title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. septembra 2004 v zadevi C-127/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Raad van State): Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels proti Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst — Pojem „načrt“ ali „projekt“ — Ocena vplivov določenih načrtov ali projektov na zaščiteno območje)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/2

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 7. septembra 2004
   v zadevi C-127/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Raad van State): Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels proti Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (1)

   (Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Pojem „načrt“ ali „projekt“ - Ocena vplivov določenih načrtov ali projektov na zaščiteno območje)
   (2004/C 262/03)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-127/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Raad van State (Nizozemska) z dne 27. marca 2002, ki je bil vpisan v vpisnik Sodišča dne 8. aprila 2002, v postopku v glavni stvari, ki poteka med Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels, in Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij, je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann (poročevalec), J.-P. Puissochet et J.N. Cunha Rodrigues, predsedniki senatov, R. Schintgen in S. von Bahr, sodnika in R. Silva de Lapuerta, sodnica, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 7. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               strojno pobiranje školjk, ki se izvaja že več let, vendar za katerega je treba vsako leto znova pridobiti časovno omejeno dovoljenje, ki vsako leto znova vključuje tako vrednotenje možnosti za opravljanje te dejavnosti kot tudi območja, na katerem se lahko opravlja, je „načrt“ ali „projekt“ v smislu člena 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst.

               2.

               člen 6(3) Direktive 92/43 uvaja postopek, ki naj s pomočjo predhodnega nadzora zagotovi, da je za vsak načrt ali projekt, ki ni neposredno povezan z upravljanjem zadevnega območja ali zanj potreben, pa bi sam ali v povezavi z drugimi načrti ali projekti lahko pomembno vplival na to območje, izdano soglasje le v primeru, da ta ne ogroža celovitosti zadevnega območja, medtem ko člen 6(2) predmetne direktive določa splošno obveznost varovanja, pri čemer gre za preprečevanje slabšanja in vznemirjanja, ki bi lahko pomembno vplivalo na cilje te direktive in se ne more uporabljati hkrati s tretjim odstavkom istega člena.

               3.

                           a.

                           člen 6(3), prvi stavek Direktive 92/43 je treba razlagati tako, da se za vsak načrt ali projekt, ki ni neposredno povezan z upravljanjem območja ali zanj potreben, opravi ustrezna presoja njegovih vplivov na območje glede na cilj ohranitve tega območja, kolikor na temelju objektivnih dejavnikov ni mogoče izključiti, da le ta sam ali v povezavi z drugimi načrti ali projekti pomembno vpliva na omenjeno območje.

                           b.

                           člen 6(3), prvi stavek, Direktive 92/43 določa, da je načrt ali projekt, ki ni neposredno povezan z upravljanjem območja ali zanj potreben, predstavlja pa tveganje, da bi lahko ogrozil cilje ohranjanja tega območja, treba obravnavati kot takega, ki bi lahko pomembno vplival na to območje. Presoja omenjenega tveganja se izvede predvsem v luči posebnih pogojev in značilnosti območja, ki ga zadeva tak načrt ali projekt.

               4.

               ustrezna presoja vplivov načrta ali projekta na zadevno območje v smislu člena 6(3) Direktive 92/43 pomeni, da je treba po najboljših znanstvenih metodah, preden se izda soglasje, presoditi vse vidike načrta ali projekta, ki bi lahko sami ali v povezavi z drugimi načrti ali projekti vplivali na cilje ohranjanja tega območja. Pristojni nacionalni organi izdajo svoje soglasje glede na ustrezno presojo vplivov strojnega pobiranja školjk na zadevno območje z ozirom na cilje njegove ohranitve le pod pogojem, da so se prepričali, da le to ne bo škodovalo celovitosti zadevnega območja. Temu je tako, v koliko je glede odsotnosti škodljivih učinkov z znanstvenega vidika izključen vsak razumni dvom.

               5.

               Ko nacionalno sodišče presoja zakonitost soglasja, izdanega za načrt ali projekt v smislu člena 6(3) Direktive 92/43, lahko preveri, ali so pristojni nacionalni organi spoštovali meje proste presoje, ki jo imajo na podlagi te določbe, četudi ta določba kljub izteku roka za prenos ni bila prenesena v pravni red zadevne države članice.

      (1)  UL C 16, 29.6.2002.


title: Zadeva T-3/15: Tožba, vložena 6. januarja 2015 – K-Swiss/UUNT (Vzporedni pasovi na čevlju)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/53

         Tožba, vložena 6. januarja 2015 – K-Swiss/UUNT (Vzporedni pasovi na čevlju)
   (Zadeva T-3/15)
   (2015/C 065/72)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: K-Swiss, Inc. (Westlake Village, Kalifornija, Združene države) (zastopnika: R. Niebel, in M. Hecht, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija (upodobitev petih vzporednih pasov na strani športnega čevlja) – Mednarodna prijava št. 932 758

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 30. oktobra 2014 v zadevi R 1093/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 7(1)(b) in 76 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-556/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. marca 2017 – GX/Komisija (Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Razpis natečaja — Javni natečaj EPSO/AD/248/13 — Odločba o neuvrstitvi tožeče stranke na rezervni seznam — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/46

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. marca 2017 – GX/Komisija
   (Zadeva T-556/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Razpis natečaja - Javni natečaj EPSO/AD/248/13 - Odločba o neuvrstitvi tožeče stranke na rezervni seznam - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2017/C 144/63)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GX (zastopnik: G. M. Enache, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU, na eni strani, za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije splošnega natečaja EPSO/AD/248/13 z dne 20. avgusta 2014 o neuvrstitvi tožeče stranke na rezervni seznam, na drugi strani pa za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi te odločbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               GX se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 279, 24.8.2015 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-89/15 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva C-565/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 4. novembra 2015 – Hans-Peter Ofenböck

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 4. novembra 2015 – Hans-Peter Ofenböck
   (Zadeva C-565/15)
   (2016/C 038/35)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Hans-Peter Ofenböck

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (1) nasprotuje uporabi nacionalnega predpisa, ki s časovnega vidika omejuje možnost upravljavcev bencinskih servisov, da spremenijo cene pogonskih goriv tako, da lahko le enkrat dnevno določijo višjo prodajno ceno?

               2.

               Če odgovor na prvo vprašanje ni samodejno pritrdilen, in bi bil v skladu s sodno prakso Sodišča pri preučitvi dopustnosti takšne omejitve na podlagi določb členov od 5 do 9 Direktive o nepoštenih poslovnih praksah odvisen od okoliščin posameznega primera:
               Katere vidike bi bilo v posameznih primerih treba upoštevati pri preizkusu dopustnosti takšne omejitve v skladu s členi od 5 do 9 Direktive o nepoštenih poslovnih praksah, kot to zahteva Sodišče v zadevi C-540/08, v primeru določbe, ki omejuje možnost povišanja potrošniških cen?

      (1)  UL L 149, str. 22.


title: Zadeva T-728/16: Tožba, vložena 14. oktobra 2016 – Tuerck/Komisija

text:
               19.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 475/18

         Tožba, vložena 14. oktobra 2016 – Tuerck/Komisija
   (Zadeva T-728/16)
   (2016/C 475/28)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sabine Tuerck (Woluwe Saint Pierre, Belgija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo z dne 10. decembra 2015 o potrditvi prenosa pokojninskih pravic tožeče stranke razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 7(1) splošnih določb z dne 3. marca 2011 za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom v zvezi s prenosom pokojninskih pravic. Organ za imenovanja (OI) naj bi to kršitev storil med izračunom odbitka zneska po odbitku zneska povečanja vrednosti kapitala med datumom, ko se za prenos zaprosi in dejanskim datumom prenosa.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, ker naj bi OI upošteval njeno napredovanje z retroaktivnim učinkom za določitev njene osnovne plače na datum prošnje za prenos pokojninskih pravic.


title: Zadeva C-479/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Østre Landsret z dne 16. novembra 2004 v zadevi Laserdisken ApS proti Kulturministeriet

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Østre Landsret z dne 16. novembra 2004 v zadevi Laserdisken ApS proti Kulturministeriet
   (Zadeva C-479/04)
   (2005/C 31/14)
   Jezik postopka: danščina
   Østre Landsret je s sklepom z dne 16. novembra 2004 v zadevi Laserdisken ApS proti Kulturministeriet, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. novembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Østre Landsret predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je člen 4(2) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi neveljaven?

               2.

               Ali člen 4(2) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi nasprotuje temu, da država članica obdrži mednarodno izčrpanje v svoji zakonodaji?

         Namen drugega vprašanja je pojasniti, ali država članica, ki želi dati večji pomen svobodi izražanja in dostopu državljanov do kulturnih proizvodov, kot pa varstvu nacionalnih imetnikov pravic pred konkurenco, lahko odstopa od člena 4(2).

      (1)  UL L 167, 22.6.2001, str. 10.


title: Zadeva C-31/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 20. januarja 2010 – Minerva Kulturreisen GmbH proti Finanzamt Freital

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 20. januarja 2010 – Minerva Kulturreisen GmbH proti Finanzamt Freital
   (Zadeva C-31/10)
   2010/C 100/27
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minerva Kulturreisen GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Freital

      Vprašanje za predhodno odločanje

               1.

               Ali se „posebna ureditev za potovalne agente“ v členu 26 Direktive 77/388/EGS (1) uporablja tudi za prodajo opernih kart, ki jih je potovalni agent prodajal ločeno, ne da bi opravil dodatne storitve?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva C-113/05 P: Pritožba European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 10. decembra 2004 v zadevi European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije, T-196/03, vložena dne 4. marca 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/13

         Pritožba European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 10. decembra 2004 v zadevi European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije, T-196/03, vložena dne 4. marca 2005
   (Zadeva C-113/05 P)
   (2005/C 115/24)
   Jezik postopka: angleščina
   European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI), s sedežem v Bruslju (Belgija), ki jo zastopata K. Van Maldegem in C. Mereu, lawyers, je dne 4. marca 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper odredbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 10. decembra 2004 v zadevi European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije, T-196/03 (1).
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi to pritožbo za dopustno in utemeljeno;

               —

               razveljavi sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. decembra 2004 v zadevi T-196/03;

               —

               razglasi pritožnikovo zahtevo v zadevi T-196/03 za dopustno;

               —

               odloči o zadevi ali, podredno, vrne zadevo Sodišču prve stopnje v odločanje; in

               —

               naloži plačilo stroškov in izdatkov obeh postopkov Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožnik nasprotuje točki 16 izpodbijane odredbe, ki zavrača njegovo zahtevo, da preuči vsebino, preden odloči o dopustnosti ali, podredno, da ne odloči do sodbe v postopku v glavni stvari. Pritožnik navaja, da je ta zavrnitev nezakonita, saj Sodišče prve stopnje napačno razlaga člen 114(4) Poslovnika in krši načelo uspešnosti in dolžnost obrazložitve. Sodišče prve stopnje bi moralo razlagati člen 114(4) Poslovnika širše in bi moralo upoštevati okoliščine primera v skladu s pravnim načelom uspešnosti. Pritožnik tudi zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje kršilo svojo dolžnost obrazložitve s tem, ko ni podalo nadaljnje razlage za zavrnitev, razen da „ima dovolj podatkov iz listin v spisu, da odloči o vlogi“.

               2.

               Pritožnik navaja, da je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo, ko je zavrglo pritožnikova stališča in je zaključilo, da:

                           a)

                           protikonkurenčni učinki izpodbijanega ukrepa na pritožnika ga ne razlikujejo od drugih podjetij. Pritožnik navaja, da so druga podjetja, ki ne oskrbujejo kozmetičnega sektorja ali ki oskrbujejo le kozmetični sektor in ne testirajo svojih sestavin na živalih ali ne uporabljajo CMR snovi, v drugačnem položaju kot pritožnik. Pritožnik nadalje navaja, da Sodišče prve stopnje napačno razlaga ugotovitve, ki izvirajo iz zadeve Extramet.

                           b)

                           se pritožnik ni skliceval na nobeno zavezujočo določbo, nadrejeno izpodbijanemu ukrepu, ki bi lahko prisilila Parlament in Svet, da bi upoštevala negativne učinke izpodbijanega ukrepa: pritožnik navaja, da člen 3(g) ES predstavlja zavezujočo določbo, ki Parlament in Svet sili, da zagotovita, da konkurenca na notranjem trgu ni izkrivljena.

                           c)

                           pritožnikovi patenti niso take vrste, da bi bila zaradi izpodbijanega ukrepa njihova trgovska uporaba takoj in dokončno nezakonita in bi, posledično, pritožnika izpodbijani ukrep „zadeval posamično“. Pritožnik navaja, da ga dejstvo, da mu je z izpodbijanim ukrepom odvzeta patentna (izključna) pravica, posamično zadeva, v skladu z zadevo Codorniú.

                           d)

                           pritožnikova trditev, da ga posamično zadeva, ker je sodeloval v postopku, ki je vodil do sprejetja izpodbijanega ukrepa na podlagi člena 13 Direktive 76/768 in zaradi njegovega sodelovanja pri sprejetju izpodbijanega ukrepa, ni dopustna: pritožnik navaja, da je Sodišče prve stopnje napačno zaključilo, da se člen 13 nanaša le na posamične ukrepe, saj Direktiva 76/768 ne določa možnosti za sprejem takih ukrepov.

               3.

               Nadalje pritožnik zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje kršilo pravico do popolnega in učinkovitega sodnega varstva in pravico do poštenega zaslišanja. Pritožnik navaja, da bi njegova pravica do popolnega in učinkovitega sodnega varstva morala imeti za posledico najmanj to, da bi Sodišče prve stopnje obravnavalo vsebino zadeve, namesto da je zavrnilo pritožnikov pravni položaj na podlagi golih formalnih argumentov.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003, str. 50.


title: Zadeva C-233/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. junija 2016 – Evropska komisija/Kraljevina Nizozemska (Neizpolnitev obveznosti države — Členi 18 PDEU, 20 PDEU in 21 PDEU — Državljanstvo Unije — Pravica do gibanja in prebivanja — Diskriminacija glede na državljanstvo — Podpora za potne stroške, dodeljena nacionalnim študentom — Direktiva 2004/38/ES — Člen 24(2) — Odstopanje od načela enakega obravnavanja — Pomoči za vzdrževanje v času študija v obliki štipendije ali posojila — Obseg — Formalne zahteve pri začetni vlogi — Dosleden povzetek očitkov)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. junija 2016 – Evropska komisija/Kraljevina Nizozemska
   (Zadeva C-233/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Členi 18 PDEU, 20 PDEU in 21 PDEU - Državljanstvo Unije - Pravica do gibanja in prebivanja - Diskriminacija glede na državljanstvo - Podpora za potne stroške, dodeljena nacionalnim študentom - Direktiva 2004/38/ES - Člen 24(2) - Odstopanje od načela enakega obravnavanja - Pomoči za vzdrževanje v času študija v obliki štipendije ali posojila - Obseg - Formalne zahteve pri začetni vlogi - Dosleden povzetek očitkov))
   (2016/C 287/04)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. van Beek in C. Gheorghiu, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. Bulterman in C. Schillemans, agentki)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Združeni zadevi C-443/14 in C-444/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Kreis Warendorf/Ibrahim Alo (C-443/14) in Amira Osso/Region Hannover (C-444/14) (Predhodno odločanje — Konvencija o statusu beguncev, podpisana 28. julija 1951 v Ženevi — Člena 23 in 26 — Območje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2011/95/EU — Določbe o vsebini mednarodne zaščite — Status subsidiarne zaščite — Člen 29 — Socialno varstvo — Pogoji za upravičenost — Člen 33 — Prosto gibanje znotraj države članice gostiteljice — Pojem — Omejitev — Obveznost prebivanja v določenem kraju — Neenako obravnavanje — Primerljivost položajev — Uravnotežena porazdelitev proračunske obremenitve med upravnimi skupnostmi — Razlogi v zvezi z migracijsko in integracijsko politiko)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/10

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Kreis Warendorf/Ibrahim Alo (C-443/14) in Amira Osso/Region Hannover (C-444/14)
   (Združeni zadevi C-443/14 in C-444/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Konvencija o statusu beguncev, podpisana 28. julija 1951 v Ženevi - Člena 23 in 26 - Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2011/95/EU - Določbe o vsebini mednarodne zaščite - Status subsidiarne zaščite - Člen 29 - Socialno varstvo - Pogoji za upravičenost - Člen 33 - Prosto gibanje znotraj države članice gostiteljice - Pojem - Omejitev - Obveznost prebivanja v določenem kraju - Neenako obravnavanje - Primerljivost položajev - Uravnotežena porazdelitev proračunske obremenitve med upravnimi skupnostmi - Razlogi v zvezi z migracijsko in integracijsko politiko))
   (2016/C 156/13)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Kreis Warendorf (C-443/14), Amira Osso (C-444/14)

      Toženi stranki: Ibrahim Alo (C-443/14), Region Hannover (C-444/14)

      ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (C-443/14 in C-444/14)

      Izrek

               1.

               Člen 33 Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite je treba razlagati tako, da obveznost glede prebivališča, naložena upravičencu do statusa subsidiarne zaščite, kakršna je ta v postopkih v glavni stvari, pomeni omejitev prostega gibanja, zagotovljenega s tem členom, tudi kadar se s tem ukrepom temu upravičencu ne preprečuje, da se prosto premika po ozemlju države članice, ki je priznala to zaščito, in da na tem ozemlju začasno biva zunaj kraja, ki je določen z obveznostjo glede prebivališča.

               2.

               Člena 29 in 33 Direktive 2011/95 je treba razlagati tako, da nasprotujeta naložitvi obveznosti glede prebivališča, kakršna je ta v postopkih v glavni stvari, upravičencu do statusa subsidiarne zaščite, ki prejema nekatere posebne socialne prejemke, zaradi ustrezne porazdelitve bremena, ki ga pomeni izplačilo teh prejemkov, med različne pristojne institucije, če upoštevni nacionalni predpisi ne določajo naložitve takega ukrepa beguncem, državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo na ozemlju zadevne države članice iz razlogov, ki niso humanitarni, politični ali mednarodnopravni, in državljanom te države članice, ki prejemajo navedene prejemke.

               3.

               Člen 33 Direktive 2011/95 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se upravičencu do statusa subsidiarne zaščite, ki prejema nekatere posebne socialne prejemke, naloži obveznost glede prebivališča, kakršna je ta v postopkih v glavni stvari, s ciljem lažjega vključevanja državljanov tretjih držav v državo članico, ki je priznala to zaščito, kadar upoštevni nacionalni predpisi ne določajo naložitve takega ukrepa državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo na ozemlju te države članice iz razlogov, ki niso humanitarni, politični ali mednarodnopravni, in ki prejemajo navedene prejemke, če upravičenci do statusa subsidiarne zaščite z vidika tega cilja niso v položaju, ki je objektivno primerljiv s položajem državljanov tretjih držav, ki na ozemlju zadevne države članice zakonito prebivajo iz razlogov, ki niso humanitarni, politični ali mednarodnopravni, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 439, 8.12.2014.


title: Zadeva T-652/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2016 – AF Steelcase/EUIPO (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Dobava in montaža pohištva in dodatkov v zgradbah EUIPO — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Ničnostna tožba — Sklep o oddaji naročila — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost — Obveznost obrazložitve — Načelo dobrega upravljanja — Sorazmernost — Sistem izločitve ponudb — Nepogodbena odgovornost — Premoženjska škoda — Nepremoženjska škoda)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2016 – AF Steelcase/EUIPO
   (Zadeva T-652/14) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Dobava in montaža pohištva in dodatkov v zgradbah EUIPO - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Ničnostna tožba - Sklep o oddaji naročila - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost - Obveznost obrazložitve - Načelo dobrega upravljanja - Sorazmernost - Sistem izločitve ponudb - Nepogodbena odgovornost - Premoženjska škoda - Nepremoženjska škoda))
   (2016/C 287/23)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AF Steelcase, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: S. Rodríguez Bajón in A. Gómez Acebo Dennes, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: sprva N. Bambara in M. Paolacci, nato N. Bambara in J. Crespo Carrillo, agenti)

      Predmet

   Na eni strani zahteva, ki temelji na členu 263 PDEU, za razglasitev ničnosti odločbe EUIPO z dne 8. julija 2014, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru javnega razpisa za dobavo in montažo pohištva in dodatkov v zgradbah EUIPO (UL 2014/S 023-035020), in odločb, ki so povezane z odločbo o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke, glede na okoliščine primera vključno s sklepom o oddaji naročila, ter zahteva za nadaljevanje postopka javnega razpisa v fazi pred odločbo z dne 8. julija 2014 in, na drugi strani, zahteva, ki temelji na členu 268 PDEU, za povračilo škode, ki naj bi nastala tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi AF Steelcase, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 380, 27.10.2014.


title: Zadeva C-277/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 3. junija 2010 – Martin Luksan proti Petrusu van der Letu

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 3. junija 2010 – Martin Luksan proti Petrusu van der Letu
   (Zadeva C-277/10)
   ()
   2010/C 246/31
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Martin Luksan

      Tožena stranka: Petrus van der Let

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe prava Evropske unije glede avtorske in sorodnih pravic, zlasti določbe člena 2(2), (5) in (6) Direktive 92/100/EGS (1), člena 1(5) Direktive 93/83/EGS (2) in člena 2(1) Direktive 2006/116/ES (3) v povezavi s členom 4 Direktive 92/100/EGS, členom 2 Direktive 93/83/EGS in členi 2, 3 in 5(2)(b) Direktive 2001/29/ES (4), razlagati tako, da pravice izkoriščanja, kot so reprodukcija, pravica radiodifuznega oddajanja po satelitu in druge priobčitve javnosti v obliki dajanja na voljo javnosti, vsekakor pripadajo neposredno na podlagi zakona (originarno) glavnemu režiserju kinematografskega ali avdiovizualnega dela ali dodatnim osebam, ki jih je zakonodajalec države članice določil kot avtorje filma, in ne neposredno (originarno) in izključno filmskemu producentu; ali zakoni držav članic, ki pravice do izkoriščanja avtorskega dela na podlagi zakona neposredno (originarno) in izključno dodelijo filmskemu producentu, nasprotujejo pravu Evropske unije?

         Ob pritrdilnem odgovoru na vprašanje 1:

               2a.

               Ali je na podlagi prava Evropske unije zakonodajalcu države članice tudi v zvezi z drugimi pravicami, kot sta pravica dajanja v najem in pravica posojanja, prepuščeno, da predvidi zakonsko domnevo v korist prenosa takšnih pravic na filmskega producenta za pravice izkoriščanja v smislu člena točke 1, ki pripadajo glavnemu režiserju kinematografskega ali avdiovizualnega dela ali dodatnim avtorjem filma, ki jih je določil zakonodajalec države članice, in ali je treba v primeru pritrdilnega odgovora upoštevati pogoje iz člena 2(5) in (6) Direktive 92/100/EGS v povezavi s členom 4 te direktive?

               2b.

               Ali je treba originarno imetništvo glavnega režiserja kinematografskega ali avdiovizualnega dela ali dodatnih avtorjev filma, ki jih je določil zakonodajalec države članice, uporabljati tudi za pravice do pravičnega nadomestila, ki jih je priznal zakonodajalec države članice, kot je tako imenovano nadomestilo za prazne nosilce zvoka ali slike v skladu s členom 42b avstrijskega Urheberrechtsgesetz (zvezni zakon o avtorski pravici na literarnih in umetniških delih in o sorodnih pravicah, v nadaljevanju: UrhG), oziroma za pravice do pravičnega nadomestila v smislu člena 5(2)(b) Direktive 2001/29/ES?

         Ob pritrdilnem odgovoru na vprašanje 2b.:

               3.

               Ali je zakonodajalcu države članice na podlagi prava Evropske unije prepuščeno, da predvidi glede pravic v smislu točke 2, ki pripadajo glavnemu režiserju kinematografskega ali avdiovizualnega dela ali dodatnim avtorjem filma, ki jih je določil zakonodajalec države članice, zakonsko domnevo v korist prenosa takšnih pravic do plačila nadomestila na filmskega producenta in ali je treba ob pritrdilnem odgovoru upoštevati pogoje iz člena 2(5) in (6) Direktive 92/100/EGS v povezavi s členom 4 te direktive?

         Ob pritrdilnem odgovoru na vprašanje 3:

               4.

               Ali je v skladu z zgoraj navedenimi določbami prava Evropske unije na področju avtorske pravice in sorodnih pravic ureditev iz zakona države članice, v skladu s katero se glavnemu režiserju kinematografskega ali avdiovizualnega dela ali dodatnim avtorjem filma, ki jih je določil zakonodajalec države članice, sicer prizna pravico do polovice zakonske pravice do plačila nadomestila, pri čemer se v zvezi s to pravico lahko dogovori kaj drugega in zaradi tega ni neodpovedljiva?

      (1)  Direktiva Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine (UL L 346, str. 61).

      (2)  Direktiva Sveta 93/83/EGS z dne 27. septembra 1993 o uskladitvi določenih pravil o avtorski in sorodnih pravicah v zvezi s satelitskim radiodifuznim oddajanjem in kabelsko retransmisijo (UL L 248, str. 15).

      (3)  Direktiva 2006/116/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o trajanju varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic (Kodificirana različica) (UL L 372, str. 12).

      (4)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10).


title: Zadeva C-139/05: Tožba Kraljevine Španije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. marca 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/17

         Tožba Kraljevine Španije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. marca 2005
   (Zadeva C-139/05)
   (2005/C 115/30)
   Jezik postopka: španščina
   Kraljevina Španija, ki jo zastopa Enrique Braquehais Conesa, Abogado del Estado, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 29. marca 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               Razglasi za nično Uredbo Sveta (ES) št. 27/2005 (1) z dne 22. decembra 2004 o določitvi ribolovnih možnosti za leto 2005 in s tem povezanih pogojev za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo v vodah Skupnosti in za plovila Skupnosti v vodah, kjer so potrebne omejitve ulova, kolikor Španiji ne dodeljuje kvot, ki se nanašajo na ribolovne možnosti v Severnem morju, ki so bile predmet razdelitve pred pristopom;

               2.

               toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi C-133/04 (2).

      (1)  UL L 12, 14.1.2005, str. 1.

      (2)  UL L 106, 30.4.2004, str. 38.


title: Zadeva T-183/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Sviluppo Globale proti Komisiji (Javna naročila storitev — Razpisni postopek — Zagotavljanje tehnične pomoči vladi v Siriji — Zavrnitev prijave — Obveznost utemeljitve)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Sviluppo Globale proti Komisiji
   (Zadeva T-183/10) (1)

   (Javna naročila storitev - Razpisni postopek - Zagotavljanje tehnične pomoči vladi v Siriji - Zavrnitev prijave - Obveznost utemeljitve)
   2012/C 366/59
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sviluppo Globale GEIE (Rim, Italija) (zastopniki: F. Sciaudone, R. Sciaudone in A. Neri, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Erlbacher, zastopnik, skupaj s P. Manzinijem, odvetnikom)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 14. februarja 2010 o izločitvi prijave konzorcija tožeče stranke iz ožjega seznama predizbora kandidatov v postopku omejenega razpisa EUROPEAID/129038/C/SER/SYR (UL 2009/S 223 319862) za zagotavljanje storitev tehnične pomoči vladi Sirije v postopku decentralizacije in lokalnega razvoja.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 14. februarja 2010, da se ne dopusti prijave, ki jo je vložila tožeča stranka v okviru omejenega razpisa EUROPEAID/129038/C/SER/SYR (UL 2009/S 223 319862), za zagotavljanje storitev tehnične pomoči vladi Sirije v postopku decentralizacije in lokalnega razvoja, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške kot tudi stroške Sviluppo Globale GEIE.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva C-530/14 P: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 22. oktobra 2015 – Evropska komisija/Helenska republika (Pritožba — Državna pomoč — Grške igralnice — Sistem, ki določa 80-odstotno dajatev na različno visoke vstopnine — Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom — Pojem državne pomoči — Prednost — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/15

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 22. oktobra 2015 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-530/14 P) (1)

   ((Pritožba - Državna pomoč - Grške igralnice - Sistem, ki določa 80-odstotno dajatev na različno visoke vstopnine - Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom - Pojem državne pomoči - Prednost - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena))
   (2016/C 038/21)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in P.J. Loewenthal, agenta)

      Druga stranka: Helenska republika (zastopnika: K. Boskovits in P. Mylonopoulos, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. oktobra 2004 v zadevi T-61/02, Commerzbank AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Konkurenca — Člen 81 ES — Sporazum o določitvi cen in pogojev zaračunavanja gotovinskih menjalniških storitev gotovine — Nemčija — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/14

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi T-61/02, Commerzbank AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Konkurenca - Člen 81 ES - Sporazum o določitvi cen in pogojev zaračunavanja gotovinskih menjalniških storitev gotovine - Nemčija - Postopek z zamudno sodbo)
   (2004/C 314/37)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-61/02, Commerzbank AG, s sedežem v Frankfurtu ob Maini (Nemčija), ki jo zastopa H. Satzky, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti, zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije 2003/25/ES z dne 11. decembra 2001 o postopku, uvedenem na podlagi člena 81 Pogodbe ES [Zadeva COMP/E/-37.919 – Bančne pristojbine za menjavo valut evro območja – Nemčija] (UL 2003, L 15, str. 1), je Sodišče prve stopnje (peti senat) v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in J. D. Cooke, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Odločba Komisije 2003/25/ES z dne 11. decembra 2001 o postopku, uvedenem na podlagi člena 81 ES [Zadeva COMP/E-1/37.919 (prej 37.391) – Bančne pristojbine za menjavo valut evro območja – Nemčija] se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.

               2.

               Komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002.


title: Zadeva C-4/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse/Susanne Fassbender-Firman (Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Družinske dajatve — Pravila v primeru prekrivanja upravičenosti do družinskih dajatev)

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse/Susanne Fassbender-Firman
   (Zadeva C-4/13) (1)

   ((Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Družinske dajatve - Pravila v primeru prekrivanja upravičenosti do družinskih dajatev))
   (2015/C 007/03)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse

      Tožena stranka: Susanne Fassbender-Firman

      Izrek

   Člen 76(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998, je treba razlagati tako, da državi članici zaposlitve dopušča, da v svoji zakonodaji določi možnost, da pristojni nosilec povzroči mirovanje upravičenosti do družinskih dajatev, če v državi članici stalnega prebivališča ni bil vložen zahtevek za družinske dajatve. V takšnih okoliščinah, če država članica zaposlitve v nacionalni zakonodaji določa tako mirovanje upravičenosti do družinskih dajatev, mora pristojni nosilec v skladu s tem členom 76(2) povzročiti mirovanje, če so izpolnjeni pogoji za njeno uporabo, določeni v tej zakonodaji, pri čemer pristojni nosilec v zvezi s tem nima pooblastila za odločanje po prostem preudarku.

      (1)  UL C 101, 6.4.2013.


title: Zadeva T-523/11: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2011 – Maxima Grupė proti UUNT – Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/33

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2011 – Maxima Grupė proti UUNT – Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)
   (Zadeva T-523/11) (1)

   2012/C 49/60
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik Splošnega sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva C-60/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Švedska) 3. februarja 2016 – Mohammad Khir Amayry/Migrationsverket

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Švedska) 3. februarja 2016 – Mohammad Khir Amayry/Migrationsverket
   (Zadeva C-60/16)
   (2016/C 111/19)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mohammad Khir Amayry

      Tožena stranka: Migrationsverket

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se lahko šesttedenski rok iz člena 28(3) Uredbe št. 604/2013 (1), če prosilec za azil ni pridržan takrat, ko odgovorna država članica privoli v njegov sprejem, je pa pridržan pozneje – z obrazložitvijo, da se šele takrat presodi, da obstaja znatna nevarnost za pobeg osebe – izračuna od dneva, ko je oseba pridržana, ali pa se ta rok izračuna od katerega drugega dne, in če je tako, od kdaj?

               2.

               Ali člen 28 Uredbe v položaju, v katerem prosilec za azil takrat, ko je odgovorna država članica privolila v njegov sprejem, ni pridržan, nasprotuje uporabi nacionalnih pravil, ki na Švedskem pomenijo, da se tujec ne sme pridržati do izvedbe [predaje] za več kot dva meseca, če ni tehtnih razlogov, da se pridrži za daljše obdobje, če pa taki tehtni razlogi obstajajo, se lahko tujec pridrži največ tri mesece, ali če je verjetno, da bo zaradi njegovega pomanjkljivega sodelovanja izvedba trajala dlje, ali je pridobitev potrebnih dokumentov dolgotrajna, največ dvanajst mesecev?

               3.

               Ali začne teči nov šesttedenski rok za predajo, če se izvedbeni postopek znova začne, ko pritožba ali ponovni pregled nima več odložilnega učinka (tj. člen 27(3)), ali pa je treba na primer odšteti število dni, ko je bila oseba že pridržana, potem ko je odgovorna država članica privolila v njen sprejem ali ponovni sprejem?

               4.

               Ali je pomembno, ali prosilec za azil, ki se je pritožil zoper odločitev o predaji, ni sam zaprosil za odložitev izvršitve odločitve o predaji, dokler se obravnava njegova pritožba (tj. člen 27(3)(c) in (4))?

      (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, str. 31).


title: Zadeva C-615/15 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. marca 2017 – Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd/Evropska komisija (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Svetovni trg katodnih cevi televizijskih in računalniških zaslonov — Sporazumi in usklajena ravnanja na področju cen, razdelitve trgov in strank ter omejitve proizvodnje — Globe — Smernice o načinu določanja glob (2006) — Točka 13 — Določitev vrednosti prodaje, povezane s kršitvijo)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/10

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. marca 2017 – Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd/Evropska komisija
   (Zadeva C-615/15 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni sporazumi - Svetovni trg katodnih cevi televizijskih in računalniških zaslonov - Sporazumi in usklajena ravnanja na področju cen, razdelitve trgov in strank ter omejitve proizvodnje - Globe - Smernice o načinu določanja glob (2006) - Točka 13 - Določitev vrednosti prodaje, povezane s kršitvijo))
   (2017/C 144/13)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnici: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd (zastopniki: M. Struys, A. Fall, L. Eskenazi in C. Erol, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Biolan, G. Meessen in H. van Vliet, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbama Samsung SDI Co. Ltd in Samsung SDI (Malaysia) Bhd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva C-271/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. julija 2010 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji ( „Neizpolnitev obveznosti države — Direktivi 92/50/EGS in 2004/18/ES — Javna naročila storitev — Poklicno pokojninsko zavarovanje delavcev v občinskih javnih službah — Neposredna sklenitev pogodb z zavarovalnimi organi, določenimi v kolektivni pogodbi med socialnimi partnerji, brez poziva k oddaji ponudb na ravni Unije“ )

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. julija 2010 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-271/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi 92/50/EGS in 2004/18/ES - Javna naročila storitev - Poklicno pokojninsko zavarovanje delavcev v občinskih javnih službah - Neposredna sklenitev pogodb z zavarovalnimi organi, določenimi v kolektivni pogodbi med socialnimi partnerji, brez poziva k oddaji ponudb na ravni Unije)
   2010/C 246/02
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Wilms in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in N. Graf Vitzthum, zastopnika)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnika: B. Weis Fogh in M. C. Pilgaard Zinglersen, zastopnika), Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in M. A. Engman, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 8 v povezavi z naslovoma III in VI Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1) ter člena 2o v povezavi s členi od 23 do 55 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Praksa občinskih uprav in podjetij, da neposredno, brez odprtega postopka za oddajo naročil, oddajo naročila za kolektivna pokojninska zavarovanja

      Izrek

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da so pogodbe za storitve poklicnega pokojninskega zavarovanja brez poziva k oddaji ponudb na ravni Unije z organi ali podjetji, navedenimi v členu 6 kolektivne pogodbe o preoblikovanju dela plače delavcev občinskih javnih služb v pokojninsko zavarovanje (Tarifvertrag zur Entgeltungwandlung für Arbeitnehmer im kommunalen öffentlichen Dienst), neposredno sklenili leta 2004 občinske uprave ali podjetja, ki so zaposlovala več kot 4505 delavcev, leta 2005 občinske uprave ali podjetja, ki so zaposlovala več kot 3133 delavcev, ter leta 2006 in 2007 občinske uprave ali podjetja, ki so zaposlovala več kot 2402 delavcev, do 31. januarja 2006 ni izpolnila obveznosti iz povezanih določb člena 8 in naslovov III in VI Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev in od 1. februarja 2006 obveznosti iz povezanih določb členov 20 in od 23 do 55 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Danska in Kraljevina Švedska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 30.08.2008.


title: Zadeva C-18/07: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 28. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammarrätten i Jönköping – Švedska) – Mattias Jalkhed proti Jordbruksverket

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/30

         Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 28. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammarrätten i Jönköping – Švedska) – Mattias Jalkhed proti Jordbruksverket
   (Zadeva C-18/07) (1)

   (2008/C 171/50)

      Jezik postopka: švedščina

   Predsednik tretjega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva C-577/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Rijksdienst voor Pensioenen proti Elisabeth Brouwer (Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti — Direktiva 79/7/EGS — Obmejni delavci — Izračun pokojnin)

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Rijksdienst voor Pensioenen proti Elisabeth Brouwer
   (Zadeva C-577/08) (1)

   (Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti - Direktiva 79/7/EGS - Obmejni delavci - Izračun pokojnin)
   2010/C 246/04
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeidshof te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rijksdienst voor Pensioenen

      Tožena stranka: Elisabeth Brouwer

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Arbeidshof te Antwerpen – Razlaga člena 4(1) Direktive Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (UL L 6, 10.1.1979, str. 24) – Nacionalna zakonodaja, ki za preračun starostne pokojnine obmejnih delavcev nižje pavšalne in fiktivne dnevne zneske določa za delavke kot za delavce

      Izrek

   Člen 4(1) Direktive Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (79/7/EGS) nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero je za obdobje od leta 1968 do leta 1994 izračun starostnih pokojnin obmejnih delavk v zvezi z enakim ali enakovrednim delom temeljil na fiktivnih in/ali pavšalnih dnevnih plačah, ki so bile nižje od plač obmejnih delavcev.

      (1)  UL C 55, 07.03.2009.


title: Zadeva C-681/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Diageo Brands BV/Simiramida-04 EOOD (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Priznavanje in izvrševanje sodnih odločb — Razlogi za zavrnitev — Kršitev javnega reda države, v kateri se zahteva priznanje — Sodna odločba sodišča druge države članice, ki je v nasprotju s pravom Unije na področju prava znamk — Direktiva 2004/48/ES — Uveljavljanje pravic intelektualne lastnine — Stroški postopka)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Diageo Brands BV/Simiramida-04 EOOD
   (Zadeva C-681/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Priznavanje in izvrševanje sodnih odločb - Razlogi za zavrnitev - Kršitev javnega reda države, v kateri se zahteva priznanje - Sodna odločba sodišča druge države članice, ki je v nasprotju s pravom Unije na področju prava znamk - Direktiva 2004/48/ES - Uveljavljanje pravic intelektualne lastnine - Stroški postopka))
   (2015/C 311/07)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Diageo Brands BV

      Tožena stranka: Simiramida-04 EOOD

      Izrek

               1.

               Člen 34, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da to, da je odločba, ki je bila izdana v eni državi članici, v nasprotju s pravom Unije, ne more upravičiti zavrnitve priznanja te odločbe v drugi državi članici z utemeljitvijo, da krši javni red te države, saj zatrjevana napačna uporaba prava ni očitna kršitev pravnega pravila, ki se šteje za temeljno v pravnem redu Unije in s tem v pravnem redu države članice, v kateri se zahteva priznanje, ali pravice, ki je priznana kot temeljna v teh pravnih redih. Napaka pri uporabi določbe, kot je člen 5(3) Direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami, kakor je bila spremenjena s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, pa ni tak primer.
               Sodišče države, v kateri se zahteva priznanje, mora pri preverjanju obstoja morebitne očitne kršitve javnega reda te države upoštevati, da mora posameznik – razen če posebne okoliščine preveč otežujejo ali onemogočajo uporabo pravnih sredstev v državi članici izvora – uporabiti v tej državi članici vsa razpoložljiva pravna sredstva, da bi se že na začetku preprečila taka kršitev.

               2.

               Člen 14 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da se lahko uporabi za stroške strank v okviru odškodninskega zahtevka, vloženega v državi članici za povrnitev škode, nastale zaradi zasega v drugi državi članici, katerega namen je bila preprečitev posega v pravico intelektualne lastnine, če se v okviru tega odškodninskega zahtevka postavlja vprašanje priznanja sodne odločbe, ki je bila izdana v tej drugi državi članici in s katero je bila ugotovljena neutemeljenost navedenega zasega.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva T-140/17: Tožba, vložena 6. marca 2017 – Kampete/Svet

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/31

         Tožba, vložena 6. marca 2017 – Kampete/Svet
   (Zadeva T-140/17)
   (2017/C 129/46)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ilunga Kampete (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopnik: O. Okito, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razglasi za nično Uredbo (EU) 2016/2230, s katero se izvaja Sklep Sveta (SZVP) 2016/2231 z dne 12. decembra 2016 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo, in o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP, v delu v katerem se nanaša na Ilunga Kampeteja;

               —

               Svetu naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki so jih priglasile tožeča stranka ter vse druge intervenientke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v osnovi enaka ali podobna tistim v zadevi T-139/17, Kibelisa/Svet.


title: Zadeva C-127/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska proti Minister for Justice, Equality and Law Reform (Direktiva 2004/38/ES – Pravica državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Družinski člani, ki so državljani tretjih držav – Državljani tretjih držav, ki so vstopili v državo članico gostiteljico, preden so postali zakonci državljana Unije)

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska proti Minister for Justice, Equality and Law Reform
   (Zadeva C-127/08) (1)

   (Direktiva 2004/38/ES - Pravica državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic - Družinski člani, ki so državljani tretjih držav - Državljani tretjih držav, ki so vstopili v državo članico gostiteljico, preden so postali zakonci državljana Unije)
   (2008/C 236/07)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Ireland
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska

      Tožena stranka: Minister for Justice, Equality and Law Reform
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Ireland – Razlaga člena 3(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, str. 77) – Zakonec, ki je državljan tretje države – Nacionalna ureditev države članice gostiteljice, ki pravico do prebivanja družinskih članov pogojuje s predhodnim zakonitim prebivanjem v drugi državi članici.
   Izrek

               1)

               Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS nasprotuje ureditvi države članice, ki od državljana tretje države, zakonca državljana Unije, ki prebiva v tej državi članici, katere državljan ni, zato da bi bil upravičen do ugodnosti, ki izhajajo iz določb te direktive, zahteva, da je moral, preden se je preselil v državo gostiteljico, zakonito prebivati v drugi državi članici.

               2)

               Člen 3(1) Direktive 2004/38 je treba razlagati tako, da za državljana tretje države, zakonca državljana Unije, ki prebiva v državi članici, katere državljan ni, ki tega državljana Unije spremlja ali se mu pridruži, veljajo določbe navedene direktive, ne glede na kraj in datum sklenitve zakonske zveze ter ne glede na način, kako je ta državljan vstopil v državo članico gostiteljico.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Sodba sodišča (veliki senat) z dne 8. junija 2004 v zadevi C-220/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Oberster Gerichtshof): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten proti Wirtschaftskammer Österreich (Načelo enakega plačila za moške in ženske — Pojem plačila — Upoštevanje obdobij služenja vojaške službe pri izračunu odpravnine — Možnost primerjave delavcev, ki služijo vojaški rok in delavk, ki po izteku porodniškega dopusta izrabijo starševski dopust, katerega trajanje se ne upošteva pri izračunu odpravnine)

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/2

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 8. junija 2004
   v zadevi C-220/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Oberster Gerichtshof): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten proti Wirtschaftskammer Österreich (1)

   (Načelo enakega plačila za moške in ženske - Pojem plačila - Upoštevanje obdobij služenja vojaške službe pri izračunu odpravnine - Možnost primerjave delavcev, ki služijo vojaški rok in delavk, ki po izteku porodniškega dopusta izrabijo starševski dopust, katerega trajanje se ne upošteva pri izračunu odpravnine)
   (2004/C 190/04)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-220/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe Oberster Gerichtshof (Avstirja), na podlagi člena 234 ES naslovljen na Sodišče, v postopku, ki poteka pred njim med Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten proti Wirtschaftskammer Österreich, o razlagi člena 141 ES in člena 1 Direktive Sveta 75/117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske (UL L 45, str. 19), je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, sodnik, C. W. A. Timmermans, sodnik, A. Rosas, J.-P. Puissochet (poročevalec) in J. N. Cunha Rodrigues, predsedniki senatov, R. Schintgen, sodnik, F. Macken, sodnica, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr, sodnik, in R. Silva de Lapuerta, sodnica, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 8. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Ugodnost, da se osebam, ki služijo vojaški rok ali nadomestno obvezno civilno služenje, ki ga je mogoče prostovoljno podaljšati, pri izračunu odpravnine, do katere bi bili lahko naknadno upravičeni, upošteva trajanje navedenih obdobij, je treba razumeti tako, da to predstavlja element plačila v smislu člena 141 ES.

               2)

               Člen 141 ES in Direktiva Sveta 75/117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske ne nasprotujeta temu, da se pri izračunu odpravnine iz naslova delovne dobe na delovnem mestu upošteva tudi obdobje vojaškega roka oziroma enakovredno civilno služenje, ki ga večinoma opravljajo moški, kar pa ne velja za obdobje starševskega dopusta, ki ga najbolj pogosto izrabijo ženske.

      (1)  UL C 202 z dne 24.8.2002.


title: Zadeva T-252/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2015 – Chemo Ibérica/UUNT – Novartis (EXELTIS)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/58

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2015 – Chemo Ibérica/UUNT – Novartis (EXELTIS)
   (Zadeva T-252/14) (1)

   (2015/C 381/73)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva C-13/15: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 8. septembra 2015 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – kazenski postopek zoper Cdiscount SA (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Direktiva 2005/29/ES — Varstvo potrošnikov — Nepoštene trgovske prakse — Znižanje cene — Označevanje ali prikazovanje referenčne cene)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/9

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 8. septembra 2015 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – kazenski postopek zoper Cdiscount SA
   (Zadeva C-13/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Direktiva 2005/29/ES - Varstvo potrošnikov - Nepoštene trgovske prakse - Znižanje cene - Označevanje ali prikazovanje referenčne cene))
   (2015/C 398/11)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Cdiscount SA

      Izrek

   Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim določbam, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ki določajo splošno prepoved, brez presojanja od primera do primera – na podlagi katerega bi bilo mogoče dokazati nepoštenost – oglaševanja znižanih cen, pri katerem referenčne cene na označevanju ali prikazovanju cene niso navedene, če te določbe uresničujejo cilje, povezane z varstvom potrošnikov. Predložitveno sodišče mora presoditi, ali je v postopku v glavni zadevi tako.

      (1)  UL C 107, 30.3.2015.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 31. maj 2005 v zadevi C-53/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Epitropi Antagonismou): Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) in drugi proti GlaxoSmithKline plc, in drugi (Dopustnost — Pojem nacionalnega sodišča — Zloraba prevladujočega položaja — Zavrnitev dobavljanja farmacevtskih izdelkov trgovcem na debelo — Vzporedna trgovina)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/3

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 31. maj 2005
   v zadevi C-53/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Epitropi Antagonismou): Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) in drugi proti GlaxoSmithKline plc, in drugi (1)

   (Dopustnost - Pojem nacionalnega sodišča - Zloraba prevladujočega položaja - Zavrnitev dobavljanja farmacevtskih izdelkov trgovcem na debelo - Vzporedna trgovina)
   (2005/C 182/06)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-53/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil Epitropi Antagonismou (Grčija) z odločbo z dne 22. januarja 2003, ki je na Sodišče prispela dne 5. februarja 2003, v postopku Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) in drugi, Panellinios syllogos farmakapothikarion, Interfarm — A. Agelakos & Sia OE in drugi, K. P. Marinopoulos Anonymos Etairia emporias kai dianomis farmakeftikon proïonton in drugi proti GlaxoSmithKline plc, GlaxoSmithKline AEVE, prej Glaxowellcome AEVE, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, predsedniki senatov, in R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, C. Gulmann (poročevalec), R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, in S. von Bahr, sodnik, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 31. maj 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče Evropskih skupnosti ni pristojno za odločanje o vprašanjih, ki mu jih je Epitropi Antagonismou predložila z odločbo z dne 22. januarja 2003.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva T-15/14: Tožba, vložena 6. januarja 2014 – Simet proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/51

         Tožba, vložena 6. januarja 2014 – Simet proti Komisiji
   (Zadeva T-15/14)
   2014/C 52/100
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Simet SpA (Rossano Calabro, Italija) (zastopnika: A. Clarizia in P. Clarizia, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 2. oktobra 2013 – C(2013) 6251 final – v zvezi s postopkom na podlagi člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 62 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – državna pomoč SA.33.037 (2012/C) – Italija – nadomestilo družbi SIMET S.p.A. za opravljanje storitve javnega prevoza v letih od 1987 do 2003, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Sklep Evropske komisije z dne 2. oktobra 2013 - C(2013) 6251 final, v skladu s katerim naj bi nadomestila, izplačana družbi SIMET na podlagi sodbe italijanskega Consiglio di Stato, ki so jih nacionalni organi priglasili, pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, in ta ukrep ni oproščen obveznosti predhodne priglasitve na podlagi člena 17(2) Uredbe (EGS) št. 1191/69.
   Družba SIMET v zvezi s tem poudarja, da spor, o katerem je odločilo nacionalno sodišče, zadeva povračilo škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi nezakonitih ravnanj ministrstva za infrastrukturo in promet (v nadaljevanju: MIP), v povezavi s storitvami medregionalnega javnega cestnega prevoza v letih od 1987 do 2003.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja:

               1.

               nezdružljivost notranjih predpisov, na podlagi katerih je MIP uredil dejavnost družbe SIMET, v obdobju, ki se je upoštevalo v sodbi Consiglio di Stato, z Uredbo (EGS) št. 1191/69, ki je po spremembah, uvedenih z Uredbo (EGS) št. 1893/91, državam članicam prepovedovala, da bi za podjetja, ki – tako kot družba SIMET – opravljajo storitev medregionalnega avtobusnega prevoza potnikov, določile kakršno koli obveznost javne službe;

               2.

               za razliko od tega, kar zatrjuje Komisija, je družba SIMET imela obveznosti javne službe, saj je bila z enostranskimi koncesijskimi akti, ki jih je MIP izdal za opravljanje storitev medregionalnih avtobusnih prevozov potnikov, v skladu z zahtevami iz italijanskih predpisov, jasno izključena kakršna koli avtonomija družbe SIMET pri opravljanju dejavnosti, glede na to, da jo je organiziral in odrejal upravni organ;

               3.

               kršitev načel na področju povračila škode, ki nastane posamezniku zaradi kršitve prava EU, v skladu s katerimi v primeru, da organ države članice sprejme upravni ukrep iz svoje pristojnosti, ki je v nasprotju s tem, kar določa pravo Unije, zanj zaradi te nezakonitosti nastane obveznost povračila škode naslovniku ukrepa;

               4.

               vsekakor ni bila družbi SIMET dodeljena nikakršna državna pomoč, saj metoda določitve zneskov, ki se ji priznajo za povračilo škode, z napotitvijo na merila iz Uredbe (EGS) št. 1191/69, za dejavnost avtobusnega prevoza, za katero je veljala obveznost javne službe, ki jo je opravljala v obdobju 1987-2003, izključuje vsakršno nevarnost previsoke odškodnine družbi SIMET, ker pomeni izključno nadomestilo dodatnih stroškov, ki so družbi nastali zaradi izpolnjevanja zgoraj navedenih obveznosti, ki so bile naložene nezakonito.


title: Zadeva T-20/06: Tožba, vložena  11. januarja 2006  — Dimitrios Grammatikopoulos proti UUNT

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/41

         Tožba, vložena 11. januarja 2006 — Dimitrios Grammatikopoulos proti UUNT
   (Zadeva T-20/06)
   (2006/C 131/77)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Dimitrios Grammatikopoulos (Zastopnik: Konstantinos Taoulas, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: National Academy of Recording Arts and Sciences (Santa Monica, Združene države)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba R 1062/2000-4 četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. avgusta 2005 in ugodi zahtevi tožeče stranke v zvezi z registracijo besednega znaka GRAMMY kot znamke Skupnosti, takega, kot je bil prijavljen, ali podredno spremenjenega, kot predlaga tožba.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Prijavitelj znamke Skupnosti: Dimitrios Grammatikopoulos

      Zadevna znamka Skupnosti: besedni znak GRAMMY za proizvode iz razredov 25 in 28 — prijava št. 19 315.
   Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: National Academy of Recording Arts and Sciences.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna znamka GRAMMY za proizvode iz razredov 9, 35, 41 in 42.
   Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi. Zavrnitev zahteve za registracijo.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(5) in člena 43(3) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94. Tožeča stranka trdi, da resna in dejanska poslovna uporaba znamke, navajana v postopku z ugovorom, ni bila dokazana, kar izpodbija presojo odbora za pritožbe, po mnenju katerega gre za znamko, ki uživa ugled.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2005 v zadevi C-244/03: Francoska republika proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije (Kozmetični izdelki — Poskusi na živalih — Direktiva 2003/15/ES — Delna razglasitev ničnosti — Člen 1, točka 2 — Neločljiva povezanost — Nedopustnost)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/6

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 24. maja 2005
   v zadevi C-244/03: Francoska republika proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije (1)

   (Kozmetični izdelki - Poskusi na živalih - Direktiva 2003/15/ES - Delna razglasitev ničnosti - Člen 1, točka 2 - Neločljiva povezanost - Nedopustnost)
   (2005/C 182/11)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-244/03, zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene dne 3. junija 2003, Francoska republika (zastopniki: sprva F. Alabrune, C. Lemaire in G. de Bergues, nato pa zadnje navedeni, J. L. Florent in D. Petrausch) proti Evropskemu parlamentu (zastopniki: J. L. Rufas Quintana in M. Moore, nato pa zadnje navedeni in K. Bradley) in Svetu Evropske unije (zastopnika: J. P. Jacqué in M. C. Giorgi Fort), je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann in C. W. A. Timmermans, predsednika senatov, C. Gulmann, A. La Pergola, J. P. Puissochet, R. Schintgen, K. Schiemann (poročevalec), J. Makarczyk, P. Kūris, U. Lõhmus, E. Levits in A. Ó. Caoimh, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, dne 24. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 19.7.2003.


title: Zadeva C-195/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 29. aprila 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/4

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 29. aprila 2004
   (Zadeva C-195/04)
   (2004/C 179/08)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata K. Wiedner in M. Huttunen, zastopniki, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 29. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Finski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da:

               1.

               ugotovi, da Republika Finska ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES, saj je Senaatti-kiinteistöt pri naročilu kuhinjske opreme za institucijo, kršila temeljna načela Pogodbe ES, predvsem načelo nediskriminacije, ki vključuje obveznost objave in

               2.

               Republiki Finski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Čeprav se Direktive Skupnosti o javnih naročilih ne uporabljajo za pogodbe katerih ocenjena vrednost je manjša od praga določenega za njihovo uporabo, se mora spoštovati temeljna načela Pogodbe ES, predvsem načelo nediskriminacije, ki vključuje obveznost objave.
   Sodišče je ugotovilo, da morajo ne glede na to, da so nekatere pogodbe o oddaji javnega naročila izven dosega direktiv o javnih naročilih, naročniki, ki sklepajo te pogodbe, spoštovati temeljna načela Pogodbe. Četudi je zakonodajalec Skupnosti smatral, da podrobni postopki, ki jih predvidevajo direktive o javnih naročilih ne bi smeli zadevati pogodb o oddaji javnega naročila pod določeno pragovno vrednostjo, to kljub temu ne pomeni, da take pogodbe o oddaji javnih naročil ne spadajo v okvir prava Skupnosti.
   Sodna praksa jasno določa, da mora biti javno naročilo do razumne mere javno objavljeno in da je treba obveznost objave spoštovati tudi v primerih pogodb katerih ocenjene vrednosti so pod pragom, ki ga za njihovo uporabo določajo direktive o javnih naročilih.


title: Zadeva T-68/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2011 – Sphere Time proti UUNT – Punch (Ura, pritrjena na trak) (Model Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja uro, pritrjeno na trak — Prejšnji model — Razkritje prejšnjega modela — Individualna narava — Zloraba pooblastil — Členi 4, 6, 7 in od 61 do 63 Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2011 – Sphere Time proti UUNT – Punch (Ura, pritrjena na trak)
   (Zadeva T-68/10) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja uro, pritrjeno na trak - Prejšnji model - Razkritje prejšnjega modela - Individualna narava - Zloraba pooblastil - Členi 4, 6, 7 in od 61 do 63 Uredbe (ES) št. 6/2002)
   2011/C 219/19
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sphere Time (Windhof, Luksemburg) (zastopniki: C. Jäger, N. Gehlsen in M.-C. Simon, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Punch SAS (Nica, Francija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. decembra 2009 (zadeva R 1130/2008-3) glede postopka za razglasitev ničnosti med Punch SAS in Sphere Time.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sphere Time se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva T-217/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2016 – Fiesta Hotels & Resorts/EUIPO – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka EU PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA — Prejšnje nacionalno trgovsko poimenovanje GRAND HOTEL PALLADIUM — Relativni razlog za zavrnitev — Uporaba znaka, katerega obseg ni le lokalen, v gospodarskem prometu — Člen 8(4) in člen 53(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2016 – Fiesta Hotels & Resorts/EUIPO – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)
   (Zadeva T-217/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka EU PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA - Prejšnje nacionalno trgovsko poimenovanje GRAND HOTEL PALLADIUM - Relativni razlog za zavrnitev - Uporaba znaka, katerega obseg ni le lokalen, v gospodarskem prometu - Člen 8(4) in člen 53(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 022/30)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Španija) (zastopnik: J. B. Devaureix, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Španija) (zastopnik: D. Solana Giménez, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2015 (zadeva R 2391/2013-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Residencial Palladium in Fiesta Hotels & Resorts.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Fiesta Hotels & Resorts, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva C-351/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. junija 2017 – Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. junija 2017 – Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl
   (Zadeva C-351/17)
   (2017/C 330/06)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Autolinee Toscane SpA

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Mobit Soc.cons.arl

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 5(2) Uredbe (ES) št. 1370/2007 (1) (zlasti glede prepovedi sodelovanja notranjega izvajalca v razpisnih postopkih extra moenia iz točk (b) in (d)) uporabljati tudi za oddaje naročil v obdobju pred začetkom veljavnosti te uredbe?

               2.

               Ali se v skladu s to uredbo in po morebitni razumni analogiji s sodno prakso, ki se je izoblikovala na področju instituta „in house providing“ (interne transakcije), oseba javnega prava, ki ji je državni organ dodelil pravico do opravljanja storitve lokalnega prevoza, v abstraktnem smislu lahko šteje za notranjega izvajalca, če je neposredno povezana z organom z organizacijskega in nadzornega vidika ter če je država lastnica njenega kapitala (v celoti ali delno, v tem primeru skupaj z drugimi javnimi organi)?

               3.

               Ali lahko dejstvo, da navedeni državni organ po dodelitvi ustanovi javni upravni organ z organizacijskimi pristojnostmi v zvezi z zadevnimi storitvami (pri čemer izključna pristojnost za podelitev koncesije ostaja v rokah države), in sicer organ, ki ne izvaja podobnega nadzora nad neposrednim izvajalcem storitev, pri neposredni dodelitvi storitev s področja uporabe Uredbe (ES) št. 1370/2007 pomeni okoliščino, na podlagi katere je v skladu s členom 5(2) uredbe zadevno dodelitev mogoče odvzeti?

               4.

               Ali prvotna zapadlost neposredne dodelitve, ki presega tridesetletno obdobje do dne 3. decembra 2039 (obdobje, ki teče od začetka veljavnosti Uredbe (ES) št. 1370/2007), pomeni, da dodelitev ni skladna z načeli iz člena 5 v povezavi s členom 8(3) te uredbe, ali pa bi bilo treba navedeno nepravilnost šteti za samodejno odpravljeno za vsakršen pravni namen z implicitnim ex lege (člen 8(3), drugi pododstavek) skrajšanjem tega tridesetletnega obdobja?

      (1)  Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (UL 2007, L 315, str. 1).


title: Zadeva T-423/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Inter-Nett 2000 proti UUNT – Unión de Agricultores (HUNAGRO) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti HUNAGRO — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti UNIAGRO — Delna zavrnitev registracije — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člena 8(1)(b) in 12(a) in (b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 8(1)(b) in 12(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“ )

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Inter-Nett 2000 proti UUNT – Unión de Agricultores (HUNAGRO)
   (Zadeva T-423/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti HUNAGRO - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti UNIAGRO - Delna zavrnitev registracije - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člena 8(1)(b) in 12(a) in (b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 8(1)(b) in 12(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 134/54
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Inter-Nett 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Inter-Nett 2000 kft) (Mόr, Madžarska) (zastopnik: E. Petruska, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopniki: sprva P. Sipos, nato P. Sipos in O. Montalto, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Unión de Agricultores, SA (El Ejido, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. julija 2008 (zadeva R 71/2008-2), v zvezi s postopkom z ugovorom med Unión de Agricultores, SA in Inter-Nett 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Inter-Nett 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Inter-Nett 2000 kft) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva T-31/04: Tožba Eurodrive Services and Distribution N.V. proti Uradu za harmonizacijo na notranjem trgu, vložena dne 28. januarja 2004.

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/16

         Tožba Eurodrive Services and Distribution N.V. proti Uradu za harmonizacijo na notranjem trgu, vložena dne 28. januarja 2004.
   (Zadeva T-31/04)
   (2004/C 190/26)
   Jezik postopka: španščina
   Eurodrive Services and Distribution N.V., s sedežem v Amsterdamu (Nizozemska), ki ga zastopata Enrique Armijo Chávarri in Antonio Castán Pérez-Gómez, je dne 28. januarja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za harmonizacijo na notranjem trga (UHNT).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo UHNT (Prvi odbor za pritožbe) z dne 12. novembra 2003, ki je bila izdana v združenih zadevah R 419/2001-1 in R 530/2001-1;

               —

               UHNT naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Jesús Gómez Frías

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Slikovna znamka „EUROMASTER“ – predlog št. 728.295 za storitve v razredih 39 (prevozništvo, skladiščenje prevoznih sredstev in njihovih delov) in 41 (storitve organiziranja športnih tekmovanj)

               Imetnik izpodbijane znamke ali

               Tožeča stranka

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Besedne znamke „EUROMASTER“ španska (št. 1.613.599 in št. 1.613.600), francoska (št. 1.624.667), avstrijska (št. 172.243), Beneluks (št. 495.020), danska (št. VR 08 0221991), finska (št. 119.689), angleška (št. 1.454.805 in št.1.455.074), grška (št. 109.184), irska (št. B 146.109), italijanska (št. 608.701), portugalska (št. 270.847 in št. 270.848) in švedska (št. 245.822), za proizvode in storitve iz razredov 12, 16 in 37.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Ugoditev ugovoru v delu, v katerem se nanaša na storitve iz razreda 39 ter zavrnitev v delu, v katerem se nanaša na storitve iz razreda 41.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe.

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 ter kršitev člena 73 iste uredbe.


title: Zadeva C-97/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Sibiu (Romunija) 27. februarja 2013 – Silvia Georgiana Câmpean proti Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Sibiu (Romunija) 27. februarja 2013 – Silvia Georgiana Câmpean proti Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Zadeva C-97/13)
   2013/C 129/16
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Sibiu

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Silvia Georgiana Câmpean

      Toženi stranki: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je ureditev iz zakona št. 9/2012 v nasprotju z določbami člena 110 PDEU in ali dejansko pomeni očitno diskriminatoren ukrep?

               2.

               Ali je treba člen 110 PDEU razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, uvedeni z zakonom št. 9/2012 (v izvirni različici), s katero je bila uvedena dajatev za onesnaževanje z emisijami motornih vozil, če je ta davčni ukrep tak, da odvrača dajanje rabljenih vozil, kupljenih v drugih državah članicah, v promet v navedeni državi članici, ne da bi odvračal od nakupa rabljenih vozil, ki so enako stara in enako obrabljena, na nacionalnem trgu?


title: Zadeva C-563/15: Tožba, vložena 4. novembra 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Španija

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/21

         Tožba, vložena 4. novembra 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
   (Zadeva C-563/15)
   (2016/C 016/27)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Pignataro-Nolin in E. Sanfrutos Cano, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se, da Kraljevina Španija v zvezi z odlagališči Torremolinos (Málaga), Torrent de S’Estret (Andratx, Mallorca), Hoya de la Yegua de Arriba (Yaiza, Lanzarote), Barranco de Butihondo (Pájara, Fuerteventura), La Laguna-Tiscamanita (Tuineje, Fuerteventura), Lomo Blanco (Antigua, Fuerteventura), Montaña de Amagro (Galdar, Gran Canaria), Franja Costera de Botija (Galdar, Gran Canaria), Cueva Lapa (Galdar, Gran Canaria), La Colmena (Santiago del Teide, Tenerife), Montaña Los Giles (La Laguna, Tenerife), Las Rosas (Güimar, Tenerife), Barranco de Tejina (Guía de Isora, Tenerife), Llano de Ifara (Granadilla de Abona, Tenerife), Barranco del Carmen (Sta. Cruz de la Palma, La Palma), Barranco Jurado (Tijarafe, La Palma), Montaña Negra (Puntagorda, La Palma), Lomo Alto (Fuencaliente, La Palma), Arure/Llano Grande (Valle Gran Rey, La Gomera), El Palmar – Taguluche (Hermigua, La Gomera), Paraje de Juan Barba (Alajeró, La Gomera), El Altito (Valle Gran Rey, La Gomera), Punta Sardina (Agulo, La Gomera), Los Llanillos (La Frontera, El Hierro), Faro de Orchilla (La Frontera, El Hierro), Montaña del Tesoro (Valverde, El Hierro), Arbancón, Galve de Sorbe, Hiendelaencina, Tamajón, El Casar, Cardeñosa (Àvila), Miranda de Ebro (Burgos), Poza de la Sal (Burgos), Acebedo (León), Bustillo del Páramo (León), Cármenes (León), Gradefes (León), Noceda del Bierzo (León), San Millán de los Caballeros (León), Santa María del Páramo (León), Villaornate y Castro (León), Cevico de la Torre (Palencia), Palencia (Palencia), Ahigal de los Aceiteros (Salamanca), Alaraz (Salamanca), Calvarrasa de Abajo (Salamanca), Hinojosa de Duero (Salamanca), Machacón (Salamanca), Palaciosrubios (Salamanca), Peñaranda de Bracamonte (Salamanca), Salmoral (Salamanca), Tordillos (Salamanca), Basardilla (Segovia), Cabezuela (Segovia), Almaraz del Duero (Zamora), Cañizal (Zamora), Casaseca de las Chanas (Zamora), La Serratilla (Abanilla), Las Rellanas (Santomera) in El Labradorcico (Águilas) ni izpolnila obveznosti iz členov 13 in 15 Direktive 2008/98/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Kršitev člena 13 Direktive:
               Člen 13 Direktive 2008/98 določa, da države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se ravnanje z odpadki izvaja na način, ki ne ogroža zdravja ljudi in ne škodi okolju. Informacije, s katerimi razpolaga Komisija, potrjujejo, da na datum izdaje dodatnega obrazloženega mnenja še vedno obstaja 61 nezakonitih odlagališč, ki še niso zaprta ali sanirana. Tako stanje v daljšem časovnem obdobju ima nujno za posledico znatno degradacijo okolja. Komisija zato ugotavlja, da Kraljevina Španija v zvezi z vsakim od teh odlagališč ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 13 Direktive 2008/98.

               2.

               Kršitev člena 15 Direktive:
               Odstavek 1 člena 15 Direktive 2008/98 države članice zavezuje k sprejetju potrebnih ukrepov za zagotovitev, da v skladu s členoma 4 in 13 te direktive vsak izvirni povzročitelj ali drug imetnik odpadkov sam obdela odpadke ali da zanj obdelavo izvaja trgovec ali ustanova ali podjetje, ki obdeluje odpadke, ali da zanj obdelavo uredi zasebni ali javni zbiralec odpadkov. Glede na to, da še zdaj obstaja 61 nezakonitih odlagališč, ki še niso zaprta ali sanirana, lahko Komisija sklepa, da španski organi niso sprejeli vseh ukrepov, zahtevanih s to določbo, saj navedeni organi v daljšem časovnem obdobju niso prepovedali nezakonitega odlaganja odpadkov na navedenih odlagališčih in s tem niso zagotovili, da se navedeni odpadki obdelajo v skladu z navedeno določbo.

      (1)  UL L 312, str. 3.