title: Zadeva C-196/12: Tožba, vložena 26. aprila 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/6

         Tožba, vložena 26. aprila 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-196/12)
   2012/C 184/11
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, J.-P. Keppenne in D. Martin, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               razglasi naj se, da Svet s tem, da ni sprejel predloga Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011, ni izpolnil svojih obveznosti na podlagi Kadrovskih predpisov;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v okviru te tožbe zatrjuje, da je Svet zavrnil predlog Komisije za uredbo o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov na podlagi člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, čeprav je iz zavezujočih določb tega člena razvidno, da je metoda za letno prilagoditev navedenih osebnih prejemkov in pokojnin samodejni postopek, ki Svetu ne dopušča polja proste presoje. Navedeni člen Svet zavezuje, da predlog Komisije sprejme pred 31. decembrom tekočega leta. Po mnenju tožeče stranke Svet ne bi smel odstopiti od te obveznosti samo zato, ker je menil, da bi mu morala Komisija predložiti predlog v skladu s členom 10 Priloge XI. Vsebinski pogoji za uporabo člena 10 leta 2011 vsekakor niso bili izpolnjeni, kot je bilo razvidno tudi iz dveh gospodarskih poročil, ki ju je Komisija predložila Svetu na njegovo zahtevo. Svet naj bi tako s tem, da je sam sprejel sklep 2011/866/EU (1) na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, kršil zahtevane institucionalne pogoje.
   Komisija Svetu tudi očita, da je zavrnil prilagoditev korekcijskih koeficientov, ki se morajo uporabiti za te osebne prejemke in pokojnine glede na različne kraje opravljanja dela ali prebivališča zadevnih oseb. Po mnenju tožeče stranke ni sporno, da „sklep“ Sveta glede tega molči, saj se obrazložitev v utemeljitev tega sklepa sklicuje izključno na „določbo o izjemi“ člena 10 Priloge XI. Vedenje Sveta bi bilo zato treba šteti za protipravno opustitev ravnanja.

      (1)  Sklep Sveta z dne 19. decembra 2011 o predlogu Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (UL L 341, str. 54).


title: Zadeva T-94/05 RENV II: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2011 – Athinaïki Techniki proti Komisiji (Državna pomoč — Pritožba — Odločba o ustavitvi postopka s pritožbo — Vrnitev zadeve Splošnemu sodišču po razveljavitvi — Ustavitev postopka)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2011 – Athinaïki Techniki proti Komisiji
   (Zadeva T-94/05 RENV II) (1)

   (Državna pomoč - Pritožba - Odločba o ustavitvi postopka s pritožbo - Vrnitev zadeve Splošnemu sodišču po razveljavitvi - Ustavitev postopka)
   2011/C 340/40
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Athinaïki Techniki AE (Atene, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: D. Triantafyllou, zastopnik)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Marrousi, Grčija) (zastopnik: P. Spyropoulos, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 2. decembra 2004 o ustavitvi postopka s pritožbo tožeče stranke zoper državno pomoč, ki naj bi jo Helenska republika dodelila konzorciju Hyatt Regency v okviru javnega naročila „Casino Mont Parnès“.

      Izrek

               1.

               Postopek v zvezi s to pritožbo se ustavi.

               2.

               Komisija nosi lastne stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila družba Athinaiki Techniki AE.

               3.

               Družba Athinaïki Techniki nosi polovico svojih stroškov.

               4.

               Družba Athens Resort Casino AE Symmetochon nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva T-153/13: Tožba, vložena 14. marca 2013 – Et Solar Industry in drugi proti Komisiji

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/27

         Tožba, vložena 14. marca 2013 – Et Solar Industry in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-153/13)
   2013/C 123/47
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Et Solar Industry Ltd (Taizhou City, Kitajska); Et Energy Co. Ltd (Taizhou City); in Dotec Electric Co. Ltd (Taizhou City) (zastopnik: R. MacLean, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               to tožbo razglasi za dopustno;

               —

               se Sklep Komisije v dopisu z dne 3. januarja 2013, v katerem je navedeno, da se zahteva tožečih strank v zvezi s pridobitvijo statusa podjetja, ki deluje v pogojih tržnega gospodarstva (PTG), v prihodnje ne bo upoštevala, razglasi za ničen;

               —

               se toženi stranki in vsem intervenientom naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               Tožeče stranke s prvim tožbenim razlogom trdijo, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničen, ker je tožena stranka napravila očitno napako pri presoji, s tem da je kršila in ni upoštevala pravice tožečih strank do varstva legitimnih pričakovanj in načela sorazmernosti, s tem da je nezakonito in neutemeljeno zavrnila zahteve tožečih strank za pridobitev statusa podjetja, ki deluje v pogojih tržnega gospodarstva, v okviru protidampinške preiskave.

               2.

               Tožeče stranke z drugim tožbenim razlogom trdijo, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničen, ker je tožena stranka napravila očitno napako pri presoji, s tem da je kršila načeli pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti prava Unije, s tem da je nezakonito in neutemeljeno zavrnila zahteve tožečih strank za pridobitev statusa podjetja, ki deluje v pogojih tržnega gospodarstva, v okviru protidampinške preiskave.


title: Zadeva T-282/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. aprila 2015 – Iglotex/UUNT – Iglo Foods Group (IGLOTEX) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti IGLOTEX — Prejšnja besedna znamka Skupnosti IGLO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. aprila 2015 – Iglotex/UUNT – Iglo Foods Group (IGLOTEX)
   (Zadeva T-282/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti IGLOTEX - Prejšnja besedna znamka Skupnosti IGLO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 190/15)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Iglotex S.A. (Skórcz, Poljska) (zastopniki: I.-M. Helbig, P. Hansmersmann in S. Rengshausen, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Iglo Foods Group Ltd (Feltham, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva C. Hawkes, solicitor, nato B. Brandreth in C. Hall, barristers)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. marca 2013 (zadeva R 67/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Iglo Foods Group Ltd in Iglotex S.A.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Iglotex S.A. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-326/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 29. junija 2011 – J. J. Komen en Zonen Beheer Heerhugowaard BV; druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 29. junija 2011 – J. J. Komen en Zonen Beheer Heerhugowaard BV; druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-326/11)
   2011/C 269/57
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: J. J. Komen en Zonen Beheer Heerhugowaard BV

      Druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 13(B)(g) v povezavi s členom 4(3)(a) Šeste direktive (1) razlagati tako, da dobava objekta, na katerem je prodajalec pred dobavo zaradi postavitve novega objekta začel s prenovitvenimi deli, ki jih je po dobavi nadaljeval in dokončal kupec, ni oproščena davka na dodano vrednost?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-458/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Dominio de la Vega proti UUNT – Ambrosio Velasco (DOMINIO DE LA VEGA) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti DOMINIO DE LA VEGA — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti PALACIO DE LA VEGA — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/61

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Dominio de la Vega proti UUNT – Ambrosio Velasco (DOMINIO DE LA VEGA)
   (Zadeva T-458/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti DOMINIO DE LA VEGA - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti PALACIO DE LA VEGA - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 267/108
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dominio de la Vega, SL (Requena, Španija) (zastopnika: E. Caballero Oliver in A. Sanz-Bermell y Martínez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: J. Laporta Insa, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Ambrosio Velasco, SA (Dicastillo, Španija) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 3. oktobra 2007 (zadeva R 1431/2006-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Ambrosio Velasco, SA in Dominio de la Vega, SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Dominio de la Vega, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva T-438/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – BelTechExport/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Belorusiji — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do izjave)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – BelTechExport/Svet
   (Zadeva T-438/11) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Belorusiji - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do izjave))
   (2015/C 034/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BelTechExport ZAO (Minsk, Belorusija) (zastopniki: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte, T. Milašauskas, odvetniki, in M. Shenk, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in F. Naert, agenta)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: T. Scharf in E. Paasivirta, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/357/SZVP z dne 20. junija 2011 o spremembah Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije (UL L 161, str. 25); Uredbe Sveta (EU) št. 588/2011 z dne 20. junija 2011 o spremembah Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije (UL L 161, str. 1); Sklepa Sveta 2011/666/SZVP z dne 10. oktobra 2011 o spremembi Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 265, str. 17); Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1000/2011 z dne 10. oktobra 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 265, str. 8); Sklepa Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 285, str. 1); Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 307, str. 7), Sklepa Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2012/642/SZVP (UL L 288, str. 69) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 288, str. 1) v delu v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2011/357/SZVP z dne 20. junija 2011 o spremembah Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije; Uredba Sveta (EU) št. 588/2011 z dne 20. junija 2011 o spremembah Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije; Sklep Sveta 2011/666/SZVP z dne 10. oktobra 2011 o spremembi Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji; Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1000/2011 z dne 10. oktobra 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo; Sklep Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo se razglasijo za nične v delu v katerem se nanašajo na družbo BelTechExport ZAO.

               2.

               Tožba se kot nedopustna zavrže v delu, v katerem se nanaša na Sklep Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2012/642/SZVP in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba BelTechExport.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. decembra 2004 v zadevi C-463/01: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Okolje — Prost pretok blaga — Embalaža in odpadna embalaža — Direktiva 94/62/ES — Izkoriščanje in trženje naravnih mineralnih vod — Direktiva 80/777/EGS — Obveznost konsignacije in vračanja embalaže za edino rabo zaradi svetovnega odstotka ponovno predelane emabalaže)

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/1

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 14. decembra 2004
   v zadevi C-463/01: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Okolje - Prost pretok blaga - Embalaža in odpadna embalaža - Direktiva 94/62/ES - Izkoriščanje in trženje naravnih mineralnih vod - Direktiva 80/777/EGS - Obveznost konsignacije in vračanja embalaže za edino rabo zaradi svetovnega odstotka ponovno predelane emabalaže)
   (2005/C 45/01)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-463/01, zaradi tožbe na podlagi člena 226 ES, ki jo je dne 3. decembra 2001 vložila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: G. zur Hausen), ob intervenciji Francoske republike (zastopniki: G. de Bergues, E. Puisais in D. Petrausch) ter Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (zastopnici: P. Ormond, nato C. Jackson) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopniki: G. de Bergues, E. Puisais in D. Petrausch), je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris predsednik, P. Jann in K. Lenaerts (poročevalec), predsednika senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, sodniki, N. Colneric, sodnica, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 14. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Ker je s členi 8(1) in 9(2) Vermeidung und Verwertung von Verpackungsabfällen (uredba o preprečevanju in predelavi odpadne embalaže), sprejela sistem, katerega cilj je ponovna predelava embalaže za izdelke, ki morajo biti v skladu z Direktivo 80/777/EGS Sveta z dne 15. julija 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o izkoriščanju in trženju naravnih mineralnih vod, polnjeni pri viru, Zvezna republika Nemčija, ni izpolnila obveznosti, ki ji jih skupaj nalagata določbi člena 5 Direktive 94/62/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 1994 o embalaži in odpadni embalaži ter 28 ES.

               2)

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Francoska republika in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 56, 2.3.2002.


title: Zadeva T-515/11: Tožba, vložena 27. septembra 2011 – Delphi Technologies proti UUNT (INNOVATION FOR THE REAL WORLD)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/22

         Tožba, vložena 27. septembra 2011 – Delphi Technologies proti UUNT (INNOVATION FOR THE REAL WORLD)
   (Zadeva T-515/11)
   2011/C 355/40
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Delphi Technologies, Inc. (Wilmington, Združene države Amerike) (zastopnika: C. Albrecht in J. Heumann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. junija 2011 v zadevi R 1967/2010-2 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „INNOVATION FOR THE REAL WORLD“ za proizvode iz razredov 7, 9, 10 in 12 – prijava znamke Skupnosti št. 7072705

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe: (i) napačno razumel breme argumentov in dokazno breme iz člena 7(1)(b); (ii) napačno uporabil upoštevno sodno prakso Sodišča Evropske unije za presojo razlikovalnega značaja sloganov in možnega pomena prijavljenih znamk; in (iii) ni upošteval obsežne uporabe in poznanost znamke, ki sta pomembni za razumevanje slogana s strani upoštevnih potrošnikov. Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009 in splošnih načel upravnega postopka, ker odbor za pritožbe ni upošteval, da je zlasti UUNT v EU že registriral enake ali podobne slogane z besedo „INNOVATION“.


title: Zadeva C-344/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Appeal Commissioners (Irska) 6. julija 2015 – National Roads Authority/The Revenue Commissioners

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Appeal Commissioners (Irska) 6. julija 2015 – National Roads Authority/The Revenue Commissioners
   (Zadeva C-344/15)
   (2015/C 311/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Appeal Commissioners

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: National Roads Authority

      Tožena stranka: The Revenue Commissioners

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba drugo alineo člena 13 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) – kadar oseba javnega prava izvaja dejavnost, kakršna je zagotavljanje dostopa do ceste proti plačilu cestnine, in kadar so v državi članici zasebni subjekti, ki na podlagi sporazuma z zadevnim javnim organom, sklenjenega v skladu z nacionalnimi zakonskimi določbami, pobirajo cestnine na različnih cestninskih cestah – razlagati tako, da je za zadevni javni organ treba šteti, da je konkurenčen zadevnim zasebnim subjektom, zaradi česar bi obravnavanje takega javnega organa, kot da ni davčni zavezanec, pomenilo znatno izkrivljanje konkurence, ne glede na dejstvo, da (a) med tem javnim organom in zadevnimi zasebnimi subjekti ni in ne more biti nikakršne dejanske konkurence ter (b) ni nobenih dokazov o obstoju dejanske možnosti, da bi nek zasebni subjekt vstopil na trg z namenom izgradnje in upravljanja cestninske ceste, ki bi pomenila konkurenco cestninski cesti, ki jo upravlja javni organ?

               2.

               Kako se ugotovi, ali obstaja znatno izkrivljanje konkurence v smislu druge alinee člena 13 Direktive 2006/112/ES, če v zvezi s tem ne velja nobena domneva?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  9. februarja 2006  v zadevi C-415/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Stichting Kinderpvang Enschede (Šesta direktiva o DDV — Oprostitve — Opravljanje storitev, ki so povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom ter varstvom in izobraževanjem otrok ali mladine)

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/8

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 9. februarja 2006
   v zadevi C-415/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Stichting Kinderpvang Enschede (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Opravljanje storitev, ki so povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom ter varstvom in izobraževanjem otrok ali mladine)
   (2006/C 86/14)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-415/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) z odločbo z dne 24. septembra 2004, ki je prispela na Sodišče istega dne, v postopku med Staatssecretaris van Financiën proti Stichting Kinderpvang Enschede, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J. Malenovský, A. La Pergola, A. Borg Barthet (poročevalec) in A. Ó Caoimh, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, 9. februarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 13(A)(1)(g) in (h) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, bran skupaj z odstavkom 2(b) tega člena, je treba razlagati tako, da storitve, ki se jih opravlja kot posrednik med osebami, ki iščejo, in osebami, ki ponujajo storitev varstva otrok, ki jih opravlja oseba javnega prava ali druga organizacija, ki jo zadevna država članica priznava kot dobrodelno, ne morejo biti oproščene na podlagi omenjenih določb, razen če:

               —

               tudi sama storitev varstva otrok izpolnjuje pogoje za oprostitev, določene v teh določbah;

               —

               je ta storitev takega značaja ali kakovosti, da se staršem ne more zagotoviti enakovredna storitev brez posredniške storitve, kot je ta iz spora v glavni stvari;

               —

               temeljni namen teh posredniških storitev ni, da organizacija pridobi dodatni prihodek z opravljanjem transakcij, ki neposredno konkurirajo transakcijam komercialnih podjetij, zavezanih za DDV.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Zadeva C-24/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshof (Avstrija) 18. januarja 2017 – Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst/Republik Österreich

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshof (Avstrija) 18. januarja 2017 – Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst/Republik Österreich
   (Zadeva C-24/17)
   (2017/C 112/29)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Obersten Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Predlagatelj: Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst

      Nasprotna stranka: Republik Österreich

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.1.

               Ali je treba pravo Unije, zlasti člene 1, 2 in 6 Direktive 2000/78/ES (1) v povezavi s členom 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki plačni sistem, ki je diskriminatoren zaradi starosti (glede upoštevanja delovne dobe pred 18. letom starosti), nadomesti z novim plačnim sistemom, pri čemer pa prerazvrstitev že zaposlenih uslužbencev v nov plačni sistem poteka tako, da se nov plačni sistem uveljavi retroaktivno do trenutka uveljavitve prvotnega zakona, začetna razvrstitev v nov plačni sistem pa se določi glede na plačo, ki je bila v določenem prehodnem mesecu (februar 2015) dejansko izplačana v skladu s prejšnjim plačnim sistemom, tako da se finančni učinki dosedanje diskriminacije zaradi starosti ohranijo?

               1.2.

               Če je odgovor na vprašanje 1.1 pritrdilen:
               Ali je treba pravo Unije, zlasti člen 17 Direktive 2000/78/ES, razlagati tako, da morajo že zaposleni uslužbenci, ki so bili glede upoštevanja pretekle delovne dobe, dopolnjene pred 18. letom starosti, v prejšnjem plačnem sistemu diskriminirani zaradi starosti, prejeti finančno nadomestilo, če se tudi po prehodu na nov plačni sistem ohranijo finančni učinki diskriminacije zaradi starosti?

               1.3.

               Če je odgovor na vprašanje 1.1 nikalen:
               Ali je treba pravo Unije, zlasti člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da tam določena pravica do učinkovitega pravnega varstva nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero se prejšnji diskriminatoren plačni sistem v sedanjih in prihodnjih postopkih več ne uporabi in se prehod na plačevanje zaposlenih uslužbencev po novem plačnem sistemu ravna izključno po plačilu, ki je bilo izračunano oziroma izplačano v prehodnem mesecu?

               2.

               Ali je treba pravo Unije, zlasti člen 45 PDEU, člen 7(1) Uredbe (EU) št 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (2) ter člen 20 in naslednji Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, po kateri se pretekla delovna doba začasnih uslužbencev, dosežena

                           —

                           v delovnem razmerju pri lokalni skupnosti ali zvezi občin v državi članici Evropskega gospodarskega prostora, Republiki Turčiji ali Švicarski konfederaciji, pri organu Evropske unije ali pri mednarodni organizaciji, katere članica je Avstrija, ali podobno, upošteva v celoti,

                           —

                           v delovnem razmerju pri drugem delodajalcu upošteva le v primeru opravljanja upoštevne poklicne dejavnosti ali upoštevne prakse v upravi, in sicer v skupnem obsegu največ deset let?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79.

      (2)  UL L 141, str. 1.


title: Zadeva C-56/16 P: Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) vložil 29. januarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 18. novembra 2015 v zadevi T-659/14, Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP/UUNT

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/5

         Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) vložil 29. januarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 18. novembra 2015 v zadevi T-659/14, Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP/UUNT
   (Zadeva C-56/16 P)
   (2016/C 175/04)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: O. Mondéjar Ortuño in E. Zaera Cuadrado, agenta)

      Druga stranka v postopku: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP, Bruichladdich Distillery Co.Ltd

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               pritožbi v celoti ugodi;

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               —

               tožeči stranki v postopku pred Splošnim sodiščem naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo člen 53(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1) v povezavi s členoma 8(4) in 53(2)(d) Uredbe (ES) št. 207/2009 z ugotovitvijo, da je mogoče zaščito, ki jo Uredba (ES) št. 491/2009 (2) določa za označbe porekla, dopolniti z Decreto-Lei No 173/2009 in Decreto-Lei No 212/2004 ter portugalskim zakonikom o intelektualni lastnini.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1)

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 491/2009 z dne 25. maja 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1234/2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL L 154, str. 1).


title: Zadeva C-676/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) proti Coopérative des producteurs d'asperges de Montcalm (COPAM)

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) proti Coopérative des producteurs d'asperges de Montcalm (COPAM)
   (Zadeva C-676/11)
   2012/C 89/15
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Nasprotna stranka: Coopérative des producteurs d'asperges de Montcalm (COPAM)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Kako lahko država članica izvaja možnost iz člena 2(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka sklada EKUJS (1), s strani držav članic, da se pregledano obdobje podaljša „za obdobja […] pred 12 mesečnim obdobjem ali po njem“, ki jih določa, glede na zahteve po zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti na eni strani ter načelo pravne varnosti in potrebo po tem, da se nadzornim organom ne pusti neomejeno pooblastilo, na drugi strani?

               2.

               Zlasti:

                           —

                           Ali se mora pregledano obdobje vsekakor končati v 12 mesečnem obdobju pred obdobjem, imenovanim „obdobje pregledov“, v katerem se opravijo pregledi, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda?

                           —

                           Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen – kako je treba razumeti možnost, izrecno določeno z navedeno uredbo, da se pregledano obdobje podaljša za obdobja „po 12 mesečnem obdobju“?

                           —

                           Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen – ali mora pregledano obdobje vseeno obsegati 12 mesečno obdobje, ki se konča v obdobju pregledov pred obdobjem, v katerem poteka pregled, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda, ali pa se lahko pregled nanaša samo na obdobje, ki se konča pred začetkom prejšnjega obdobja pregledov?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, s strani držav članic in o razveljavitvi Direktive 77/435/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 9, str. 208).


title: Zadeva T-442/05: Tožba, vložena dne  16. decembra 2005  — Biofarma proti UUNT

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/23

         Tožba, vložena dne 16. decembra 2005 — Biofarma proti UUNT
   (Zadeva T-442/05)
   (2006/C 74/45)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Biofarma (Neuilly-sur-Seine, Francija) (Zastopnika: Victor Gil Vega in Antonia Ruiz López, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Anca Health Care Limited
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj razveljavi Odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. septembra 2005 in razglasi, da dejansko obstaja verjetnost zmede med znamkama CAFLON in DAFLON, ki označujeta podobne proizvode;

               —

               naj UUNT naloži plačilo stroškov, ki vključuje honorarje zastopnikov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Surtech Internacional Ltd

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „CAFON“, ki označuje proizvode iz razreda 5 (farmacevtski proizvodi in preparati)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „DAFLON“ (registracija velja v Španiji, na Portugalskem, v Beneluksu, Avstriji, Franciji in Italiji) za proizvode iz razreda 5 (farmacevtski proizvodi in preparati)

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: napačna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-607/10: Tožba, vložena 22. decembra 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/8

         Tožba, vložena 22. decembra 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-607/10)
   2011/C 89/15
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro in K. Simonsson, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Švedska s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi zagotovila, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (1) ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami členov 3, 7, 9, 10 in 13, člena 14(a) in (b) ter člena 15(2), najpozneje 30. oktobra 2007, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) te direktive;

               —

               Kraljevini Švedski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Člen 5(1) Direktive o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (v nadaljevanju: Direktiva IPPC) določa, da države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami členov 3, 7, 9, 10 in 13, člena 14(a) in (b) ter člena 15(2), najpozneje 30. oktobra 2007. Komisija meni, da je to določbo treba razumeti tako, da se nanaša na vse obstoječe obrate v zadevni državi članici.
   V skladu z ustaljeno sodno prakso se to, ali gre za kršitev Pogodb, presoja ob upoštevanju stanja v zadevni državi članici v trenutku izteka roka, določenega v obrazloženem mnenju. Iz odgovora Švedske na obrazloženo mnenje je razvidno, da v času odgovora 33 obstoječih obratov ni izpolnjevalo zahtev iz Direktive IPPC.
   Poleg tega je iz priloge k dopolnilnemu odgovoru Švedske na obrazloženo mnenje razvidno, da je bilo oktobra 2010, skoraj tri leta po izteku roka iz Direktive IPPC, še vedno 23 obstoječih obratov, ki niso izpolnjevali zahtev iz direktive.

      (1)  UL L 24, 29.1.2008, str.8.


title: Zadeva F-58/09: Tožba, vložena 10. junija 2009 — Pascual García proti Komisiji

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/65

         Tožba, vložena 10. junija 2009 — Pascual García proti Komisiji
   (Zadeva F-58/09)
   2009/C 180/122
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: César Pascual García (Madrid, Španija) (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zaposlitvi tožeče stranke kot tehničnega asistenta z 10. marcem 2009 z razvrstitvijo AST3/plačilni razred 2, v delu, v katerem mu z njo niso priznane pravice in plačilo, s katerimi bi bila zagotovljena ustrezna izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 22. maja 2008 v zadevi F-145/06, Pascual García proti Komisiji.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe Komisije o zaposlitvi tožeče stranke kot tehničnega asistenta z 10. marcem 2009 z razvrstitvijo AST3/plačilni razred 2, v delu, v katerem mu z njo niso priznane pravice in plačilo, s katerimi bi bila zagotovljena ustrezna izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 22. maja 2008 v zadevi F-145/06, Pascual García proti Komisiji, zlasti pa:

                           (a)

                           v delu, v katerem ne določa, da teče delovna doba tožeče stranke za namene napredovanja, računanja pokojninskih pravic in za ostale namene od 1. aprila 2006;

                           (b)

                           v delu, v katerem tožeči stranki odreka pravico do izselitvenega dodatka iz člena 4(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike;

               —

               če je to potrebno, naj se razglasi ničnost odločbe z dne 10. marca 2009 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z istega dne, s katero je želela doseči pravice in plačilo, s katerimi bi bila zagotovljena ustrezna izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 22. maja 2008 v zadevi F-145/06, Pascual García proti Komisiji, vključno z raznimi neizplačanimi nagradami in nadomestili ter pripadajočimi zamudnimi obrestmi;

               —

               podredno, Komisiji naj se naloži povračilo škode, ki je nastala zaradi nepriznanja pravice do izselitvenega dodatka;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-547/12 P: Pritožba, ki jo je Helenska republika vložila 28. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi T-158/09, Grčija proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/38

         Pritožba, ki jo je Helenska republika vložila 28. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi T-158/09, Grčija proti Komisiji
   (Zadeva C-547/12 P)
   2013/C 26/72
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Helenska republika (zastopnika I. Chalkias in Papaïoannou, agenta)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Ugoditev pritožbi in razveljavitev izpodbijane sodbe Splošnega sodišča Evropske unije v delu, kjer je razsodilo, da je Komisija v zadevi 4 Magrizos II, EL./1995/107 grškim organom upravičeno očitala malomarnost glede neizterjave zadevnih zneskov;

               —

               ugoditev prvemu tožbenemu razlogu, s katerim se je predlagala razglasitev ničnosti odločbe Komisije zaradi neizpolnjevanja pogojev za uporabo člena 32 Uredbe št. 1290/2005 in za zahtevek Komisije proti Helenski republiki za plačilo 276 437,86 EUR v isti zadevi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov Helenske republike.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče Evropske unije je z očitnim izkrivljanjem vsebine dokaznih elementov procesnih aktov napačno razlagalo dejanske okoliščine v zadevi 4 Magrizos II, EL./1995/107 in napačno ugotovilo, da so bili v tej zadevi izpolnjeni pogoji za uporabo člena 32 Uredbe št. 1290/2005 in za zahtevek Komisije proti Helenski republiki za plačilo 276 347,86 EUR.


title: Zadeva T-316/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Komisija proti Premium ( Arbitražna klavzula – Pogodbe, sklenjene v okviru posebnega programa raziskav in tehnološkega razvoja na področju informacijske tehnologije – Vračilo dela predplačila, ki ga je plačala Skupnost – Zamudne obresti )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Komisija proti Premium
   (Zadeva T-316/06) (1)

   („Arbitražna klavzula - Pogodbe, sklenjene v okviru posebnega programa raziskav in tehnološkega razvoja na področju informacijske tehnologije - Vračilo dela predplačila, ki ga je plačala Skupnost - Zamudne obresti“)
   (2009/C 6/47)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. Montaguti, zastopnik, skupaj z J.-L. Fagnart in F. Longfils, odvetnika)

      Tožena stranka: Premium SA (Roeulx, Belgija) (zastopnika: S. Bertouille in D. Joos de ter Beerst, odvetnika)
   Predmet
   Tožba na podlagi člena 238 ES, katere namen je, da se toženi stranki naloži vračilo dela predplačila, ki ga je plačala Skupnost, skupaj z zamudnimi obrestmi zaradi nespoštovanja določenih pogodbenih obveznosti.
   Izrek

               1)

               Premium SA se naloži, da Komisiji plača znesek 57 605,74 EUR glavnice, povečane za zamudne obresti:

                           —

                           po letni stopnji 3,36 % za obdobje od 1. oktobra do 31. decembra 1998;

                           —

                           po letni stopnji 3,47 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 1999;

                           —

                           po letni stopnji 2,74 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2000;

                           —

                           po letni stopnji 4,26 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2002;

                           —

                           po letni stopnji 3,29 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2003;

                           —

                           po letni stopnji 2,27 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2004;

                           —

                           po letni stopnji 2,05 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2005;

                           —

                           po letni stopnji 2,11 % za obdobje od 1. januarja do dneva izdaje te sodbe;

                           —

                           po stopnji, ki velja na podlagi francoskega zakona za obdobje med dnevom izdaje te sodbe in dnevom celotnega plačila glavnice.

               2)

               Družbi Premium se naloži, da plača Komisiji znesek 30 988,74 EUR glavnice, povečane za zamudne obresti:

                           —

                           po letni stopnji 3,95 % za obdobje od 1. oktobra do 31. decembra 1998;

                           —

                           po letni stopnji 2,85 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 1999;

                           —

                           po letni stopnji 3,6 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2001;

                           —

                           po letni stopnji 2,95 % za obdobje od 1. januarjaa do 31. decembra 2002;

                           —

                           po letni stopnji 2,15 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2004;

                           —

                           po letni stopnji 2,4 % za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2005;

                           —

                           po letni stopnji 2,5 % za obdobje od 1. januarja do dneva izdaje te sodbe;

                           —

                           po stopnji, ki velja na podlagi danskega zakona za obdobje med dnevom izdaje te sodbe in dnevom celotnega plačila glavnice.

               3)

               Družbi Premium se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-113/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – Toshiba proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg projektov za plinsko izolirane stikalne naprave — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP — Razdelitev trga — Pravica do obrambe — Dokaz kršitve — Enotna in trajajoča kršitev — Globe — Teža in trajanje kršitve — Obrazložitev — Izhodiščni znesek — Referenčno leto)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – Toshiba proti Komisiji
   (Zadeva T-113/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg projektov za plinsko izolirane stikalne naprave - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP - Razdelitev trga - Pravica do obrambe - Dokaz kršitve - Enotna in trajajoča kršitev - Globe - Teža in trajanje kršitve - Obrazložitev - Izhodiščni znesek - Referenčno leto)
   2011/C 252/71
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Toshiba Corp. (Tokio, Japonska) (zastopniki: sprva J. MacLennan, solicitor, A. Schulz in J. Borum, odvetnika, nato J. MacLennan in A. Schulz)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Arbault in J. Samnadda, nato X. Lewis, nato J. Bourke in F. Ronkes Agerbeek, nazadnje J. Ronkes Agerbeek in N. Khan, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 (ES) in člena 53 EGS (zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, in, podredno, predlog za spremembo členov 1 in 2 te odločbe, tako da se prekliče ali zniža globa, ki je bila naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Člen 2(h) in (i) Odločbe Komisije C(2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 (ES) in člena 53 EGS (zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave) se razglasi za ničen v delu, ki se nanaša na Toshiba Corp

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Toshiba nosi tri četrtine stroškov, ki so nastali strankama pred Splošnim sodiščem.

               4.

               Evropska komisija nosi četrtino stroškov, ki so nastali strankama pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva C-462/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena  22. decembra 2005

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/23

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena 22. decembra 2005
   (Zadeva C-462/05)
   (2006/C 60/45)
   Jezik postopka: portugalščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata R. Lyal in M. Afonso, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 22. decembra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Portugalski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1)

               Ugotovi, da Portugalska republika s tem, da ohranja v veljavi nižjo stopnjo DDV v višini 5 % za cestnine, ki se pobirajo na mostovih za prehod čez reko Tajo v smeri proti Lizboni, ni izpolnila obveznosti iz členov 12 in 28 Direktive 77/388/EGS Sveta, Šeste direktive o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero. (1)

               2)

               Portugalski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Iz sodbe Sodišča z dne 8. marca 1998 v zadevi Komisija proti Portugalski (C-276/98, Recueil, str. I-1699) jasno izhaja, da Šesta direktiva nima nobene določbe, ki bi dovoljevala, da se za zadevne storitve uporabo nižja stopnja v višini 5 %, pri čemer to implicitno priznavajo tudi portugalski organi. Kljub temu omenjeni organi za nedoločen čas odložili odpravo te neizpolnitve obveznosti, ki je podana od 1. januarja 1995, pri čemer so glede morebitne uporabe člena 4(5) Šeste direktive podali vrsto protislovnih trditev, dvoumnih izjav in pogosto menjali svoje stališče.
   Ob poglobljeni obravnavi trditev in različnih stališč, ki jih je v predhodnem upravnem postopku v zvezi s tem sprejela Portugalska vlada, Komisija meni, da niso izpolnjene zahteve, da bi se za sporne storitve uporabil člen 4(5), prvi pododstavek, Šeste direktive.
   Iz člena 12(3)(a) Šeste direktive izhaja, da se lahko nižja stopnja DDV uporabi za obdavčljive transakcije, ki so zajete v eni izmed kategorij iz Priloge H. Med temi pa ni storitev omogočanja prevoza po cesti uporabnikom za plačilo cestnine.

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-219/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. februar 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Industrijska politika — Direktiva 93/42/EGS — Preverjanje skladnosti medicinskih pripomočkov — Priglašeni organ, ki ga imenuje proizvajalec — Obveznosti tega organa — Prsni vsadki z napako — Proizvodnja na osnovi silikona — Odgovornost priglašenega organa)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. februar 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH
   (Zadeva C-219/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Industrijska politika - Direktiva 93/42/EGS - Preverjanje skladnosti medicinskih pripomočkov - Priglašeni organ, ki ga imenuje proizvajalec - Obveznosti tega organa - Prsni vsadki z napako - Proizvodnja na osnovi silikona - Odgovornost priglašenega organa))
   (2017/C 112/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in revidentka: Elisabeth Schmitt

      Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: TÜV Rheinland LGA Products GmbH

      Izrek

               1.

               Določbe Priloge II k Direktivi Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, z vidika člena 11(1) in (10) ter člena 16(6) te direktive je treba razlagati tako, da priglašeni organ nima splošne obveznosti izvajanja nenajavljenih inšpekcij, pregledov pripomočkov in/ali pregledov poslovnih evidenc proizvajalca. Vendar pa mora ta organ ob indicih, da obstaja možnost, da medicinski pripomoček ni v skladu z zahtevami, ki izhajajo iz Direktive 93/42, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1882/2003, sprejeti vse potrebne ukrepe, da izpolni obveznosti iz člena 16(6) te direktive in iz točk 3.2, 3.3, od 4.1 do 4.3 in 5.1 Priloge II k navedeni direktivi.

               2.

               Direktivo 93/42, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1882/2003, je treba razlagati tako, da priglašeni organ v okviru postopka v zvezi z ES izjavo o skladnosti posreduje zaradi zaščite končnih uporabnikov medicinskih pripomočkov. Za pogoje, pod katerimi lahko krivdna neizpolnitev obveznosti, naloženih temu organu v skladu s to direktivo, v okviru navedenega postopka vzpostavi njegovo odgovornost v razmerju do teh uporabnikov, se uporabi nacionalno pravo ob upoštevanju načel enakovrednosti in učinkovitosti.

      (1)  UL C 279, 24.8.2015.


title: Zadeva T-458/05: Tožba, vložena  30. decembra 2005  — Tegometall International AG proti UUNT

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/46

         Tožba, vložena 30. decembra 2005 — Tegometall International AG proti UUNT
   (Zadeva T-458/05)
   (2006/C 60/87)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Tegometall International AG (Lengwil, Švica) (zastopnik: H. Timmann, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Wuppermann AG (Leverkusen, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               sprememba odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu, Az. R 106312004-2, z dne 21. oktobra 2005, vročene dne 2. novembra 2005, kot je bila spremenjena s popravkom z dne 16. novembra 2005, vročenim dne 23. novembra 2005 in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti 001227743 z dne 23. julija 2003;

               —

               podredno, razveljavitev odločbe in vrnitev zadeve drugemu odboru za pritožbe v nadaljnje odločanje;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka pred oddelkom za izbris in odborom za pritožbe tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „TEK“ za proizvode, ki spadajo v razreda 6 in 20 (police in deli za police, predvsem viseči košarice za police, vse omenjeno blago iz kovine oziroma ne iz lesa) — znamka Skupnosti št. 1 227 743

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Wuppermann AG

      Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 40/94, ker dejstva, ki jih je ugotovil odbor za pritožbe, ne upravičujejo izbrisa znamke. Poleg tega je odbor za pritožbe kršil pravico tožeče stranke do zaslišanja.


title: Zadeva C-137/05: Tožba Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije, vložena dne 24. marca 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/16

         Tožba Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije, vložena dne 24. marca 2005
   (Zadeva C-137/05)
   (2005/C 132/30)
   Jezik postopka: angleščina
   Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, ki ga zastopa C. Jackson, kot zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 24. marca 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložilo tožbo proti Svetu Evropske unije.
   Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično Uredbo Sveta (ES) št. 2252/2004 z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (1);

               2.

               odloči, v skladu s členom 231 ES, da bi morale, sledeč razglasitvi ničnosti Uredbe o potnih listih in do sprejetja nove zakonodaje v tej zadevi, določbe Uredbe o potnih listih ostati v veljavi, razen kolikor vplivajo na izključitev sodelovanja Združenega kraljestva pri uporabi Uredbe o potnih listih;

               3.

               Svetu Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Združenemu kraljestvu je bila odrečena pravica do sodelovanja pri sprejemanju Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (Uredba o potnih listih), čeprav je podala obvestilo o svoji želji, da bi to storila, v skladu s členom 5(1) Protokola o vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije (Schengenski protokol) in členom 3(1) Protokola o stališču Združenega kraljestva in Irske. Razveljavitev Uredbe o potnih listih se zahteva iz razlogov, ker izključitev Združenega kraljestva iz njenega sprejemanja pomeni bistveno kršitev postopka ali/in kršitev Pogodbe, v smislu člena 230(2) ES.

               2.

               Glavna sporna točka je po mnenju Združenega kraljestva v tem, da je Svet, ko ga je tako izključil iz sprejetja Uredbe o potnih listih, ravnal na podlagi napačne razlage razmerja med členom 5 in členom 4 Schengenskega protokola. Natančneje je sporno naslednje:

                           (a)

                           razlaga Sveta, po kateri se pravica do sodelovanja, ki jo podeljuje člen 5 Schengenskega protokola, nanaša le na ukrepe, ki temeljijo na schengenskem pravnem redu, v katerem Združeno kraljestvo sodeluje v skladu z odločbo Sveta, sprejeto na podlagi člena 4, je v nasprotju s strukturo in jezikom teh členov, s samo naravo mehanizma iz člena 5 in z Deklaracijo o členu 5, ki je bil priložen sklepni listini Amsterdamske pogodbe;

                           (b)

                           razlaga Sveta člena 5 Schengenskega protokola se ne zahteva, da omogoči pravilu „nevplivanja“ v členu 7 Protokola o stališču Združenega kraljestva in Irske koristen učinek. Niti se taka razlaga ne zahteva za ohranitev integritete schengenskega pravnega reda. Dejansko bi bil, kot sredstvo varovanja pravnega reda, njen obratni učinek na Združeno kraljestvo skrajno nesorazmeren;

                           (c)

                           glede na široko in ohlapno pojmovanje ukrepov, ki temeljijo na schengenskem pravnem redu in ki jih Svet uporablja v svoji praksi, bi mehanizem iz člena 5 Schengenskega protokola, kot to razlaga Svet, verjetno deloval na način, ki krši načelo pravne varnosti in temeljna načela o okrepljenem sodelovanju.

               3.

               Podredno, Združeno kraljestvo trdi, da bi, če bi bila razlaga Sveta o razmerju med členom 5 in členom 4 Schengenskega protokola pravilna, to nujno pomenilo zavzeti ožje stališče o pojmu ukrepa, ki temelji na schengenskem pravnem redu v smislu člena 5, saj se je ukrep zapleteno povezal s pravnim redom; in Uredba o potnih listih ni tak ukrep.

      (1)  UL L 385, str. 1.


title: Zadeva T-391/09: Tožba, vložena 5. oktobra 2009 – Evonik Degussa in AlzChem Hart proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/24

         Tožba, vložena 5. oktobra 2009 – Evonik Degussa in AlzChem Hart proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-391/09)
   2009/C 297/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Evonik Degussa GmbH (Essen, Nemčija) in AlzChem Hart GmbH (Trostberg, Nemčija) (zastopniki: C. Steinle, O. Andresen in I. Hermeneit, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 5791 konč. z dne 22. julija 2009 (Zadeva COMP/39.396 – Kalcijev karbid in reagenti na osnovi magnezija za industrijo jekla in plina) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki;

               —

               podredno, znižanje globe, naložene tožečima strankama po členih 2(g) in 2(h) navedene odločbe;

               —

               podredno, v primeru, da bo predlog št. 1 zavrnjen je treba glede na to člen 2(g) in 2(h) navedene odločbe spremeniti; tako da SKW Stahl Metallurgie GmbH solidarno odgovarja za polni znesek globe, naložene tožečima strankama;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki izpodbijata Odločbo Komisije C(2009) 5791 konč. z dne 22. julija 2009 (zadeva COMP/39.396 – Kalcijev karbid in reagenti na osnovi magnezija za industrijo jekla in plina). Z izpodbijano Odločbo je bilo tožečima strankama in drugim podjetjem naloženo plačilo globe zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Tožeči stranki naj bi po mnenju Komisije sodelovali pri enotni in trajajoči kršitvi v sektorju kalcijevega karbida in magnezija, v EGP, razen v Španiji, na Portugalskem, Irskem in v Združenem Kraljestvu, kjer sta se dogovorili o udeležbi, ki se nanaša na delitev trga, dogovore o kvotah, razdelitvi strank, določitvi cen in izmenjavo zaupnih poslovnih informacij o cenah, strankah in obsegu prodaje.
   Za utemeljitev svoje tožbe tožeči stranki najprej navajata, da nista kršili člena 81 ES. V zvezi s tem posebej poudarjata, da ne moreta biti odgovorni za dejanja, ki jih je storila njuna nekdanja hčerinska družba SKW Stahl Metallurgie GmbH, in da ona oziroma njeni pravni predhodniki niso tvorili gospodarske enote z njima. Nasprotno, tožeči stranki navajata, da njuni pravni predhodniki nimajo nobenega odločujočega vpliva na SKW Stahl Metallurgie GmbH. Glede na to naj bi tožena stranka prav tako kršila temeljna načela osebne odgovornosti, domneve nedolžnosti, načela krivde in načela krivdne odgovornosti.
   Nadalje tožeči stranki prav tako izpodbijata veljavnost naložene globe. V zvezi s tem navajata, da izpodbijana odločba krši člena 23(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), Smernice o načinu določanja glob (2), predvsem pa Obvestilo v zvezi s kronskimi pričami (3), načelo enakega obravnavanja in temeljno načelo sorazmernosti.
   Na koncu tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila svojo obveznost obrazložitve iz člena 253 ES v zvezi z njenimi ugotovitvami, ki se nanašajo na jamstvo za skupne dolgove SKW Stahl-Metallurgie GmbH.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).

      (3)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 2002, C 45, str. 3).


title: Zadeva C-246/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) z dne 26. maja 2004 v zadevi 1) Turn- und Sportunion Waldburg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich in 2) Edith Barris proti Finanzlandesdirektion für Tirol

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/2

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) z dne 26. maja 2004 v zadevi 1) Turn- und Sportunion Waldburg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich in 2) Edith Barris proti Finanzlandesdirektion für Tirol
   (Zadeva C-246/04)
   (2004/C 251/03)
   Verwaltungsgerichtshof je s sklepom z dne 26. maja 2004 v zadevi 1) Turn- und Sportunion Waldburg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich in 2) Edith Barris proti Finanzlandesdirektion für Tirol, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 10. junija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Verwaltungsgerichtshof predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali lahko država članica svojo pravico iz člena 13(C) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (v nadaljevanju: direktiva), s katero lahko davčnim zavezancem dovoli pravico do izbire za obdavčitev v primerih dajanja v najem nepremičnin, kljub v členu 13(B)(b) direktive določeni davčni oprostitvi, izvaja le enotno, ali sme država članica pri tem razločevati med vrstami prihodkov ali med skupinami davčnih zavezancev?

               2.

               Ali dovoljuje člen 13(B)(b) v povezavi s (C)(a) direktive državam članicam ureditev, kot jo predvideva člen 6(1)(št. 14) UStG 1994 (Umsatzsteuergesetz - zakon o prometnem davku, v nadaljevanju: UStG) v povezavi s členom 6(1)(št. 16) UStG 1994, po kateri je možnost izbire za obdavčitev prometa v primerih dajanja v najem in lizinga omejena na način, da športna društva, ki delujejo v splošnem interesu, nimajo možnosti izbire?

               3.

               Ali dovoljuje člen 13(B)(b) v povezavi s (C)(a) direktive državam članicam ureditev, kot jo predvideva člen 2(5)(št. 2) UStG 1994 v povezavi s členom 1(2)(št. 1) Liebhabereiverordnung (predpis o ljubiteljskih dejavnostih, katerih namen ni pridobivanje dobička) v verziji BGB1 št. 33/1993, po kateri možnost izbire za obdavčitev prometa v primerih dajanja v najem ne obstaja, če dajanje v najem v določenem časovnem obdobju ne ustvari skupnega dobička oz. skupnega presežka prihodkov in če se nanaša na stavbo, ki je primerna za uporabo kot zasebni stanovanjski prostor?


title: Združeni zadevi C-186/11 in C-209/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. januarja 2013 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11) proti Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou (Člena 43 ES in 49 ES — Nacionalna zakonodaja, po kateri je izključna pravica upravljanja, organiziranja in prirejanja iger na srečo podeljena enemu samemu podjetju, ki ima pravno obliko delniške družbe in kotira na borzi — Oglaševanje iger na srečo in širitev v druge države članice Evropske unije — Državni nadzor)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. januarja 2013 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11) proti Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou
   (Združeni zadevi C-186/11 in C-209/11) (1)

   (Člena 43 ES in 49 ES - Nacionalna zakonodaja, po kateri je izključna pravica upravljanja, organiziranja in prirejanja iger na srečo podeljena enemu samemu podjetju, ki ima pravno obliko delniške družbe in kotira na borzi - Oglaševanje iger na srečo in širitev v druge države članice Evropske unije - Državni nadzor)
   2013/C 71/04
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11)

      Toženi stranki: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou

      Ob udeležbi: Organismos prognostikon agonon podosfairou AE (OPAP)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias Athina - Razlaga členov 49 PDEU in 56 PDEU (člena 43 ES in 49 ES) – Nacionalna zakonodaja, po kateri je za omejevanje iger na srečo izključna pravica upravljanja, organiziranja in prirejanja iger na srečo podeljena enemu samemu podjetju, ki ima pravno obliko delniške družba in kotira na borzi – Oglaševanje iger s strani te družbe in širitev v druge države Unije

      Izrek

               1.

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopkov v glavni stvari, s katero je izključna pravica v zvezi z upravljanjem, organiziranjem in prirejanjem iger na srečo podeljena enemu subjektu, kadar, prvič, ta ureditev dejansko ne sledi ciljema zmanjševanja priložnosti za igranje iger na srečo ter doslednega in sistematičnega omejevanja dejavnosti na tem področju in, drugič, kadar ni zagotovljen strog nadzor javnih organov nad širitvijo sektorja iger na srečo, če je to potrebno za boj proti kriminalu, povezanem s temi igrami, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

               2.

               Nacionalni organi v primeru nezdružljivosti nacionalne ureditve na področju organiziranja iger na srečo z določbami Pogodbe, ki se nanašajo na svobodo opravljanja storitev in svobodo ustanavljanja, v prehodnem obdobju ne smejo opustiti odločanja o vlogah, kakršne so te iz postopkov v glavni stvari, za izdajo dovoljenj v sektorju iger na srečo.

               3.

               Pristojni javni organi v okoliščinah, kakršne so te iz postopkov v glavni stvari, lahko preučijo vloge za izdajo dovoljenja za organizacijo iger na srečo, ki so jim bile predložene, ob upoštevanju ravni varstva potrošnikov in družbenega reda, ki ga želijo zagotoviti, vendar na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011,

      UL C 194, 2.7.2011.


title: Zadeva T-364/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2012 – Arla Foods proti UUNT – Artax (Lactofree)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/69

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2012 – Arla Foods proti UUNT – Artax (Lactofree)
   (Zadeva T-364/11) (1)

   2013/C 26/136
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva C-276/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Španija) 21. maja 2013 – Pablo Acosta Padín proti Hijos de J. Barreras S.A.

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Španija) 21. maja 2013 – Pablo Acosta Padín proti Hijos de J. Barreras S.A.
   (Zadeva C-276/13)
   2013/C 207/54
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pablo Acosta Padín

      Tožena stranka: Hijos de J. Barreras S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je ureditev, kakršno določa predpis, ki ureja tarifo sodnih pooblaščencev, in sicer kraljeva uredba 1373/2003 z dne 7. novembra 2003, ki določa, da se za njihovo plačilo uporablja tarifa ali lestvica najnižjih vrednosti, ki se lahko zvišata ali znižata le za 12 %, združljiva s členom 101 PDEU (prej člen 81 Pogodbe ES v povezavi s členom 10) in členom 4(3) PEU, če organi države članice, vključno s sodišči, nimajo dejanske možnosti, da v izjemnih okoliščinah odstopijo od najnižjih vrednosti, ki so določene z zakonsko lestvico?

               2.

               Ali se v zvezi z uporabo navedene tarife brez uporabe najnižjih vrednosti, ki jih določa, obstoj velikega nesorazmerja med dejansko opravljenim delom in zneskom nagrade, ki je bila izplačana na podlagi uporabe lestvice ali tarife, lahko šteje za izjemno okoliščino?

               3.

               Ali je predpis, ki ureja tarifo sodnih pooblaščencev, to je kraljeva uredba 1373/2003 z dne 7. novembra 2003, združljiv s členom 56 PDEU (prej člen 49)?

               4.

               Ali ta ureditev izpolnjuje merili potrebe in sorazmernosti, na kateri se nanaša člen 15(3) Direktive 2006/123/ES (1)?

               5.

               Ali člen 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah v delu, v katerem določa pravico do poštenega sojenja, vsebuje pravico do učinkovite obrambe zoper določitev nagrade za pooblaščenca, ki je nesorazmerna in ne ustreza dejansko opravljenemu delu?

               6.

               Če je odgovor pritrdilen, ali so določbe španskega zakona o civilnem postopku, ki stranki, ki ji je bilo naloženo plačilo stroškov, onemogočajo, da izpodbija znesek nagrade za pooblaščenca, ker meni, da je previsok in nesorazmeren z dejansko opravljenim delom, skladne s členom 6 Evropske konvencije?

      (1)  Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36).


title: Zadeva C-519/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugalska) 5. oktobra 2016 – Superfoz – Supermercados Lda/Fazenda Pública

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugalska) 5. oktobra 2016 – Superfoz – Supermercados Lda/Fazenda Pública
   (Zadeva C-519/16)
   (2017/C 006/33)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Superfoz – Supermercados Lda

      Tožena stranka: Fazenda Pública

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 27(10) Uredbe (ES) št. 882/2004 (1) z dne 29. aprila 2004 ali katero koli drugo pravno pravilo ali splošno načelo Evropske unije, ki se po mnenju Sodišča uporablja, mogoče razlagati tako, da z njimi ni združljiva nacionalna določba, ki uvaja dajatev za financiranje uradnega nadzora v zvezi z varnostjo hrane, ki jo plačajo zgolj lastniki maloprodajnih ali mešanih trgovskih podjetij, pri čemer ta dajatev ne ustreza nikakršnemu specifičnemu uradnemu nadzoru, ki je določen zaradi teh davčnih zavezancev oziroma je v njihovo korist?

               2.

               Ali je odgovor drugačen, če se namesto dajatve uvede finančni prispevek javnemu organu, ki bremeni iste davčne zavezance in katerega namen je kritje stroškov nadzora nad kakovostjo hrane, vendar z enim samim ciljem, in sicer, da se odgovornost za financiranje navedenega nadzora razširi na vse subjekte v verigi preskrbe s hrano?

               3.

               Ali je oprostitev nekaterih gospodarskih subjektov plačila dajatve za varnost hrane, ki je določena le za nekatera maloprodajna ali mešana trgovska podjetja z živili (zlasti večja maloprodajna trgovska podjetja z živili) in ki je namenjena financiranju stroškov izvajanja uradnega nadzora na področju varnosti hrane, zaščite in zdravja živali ter varnosti in zdravja rastlin, državna pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom, ker izkrivlja oziroma grozi z izkrivljanjem konkurence z dajanjem prednosti nekaterim podjetjem oziroma nekaterim proizvodnjam v smislu člena 107(1) PDEU, oziroma ali ta oprostitev plačila dajatve vsaj ni sestavni del državne pomoči, o kateri je treba Evropsko komisijo obvestiti v skladu s členom 108(3) PDEU?

               4.

               Ali načela prava Evropske unije, zlasti načela enakosti, prepovedi diskriminacije, konkurence (vključno s prepovedjo obrnjene diskriminacije) in svobode ustanavljanja nasprotujejo nacionalni določbi, ki:

                           a.

                           obveznost plačila [TSAM] določa le za večja maloprodajna trgovska podjetja z živili?

                           b.

                           določa, da so s področja uporabe [TSAM] izključeni subjekti in mikro podjetja s prodajno površino, manjšo od 2 000 m2, ki niso del skupine oziroma niso del podjetja, ki uporablja enega ali več znakov in ki imajo na nacionalni ravni več kot 6 000 m2 prodajne površine?

      (1)  Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 200).


title: Zadeva C-464/16 P: Pritožba, ki jo je Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) vložila 18. avgusta 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. julija 2016 v zadevi T-674/15, Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE)/Evropska komisija

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/20

         Pritožba, ki jo je Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) vložila 18. avgusta 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. julija 2016 v zadevi T-674/15, Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE)/Evropska komisija
   (Zadeva C-464/16 P)
   (2016/C 402/22)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) (zastopnik: D. Lazar, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               se sklep Splošnega sodišča z dne 20. julija 2016 v zadevi T-674/15 v celoti razveljavi;

               2.

               se razglasi ničnost odločb Komisije z dne 9. oktobra 2015 (Ares(2015)4207700) in z dne 14. avgusta 2015 (Ares(2015)3532556), s katerima je pritožnici zavrnjen dostop do dokumentov;

               3.

               se Komisiji naloži, da pritožnici omogoči dostop do vseh dokumentov madžarske vlade glede poskusnega postopka EU 6874/14/JUST (CHAP(2015)00353 in CHAP(2015)00555), ne glede na to, ali so že na voljo ali pa bodo na voljo v prihodnje;

               4.

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba zoper navedeni sklep Splošnega sodišča v bistvu temelji na teh razlogih:
   V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča stranka v smislu Statuta Sodišča ne glede na svoj status pred Sodiščem ne sme nastopati sama, temveč jo mora zastopati tretja oseba (1).
   Poleg tega odvetniki, ki zasedajo vodstvene funkcije v upravnih organih pravne osebe, ne smejo uveljavljati svojih pravic pred sodišči Unije (2).
   Ustaljena sodna praksa Sodišča je v nasprotju s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in s členom 6(3) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
   Iz sodne prakse Sodišča ni razvidno, kateremu legitimnemu cilju Sodišče sledi s svojo razlago Statuta. Poleg tega ni jasno, na podlagi katere razlage je Sodišče prišlo do sklepa, da mora biti zastopnik neodvisna tretja oseba. V vsakem primeru Statut ne vsebuje tega izraza.
   Statut Sodišča naj se razlaga tako, da si lahko vsaka stranka in vsaka pravna oseba svobodno izbere svojega zastopnika.

      (1)  Sklep z dne 5. decembra 1996, Lopes/Gerichtshof, C-174/96 P, EU:C:1996:473 točka 11; sklep z dne 21. novembra 2007, Correia de Matos/Parlament, C-502/06 P, neobjavljen; EU:C:2007:696 točka 11; sklep z dne 29. septembra 2010, EREF/Komisija, C-74/10 P in C-75/10 P, neobjavljen, EU:C:2010:557, točka 54.

      (2)  Beschluss vom 8.12.1999, Euro-Lex/HABM [EU-Lex], T-79/99, EU:T:1999:312, Rn. 29; Beschluss vom 13.1.2005, Suivida/Kommission, T-184/04, EU:T:2005:7, Rn. 10; Beschluss vom 30.11.2012, Activa Preferentes/Rat, T-437/12, nicht veröffentlicht, EU:T:2012:638, Rn 7.


title: Zadeva C-332/06 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. oktobra 2007 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – EKUJS – Izdatki, izključeni iz financiranja zaradi neskladnosti s predpisi Skupnosti)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/13

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. oktobra 2007 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-332/06 P) (1)

   (Pritožba - EKUJS - Izdatki, izključeni iz financiranja zaradi neskladnosti s predpisi Skupnosti)
   (2007/C 297/20)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: V. Kontolaimos in I. Chalkias, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in H. Tserepa-Lacombe, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 20. junija 2006 v zadevi Helenska republika proti Komisiji (T-251/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/457/ES z dne 29. aprila 2004 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (notificirana pod št. C(2004)1706) (UL L 156, str. 48).
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-480/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Hamburg (Nemčija) 9. septembra 2013 – Sysmex Europe GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Hafen

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Hamburg (Nemčija) 9. septembra 2013 – Sysmex Europe GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Zadeva C-480/13)
   2013/C 352/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgerichts Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sysmex Europe GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je bilo treba leta 2005 kot barvo ali barvilo pod tarifno številko 3212 kombinirane nomenklature (1) uvrstiti blago, ki sestoji iz topil in polimetinske snovi, ki ima sicer lahko nek – na tekstilu neobstojen – učinek obarvanja, vendar pa je ta snov pri tem blagu namenjena pridobivanju informacij o delcih (belih krvničkah), vsebovanih v testni raztopini (predpripravljena kri), in sicer tako, da omenjena snov zaradi nalaganja ionov na določene sestavne dele teh delcev (nukleinske kisline) tvori molekularne strukture, ki pri obsevanju z lasersko svetlobo določene valovne dolžine za nekaj časa postanejo fluorokromatske, to stanje in njegovo intenzivnost pa se izmeri s posebnimi fotocelicami?

      (1)  Kombinirana nomenklatura iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 327, str. 1).


title: Zadeva T-269/13 P: Pritožba, ki jo je 19. maja 2013 vložil Markus Brune zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 21. marca 2013 v zadevi F-94/11, Brune proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/45

         Pritožba, ki jo je 19. maja 2013 vložil Markus Brune zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 21. marca 2013 v zadevi F-94/11, Brune proti Komisiji
   (Zadeva T-269/13 P)
   2013/C 207/76
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Markus Brune (Bruselj, Belgija) (zastopnik: H. Mannes, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga – pri čemer vztraja pri predlogih, podanih na prvi stopnji – naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 21. marca 2013 v zadevi F-94/11;
               podredno, zadevo vrne v ponovno odločanje Sodišču za uslužbence;

               —

               plačilo stroškov tega postopka in postopka na prvi stopnji naloži nasprotni stranki.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe navaja pritožnik zlasti to:

               1.

               Napačna presoja obveznosti ponovitve ustnega preizkusa

                           —

                           V izpodbijani sodbi se naj ne bi upoštevalo, da se s ponovnim ustnim preizkusom, organiziranim z namenom izvršitve sodbe z dne 29. septembra 2010 v zadevi Brune proti Komisiji (F-5/08, še neobjavljena v ZOdl.), kršita načeli enakega obravnavanja in objektivnosti ocenjevanja ter člen 266 PDEU;

                           —

                           poleg tega naj bi Sodišče za uslužbence v okviru obrazložitve sodbe napačno uporabilo pravo in napačno, deloma celo protislovno, ugotovilo dejansko stanje – zlasti glede pogojev iz člena 266 PDEU, načela prepovedi diskriminacije in zahteve po enotnih ocenjevalnih merilih).

               2.

               Neupoštevanje alternativnih rešitev

                           —

                           Z izpodbijano sodbo naj bi bile zavrnjene predlagane alternativne rešitve za izvršitev zgoraj navedene sodbe Brune, čeprav naj bi bile te rešitve v obravnavani zadevi nujne v skladu z ustaljeno sodno prakso, pri čemer naj bi bilo v obrazložitvi navedenega pravo napačno uporabljeno;

                           —

                           poleg tega naj bi bili v izpodbijani sodbi v okviru presoje alternativnih rešitev nepravilno razlagani načeli enakega obravnavanja in objektivnosti ocenjevanja, člen 27 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in obvestilo o natečaju.

               3.

               Podredno: napačna presoja kršitev postopka pri pripravi ponovnega preizkusa

                           —

                           V sodbi naj bi bilo v zvezi s pravočasnim vabljenjem, informacijami glede sestave natečajne komisije in informacijami glede prava, ki se uporablja, napačno ugotovljeno dejansko stanje in organizacijske obveznosti tožene stranke;

                           —

                           izpodbijana sodba naj ne bi vsebovala presoje, ali je ob upoštevanju dodatnih informacij, danih drugi kandidatki v vzporednem postopku, prišlo do neenakega obravnavanja pritožnika,

                           —

                           v zvezi z očitkom pristranskosti natečajne komisije naj bi bilo v izpodbijani sodbi zgolj ugotovljeno, da ni dokazana diskriminacija pritožnika med prvotnim preizkusom, ne da bi se pri tem presojalo vprašanje pristranskosti natečajne komisije v okviru ponovnega preizkusa.

               4.

               Napačno zavrženje tretjega, četrtega in petega predloga pritožnika iz razloga nedopustnosti

                           —

                           v izpodbijani sodbi se naj ne bi upoštevala možnost, priti do splošnih ugotovitev, ki ne pomenijo konkretnih obveznosti institucij EU;

                           —

                           v izpodbijani sodbi naj bi se predlog za povrnitev škode razlagal v smislu, da naj pritožnik ne bi predlagal nadomestitve škode, čeprav naj bi bilo med obravnavo izrecno pojasnjeno, da je tak predlog bil podan;

                           —

                           v izpodbijani sodbi se naj ne bi upoštevala obveznost nadomestitve škode, celo brez izrecnega predloga, ki izhaja iz člena 266 PDEU.

               5.

               Diskriminatornost odločbe o stroških

         Z izpodbijano sodbo naj bi bil pritožnik v primerjavi s postopkom v zadevi F-42/11, Honnefelder proti Komisiji diskriminiran, saj naj Sodišče za uslužbence upoštevne okoliščine v smislu člena 87(2) Poslovnika ne bi presojalo tudi v korist pritožnika.


title: Zadeva T-713/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Pharm-a-care Laboratories/UUNT – Pharmavite (VITAMELTS) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Umik zahteve za ugotovitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/16

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Pharm-a-care Laboratories/UUNT – Pharmavite (VITAMELTS)
   (Zadeva T-713/15) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Umik zahteve za ugotovitev ničnosti - Ustavitev postopka))
   (2016/C 175/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd (Sydney, Avstralija) (zastopnik: I. A. De Freitas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: E. Zaera Cuadrado, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Pharmavite LLC (Kalifornija, Združene države)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 10. septembra 2015 (zadeva R 2649/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Pharmavite LLC in Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Družba Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. maja 2005 v zadevi C-400/99: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Ukrepi v zvezi s podjetji za pomorski prevoz — Pogodbe o izvajanju javnih služb — Neobstoj pomoči, veljavna pomoč ali nova pomoč — Sprožitev postopka na podlagi člena 88(2) ES — Obveznost začasnega odloga)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/1

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 10. maja 2005
   v zadevi C-400/99: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Ukrepi v zvezi s podjetji za pomorski prevoz - Pogodbe o izvajanju javnih služb - Neobstoj pomoči, veljavna pomoč ali nova pomoč - Sprožitev postopka na podlagi člena 88(2) ES - Obveznost začasnega odloga)
   (2005/C 171/01)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-400/99, Italijanska republika (zastopniki: U. Leanza, I. M. Braguglia skupaj s P. G. Ferrijem in M. Fiorilliem) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: E. De Persio, D. Triantafyllou in V. Di Bucci), zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene dne 18. oktobra 1999, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans in A. Rosas, predsedniki senatov, J.-P. Puissochet (poročevalec) in R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr in J. N. Cunha Rodrigues, sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 10. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba Komisije, vročena italijanskim organom z dopisom SG (99) D/6463 z dne 6. avgusta 1999 o sprožitvi postopka na podlagi člena 88(2) ES, v zvezi z državno pomočjo C 64/99 (prej NN 68/99) se razglasi za nično, ker ima za posledico začasni odlog davčnega režima, ki se je uporabljal za oskrbo z gorivom in oljem za mazanje ladij Gruppo Tirrenia di Navigazione do vročitve odločbe o koncu postopka glede zadevnega podjetja italijanskim organom [Odločba Komisije K(2001) 1684 z dne 21. junija 2001 ali Odločba Komisije K(2004) 470 konč. z dne 16. marca 2004].

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 20, 22.1.2000.


title: Zadeva T-384/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. novembra 2008 – Abruzzo proti Komisiji

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/43

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. novembra 2008 – Abruzzo proti Komisiji
   (Zadeva T-384/05) (1)

   (2009/C 6/84)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 330, 24.12.2005.


title: Zadeva C-286/11 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. januarja 2013 – Evropska komisija proti Tomkins plc (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg pribora (fitingov) iz bakra in bakrene zlitine — Odgovornost matične družbe, ki izhaja le iz kršitve hčerinske družbe — Načelo ne ultra petita — Učinek ničnosti, razglašene s sodbo, ki se nanaša na hčerinsko družbo, na pravni položaj matične družbe)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. januarja 2013 – Evropska komisija proti Tomkins plc
   (Zadeva C-286/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg pribora (fitingov) iz bakra in bakrene zlitine - Odgovornost matične družbe, ki izhaja le iz kršitve hčerinske družbe - Načelo ne ultra petita - Učinek ničnosti, razglašene s sodbo, ki se nanaša na hčerinsko družbo, na pravni položaj matične družbe)
   2013/C 71/06
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, V. Bottka in R. Sauer, agenti)

      Druga stranka v postopku: Tomkins plc (zastopnika: K. Bacon, barrister, S. Jordan, solicitor)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi Tomkins proti Komisiji, s katero je bila razglašena delna ničnost Odločbe Komisije 2007/691/ES z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe o Evropski uniji in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F/38.121 – Pribor (fitingi)) [notificirano pod dokumentarno številko C(2006) 4180] o omejevalnem sporazumu o določitvi popustov in rabatov, vzpostavitvi mehanizma za usklajevanje podražitev, dodelitvi strank in izmenjavi poslovnih informacij na evropskem trgu pribora (fitingov) iz bakra in zlasti bakrene zlitine (UL L 283, str. 63), ter s katero je bila hkrati znižana globa, ki je bila naložena družbi Tomkins plc

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva C-520/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Odločba 2009/726/ES — Neizvršitev — Uvoz mleka in mlečnih izdelkov — Izvor — Kmetijska gospodarstva, ki so ogrožena zaradi spongiformne encefalopatije — Nacionalni ukrepi prepovedi)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/8

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. julija 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-520/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Odločba 2009/726/ES - Neizvršitev - Uvoz mleka in mlečnih izdelkov - Izvor - Kmetijska gospodarstva, ki so ogrožena zaradi spongiformne encefalopatije - Nacionalni ukrepi prepovedi)
   2013/C 260/14
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Jimeno Fernández in D. Bianchi, agenta)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, S. Menez, C. Candat in R. Loosli-Surrans, agenti)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 4(3) PEU ter člena 288 PDEU – Neizvršitev Odločbe Komisije 2009/726/ES z dne 24. septembra 2009 o začasnih zaščitnih ukrepih, ki jih je Francija sprejela v zvezi z vnosom mleka in mlečnih izdelkov na njeno ozemlje s kmetijskega gospodarstva, na katerem je bil potrjen primer klasičnega praskavca (UL L 258, str. 27)

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da ni izvršila Odločbe Komisije 2009/726/ES z dne 24. septembra 2009 o začasnih zaščitnih ukrepih, ki jih je Francija sprejela v zvezi z vnosom mleka in mlečnih izdelkov na njeno ozemlje s kmetijskega gospodarstva, na katerem je bil potrjen primer klasičnega praskavca, ni izpolnila obveznosti iz členov 4(3) PEU in člena 288 PDEU.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 362, 10.12.2011.