title: Zadeva C-160/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 2. aprila 2012 – Maria Rosa Gramegna proti A.S.L. Lodi in drugim

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 2. aprila 2012 – Maria Rosa Gramegna proti A.S.L. Lodi in drugim
   (Zadeva C-160/12)
   2012/C 157/08
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maria Rosa Gramegna

      Tožene stranke: A.S.L. Lodi in drugi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načela svobode ustanavljanja, prepovedi diskriminacije in varstva konkurence iz člena 49 PDEU in naslednjih nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki lekarnarju, ki ima dovoljenje za opravljanje dejavnosti in je vpisan v ustrezno lekarniško zbornico, vendar ni lastnik trgovine iz organigrama, v trgovini s parafarmacevtskimi izdelki, katere lastnik je, ne dovoljuje maloprodaje plačljivih zdravil na recept, ki jih ne plača nacionalna zdravstvena služba, ampak jih v celoti plača kupec, in ki v tem sektorju prepoveduje tudi prodajo določenih kategorij farmacevtskih izdelkov ter določa kvote trgovin, ki jih je mogoče odpreti na nacionalnem ozemlju?


title: Zadeva T-57/06: Tožba, vložena  17. februarja 2006  — Marly proti UUNT

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/22

         Tožba, vložena 17. februarja 2006 — Marly proti UUNT
   (Zadeva T-57/06)
   (2006/C 96/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Marly SA (Bruselj, Belgija) (Zastopnik: B. Mouffe, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Erdal Gesellschaft m.b.H. (Hallein, Avstrija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba naj se razveljavi v delu, v katerem je ugodila ugovoru imetnika besedne znamke „TOFIX“;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so bili v postopku pred odborom za pritožbe nujni in ki jih je tožeča stranka priglasila.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka TOPIX za proizvode iz razreda 3 (prijava št. 2 326 072)
   Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Erdal Gesellschaft m.b.H.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Mednarodna besedna znamka TOFIX za proizvode iz razredov 3 in 4.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi za vse izpodbijane proizvode
   Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker sta si nasprotujoči znamki vidno in pojmovno različni ter so proizvodi, ki jih znamki predstavljata, zelo različni.


title: Zadeva T-505/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. februarja 2015 – Seven for all mankind/UUNT – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND) („Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SEVEN FOR ALL MANKIND — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja figurativna mednarodna znamka Seven — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno pravno neutemeljena“)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. februarja 2015 – Seven for all mankind/UUNT – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)
   (Zadeva T-505/14) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SEVEN FOR ALL MANKIND - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja figurativna mednarodna znamka Seven - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno pravno neutemeljena“))
   (2015/C 127/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Seven for all mankind LLC (Vernon, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: A. Gautier-Sauvagnac, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Seven SpA (Leinì, Italija) (zastopnik: L. Trevisan, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. aprila 2014 (zadeva R 1277/2013-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Seven SpA in Seven for all mankind LLC.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Seven for all mankind LLC se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 292, 1.9.2014.


title: Zadeva T-212/10: Tožba, vložena 3. maja 2010 – Strålfors Aktiebolag proti UUNT (IDENDTIFICATION SOLUTIONS)

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/21

         Tožba, vložena 3. maja 2010 – Strålfors Aktiebolag proti UUNT (IDENDTIFICATION SOLUTIONS)
   (Zadeva T-212/10)
   2010/C 195/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Strålfors AB (Malmö, Švedska) (zastopnik: M. Nielsen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. januarja 2010 v zadevi R 1112/2009-2 naj se razveljavi;

               —

               odobri naj se registracija znamke Skupnosti iz prijave št. 8235186 „IDENTIFICATION SOLUTIONS“ za „oznake in škatle, izdelane iz papirja in lepenke (ne za označevanje posameznikov); knjigoveški material; lepila za pisarniški material ali za gospodinjstva, potrebščine za umetnike; čopiči; pisalni stroji in pisarniški pribor (razen pohištva); materiali za učenje ali poučevanje (razen aparatov); zavijalni materiali iz umetnih snovi (ki jih ne obsegajo drugi razredi); tiskarske črke; klišeji“ iz razreda 16; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „IDENTIFICATION SOLUTIONS“ za blago iz razreda 16 – Prijava skupnostne znamke št. 8235186

      Odločba preizkuševalca: Delna zavrnitev registracije iz prijave za znamko Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe in potrditev izpodbijane odločbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka trdi, da bi bilo treba prijavo skupnostne znamke št. 8235186 „IDENTIFICATION SOLUTIONS“ sprejeti in opraviti registracijo za proizvode iz razreda 16, saj ima „IDENTIFICATION SOLUTIONS“ glede teh proizvodov razlikovalni značaj in tako izpolnjuje pogoje iz člena 4 Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-178/06: Tožba, vložena  5. aprila 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Estoniji

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/26

         Tožba, vložena 5. aprila 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-178/06)
   (2006/C 143/48)
   Jezik postopka: estonščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in E. Randvere)

      Tožena stranka: Republika Estonija
   Tožeča stranka predlaga Sodišču, naj:

               —

               ugotovi, da Republika Estonija ni izpolnila obveznosti iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/39/ES z dne 10. junija 2002 o spremembah Direktive 97/67/ES glede nadaljnjega odpiranja trgov poštnih storitev v Skupnosti (1) s tem, ko v skladu z obveznostjo iz te direktive, ni sporočila vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za njen prenos.

               —

               Republiki Estoniji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 31. decembra 2002.

      (1)  UL L 176, str. 21.


title: Zadeva C-108/11: Tožba, vložena 2. marca 2011 – Evropska komisija proti Irski

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/13

         Tožba, vložena 2. marca 2011 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-108/11)
   2011/C 145/19
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal, C. Soulay, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Irska s tem, da je določila stopnjo DDV 4,8 % za dobavo hrtov in konjev, ki običajno niso namenjeni za pripravo živil, za najem konjev in za določene storitve osemenjevanja, ni izpolnila obveznosti iz členov 96, 98 (v povezavi s Prilogo III) in 110 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost;

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 96 Direktive o DDV je splošna stopnja DDV, ki jo določi vsaka država članica, pri čemer je minimalna stopnja 15 %, uporabna za vse dobave blaga in storitev. Stopnjo, drugačno od splošne stopnje, je mogoče uporabiti le, če to dovoljujejo druge določbe Direktive.
   Člen 98 določa, da lahko države članice uporabijo eno ali dve nižji stopnji za dobavo blaga in storitev iz Priloge III k Direktivi. Dobave, ki so predmet spora, niso vsebovane v Prilogi III.
   Direktiva o DDV vsebuje tudi prehodne določbe, ki državi članici dovoljujejo nadaljevanje uporabe stopenj, ki odstopajo od splošnih pravil o strukturi in višini stopenj, vsebovanih v Direktivi, če so upoštevne nacionalne določbe veljale 1. januarja 1991.
   V skladu s členom 113 Direktive o DDV lahko država članica, ki je 1. januarja 1991 uporabila nižjo stopnjo, ki je bila nižja od najnižje stopnje iz člena 99, uporabi za to blago in storitve eno od nižjih stopenj iz člena 98. Vendar ker je stopnja, ki jo je Irska uporabila za sporno blago in storitve, nižja od najnižje stopnje, določene v členu 99 Direktive DDV, člen 113 nima učinka.
   Člen 110 Direktive se nanaša tudi na nižje stopnje od minimalno določenih v členu 99. Določa prehodno ureditev za nekatere nacionalne ukrepe, sprejete zaradi natančno opredeljenih socialnih razlogov (in sicer zmanjšanje obračunanih davčnih obremenitev za porabo blaga in storitev, ki pokrivajo osnovne socialne potrebe) in v korist končnih potrošnikov. Komisija trdi, da dobava konjev in hrtov (ki se ne uporabljajo za pripravo živil), najem konjev in storitve osemenjevanja ne morejo biti obravnavane kot nujne za pokrivanje osnovnih socialnih potreb. Komisija tudi trdi, da ni mogoče šteti, da ukrep koristi končnemu uporabniku, ker je velika večina konjev in hrtov namenjena za dirke in rejo.

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-255/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2015 – Aalto-korkeakoulusäätiö/UUNT (APPCAMPUS)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2015 – Aalto-korkeakoulusäätiö/UUNT (APPCAMPUS)
   (Zadeva T-255/14) (1)

   (2015/C 311/69)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva T-723/15: Tožba, vložena 4. decembra 2015 – Genossenschaftsverband Bayern/Komisija

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/40

         Tožba, vložena 4. decembra 2015 – Genossenschaftsverband Bayern/Komisija
   (Zadeva T-723/15)
   (2016/C 059/46)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Genossenschaftsverband Bayern e. V. (München, Nemčija) (zastopnika: C. Bittner in N. Thies, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem

                           —

                           je v členu 1 ugotovljeno, da so bile državne pomoči v Nemčiji v zvezi s preskusi kakovosti mleka, izvedenimi na Bavarskem, zadevnim podjetjem v sektorju mleka na Bavarskem dodeljene v nasprotju s členom 108(3) PDEU in da te pomoči od 1. januarja 2007 niso združljive z notranjim trgom;

                           —

                           je v členih od 2 do 4 naložena izterjava teh pomoči skupaj z obrestmi od prejemnikov;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev delne ničnosti sklepa Komisije C(2015) 6295 final z dne 18. septembra 2015 o državni pomoči za preskuse kakovosti mleka v okviru Zakona o mleku in maščobah, ki jo je dodelila Nemčija SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov, ki so v bistvu enaki kot tožbeni razlogi v zadevi T-722/15, Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns/Komisija, ali so jim podobni.


title: Zadeva T-452/17: Tožba, vložena 20. julija 2017 – TL/ENVP

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/28

         Tožba, vložena 20. julija 2017 – TL/ENVP
   (Zadeva T-452/17)
   (2017/C 347/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: TL (zastopnika: T. Léonard in M. Cock, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski nadzornik za varstvo podatkov

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da sklep Evropskega nadzornika za varstvo podatkov (v nadaljevanju: ENVP) z dne 16. maja 2017 o zavrnitvi zahteve za anonimizacijo sodbe [zaupno] (1) in spletnih strani, ki vsebujejo osebne podatke, v delu, v katerem je bila z njim zavrnjena pritožba z obrazložitvijo, da pomeni zahtevo za ponovno presojo, in ni bilo odgovorjeno na argumente pritožnika, krši:

                           —

                           člen 46(a) Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102) ter člena 33 in 34(1) Sklepa Evropskega nadzornika za varstvo podatkov 2013/504/EU z dne 17. decembra 2012 o sprejetju poslovnika (UL, L 273, str. 41), sprejeta za izvedbo navedenega člena 46(a), ki določa pristojnost ENVP, da preiskuje pritožbe ter o izidu obvesti zadevnega posameznika;

                           —

                           člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki institucijam in organom Unije nalaga splošno obveznost obrazložitve;

               —

               ugotovi, da izpodbijani sklep v delu, v katerem je v njem ugotovljeno, da ENVP ni pristojen za obravnavo pritožbe tožeče stranke, krši člen 46(c) Uredbe (ES) no 45/2001 v povezavi s členom 8(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah;

         ter naj zato:

               —

               izpodbujani sklep razglasi za ničen in neveljaven;

               —

               ENVP naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog zadeva odsotnost odgovora ENVP na pritožbo, ki jo je pri njem vložila tožeča stranka. Izpodbijani sklep naj bi s tem, da je bila z njim zavrnjena pritožba z obrazložitvijo, da pomeni zahtevo za ponovno presojo, in ni bilo odgovorjeno na argumente, ki jih je tožeča stranka navedla v utemeljitev svoje zahteve za anonimizacijo, kršen člen 46(a) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki določa pristojnost ENVP, da preiskuje pritožbe ter o izidu obvesti zadevnega posameznika, ter člena 33 in 34(1) Sklepa Evropskega nadzornika za varstvo podatkov 2013/504/EU z dne 17. decembra 2012 o sprejetju poslovnika, sprejeta za izvedbo zgoraj navedenega člena 46(a), na podlagi katerih ENVP obravnava pritožbe ter pritožnika obvesti o izidu pritožbe in izvedenih ukrepih. V skladu z navedbami tožeče stranke ENVP pritožbe ni obravnaval, ker jo je napačno opredelil za zahtevo za ponovno presojo. Poleg tega naj bi izpodbijani sklep kršil člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki institucijam in organom Unije nalaga splošno obveznost obrazložitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog zadeva kršitev člena 46(c) Uredbe (ES) no 45/2001 v povezavi s členom 8(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj naj bi ENVP napačno ugotovil, da ni pristojen za obravnavo pritožbe tožeče stranke.

      (1)  Prikriti zaupni podatki.


title: Zadeva T-582/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. februarja 2015 – Acron in Dorogobuzh/Svet

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/39

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. februarja 2015 – Acron in Dorogobuzh/Svet
   (Zadeva T-582/10) (1)

   (2015/C 127/52)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 55, 19.2.2011.


title: Zadeva C-685/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Avstrija) – Online Games Handels GmbH in drugi/Landespolizeidirektion Oberösterreich (Predhodno odločanje — Člen 49 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Člen 56 PDEU — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Omejevalna ureditev države članice — Upravne sankcije kazenske narave — Nujni razlogi v splošnem interesu — Sorazmernost — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 47 — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Nacionalna ureditev, ki za sodišče določa obveznost, da po uradni dolžnosti ugotovi elemente, o katerih odloča v okviru pregona upravnih kršitev kazenske narave — Skladnost)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Avstrija) – Online Games Handels GmbH in drugi/Landespolizeidirektion Oberösterreich
   (Zadeva C-685/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Člen 56 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Omejevalna ureditev države članice - Upravne sankcije kazenske narave - Nujni razlogi v splošnem interesu - Sorazmernost - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Nacionalna ureditev, ki za sodišče določa obveznost, da po uradni dolžnosti ugotovi elemente, o katerih odloča v okviru pregona upravnih kršitev kazenske narave - Skladnost))
   (2017/C 277/12)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Online Games Handels GmbH, Frank Breuer, Nicole Enter, Astrid Walden

      Tožena stranka: Landespolizeidirektion Oberösterreich

      Izrek

   Člena 49 in 56 PDEU, kot sta med drugim razložena v sodbi z dne 30. aprila 2014, Pfleger in drugi (C 390/12, EU:C:2014:281), v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni postopkovni ureditvi, v skladu s katero mora v upravnem postopku kazenske narave sodišče, ki odloča o združljivosti ureditve, ki omejuje uresničevanje temeljne svoboščine Evropske unije, kot sta svoboda ustanavljanja ali svobodno opravljanje storitev znotraj Evropske unije, s pravom Unije, po uradni dolžnosti ugotoviti dejansko stanje zadeve, o kateri odloča, v okviru preučitve obstoja upravnih kršitev, če taka ureditev ne pomeni, da mora to sodišče nadomestiti pristojne organe države članice, ki morajo predložiti dokaze, na podlagi katerih je navedenemu sodišču omogočeno, da preveri, ali je taka omejitev upravičena.

      (1)  UL C 118, 4.4.2016.


title: Zadeva T-339/16: Tožba, vložena 26. junija 2016 – Ville de Paris/Komisija

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/27

         Tožba, vložena 26. junija 2016 – Ville de Paris/Komisija
   (Zadeva T-339/16)
   (2016/C 314/38)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ville de Paris (Pariz, Francija) (zastopnik: J. Assous, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razglasi za nično Uredbo Komisije (EU) 2016/646 z dne 20. aprila 2016 o spremembi Uredbe (ES) št. 692/2008 glede emisij iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 6);

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo simbolične odškodnine v višini 1 EUR za škodo, ki je Ville de Paris nastala zaradi sprejetja te uredbe;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: ničnost Uredbe Komisije (EU) 2016/646 z dne 20. aprila 2016 o spremembi Uredbe (ES) št. 692/2008 glede emisij iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 6) (UL L 109, str. 1, v nadaljevanju: izpodbijana uredba) zaradi nepristojnosti, ker je Evropska komisija nepravilno uporabila regulativni postopek s pregledom. Komisija nima pristojnosti rationae materiae in je pri sprejetju izpodbijane uredbe storila bistveno kršitev postopka.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: ničnost izpodbijane uredbe zaradi kršitve primarne zakonodaje, sekundarne zakonodaje na področju okolja in subsidiarnih norm prava Evropske unije zaradi nespoštovanja splošnih načel evropskega prava okolja ter načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj.

         V zvezi z odškodninskim zahtevkom tožeča stranka trdi, da so izpolnjeni pogoji za uveljavitev nepogodbene odgovornosti Unije, prvič, ker ima izpodbijana uredba tako formalne kot vsebinske pomanjkljivosti, drugič, ker je izpodbijana uredba tožeči stranki povzročila dejansko in gotovo škodo in, tretjič, ker o vzročni zvezi med ravnanjem Komisije in zatrjevano škodo ni mogoče dvomiti.


title: Zadeva T-244/08: Tožba, vložena 23. junija 2008 – Konsum Nord proti Komisiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/51

         Tožba, vložena 23. junija 2008 – Konsum Nord proti Komisiji
   (Zadeva T-244/08)
   (2008/C 223/89)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Konsum Nord ekonomisk förening (Umeå, Švedska) (zastopnik: U. Öberg, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se v celoti razglasi Odločba Komisije C(2008)311 konč. z dne 30. januarja 2008 o državni pomoči Švedske v korist Konsum Jämtland ekonomisk förening;

               —

               Komisiji Evropskih Skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je z Odločbo z dne 30. januarja 2008 o državni pomoči št. C 35/2006 (prej NN 37/2006) Švedske v korist Konsum Jämtland, ki se je združil s tožečo stranko v letu 2006, ugotovila, da prodaja, ki jo je opravila občina Åre za dele nezazidljivih parcelnih zemljišč za 2 milijona SEK, namesto 6,6 milijona SEK, ki ga je ponudil Lidl, kot konkurent Konsum Jämtland, pomeni državno pomoč, ki ni v skladu s členom 87 ES.
   Tožeča stranka utemeljuje svojo tožbo s tem, da je Komisija storila številne napačne presoje pri pravni opredelitvi sporne prodaje kot državne pomoči, ker:

               —

               je Komisija napačno ugotovila, da prodaja ni bila izvedena po tržni ceni in je tako pomenila gospodarsko korist za Konsum Jämtland;

               —

               Komisija ni upoštevala dejstva, da je bila prodaja del serije poslov z nepremičninami med različnimi strankami, katerih namen je bil izvedba natančnih načrtov za vas Åre;

               —

               je Komisija napačno sklepala, da je bila ponudba konkurenta Lidl, nezdružljiva s številnimi pogoji in da je bila zavezujoča in verodostojna; in

               —

               je Komisija napačno uporabila načelo zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

         Dalje, tožeča stranka navaja, da Komisija ni upoštevala lastnih smernic v Sporočilu Komisije o elementih državne pomoči pri prodaji zemljišč in objektov s strani javnih oblasti (1) in ni izpolnila svoje obveznosti preiskave, ker ni preverila vseh dejanskih okoliščin.
   Nazadnje tožeča stranka zatrjuje, da domnevna državna pomoč ne izkrivlja konkurence in ne vpliva na trgovino med državami članicami.

      (1)  UL 1997, C 209, str. 3.


title: Zadeva C-384/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Hoge Raad der Nederlanden z dne  14. oktobra 2005  v zadevi Johan Piek proti državi Nizozemski (Ministerie van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit)

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/10

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Hoge Raad der Nederlanden z dne 14. oktobra 2005 v zadevi Johan Piek proti državi Nizozemski (Ministerie van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit)
   (Zadeva C-384/05)
   (2005/C 330/19)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Hoge Raad der Nederlanden je s sklepom z dne 14. oktobra 2005 v zadevi Johan Piek proti državi Nizozemski (Ministerie van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 24. oktobra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Hoge Raad der Nederlanden Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali člen 3(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 857/84 (1) z dne 31. marca 1984 nasprotuje nacionalni ureditvi, sprejeti za njegovo izvajanje, ki je formulirana tako, da proizvajalci, ki so prevzeli investicijske obveznosti, neodvisno od tega, ali se je to zgodilo v okviru razvojnega načrta ali ne, lahko le takrat pridobijo specifično referenčno količino, če so navedene investicijske obveznosti prevzeli po 1. septembru 1981, vendar pred 1. marcem 1984?

               2.

               V primeru, da se na prvo vprašanje ne da odgovoriti na splošno: Katera so tista merila, na podlagi katerih se lahko presodi, v kolikšni meri je časovna omejitev, ki je navedena pod vprašanjem 1, združljiva z Uredbo št. 857/84?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 857/84 z dne 31. marca 1984 o določitvi splošnih pravil za uporabo dajatev iz člena 5c Uredbe (EGS) št. 804/68 v sektorju mleka in mlečnih izdelkov (UL L 90, str. 13).


title: Zadeva F-73/15: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. novembra 2015 – FH/Evropski parlament (Javni uslužbenci — Uradniki — Zahteva za izplačilo dnevnic — Odločba o zavrnitvi z molkom, ki sledi izrecni odločbi o zavrnitvi — Neobstoj pritožbe zoper odločbo o zavrnitvi z molkom — Potrditveni značaj izrecne odločbe o zavrnitvi — Prekluzija — Očitna nedopustnost)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/36

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. novembra 2015 – FH/Evropski parlament
   (Zadeva F-73/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Zahteva za izplačilo dnevnic - Odločba o zavrnitvi z molkom, ki sledi izrecni odločbi o zavrnitvi - Neobstoj pritožbe zoper odločbo o zavrnitvi z molkom - Potrditveni značaj izrecne odločbe o zavrnitvi - Prekluzija - Očitna nedopustnost))
   (2016/C 007/48)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: FH (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: O. Caisou-Rousseau in N. Chemaï, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je tožeči stranki zavrnjena dodelitev dnevnic po njeni premestitvi iz Komisije, v okviru katere je bil napoten v delegacijo EU v Jemen, v Evropski parlament v Bruselj.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Evropskemu parlamentu se naloži, da nosi svoje stroške in stroške FH.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015, str. 50.


title: Zadeva T-374/08: Tožba, vložena 10. septembra 2008 – Aldi Einkauf proti UUNT – Illinois Tools Works (TOP CRAFT)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/35

         Tožba, vložena 10. septembra 2008 – Aldi Einkauf proti UUNT – Illinois Tools Works (TOP CRAFT)
   (Zadeva T-374/08)
   (2008/C 313/63)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks in C. Fürsen, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Illinois Tools Works, Inc. (Glenview, Združene države)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. junija 2008 – pritožba R 952/2007-2 – naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „TOP CRAFT“ za proizvode iz razredov 1 in 3 (prijava št. 3 444 767)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Illinois Tools Works, Inc.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalne figurativne znamke „krafft“ za proizvode iz razredov 1 in 3

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore v delu, v katerem je bilo ugodeno ugovoru v zvezi s proizvodi „Kemični proizvodi za poljedelstvo, vrtnarstvo in gozdarstvo“ iz razreda 1

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) ter 43(2) in (3) Uredbe Sveta št. 40/94 ter pravila 22(3) Uredbe Komisije št. 2868/95, ker:

               —

               naj dokumenti, ki jih je predložila stranka, ki je vložila ugovor, ne bi dokazovali uporabe znamk, navedenih v postopku z ugovorom,

               —

               naj bi bile med zadevnimi znamkami jasne grafične razlike,

               —

               naj besedni element „TOP“ ne bi bil opisovalen in naj ne bi imel majhnega razlikovalnega učinka, in

               —

               naj verjetnost zmede ne bi bila možna celo pri enakih ali podobnih proizvodih zaradi jasnih grafičnih razlik in dodatnega besednega elementa „TOP“ v prijavljeni znamki.


title: Zadeva F-11/16: Tožba, vložena 19. februarja 2016 – ZZ/Komisija

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/41

         Tožba, vložena 19. februarja 2016 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-11/16)
   (2016/C 145/50)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: N. Lhoest, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o tem, da se ne spremeni razred, v katerega je bila tožeča stranka razvrščena ob premestitvi v Evropski parlament, in da se ne obnovi njena kariera, ter naložitev Komisiji, da plača razliko med plačami, ki so bile izplačane tožeči stranki, in plačami, ki bi ji morale biti izplačane po obnovitvi kariere, z zamudnimi obrestmi.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Evropske komisije z dne 17. aprila 2015 – o tem, da se ne spremeni razred, v katerega je bila tožeča stranka razvrščena ob premestitvi, in da se ne obnovi njena kariera pri Evropski komisiji iz obdobja od 16. junija 2001 do 31. decembra 2010, kljub napredovanju iz razreda C4 (postal AST 3) v razred C3 (postal AST 4), ki ga je Evropski parlament priznal 7. avgusta 2009 z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2000 – naj se razglasi za nično;

               —

               odločba Evropske komisije z dne 9. novembra 2015 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila 17. julija 2015, naj se razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača razliko med plačami, ki so bile izplačane tožeči stranki, in plačami, ki bi ji morale biti izplačane po obnovitvi kariere v razredu in nazivu, z zamudnimi obrestmi;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-304/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Cain Cellars proti UUNT (Peterokotnik) ( Znamka Skupnosti – Prijava figurativne znamke Skupnosti v obliki peterokotnika – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Preprostost znaka )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Cain Cellars proti UUNT (Peterokotnik)
   (Zadeva T-304/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti v obliki peterokotnika - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Preprostost znaka“)
   (2007/C 247/50)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cain Cellars, Inc. (St. Helena, Kalifornija, Združene države) (zastopnika: J. Albrecht in W.-W. Wodrich, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. Weberndörfer in G. Schneider)
   Predmet zadeve
   Pritožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. maja 2005 (zadeva R 975/2004-1) o registraciji peterokotnika kot znamke Skupnosti.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Cain Cellars, Inc., se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 257, 15.10.2005.


title: Zadeva C-465/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Republika Poljska) 9. septembra 2011 – Praxis Sp. z o.o., ABC Direct Contact Sp. z o.o. proti Poczta Polska SA

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Republika Poljska) 9. septembra 2011 – Praxis Sp. z o.o., ABC Direct Contact Sp. z o.o. proti Poczta Polska SA
   (Zadeva C-465/11)
   2012/C 13/05
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici: Praxis Sp. z o.o., ABC Direct Contact Sp. z o.o.

      Nasprotna stranka: Poczta Polska SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 45(2)(d) Direktive 2004/18/ES (1) – ki določa: „Vsak gospodarski subjekt je lahko izključen iz postopka oddaje naročila, če: (…) je bil spoznan za krivega zaradi hude poklicne napake, ki je bila dokazana s sredstvi, ki jih naročniki lahko utemeljijo“ – v povezavi s členoma 53(3) in 54(4) Direktive 2004/17/ES (2) razlagati tako, da se lahko kot taka huda poklicna napaka opredeli primer, ko zadevni naročnik razveže ali odpove pogodbo, ki zadeva oddajo javnega naročila, ki jo je sklenil z zadevnim gospodarskim subjektom, ali pa od nje odstopi zaradi okoliščin, za katere odgovarja ta gospodarski subjekt, in je do razveze ali odpovedi pogodbe ali do odstopa od pogodbe prišlo v obdobju treh let pred začetkom postopka za oddajo javnega naročila, vrednost neizvedenega dela javnega naročila pa znaša vsaj 5 % pogodbene vrednosti?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Če je država članica upravičena uvesti druge razloge za izključitev gospodarskega subjekta iz postopka oddaje javnega naročila, kot so tisti, ki so našteti v členu 45 Direktive 2004/18/ES, o katerih meni, da so upravičeni zaradi varstva javnega interesa, zaradi upravičenih interesov naročnikov ter za ohranitev lojalne konkurence med gospodarskimi subjekti, ali je združljivo s to direktivo in Pogodbo o delovanju Evropske unije, da se iz postopka izključi gospodarske subjekte, ki jim je zadevni naročnik zaradi okoliščin, za katere odgovarja ta gospodarski subjekt, razvezal ali odpovedal pogodbo o oddaji javnega naročila ali pa je odstopil od pogodbe, ki zadeva oddajo javnega naročila, če je do razveze ali odpovedi pogodbe ali pa do odstopa od pogodbe prišlo v obdobju treh let pred začetkom postopka za oddajo javnega naročila in vrednost neizvedenega dela javnega naročila znaša vsaj 5 % pogodbene vrednosti?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 19.


title: Zadeva T-335/04: Tožba Viz Stal in Duferco Commerciale SpA proti Svetu Evropske unije, vložena dne 11. avgusta 2004.

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/34

         Tožba Viz Stal in Duferco Commerciale SpA proti Svetu Evropske unije, vložena dne 11. avgusta 2004.
   (Zadeva T-335/04)
   (2004/C 273/66)
   Jezik postopka: angleščina
   Viz Stal, Ekaterinburg (Rusija), in Duferco Commerciale SpA, Genova (Italija), ki ju zastopata R. Luff in J-F. Bellis, lawyers, sta dne 11. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Svetu Evropske unije.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlagata, da:

               1.

               razglasi za nično Uredbo Sveta (ES) št. 990/2004 z dne 17. maja 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 151/2003 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih zrnato usmerjenih elektropločevin s poreklom iz Rusije, v delu, v katerem uvaja dokončne protidampinške dajatve na uvoz zadevnih proizvodov, ki jih proizvaja Viz Stal in v Evropsko skupnost uvaža Duferco;

               2.

               odloči, da sprememba stopnje dajatve, ki se uporablja za Viz Stal v izpodbijani uredbi, začasno ostane v veljavi, dokler pristojni organi ne sprejmejo ukrepov, potrebnih za skladnost s to sodbo;

               3.

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Izpodbijana uredba (1) je bila sprejeta na podlagi vmesnega pregleda, ki je bil uveden na podlagi zahtevka, ki ga je vložil pritožnik, Viz Stal, in tudi zahtevka, ki ga je vložil drug ruski proizvajalec proizvoda. Oba zahtevka sta bila utemeljena s tem, da sta proizvajalca izpolnila zahteve za priznanje statusa tržnega gospodarstva in da so se njune dampinške marže znižale.
   V okviru vmesnega pregleda, ki je bil omejen na določitev dampinške marže, sta bili izračunani normalna vrednost in izvozna cena tožeče stranke in, kot posledica, določena protidampinška marža tožeče stranke Viz Stal. Tožeči stranki zatrjujeta, da sta bili normalna vrednost in izvozna cena določeni protipravno.
   V podporo svoji tožbi tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila člene 2(3) in 2(5) osnovne uredbe (2), s tem da je zavrnila cene, ki jih je Viz Stal plačal svojemu dobavitelju. Po navajanju tožečih strank je Komisija napačno odločila, da sta bila Viz Stal in njegov dobavitelj, Magnitogorsk, povezani stranki in da so bile zaračunane cene nezanesljive. V tem pogledu tožeči stranki zatrjujeta tudi kršitev njunih pravic do obrambe, kot jih zagotavljata člen 18(4) osnovne uredbe in člen 6.2 Protidampinškega sporazuma STO.
   Tožeči stranki nadalje navajata, da je Komisija kršila člena 2(5) in 2(6) osnovne uredbe, ker je povečala stroške financiranja, ki so nastali Viz Stal, kakor so bili navedeni v njenih računovodskih evidencah, s tem da je uporabila obrestno mero za brezobrestna posojila, ki jih je dal Vetrade, matično podjetje Viz Stal. Glede na navajanja tožečih strank, Viz Stalu v zvezi s temi posojili, ki se ne morejo primerjati s posojili, ki jih dajo neodvisne tretje stranke, v resnici niso nastali nobeni stroški. Tožeči stranki trdita tudi, da je bila obrestna mera, ki jo je uporabila Komisija, arbitrarna.
   Nazadnje tožeči stranki trdita, da se je Komisija motila v tem, da je dvakrat odštela stroške kredita od izvozne cene. Navajata, da je Komisija, po eni strani, v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe, odštela stroške kredita kot del prodajnih, splošnih in upravnih stroškov. Po drugi strani je Komisija tudi, v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe, prilagodila izvozno ceno stroškom kredita, povezanim s plačilnimi pogoji, ki jih je Duferco določil prvemu neodvisnemu kupcu.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 990/2004 z dne 17. maja 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 151/2003 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih zrnato usmerjenih elektropločevin s poreklom iz Rusije (UL L 182, str. 5).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu [dampinškemu] uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996 L 56, str. 1).


title: Zadeva T-432/08: Tožba, vložena 1. oktobra 2008 – AKM proti Komisiji

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/33

         Tožba, vložena 1. oktobra 2008 – AKM proti Komisiji
   (Zadeva T-432/08)
   (2008/C 327/60)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger reg. Gen. mbH (AKM) (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: H. Wollmann in F. Urlesberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba Komisije naj se v skladu s členom 231, prvi odstavek, ES, razglasi za nično v delu, ki se nanaša na AKM;

               —

               toženi stranki naj se v skladu s členom 87(2) Poslovnika naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožba se nanaša na Odločbo Komisije C(2008) 3435 konč. z dne 16. julija 2008 v zadevi COMP/C2/38.698 – CISAC, s katero je Komisija usklajena ravnanja v zvezi z vzajemnim podeljevanjem avtorskih pravic na glasbenih delih med kolektivnimi organizacijami, ki so članice Mednarodne konfederacije združenj avtorjev in skladateljev (International Confederation of Societies of Authors and Composers – CISAC), razglasila za nezdružljiva s členom 81 ES in členom 53 Sporazuma EGP.
   Tožeča stranka predlaga, naj se Odločba razglasi za nično v delu, v katerem Komisija ugotavlja, da je AKM, s tem ko je v vzajemnem sporazumu uporabila omejitev članstva iz člena 11(2) vzorčne pogodbe CISAC oziroma s tem ko je te omejitve članstva dejansko uporabila, ter s tem ko je usklajevala ozemeljske razmejitve dovoljenj, kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP, in AKM nalaga opustitev teh kršitev.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja naslednje tožbene razloge:
   Tožeča stranka najprej zatrjuje, da je Komisija v zvezi z uporabo omejitev članstva AKM napačno ugotovila dejansko stanje. Komisija naj ne bi predložila nobenih dokazov, ki bi potrjevali, da je AKM dejansko uporabila takšne omejitve. Komisija nasprotno sploh ni upoštevala dokazov za to, da je AKM sledila „politiki odprtega članstva“. Poleg tega naj bi Komisija spregledala, da je bila prej veljavna klavzula članstva v vzajemnih sporazumih AKM vsaj konkludentno odpravljena in je vzajemni sporazumi, ki jih je sklepala AKM, niso več vsebovali.
   Poleg tega je člen 3 Odločbe Komisije, v katerem je Komisija očitala AKM, da naj bi „z usklajevanjem ozemeljskih razmejitev, s katerim je omejila področje uporabe dovoljenj na zadevno nacionalno ozemlje kolektivne organizacije, kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP“, v nasprotju z obrazložitvijo odločbe. V izreku Odločbe naj bi manjkala predvsem omejitev na oblike razširjanja (sateliti, internet in kabel), ki jih je obravnavala Komisija.
   Poleg tega naj obstoječe ozemeljske razmejitve dovoljenj v vzajemnih sporazumih AKM ne bi bile posledica usklajenega ravnanja. Komisija se je v dokaz zavestnega usklajenega ravnanja dejansko uprla le na dejstvo, da se z vzajemnimi sporazumi evropskih kolektivnih organizacij dejansko sledi enotnemu sistemu. Vendar pa naj bi bilo možno to vzporedno ravnanje razložiti na podlagi zgodovinsko tradicionalne strukture trga in zakonskih okvirov za dejavnost kolektivnih organizacij.
   Odločba Komisije sicer krši tudi načelo zakonitosti, ker iz člena 4(2) Odločbe ne izhaja jasno, kaj je mišljeno z zahtevo, naj se „preverijo“ nekatere pogodbene določbe.


title: Zadeva T-8/07: Tožba, vložena 4. januarja 2007 — TORRES proti UUNT — Gala-Salvador Dalí (TG Torre Galatea)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/34

         Tožba, vložena 4. januarja 2007 — TORRES proti UUNT — Gala-Salvador Dalí (TG Torre Galatea)
   (Zadeva T-8/07)
   (2007/C 56/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Španija) (zastopniki: E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino in A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fundación Gala-Salvador Dalí
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba Drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. oktobra 2006 v zadevi R 168/2006-2 in naj se UUNT naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: FUNDACIÓN GALA-SALVADOR DALÍ

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „TG Torre Galatea“ za proizvode iz razreda 33 (prijava št. 2730513).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka Skupnosti „TORRES 10“ za proizvode iz razreda 33 (št. 466896), in številne druge nacionalne in mednarodne znamke ter znamke Skupnosti.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi; zahteva za registracijo znamke se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožbi se ugodi; izpodbijana odločba se razveljavi ugovor pa se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker med nasprotujočimi si znamkami obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-296/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Erbslöh/Komisija (Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/26

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Erbslöh/Komisija
   (Zadeva T-296/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije - Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/45)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Erbslöh AG (Velbert, Nemčija) (zastopnika: T. Volz in B. Wißmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-552/15: Tožba, vložena 25. septembra 2015 – Bank Refah Kargaran/Svet

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/59

         Tožba, vložena 25. septembra 2015 – Bank Refah Kargaran/Svet
   (Zadeva T-552/15)
   (2015/C 398/74)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bank Refah Kargaran (Teheran, Iran) (zastopnik: J.-M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj ugotovi:

               —

               da je s sprejetjem in ohranitvijo v veljavi omejevalnega ukrepa, ki ga je Svet Evropske unije sprejel proti BRK in je bil ugotovljen za ničnega s sodbo Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2013 (zadeva T-25/11), podana nepogodbena odgovornost Evropske unije;

               —

               da je posledično Evropska unija dolžna povrniti škodo, ki je s tem nastala tožeči stranki;

               —

               da materialna škoda znaša 6 8 6 51  318 EUR, povišana za zakonske zamudne obresti in vsakršne druge zneske, ki bi bili upravičeni;

               —

               da nematerialna škoda znaša 5 2 5 47  415 EUR, povišana za zakonske zamudne obresti in vsakršne druge zneske, ki bi bili upravičeni;

               —

               podredno, da naj se vse zneske ali del teh zneskov, uveljavljanih iz naslova nematerialne škode, šteje za materialno škodo in so iz tega naslova upoštevni; in

               —

               naj Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov, od katerih se dva nanašata na nepogodbeno odgovornost Evropske unije, trije pa na škodo, ki je nastala zaradi nezakonitega ravnanja Sveta Evropske unije.

               —

               Nepogodbena odgovornost Evropske unije

                           1.

                           Prvi tožbeni razlog: nezakonitost ravnanja Sveta (sprejetje in ohranitev zamrznitve sredstev tožeče stranke), pravilno ugotovljenega s sodbo z dne 6. septembra 2013, Bank Refah Kargaran/Svet, T-24/11, Recueil, EU:T:2013:403.

                           2.

                           Drugi tožbeni razlog: nezakonito ravnanje Sveta je dovolj resna kršitev pravnih pravil, s katerimi so posameznikom podeljene pravice.

               —

               Škoda, nastala zaradi nezakonitega ravnanja Sveta Evropske unije

                           3.

                           Tretji tožbeni razlog: prenehanje poslovanja tožeče stranke z institucijami v Evropski uniji zaradi zamrznitve njenih sredstev.

                           4.

                           Četrti tožbeni razlog: izpad prihodka zaradi blokade kreditnih linij.

                           5.

                           Peti tožbeni razlog: nematerialna škoda.


title: Zadeva C-512/14 P: Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) vložil 14. novembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. septembra 2014 v zadevi T-686/13, Unibail/UUNT

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/24

         Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) vložil 14. novembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. septembra 2014 v zadevi T-686/13, Unibail/UUNT
   (Zadeva C-512/14 P)
   (2015/C 138/34)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka v postopku: Unibail Management

      Predlogi

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi;

               —

               v skladu z drugim stavkom prvega odstavka člena 61 Statuta naj se odloči o zadevi, in

               —

               tožeči stranki pred Splošnim sodiščem naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil Urad.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja en sam pritožbeni razlog. UUNT namreč meni, da je je Splošno sodišče kršilo člen 75, prvi stavek, Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (1) z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti v povezavi s členom 7(1)(b) te uredbe. Splošno sodišče naj bi napačno presodilo obseg pojma splošne obrazložitve in naj bi napačno razlagalo lastno sodno prakso. Nazadnje, pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je obrnilo dokazno breme.

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-360/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 29. junija 2016 – Zvezna republika Nemčija/Aziz Hasan

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 29. junija 2016 – Zvezna republika Nemčija/Aziz Hasan
   (Zadeva C-360/16)
   (2016/C 343/42)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica revizije: Zvezna republika Nemčija

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Aziz Hasan

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v primeru, ko je bil državljan tretje države po vložitvi druge prošnje za azil v drugi državi članici (tukaj: Nemčiji), ker je sodišče zavrnilo njegovo prošnjo za odložitev predaje na podlagi Uredbe (EU) št. 604/2013 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 (Uredba Dublin III) predan v prvotno odgovorno državo članico, kjer je vložil prvo prošnjo za azil (tukaj: Italija), in se je takoj nato nezakonito vrnil v drugo državo članico (tukaj: Nemčijo):

                           a)

                           v skladu z načeli Uredbe Dublin III za sodni preizkus odločbe o predaji odločilno dejansko stanje ob predaji, ker se s pravočasno predajo odgovornost dokončno določi, zaradi česar se merodajne določbe Uredbe Dublin III glede odgovornosti ne uporabijo, ali pa so morda upoštevni poznejši dogodki, ki so pomembni za določitev odgovornosti na splošno – na primer potek rokov za ponovni sprejem ali (ponovno) predajo?

                           b)

                           Ali so po zaključku postopka določanja odgovorne države zaradi odločitve o predaji mogoče nadaljnje predaje v prvotno odgovorno državo članico in ostane ta država članica zavezana sprejeti državljana tretje države?

               2.

               Če odgovornost s predajo ni dokončno določena: katere od naslednjih določb se v takšnem primeru uporabijo za osebo v smislu člena 18(1)(b), (c) ali (d) Uredbe Dublin III, ker zoper že izvedeno odločitev o predaji še vedno teče postopek s pravnimi sredstvi:

                           a)

                           Člen 23 Uredbe Dublin III (analogno) s posledico, da lahko v primeru vložitve ponovne zahteve za ponovni sprejem z zamudo nastopi prenos odgovornosti na podlagi člena 23(2) in (3) Uredbe Dublin III, ali

                           b)

                           člen 24 Uredbe Dublin III (analogno) ali

                           c)

                           nobena od določb navedenih pod a) in b)?

               3.

               Če se za takšno osebo (analogno) ne uporabi niti člen 23 niti člen 24 Uredbe Dublin III (drugo vprašanje, točka c)): ali so zaradi izpodbijane odločitve o predaji do odločitve o pritožbi zoper to odločbo mogoče nadaljnje predaje v prvotno odgovorno državo članico (tukaj: Italijo) in ostane ta država članica ne glede na vložitev nadaljnjih zahtev za ponovni sprejem brez upoštevanja rokov iz člena 23(3) ali člena 24(2) Uredbe Dublin III in ne glede na roke za predajo na podlagi člena 29(1) in (2) Uredbe Dublin III zavezana sprejeti državljane tretjih držav?

               4.

               Če se za takšno osebo (analogno) uporabi člen 23 Uredbe Dublin III (drugo vprašanje, točka a)): ali je ponovno prošnjo za ponovni sprejem (analogno) treba vložiti v novem roku na podlagi člena 23(2) Uredbe Dublin III? Če je odgovor pritrdilen: ali začne ta novi rok teči, ko pristojni organ izve za ponovni vstop, ali pa je za začetek teka roka upošteven drug dogodek?

               5.

               Če se za takšno osebo (analogno) uporablja člen 24 Uredbe Dublin III (drugo vprašanje, točka b)):

                           a)

                           Ali je ponovna zahteva za ponovni sprejem (analogno) vezana na novi rok na podlagi člena 24(2) Uredbe Dublin III? Če je odgovor pritrdilen: ali začne ta novi rok teči, ko je pristojni organ izvedel za ponovni vstop, ali pa je za začetek teka roka upošteven drug trenutek?

                           b)

                           Če druga država članica (tukaj: Nemčija) zamudi (analogni) rok na podlagi člena 24(2) Uredbe Dublin III: ali vložitev nove prošnje za azil na podlagi člena 24(3) Uredbe Dublin III neposredno utemeljuje odgovornost druge države članice (tukaj: Nemčije), ali pa lahko ta kljub novi prošnji za azil od prvotno odgovorne države članice (tukaj: Italije) ne glede na rok zahteva ponovni sprejem, ali pa tujca preda tej državi članici brez zahteve za ponovni sprejem?

                           c)

                           Če druga država članica (tukaj: Nemčija) zamudi (analogni) rok na podlagi člena 24(2) Uredbe Dublin III: ali je treba prošnjo za azil, ki je bila vložena v drugi državi članici (tukaj: Nemčiji) pred predajo, enačiti z vložitvijo nove prošnje za azil na podlagi člena 24(3) Uredbe Dublin III?

                           d)

                           Če druga država članica (tukaj: Nemčija) zamudi (analogni) rok na podlagi člena 24(2) Uredbe Dublin III in tujec ne vloži niti nove prošnje za azil niti ni mogoče prošnje za azil, ki je bila v drugi državi članici (tukaj: Nemčiji) vložena pred predajo, enačiti z vložitvijo nove prošnje za azil na podlagi člena 24(3) Uredbe Dublin III: ali lahko druga država članica (tukaj: Nemčija) od prvotno odgovorne države članice (tukaj: Italije) ne glede na rok zahteva ponovni sprejem, ali tujca brez prošnje za ponovni sprejem preda tej državi članici?

      (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, str. 31).


title: Zadeva F-106/14: Tožba, vložena 9. oktobra 2014 – ZZ/Komisija

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/45

         Tožba, vložena 9. oktobra 2014 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-106/14)
   (2015/C 026/59)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisiji, da se tožeči stranki od 1. januarja 2014 dodeli zgolj 2,5 dni dodatnega dopusta iz naslova „dopusta za obisk doma“ namesto da bi ji bil dodeljen „čas potovanja“ v trajanju 5 dni, do katerega je bila upravičena, na podlagi člena 7 Priloge V h Kadrovskim predpisom, kakor so bili spremenjeni z Uredbo št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločitev Komisije, ki izhaja iz strani „Droits“ spletnega mesta SYSPER in ki je bila potrjena z odločbo Komisije št. R/396/14 z dne 2. Julija 2014 o zavrnitvi pritožbe, da se tožeči stranki od 1. januarja 2014 dodeli 2,5 dni dodatnega dopusta iz naslova „dopusta za obisk doma“ namesto „časa potovanja“ v trajanju 5 dni, do katerega je bila upravičena prej, na podlagi člena 7, prvi odstavek, Priloge V h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije, kakor so bili spremenjeni z Uredbo (EU, EURATOM) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-638/11: Tožba, vložena 12. decembra 2011 – European Dynamics Belgium in drugi proti Evropski agenciji za zdravila

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/29

         Tožba, vložena 12. decembra 2011 – European Dynamics Belgium in drugi proti Evropski agenciji za zdravila
   (Zadeva T-638/11)
   2012/C 49/52
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeče stranke: European Dynamics Belgium SA (Bruselj, Belgija), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg), Evropaïki Dinamiki - Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija), European Dynamics UK Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: B. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj

               —

               razglasi za nično odločbo Evropske agencije za zdravila EMA/787935/2011 (v nadaljevanju: EMA), ki je bila tožečim strankam vročena 3. oktobra 2011 in s katero je EMA zavrnila njihovo ponudbo, ki so jo oddale v okviru spornega javnega razpisa;

               —

               razglasi za nično odločbo vršilca dolžnosti izvršnega direktorja EMA EMA/882467/2011 z dne 9. novembra 2011, s katero je bila zavrnjena prošnja tožečih strank, naj se jim sporoči sestava ocenjevalne komisije; in

               —

               EMA naj se naloži plačilo vseh stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke s to tožbo predlagajo razglasitev ničnosti teh aktov: prvič, odločbe EMA EMA/787935/2011, ki je bila tožečim strankam vročena 3. oktobra 2011 in s katero je EMA zavrnila njihovo ponudbo, ki so jo oddale v okviru odprtega javnega razpisa EMA/2011/05/DV, in, drugič, odločbe vršilca dolžnosti izvršnega direktorja EMA EMA/882467/2011 z dne 9. novembra 2011, s katero je EMA potem, ko so tožeče stranke vložile potrdilno prošnjo, zavrnila njihovo prošnjo za dostop do razpisne dokumentacije v zvezi s sestavo ocenjevalne komisije.
   Tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti prve izpodbijane odločbe zaradi bistvene kršitve postopka in zlasti zaradi nezadostne, nepravilne obrazložitve ali njenega neobstoja, ker: (1) prva izpodbijana odločba ni vsebovala in še vedno ne vsebuje zadostne obrazložitve razlogov, zaradi katerih je bila ponudba tožečih strank zavrnjena, in je vsekakor obrazložitev nepravilna. Tožeče stranke zlasti trdijo, da v prvi izpodbijani odločbi niso pojasnjeni elementi njihove ponudbe, na podlagi katerih je ta bila bolj ali manj ugodna od ponudb drugih ponudnikov. (2) Prva izpodbijana odločba ni vsebovala in še vedno ne vsebuje obrazložitve matematične formule (algoritma), s katero je bila izračunana natančna ocena (do druge decimalke) tožečih strank. (3) Prva izpodbijana odločba ni vsebovala in še vedno ne vsebuje obrazložitve razlogov, zakaj se ni štelo, da je finančna ponudba enega od ponudnikov prenizka.
   Tožeče stranke trdijo, da je treba drugo izpodbijano odločbo razglasiti za nično v skladu s členom 263 PDEU zaradi kršitve določbe prava Unije in zlasti Uredbe št. 1049/2001, kakor je bila dopolnjena z določbami za izvajanje Uredbe št. 1049/2001 za EMA, ker je ta zavrnila prošnjo tožečih strank za dostop do imen in drugih elementov za identifikacijo članov ocenjevalne komisije spornega javnega razpisa.


title: Zadeva C-392/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z dne 7. julija 2004 v zadevi i-21-germany GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/20

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z dne 7. julija 2004 v zadevi i-21-germany GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-392/04)
   (2004/C 273/35)
   Bundesverwaltungsgericht je s sklepom z dne 7. julija 2004 v zadevi i-21-germany GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 16. septembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesverwaltungsgericht predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se člen 11(1) Direktive 97/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. aprila 1997 o skupnem okviru za izdajo splošnih in posameznih licenc za telekomunikacijske storitve (direktiva o licenciranju), interpretira tako, da nasprotuje povišanju licenčnine, katere podlaga za izračun je bilo vnaprejšnje povišanje stroškov za splošne upravne izdatke nacionalnega izvršilnega organa za obdobje 30 let?
               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:

               2.

               Ali se člen 10 ES in Člen 11 direktive o licenciranju interpretira tako, da zahtevata odpravo potrdila o licenčnini, s katerim so opredeljene licenčnine v smislu prvega vprašanja in kljub temu, da nacionalno pravo to omogoča ni bilo izpodbijano, če nacionalno pravo to dopušča, ne pa zahteva?


title: Zadeva C-148/09 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. septembra 2011 – Kraljevina Belgija proti Deutsche Post AG, DHL International, Evropska komisija (Pritožba — Ničnostna tožba — Državne pomoči — Člen 88(3) ES — Uredba (ES) št. 659/1999 — Odločba o nenasprotovanju — Pojem dvomi — Storitve splošnega gospodarskega pomena)

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. septembra 2011 – Kraljevina Belgija proti Deutsche Post AG, DHL International, Evropska komisija
   (Zadeva C-148/09 P) (1)

   (Pritožba - Ničnostna tožba - Državne pomoči - Člen 88(3) ES - Uredba (ES) št. 659/1999 - Odločba o nenasprotovanju - Pojem „dvomi“ - Storitve splošnega gospodarskega pomena)
   2011/C 331/02
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Kraljevina Belgija (zastopniki: C. Pochet, T. Materne, zastopnika, J. Meyers, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Deutsche Post AG (zastopnika: T. Lübbig in J. Sedemund, odvetnika), DHL International (zastopnika: T. Lübbig in J. Sedemund, odvetnika), Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk in D. Grespan, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 10. februarja 2009 v zadevi Deutsche Post AG in DHL International proti Komisiji (T-388/03), s katero je to sodišče razglasilo Odločbo Komisije C(2003) 2508 konč. z dne 23. julija 2003, da po postopku predhodnega preverjanja, predvidenega v členu 88(3) ES, ne bo nasprotovala več ukrepom belgijskih organov v korist La Poste SA, za nično – Nadomestilo neto stroškov za storitve splošnega gospodarskega pomena – Napačna opredelitev nekaterih okoliščin kot indicev o resnih težavah, zaradi katerih je nujno uvesti formalni postopek preiskave – Upoštevanje nedopustnih razlogov – Kršitev načela pravne varnosti.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Belgiji in Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva T-453/04: Tožba dr. Petra Lesetarja proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. septembra 2004

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/25

         Tožba dr. Petra Lesetarja proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. septembra 2004
   (Zadeva T-453/04)
   (2005/C 57/42)
   Jezik postopka: angleščina
   Dr. Peter Lesetar, ki ga zastopa E.I. Faludy, odvetnik, je dne 22. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo EPSO, da kandidata ne uvrsti na seznam uspešnih kandidatov za natečaj EPSO/LA/11/03;

               —

               naloži uvrstitev kandidata na ta seznam;

               —

               naloži, da se tožeči stranki izplača plača, ki bi jo pridobila, če bi bila pravilno uvrščena na seznam uspešnih kandidatov, za obdobje od povprečnega dne, ko so uspešni kandidati, ki so pred in za njo na seznamu pričeli z zaposlitvijo do dne, ko lahko, po tem, ko bo uvrščena na seznam, dejansko nastopi zaposlitev.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka navaja, da ocena njenega pisnega dela iz zgoraj omenjenega natečaja, hudo podcenjuje njen izdelek, da je tudi ocenjevanje ustnega razgovora imelo svoje napake in da, na splošno, njegova primernost za zadevno službo ni bila ustrezno preverjena in ocenjena.


title: Zadeva C-41/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena  27. januarja 2006

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/30

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena 27. januarja 2006
   (Zadeva C-41/06)
   (2006/C 60/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata B. Stromsky in B. Schima, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 27. januarja 2006 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem ko ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2002/31/ES z dne 22. marca 2002 o izvajanju Direktive Sveta 92/75/EGS v zvezi z energijskim označevanjem gospodinjskih klimatskih naprav (1) in, v vsakem primeru, s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za uskladitev z Direktivo 2002/31, se je iztekel dne 31. decembra 2002.

      (1)  UL L 86, 3.4.2002, str. 26.


title: Zadeva T-168/11: Tožba, vložena 25. aprila 2012 – AQ proti Evropskemu parlamentu

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/15

         Tožba, vložena 25. aprila 2012 – AQ proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva T-168/11)
   2012/C 250/29
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AQ (Żary, Poljska) (zastopnik: K. Rosiak, pravni svetovalec)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Pooblaščeni zastopnik tožeče stranke Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba nedopustna in da je ni treba preučiti;

               —

               ugotovi, da ni podlage za plačilo nadomestila škode, ki ga zahteva tožeča stranka, ker ne obstaja dejanska in gotova škoda, ki bi jo z dejanjem ali opustitvijo povzročil Evropski parlament.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog:

                           —

                           Razen, če bi se ugotovilo, da dopis Evropskega parlamenta z dne 7. julija 2008 vsebuje odločitev odbora za peticije glede predhodne navedbe tožeče stranke, ki se vsebinsko v celoti ujema s peticijo, bi se lahko domnevalo, da je Evropski parlament v tej zadevi kršil bistvene procesne določbe (poslovnik Evropskega parlamenta) in je opustilo izdajo akta tožeči stranki, v odgovor na nanj naslovljeno peticijo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog:

                           —

                           Vendar ker se peticija ne nanaša na zadevo s področja dejavnosti Evropske unije, tožeča stranka nima pravnega interesa.

               3.

               Tretji tožbeni razlog:

                           —

                           Ker je rok za učinkovito vložitev tožbe tako v skladu s členom 230 ES (člen 263 PDEU) kot tudi v skladu s členom 232 ES (člen 265 PDEU) potekel že takrat, ko je tožeča stranka vložila vlogo za pravno pomoč, je tožba nedopustna.


title: Zadeva C-278/11 P: Sklep Sodišča z dne 12. julija 2012 – Densmore Ronald Dover proti Evropskemu parlamentu (Pritožba — Pravilnik o povračilu stroškov in nadomestilih poslancem Evropskega parlamenta — Nadzor uporabe nadomestil — Dodatek za parlamentarno pomoč — Upravičenost stroškov — Izterjava neupravičeno prejetih zneskov)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/18

         Sklep Sodišča z dne 12. julija 2012 – Densmore Ronald Dover proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva C-278/11 P) (1)

   (Pritožba - Pravilnik o povračilu stroškov in nadomestilih poslancem Evropskega parlamenta - Nadzor uporabe nadomestil - Dodatek za parlamentarno pomoč - Upravičenost stroškov - Izterjava neupravičeno prejetih zneskov)
   2012/C 366/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Densmore Ronald Dover (zastopniki: D. Vaughan QC, M. Lester, Barrister in R. Collard, Solicitor)

      Druga stranka: Evropski parlament (zastopnika: D. Moore in M. Windisch, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi Dover proti Evropskemu parlamentu (T-149/09), s katero je Splošno sodišče delno razglasilo za nično odločbo generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 29. januarja 2009 o izterjavi nekaterih zneskov, ki so bili neupravičeno izplačani pritožniku na podlagi parlamentarnih stroškov in nadomestil.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Densmoreu Ronaldu Doverju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva F-50/10: Tožba, vložena 1. julija 2010 – De Roos-Le Large proti Komisiji

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/27

         Tožba, vložena 1. julija 2010 – De Roos-Le Large proti Komisiji
   (Zadeva F-50/10)
   ()
   2010/C 260/36
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Simone Thérèse De Roos-Le Large ('s Hertogenbosch, Nizozemska) (zastopnika: E. Lutjens in M. H. van Loon, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila tožeči stranki naložena vrnitev zneska preveč prejete družinske pokojnine s strani njene pokojne matere.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 12. maja 2010 naj se v skladu s členom 264 PDEU zavrne;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-13/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 – Madžarska/Komisija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 – Madžarska/Komisija
   (Zadeva T-13/14) (1)

   (2017/C 144/86)
   Jezik postopka: madžarščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Sodba Sodišča z dne 8. oktobra 2012 v združenih zadevah E-10/11 in E-11/11 – podjetje Hurtigruten ASA in Kraljevina Norveške proti Nadzornemu organu Efte (Ukrep za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Pomorski promet – Člen 61(1) Sporazuma EGP – Člen 59(2) Sporazuma EGP – Storitve splošnega gospodarskega pomena – Nadomestilo za javne storitve – Prekomerno nadomestilo – Načelo dobrega upravljanja – Pravna varnost – Obveznost obrazložitve)

text:
               31.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 29/8

         SODBA SODIŠČA
   z dne 8. oktobra 2012
   v združenih zadevah E-10/11 in E-11/11
   podjetje Hurtigruten ASA in Kraljevina Norveške proti Nadzornemu organu Efte
   (Ukrep za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Pomorski promet – Člen 61(1) Sporazuma EGP – Člen 59(2) Sporazuma EGP – Storitve splošnega gospodarskega pomena – Nadomestilo za javne storitve – Prekomerno nadomestilo – Načelo dobrega upravljanja – Pravna varnost – Obveznost obrazložitve)
   2013/C 29/09
   V združenih zadevah E-10/11 in E-11/11, Hurtigruten ASA in Kraljevina Norveške proti Nadzornemu organu Efte, katerih predmet je VLOGA za ugotovitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte št. 205/11/COL z dne 29. junija 2011 o Dopolnilnem sporazumu o storitvah podjetja Hurtigruten, je Sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen in Páll Hreinsson (poročevalec), sodnika, dne 8. oktobra 2012 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče razglaša:

               1.

               Vlogi se zavrneta.

               2.

               Vlagateljema se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-203/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2014 – Alchaar proti Svetu „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Vpis posameznika na seznam oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi — Vezi z režimom — Pravica do obrambe — Pravica do poštenega sojenja — Obveznost obrazložitve — Dokazno breme — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Sorazmernost — Lastninska pravica — Pravica do spoštovanja zasebnosti“

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2014 – Alchaar proti Svetu
   (Zadeva T-203/12) (1)

   („Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Siriji - Vpis posameznika na seznam oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi - Vezi z režimom - Pravica do obrambe - Pravica do poštenega sojenja - Obveznost obrazložitve - Dokazno breme - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Sorazmernost - Lastninska pravica - Pravica do spoštovanja zasebnosti“)
   2014/C 282/35
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mohamad Nedal Alchaar (Alep, Sirija) (zastopniki: A. Korkmaz, D. Amaudruz in A. Boesch, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: S. Kyriakopoulou in M. Vitsentzatos, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (Zastopnika: É. Cujo in S. Pardo Quintillán, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2011/782/SZVP z dne 1. decembra 2011 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/273/SZVP (UL L 319, str. 56), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1244/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 319, str. 8), Uredbe Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 442/2011 (UL L 16, str. 1) v delu, v katerem ti akti vsebujejo omejevalne ukrepe proti tožeči stranki, in vseh bodočih aktov, ki se nanašajo na spremembo te uredbe, ter sporočila Sveta z dne 16. marca 2012, s katerim je bilo tožeči stranki sporočeno, da se njeno ime ohrani na seznamu oseb, zoper katere veljajo omejevalni ukrepi.

      Izrek

               1.

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 363/2013 z dne 22. aprila 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na M. N. Alchaarja.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo svojih stroškov in dve tretjini stroškov M. N. Alchaarja.

               4.

               M. N. Alchaarju se naloži plačilo tretjine svojih stroškov.

               5.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 217, 21.7.2012.


title: Zadeva C-300/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof (Nemčija)) — Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (Direktiva 91/628/EGS — Zaščita živali med prevozom — Presledki za napajanje in krmljenje, čas na poti in čas počitka — Pojem prevoz ( Transportdauer ) — Upoštevanje časa za natovarjanje in raztovarjanje živali)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/13

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof (Nemčija)) — Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK)
   (Zadeva C-300/05) (1)

   (Direktiva 91/628/EGS - Zaščita živali med prevozom - Presledki za napajanje in krmljenje, čas na poti in čas počitka - Pojem „prevoz“ („Transportdauer“) - Upoštevanje časa za natovarjanje in raztovarjanje živali)
   (2006/C 331/21)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Tožena stranka: Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesfinanzhof — Razlaga priloge (poglavje VII, točka 48(4)(d)) k Direktivi Sveta z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS (UL L 340, str. 17), kot je bila spremenjena z direktivo Sveta 95/29/ES z dne 29. junija 1995 (UL L 148, str. 52) — Presledki za napajanje in krmljenje, čas na poti in čas počitka — Pojem „prevoz“ („Transportdauer“) — Vštetje časa za natovarjanje živali
   Izrek
   Pojem „prevoza“ v točki 48(4)(d) Priloge k Direktivi Sveta 91/628/EGS z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/29/ES z dne 29. junija 1995, je treba razlagati tako, da vključuje natovarjanje in raztovarjanje živali.

      (1)  UL C 243, 1.10.2005.


title: Zadeva T-64/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – FLS Plast proti Komisiji (Konkurenca — Karteli — Sektor industrijskih plastičnih vreč — Odločba s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES — Trajanje kršitve — Globe — Teža kršitve — Olajševalne okoliščine — Sodelovanje v upravnem postopku — Sorazmernost — Solidarna odgovornost — Načelo ne bis in idem)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – FLS Plast proti Komisiji
   (Zadeva T-64/06) (1)

   (Konkurenca - Karteli - Sektor industrijskih plastičnih vreč - Odločba s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Trajanje kršitve - Globe - Teža kršitve - Olajševalne okoliščine - Sodelovanje v upravnem postopku - Sorazmernost - Solidarna odgovornost - Načelo ne bis in idem)
   2012/C 118/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: FLS Plast A/S (Valby, Danska) (zastopnika: sprva K. Lasok, QC, nato M. Thill-Tayara, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre, zastopnik, skupaj z M. Grayem, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (zadeva COMP/F/38.354 – Industrijske vreče) in, podredno, predlog za zmanjšanje globe, ki je bila s to odločbo naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (zadeva COMP/F/38.354 – Industrijske vreče) se razglasi za nično v delu v katerem je bila z njo ugotovljena odgovornost družbe FLS Plast A/S za enotno in trajajočo kršitev iz člena 1(1) te odločbe v obdobju od 31. decembra 1990 do 31. decembra 1991.

               2.

               Znesek globe, za katere plačilo je družba FLS Plast na podlagi člena 2(f) Odločbe C(2005) 4634 solidarno odgovorna, se določi na 14,45 milijona EUR.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Evropska komisija in družba FLS Plast nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva C-188/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 24. aprila 2015 – Asma Bougnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme/Micropole Univers SA

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 24. aprila 2015 – Asma Bougnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme/Micropole Univers SA
   (Zadeva C-188/15)
   (2015/C 221/03)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Asma Bougnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme

      Tožena stranka: Micropole Univers SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe člena 4(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) razlagati tako, da želja stranke podjetja, ki se ukvarja s svetovanjem na področju informacijske tehnologije, naj storitev informacijske tehnologije s strani tega podjetja ne opravlja več oseba, ki je v njem zaposlena kot projektna inženirka in ki nosi muslimansko naglavno ruto, pomeni bistveno in odločilno zahtevo za neki poklic zaradi narave določene poklicne dejavnosti ali zaradi konteksta, v katerem se izvaja?

      (1)  UL L 303, str. 16.


title: Zadeva T-170/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Rivella International proti UUNT – Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti BASKAYA — Prejšnja mednarodna figurativna znamka Passaia — Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke — Upoštevno ozemlje — Člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Rivella International proti UUNT – Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA)
   (Zadeva T-170/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti BASKAYA - Prejšnja mednarodna figurativna znamka Passaia - Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke - Upoštevno ozemlje - Člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 258/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rivella International AG (Rothrist, Švica) (zastopniki: sprva C. Spintig, U. Sander in H. Förster, nato C. Spintig, S. Pietzcker in R. Jacobs, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: R. Manea in G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas (Grosseto, Italija) (zastopnik: H. Vogler, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. januarja 2011 (zadeva R 534/2010-4), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Rivella International AG in Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne..

               2.

               Družbi Rivella International AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva C-362/05 P: Pritožba Jacquesa Wunenburgerja zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 5. julija 2005 v zadevi Jacques Wunenberger proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-370/03, vložena 23. septembra 2005

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/15

         Pritožba Jacquesa Wunenburgerja zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 5. julija 2005 v zadevi Jacques Wunenberger proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-370/03, vložena 23. septembra 2005
   (Zadeva C-362/05 P)
   (2005/C 281/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Jacques Wunenburger, ki ga zastopa Eric Boigelot, avocat, je dne 23. septembra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 5. julija 2005 v zadevi Jacques Wunenberger proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-370/03.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               njegovo pritožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 5. julija 2005 v zadevi Wunenberger proti Komisiji, T-370/03;

         Tožeča stranka Sodišču predlaga tudi, naj samo razsodi o sporu in da naj, ob tem, da ugodi prvotni tožbi tožeče stranke v zadevi T-370/03:

               —

               Odločbo OPI z dne 11. marca 2003, da se tožeče stranke ne izbere za delovno mesto direktorja direktorata „Afrika, Karibi, Pacifik“ (AIDCO.C), po sprejetju odločbe s katero se na omenjeno mesto imenuje Amir NAQVI, razglasi za nično;

               —

               Izrecno odločbo o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, ki je bila v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov vložena 2. aprila 2003 in zavrnjena z izrecno odločbo z dne 14. julija 2003, vročeno tožeči stranki 11. avgusta 2003, razglasi za nično;

               —

               razveljavi imenovanje Amirja NAQVI na delovno mesto direktorja direktorata „Afrika, Karibi, Pacifik“ (AIDCO.C), ki je zlasti povzročila zavrnitev prijave tožeče stranke za prosto delovno mesto;

               —

               v vsakem primeru naloži toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožbeni razlogi, v skladu s členom 58 Statuta Sodišča izhajajo iz kršitve prava Skupnosti in kršitev postopka pred Sodiščem prve stopnje, ki škodijo interesom tožeče stranke.


title: Zadeva C-153/06: Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 2. februarja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/28

         Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 2. februarja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-153/06) (1)

   (2007/C 96/52)

      Jezik postopka: švedščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. marca 2005 v zadevi T-305/03, Opus Dent GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/21

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 2. marca 2005
   v zadevi T-305/03, Opus Dent GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   (2005/C 155/42)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-305/03, družba Opus Dent GmbH, s sedežem v Freisingu (Nemčija), ki jo zastopata P.J.A. Munzinger in S. Abel, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: B. Müller), intervenient pred Sodiščem prve stopnje je družba Dornier MedTech Systems GmbH (prej: Dornier Medizintechnik GmbH) s sedežem v Weßlingu (Nemčija), ki jo zastopata J. Kroher in A. Hettenkofer, avocats, zaradi tožbe zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT, vložene dne 23. junija 2003 (zadeva R 579/2002-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom, ki je potekal med Opus Dent GmbH in Dornier MedTech Systems GmbH, je Sodišče prve stopnje (četrti senat) v sestavi H. Legal, predsednik, P. Lindh in V. Vadapalas, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, 2. marca 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in intervenient nosita poleg svojih stroškov še vsak polovico stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva C-337/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 15. septembra 2005

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 15. septembra 2005
   (Zadeva C-337/05)
   (2005/C 281/16)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata D. Recchia in X. Lewis, zastopnika, je dne 15. septembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da italijanska vlada, predvsem Ministrstvo za notranje zadeve, Ministrstvo za obrambo, Ministrstvo za gospodarstvo in finance, Ministrstvo za kmetijstvo in gozdarstvo in Ministrstvo za promet in zveze ter oddelek za civilno zaščito predsednika sveta ministrov, ni izpolnila obveznosti iz Direktive 93/36/EGS (1), in še prej iz Direktiv 77/62/EGS (2), 80/767/EGS (3) in 88/295/EGS (4) s tem, da nenehno izvajajo že dalj časa trajajočo prakso, na podlagi katere javna naročila za nakup helikopterjev proizvajalcev „Agusta“ in „Agusta Bell“ neposredno oddajajo družbi „Agusta“ za zadostitev potrebam vojaškega korpusa gasilcev, karabinjerjev, državnega gozdarskega korpusa, obalne straže, finančne policije in državne policije ter oddelka za civilno zaščito, ne da bi se upoštevalo kakršne koli konkurenčnopravne postopke in zlasti postopke, ki so določeni v navedenih direktivah;

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Vlada Italijanske republike, in posebej Ministrstvo za notranje zadeve, Ministrstvo za obrambo, Ministrstvo za gospodarstvo in finance, Ministrstvo za kmetijstvo in gozdarstvo in Ministrstvo za promet in zveze ter Oddelek za civilno zaščito predsednika Sveta ministrov, ni izpolnila obveznosti iz Direktive 93/36/EGS, in še prej iz Direktiv 77/62/EGS, 80/767/EGS in 88/36/EGS, s tem da nenehno izvajajo že dalj časa trajajočo prakso, na podlagi katere javna naročila za nakup helikopterjev proizvajalcev „Agusta“ in „Agusta Bell“ neposredno oddajajo družbi „Agusta“ za zadostitev potrebam vojaškega korpusa gasilcev, karabinjerjev, državnega gozdarskega korpusa, obalne straže, finančne policije in državne policije ter oddelka za civilno zaščito, ne da bi se upoštevalo kakršne koli konkurenčnopravne postopke in zlasti postopke, ki so določeni v navedenih direktivah.
   Na podlagi pritožbe je Komisija prejela podatke, iz katerih izhaja, da Italijanska vlada to prakso izvaja že dalj časa.
   Komisija trdi, da je ta praksa v nasprotju z zgoraj navedenimi direktivami o javnih naročilih blaga, saj ni izpolnjen noben od pogojev za možnost izvedbe postopka s pogajanjem brez objave javnega razpisa ponudbe.
   Poleg tega Italija ni dokazala, da je sporna praksa upravičena na podlagi člena 2 Direktive 93/36/EGS, po katerem se Direktiva ne uporablja za naročila blaga, ki se razglasijo za tajne ali katerih izvrševanje morajo spremljati posebni varnostni ukrepi v skladu z zakoni in drugimi predpisi, ki veljajo v zadevnih državah članicah, ali kadar to zahteva zaščita temeljnih interesov varnosti države članice.

      (1)  UL L 199, 9.8.1993, str. 1.

      (2)  UL L 13, 15.1.1977, str. 1.

      (3)  UL L 215, 18.8.1980, str. 1.

      (4)  UL L 127, 20.5.1988, str. 1.