiščem uveljavljale pravice, ki izhajajo iz neveljavnosti teh potrošniških pogodb in zlasti zato, da bi lahko sodišče meritorno odločilo v zadevi, terja vložitev civilnega procesnega pisanja (zlasti tožba, sprememba tožbe ali ugovor nezakonitosti tožene stranke – zoper kondamnacijo potrošnika — ali sprememba tega ugovora, nasprotna tožba tožene stranke ali sprememba te nasprotne tožbe) z obvezno vsebino, medtem ko druga stranka v drugem postopku, ki ni sklenila kreditne pogodbe kot potrošnik ali ki je v istem obdobju kot potrošnik sklenila kreditno pogodbe druge vrste kot je zgoraj opisana, ni dolžan vložiti takega pisanja s tako predpisano vsebino?

               2.

               Če Sodišče na prvo vprašanje, ki je bolj splošno kot to drugo vprašanje, odgovori nikalno ali pritrdilno: ali je treba določbe prava Unije, navedene v prvem vprašanju razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se za stranko v postopku, ki je kot potrošnik sklenila kreditno pogodbo iz prvega vprašanja, uporabljajo te dodatne obvezne zahteve [od a) do c)]:

                           a)

                           v sodnem postopku je tožba, sprememba tožbe ali ugovor nezakonitosti tožene stranke – zoper kondamnacijo potrošnika — ali sprememba tega ugovora, nasprotna tožba tožene stranke ali sprememba te nasprotne tožbe, ki jo mora vložiti stranka v postopku (tožeča ali tožena stranka), ki je kot potrošnik sklenila kreditno pogodbo iz prvega vprašanja, dopustna in se o njej lahko meritorno odloča le, če v takem pisanju stranka v postopku od sodišča ne zahteva le, da ugotovi neveljavnost celotne potrošniške pogodbe iz prvega vprašanja ali njenega dela, temveč tudi da izvaja pravne posledice, ki izhajajo iz absolutne neveljavnosti, medtem ko druga stranka v drugem postopku, ki ni sklenila kreditne pogodbe kot potrošnik ali ki je v istem obdobju kot potrošnik sklenila kreditno pogodbe druge vrste kot je opisana zgoraj, ni dolžna vložiti takega pisanja s tako predpisano vsebino;

                           b)

                           v sodnem postopku je tožba, sprememba tožbe ali ugovor nezakonitosti tožene stranke – zoper kondamnacijo potrošnika — ali sprememba tega ugovora, nasprotna tožba tožene stranke ali sprememba te nasprotne tožbe, ki jo mora vložiti stranka v postopku (tožeča ali tožena stranka), ki je kot potrošnik sklenila kreditno pogodbo iz prvega vprašanja dopustna in se o njej lahko meritorno odloča le, če v takem pisanju stranka v postopku od sodišča ne zahteva le, da ugotovi neveljavnost celotne potrošniške pogodbe iz prvega vprašanja, temveč tudi, v okviru pravnih posledic absolutne neveljavnosti, ponovno sodno vzpostavitev stanja pred sklenitvijo pogodbe, medtem ko druga stranka v drugem postopku, ki ni sklenila kreditne pogodbe kot potrošnik ali ki je v istem obdobju kot potrošnik sklenila kreditno pogodbe druge vrste kot je opisana zgoraj, ni dolžna vložiti takega pisanja s predpisano vsebino;

                           c)

                           v sodnem postopku je tožba, sprememba tožbe ali ugovor nezakonitosti tožene stranke – zoper kondamnacijo potrošnika — ali sprememba tega ugovora, nasprotna tožba tožene stranke ali sprememba te nasprotne tožbe, ki jo mora vložiti stranka v postopku (tožeča ali tožena stranka), ki je kot potrošnik sklenila kreditno pogodbo iz prvega vprašanja dopustna in se o njej lahko meritorno odloča le, če je v tem pisanju, kar zadeva obdobje od začetka pogodbenega razmerja in vložitve pravnega sredstva obračun, ki je (tak, kot ga predpisujejo nacionalne določbe) matematično izredno zahteven, ki ga je treba izvesti ob hkratnem upoštevanju pravil glede konverzije madžarskih forintov in ki mora vsebovati natančne vmesne izračune in izračune posameznih postavk, pripravljene tako, da ga je mogoče aritmetično preveriti, v katerem so navedeni zapadli zneski, ki morajo biti v skladu s pogodbo plačani, zneski, ki jih kje tožeča oziroma tožena stranka plačala, zapadli zneski, ki morajo biti plačani, določeni brez upoštevanja ničnega pogodbenega pogoja, in znesek razlike med temi zneski, poleg tega pa mora biti kot skupni znesek naveden dolg, ki ga ima stranka v postopku, ki je kot potrošnik sklenila kreditno pogodbo iz prvega vprašanja, do kreditne ustanove ali pa morebitni znesek presežnega plačila, medtem ko druga stranka v drugem postopku, ki ni sklenila kreditne pogodbe kot potrošnik ali ki je v istem obdobju kot potrošnik sklenila kreditno pogodbe druge vrste kot je opisana zgoraj, ni dolžna vložiti pisanja s tako predpisano vsebino

               3.

               Ali je treba določbe prava Unije, ki so navedene v prvem vprašanju, razlagati tako, da kršitev teh določb zaradi določitve dodatnih zahtev, ki so bile prej navedene (v prvem in drugem vprašanju), hkrati pomeni kršitev členov 20, 21 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2012, C 362, str. 2), glede na to, da je treba (deloma tudi pri prvem in drugem vprašanju) upoštevati tudi, da morajo v skladu s sodbama Sodišča z dne 5. decembra 2000, Guimont (C-448/98, EU:C:2000:663), točka 23 in z dne 10. maja 2012, Duomo Gpa in drugi (od C-357/10 do C-359/10, EU:C:2012:283), točka 28 ter sklepom z dne 3. julija 2014, Tudoran (C-92/14, EU:C:2014:2051), točka 39 sodišča držav članic uporabiti pravo Unije na področju varstva potrošnikov tudi v položajih, ki niso čezmejni, in ki so torej popolnoma notranji ali pa je treba zgolj zato, ker so kreditne pogodbe iz prvega vprašanja za predhodno odločanje „kreditne pogodbe z valutno klavzulo“, šteti, da gre za čezmejno zadevo?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15 zvezek 2, str. 288).

      (2)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).


               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/9

         Pritožba, ki jo je 22. novembra 2007 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo Sodišča prve stopnje, razglašeno 12. septembra 2007 v zadevi Koninklijke Friesland Foods NV (nekdanja Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-348/03
   (Zadeva C-519/07 P)
   (2008/C 37/11)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. van Vliet in S. Noë, pooblaščenca)

      Druga stranka v postopku: Koninklijke Friesland Foods NV, nekdanja Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV
   Predlogi pritožnice:

               —

               razveljavi naj se izpodbijana sodba, zavrni naj se tožba za razglasitev ničnosti odločbe, in družbi Koninklijke Friesland Foods NV (KFF) naj se naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem prve stopnje in stroškov pritožbenega postopka;

               —

               podredno: izpodbijana sodba naj se razveljavi v delu, v katerem določene pravice priznava drugim udeležencem na trgu, ne pa družbi Koninklijke Friesland Foods NV, ki je 11. julija 2001 pri nizozemskih davčnih organih vložila zahtevek za uporabo zadevne ureditve pomoči, ter naj se zavrne tožba za razglasitev ničnosti odločbe v delu, v katerem pravice priznava drugim udeležencem na trgu, ne pa družbi KFF, ki je 11. julija 2001 vložila zahtevek za uporabo zadevne ureditve pomoči.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da je Sodišče prve stopnje storilo napako:

               (i)

               s tem, ko je odločilo, da je bila družba KFF procesno upravičena, ker bi – če bi bila njena tožba dopustna – lahko do nizozemskih organov imela določene zahtevke v zvezi z ureditvijo CFA (izpodbijana sodba, točke od 58 do 73);

               (ii)

               s tem, ko je odločilo, da odločba družbo KFF zadeva neposredno in posamično (izpodbijana sodba, točke od 93 do 101);

               (iii)

               s tem, ko je razglasilo ničnost odločbe na podlagi dejstev, ki jih Komisija ob njenem sprejetju ni poznana in jih ni bila dolžna poznati, in sicer glede konkretnega položaja družbe KFF (izpodbijana sodba, točke od 141 do 143);

               (iv)

               prvi del: s tem, ko je zmotno odločilo, da ni sporna – in da je torej dokazana – trditev, ki je bistvenega pomena za razlogovanje Sodišča prve stopnje (s tem, da je zmotno ugotovilo, da Komisija ni izpodbijala navedbe, da naj bi tožeča stranka sprejela računovodske ukrepe ter finančne in ekonomske odločitve, ki jih ni možno spremeniti v roku petnajstih mesecev (izpodbijana sodba, točka 137);
               drugi del: s tem, ko je odločilo, da se podjetje, ki je zgolj vložilo zahtevek, da bi pridobilo dovoljenje za uporabo ureditve pomoči, lahko sklicuje na legitimno pričakovanje (izpodbijana sodba, točke od 125 do 140);

               (v)

               s tem, ko je odločilo, da se lahko družba KFF utemeljeno sklicuje na načelo enakega obravnavanja (izpodbijana sodba, točki 149 in 150);

               (vi)

               podredno: s tem, ko je razveljavilo izpodbijano sodbo v delu, v katerem so priznane pravice drugim udeležencem na trgu, ne pa družbi KFF (izpodbijana sodba, točka 1).


title: Združeni zadevi T-128/08 in T-241/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. maja 2010 – CBI in ABISP proti Komisiji ( „Državne pomoči — Subvencije, ki so jih belgijski organi dodelili javnim bolnišnicam — Storitev splošnega gospodarskega interesa — Pritožba — Odločba, ki naj bi bila sprejeta o ustavitvi postopka s pritožbo — Naknadno sprejetje odločbe o razglasitvi združljivosti pomoči s skupnim trgom — Ustavitev postopka“ )

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. maja 2010 – CBI in ABISP proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-128/08 in T-241/08) (1)

   („Državne pomoči - Subvencije, ki so jih belgijski organi dodelili javnim bolnišnicam - Storitev splošnega gospodarskega interesa - Pritožba - Odločba, ki naj bi bila sprejeta o ustavitvi postopka s pritožbo - Naknadno sprejetje odločbe o razglasitvi združljivosti pomoči s skupnim trgom - Ustavitev postopka“)
   2010/C 195/27
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Coordination bruxelloise d’institutions sociales et de santé (CBI) (Bruselj, Belgija); in Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP) (Bruselj) (zastopnika: D. Waelbroeck, odvetnik, in D. Slater, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Giolito, J.-P. Keppenne in B. Stromsky, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, ki naj bi izhajala iz njenih dopisov z dne 10. januarja in 10. aprila 2008, da ne bo začela postopka, določenega v členu 88(2) ES, in da bo ustavila postopek o pritožbi tožečih strank glede državnih pomoči, ki naj bi jih dodelili belgijski organi v okviru financiranja javnih bolnišnic omrežja IRIS (Interhospitalière régionale des infrastructures de soins) regije Bruselj-Glavno mesto (Belgija).

      Izrek

               1.

               Zadevi T-128/08 in T-241/08 se združita za namen izdaje tega sklepa.

               2.

               Postopek glede tožb se ustavi.

               3.

               O predlogih za intervencijo, ki so jih vložili občina Saint-Gilles (Belgija), občina Etterbeek (Belgija), občina Ixelles (Belgija), občina Anderlecht (Belgija), regija Bruselj-Glavno mesto (Belgija), mesto Bruselj (Belgija), ter Republika Finska, ni potrebno odločati.

               4.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008.


title: Zadeva T-166/07: Tožba, vložena 8. maja 2007 – Italija proti Komisiji

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/39

         Tožba, vložena 8. maja 2007 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-166/07)
   (2007/C 155/71)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi Obvestilo o javnem natečaju EPSO/AD/94/07 za sestavo seznama za zaposlitev 125 administratorjev (AD 5) na področju obveščanja, komunikacij in medijev;

               —

               za nično naj se razglasi Obvestilo o javnem natečaju EPSO/AST/37/07 za sestavo seznama za zaposlitev 110 asistentov (AST 3) na področju komunikacij in obveščanja.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so taki kot v zadevi Španija proti Komisiji (T-156/07).


title: Zadeva C-215/12 P: Pritožba, ki jo je Grazer Wechselseitige Versicherung AG vložila 9. maja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 28. februarja 2012 v zadevi Grazer Wechselseitige Versicherung AG proti Evropski komisiji (T-282/08)

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/7

         Pritožba, ki jo je Grazer Wechselseitige Versicherung AG vložila 9. maja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 28. februarja 2012 v zadevi Grazer Wechselseitige Versicherung AG proti Evropski komisiji (T-282/08)
   (Zadeva C-215/12 P)
   2012/C 184/13
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Grazer Wechselseitige Versicherung AG (zastopnik: H. Wollmann, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               2.

               dokončno odloči o sporu, Odločbo 2008/719/ES Komisije z dne 30. aprila 2008 državni pomoči št. C 56/06 (ex NN 77/06) Avstrije za privatizacijo banke Bank Burgenland (UL L 239, str. 32) razglasi za nično in Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in Sodiščem;

               3.

               podredno k točki 2, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču in odločitev o stroških pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2012 v zadevi Bank Burgenland (T-282/08). Pritožnica izpodbija odločbo Splošnega sodišča v celoti. Trdi, prvič, da je bila sodba izdana ob kršitvi postopka, s katero so bili oškodovani njeni interesi. Drugič, Splošno sodišče naj bi v svoji odločbi z več vidikov kršilo pravo Unije. Pritožnica navaja te pritožbene razloge:

               Družba Grazer Wechselseitige Versicherung AG s prvim pritožbenim razlogom navaja kršitev prava Unije. Trdi, da je Splošno sodišče menilo, da dežela Gradiščanska v postopku privatizacije ne bi smela upoštevati njene garancije za obstoječe obveznosti Bank Burgenland. Meni, da je Splošno sodišče pri teh preudarkih napačno uporabilo pravo. Napačno naj bi uporabilo merilo zasebnega vlagatelja. Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da gre pri garanciji Ausfallhaftung dežele Gradiščanske za obveznost, ki jo mora ta dežela prevzeti kot lastnica te banke. Pritožnica trdi, da je v skladu s sodno prakso Sodišča in prakso Splošnega sodišča v drugih zadevah, kot je na primer zadeva Ryanair (1), treba garancijo, ki jo država članica odobri v okviru opravljanja gospodarske dejavnosti, upoštevati pri uporabi merila zasebnega vlagatelja. Poleg tega naj bi bilo pravno mnenje Splošnega sodišča nezdružljivo s polnim učinkom („effet utile“) prava Skupnosti na področju pomoči. Na podlagi načela, ki ga je postavilo Splošno sodišče in v skladu s katerim državam članicam EU pri privatizaciji bank ni treba skrbeti za to, da pridobitelj državo članico razbremeni obstoječih državnih garancij, bi se lahko ustvarile znatne ovire pri reševanju sedanje finančne krize in krize državnega dolga v Evropi.

               Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom Splošnemu sodišču očita, da je pri izdaji izpodbijane sodbe kršilo postopek, ker glede bistvenega tožbenega razloga ni podalo samostojnih preudarkov, ampak se je „blanko“ sklicevalo na navedbe Komisije. Pri tem gre za napačno oceno Komisije, po kateri napake, ki so bile (domnevno) v pogojih javnega razpisa te dežele, niso vplivale na znesek dejansko predloženih ponudb. S tem, ko je Splošno sodišče brez razmisleka prevzelo to nepravilno pravno presojo, naj bi poleg tega kršilo pravo Unije. Splošno sodišče naj bi spregledalo, da bi napačni pogoji iz javnega razpisa lahko pripeljali do tega, da ponudniki oddajo višje zneske ponudb kot pri brezpogojnem javnem razpisu. Pri privatizaciji Bank Burgenland kaže, da je neizbrani konzorcij ponudil pretirano nakupno ceno, da bi kompenziral kakovostne pomanjkljivosti svoje ponudbe (in sicer tveganje, da se bo zvezna dežela pri prodaji konzorciju sklicevala na garancijo Ausfallshaftung). Pritožnica meni, da če Splošno sodišče kakovostno merilo „sprostitev garancije“ šteje za nedopustno na področju prava pomoči, ne bi smelo obenem meniti, da je ponudba konzorcija dober približek tržne cene (zunaj področja pomoči) Bank Burgenland.

               Pritožnica s tretjim pritožbenim razlogom uveljavlja kršitev njene pravice do izjave. Splošno sodišče naj ne bi preučilo bistvenega tožbenega razloga. Med strankama ni sporno, da je Bank Burgenland pred koncem privatizacije tudi pri prodaji konzorciju izdala dodatne obveznice v višini 320 milijonov EUR. Te obveznice naj bi imele korist od garancije Ausfallshaftung dežele. Pritožnica je glede tega v svoji tožbi z dne 17. julija 2008 izrecno navedla, da je imel konzorcij zaradi tega ukrepa očitno večjo prednost kot pritožnica. Komisija naj tega pri primerjavi obeh ponudb ne bi upoštevala. Pritožnica trdi, da Splošno sodišče v izpodbijani sodbi ni obravnavalo zadevnega tožbenega razloga. S tem naj Splošno sodišče ne bi dokončno obravnavalo tožbenih razlogov pritožnice in naj bi sodišču Skupnosti vzelo možnost izvajanja nadzora, ki je bil prenesen nanj.

      (1)  Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2008 v zadevi Ryanair proti Komisiji, T-196/04, ZOdl., str. II – 03643.


title: Zadeva C-133/10: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. julija 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/81/ES — Preglednost finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji — Podjetje, ki mora voditi ločene račune — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. julija 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-133/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/81/ES - Preglednost finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji - Podjetje, ki mora voditi ločene račune - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2011/C 298/11
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Peere in K. Walkerová, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnika: M. Jacobs in J.-C. Halleux, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh potrebnih določb za prenos Direktive Komisije 2005/81/ES z dne 28. novembra 2005 o spremembi Direktive 80/723/EGS o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji in o finančni preglednosti v nekaterih podjetjih (UL L 312, str. 47) v predpisanem roku.

      Izrek

               1.

               Kraljevina Belgija s tem, da ni v predpisanem roku sprejela zakonskih in drugih predpisov potrebnih za pravilen prenos Direktive Komisije 2005/81/ES z dne 28. novembra 2005 o spremembi Direktive 80/723/EGS o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji in o finančni preglednosti v nekaterih podjetjih, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva T-268/17: Tožba, vložena 8. maja 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/31

         Tožba, vložena 8. maja 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale
   (Zadeva T-268/17)
   (2017/C 231/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (zastopnika: B. Mastantuono, agent, in M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži, da CSJU plača znesek 101 370,94 EUR iz naslova sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev s partnerji št. 632462 z naslovom „EASIER-Experimental Acoustic Subsonic wind tunnel Investigation of the advanced geared turbofan Regional aircraft integrating HLD innovative low-noise design“, skupaj z zneskom v višini 524,91 EUR iz naslova zamudnih obresti, izračunanih po 3,5-odstotni obrestni meri za obdobje od 7. februarja 2017 do 1. aprila 2017;

               —

               toženi stranki naloži plačilo 9,72 EUR na dan iz naslova obresti, štetih od 2. aprila 2017 do datuma celotnega plačila dolga; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja ta tožbeni razlog.
   Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila svoje pogodbene obveznosti s tem, da ni izvedla projekta EASIER in s tem, da CSJU ni predložila upoštevnih poročil in rezultatov v skladu s členom II.2 Priloge II k sporazumu o nepovratnih sredstvih.
   Tožena stranka poleg tega ni opravila naloge, ki bi jo morala v skladu s Prilogo I, s čimer je kršila obveznosti iz člena II.3 (a), (e) in (h) Priloge II k sporazumu o nepovratnih sredstvih.
   Zato je tožeča stranka odstopila od sporazuma na podlagi člena II.38 Priloge II k sporazumu o nepovratnih sredstvih in izdala obvestilo o dolgovanem znesku v zvezi s predhodnim financiranjem v višini 101 370,94 EUR, ki jih je koordinator v skladu z določbami sporazumoma o dodelitvi nepovratnih sredstev že plačal toženi stranki. Predhodno financiranje namreč ostaja v lasti tožeče stranke do celotnega plačila.
   Dejstva, na katerih temeljijo obveznosti družbe Revoind Industriale S.r.l. kot prejemnice iz sporazuma o nepovratnih sredstvih v obravnavanem primeru večinoma niso sporna in ugovori tožene stranke so generični, nepopolni in brez osnov, tako da se zdijo popolnoma neutemeljeni.
   Zato lahko tožeča stranka zahteva zagotovitev vračila in vrnitev zneska, ki je bil toženi stranki izplačan kot predhodno financiranje, skupaj z zamudnimi obrestmi.


title: Zadeva C-214/07: Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/10

         Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-214/07)
   (2007/C 170/17)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. Giolito, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Francoska republika s tem, da v danem roku ni izvršila Odločbe Komisije z dne 16. decembra 2003 o shemi pomoči, ki jo je Francija izvajala za prevzem podjetij v težavah (Državna pomoč C(2003) 4636) (1), ni izpolnila obveznosti iz členov 5 in 6 te odločbe, člena 249, četrti odstavek, Pogodbe ES, ter člena 10 te pogodbe;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija v utemeljitev tožbe navaja, da tožeča stranka ni storila tistega, kar bi bilo treba za zagotovitev hitre in učinkovite izvršitve njene odločbe, saj več kot tri leta po sprejetju le-te ni bilo nobenega vračila nezakonite pomoči, ki jo je podelila francoska država. Podoben položaj naj bi jasno nasprotoval členoma 249, četrti odstavek, ES in 14(1) in (3) Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (2).
   Za obdobje po letu 1993 naj bi se tožena stranka ne mogla sklicevati na absolutno nezmožnost izvršitve Odločbe z dne 16. decembra 2003. Po eni strani naj namreč francoski organi ne bi zares ukrepali z namenom, da bi nazaj pridobili sporne pomoči, saj odredbe o vračilu niso bile dolžnikom niti poslane. Po drugi strani pa naj se ti organi ne bi mogli sklicevati na težavo glede identificiranja prejemnikov zadevnih pomoči, saj bi lahko kot davčni organi enostavno ugotovili zneske oprostitve od davkov, ki so jih izkoristili ti prejemniki.
   Vsekakor pa naj bi iz sodne prakse Sodišča izhajalo, da pogoj absolutne nezmožnosti ni izpolnjen, ko tožena država Komisijo zgolj obvesti o pravnih, političnih ali praktičnih težavah, ki jih pomeni izvedba odločbe, ki nalaga vračilo pomoči, ne da bi zares ukrepala pri zadevnih podjetjih z namenom, da nazaj pridobi znesek te pomoči in ne da bi Komisiji predlagala alternativne načine izvajanja odločbe, ki naj bi omogočili premagovanje težav.

      (1)  UL 2004, L 108, str. 38.

      (2)  UL L 83, str. 1.


title: Zadeva T-19/13: Tožba, vložena 11. januarja 2013 – Ekologický právní servis proti Komisiji

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/25

         Tožba, vložena 11. januarja 2013 – Ekologický právní servis proti Komisiji
   (Zadeva T-19/13)
   2013/C 79/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ekologický právní servis (Brno, Češka republika) (zastopnik: P. Černý, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije C(2012) 8382 z dne 12. novembra 2012, s katerim je bila zahteva tožeče stranke za notranjo revizijo sklepa Komisije C(2012) 4576 z dne 6. julija 2012 v zvezi z vlogo, ki jo je podala Češka republika na podlagi člena 10c(5) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) za dodelitev prehodnih brezplačnih pravic za posodobitev proizvodnje električne energije, zavržena kot nedopustna, razglasi za ničen;

               —

               sklep Komisije C(2012) 4576 z dne 6. julija 2012 v zvezi z vlogo, ki jo je podala Češka republika na podlagi člena 10c(5) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta o dodelitvi prehodnih brezplačnih pravic za posodobitev proizvodnje električne energije, razglasi za ničen; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvič, tožeča stranka trdi, da sklep Evropske komisije C(2012) 8382 z dne 12. novembra 2012 ni zakonit, ker je v nasprotju s členom 17 Pogodbe o delovanju Evropske unije, členom 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členoma 2(1)(g) in 10 Uredbe (ES) št. 1367/2006 (2).

               2.

               Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da sklep Komisije C(2012) 4576 z dne 6. julija 2012 ni zakonit, ker je v nasprotju s členom 263 PDEU, Direktivo 2003/87/ES o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti, kot je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES (3); Sporočilom Komisije – Smernice v zvezi z neobvezno uporabo člena 10c Direktive 2003/87/ES (2011/C 99/03) in Direktivo 2001/42/EC (4) o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).

      (2)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, str. 13).

      (3)  Direktiva 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spremembi Direktive 2003/87/ES z namenom izboljšanja in razširitve sistema Skupnosti za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov (UL L 140, str. 63).

      (4)  Direktiva 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL L, št. 197, str. 30).


title: Zadeva C-624/10: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. decembra 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčevanje — Direktiva 2006/112/ES — Členi 168, 171, 193, 194, 204 in 214 — Ureditev države članice, ki za prodajalca ali ponudnika storitev s sedežem zunaj nacionalnega ozemlja določa obveznost, da določi davčnega zastopnika in da se identificira za namene DDV v tej državi članici — Ureditev, ki omogoča kompenzacijo med odbitnim DDV, ki ga plača prodajalec ali ponudnik storitev s sedežem zunaj nacionalnega ozemlja, in tistim, ki ga ta pobere v imenu in za račun svojih strank)

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/7

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. decembra 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-624/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčevanje - Direktiva 2006/112/ES - Členi 168, 171, 193, 194, 204 in 214 - Ureditev države članice, ki za prodajalca ali ponudnika storitev s sedežem zunaj nacionalnega ozemlja določa obveznost, da določi davčnega zastopnika in da se identificira za namene DDV v tej državi članici - Ureditev, ki omogoča kompenzacijo med odbitnim DDV, ki ga plača prodajalec ali ponudnik storitev s sedežem zunaj nacionalnega ozemlja, in tistim, ki ga ta pobere v imenu in za račun svojih strank)
   2012/C 39/10
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: M. Afonso, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in N. Rouam, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 168, 171, 193, 194, 204 in 214 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki določa obveznost, da mora prodajalec ali ponudnik storitev s sedežem zunaj nacionalnega ozemlja določiti davčnega zastopnika – Obveznost identifikacije za namene DDV – Narava in obseg pravice do odbitka

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da je v naslovu IV upravnih navodil 3 A-9-06 št. 105 z dne 23. junija 2006 določila upravno toleranco, ki odstopa od sistema obrnjene davčne obveznosti glede davka na dodano vrednost in ki vključuje določitev davčnega zastopnika s strani prodajalca ali ponudnika storitev s sedežem zunaj Francije, identifikacijo zadnjega za namen davka na dodano vrednost v Franciji in kompenzacijo med odbitnim davkom na dodano vrednost, ki ga je plačal, in tistim, ki ga je pobral v imenu in za račun svojih strank, ni izpolnila svojih obveznosti iz Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, zlasti njenih členov 168, 171, 193, 194, 204 in 214.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011.


title: Zadeva C-598/14 P: Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) vložil 22. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 21. oktobra 2014 v zadevi T-453/11, Szajner/UUNT

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/4

         Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) vložil 22. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 21. oktobra 2014 v zadevi T-453/11, Szajner/UUNT
   (Zadeva C-598/14 P)
   (2015/C 096/06)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Drugi stranki v postopku: Gilbert Szajner, Forge de Laguiole

      Predloga

               —

               izpodbijano sodbo naj se razveljavi,

               —

               tožeči stranki v postopku pred Splošnim sodiščem naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil Urad.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik navaja dva razloga v podporo pritožbi, in sicer kršitev člena 65 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (1) in kršitev člena 8(4) te uredbe v povezavi s členom L 711-4 francoskega zakonika o intelektualni lastnini.
   Po mnenju pritožnika lahko Splošno sodišče razveljavi ali spremeni odločbo le, če je zanjo ob njenem sprejetju veljal eden od razlogov za razveljavitev ali spremembo iz člena 65(2) Uredbe (ES) št. 207/2009. Splošno sodišče naj bi kršilo člen 65(2) navedene uredbe s tem, da ni spoštovalo obsega svojega nadzora zakonitosti, ki mora biti omejen na pravne (vključno s sodno prakso, ki obstaja na dan sprejetja odločbe) in dejanske elemente, uveljavljane pred odborom za pritožbe. Splošno sodišče naj ne bi dokazalo, da je odbor za pritožbe na dan sprejetja izpodbijane odločbe storil napako. Splošno sodišče naj bi s svojo presojo nadomestilo presojo odbora za pritožbe in naj bi presojalo sodbo francoskega Cour de cassation z dne 10. julija 2012, glede katere navedeni odbor ni sprejel stališča.
   Poleg tega naj bi Splošno sodišče izkrivilo sodbo francoskega Cour de cassation z dne 10. julija 2012 s tem, da je navedlo, da je ta „povsem nedvoumna, kar zadeva obseg varstva, podeljenega imenu družbe, ter jo je treba splošno uporabiti“, in s tem, da je tej sodbi v okviru člena L 711-4 francoskega zakonika o intelektualni lastnini podelilo domet, ki naj ga očitno ne bi imela glede na ostale dokumente iz spisa.
   Nazadnje, Splošno sodišče naj bi storilo napako, ker je področja dejavnosti družbe Forge de Laguiole določilo glede na merila prava znamk. Splošno sodišče naj bi moralo področja dejavnosti družbe Forge de Laguiole določiti s sklicevanjem na namembnost in uporabo proizvodov, ki jih ta družba prodaja, in ne zgolj glede na merilo narave proizvoda.

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-276/06: Sklep Sodišča z dne 17. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Verviers – Belgija) – Mamate El Youssfi proti Office national des pensions (ONP) (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Evro-mediteranski sporazum ES Maroko – Člen 65 – Načelo prepovedi diskriminacije na področju socialne varnosti – Zakoniti zajamčeni dohodek za ostarele osebe)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/25

         Sklep Sodišča z dne 17. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Verviers – Belgija) – Mamate El Youssfi proti Office national des pensions (ONP)
   (Zadeva C-276/06) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Evro-mediteranski sporazum ES Maroko - Člen 65 - Načelo prepovedi diskriminacije na področju socialne varnosti - Zakoniti zajamčeni dohodek za ostarele osebe)
   (2007/C 96/45)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal du travail de Verviers
   Stranki

      Tožeča stranka: Mamate El Youssfi

      Tožena stranka: Office national des pensions (ONP)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal du travail de Verviers – Razlaga člena 41 Sporazuma o sodelovanju med EGS in Kraljevino Maroko, potrjenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 2211/78 z dne 26. septembra 1978 o sklenitvi sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Maroko (UL L 264, str. 1), kot je bil spremenjen s členom 65 Evro-mediteranskega pridružitvenega sporazuma med državami članicami Evropske skupnosti na eni strani in Kraljevino Maroko na drugi (UL L 70, str. 1), in Uredbe Sveta (ES) št. 859/2003 z dne 14. maja 2003 o razširitvi določb Uredbe (EGS) št. 1408/71 in Uredbe (EGS) št. 574/72 na državljane tretjih držav, za katere navedene določbe ne veljajo le na podlagi njihovega državljanstva (UL L 124, str. 1) in Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL L 166, str. 1) – Načelo prepovedi diskriminacije – Zavrnitev zakonitega zajamčenega dohodka za ostarele osebe maroški državljanki, ki prebiva v Belgiji
   Izrek
   Člen 65(1), prvi pododstavek, Evro-mediteranskega pridružitvenega sporazuma med državami članicami Evropske skupnosti na eni strani in Kraljevino Maroko na drugi, podpisan v Bruslju 26. februarja 1996 in potrjen v imenu Skupnosti s Sklepom 2000/2004/ES, ESPJ Sveta in Komisije z dne 24. januarja 2000, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica gostiteljica zavrne dodelitev ugodnosti zakonitega zajamčenega dohodka za ostarele osebe maroški državljanki, ki je dosegla starost 65 let in ki zakonito stalno prebiva na ozemlju te države, ker spada v področje uporabe te določbe

               —

               bodisi zaradi dejstva, da je sama opravljala dejavnost plačane zaposlitve v zadevni državi članici,

               —

               bodisi je družinski član delavca z maroškim državljanstvom, ki je ali je bil zaposlen v tej državi članici.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-84/10 P: Pritožba, ki jo je vložila Longevity Health Products, Inc. 12. februarja 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 9. decembra 2009 , razglašeno v zadevi T-484/08, Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Merck KGaA

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/29

         Pritožba, ki jo je vložila Longevity Health Products, Inc. 12. februarja 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 9. decembra 2009, razglašeno v zadevi T-484/08, Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Merck KGaA
   (Zadeva C-84/10 P)
   2010/C 100/44
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Longevity Health Products, Inc. (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Merck KGaA

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica predlaga, naj Sodišče

               1.

               razglasi za dopustno pritožbo družbe Longevity Health Products, Inc.,

               2.

               razglasi ničnost sodbe Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2009 v zadevi T-484/08 in

               3.

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži stroške postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predložena pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je to zavrnilo tožbo pritožnice za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 28. avgusta 2008 o zavrnitvi njene zahteve za registracijo besednega znaka „Kids Vits“. Splošno sodišče je s svojo sodbo potrdilo odločbo odbora za pritožbe, glede na katero obstaja verjetnost zmede s starejšo besedno znamko Skupnosti „VITS4KIDS“.
   Kot pritožbena razloga sta navedena postopkovna napaka in kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (v nadaljevanju: UZS).
   Splošno sodišče je storilo postopkovno napako, ker kljub utemeljenim predlogom pritožnice slednji ni dalo roka za repliko na navedbe, ki jih je nasprotna stranka podala v odgovoru na tožbo. S tem je bila – kar nasprotuje predpisom prava Skupnosti, ki jih je treba uporabljati za postopek pred Splošnim sodiščem in Sodiščem – okrnjena pravica tožeče stranke do izjave in poseženo v njeno pravno varstvo.
   Splošno sodišče je kršilo člen 8(1)(b) UZS, ker je pri presoji verjetnosti zmede ni opravilo celostne presoje vseh upoštevnih elementov, s čimer je ravnalo pravno nepravilno. Splošno sodišče je zmotno menilo, da skupne lastnosti, ki jih je treba ugotoviti, nasprotujočih si besedil znamk zadostujejo, da se šteje, da obstaja verjetnost zmede v smislu prava znamk.
   Zlasti Splošno sodišče ni zadosti upoštevalo, da se znamki, ki sta predmet postopka, navezujeta pretežno na blago in storitve, ki so v najširšem smislu povezane s človekovim zdravjem, zaradi česar se sme od zadevne javnosti pričakovati povečano pozornost. Potrošnikom je vsekakor poznano, da so lahko pri imenih znamk, ki so izvedene iz kemijske nomenklature ali se opirajo nanjo, odločilne že najmanjše razlike. Poleg tega je pozornost potrošnikov povečana zato, ker so lahko z zamenjavo proizvodov povezane zelo neprijetne posledice. Že samo ta okoliščina si zasluži večjo pozornost.
   Splošno sodišče tudi ni upoštevalo, da se besedili znamk „Kids Vits“ in „VITS4KIDS“ medsebojno bistveno razlikujeta, ker slušna podoba imena znamke omogoča prepoznavo jasnih razlik. Prav izgovorjava imena znamke je bistvena za to, kako se potrošniki spominjajo na neko znamko, tako da je že zaradi tega razloga izključena verjetnost zmede. Sicer je podana črkovna podobnost, vendar sta besedi „Kids“ in „Vits“ v obravnavanih znamkah različno razvrščeni, v znamki pritožnice pa dopolnjeni še z dodatnim znakom (namreč s številko „4“, ki jo je treba izgovoriti anglicistično kot „for“ v smislu „namenjeno“). Dalje sta bili ti znamki celostno sestavljeni po vzgledu dveh različnih sistemov oblikovanja sestavljenih pojmov, kar že samo to zadostuje za njuno razlikovanje.


title: Zadeva C-89/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie van België (Belgija) 17. februarja 2012 – Rose Marie Bark proti Galileo Joint Undertakin, v likvidaciji

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie van België (Belgija) 17. februarja 2012 – Rose Marie Bark proti Galileo Joint Undertakin, v likvidaciji
   (Zadeva C-89/12)
   2012/C 133/32
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rose Marie Bark

      Tožena stranka: Galileo Joint Undertakin, v likvidaciji

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 11(2) statuta skupnega podjetja Galileo iz priloge k Uredbi (ES) št. 876/2002 (1) z dne 21. maja 2002 o ustanovitvi skupnega podjetja Galileo v povezavi s členom 2 te uredbe treba razlagati tako, da se pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti – konkretno, v teh pogojih za zaposlitev določeni pogoji glede plače – uporabljajo za delavce skupnega podjetja Galileo, ki imajo pogodbo o zaposlitvi za določen čas?

      (1)  UL L 138, str. 1.