title: Zadeva T-128/07: Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Suez proti UUNT (Delivering the essentials of life)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/34

         Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Suez proti UUNT (Delivering the essentials of life)
   (Zadeva T-128/07)
   (2007/C 140/58)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Suez SA (Pariz, Francija) (zastopnik: P. Combeau, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe;

               —

               naložitev UUNT plačila stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Delivering the essentials of life“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 9, 11, 16, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 in 42 (zahteva št. 4 102 497).

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije

      Odločba Odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 (1), ker naj znamka, katere registracija se je zahtevala,– v nasprotju z ugotovitvijo Odbora za pritožbe UUNT v izpodbijani odločbi – ne bi imela konotacije pohvale in naj ne bi opisovala značilnosti ali kakovosti proizvodov ali storitev, ki naj bi jih označevala.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-253/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/22/ES — Približevanje zakonodaje — Socialna zakonodaja v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/14

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-253/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/22/ES - Približevanje zakonodaje - Socialna zakonodaja v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2009/C 153/26
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Yerrell in M. Teles Romão, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in F. Fraústo de Azevedo, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje v predpisanem roku predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o minimalnih pogojih za izvajanje uredb Sveta (EGS) št. 3820/85 in (EGS) št. 3821/85 o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu in razveljavitvi Direktive Sveta 88/599/EGS (UL L 102, str. 35)

      Izrek

               1)

               Portugalska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o minimalnih pogojih za izvajanje uredb Sveta (EGS) št. 3820/85 in (EGS) št. 3821/85 o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu in razveljavitvi Direktive Sveta 88/599/EGS, ni izpolnila obveznosti iz Direktive 2006/22.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva C-274/07: Tožba, vložena 7. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Litvi

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/24

         Tožba, vložena 7. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Litvi
   (Zadeva C-274/07)
   (2007/C 183/42)
   Jezik postopka: litvanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in A. Steiblytė, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Litva
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Republika Litva s tem, da ni zagotovila, da so organom, ki rešujejo nujne primere, pri vseh klicih iz javnega telefonskega omrežja na enotno evropsko številko klica v sili „112“ dane na voljo informacije o lokaciji kličoče osebe, če je to tehnično izvedljivo, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(3) Direktive 2002/22/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah);

               —

               Republiki Litvi naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive v nacionalni pravni red se je iztekel 24. julija 2003.

      (1)  UL L 108, 24.4.2002, str. 51.


title: Zadeva T-6/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Galderma proti UUNT – Lelas (Nanolat) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti Nanolat – Prejšnja nacionalna besedna znamka TANNOLACT – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Galderma proti UUNT – Lelas (Nanolat)
   (Zadeva T-6/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Nanolat - Prejšnja nacionalna besedna znamka TANNOLACT - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 6/49)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Galderma SA (Cham, Švica) (zastopnik: N. Hebeis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Tihomir Lelas (Zagreb, Hrvaška) (zastopnik: H.-J. Omsels, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. oktobra 2006 (zadeva R 146/2006-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Galderma SA in Tihomirjem Lelasom.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Galderma SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva C-315/04 P: Pritožba Raffaeleja Dipaceja zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 1. aprila 2004 v zadevi Raffaele Dipace proti Italijanski republiki, T-106/04, vložena dne 23. julija 2004 (faks z dne 14. julija 2004)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/24

         Pritožba Raffaeleja Dipaceja zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 1. aprila 2004 v zadevi Raffaele Dipace proti Italijanski republiki, T-106/04, vložena dne 23. julija 2004 (faks z dne 14. julija 2004)
   (Zadeva C-315/04 P)
   (2005/C 217/48)
   Jezik postopka: italijanščina
   Raffaele Dipace je dne 23. julija 2004 (faks z dne 14. julija 2004) na Sodišču Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 1. aprila 2004 v zadevi Raffaele Dipace proti Italijanski republiki, T-106/04.
   S sklepom z dne 3. marca 2005 je Sodišče (šesti senat) zavrnilo tožbo in g. Dipaceju nalaga plačilo lastnih stroškov.


               23.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/71

         Tožba, ki so jo 31. avgusta vložila podjetja Prosessindustriens Landsforening, Borregaard, Elkem ASA, Norsk Hydro ASA, Eramet Norway AS, Norske Skogindustrier ASA, Södra Cell Folla AS, Tinfos Titan & Iron KS in Yara International ASA proti Nadzornemu organu EFTA
   (Zadeva E-6/04)
   (2004/C 319/13)
   Tožbo proti Nadzornemu organu EFTA so 31. avgusta 2004 pri Sodišču EFTA vložila podjetja Prosessindustriens Landsforening, Borregaard, Elkem ASA, Norsk Hydro ASA, Eramet Norway AS, Norske Skogindustrier ASA, Södra Cell Folla AS, Tinfos Titan & Iron KS in Yara International ASA, ki jih zastopata Onno W. Brouwer, advocaat in Michael Schuette, Rechtsanwalt, Freshfields Bruckhaus Derringer, Bastion Tower, Place du Champ de Mars 5, B-1050 Brussels.
   Vlagatelj zahteva, da mora Sodišče:

               1.

               razveljaviti Odločbo Nadzornega organa EFTA št. 148/04/COL z dne 30. junija 2004; in

               2.

               odrediti Nadzornemu organu EFTA, da plača stroške postopkov.

         Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, ki so navedeni v podporo:

               —

               Odločba Nadzornega organa EFTA št. 148/04/COL z dne 30. junija 2004 („Odločba“) zadeva davek na elektriko in ocenjuje, da neobdavčenje v predelovalni industriji predstavlja državno pomoč.

               —

               Nadzorni organ EFTA je kršil člen 61(1) EGP.

               —

               Nadzorni organ EFTA je kršil člen 61 EGP in del II Protokola 3 o državni pomoči s kvalifikacijo obstoječe pomoči kot nove pomoči.

               —

               Odločba krši načelo pravne varnosti.

               —

               Nadzorni organ EFTA ni ravnal po pravilnem postopku, ko je kršil člene 17, 18 in 19 dela II Protokola 3 Sporazuma o ustanovitvi Nadzornega organa EFTA in Sodišča.

               —

               Odločba krši člena 61 in 62 Sporazuma EGP glede izterjave pomoči.


title: Zadeva C-161/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2009 vložilo Simvoulio tis Epikrateias (državni svet) (Grčija) — K. Fragkopoulos kai SIA Ο.Ε. proti Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2009 vložilo Simvoulio tis Epikrateias (državni svet) (Grčija) — K. Fragkopoulos kai SIA Ο.Ε. proti Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias
   (Zadeva C-161/09)
   2009/C 153/54
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Simvoulio tis Epikrateias (državni svet)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: K. Fragkopoulos kai SIA Ο.Ε.

      Tožena stranka: Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali lahko družba, kot je tožeča stranka, to je družba za predelavo in pakiranje rozin s sedežem v določeni regiji države, v kateri zakon prepoveduje vnos različnih vrst rozin, ki izhajajo iz drugih regij države, za predelavo in pakiranje in družbi tako onemogoča izvoz rozin, ki bi bile pridobljene s predelavo prej omenjenih različnih vrst rozin, pred sodiščem uveljavlja, da so zadevne zakonske določbe v nasprotju s členom 29 Pogodbe ES?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, sodišče dalje sprašuje, ali določbe, kot so določbe grške zakonodaje, ki zadevajo ta spor in ki, na eni strani, prepovedujejo vnos, skladiščenje in predelavo rozin iz različnih regij države z namenom, da bi bile nato izvožene v določeno regijo, v kateri je dovoljena le predelava rozin, pridelanih na njenem območju, in, na drugi strani, pridržujejo možnost priznanja geografsko zaščitene označbe le za rozine, predelane in pakirane v regiji, v kateri so bile pridelane, nasprotujejo členu 29 Pogodbe ES, ki prepoveduje uvedbo količinskih omejitev pri izvozu in vseh ukrepov z enakim učinkom.

               3)

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, sodišče dalje sprašuje, ali je varstvo kakovosti proizvoda — ki se ga z nacionalnim zakonom države članice določi geografsko in ki mu ni priznana možnost za dodelitev posebnega razlikovalnega imena, ki bi označevalo njegovo splošno priznano visoko kakovost in edinstvenost, povezano z njegovim poreklom iz določene geografske regije — v smislu člena 30 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti legitimen cilj nujnega splošnega interesa, ki dopušča odstopanje od člena 29 Pogodbe ES, ki prepoveduje uvajanje količinskih omejitev pri izvozu in vseh ukrepov z enakim učinkom.


title: Zadeva C-475/03: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. oktobra 2006 (predlog za sprejem predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Cremona, Italija) — Banca popolare di Cremona soc. coop.arl/Agenzia Entrate Ufficio Cremona (Šesta direktiva o DDV — Člen 33(1) — Prepoved pobiranja drugih nacionalnih davkov, ki imajo značaj prometnih davkov — Pojem prometni davki — Italijanski regionalni davek na proizvodne dejavnosti)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. oktobra 2006 (predlog za sprejem predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Cremona, Italija) — Banca popolare di Cremona soc. coop.arl/Agenzia Entrate Ufficio Cremona
   (Zadeva C-475/03) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 33(1) - Prepoved pobiranja drugih nacionalnih davkov, ki imajo značaj prometnih davkov - Pojem „prometni davki“ - Italijanski regionalni davek na proizvodne dejavnosti)
   (2006/C 294/05)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Commissione tributaria provinciale di Cremona
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Banca popolare di Cremona soc. coop.arl

      Tožena stranka: Agenzia Entrate Ufficio Cremona
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Commissione tributaria provinciale di Cremona — Razlaga člena 33 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/680/EGS z dne 16. decembra 1991 (UL L 376, str. 1) — Združljivost nacionalne zakonodaje, ki uvaja regionalni davek na proizvodne dejavnosti.
   Izrek
   Člen 33 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/680/EGS z dne 16. decembra 1991, je treba razlagati tako, da ne preprečuje, da bi se ohranila davčna dajatev, ki ima take značilnosti kot davek, ki se obravnava v postopku v glavni stvari.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva C-174/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 13. aprila 2004

text:
               12.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/5

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 13. aprila 2004
   (Zadeva C-174/04)
   (2004/C 156/10)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Enrico Traversa in Cludio Loggi, kot zastopnika, je dne 13. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je zakonski dekret št. 192 z dne 25. maja 2001, ki je bil sprejet kot zakon št. 301 dne 20, julija 2001 in se imenuje „Nujni ukrepi za zavarovanje postopkov liberalizacije in privatizacije posebnih sektorjev javnih služb“, v delu, v katerem določa avtomatično ustavitev glasovalnih pravic za delnice, ki presegajo prag 2 odstotkov družbenega kapitala v družbah v sektorjih elektrike in plina, v nasprotju s členom 56 Pogodbe ES;

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Zakonski dekret št. 192/2001 je v nasprotju s členom 56 Pogodbe ES, ker določa avtomatično ustavitev glasovalnih pravic za delnice, ki presegajo prag 2 odstotkov družbenega kapitala v družbah v sektorjiih elektrike in plina. Navedena omejitev povzroča različno in omejujoče obravnavanje investicij določene kategorije investitorjev in torej ovira prost pretok kapitala znotraj Evropske skupnosti. Še posebej navedena omejitev odvrača javna podjetja, ki bi bila potencialno zainteresirana za nakup delnic v zadevnih družbah, ker bi se znašla v položaju, ko ne bi mogla učinkovito sodelovati pri odločanju v družbi in vplivati na njeno upravljanje.


title: Zadeva C-470/10: Tožba, vložena 28. septembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/19

         Tožba, vložena 28. septembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-470/10)
   ()
   2010/C 328/34
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. França in I. V. Rogalski, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da je ohranila zahtevo po registraciji in odobritvi pri portugalskih organih v zvezi z vsakim začasnim opravljanjem storitev skupnostnih patentnih zastopnikov, ki že imajo zakonito sedež v drugi državi članici, in da opravlja nadzor nad poklicnimi kvalifikacijami skupnostnih patentnih zastopnikov, ki pridejo na Portugalsko, tudi če gre za začasno opravljanje storitev, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 PDEU in členov 5 in 7 Direktive 2005/36/ES (1) o priznavanju poklicnih kvalifikacij;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Zadevna portugalska zakonodaja preprečuje zastopnikom v zadevah v zvezi z znamkami in patenti, ki imajo zakonito sedež v drugi državi članici, da opravljajo storitve zastopanja pred Instituto Nacional da Propriedade Industrial (INPI, nacionalni institut za industrijsko lastnino) na Portugalskem, kadar tja pridejo, da bi za svoje stranke iz druge države članice opravili storitve, če niso prej opravili preizkusa, na podlagi katerega bi jih ta institut odobril ali priznal.

      (1)  UL L 255, str. 2.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. aprila 2005 v zadevi T-318/03, Atomic Austria GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Besedna znamka ATOMIC BLITZ — Ugovor imetnika nacionalnih besednih znamk ATOMIC — Dokaz o obnovi registracije prejšnje znamke — Obseg preizkusa UUNT — Zavrnitev ugovora — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/17

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 20. aprila 2005
   v zadevi T-318/03, Atomic Austria GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Besedna znamka ATOMIC BLITZ - Ugovor imetnika nacionalnih besednih znamk ATOMIC - Dokaz o obnovi registracije prejšnje znamke - Obseg preizkusa UUNT - Zavrnitev ugovora - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 155/33)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi 318/03, Atomic Austria GmbH, s sedežem v Altenmarktu (Avstrija), ki jo zastopata G. Kucsko in C. Schumacher, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: G. Schneider in B. Müller), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe je bila Fabricas Agrupadas de Muñecas de Onil, SA, s sedežem v Onilu (Španija), zaradi predloga na razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. julija 2003 (zadeva R 95/2003-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Atomic Austria GmbH in Fabricas Agrupadas de Muñecas de Onil, SA, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij, sodnik, in I. Pelikánová, sodnica, sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 20. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. julija 2003 (zadeva R 95/2003-2) se razveljavi.

               2.

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 304, 13.12.2003.


title: Zadeva T-334/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2015 – Plantavis in NEM/Komisija in EFSA (Varstvo potrošnikov — Zdravstvene trditve na živilih — Uredba (EU) št. 432/2012 — Ničnostna tožba — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Uredba (ES) št. 1924/2006 — Ugovor nezakonitosti — Register zdravstvenih trditev)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2015 – Plantavis in NEM/Komisija in EFSA
   (Zadeva T-334/12) (1)

   ((Varstvo potrošnikov - Zdravstvene trditve na živilih - Uredba (EU) št. 432/2012 - Ničnostna tožba - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Uredba (ES) št. 1924/2006 - Ugovor nezakonitosti - Register zdravstvenih trditev))
   (2015/C 245/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Plantavis GmbH (Berlin, Nemčija) in NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten eV (Laudert, Nemčija) (zastopnik: T. Büttner, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: L. Pignataro-Nolin in S. Grünheid, zastopnika) in Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) (zastopniki: D. Detken, zastopnik, skupaj z R. Van der Houtom in A. Köhlerjem, odvetnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki Komisiji: Evropski parlament (zastopnika: J. Rodrigues in P. Schonard, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženima strankama Komisiji in EFSA: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Simm in I. Šulce, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL L 404, str. 9), Uredbe Komisije (EU) št. 432/2012 z dne 16. maja 2012 o seznamu dovoljenih zdravstvenih trditev na živilih, razen trditev, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni ter na razvoj in zdravje otrok (UL L 136, str. 1), ter registra v zvezi s prehranskimi in zdravstvenimi trditvami, ki je objavljen na spletnem mestu Komisije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Plantavis GmbH in NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten eV poleg svojih stroškov nosita stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Evropska agencija za varnost hrane (EFSA).

               3.

               Svet Evropske unije in Evropski parlament nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012.


title: Zadeva C-573/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 28. decembra 2007 – Sea s.r.l proti Commune di Ponte Nossa

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 28. decembra 2007 – Sea s.r.l proti Commune di Ponte Nossa
   (Zadeva C-573/07)
   (2008/C 64/39)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sea s.r.l.

      Tožena stranka: Commune di Ponte Nossa
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je neposredna oddaja naročila za storitve zbiranja, prevoza in uničenja trdnih komunalnih odpadkov delniški družbi s 100-odstotnim javnim kapitalom in statutom, opredeljenim – za namene člena 113 zakonske uredbe št. 267 z dne 18. avgusta 2000 – tako, kot je navedeno v obrazložitvi, v skladu s pravom Skupnosti in zlasti s svobodo ustanavljanja oziroma svobodo opravljanja storitev, prepovedjo diskriminacije in z obveznostmi v zvezi z enakim obravnavanjem, preglednostjo in svobodno konkurenco iz členov 12 ES, 43 ES, 45 ES, 46 ES, 49 ES in 86 ES?


title: Zadeva F-25/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne  15. junija 2006  — Mc Sweeney in Armstrong proti Komisiji (Splošni natečaj — Obvestilo o natečaju — Navodila kandidatom — Nepripustitev k izpitom — Zahtevane diplome — Pristojnost OPI)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/41

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. junija 2006 — Mc Sweeney in Armstrong proti Komisiji
   (Zadeva F-25/05) (1)

   (Splošni natečaj - Obvestilo o natečaju - Navodila kandidatom - Nepripustitev k izpitom - Zahtevane diplome - Pristojnost OPI)
   (2006/C 178/76)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Dypna Mc Sweeney (Bruselj, Belgija) in Pauline Armstrong (Overijse, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in K. Herrmann, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločb komisije z dne 6. in 7. septembra 2004 o zavrnitvi pripustitve tožečih strank k natečaju EPSO/C/11/03 (UL 2003, C 267 A, str. 1), ki je bil organiziran za sestavo rezervnega seznama za tajnike za angleški jezik (C 5/C 4)
   Izrek sodbe

               1)

               Odločbi komisije z dne 6. in 7. septembra 2004 o zavrnitvi pripustitve tožečih strank k natečaju EPSO/C/11/03 se razglasita za nični.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005 (zadeva, najprej vložena pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-184/05 in s sklepom z dne 15.12.2005 prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije).


title: Zadeva T-234/05: Tožba Gerrite Bethuyne in 4 drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 13. junija 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/31

         Tožba Gerrite Bethuyne in 4 drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 13. junija 2005
   (Zadeva T-234/05)
   (2005/C 205/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Gerrit Bethuyne, stanujoča v Dentergemu (Belgija) in 4 drugi, ki jih zastopajo Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, so dne 13. junija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               1.

               razglasi za nične odločbe o njihovem imenovanju za uradnike Evropskih skupnosti, kolikor je njihov naziv zaposlitve določen na podlagi člena 12 Priloge XIII Kadrovskih predpisov,

               2.

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in trditve tožečih strank so enaki tistim tožečih strank v zadevi T-130/05 (1).

      (1)  UL C 132, 28.5.2005, str. 31


title: Zadeva T-401/17: Tožba, vložena 27. junija 2017 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/EUIPO – C & C IP (T)

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/34

         Tožba, vložena 27. junija 2017 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/EUIPO – C & C IP (T)
   (Zadeva T-401/17)
   (2017/C 269/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopnik: H. Prange, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: C & C IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „T“ – prijava št. 11623 022

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. aprila 2017 v zadevi R 502/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in jo spremeni tako, da bo ugovor v celoti zavrnjen;

               —

               toženi stranki in, odvisno od primera, drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka s pritožbo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-352/05: Tožba, vložena  16. septembra 2005  — Helenska republika proti Komisiji

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/31

         Tožba, vložena 16. septembra 2005 — Helenska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-352/05)
   (2005/C 296/67)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: Georgios Kanellópoulos in Stylianí Charitaki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti ali sprememba Odločbe Komisije z dne 20. julija 2005 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelek za jamstva, iz financiranja Skupnosti, ki je bila notificirana pod št. C(2005)2756 in objavljena pod št. 2005/579/ES (1)

               —

               naložitev plačila stroškov postopka Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijano odločbo je Komisija pri potrditvi obračunov v smislu Uredbe (EGS) št. 729/70 (2) izključila iz financiranja Skupnosti različne odhodke Helenske republike v sektorjih javnih zalog, sadja in zelenjave, tobaka in premij za živali. Tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti te odločbe in predvsem trdi, da je celoten postopek potrditve obračunov neveljaven zaradi kršitve člena 7 Uredbe št. 1258/1999 (3) v povezavi s členom 8 Uredbe št. 1663/1995 (4) zaradi dejstva, da posvetovanja in dvostranska dogovarjanja med tožečo stranko in Komisijo niso vsebovala konkretne ocene odhodka, ki naj se izključi, medtem ko je poleg tega do izključenih odhodkov prišlo pred zadnjim obdobjem 24-ih mesecev, pred pisnim obvestilom Komisije. Po mnenju tožeče stranke se obdobje 24 mesecev prične veliko kasneje, kot trdi Komisija.
   Kar zadeva popravke v sektorju javnih zalog, tožeča stranka trdi, da popravki Komisije temeljijo na napačni razlagi in uporabi določb Uredb št. 1258/1999, 296/1996 (5) in 2040/2000 (6), na napačnem razlaganju smernic dokumenta Komisije IV/5330/97/23.12.97, in so bili sprejeti na podlagi napačne ocene dejstev z nedoločno ali nezadostno obrazložitvijo, ob prekoračitvi pooblastil za odločanje po prostem preudarku s strani Komisije in s kršitvijo načela sorazmernosti.
   Kar zadeva sektor pridelave krompirja in obdelovanja vinogradov, tožeča stranka izpodbija oceno Komisije v delu, v katerem se nanaša na dejanske okoliščine, in uveljavlja nezadostnost in kontradiktornost obrazložitve, kot tudi kršitev načela sorazmernosti. Poleg tega meni, da bi moral biti izveden popravek omejen na 2 %, in da se popravek na noben način ne bi smel nanašati na provinco Dodekanis, kjer obstaja kataster in posledično predvsem za to provinco ni mogoče šteti, da v njej obstajajo težave pri nadzoru na kraju samem.
   Kar zadeva sektor sadja in zelenjave, tožeča stranka meni, da Komisija napačno ni upoštevala, da je upravičeno nepravočasno plačilo v primeru, ko so grški organi preverjali združljivost zadevnega plačila z nacionalnim pravom in pravom Skupnosti. Poleg tega se tožeča stranka sklicuje tudi na trditve, ki jih je navajala za sektor javnih zalog.
   Kar zadeva tobak, tožeča stranka uveljavlja napačno razlago in uporabo predpisov Skupnosti, napake glede dejanskega stanja, nezadostno obrazložitev in kršitev smernic dokumentov IV/5330/97 in AGRI/17933/2000 v zvezi z zahtevo za izvedbo navzkrižnih kontrol s podatki integriranega sistema upravljanja in nadzora, ki je popolnoma funkcionalen, kot ga določa Uredba št. 2848/98 (7), v zvezi z izvedbo nadzorov na kraju samem, plačili s čeki in dodatnimi ter drugimi nadzori.
   Končno, kar zadeva popravek v sektorju gojenja živine (ovčje meso), tožeča stranka izpodbija oceno dejanskih okoliščin, ki jo je opravila Komisija, in trdi, da so njene obrazložitve napačne. Poleg tega uveljavlja, da je pavšalna naložitev popravka v višini 10 % nezakonita, in predstavlja napačno razlago in uporabo smernic dokumenta AGRI/6149/2002 in je nesorazmerna s težo nepravilnosti.

      (1)  UL L 199, 29.7.05, str. 84.

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 729/1970 z dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 94, 28.4.1970, str. 13).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, 26.6.1999, str. 103).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 1663/95 z dne 7. julija 1995 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 v zvezi s postopkom za potrditev obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS (UL L 158, 8.7.1995, str. 6).

      (5)  Uredba Komisije (ES) št. 296/96 z dne 16. februarja 1996 o podatkih, ki jih morajo posredovati države članice, in o mesečnem knjiženju izdatkov, ki se financirajo iz Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2776/88 (UL L 39, 17.2.1996, str. 5).

      (6)  Uredba Sveta (ES) št. 2040/2000 z dne 26. septembra 2000 o proračunski disciplini (UL L 244, 29.9.2000, str. 27).

      (7)  Uredba Komisije (ES) št. 2848/98 z dne 22. decembra 1998 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 2075/92 glede sheme premij, proizvodnih kvot in posebne pomoči za skupine proizvajalcev v sektorju surovega tobaka (UL L 358, 31.12.1998, str. 17).


title: Zadeva F-23/16: Tožba, vložena 2. maja 2016 – ZZ/Komisija

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/51

         Tožba, vložena 2. maja 2016 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-23/16)
   (2016/C 251/59)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Odškodninski zahtevek tožeče stranke za premoženjsko škodo, ki naj bi ji nastala zaradi zatrjevane zamude pri izvedbi prerazvrstitve za leto 2013.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Toženi stranki naj se naloži povračilo celotne škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi zamude pri izvedbi prerazvrstitve za leto 2013;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-130/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd proti Comptroller-General of Patents (Zdravila za uporabo v humani medicini — Dodatni varstveni certifikat — Uredba (ES) št. 469/2009 — Člen 3 — Pogoji za pridobitev — Zdravilo, za katero je bilo pridobljeno veljavno dovoljenje za promet — Prvo dovoljenje — Izdelek, ki je bil najprej dovoljen kot zdravilo za uporabo v veterinarski medicini, nato pa kot zdravilo za uporabo v humani medicini)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd proti Comptroller-General of Patents
   (Zadeva C-130/11) (1)

   (Zdravila za uporabo v humani medicini - Dodatni varstveni certifikat - Uredba (ES) št. 469/2009 - Člen 3 - Pogoji za pridobitev - Zdravilo, za katero je bilo pridobljeno veljavno dovoljenje za promet - Prvo dovoljenje - Izdelek, ki je bil najprej dovoljen kot zdravilo za uporabo v veterinarski medicini, nato pa kot zdravilo za uporabo v humani medicini)
   2012/C 295/15
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd

      Tožena stranka: Comptroller-General of Patents

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Razlaga členov 3 in 13(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 11, str. 200) – Razlaga člena 8(3) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69) – Pogoji za pridobitev dodatnega varstvenega certifikata – Datum prvega dovoljenja za promet, ki se upošteva pri izdaji certifikata – Izdelka, ki vsebujeta isto učinkovino in ki sta oba pridobila dovoljenje za promet, prvi za zdravilo za uporabo v humani medicini, drugi pa za zdravilo za uporabo v veterinarski medicini z drugo indikacijo.

      Izrek

               1.

               Člena 3 in 4 Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila je treba razlagati tako, da v primeru, kakršen je v postopku v glavni stvari, zgolj obstoj prejšnjega dovoljenja za promet, ki je bilo pridobljeno za zdravilo za uporabo v veterinarski medicini, ne nasprotuje podelitvi dodatnega varstvenega certifikata za drugačno uporabo istega izdelka, za katero je bilo izdano dovoljenje za promet, če ta uporaba spada v okvir varstva, ki ga podeljuje osnovni patent, naveden v utemeljitev prijave za dodatni varstveni certifikat.

               2.

               Člen 13(1) Uredbe (ES) št. 469/2009 je treba razlagati tako, da se sklicuje na dovoljenje za promet z izdelkom, ki spada v okvir varstva, ki ga podeljuje osnovni patent, naveden v utemeljitev prijave za dodatni varstveni certifikat.

               3.

               Odgovori na prejšnja vprašanja za predhodno odločanje ne bi bili drugačni, če bi se v položaju, kakršen je v postopku v glavni stvari, ko je ista učinkovina prisotna v dveh zdravilih, ki sta pridobili zaporedni dovoljenji za promet, za poznejše dovoljenje za promet zahtevala popolna vloga v skladu s členom 8(3) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini ali če bi izdelek, ki ga zajema prvo dovoljenje za promet z ustreznim zdravilom, spadal v okvir varstva drugega patenta, katerega registrirani imetnik ni prijavitelj dodatnega varstvenega certifikata.

      (1)  UL C 179, 18.6.2011.


title: Zadeva C-245/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeidshof te Brussel (Belgija) 6. julija 2009 — Omalet NV proti Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeidshof te Brussel (Belgija) 6. julija 2009 — Omalet NV proti Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
   (Zadeva C-245/09)
   2009/C 220/42
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeidshof te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Omalet NV

      Tožena stranka: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali mora nacionalno sodišče v sporu med Rijksdienst voor Sociale Zekerheid in glavnim podjetnikom s sedežem v Belgiji uporabiti člen 49 ES, če se zahteva ugotovitev, da je ta glavni podjetnik na podlagi člena 30a(3) zakona z dne 27. junija 1969 o spremembi Besluitwet z dne 28. decembra 1944 o socialni varnosti delavcev (v različici, ki je veljala pred spremembo tega člena s členom 55 programskega zakona z dne 27. aprila 2007) solidarno odgovoren za del dolgov neregistriranega podizvajalca s sedežem v Belgiji, ali če je treba odločiti o tožbi zoper podjetnika, ker ni upošteval obveznosti zadržanja iz člena 30[a](4) tega zakona?

               2)

               (Podredno)
               Ali člen 49 ES nasprotuje takšni ureditvi, kakršna izhaja iz člena 30a(3) in (4) belgijskega zakona z dne 27. junija 1969 o spremembi Besluitwet z dne 28. decembra 1944 o socialni varnosti delavcev (v različici, ki je veljala pred spremembo tega člena s členom 55 programskega zakona z dne 27. aprila 2007)?


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2004 v zadevi T-330/03 Xanthippi Liakoura proti Svetu Evropske unije (Uradniki — Zavrnitev napredovanja — Ničnostna tožba in odškodninska tožba)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/39

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. junija 2004
   v zadevi T-330/03 Xanthippi Liakoura proti Svetu Evropske unije (1)

   (Uradniki - Zavrnitev napredovanja - Ničnostna tožba in odškodninska tožba)
   (2004/C 228/87)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-330/03, Xanthippi Liakoura, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopa J. A. Martin, avocat proti Svetu Evropske unije (zastopnika: M. Sims in F. Anton), zaradi razglasitve ničnosti odločbe Sveta o zavrnitvi napredovanja tožeče stranke v naziv C 1 v ocenjevalnem obdobju 2002 in odškodninske tožbe, je Sodišče prve stopnje (sodnica posameznica: P. Lindh), sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 10. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva T-48/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  31. januarja 2006  — Schneider Electric proti Komisiji ( Konkurenca — Koncentracije — Ponovni postopek nadzora potem, ko je Sodišče prve stopnje razglasilo ničnost odločbe o prepovedi koncentracije — Uvedba temeljitega preizkusa — Odpoved koncentraciji — Zaključek postopka nadzora — Ničnostna tožba — Akti, ki posegajo v položaj — Pravni interes — Nedopustnost )

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/27

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2006 — Schneider Electric proti Komisiji
   (Zadeva T-48/03) (1)

   („Konkurenca - Koncentracije - Ponovni postopek nadzora potem, ko je Sodišče prve stopnje razglasilo ničnost odločbe o prepovedi koncentracije - Uvedba temeljitega preizkusa - Odpoved koncentraciji - Zaključek postopka nadzora - Ničnostna tožba - Akti, ki posegajo v položaj - Pravni interes - Nedopustnost“)
   (2006/C 86/54)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Schneider Electric SA (Rueil-Malmaison, Francija) (zastopniki: sprva A. Winckler, M. Pittie in É de La Serre, nato M. Pittie in A. Winckler, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva P. Oliver in F. Lelièvre, nato P. Oliver in O. Beynet, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 4. decembra 2002 o uvedbi temeljitega preizkusa koncentracije med Schneider in Legrand (zadeva COMP/M.2283 — Schneider/Legrand II) in odločbe Komisije z dne 13. decembra 2002 o zaključku postopka nadzora te operacije.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva C-442/08: Tožba, vložena 6. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/10

         Tožba, vložena 6. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-442/08)
   (2009/C 6/17)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Caeiros in B. Kotschy, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Zvezna republika Nemčija ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 2, 6, 9, 10 in 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (1) oziroma Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (2) s tem, da je

                           —

                           kljub prejemu sporočila v okviru medsebojne pomoči dopustila, da carinske terjatve zastarajo, in prepozno vknjižila v zvezi s tem dolgovana lastna sredstva;

                           —

                           zavrnila plačilo nastalih zamudnih obresti.

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Od leta 1994 naj bi se v Nemčijo uvažala motorna vozila iz Madžarske v okviru preferencialne tarifne obravnave, določene z evropskim sporazumom med ES in Madžarsko. S sporočilom z dne 26. junija 1998 v okviru medsebojne pomoči naj bi enota Komisije za koordinacijo boja proti goljufijam (v nadaljevanju: OLAF) obvestila države članice, da so madžarski organi po koncu njihovega naknadnega preverjanja za neveljavne razglasili izjave o poreklu za 58 006 motornih vozil (od tega je bilo 19 123 vozil za Nemčijo). Z dopisom, ki naj bi bil nemškim organom v angleški različici vročen 13. julija 1998, njegov nemški prevod pa 18. avgusta 1998, naj bi OLAF posredoval dokumente in spise, ki so bili del tega sporočila v okviru medsebojne pomoči, med drugim tudi dopis z dne 26. maja 1998, s katerim naj bi madžarski organi obvestili OLAF o rezultatih naknadnega preverjanja in opozorili, da je madžarski proizvajalec pri madžarskem sodišču vložil pravno sredstvo zoper odločbe madžarskih organov. Z nadaljnjim sporočilom z dne 27. oktobra 1999 v okviru medsebojne pomoči naj bi OLAF obvestil države članice o izidu tega sodnega postopka. Na podlagi nove presoje izjav o poreklu, ki jo je bilo treba opraviti v skladu s sodbo madžarskega sodišča, so izjave o poreklu za 30 771 vozil ostale še naprej neveljavne.
   Iz rezultatov misije Komisije v Nemčiji v zvezi z nadzorom lastnih sredstev in iz podatkov nemških organov naj bi izhajalo, da so ti pustili zastarati dajatve v višini 408 735,53 EUR za uvoz motornih vozil, katerih izjave o poreklu so tudi po ponovni presoji na podlagi odločbe madžarskega sodišča ostale preklicane. Nemški organi naj bi po pozivu Komisije z dne 31. oktobra 2005, to je po poteku roka, določenega v Uredbi št. 1552/89 (oziroma Uredbi št. 1150/2000), sicer dali na razpolago lastna sredstva, dolgovana za te zastarane carinske terjatve, vendar naj bi po tej prepozni vknjižbi lastnih sredstev zavrnili plačilo zamudnih obresti.
   Komisija utemeljuje svojo tožbo v bistvenem z dvema očitkoma, in sicer s prepozno vknjižbo lastnih sredstev in z zavrnitvijo plačila s tem povezanih zamudnih obresti. Po mnenju Komisije so namreč lahko vse države članice najkasneje od 18. avgusta 1998 dalje (datum posredovanja zadnje jezikovne različice dokumentov in spisov, ki so bili del sporočila z dne 26. junija 1998 v okviru medsebojne pomoči) ugotovile dolžnike dajatev in višino zahtevkov in naj bi torej najkasneje od takrat dalje morale sprejeti potrebne ukrepe za naknadno izterjavo zadevnih zneskov dajatev ter za ugotovitev in vknjižbo s tem povezanih lastnih sredstev. Ob upoštevanju primernega roka treh mesecev za uvedbo teh ukrepov naj bi Komisija izhajala iz tega, da morajo nedejavne države članice odgovarjati za zneske dajatev, ki so zastarali od 18. novembra 1998 dalje.

      Glede prvega tožbenega razloga Komisije, to je prepozne vknjižbe lastnih sredstev, naj bi izhajalo iz upoštevnih določb Uredbe št. 1552/1989 (oziroma Uredbe št. 1150/2000) ter iz sodne prakse Sodišča, da morajo države članice določiti lastna sredstva Skupnosti in da velja ta obveznost ne glede na to, ali so bili zneski dajatev dejansko vknjiženi ali ne oziroma, v določenih primerih, ali se je znesek dajatve dejansko lahko naknadno izterjal od dolžnika dajatve ali ne. Načeloma naj bi iz nastanka carinskega dolga izhajal tudi zahtevek Skupnosti za tradicionalna lastna sredstva, ki so povezana s tem carinskim dolgom, in sicer tudi takrat, kadar znesek dajatve v posameznem primeru ni bil vknjižen ali naknadno izterjan od dolžnika dajatve. Datum, ko naj bi bila lastna sredstva ugotovljena, naj bi se določil glede na to, kdaj lahko nacionalni carinski organi izračunajo znesek dajatve, ki izhaja iz carinskega dolga, in določijo dolžnika dajatve.
   Na vprašanje, kako naj ravnajo carinski organi držav članic ob uvozu blaga z izjavami o poreklu, ki so po naknadnem postopku preverjanja preklicane kot neveljavne, se naj ne bi moglo odgovoriti na podlagi prava zadevne tretje države. Ker v protokolu št. 4 k Pridružitvenemu sporazumu med ES in Madžarsko prav tako naj ne bi bilo določb v zvezi s tem, naj bi bilo treba preveriti druge vire prava Skupnosti v zvezi s tem, kaj morajo storiti države članice, ko so bile obveščene o rezultatih naknadnega preverjanja, na podlagi katerih se pojavljajo dvomi o poreklu blaga. Tako naj bi bilo v členu 78(3) Uredbe št. 2913/92 določeno, da carinski organi držav članic sprejmejo potrebne ukrepe za ureditev položaja, pri čemer upoštevajo nove informacije, s katerimi razpolagajo. Enako naj bi ta uredba države članice zavezovala, da po nastanku carinskega dolga hitro izpeljejo postopek pridobivanja plačila, in sicer tako prvi del tega postopka, ki je vknjižba zneska dajatve, kot fazo njegovega izterjanja od dolžnika dajatve.
   Nadalje naj v skladu s členom 244 Uredbe št. 2913/92 vložitev pritožbe zoper odločbo enega od carinskih organov držav članic, razen v izjemnih primerih, ne bi zadržala njene izvršbe. Morebitna odložitev izvršbe naj bi bila praviloma pogojena s predložitvijo zavarovanja. Tako po mnenju Komisije v primerih, v katerih nastanek carinskega dolga izhaja iz preklica izjav o poreklu po koncu naknadnega preverjanja, visečnost pravnega sredstva ne more preprečiti, da bi carinski organi države članice uvoza (naknadno) izterjali znesek dajatev. Ker naj bi bilo blago že uvoženo v Skupnost in ker bi lahko sodni postopek trajal več let, bi lahko takšna odložitev v primerih zavrnitve pravnega sredstva precej otežila izterjavo carinskega dolga.

      Nazadnje, glede drugega tožbenega razloga Komisije, ki je zavrnitev plačila zamudnih obresti, naj bi iz člena 11 Uredbe št. 1552/1989 oziroma Uredbe št. 1150/2000 ter sodne prakse Sodišča izhajalo, da morajo države članice plačati zamudne obresti, tudi če lastna sredstva niso bila določena. V obravnavanem primeru bi moral biti sporni znesek lastnih sredstev vknjižen najkasneje dva meseca po 18. novembru 1998, na prvi delovni dan po 19. dnevu tega meseca (to je 20. januarja 1999). Ker naj bi nemški organi to storili šele 31. oktobra 2005, naj bi Zvezna republika Nemčija bila v zamudi in naj bi zato morala plačati zamudne obresti.

      (1)  UL L 155, str. 1.

      (2)  UL L 130, str. 1.


title: Zadeva T-188/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. maja 2013 – Chiboub proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji — Zamrznitev sredstev — Neobstoj pravne podlage)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/68

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. maja 2013 – Chiboub proti Svetu
   (Zadeva T-188/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji - Zamrznitev sredstev - Neobstoj pravne podlage)
   2013/C 225/151
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub (Abu Dabi, Združeni arabski emirati) (zastopniki: sprva G. Perrot in F. Gaudillière, nato M.-M. Le Roux, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva A. Vitro, G. Étienne in S. Cook, nato A. Vitro in G. Étienne, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: A. Bordes in M. Konstantinidis, zastopnika); in Republika Tunizija (zastopnik: W. Bourdon, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2011/72/SZVP z dne 31. januarja 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL L 28, str. 62), drugič, Izvedbene uredbe Sveta 2011/79/SZVP z dne 4. februarja 2011 o izvajanju Sklepa 2011/72 (UL L 31, str. 40), in tretjič, Uredbe Sveta (EU) št. 101/2011 z dne 4. februarja 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL L 31, str. 1), v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Prilogo k Sklepu Sveta 2011/72/SZVP z dne 31. januarja 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Sveta 2011/79/SZVP z dne 4. februarja 2011 o izvajanju Sklepa 2011/72, se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na M. S. B. M. H. B. S. Chibouba.

               2.

               Uredba Sveta (EU) št. 101/2011 z dne 4. februarja 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na M. S. B. M. H. B. S. Chibouba.

               3.

               Učinki Priloge Sklepa 2011/72, kakor je bil spremenjen z Izvedbeno uredbo 2011/79, nasproti M. S. B. M. H. B. S. Chiboubu se ohranijo do razveljavitve Uredbe št. 101/2011 v delu, v katerem se nanaša na M. S. B. M. H. B. S. Chibouba.

               4.

               Svetu Evropske unije se naloži, da poleg svojih stroškov, nosi stroške, ki jih je priglasil M. S. B. M. H. B. S. Chiboub.

               5.

               Evropska komisija in Republika Tunizija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva C-349/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts Darmstadt (Nemčija) 21. avgusta 2006 — Murat Polat proti mestu Rüsselsheim

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts Darmstadt (Nemčija) 21. avgusta 2006 — Murat Polat proti mestu Rüsselsheim
   (Zadeva C-349/06)
   (2006/C 281/32)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgerichts Darmstadt.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Murat Polat.

      Tožena stranka: mesto Rüsselsheim.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je s členom 59 Dodatnega protokola k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo z dne 12. septembra 1963 za prehodno obdobje pridružitve (v nadaljevanju: Dodatni protokol) (1) združljivo, če turški državljan, ki se je kot otrok zaradi združitve družine preselil k svojim staršem, ki so delali v Zvezni republiki Nemčiji, svoje pravice do začasnega bivanja, ki izhaja iz njegove pravice, da se prijavi na vsako razpisano delovno mesto na podlagi člena 7, drugi stavek, druga alternativa Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija (SPS 1/80) — razen v primerih iz člena 14 SPS 1/80 in kadar zapusti državo gostiteljico za daljše časovno obdobje brez utemeljenega razloga — ne izgubi niti tedaj, ko po dopolnitvi 21. leta ne živi več s svojimi starši in od njih ne prejema nobene podpore?

         Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

               2.

               Ali turški državljan, katerega pravni položaj na podlagi člena 7, prvi stavek, druga alinea, SPS 1/80 preneha zaradi pogojev, omenjenih v prvem vprašanju, ponovno pridobi ta pravni položaj, če se po dopolnitvi 21. leta za obdobje več kot treh let vrne v gospodinjstvo svojih staršev, sme tam brezplačno živeti in je oskrbovan, njegova mati pa ima med tem obdobjem minimalno zaposlitev (čistilka za rednih 30-70 ur mesečno, občasno za 20 ur mesečno)?

         V primeru pritrdilnega odgovora na drugo vprašanje:

               3.

               Ali se pravni položaj spremeni, kadar je bil družinski član med prebivanjem z delavcem večkrat na bolnišničnem zdravljenju (od 30.08.2001 do 20.06.2002, od 02.10.2003 do 08.01.2004)?

               4.

               Ali se pravni položaj spremeni, kadar ima turški državljan med prebivanjem z delavcem redni lastni prihodek od najmanj 400 evrov do 1 400 evrov mesečno?

         V primeru, da je treba izhajati iz nadaljnjega obstoja pravnega položaja v skladu s členom 7, prvi stavek, druga alinea, SPS 1/80 (odgovor na prvo vprašanje je pritrdilen ali pa je na drugo vprašanje pritrdilen, na vprašanji 3 in 4 pa nikalen):

               5.

               Ali se lahko turški državljan, ki ima pravni položaj v skladu s členom 7, prvi stavek, druga alinea, SPS 1/80 in živi na zveznem ozemlju že od leta 1972, sklicuje na posebno varstvo pred izgonom iz člena 28(3)(a) Direktive 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 (UL L 158, 30.4.2004, str. 77; popravljena UL L 229, 29.6.2004, str. 35; v nadaljevanju: RL 2004/38/ES)?

               6.

               Ali se pravni položaj spremeni, če turški državljan v desetih letih pred izdajo sklepa o izgonu začasno biva v Turčiji od 1. februarja 1996 do 28. novembra 1997 zaradi služenja vojaškega roka?

         V primeru, da je odgovor na peto vprašanje nikalen ali na šesto vprašanje pritrdilen:

               7.

               Ali se lahko turški državljan, ki uživa pravice v skladu s členom 7, prvi stavek, druga alinea, SPS 1/80 in živi na zveznem ozemlju že od leta 1972, sklicuje na posebno varstvo pred izgonom iz člena 28(2) Direktive 2004/38/ES?

         V primeru, da je odgovor na sedmo vprašanje nikalen:

               8.

               Ali se lahko turški državljan, ki uživa pravice v skladu s členom 7, prvi stavek, druga alinea, SPS 1/80, sklicuje na posebno varstvo pred izgonom iz člena 28(1) Direktive 2004/38/ES?

         V primeru, da je treba izhajati iz nadaljnjega obstoja pravnega položaja v skladu s členom 7, prvi stavek, druga alinea, SPS 1/80 (odgovor na prvo vprašanje je pritrdilen ali pa je na drugo vprašanje pritrdilen, na vprašanji 3 in 4 pa nikalen), se zastavlja nadaljnje vprašanje:

               9.

               Ali lahko številna manjša kazniva dejanja (v bistvu kazniva dejanje zoper premoženje), ki sama po sebi ne pomenijo dejanske in dovolj resne grožnje, ki prizadene osnovni interes družbe, utemeljijo izgon zaradi velikega števila, kadar obstaja verjetnost ponovitve kaznivih dejanj in se zoper domače državljane v enakih okoliščinah ne sprejme nobenih ukrepov?

      (1)  UL L 293, str. 4


title: Zadeva C-550/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag (Nizozemska) 31. oktobra 2016 – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag (Nizozemska) 31. oktobra 2016 – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-550/16)
   (2017/C 038/10)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: A, S

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba v okviru združitve družine v primeru beguncev kot „mladoletnika brez spremstva“ v smislu člena 2(f) Direktive 2003/86 (1) šteti tudi državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, mlajšega/mlajšo od 18 let, ki prispe na ozemlje države članice brez spremstva odrasle osebe, ki je zanj/zanjo odgovorna po zakonu ali običaju, in ki

               —

               zaprosi za azil,

               —

               v času trajanja azilnega postopka v državi članici dopolni 18 let,

               —

               mu je azil priznan za nazaj od trenutka vložitve prošnje in

               —

               za tem zaprosi za združitev družine?

      (1)  Direktiva Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL L 251, str. 12).


title: Zadeva F-21/13: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. januarja 2016 – Goch/Svet

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/63

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. januarja 2016 – Goch/Svet
   (Zadeva F-21/13) (1)

   (2016/C 098/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 156, 1.6.2013, str. 55.


title: Zadeva C-433/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 8. oktobra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/34

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 8. oktobra 2004
   (Zadeva C-433/04)
   (2004/C 300/65)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa D. Triantafyllou, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 8. oktobra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Belgiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da ugotovi, da:

               —

               Kraljevina Belgija, s tem, da naročnikom in podjetnikom, ki se sklicujejo na tuje sopogodbenike, ki niso registrirani v Belgiji, naložila, da zadržijo 15 % zneska, plačanega za izvršena dela, in da je tem istim naročnikom in podjetnikom določila solidarno odgovornost za davčne dolgove njihovih sopogodbenikov, ki niso registrirani v Belgiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 in 50 Pogodbe o Evropski skupnosti,

               —

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Nacionalna ureditev v gradbenem sektorju, ki nalaga naročnikom in podjetnikom, da zadržijo 15 % izplačanega zneska od vsakega plačila svojim sopogodbenikom, ki niso registrirani v Belgiji, in ga morajo, v izogib plačilu globe, izplačati belgijskim organom, da zagotovijo plačilo oziroma pokritje eventualnih davčnih dolgov sopogodbenikov, predstavlja oviro svobodi opravljanja storitev iz členov 49 in 50 ES. Prav tako predstavlja kršitev členov 49 in 50 ES tudi solidarna odgovornost naročnikov in podjetnikov za davčne dolgove njihovih sopogodbenikov, ki niso registrirani v Belgiji, ki znaša do 35 % skupne cene del brez DDV.
   Ta ureditev podjetnikom in naročnikom odsvetuje sklicevanje na sopogodbenike, ki niso registrirani v Belgiji. Tudi avtomatična uporaba solidarne odgovornosti naročnikov in podjetnikov za davčne dolgove njihovih sopogodbenikov ne spoštuje načela sorazmernosti in predstavlja neutemeljen napad na lastninsko pravico in na pravice do obrambe teh podjetnikov in naročnikov. V bistvu se solidarna odgovornost naročnika in podjetnika uporabi avtomatično, ne da bi uprava morala dokazati obstoj napake ali sokrivde v delu podjetnika ali naročnika. Lahko se celo razširi na davčne dolgove za dela, ki jih je sopogodbenik izvedel za druge osebe. Obveznost zadržanja zneska je sankcionirana z globo, ki predstavlja dvakratno vrednost zadržanega zneska.
   Ta ureditev predstavlja tudi dejansko oviro za neregistrirane sopogodbenike, ki želijo ponuditi storitve v Belgiji. V bistvu morajo sprejeti 15 % nižje plačilo, čeprav nimajo nobenega davčnega dolga, za katerega bi se lahko uporabilo to zadržanje, medtem ko se jim ta znesek lahko povrne šele preteku določenega časa, če vložijo zahtevek za povračilo.
   Ti ukrepi niso objektivno utemeljeni. Najprej, v večini primerov, izvajalci storitev s sedežem v drugi državi članici niso davčni zavezanci po tej ureditvi. V posebnih situacijah, ko je treba davčne dolgove plačati ali izterjati v Belgiji, se mora mehanizem, ki so ga ustvarile te določbe, zaradi svoje splošne značilnosti upoštevati kot nesorazmeren.
   Končno možnost registracije ne opravičuje obveznosti zadržanja in solidarne odgovornosti. Zaradi ukrepa v postopku registracije, ki je več kot zgolj sporočilo belgijskim organom, ta registracija ni veljavna izbira za podjetja, ki nimajo sedeža v Belgiji in želijo priložnostno svobodno ponujati svoje storitve v Belgiji. Zahteva registracije odvzame ves koristni učinek določbam Pogodbe, katere namen je zagotovitev svobode opravljanja storitev.


title: Zadeva C-131/06 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 24. aprila 2007 – Castellblanch, SA, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Champagne Louis Roederer SA (Pritožba – Figurativna znamka CRISTAL CASTELLBLANCH – Zavrnitev registracije)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/7

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 24. aprila 2007 – Castellblanch, SA, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Champagne Louis Roederer SA
   (Zadeva C-131/06 P) (1)

   (Pritožba - Figurativna znamka CRISTAL CASTELLBLANCH - Zavrnitev registracije)
   (2007/C 235/11)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Castellblanch, SA (zastopniki: F. de Visscher, E. Cornu, E. De Gryse in D. Moreau, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: I. de Medrano Caballero), Champagne Louis Roederer SA (zastopnik: P. Cousin, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 8. decembra 2005 v zadevi Castellblanch, SA, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-29/04, s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razveljavitev, ki jo je predložil prijavitelj figurativne znamke „CRISTAL CASTELLBLANCH“ za proizvode iz razreda 33, zoper odločbo R0037/2002-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 17. novembra 2003, ki je zavrnil pritožbo, vloženo proti odločbi oddelka za ugovore, ki je zavrnil registracijo omenjene znamke v okviru ugovora, vloženega s strani imetnika nacionalnih in mednarodnih besednih znamk, ki vsebujejo besedo „CRISTAL“ za proizvode iz razreda 33.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Castellblanch SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva T-685/14: Tožba, vložena 18. septembra 2014 – EEB/Komisija

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/35

         Tožba, vložena 18. septembra 2014 – EEB/Komisija
   (Zadeva T-685/14)
   (2014/C 431/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski urad za okolje (EEB) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Podskalská, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije (Ares (2014) 2317513) z dne 11. julija 2014, s katerim je bil za nedopusten razglašen predlog tožeče stranke za notranji pregled Sklepa Komisije C 2014/2002 final z dne 31. marca 2014 o uradnem obvestilu Bolgarije o prehodnem nacionalnem načrtu iz člena 32 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2010/75/EU o industrijskih emisijah;

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije C 2014/2002 final z dne 31. marca 2014 o uradnem obvestilu Bolgarije o prehodnem nacionalnem načrtu iz člena 32 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2010/75/EU o industrijskih emisijah;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Sklep Komisije (Ares (2014) 2317513) z dne 11. julija 2014 krši člen 17 Pogodbe o Evropski uniji, člena 2(1)(g) in 10 Uredbe (ES) št. 1367/2006, Konvencijo Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (v nadaljevanju: Konvencija UN/ECE) v povezavi s Sklepom Sveta z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije UN/ECE v imenu Evropske skupnosti (2005/370/ES).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Sklep Komisije C 2014/2002 final z dne 31. marca 2014 krši člen 17 Pogodbe o Evropski uniji, Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2010/75/EU o industrijskih emisijah, Izvedbeni sklep Komisije z dne 10. februarja 2012 o določitvi pravil glede prehodnih nacionalnih načrtov iz Direktive 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta o industrijskih emisijah, Komvencijo UN/ECE, v povezavi s Sklepom Sveta z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije UN/ECE v imenu Evropske skupnosti (2005/370/ES), Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje in Direktivo 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo.


title: Zadeva T-276/17: Tožba, vložena 8. maja 2017 – Ogrodnik/EUIPO – Aviario Tropical (Tropical)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/35

         Tožba, vložena 8. maja 2017 – Ogrodnik/EUIPO – Aviario Tropical (Tropical)
   (Zadeva T-276/17)
   (2017/C 213/48)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Poljska) (zastopnika: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aviario Tropical, SA (Loures, Portugalska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije z besednim elementom „Tropical“ – znamka EU št. 3435 773

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora pri EUIPO z dne 14. februarja 2017 v zadevi R 2125/2016-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               zavrne pritožbo, ki jo je zoper odločbo oddelka za izbris pri toženi stranki z dne 15. julija 2013 v zadevi 6029 C, vložila družba Aviário Tropical, SA;

               —

               EUIPO ter družbi Aviário Tropical, SA, če bi bila intervenientka v tem postopku, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-210/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – Nalocebar proti UUNT – Limiñana y Botella (Limoncello di Capri) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Demande de marque communautaire figurative Limoncello di Capri – Marque nationale verbale antérieure LIMONCHELO – Motif relatif de refus – Risque de confusion – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – Nalocebar proti UUNT – Limiñana y Botella (Limoncello di Capri)
   (Zadeva T-210/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Demande de marque communautaire figurative Limoncello di Capri - Marque nationale verbale antérieure LIMONCHELO - Motif relatif de refus - Risque de confusion - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 6/41)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Nalocebar – Consultores e Serviços, Lda (São Pedro, Portugalska) (zastopnika: G. Pasquarella in R. Pasquarella, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva M. Capostagno, nato O. Montalto, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Limiñana y Botella, SL (Monforte del Cid, Španija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. marca 2005 (zadeva R 646/2004-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Limiñana y Botella, SL in Nalocebar – Consultores e Serviços, Lda.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Nalocebar – Consultores e Serviços, Lda se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Zadeva T-242/14: Tožba, vložena 17. aprila 2014 – The Smiley Company proti UUNT (Oblika obraza)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/37

         Tožba, vložena 17. aprila 2014 – The Smiley Company proti UUNT (Oblika obraza)
   (Zadeva T-242/14)
   2014/C 282/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: The Smiley Company SPRL (Bruselj, Belgija) (zastopnik: A. Freitag, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. januarja 2014 v zadevi R 836/2013-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka, ki predstavlja obliko obraza za proizvode iz razredov 29 in 30 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 1 68  762

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev registracije na podlagi člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-763/15: Tožba, vložena 31. decembra 2015 – Sony Optiarc in Sony Optiarc America/Komisija

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/48

         Tožba, vložena 31. decembra 2015 – Sony Optiarc in Sony Optiarc America/Komisija
   (Zadeva T-763/15)
   (2016/C 098/63)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Sony Optiarc, Inc (Atsugi, Japonska), in Sony Optiarc America, Inc (San Jose, Združene države) (zastopniki: N. Levy in E. Kelly, Solicitors, in R. Snelders, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 21. oktobra 2015 v zadevi AT.39639 – Optični pogoni v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP, v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, razglasi za ničen;

               —

               podredno, v okviru svoje neomejene pristojnosti zniža globi, naloženi tožečima strankama v tem sklepu; in

               —

               Komisiji naloži plačilo pravnih in drugih stroškov tožečih strank, povezanih s to zadevo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, s katerim trdita, da je bilo v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo s tem, da je bilo ugotovljeno, da sta tožeči stranki kršili člen 101 PDEU zaradi svojega cilja.

                           —

                           Dokazi, navedeni v zvezi s tožečima strankama, ne zadoščajo za podkrepitev ugotovitve, da sta bili tožeči stranki udeleženi pri enotni in trajajoči kršitvi člena 101 PDEU zaradi cilja.

                           —

                           Alternativna ugotovitev iz sklepa, da sta stranki storili ločeno kršitev člena 101 PDEU zaradi svojega cilja, ni dokazana in posega v pravico tožečih strank do obrambe, saj je prvič navedena v sklepu.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, s katerim tožeči stranki podredno navajata, da je bilo v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo ter da je bil ta sklep nezadostno obrazložen.

                           —

                           V sklepu se napačno dvakrat štejejo dobički, ki sta jih tožeči stranki prepustili drugemu naslovniku sklepa.

                           —

                           V sklepu napačno ni upoštevano znatno bolj omejeno delovanje tožečih strank v primerjavi z nekaterimi drugimi naslovniki sklepa in tako za tožeči stranki napačno ni uporabljen nižji koeficient teže in nižji dodatni znesek in/ali znižanje zaradi olajševalnih okoliščin.


title: Zadeva C-367/04 P: Pritožba Deutsche Post AG in DHL Express (Italija) S.r.l. (prej: DHL International S.r.l.) zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi razširjeni senat) z dne 27. maja 2004 v zadevi Deutsche Post AG in DHL International S.r.l. proti Komisiji Evropskih skupnosti, ob sodelovanju Italijanske republike in Poste Italiane SpA, T-358/02, vložena dne 24. avgusta 2004 (fax: 20.08.04)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/8

         Pritožba Deutsche Post AG in DHL Express (Italija) S.r.l. (prej: DHL International S.r.l.) zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi razširjeni senat) z dne 27. maja 2004 v zadevi Deutsche Post AG in DHL International S.r.l. proti Komisiji Evropskih skupnosti, ob sodelovanju Italijanske republike in Poste Italiane SpA, T-358/02, vložena dne 24. avgusta 2004 (fax: 20.08.04)
   (Zadeva C-367/04 P)
   (2004/C 284/17)
   Deutsche Post AG in DHL Express (Italija) S.r.l. (prej: DHL International S.r.l.), ki ju zastopata Jochim Sedemund in Thomas Lübbig, Rechtsanwälte, Freshfields Bruckhaus Deringer, Potsdamer Platz 1, D-10785 Berlin, sta dne 24. avgusta 2004 (fax: 20.08.04) pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložili pritožbo zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi razširjeni senat) z dne 27. maja 2004 v zadevi Deutsche Post AG in DHL International S.r.l. proti Komisiji Evropskih skupnosti, ob sodelovanju Italijanske republike in Poste Italiane SpA, T-358/02.
   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               1.

               razveljavi sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. maja 2004 v zadevi T-358/02 (1) in razglasi za dopustno tožbo Deutsche Post AG in DHL Express (Italija) z dne 3. decembra 2002;

               2.

               naloži toženi stranki in njenima intervenientoma plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Pritožba je usmerjena zoper sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. maja 2004 v zadevi T-358/02 (DPAG in drugi proti Komisiji). S tem sklepom je Sodišče prve stopnje zavrglo kot nedopustno tožbo Deutsche Post AG in DHL Express (Italija) S.r.l. z dne 3. decembra 2002. Po mnenju sodišča tožeči stranki nista uspeli izkazati predpostavk za obstoj procesnega upravičenja. Nasprotno tožeči stranki v pritožbi navajata, da ju odločba Komisije vsekakor neposredno in posamično zadeva in zato sta procesno upravičeni v smislu člena 230(4) ES. Ker imata tožeči stranki tudi zahtevani pravni interes, je po njunem mnenju treba zgoraj omenjeni sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. maja 2004 razveljaviti in tožbo Deutsche Post AG in DHL Express (Italija) z dne 3. decembra 2002 razglasiti za dopustno.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva T-489/07: Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Insight Direct USA proti UUNT – Net Insight (Insight)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/44

         Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Insight Direct USA proti UUNT – Net Insight (Insight)
   (Zadeva T-489/07)
   (2008/C 64/74)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Insight Direct USA, Inc. (Tempe, Združene države) (zastopnika: M. Gilbert in M. Moore, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Net Insight AB (Stockholm, Švedska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe z dne 20. septembra 2007 v zadevi R 1428/2006 2 in razveljavi zavrnitev prijave za vse storitve iz razredov 37 in 42 in zavrnjene storitve iz razreda 35, ter naj se dovoli nadaljevanje postopka glede vseh storitev, za katere je bila objavljena prijava;

               —

               UUNT in drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „Insight“ za storitve iz razredov 35, 36, 37 in 42 – prijava št. 3 309 002.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Net Insight AB.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Skupnostna in nacionalna besedna znamka „NET INSIGHT“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 37 in 41.

      Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev in delna zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Po mnenju tožeče stranke odbor za pritožbe ni pravilno opredelil prevladujočih in razlikovalnih elementov prejšnje znamke in pri presoji podobnosti zadevnih proizvodov in storitev ni upošteval vseh pomembnih dejavnikov. Poleg tega odbor za pritožbe pri ugotavljanju verjetnosti zmede med nasprotujočima si znamkama ni preučil vseh upoštevnih dejavnikov v povezavi s celotno presojo.


title: Zadeva C-557/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Hermann Lutz proti Elke Bäuerle, upraviteljici ECZ Autohandel GmbH (Predhodno odločanje — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Člena 4 in 13 — Postopek zaradi insolventnosti — Izplačilo, izvedeno po datumu uvedbe postopka zaradi insolventnosti na podlagi rubeža, izvedenega pred tem datumom — Izpodbojna tožba zoper dejanje, ki je v škodo interesom upnikov — Zastaralni rok, rok za vložitev izpodbojne tožbe in prekluzivni rok — Obličnostni predpisi za izpodbojno tožbo — Pravo, ki se uporablja)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Hermann Lutz proti Elke Bäuerle, upraviteljici ECZ Autohandel GmbH
   (Zadeva C-557/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Člena 4 in 13 - Postopek zaradi insolventnosti - Izplačilo, izvedeno po datumu uvedbe postopka zaradi insolventnosti na podlagi rubeža, izvedenega pred tem datumom - Izpodbojna tožba zoper dejanje, ki je v škodo interesom upnikov - Zastaralni rok, rok za vložitev izpodbojne tožbe in prekluzivni rok - Obličnostni predpisi za izpodbojno tožbo - Pravo, ki se uporablja))
   (2015/C 198/09)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hermann Lutz

      Tožena stranka: Elke Bäuerle, upraviteljica ECZ Autohandel GmbH

      Izrek

               1.

               Člen 13 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da se uporablja, če je izplačilo denarnega zneska – ki ga upravitelj v postopku zaradi insolventnosti izpodbija – ki je bil zarubljen pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, izvedeno šele po uvedbi tega postopka.

               2.

               Člen 13 Uredbe št. 1346/2000 je treba razlagati tako, da se izjema, ki jo določa, nanaša tudi na zastaralni rok, rok za vložitev izpodbojne tožbe in prekluzivni rok, ki ga določa pravo, ki se uporabi za dejanje, ki ga izpodbija upravitelj.

               3.

               Obličnostne predpise za uveljavljanje izpodbojne tožbe za namene uporabe člena 13 Uredbe št. 1346/2000 določa pravo, ki se uporabi za dejanje, ki ga izpodbija upravitelj.

      (1)  UL C 15, 18.1.2014.


title: Zadeva C-409/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Gießen (Nemčija) 3. septembra 2007 – Avalon Service-Online-Dienste GmbH proti Wetteraukreis

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Gießen (Nemčija) 3. septembra 2007 – Avalon Service-Online-Dienste GmbH proti Wetteraukreis
   (Zadeva C-409/07)
   (2007/C 283/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Gießen
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Avalon Service-Online-Dienste GmbH

      Tožena stranka: Wetteraukreis
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člena 43 in 49 EGS razlagati tako, da nasprotujeta državnemu monopolu glede določenih iger na srečo, kot so na primer športne stave, če v zadevni državi članici celostno manjka koherentna in sistematična politika omejevanja iger na srečo, zlasti zato, ker ta državne izvajalce s koncesijo spodbuja k udeležbi pri drugih igrah na srečo – kot so državna loterija in casino igre – in ker smejo poleg tega druge igre z enakim ali večjim domnevnim potencialom, da pride do zasvojenosti – kot so stave pri določenih športnih dogodkih (na primer konjske dirke) in igre na srečo na igralnih avtomatih – izvajati zasebni ponudniki storitev?

               2)

               Ali je treba člena 43 in 49 EGS razlagati tako, da dovoljenja za prirejanje športnih stav, ki jih izdajo za to pristojne državne službe držav članic in ki niso omejena samo na ozemlje zadevne države, imetnika dovoljenja in tretje, ki jih ta pooblasti, upravičujejo do tega, da tudi v drugih državah članicah brez dodatnih zahtevanih nacionalnih dovoljenj ponuja sklenitev pogodb in njihovo sklepanje?


title: Zadeva T-65/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2013 – Recombined Dairy System proti Komisiji (Carinska unija — Uvoz koncentriranega laktoglobulina s poreklom iz Nove Zelandije — Naknadna izterjava uvoznih dajatev — Zahtevek za odpust uvoznih dajatev — Člena 220(2)(b) in 236 Uredbe (EGS) št. 2913/92)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/66

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2013 – Recombined Dairy System proti Komisiji
   (Zadeva T-65/11) (1)

   (Carinska unija - Uvoz koncentriranega laktoglobulina s poreklom iz Nove Zelandije - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Zahtevek za odpust uvoznih dajatev - Člena 220(2)(b) in 236 Uredbe (EGS) št. 2913/92)
   2013/C 225/145
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Recombined Dairy System A/S (Horsens, Danska) (zastopnika: T. Kristjánsson in T. Gønge, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A.-M. Caeiros, L. Keppenne in B.-R. Killmann, zastopniki, skupaj s P. Dyrbergom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa C(2010) 7692 final Komisije z dne 12. novembra 2010, v katerem je bilo ugotovljeno, da je bila naknadna vknjižba nekaterih uvoznih dajatev upravičena in da odpust teh dajatev ni bil upravičen (spis REC 03/08),

      Izrek

               1.

               Člen 1(2) in (4) Sklepa C(2010) 7692 final Komisije z dne 12. novembra 2010, v katerem je bilo ugotovljeno, da je bila naknadna vknjižba nekaterih uvoznih dajatev upravičena in da odpust teh dajatev ni bil upravičen (spis REC 03/08), se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na uvoze koncentriranega laktoglobulina 131 in 8471.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Recombined Dairy System A/S.

      (1)  UL C 103, 2.4.2011.


title: Zadeva T-287/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2016 – Heitkamp BauHolding/Komisija (Državne pomoči — Nemška davčna zakonodaja, ki se nanaša na prenos izgub v prihodnja davčna leta (Sanierungsklausel) — Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom — Ničnostna tožba — Posamično nanašanje — Dopustnost — Pojem državne pomoči — Selektivnost — Narava in ureditev davčnega sistema)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2016 – Heitkamp BauHolding/Komisija
   (Zadeva T-287/11) (1)

   ((Državne pomoči - Nemška davčna zakonodaja, ki se nanaša na prenos izgub v prihodnja davčna leta (Sanierungsklausel) - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom - Ničnostna tožba - Posamično nanašanje - Dopustnost - Pojem državne pomoči - Selektivnost - Narava in ureditev davčnega sistema))
   (2016/C 098/34)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Heitkamp BauHolding GmbH (Herne, Nemčija) (zastopniki: sprva W. Niemann, M. Kiera-Nöllen in S. Geringhoff, nato W. Niemann, S. Geringhoff in P. Dodos, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva R. Lyal, T. Maxian Rusche in M. Adam, nato R. Lyal, T. Maxian Rusche in C. Egerer, agenti)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in K. Petersen, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/527/EU z dne 26. januarja 2011 o državni pomoči C 7/10 (ex CP 250/09 in NN 5/10), ki jo izvaja Nemčija, shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah („Sanierungsklausel“) (UL L 235, str. 26).

      Izrek

               1.

               Ugovor nedopustnosti se zavrne.

               2.

               Tožba se zavrne kot neutemeljena.

               3.

               Družba Heitkamp BauHolding GmbH nosi svoje stroške in dve tretjini stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija. Komisija nosi tretjino svojih stroškov.

               4.

               Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva T-42/09: Tožba, vložena 28. januarja 2009 – A. Loacker proti UUNT – Editrice Quadratum (QUADRATUM)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/52

         Tožba, vložena 28. januarja 2009 – A. Loacker proti UUNT – Editrice Quadratum (QUADRATUM)
   (Zadeva T-42/09)
   (2009/C 69/114)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: A. Loacker SpA (Renon, Italija) (zastopniki: V. Bilardo, C. Bacchini, M. Mazzitelli, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Editrice Quadratum SpA (Milano, Italija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Editrice Quadratum SpA

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Quadratum“, prijava št. 4653481, za razlikovanje, med drugimi, proizvodov iz razreda 30

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti „LOACKER QUADRATINI“ za razlikovanje nekaterih proizvodov iz razreda 30

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi, ki jo je vložil prijavitelj znamke

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) in členov 73 in 74 Uredbe (ES) št. 40/94, o znamki Skupnosti


title: Zadeva T-57/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2013 – Good Luck Shipping proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2013 – Good Luck Shipping proti Svetu
   (Zadeva T-57/12) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji)
   2013/C 304/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Good Luck Shipping LLC (Dubaj, Združeni arabski emirati) (zastopniki: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister in M. Taher, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in B. Driessen, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71), drugič, Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 11), in, tretjič, Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010 (UL L 88, str. 1), v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Akti:

                           —

                           Sklep Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010

                     se v delu, v katerem se nanašajo na družbo Good Luck Shipping LLC, razglasijo za nične.

               2.

               Učinki Sklepa 2011/783 se glede družbe Good Luck Shipping ohranijo do tedaj, ko začne učinkovati razglasitev ničnosti Uredbe št. 267/2012.

               3.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba Good Luck Shipping.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi C-357/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 98/24/ES — Varovanje zdravja in zagotavljanje varnosti delavcev — Tveganje zaradi izpostavljenosti kemičnim dejavnikom pri delu — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku na celotnem območju zadevne države članice)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/14

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 28. oktobra 2004
   v zadevi C-357/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 98/24/ES - Varovanje zdravja in zagotavljanje varnosti delavcev - Tveganje zaradi izpostavljenosti kemičnim dejavnikom pri delu - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku na celotnem območju zadevne države članice)
   (2005/C 6/25)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-357/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in H. Kreppel) proti Republiki Avstriji (zastopnik: E. Riedel), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 19. avgusta 2003, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann, J. Makarczyk, P. Kūris in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, dne 28. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Republika Avstrija, s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za popolno uskladitev z Direktivo Sveta 98/24/ES z dne 7. aprila 1998 o varovanju zdravja in zagotavljanju varnosti delavcev pred tveganji zaradi izpostavljenosti kemičnim dejavnikom pri delu (štirinajsta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.