title: Zadeva C-700/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo 31. decembra 2015 Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – LEK Farmacevtska Družba d.d./Republika Slovenija

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo 31. decembra 2015 Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – LEK Farmacevtska Družba d.d./Republika Slovenija
   (Zadeva C-700/15)
   (2016/C 111/08)
   Jezik postopka: slovenščina

      Predložitveno sodišče

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: LEK Farmacevtska Družba d.d.

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je mogoče določbe poglavja 30 KN razlagati tako, da se vanj ne more uvrstiti proizvoda, katerega bistvena sestavina je učinkovina (probiotične bakterije), ki je vsebovana v prehranskih dopolnilih, ki se uvrščajo v tarifno številko 2106 90 98 KN?

               2)

               Ali za uvrstitev v poglavje 30 KN zadošča, da proizvod, ki vsebuje učinkovino, ki ima splošno koristne učinke za zdravje in se pogosto nahaja v prehranskih dopolnilih, proizvajalec predstavlja kot zdravilo ter ga kot takega trži in prodaja?

               3)

               Ali je ob upoštevanju razvoja prava EU na področju urejanja trga zdravil pojem, jasno opredeljene terapevtske ali profilaktične značilnosti", ki je po ustaljeni sodni praksi Sodišča Evropske unije pogoj za uvrstitev v poglavje 30 KN, treba razlagati tako, da se ujema s pojmom zdravila iz predpisov EU o zdravilih za uporabo v humani medicini?


title: Združeni zadevi C-55/07 in C-56/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Bozen – Italija) – Othmar Michaeler (C-55/07 in C-56/07), Subito GmbH (C-55/07 in C-56/07), Ruth Volgger (C-56/07) proti Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (heute Amt für sozialen Arbeitsschutz), Autonome Provinz Bozen (Direktiva 97/81/ES – Enako obravnavanje delavcev, ki delajo s krajšim delovnim časom, in delavcev, ki delajo s polnim delovnim časom – Diskriminacija – Administrativna ovira, ki omejuje možnosti dela s krajšim delovnim časom)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Bozen – Italija) – Othmar Michaeler (C-55/07 in C-56/07), Subito GmbH (C-55/07 in C-56/07), Ruth Volgger (C-56/07) proti Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (heute Amt für sozialen Arbeitsschutz), Autonome Provinz Bozen
   (Združeni zadevi C-55/07 in C-56/07) (1)

   (Direktiva 97/81/ES - Enako obravnavanje delavcev, ki delajo s krajšim delovnim časom, in delavcev, ki delajo s polnim delovnim časom - Diskriminacija - Administrativna ovira, ki omejuje možnosti dela s krajšim delovnim časom)
   (2008/C 142/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landesgericht Bozen
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Othmar Michaeler (C-55/07 in C-56/07), Subito GmbH (C-55/07 in C-56/07), Ruth Volgger (C-56/07)

      Toženi stranki: Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (heute Amt für sozialen Arbeitsschutz), Autonome Provinz Bozen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht Bozen – Razlaga prava Skupnosti in zlasti člena 137 ES in Direktive Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL L 14, str. 9) – Nacionalna ureditev, ki določa obveznost delodajalcev, sicer je določena upravna kazen, da pristojnemu nacionalnemu organu pošljejo kopijo pogodb o zaposlitvi delavcev s krajšim delovnim časom – Obveznost držav članic, da odstranijo pravne in administrativne ovire, ki bi lahko omejevale možnosti za delo s krajšim delovnim časom – Načelo enakega obravnavanja delavcev s krajšim delovnim časom in delavcev s polnim delovnim časom.
   Izrek
   Določbo 5(1)(a) okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, priloženega k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki zahteva, da se kopije pogodb o zaposlitvi s krajšim delovnim časom pošljejo upravnim organom v tridesetih dneh od sklenitve navedenih pogodb.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva C-44/14: Tožba, vložena 27. januarja 2014 – Kraljevina Španija proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/13

      Tožba, vložena 27. januarja 2014 – Kraljevina Španija proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije
      (Zadeva C-44/14)
      (2014/C 71/22)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, agent)

         Toženi stranki: Evropski parlament in Svet Evropske unije

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Člen 19 Uredbe (EU) št. 1052/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 (1) o vzpostavitvi Evropskega sistema varovanja meja (EUROSUR) naj se razglasi za ničen;

                  —

                  toženima institucijama naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

            Kršitev člena 4 Schengenskega protokola v povezavi s členom 5 tega protokola.
          S členom 19 Uredbe Eurosur je uveden ad hoc postopek udeležbe Združenega kraljestva in Irske v okviru sistema Eurosur na podlagi sporazumov o sodelovanju. Tako določa postopek sodelovanja teh držav članic, ki ni zajet s členom 4 Schengenskega protokola, ki Združeno kraljestvo in Irsko dejansko enači s tretjo državo, ki ni članica Evropske unije.

         (1)  UL L 295, str. 11.


title: Zadeva C-189/04: Tožba Helenske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. aprila 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/3

         Tožba Helenske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. aprila 2004
   (Zadeva C-189/04)
   (2004/C 179/06)
   Helenska republika, ki jo zastopata Panagiotis Mylonopoulos, pravni svetovalec na oddelku za pravo Skupnosti pravne službe Ministrstva za zunanje zadeve in Vasileios Kyriazopoulos, namestnik v pravni službi države, z naslovom za vročanje na grški ambasadi v Luksemburgu, 27, rue Marie Adélaïde je dne 22. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Helenska republika Sodišču predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije o pobotu zneska v višini 565.656,80 EUR (udeležba Ministrstva za zunanje zadeve v projektu ustanovitve skupnega diplomatskega predstavništva držav članic Evropske unije v Abuja, Nigerija) od skupnega zneska 1.653.298,54 EUR za operativni regionalni program celinske Grčije;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Helenska republika navaja, da Komisija ni upoštevala dejstva, da grška stran ni ratificirala dodatnega memoranduma o soglasju, kar pomeni umik Helenske republike iz projekta Abuja II.
   Tožena stranka prav tako ni v zadostni meri upoštevala vsebine obveznosti Helenske republike, ki izvirajo iz njene udeležbe v projektu Abuja I.
   V tem oziru Helenska republika navaja, da je Komisija kršila postopke vplačila in kritje, obračun ter ugotovitev terjatve kakor tudi vplačilo s pobotom.
   Ob upoštevanju navedenega Helenska republika navaja, da je Komisija s tem, ko je sprejela odločbo o pobotu v breme Helenski republiki kršila materialnopravne določbe, zlasti Uredbo št. 2342/02 in člen 15 prvotnega memoranduma.


title: Zadeva T-193/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2017 – NG/Svet Evrope (Ničnostna tožba — Izjava EU in Turčije z dne 18. marca 2016 — Sporočilo za medije — Pojem „mednarodni sporazum“ — Opredelitev avtorja akta — Obseg akta — Zasedanje Evropskega sveta — Srečanje voditeljev držav ali vlad držav članic Evropske unije v prostorih Sveta Evropske unije — Vloga predstavnikov držav članic Unije na srečanju s predstavnikom tretje države — Člen 263, prvi odstavek, PDEU — Nepristojnost)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2017 – NG/Svet Evrope
   (Zadeva T-193/16) (1)

   ((Ničnostna tožba - Izjava EU in Turčije z dne 18. marca 2016 - Sporočilo za medije - Pojem „mednarodni sporazum“ - Opredelitev avtorja akta - Obseg akta - Zasedanje Evropskega sveta - Srečanje voditeljev držav ali vlad držav članic Evropske unije v prostorih Sveta Evropske unije - Vloga predstavnikov držav članic Unije na srečanju s predstavnikom tretje države - Člen 263, prvi odstavek, PDEU - Nepristojnost))
   (2017/C 121/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: NG (zastopniki: B. Burns, solicitor, P. O’Shea in I. Whelan, barristers)

      Tožena stranka: Evropski svet (zastopniki: K. Pleśniak, Á. de Elera San Miguel Hurtado in S. Boelaert, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sporazuma „Izjava EU in Turčije z dne 18. marca 2016“, ki naj bi bil med Evropskim svetom in Republiko Turčijo domnevno sklenjen 18. marca 2016.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže, ker Splošno sodišče ni pristojno za njeno obravnavanje.

               2.

               Postopek s predlogi za intervencijo NQ, NR, NS, NT, NU, NV, Amnesty International, Kraljevine Belgije, Helenske republike in Evropske komisije se ustavi.

               3.

               NG in Evropski svet nosita svoje stroške.

               4.

               NQ, NR, NS, NT, NU, NV, Amnesty International, Kraljevina Belgija, Helenska republika in Komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.


title: Zadeva C-174/07: Tožba, vložena 30. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/12

         Tožba, vložena 30. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-174/07)
   (2007/C 140/20)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in M. Afonso, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da je Italijanska republika s tem, da je v členu 2(44) zakona z dne 24. decembra 2003 št. 350 (finančni zakon 2004) podaljšala davčno amnestijo za leto 2002, ki jo določata člena 8 in 9 zakona z dne 27. decembra 2002 št. 289 (finančni zakon 2003) in izrecno in splošno določila opustitev preverjanja obdavčljivih transakcij, ki so bile opravljene v davčnem letu 2002, kršila obveznosti iz člena 2(1)(a), (c) in (d) in členov od 193 do 273 Naslov XI Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, s katerimi sta bila 1. januarja 2007 razveljavljena in nadomeščena člena 2 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (2) z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero), v zvezi s členom 10 Pogodbe ES;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Komisija opozarja na dvojno obveznost, ki jo državam članicam nalaga zakonodajalec Skupnosti, in sicer, ne le, da izdajo vse nacionalne zakonodajne akte, potrebne za izvedbo Šeste direktive DDV, ampak tudi, da sprejmejo vse potrebne upravne ukrepe za zagotovitev, da bodo zavezanci za DDV spoštovali obveznosti iz Šeste direktive, zlasti obveznost plačila davka od opravljanja obdavčljivih transakcij v določenem obdobju. Uskladitev glede DDV, ki jo določa zakonodajalec Skupnosti, bi bila nesmiselna in praktično neuporabna, če nacionalne davčne uprave ne bi bile dolžne izvajati učinkovitega preverjanja in nadzora z namenom zagotavljanja „pobiranja davkov na enoten način v vseh državah članicah“, kot izhaja iz uvodne izjave št. 14 Šeste direktive.

               2.

               Pravila, ki jih uvajata člena 8 in 9 italijanskega zakona št. 289/2002, močno presegajo okvir za samostojno upravno urejanje, ki ga je državam članicam podelil zakonodajalec Skupnosti. Namesto, da bi tako pravico do samostojnega urejanja namenila za doseganje večje učinkovitosti davčnega nadzora, je Italijanska država z navedenim zakonom na področju DDV izvedla resnično in pravo splošno, nediskriminatorno in predhodno opustitev vsakega preverjanja in nadzora, in je s tem neposredno kršila določbe člena 22 Šeste direktive in, posledično, splošno obveznost iz člena 2, in sicer, da velja sistem DDV za vse obdavčljive transakcije. Italijanski zakonodajalec je vsem zavezancem za DDV, ki so pod njegovo davčno pristojnostjo, ponudil možnost, da v več davčnih obdobjih povsem izključijo možnosti kakršnegakoli davčnega nadzora. Tako velike ugodnosti je lahko deležen davčni zavezanec s plačilom pavšalno izračunanega zneska, ki je popolnoma drugačen od DDV, ki bi bil odmerjen od cene blaga ali storitev davčnega zavezanca v zadevnem davčnem obdobju.

               3.

               Vpeljava te radikalne nepovezanosti med davčnim dolgom, izračunanim po običajnih pravilih za DDV, in zneskom, ki ga je treba plačati za pristop k „avtomatični poravnavi“ („condono tombale“), je zlasti dobro vidna v primeru, ko davčni zavezanec sploh ni vložil obračuna davka. Davčni zavezanec lahko uredi svoj položaj v vsakem davčnem letu s plačilom 1 500 evrov, če gre za fizično osebo, ali s plačilom 3 000 evrov, če je zavezanec družba. Enak neobstoj kakršnekoli zveze z davčno osnovo opravljenih (ne pa obračunanih) transakcij je značilna tudi za način „avtomatične“ poravnave, ki se opravi z vložitvijo dodatnega obračuna. Znesek, ki ga dolguje davčni zavezanec in ga namerava uporabiti za poravnavo, se namreč izračuna v odstotku (2 %) od DDV, ki bi ga dolgoval od prodaje blaga ali opravljanja storitev pri vsaki obdavčitvi (ali od DDV od nakupov, ki je bil nepravilno odbit v istem davčnem obdobju).

               4.

               Taka predhodna in splošna opustitev vsakega preverjanja lahko močno ovira delovanje skupnega sistema DDV. Posledica tega je zlasti spremenjeno načelo davčne nevtralnosti, ki nasprotuje temu, da bi se gospodarske subjekte, ki izvajajo iste transakcije, pri pobiranju DDV obravnavalo različno. Vsaka izjema od pravila učinkovite uporabe in pobiranja DDV privede namreč do na eni strani hude škode za italijanska podjetja in podjetja iz drugih držav članic, za katere velja običajni sistem davka na dodano vrednost in na drugi strani do hude kršitve načela „lojalne konkurence“ na skupnem trgu, ki je naveden v četrti uvodni izjavi Šeste direktive.

      (1)  UL L 347, str. 1.

      (2)  UL L 145, str. 1; EE 09/01, str. 54.


title: Zadeva T-118/17: Tožba, vložena 24. februarja 2017 – Institute for Direct Democracy in Europe/Parlament

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/45

         Tožba, vložena 24. februarja 2017 – Institute for Direct Democracy in Europe/Parlament
   (Zadeva T-118/17)
   (2017/C 121/65)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Institute for Direct Democracy in Europe (Bruselj, Belgija) (zastopnika: E. Plasschaert in E. Montens, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Parlamenta z dne 15. decembra 2016 v delu, v katerem ta (i) odloži plačilo pomoči za leto 2017, vključno s plačilom predhodnega financiranja, (ii) omeji znesek predhodnega financiranja za pomoč za leto 2017 na 33 % najvišjega zneska pomoči in (iii) plačilo predhodnega financiranja pogojuje s predložitvijo prve bančne garancije, in posledično člen I.4.1 Odločbe o dodelitvi pomoči FINS-2017-28, priložene tej odločbi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.
   a)   Glede odločbe o odlogu plačila pomoči za leto 2017, vključno s predhodnim financiranjem zneska IDDE

               1.

               Prvi tožbeni razlog: odločba krši načelo dobrega upravljanja in pravico do obrambe IDDE. Odločbe med drugim ni sprejel nepristranski organ, pri čemer IDDE ni bil niti pravilno zaslišan niti mu ni bila dejansko dana možnost komentirati in izpodbijati obtožbe, navedene zoper njega.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: odločba krši člen 208(1), prvi stavek, Pravil uporabe finančne uredbe, člen 8(a) Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta in člen II.13.2 Odločbe o dodelitvi pomoči. Plačila pomoči za leto 2017 med drugim ni mogoče odložiti na podlagi nepreverjenih trditev, ki niso povezane z navedeno odločbo in ki naj bi se nanašale zgolj na odločbo o dodelitvi pomoči 2015. Poleg tega je mogoče plačilo pomoči za leto 2017 odložiti zgolj zaradi preverjanja, ki je bilo v obravnavanem primeru že opravljeno in izvedeno, ne da bi bili kakršnekoli domnevni sumi in trditve dokončno potrjeni. Odlog je treba zato odpraviti. Nazadnje, zatrjevani sumi in domneve ne zadoščajo za utemeljitev kakršnegakoli odloga plačila.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: odločba krši načelo sorazmernosti. Natančneje, obseg sprejetega ukrepa, torej odlog plačila pomoči za leto 2017, vključno z njenim predplačilom, nikakor ni sorazmeren glede na zatrjevane sume in nepravilnosti, tudi če bi ti bili potrjeni.

         b)   Glede spoštovanja odločbe, ki omejuje predhodno financiranje na 33 % najvišjega zneska pomoči in ki plačilo zneska predhodnega financiranja pogojuje s predložitvijo prvo zaprošene bančne garancije

               1.

               Prvi tožbeni razlog: odločba krši načelo dobrega upravljanja in pravico do obrambe IDDE.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: odločba krši zahtevo navedbe razlogov, pravico do obrambe ter člen 6 Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta, člen 134 finančne uredbe in člen 206 Pravil uporabe finančne uredbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: odločba krši načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti. IDDE je bil diskriminiran v primerjavi z drugimi fundacijami in strankami, ki so v objektivno podobnih položajih.


title: Zadeva T-195/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. maja 2011 – Cahier in drugi proti Svetu in Komisiji (Začasna odredba — Nepogodbena odgovornost — Predlog za izdajo začasne odredbe — Delna nedopustnost — Neobstoj nujnosti)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/26

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. maja 2011 – Cahier in drugi proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-195/11 R)
   (Začasna odredba - Nepogodbena odgovornost - Predlog za izdajo začasne odredbe - Delna nedopustnost - Neobstoj nujnosti)
   2011/C 186/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Jean-Marie Cahier (Montchaude, Francija) in 28 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k sklepu (zastopnik: C.-É. Gudin, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: É. Sitbon Bercain in P. Mahnič Bruni, zastopnika) in Evropska komisija (zastopniki: D. Bianchi, B. Schima in M. Vollkommer, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za izdajo začasne odredbe in predlog za odlog izvršitve člena 28 Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino (UL L 179, str. 1), kakor je bil ohranjen v veljavi s členom 128(3) Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 z dne 29. aprila 2008 o skupni ureditvi trga za vino, spremembi uredb (ES) št. 1493/1999, (ES) št. 1782/2003, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 3/2008 ter razveljavitvi uredb (EGS) št. 2392/86 in (ES) št. 1493/1999 (UL L 148, str. 1).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-58/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 10. februarja 2015 – Firma Theodor Pfister/Landkreis Main-Spessart

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 10. februarja 2015 – Firma Theodor Pfister/Landkreis Main-Spessart
   (Zadeva C-58/15)
   (2015/C 171/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Firma Theodor Pfister

      Tožena stranka: Landkreis Main-Spessart

      Vprašanje za predhodno odločanje

               —

               Ali člen 27(3), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 882/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 v prehodnem obdobju leta 2007 za namene pokritja stroškov dovoljuje pobiranje pristojbin za kontrole mesa na podlagi prejšnjega prava (Direktiva 85/73 EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 96/43/ES)?

      (1)  Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 200).


title: Zadeva T-260/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. januarja 2008 – Arktouros proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Uredba (ES) št. 1655/2000 – Ustavitev finančne pomoči, dodeljene za ekološki projekt – Odločba o zaustavitvi projekta in o vračilu zneskov, izplačanih kot predujem – Potrditveni akt – Potek roka za vložitev tožbe – Nedopustnost )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/34

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. januarja 2008 – Arktouros proti Komisiji
   (Zadeva T-260/06) (1)

   („Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 1655/2000 - Ustavitev finančne pomoči, dodeljene za ekološki projekt - Odločba o zaustavitvi projekta in o vračilu zneskov, izplačanih kot predujem - Potrditveni akt - Potek roka za vložitev tožbe - Nedopustnost“)
   (2008/C 171/63)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Etairia prostasias kai diacheirisis fysikou perivallontos kai agrias zoïs Arktouros (Solun, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in N. Keramidas, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Konstantinidis, zastopnik)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006)3181 konč. z dne 6. julija 2006 o zaustavitvi projekta v zvezi z ukrepi za ohranjanje v Nacionalnem parku Severni Pindos (Grčija) (Ellas – LIFE03/NAT/GR/000089) in o vračilu predujma, ki je bil dodeljen tožeči stranki kot finančna pomoč Skupnosti v okviru izvršitve Odločbe Komisije C(2003)2919 konč. z dne 4. septembra 2003.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Etairia prostasias kai diacheirisis fysikou perivallontos kai agrias zoïs Arktouros nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Zadeva C-97/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Italija) 28. februarja 2011 – Amia Spa, v likvidaciji, proti Provincia regionale di Palermo

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Italija) 28. februarja 2011 – Amia Spa, v likvidaciji, proti Provincia regionale di Palermo
   (Zadeva C-97/11)
   2011/C 238/02
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Amia Spa, v likvidaciji

      Tožena stranka: Provincia regionale di Palermo

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se ob upoštevanju sodbe v zadevi C-172/08 (1) člen 3(26) in (31) zakona št. 549 z dne 28. decembra 1995 ne uporabi, ker je v nasprotju s členom 10 Direktive 1999/31/ES (2) ter s členi 1, 2 in 3 Direktive 2000/35/ES (3)?

      (1)  Sodba Sodišča z dne 25. februarja 2010 v zadevi Pontina Ambiente Srl (še neobjavljena v ZOdl.)

      (2)  UL L 348, str. 1.

      (3)  UL L 200, str. 35.


title: Zadeva C-99/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Lyon – Francija) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg (Predhodno odločanje — Svoboda opravljanja storitev — Direktiva 77/249/EGS — Člen 4 — Opravljanje odvetniškega poklica — Usmerjevalnik za priklop na réseau privé virtuel des avocats (virtualno zasebno omrežje za odvetnike, RPVA) — Usmerjevalnik „RPVA“ — Zavrnitev priključitve odvetniku, ki je član odvetniške zbornice v drugi državi članici — Diskriminatoren ukrep)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Lyon – Francija) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg
   (Zadeva C-99/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Direktiva 77/249/EGS - Člen 4 - Opravljanje odvetniškega poklica - Usmerjevalnik za priklop na réseau privé virtuel des avocats (virtualno zasebno omrežje za odvetnike, RPVA) - Usmerjevalnik „RPVA“ - Zavrnitev priključitve odvetniku, ki je član odvetniške zbornice v drugi državi članici - Diskriminatoren ukrep))
   (2017/C 239/16)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Lyon

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jean-Philippe Lahorgue

      Tožene stranke: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

      ob prisotnosti: Ministère public

      Izrek

   Zavrnitev pristojnih organov, da bi odvetniku, ki je ustrezno vpisan pri odvetniški zbornice druge države članice, priključili usmerjevalnik za priklop na réseau privé virtuel des avocats (virtualno zasebno omrežje za odvetnike) zgolj zato, ker ta odvetnik ni vpisan pri odvetniški zbornici v prvi državi članici, v kateri želi opravljati svoj poklic kot svobodni ponudnik storitev, kadar obveznost sodelovanja z drugim odvetnikom ni predpisana z zakonom, pomeni omejitev svobode opravljanja storitev v smislu člena 4 Direktive Sveta 77/249/EGS z dne 22. marca 1977 o učinkovitem uresničevanju svobode opravljanja storitev odvetnikov v zvezi s členom 56 PDEU in členom 57, tretji odstavek, PDEU. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali taka zavrnitev glede na njen kontekst resnično ustreza ciljema varstva potrošnikov in učinkovitega izvrševanja sodne oblasti, ki jo lahko upravičita, in ali omejitve, ki iz tega izhajajo, glede na ta cilja niso nesorazmerne.

      (1)  UL C 165, 10.5.2016.


title: Zadeva T-282/09: Tožba, vložena 17. julija 2009 — Fédération Internationale des Logis proti UUNT (upodobitev zelenega štirikotnika)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/40

         Tožba, vložena 17. julija 2009 — Fédération Internationale des Logis proti UUNT (upodobitev zelenega štirikotnika)
   (Zadeva T-282/09)
   2009/C 220/84
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fédération Internationale des Logis (Pariz, Francija) (zastopnik: B. Brisset, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. aprila 2009 v zadevi R 1511/2008-1 naj se razveljavi in dovoli naj se registracija prijavljene znamke; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja zelen štirikotnik, za proizvode in storitve iz razredov 3, 18, 24, 43 in 44 — prijava št. 6 468 789

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlog: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009, saj naj bi imela upodobitev štirikotnika z izbočenimi robovi posebne in značilne zelene barve razlikovalni učinek glede proizvodov in storitev, za katere je bila zahtevana registracija znamke, ker naj bi bila znamka za te proizvode in storitve zaradi teh elementov posebna.


title: Zadeva F-95/14: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. decembra 2015 – Seigneur/ECB (Javni uslužbenci — Osebje ECB — Člani odbora uslužbencev — Osebni prejemki — Plača — Dodatno zvišanje plače — Upravičenost)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/92

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. decembra 2015 – Seigneur/ECB
   (Zadeva F-95/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje ECB - Člani odbora uslužbencev - Osebni prejemki - Plača - Dodatno zvišanje plače - Upravičenost))
   (2016/C 048/104)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Olivier Seigneur (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: E. Carlini, D. Camilleri Podestà in M. López Torres, agenti, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Izvršilnega odbora ECB, da se tožeči stranki v okviru postopka letnega pregleda plač in nagrad za leto 2014 ne odobri dodatnega zvišanja plače.

      Izrek

               1.

               Odločba Izvršilnega odbora Evropske centralne banke z dne 25. februarja 2014, da se O. Seigneurju za leto 2014 ne odobri dodatnega zvišanja plače, se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska centralna banka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil O. Seigneur.

      (1)  UL C 421, 24.11.2014, str. 63.


title: Združeni zadevi F-14/05 in F-20/05: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 18. junija 2009 — Albert-Bousquet in drugi ter Johansson in drugi proti Komisiji

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/37

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 18. junija 2009 — Albert-Bousquet in drugi ter Johansson in drugi proti Komisiji
   (Združeni zadevi F-14/05 in F-20/05) (1)

   2009/C 193/62

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadev.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005, str. 31, in UL C 171, 9.7.2005, str. 27.


title: Zadeva C-31/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 23. januarja 2017 – Sucrerie de Toury SA/Ministre de l'économie et des finances

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 23. januarja 2017 – Sucrerie de Toury SA/Ministre de l'économie et des finances
   (Zadeva C-31/17)
   (2017/C 112/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sucrerie de Toury SA

      Tožena stranka: Ministre de l'économie et des finances

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali energenti, uporabljeni za skupno proizvodnjo toplotne in električne energije, spadajo izključno na področje uporabe možnosti izjeme, ki jo daje člen 15(1)(c) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 (1), ali pa spadajo, kar zadeva delež teh energentov, uporabljen za proizvodnjo električne energije, tudi na področje uporabe obveznosti izjeme iz njenega člena 14(1)(a)?

      (1)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405).


title: Zadeva C-227/04 P: Pritožba Marie - Luise Lindorfer zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 18. marca 2004 v zadevi M. - L. Lindorfer proti Svetu Evropske unije, T-204/01, vložena dne 5. aprila 2004

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/10

         Pritožba Marie - Luise Lindorfer zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 18. marca 2004 v zadevi M. - L. Lindorfer proti Svetu Evropske unije, T-204/01, vložena dne 5. aprila 2004
   (Zadeva C-227/04 P)
   (2004/C 190/17)
   Marie - Luise Lindorfer, ki jo zastopata G. Vandersanden in L. Levi, je dne 2. junija 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 18. marca 2004 v zadevi M. – L. Lindorfer proti Svetu Evropske unije, T-204/01.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 18. marca 2004 v zadevi T-204/01;

               —

               posledično, ugodi tožbenemu zahtevku pritožnice na prvi stopnji in,

               —

               razglasi za nično odločbo tožene stranke z dne 3. novembra 2000, ki določa dobo 5. let, 5. mesecev in 8. dni za prispevke, ki se jih upošteva za pokojnino Skupnosti pritožnice po prenosu njenih pravic do pokojnine pridobljenih v Avstriji pred začetkom dela za Evropske skupnosti in kolikor je to potrebno, razglasitev za nično odločbe Sveta Evropske unije z dne 31. maja 2001 o zavrnitvi ugovora pritožnice z dne 2. februarja 2001;

               —

               naloži toženi stranki, da na popravljeni pravni podlagi določi nove, tokrat zakonite prispevke, ki se jih upošteva za pokojnino Skupnosti pritožnice po prenosu njenih pravic do pokojnine pridobljenih v Avstriji;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka na prvi in pritožbeni stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Sodišče prve stopnje je kršilo člen 141 ES, člen 10(4)(b) splošnih izvedbenih določb (1), načelo prepovedi diskriminacije in obveznost obrazložitve.
   Ker je menilo, da bi Svet lahko upravičeno in utemeljeno upošteval v formuli za preračun aktuarske dejavnike vezane na starost in spol zainteresirane osebe, je Sodišče prve stopnje kršilo načelo prepovedi diskriminacije, zlasti v delu, kjer enako obravnava moške in ženske. V zvezi s formulo za preračun pravic pridobljenih v prvi nacionalni ureditvi pokojnin v sistem Skupnosti, je Sodišče prve stopnje potrdilo upoštevanje dejavnika, ki upošteva razlike glede na spol delavca in na manj ugoden način obravnava delavke, ter utemeljilo takšen dejavnik s proračunskimi razlogi. Sodišče prve stopnje je kršilo obveznosti obrazložitve s tem, da ni odgovorilo na navedbe pritožnice, katerih namen je bil dokazati, da proračunsko ravnovesje ne bi bilo doseženo z upoštevanjem aktuarskega dejavnika pri preračunu prispevkov v pokojninski sistem Skupnosti.
   Sodišče prve stopnje ni odločalo o veljavnosti obstoja obeh različic, katerih namen je izvedba člena 11(2) Priloge VIII Kadrovskih predpisov, vendar na različen način bodisi upoštevalo datum prenosa pravic iz pokojninskega zavarovanja, bodisi datum imenovanja uradnika. Z omejitvijo le na obravnavanje osnovne plače uradnika ob upokojitvi in s tem, da ni proučilo še števila prispevkov, Sodišče prve stopnje ni odgovorilo na navedbe pritožnice in ni izpolnilo svoje obveznosti obrazložitve.
   Sodišče prve stopnje je glede na dejansko stanje in zlasti glede na primere, ki jih je navedla pritožnica presodilo nepravilno. Če izhajamo iz domneve, da so nihanja različnih nacionalnih valut posledica okoliščin izven Skupnosti, to v ničemer ne opravičuje le-teh, da skrbijo, zlasti za svoje osebje, za spoštovanje načela prepovedi diskriminacije in v tem primeru, da določijo, skladno s tem načelom, pravila za preračun v pokojninski sistem Skupnosti pravice do pokojnine pridobljene pri nacionalnem nosilcu. To zlasti pomeni, da Svet ne bi smel uporabiti formul za preračunanje, ki ne spoštujejo načela prepovedi diskriminacije. Ugotovljeno pa je, da je temu tako. Dejansko se, glede na načelo prepovedi diskriminacije, prenešeni zneski ob zapustitvi nacionalnega nosilca pokojninskega zavarovanja ne razlikujejo po tem ali izhajajo iz države z „nestabilno valuto“ ali pa države s „stabilno valuto“. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je obravnavanje teh zneskov bilo odvisno od tega za katero državo gre, saj so prenosi iz držav z „nestabilno valuto“ bili obravnavani bolj ugodno. Sodišče prve stopnje ni proučilo in je a fortiori pokazalo v čem bi to razlikovanje v obravnavanju bilo objektivno utemeljeno. Dejstvo, da bi to izhajalo iz okoliščin, ki niso nastale zaradi ravnanja Skupnosti, ne bi predstavljalo take utemeljitve, ker je Svet odločil o obstoju obeh možnosti in o tem za koga veljajo.

      (1)  Odločba Sveta z dne 13. julija 1992 o določitvi splošnih izvedbenih določb o uporabi člena 11(1) in (2) priloge VIII kadrovskih predpisov in razveljavitvi poglavij IV in V Odločbe Sveta z dne 26. januarja 1970 kot je bila spremenjena z Odločbo Sveta z dne 19. decembra 1994.


title: Zadeva C-356/10: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 22. novembra 2011 – Evropska komisija proti Irski

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/21

         Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 22. novembra 2011 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-356/10) (1)

   2012/C 49/36
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne  15. decembra 2005  v zadevi C-253/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/21/ES — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Skupni regulativni okvir — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/13

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v zadevi C-253/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/21/ES - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Skupni regulativni okvir - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 36/23)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-253/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in M. Shotter) proti Helenski republiki (zastopnica: N. Dafniou), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 14. junija 2004, je Sodišče (peti senat) v sestavi J. Makarczyk, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, in P. Kūris (poročevalec), sodnik, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z direktivo 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva T-325/10: Tožba, vložena 3. avgusta 2010 – Iliad in drugi proti Komisiji

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/43

      Tožba, vložena 3. avgusta 2010 – Iliad in drugi proti Komisiji
      (Zadeva T-325/10)
      ()
      (2010/C 288/82)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Iliad SA (Pariz, Francija), Free infrastructure SAS (Pariz) in Free SA (Pariz) (zastopnik: T. Cabot, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi tožečih strank

                  —

                  Ta tožba naj se razglasi za dopustno;

                  —

                  na podlagi člena 263 PDEU naj se razglasi ničnost Odločbe Evropske komisije z dne 30. septembra 2009, s katero je bilo odobreno javno financiranje 59 milijonov EUR za projekt visokopretočnega omrežja v departmaju Hauts-de-Seine;

                  —

                  Komisji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 7426 konč. z dne 30. septembra 2009 (1), s katero je bilo ugotovljeno, da nadomestilo za stroške javne storitve v višini 59 milijonov EUR, ki so ga francoski organi dodelili skupini podjetij za postavitev in upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja (projekt THD 92) v departmaju Hauts-de-Seine, ni državna pomoč.
      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge:

                  —

                  kršitev člena 107(1) PDEU, ker naj Komisija ne bi upoštevala nobenega od štirih meril iz sodbe Altmark (2), s tem da je ugotovila, da zadevni ukrep ni državna pomoč;

                  —

                  kršitev obveznosti obrazložitve, ker naj izpodbijana odločba ne bi vsebovala dovolj podatkov, na podlagi katerih bi bilo mogoče sklepati, da so izpolnjeni vsi pogoji za uporabo sodbe Altmark;

                  —

                  kršitev obveznosti začetka formalnega postopka preizkusa, določenega v členu 108(2) PDEU, ker naj bi vsi pokazatelji, namreč trajanje predhodnega postopka preizkusa, dokumenti, ki naj bi dokazovali obsežnost in zapletenost preizkusa, ki ga je treba opraviti, ter delno nepopolna in nezadostna vsebina izpodbijane odločbe, dokazovali, da naj bi Komisija sporno odločbo sprejela, čeprav je imela resne težave pri oceni, ali je zadevni ukrep združljiv s skupnim trgom.

         (1)  Državna pomoč N 331/2008 – Francija.

         (2)  Sodba Sodišča z dne 24. julija 2003 v zadevi Altmark Trans in Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Recueil, str. I-7747).


title: Izbris zadeve C-338/03

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/19

         Izbris zadeve C-338/03 (1)

   (2005/C 296/36)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   S sklepom z dne 14. julija 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-338/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale Civile e Penale di Perugia): kazenski postopek proti Rosariu Alessandrellu, Vincenzu Biccariju, Danielu Buaronu.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


title: Zadeva C-129/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. aprila 2009 — Guido Durlet, Angela Verweij, Chretien Bruninx, Hans Hoff in Michel Raeds proti Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. aprila 2009 — Guido Durlet, Angela Verweij, Chretien Bruninx, Hans Hoff in Michel Raeds proti Région wallonne
   (Zadeva C-129/09)
   2009/C 153/36
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Guido Durlet, Angela Verweij, Chretien Bruninx, Hans Hoff, Michel Raeds

      Tožena stranka: Région wallonne

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je mogoče člen 1(5) Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1) razlagati tako, da s svojega področja uporabe izključuje zakonodajo — kot je dekret Région wallonne (Valonska regija) z dne 17. julija 2008 o nekaterih dovoljenjih, za katere obstajajo nujni razlogi v splošnem interesu — v kateri je navedeno samo, da morajo biti za podelitev gradbenih dovoljenj, okoljskih dovoljenj in enotnih dovoljenj za dela, ki so našteta v njej, „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“, in s katero so „potrjena“ dovoljenja, za katera je navedeno, da so zanje „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“?

               2)

                           a)

                           Ali členi 1, 5, 6, 7, 8 in 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES (2) in Direktivo 2003/35/ES (3) Evropskega parlamenta in Sveta, nasprotujejo pravni ureditvi, v kateri je pravica do izvedbe projekta, za katerega je treba opraviti presojo vplivov, podeljena z zakonodajnim aktom, zoper katerega ni mogoč revizijski postopek pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, s katerim bi bilo mogoče izpodbijati vsebino in postopek sprejetja odločbe, s katero je podeljena pravica do izvedbe projekta?

                           b)

                           Ali je treba člen 9 Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (4), razlagati tako, da državam članicam nalaga, da določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev, ki spadajo na področje uporabe člena 6, v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

                           c)

                           Ali je treba člen 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES, ob upoštevanju Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, razlagati tako, da državam članicam nalaga, da določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne ureditve in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

      (1)  Direktiva 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40).

      (2)  Direktiva Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 73, str. 5).

      (3)  Direktiva 2003/35/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17).

      (4)  Sklep sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v imenu Evropske skupnosti (UL L 124, str. 1).


title: Zadeva T-230/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Laboratorios Del Dr. Esteve proti UUNT — Ester C (ESTER-E) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ESTER-E — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti ESTEVE — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/33

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Laboratorios Del Dr. Esteve proti UUNT — Ester C (ESTER-E)
   (Zadeva T-230/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ESTER-E - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti ESTEVE - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 205/59
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laboratorios Del Dr. Esteve, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: K. Manhaeve, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: The Ester C Company (Prescott, Arizona, Združene države) (zastopnika: sprva R. Bird, solicitor, nato H. Wistam, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. aprila 2007 (zadeva R 737/2006-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbo Laboratorios Del Dr. Esteve, SA in družbo The Ester C Company.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Laboratorios Del Dr. Esteve, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva T-404/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2016 – Toshiba/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazum — Trg projektov za plinsko izolirane stikalne naprave — Sklep, sprejet po tem, ko je Splošno sodišče razglasilo delno ničnost prvotne odločbe — Globe — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Izhodiščni znesek — Obseg prispevka h kršitvi)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2016 – Toshiba/Komisija
   (Zadeva T-404/12) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazum - Trg projektov za plinsko izolirane stikalne naprave - Sklep, sprejet po tem, ko je Splošno sodišče razglasilo delno ničnost prvotne odločbe - Globe - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje - Izhodiščni znesek - Obseg prispevka h kršitvi))
   (2016/C 078/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Toshiba Corp. (Tokio, Japonska) (zastopniki: J. F. MacLennan, Solicitor, A. Schulz in S. Sakellariou, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Khan in F. Ronkes Agerbeek, agenta)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2012) 4381 z dne 27. junija 2012 o spremembi Odločbe C(2006) 6762 final z dne 24. januarja 2007 o postopku na podlagi člena 81 [ES] (zdaj člen 101 [PDEU]) in člena 53 Sporazuma EGP v tistem delu, ki se nanaša na družbi Mitsubishi Electric Corporation in Toshiba Corporation (Zadeva COMP/39.966 – Plinsko izolirane stikalne naprave – Globe) in podredno, predlog za znižanje tožeči stranki naložene globe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Toshiba Corp. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 343, 10.11.2012.


title: Zadeva C-129/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 31. marca 2008 vložilo Tribunal de première instance de Bruges (Belgija) – C. Cloet in J. Cloet proti Westvlaamse Intercommunale voor Economische Expansie, Huisvestingsbeleid en Technische Bijstand CVBA (WVI)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 31. marca 2008 vložilo Tribunal de première instance de Bruges (Belgija) – C. Cloet in J. Cloet proti Westvlaamse Intercommunale voor Economische Expansie, Huisvestingsbeleid en Technische Bijstand CVBA (WVI)
   (Zadeva C-129/08)
   (2008/C 142/27)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal de première instance de Bruges
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: C. Cloet in J. Cloet

      Tožena stranka: Westvlaamse Intercommunale voor Economische Expansie, Huisvestingsbeleid en Technische Bijstand CVBA (W.V.I.)
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba finančno prednost, ki jo je Flamska regija/Flamska skupnost odobrila družbi NV. Metafox s posredovanjem decentraliziranega javnega organa, W.V.I., v obliki preferenčne cene za nakup industrijskega zemljišča v velikosti 1 ha 82 a 4 m2, pri čemer je cena, ki se je zahtevala in ki jo je W.V.I. odobril v prodajni pogodbi, znašala 294 394,14 eurov pro fisco, dejansko plačana preferenčna cena pa 91 720,60 eurov, medtem ko na podlagi povprečne vrednosti industrijskega zemljišča na tem področju dejanska cena podobnega industrijskega zemljišča običajno znaša 1 007 926,40 eurov, obravnavati kot združljivo s skupnim trgom?

               2.

               Ali Flamska regija/Flamska skupnost s sprejetjem takega ukrepa razlastitve, ki ji sledi prodaja družbi NV. Metafox (podrobneje z odobritvijo preferenčne cene 91 720,60 eurov) posredno ugodneje obravnava podjetje, torej družbo NV. Metafox, s tem da ji neposredno nakloni ekonomsko ugodnost (in sicer razliko med plačano ceno in prodajno ceno pro fisco, navedeno v prodajni pogodbi), ker to podjetje naj ne bi moglo pridobiti zemljišča pod običajnimi tržnimi pogoji (1 007 926,40 eurov) niti po prodajni ceni pro fisco (294 394,14 eurov)?
               Ali lahko zato ta ukrep W.V.I. (podrobneje prodaja industrijskega zemljišča po dejansko plačani preferenčni ceni) opredelimo kot finančno prednost, ki ni združljiva s členom 87(1) ES?

               3.

               Ali je treba tak ukrep in finančno ugodnost, ki jo je naklonila Flamska regija/Flamska skupnost, priglasiti Komisiji Evropskih skupnosti v skladu s členom 88(3) ES?


title: Zadeva C-534/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 20. oktobra 2016 – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky/BB construct s.r.o.

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 20. oktobra 2016 – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky/BB construct s.r.o.
   (Zadeva C-534/16)
   (2017/C 022/09)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: BB construct s.r.o.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče šteti, da je nacionalni upravni postopek, v katerem dejstvo, da je bil sedanji poslovodja pravne osebe poslovodja druge pravne osebe, ki ima neporavnan davčni dolg, v skladu z nacionalno zakonodajo pomeni razlog za naložitev plačila davčne varščine v višini do 500 000 EUR, v skladu s ciljem, ki mu sledi člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, in sicer preprečevanja goljufij v zvezi z davkom na dodano vrednost?

               2.

               Ali je mogoče šteti, da je navedena davčna varščina v znesku do 500 000 EUR, ki je bila naložena v postopku v glavni stvari, v nasprotju s svobodo gospodarske pobude iz člena 16 in posredno povzroča razglasitev stečaja davčnega zavezanca, da je diskriminatorna v smislu člena 21(1) v okviru pobiranja DDV ter da krši načeli ne bis in idem in prepovedi retroaktivnosti iz člena 49(1) in (3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

      (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-74/10 P: Pritožba, ki jo je 9. februarja 2010 vložila European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašen 19. novembra 2009 v zadevi T-94/07, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/21

         Pritožba, ki jo je 9. februarja 2010 vložila European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašen 19. novembra 2009 v zadevi T-94/07, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-74/10 P)
   2010/C 113/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (zastopnik: J. Kuhbier, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnice

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 v zadevi EREF proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-94/07;

               —

               zadevo vrne v ponovno odločanje šestemu senatu Splošnega sodišča;

               —

               naloži Evropski komisiji plačilo stroškov pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj razveljavi sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 v zadevi T-94/07 in zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje.
   Pritožnica izpodbija ugotovitev Sodišča prve stopnje, da je njena odvetnica dr. Fouquet ni mogla zastopati pred Sodiščem prve stopnje in da je bila zato njena tožba nedopustna.
   Sodišče prve stopnje meni, da doktorice Fouquet, ker je bila 29. junija 2004 imenovana za direktorico EREF, ni mogoče več šteti za neodvisno tretjo osebo. Pritožnica zatrjuje, da dr. Fouquet ni bila uradno imenovana za direktorico EREF – po belgijskem pravu se namreč za tako imenovanje zahteva uradna registracija pri pristojnem belgijskem organu. Dr. Fouquet je bila direktorica EREF le po nazivu in ta njen položaj ni bil, ali pa le zelo omejeno, povezan s pooblastilom za zastopanje.
   Pritožnica še zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje, tudi če bi se štelo, da je bila dr. Fouquet uradno direktorica, nepravilno uporabilo merilo za presojo položaja odvetnika kot neodvisne tretje osebe. Trdi, da je Sodišče prve stopnje nepravilno razumelo pravni položaj zastopnice EREF pred sodiščem in dejansko delitev nalog in obveznosti med dr. Fouquet in EREF. Po nemškem pravu bi dr. Fouquet kot direktorica EREF pritožnico lahko zastopala pred sodiščem.


title: Zadeva T-385/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2009 – Transnáutica proti Komisiji ( Carinska unija — Operacije zunanjega tranzita Skupnosti — Tovor tobaka in etilnega alkohola, namenjen tretjim državam — Goljufija — Zahtevek za odpust uvoznih dajatev — Člen 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 — Člen 905 Uredbe (EGS) št. 2454/93 — Klavzula pravičnosti — Obstoj posebnega primera — Splošno jamstvo )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/53

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2009 – Transnáutica proti Komisiji
   (Zadeva T-385/05) (1)

   („Carinska unija - Operacije zunanjega tranzita Skupnosti - Tovor tobaka in etilnega alkohola, namenjen tretjim državam - Goljufija - Zahtevek za odpust uvoznih dajatev - Člen 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 - Člen 905 Uredbe (EGS) št. 2454/93 - Klavzula pravičnosti - Obstoj posebnega primera - Splošno jamstvo“)
   2009/C 267/90
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Transnáutica – Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Portugalska) (zastopniki: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, D. Ortigão Ramos in B. Aniceto Silva, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis in J. Hottiaux, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije REM 05/2004 z dne 6. julija 2005, s katero sta bila zavrnjena povračilo in odpust nekaterih carin.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije REM 05/2004 z dne 6. julija 2005 se razglasi za nično.

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 330, 24.12.2005.


title: Zadeva C-482/08: Tožba, vložena 10. novembra 2008 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/15

         Tožba, vložena 10. novembra 2008 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-482/08)
   (2009/C 32/24)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: V. Jackson, zastopnik in T. Ward, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Sklep Sveta 2008/633/PNZ z dne 23. junija 2008 o dostopu imenovanih organov držav članic in Europola do vizumskega informacijskega sistema (VIS) za iskanje podatkov za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj naj se razglasi za ničnega (1);

               —

               po razglasitvi ničnosti sklepa VIS o policijskem dostopu, naj se določi, da so njegove določbe še naprej veljavne, razen v delu, v katerem izključujejo udeležbo Združenega kraljestva pri uporabi sklepa VIS o policijskem dostopu;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Svet je Združenemu kraljestvu odrekel pravico do udeležbe pri sprejetju sklepa VIS o policijskem dostopu, ker je menil, da ta ukrep pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, zlasti skupne vizumske politike, pri katerem Združeno kraljestvo ne sodeluje. Zato Svet meni, da ta sklep Združenega kraljestva ne zavezuje niti ga ni dolžno uporabljati.
   Združeno kraljestvo zatrjuje, da je Svet napačno ugotovil, da je sklep del razvoja določb schengenskega pravnega reda, pri katerem Združeno kraljestvo ni udeleženo. Pri sklepu VIS o policijskem dostopu ne gre za razvoj skupne vizumske politike, ampak bolj za ukrep policijskega sodelovanja. Niti namen niti vsebina sklepa VIS o policijskem dostopu se ne nanašata na skupno vizumsko politiko. Sklep se v celoti nanaša na izmenjavo informacij, ki jih vnašajo organi, pristojni za izdajo vizumov, z imenovanimi organi pregona in Europolom za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj. To se odraža v pravni podlagi, ki jo je izbral Svet, in sicer člena 30(1)(b) in 34(2)(c) EU.
   Razglasitev ničnosti sklepa VIS o policijskem dostopu se zahteva zato, ker izključitev Združenega kraljestva pri njegovem sprejetju pomeni kršitev bistvene procesne predpostavke in/ali kršitev Pogodbe v smislu člena 35(6) EU.

      (1)  UL L 218, str. 129.


title: Zadeva T-117/16: Tožba, vložena 21. marca 2016 – Isdin/EUIPO – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/35

         Tožba, vložena 21. marca 2016 – Isdin/EUIPO – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)
   (Zadeva T-117/16)
   (2016/C 191/47)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Isdin, SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: G. Macías Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal in E. Armero, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Spirig Pharma AG (Egerkingen, Švica)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „ERYFOTONA ACTINICA“ – Prijava št. 11 853 116

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20.1.2016 v zadevi R 1387/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO in, če je potrebno, drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov, vključno z bistvenimi stroški, ki so nastali pred oddelkom za ugovore in odborom za pritožbe EUIPO.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Odločba odbora za pritožbe, da postopka ne prekine, pomeni očitno napako pri presoji, zlorabo pooblastil in kršitev pravila 20(7) v povezavi s pravilom 50(1) Uredbe št. 2868/95, pravila 52(1) Uredbe št. 2868/95, členov 75, 76(1) in 99(1) Uredbe št. 207/2009 in kršitev načel enakosti pred zakonom, sorazmernosti, pravne varnosti in dobrega upravljanja;

               —

               Podredno, kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-34/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Oliver Brűstle proti Greenpeace eV ( „Direktiva 98/44/ES — Člen 6(2)(c) — Pravno varstvo biotehnoloških izumov — Pridobivanje predniških celic iz človeških embrionalnih matičnih celic — Možnost patentiranja — Prepoved patentiranja ‚uporabe človeških zarodkov za industrijske ali komercialne namene‘ — Pojma ‚človeški zarodek inuporaba za industrijske ali komercialne namene‘  “ )

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Oliver Brűstle proti Greenpeace eV
   (Zadeva C-34/10) (1)

   (Direktiva 98/44/ES - Člen 6(2)(c) - Pravno varstvo biotehnoloških izumov - Pridobivanje predniških celic iz človeških embrionalnih matičnih celic - Možnost patentiranja - Prepoved patentiranja ‚uporabe človeških zarodkov za industrijske ali komercialne namene‘ - Pojma ‚človeški zarodek inuporaba za industrijske ali komercialne namene‘)
   2011/C 362/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Oliver Brűstle

      Druga stranka v postopku v glavni stvari: Greenpeace eV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 6(1) in (2)(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/44 z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 395) – Pridobivanje za znanstveno raziskovanje predniških celic iz človeških embrionalnih matičnih celic, pridobljenih iz blastociste, ki se ne more več razviti v človeka – Prepoved patentiranja tega postopka kot „uporabe človeških zarodkov za industrijske ali komercialne namene“ – Pojma „človeški zarodek“ in „uporaba za industrijske ali komercialne namene“

      Izrek

               1.

               Člen 6(2)(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/44/ES z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov je treba razlagati tako:

                           —

                           „človeški zarodek“ je vsakršna človeška jajčna celica od stopnje oploditve, vsakršna neoplojena človeška jajčna celica, v katero je bilo presajeno celično jedro dozorele človeške celice, in vsakršna neoplojena človeška jajčna celica, pri kateri je partenogeneza spodbudila delitev in nadaljnji razvoj;

                           —

                           nacionalno sodišče je pristojno, da ob upoštevanju razvoja znanosti presodi, ali je matična celica, pridobljena iz človeškega zarodka na stopnji blastociste, „človeški zarodek“ v smislu in za uporabo člena 6(2)(c) Direktive 98/44.

               2.

               Prepoved patentiranja uporabe človeških zarodkov za industrijske ali komercialne namene iz člena 6(2)(c) Direktive 98/44 se nanaša tudi na uporabo za znanstveno raziskovanje, predmet patenta pa je lahko le uporaba za zdravljenje ali diagnostiko, ki se uporablja za človeški zarodek in mu koristi.

               3.

               Člen 6(2)(c) Direktive 98/44 prepoveduje patentiranje izuma, če tehnična informacija, ki je predmet patentne prijave, zahteva predhodno uničenje človeških zarodkov ali njihovo uporabo kot vhodni material na kateri koli stopnji, čeprav opis tehnične informacije ne omenja uporabe človeških zarodkov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva C-263/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 3. junija 2015 – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft. in Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 3. junija 2015 – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft. in Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Zadeva C-263/15)
   (2015/C 294/28)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft. in Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali sta tožeči stranki v okoliščinah te zadeve davčni zavezanki glede na to, da razlaga člena 9(1) Direktive o DDV (1) iz pomenskega področja ekonomske dejavnosti ne izključuje dejavnosti, ki jih opravljajo gospodarske družbe, niti če te lahko opravljajo podjetniško ekonomsko dejavnost samo kot stransko dejavnost?

               2.

               Ali je za obravnavanje tožečih strank kot davčnih zavezank pomembna okoliščina, da se bistveni del njunih naložb financira z državno pomočjo in da v okviru upravljanja ustvarjata prihodke z zaračunavanjem manjših pristojbin?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na drugo vprašanje, ali je treba šteti, da navedena „pristojbina“ pomeni plačilo za storitev in da obstaja neposredna povezava med opravljanjem storitve in plačilom?

               4.

               Ali upravljanje naložbe pomeni, da tožeči stranki opravljata storitev v smislu člena 24 Direktive o DDV, ali pa za to upravljanje ni mogoče šteti, da gre za opravljanje storitev, ker pomeni izpolnjevanje zakonske obveznosti?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-84/07: Tožba, vložena 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/21

         Tožba, vložena 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-84/07)
   (2007/C 95/37)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in H. Støvlbæk)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:
   Tožeča stranka predlaga:

               —

               naj se ugotovi, da je Helenska republika s spodaj navedenimi konkretnimi dejanji ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 3, člena 4 (1)(b) in člena 12 Direktive 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS (1);

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Glede na navedbe Komisije Helenska republika noče preizkusiti in priznati diplom za optika, ki jih izdaja italijanska izobraževalna ustanova na podlagi franšizne pogodbe z grško izobraževalno ustanovo.
   Komisija trdi, da je glavni dejavnik, ki ga lahko grški organi ugotovijo, ta, ali diploma omogoča dostop do zadevnega poklica, pri čemer pa okoliščina, ali je bila ta diploma podeljena na podlagi franšizne pogodbe ali ne, za to, da jo grški organi priznajo, ni pomembna. Direktiva 92/51 glede tega ne dela nobene razlike. Nadalje se predložena zadeva ne nanaša niti na člena 149 in 150 Pogodbe ES niti na člen 16 grške ustave, saj so diplomo zakonito podelile italijanske in ne grške izobraževalne ustanove, s katerimi naj bi te sklenile franšizno pogodbo.
   Iz teh razlogov zavračanje grških organov, da bi zgoraj navedeno italijansko diplomo preizkusili in priznali, krši člena 3 in 12 Direktive 92/51. Kot izhaja iz konkretnih pritožb, naj bi grški organi pritožnike, ki so zahtevali priznanje diplome za optike, ki so jih pridobili v Italiji, zavezali k temu, da opravijo prilagoditveno obdobje. Ta praksa krši člen 4(1)(b) Direktive 92/51, v skladu s katerim naj bi bili grški organi zavezani, da tujim prosilcem priznajo pravico do izbire med opravljanjem prilagoditvenega obdobja in preizkusom usposobljenosti.

      (1)  UL L 209, 24.7.1992, str. 25.


title: Zadeva C-42/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. Aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów proti Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Dajanje nepremičnine v najem — Dobava električne energije, toplote in vode ter odvoz odpadkov — Pogodbe med najemodajalcem in dobavitelji tega blaga in storitev — Storitve, ki so bile opravljene za najemnika in za katere se šteje, da jih je opravil najemodajalec — Obratovalni stroški — Določitev davčne osnove — Možnost vključitve obratovalnih stroškov v davčno osnovo storitev dajanja v najem — Transakcija, ki jo sestavlja enotna storitev ali več samostojnih storitev)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. Aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów proti Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie
   (Zadeva C-42/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Dajanje nepremičnine v najem - Dobava električne energije, toplote in vode ter odvoz odpadkov - Pogodbe med najemodajalcem in dobavitelji tega blaga in storitev - Storitve, ki so bile opravljene za najemnika in za katere se šteje, da jih je opravil najemodajalec - Obratovalni stroški - Določitev davčne osnove - Možnost vključitve obratovalnih stroškov v davčno osnovo storitev dajanja v najem - Transakcija, ki jo sestavlja enotna storitev ali več samostojnih storitev))
   (2015/C 198/14)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister Finansów

      Tožena stranka: Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

      Izrek

               1.

               Člene 14(1), 15(1) in 24(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2009/162/EU z dne 22. decembra 2009, je treba razlagati tako, da je treba pri dajanju nepremičnine v najem šteti, da dobavo električne energije, toplote in vode ter odvoz odpadkov, ki jih za najemnika, ki neposredno uporablja to blago in storitve, zagotavljajo izvajalci, ki so tretje osebe, opravlja najemodajalec, če je ta sklenil pogodbe za dobavo teh storitev in je na najemnika prevalil le njihove stroške.

               2.

               Navedeno direktivo je treba razlagati tako, da je treba načeloma šteti, da oddajanje nepremičnine v najem in dobava vode, električne energije in toplote ter odvoz odpadkov, ki se zagotavljajo s tem dajanjem v najem, pomenijo več ločenih in samostojnih storitev, ki jih je treba z vidika davka na dodano vrednost obravnavati ločeno, razen če so elementi transakcije, vključno s tistimi, iz katerih izhaja gospodarski razlog za sklenitev pogodbe, tako tesno povezani, da objektivno sestavljajo eno samo nedeljivo gospodarsko storitev, katere razdelitev bi bila umetna.

               3.

               Nacionalno sodišče mora opraviti potrebno presojo ob upoštevanju vseh okoliščin, v katerih se opravljajo dajanje v najem in z njim povezane storitve, in zlasti vsebine pogodbe.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva C-138/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 19. marca 2013 – Naime Dogan proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 19. marca 2013 – Naime Dogan proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-138/13)
   2013/C 171/28
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Naime Dogan

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 41(1) Dodatnega protokola k Sporazumu z dne 12. septembra 1963 o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo za prehodno obdobje pridružitve z dne 23. novembra 1970 (DP) nasprotuje določbi nacionalnega prava, ki je bila prvič uvedena po začetku veljavnosti zgoraj navedene določbe in v skladu s katero je prvi vstop družinskega člana turškega državljana, ki uživa pravni položaj v skladu s členom 41(1) DP, odvisen od tega, da družinski član pred vstopom dokaže, da se lahko preprosto sporazumeva v nemščini?

               2.

               Ali člen 7(2), prvi pododstavek, Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1) nasprotuje določbi nacionalnega prava, opisani v prvem vprašanju?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 224.


title: Zadeva T-202/15: Tožba, vložena 23. aprila 2015 – Zitro IP/UUNT (WORLD OF BINGO)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/45

         Tožba, vložena 23. aprila 2015 – Zitro IP/UUNT (WORLD OF BINGO)
   (Zadeva T-202/15)
   (2015/C 198/62)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: A. Canela Giménez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vključuje besedne elemente „WORLD OF BINGO“ – prijava št. 12 669 396

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 23. februarja 2015 v zadevi R 1899/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-148/08: Tožba, vložena 21. aprila 2008 – Beifa Group proti UUNT – Schwan-Stabilo Schwanhäußer (model za pisalne pripomočke)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/36

         Tožba, vložena 21. aprila 2008 – Beifa Group proti UUNT – Schwan-Stabilo Schwanhäußer (model za pisalne pripomočke)
   (Zadeva T-148/08)
   (2008/C 142/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Beifa Group Co. Ltd (nekdanja Ningbo Beifa Group Co. Ltd) (Zhejiang, Kitajska) (zastopnika: R. Davis, Barrister, in N. Cordell, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 31. januarja 2008 (zadeva R 1352/2006-3) naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne oddelku za ničnost v ponovno preučitev vprašanj, ki so bila postavljena v zahtevi za razglasitev ničnosti;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registriran model Skupnosti, ki je predmet zahteve za razglasitev ničnosti: Model za „pisalne pripomočke“, registracija modela Skupnosti št. 352315 0007

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti: Nacionalna figurativna znamka, ki predstavlja pisalni pripomoček, registrirana 14. decembra 2006 za proizvode iz razreda 16 – prijava št. DE 30045470.

      Odločba oddelka za ničnost: Ničnost izpodbijanega modela.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 25(1)(e) Uredbe št. 6/2002 (1), ker je tretji odbor za pritožbe pri preučevanju, ali je tožeča stranka uporabljala znamko, kot zahteva ta določba, uporabil napačna merila; tretji odbor za pritožbe bi moral preučiti, ali je druga stranka v postopku uporabljala znamko v skladu z zahtevami iz člena 25(1)(e) Uredbe št. 6/2002 in nemškim nacionalnim pravom; tretji odbor za pritožbe bi moral pri odločanju na podlagi člena 25(1)(e) Uredbe št. 6/2002 uporabiti merila, ki jih določa nemško nacionalno pravo na področju kršitve znamke.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL 2002, L 3, str. 1).


title: Zadeva C-503/07 P: Sklep Sodišča z dne 8. aprila 2008 – Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH proti Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG in Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Direktiva 2003/87/ES – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja – Zvezna republika Nemčija – Dodeljevanje pravic – Obdobje od 2008 do 2012 – Pogoji – Posamično zadevanje – Nedopustnost – Pravica do izjave – Pravica do pravičnega postopka)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/10

         Sklep Sodišča z dne 8. aprila 2008 – Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH proti Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG in Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-503/07 P) (1)

   (Pritožba - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja - Zvezna republika Nemčija - Dodeljevanje pravic - Obdobje od 2008 do 2012 - Pogoji - Posamično zadevanje - Nedopustnost - Pravica do izjave - Pravica do pravičnega postopka)
   (2008/C 142/15)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Pritožnica: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (zastopnika: H. Posser in S. Altenschmidt, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: U. Wölker, zastopnik)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 11. septembra 2007 v zadevi Fels-Werke in drugi proti Komisiji, T-28/07, s katero je Sodišče prve stopnje kot nedopustno zavrglo tožbo za razglasitev ničnosti dela Odločbe Komisije z dne 29. novembra 2006 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je predložila Nemčija za obdobje od 2008 do 2012 v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32) – Zahteva, da pritožnico sporna odločba posamično zadeva – Pravica do izjave in pravica do pravičnega postopka.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrže.

               2)

               Družbi Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/1

         (2009/C 19/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 6, 10.1.2009

   Prejšnje objave

      UL C 327, 20.12.2008

      UL C 313, 6.12.2008

      UL C 301, 22.11.2008

      UL C 285, 8.11.2008

      UL C 272, 25.10.2008

      UL C 260, 11.10.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne  15. decembra 2005  v zadevi C-33/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/60/ES — Vodna politika Skupnosti — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/9

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v zadevi C-33/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/60/ES - Vodna politika Skupnosti - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 48/18)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-33/05, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnici: J. Hottiaux in S. Pardo Quintillán) proti Kraljevini Belgiji (zastopnik: M. Wimmer), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 31. januarja 2005, je Sodišče (šesti senat), v sestavi J. Malenovský, predsednik senata, J.-P. Puissochet in A. Ó Caoimh (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: P. Leger, sodni tajnik: R. Grass, 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Belgija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike glede regije Bruxelles-Capitale, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva T-307/14: Tožba, vložena 30. aprila 2014 – TechnoCompound proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/56

         Tožba, vložena 30. aprila 2014 – TechnoCompound proti Komisiji
   (Zadeva T-307/14)
   2014/C 223/58
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: TechnoCompound GmbH (Bad Sobernheim, Nemčija) (zastopniki: D D. Greinacher, J. Martin in B. Scholtka, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 o začetku formalnega postopka preiskave v zvezi s podporo za proizvodnjo elektrike iz obnovljivih virov energije in iz zemeljskega plina v skladu z zakonom o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: zakon EEG) ter v zvezi z znižano dodatno dajatvijo EEG za energetsko intenzivne uporabnike proti Zvezni republiki Nemčiji – državne pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), objavljen v Uradnem listu EU 7. februarja 2014, C 37, str. 73, v skladu s členom 263(1) PDEU razglasi za ničnega, ker Komisija posebno shemo kompenzacijskih nadomestil v skladu s členoma 40 in 41 EEG šteje za državno pomoč v smislu člena 107 PDEU;

               —

               Komisiji naloži, da v skladu s členom 87(3) Poslovnika Splošnega sodišča plača nujne stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU
               Tožeča stranka trdi, da je Komisija podporo za obnovljive vire energije s sistemom dajatev in posebno shemo kompenzacijskih nadomestil za znižanje dodatne dajatve EEG neupravičeno štela za državne pomoči in da zato ne bi smela začeti formalnega postopka preiskave.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem razloži, da je Komisija pri predhodni presoji vprašanja, ali posebna shema kompenzacijskih nadomestil pomeni pomoč, storila očitno napako pri presoji, saj s posebno shemo kompenzacijskih nadomestil kot izjemo od dodatne dajatve EEG ni bila podeljena nobena prednost, ki je energetsko intenzivni uporabniki ne bi prejeli pod običajnimi tržnimi pogoji.

                           —

                           Tožeča stranka poleg tega trdi, da državna sredstva niso bila prizadeta. Ker že izkupički od dodatne dajatve EEG ne pomenijo državnih sredstev, tudi z izjemo za energetsko intenzivne uporabnike ni mogoče prizadeti državnih sredstev.

                           —

                           Dalje, tožeča stranka trdi, da se s posebno shemo kompenzacijskih nadomestil ne izkrivlja konkurenca. Z njimi naj bi se kvečjemu uvedli konkurenčni pogoji, ki naj bi obstajali brez dodatne dajatve EEG.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
               Tožeča stranka trdi, da je Komisija s sprejetjem Sklepa poleg tega kršila načelo varstva legitimnih pričakovanj. Nemška ureditev o podpori za obnovljive vire energije naj bi bila že predmet temeljitega preizkusa z vidika prava o državnih pomočeh. V tem preizkusu je Komisija leta 2002 ugotovila, da prenos državnih sredstev ni povezan z navedeno ureditvijo. Ker zakon EEG iz leta 2012 glede tega ne zajema bistvenih sprememb takratnega pravnega položaja, naj zadevnim gospodarskim subjektom ne bi bilo treba računati s tem, da bo opravljen ponovni preizkus, ampak naj bi se smele zanesti na ohranitev obstoječe ureditve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: zloraba pooblastil
               Nazadnje tožeča stranka meni, da je Komisija zlorabila pooblastilo, ki ji pripada v skladu s členoma 107 PDEU in 108 PDEU. Komisija naj bi z začetkom postopka preiskave prednostno sledila cilju, da se načeloma harmonizira podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije. Ta temeljni cilj je razviden tudi iz novega predloga smernic za pomoči v zvezi z okoljem in energijo, v katerih Komisija prvič določa podrobno ureditev za elektriko iz obnovljivih virov energije. Za uresničitev te harmonizacije pa bi morala Komisija uporabiti za to določen postopek za približevanje zakonodaj v skladu s členoma 116 PDEU in 117 PDEU.


title: Zadeva T-167/14: Tožba, vložena 13. marca 2014 – Søndagsavisen A/S proti Evropski komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/13

         Tožba, vložena 13. marca 2014 – Søndagsavisen A/S proti Evropski komisiji
   (Zadeva T-167/14)
   2014/C 223/17
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Søndagsavisen A/S (Søborg, Danska) (zastopnika: M. Honoré in C. Fornø, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen sklep Komisije z dne 20. novembra 2013 o nenasprotovanju shemi pomoči, ki jo je na področju izdajanja tiskanih medijev in za inovacije na tem področju uvedla Kraljevina Danska (zadeva SA.36366);

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka, ki je konkurent upravičenca do pomoči, navaja, da bi morala Komisija ugotoviti, da obstaja dvom v združljivost prijavljenega ukrepa pomoči s skupnim trgom in da bi morala zaradi tega Komisija sprejeti odločbo o začetku formalnega postopka preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU in člena 4(4) Uredbe št. 659/1999. (1) Ker tega ni storila, naj bi Komisija kršila procesne pravice, ki jih ima tožeča stranka v okviru člena 108(2) PDEU.
   Tožeča stranka v utemeljitev trditve, da obstaja razumen dvom v združljivost sheme s skupnim trgom navaja tri tožbene razloge:

               —

               Komisija naj ne bi v celoti preučila vprašanja primernosti sheme za zagotovitev povečanja medijskih vsebin, ki so na voljo danskim državljanom, in s tem za nudenje podpore demokratičnim procesom;

               —

               izpodbijana odločba naj bi bila kar se tiče primernosti ukrepa vsekakor pomanjkljivo obrazložena;

               —

               Komisija naj ne bi preučila učinkov sheme na izkrivljanje konkurence med brezplačniki in plačljivimi časopisi.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva T-411/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 – T & L Sugars in Sidul Açúcares/Komisija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 – T & L Sugars in Sidul Açúcares/Komisija
   (Zadeva T-411/13) (1)

   (2017/C 144/84)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Zadeva F-44/10: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 24. novembra 2010 – Lebedef proti Komisiji

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/69

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 24. novembra 2010 – Lebedef proti Komisiji
   (Zadeva F-44/10) (1)

   ()
   2011/C 30/137
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010, str. 56.