title: Zadeva C-569/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. junija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 94/22/ES — Pogoji za izdajo in uporabo dovoljenj za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov — Nediskriminatoren dostop)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. junija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-569/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 94/22/ES - Pogoji za izdajo in uporabo dovoljenj za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov - Nediskriminatoren dostop)
   2013/C 225/04
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in M. Owsiany-Hornung, agenta)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopniki: M. Szpunar, M. Drwięcki in B. Majczyna, agenti)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nepravilen in/ali nepopoln prenos členov 2(2), 3(1) in 5, točki 1 in 2, Direktive 94/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o pogojih za izdajo in uporabo dovoljenj za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 2, str. 262) – Nediskriminatoren dostop do dejavnosti in njihovega opravljanja

      Izrek

               1.

               Republika Poljska s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev, da med zainteresiranimi subjekti ni diskriminacije glede dostopa do dejavnosti iskanja, raziskovanja in izkoriščanja ogljikovodikov in da se dovoljenja za opravljanje teh dejavnosti izdajo na podlagi postopka, v katerem lahko vsi zainteresirani subjekti predložijo vloge, na podlagi meril, objavljenih v Uradnem listu Evropske unije pred začetkom roka za oddajo navedenih vlog, ni izpolnila obveznosti iz členov 2(2) in 5, točki 1 in 2, Direktive 94/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o pogojih za izdajo in uporabo dovoljenj za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje ogljikovodikov.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija in Republika Poljska nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 46, 12.2.2011.


title: Zadeva C-47/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/37

         Sklep predsednika Sodišča z dne 17. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-47/06) (1)

   (2006/C 294/70)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-330/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Hovrätten för övre Norrland z dne 22. avgusta 2005 v zadevi Per Fredrik Lennart Granberg proti Lokal åklagare I Haparanda

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/17

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Hovrätten för övre Norrland z dne 22. avgusta 2005 v zadevi Per Fredrik Lennart Granberg proti Lokal åklagare I Haparanda
   (Zadeva C-330/05)
   (2005/C 271/31)
   Jezik postopka: švedščina
   Hovrätten för övre Norrland je s sklepom z dne 22. avgusta 2005 v zadevi Per Fredrik Lennart Granberg proti Lokal aklagare I Haparanda, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 6. septembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Hovrätten för övre Norrland predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali imajo države članice v skladu s členom 9(3) Direktive 92/12/EGS („direktiva“) možnost, da na splošno izvzamejo kurilno olje iz področja uporabe člena 8 direktive, in tako lahko država članica določi, da mora posameznik, ki je sam in za lastno uporabo kupil kurilno olje v drugi državi članici, v kateri je bil sproščen za porabo, in ga sam prepeljal v namembno državo članico, plačati trošarino v slednji državi, ne glede na to na kakšen način je kurilno olje prepeljal?

               2.

               Če je odgovor na 1. vprašanje pritrdilen, ali je člen 9(3) direktive združljiv s temeljnimi načeli Pogodbe o prostem pretoku blaga in načelom sorazmernosti, v luči dejstva, da naj bi bil namen člena 9(3) direktive odvračati posameznike od prevažanja mineralnih olj z določitvijo odstopanja od načela, na podlagi katerega se pri blagu, ki ga kupijo posamezniki za lastno uporabo in sami prepeljejo, zaračuna trošarina v državi članici, v kateri ga kupijo, in ali je tak namen združljiv s pravno podlago, na katero se je Svet oprl v direktivi oziroma je člen 9(3) nezakonit?

               3.

               Če je odgovor na 1. vprašanje negativen, ali pomeni prevoz 3 000 litrov kurilnega olja v treh IBC zabojnikih, ki so kot taki odobreni za poklicni prevoz nevarnega blaga, vključno s tekočinami, s strani posameznika v zaprtemu dostavnemu vozilu, pomeni neobičajni prevoz v smislu člena 9(3) direktive?

               4.

               Ali je določba zakonodaje države članice, v skladu s katero je posameznik, ki kupi kurilno olje za lastno uporabo v drugi državi članici, v kateri je bil sproščen za porabo in ga sam prepelje v namembno državo članico z neobičajnim prevoznim sredstvom v smislu člena 9(3) direktive, dolžan predložiti zavarovanje za plačilo trošarine in pri prevozu imeti pri sebi poenostavljeni spremni dokument in dokaz o predložitvi zavarovanja trošarine, združljiva s členom 7(4) direktive?


title: Zadeva T-846/16: Tožba, vložena 30. novembra 2016 – QF/Komisija

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/31

         Tožba, vložena 30. novembra 2016 – QF/Komisija
   (Zadeva T-846/16)
   (2017/C 053/38)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: QF (Barcelona, Španija) (zastopniki: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet in A. Hernández Pardo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Ugotovitev, da sta s Sklepom Komisije z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija odobrila nekaterim nogometnim klubom kršena člena 107(1) in 108(3) PDEU, ker je tudi možnost konsolidiranja računov na podlagi dovoljenja, ki je bilo štirim klubom za igranje v več športnih disciplinah izdano z zakonom 10/1990, tako kot uporaba nižje davčne stopnje davka od dohodkov pravnih oseb državna pomoč, ki je nezdružljiva z notranjim trgom, kar bi morala ugotoviti Evropska komisija.

               —

               Nato razglasitev ničnosti/odpravo ukrepa ter naložitev Kraljevini Španiji, da pomoč, ki je nezdružljiva z notranjim trgom, izterja od prejemnikov te pomoči. Naložitev plačila stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim, navedenim v zadevi T-845/16, QG/Komisija.


title: Zadeva C-228/16 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 31. maja 2017 – Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)/Evropska komisija (Pritožba — Državne pomoči — Odločba o ustavitvi postopka — Zavrnitev Evropske komisije, da nadaljuje s preučitvijo pritožbe tožeče stranke — Neobstoj pomoči po fazi predhodne preučitve — Zgolj potrditvena odločba — Pogoji zakonitosti umika odločbe o ustavitvi postopka)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 31. maja 2017 – Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)/Evropska komisija
   (Zadeva C-228/16 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Odločba o ustavitvi postopka - Zavrnitev Evropske komisije, da nadaljuje s preučitvijo pritožbe tožeče stranke - Neobstoj pomoči po fazi predhodne preučitve - Zgolj potrditvena odločba - Pogoji zakonitosti umika odločbe o ustavitvi postopka))
   (2017/C 249/12)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (zastopniki: E. Bourtzalas, odvetnik, A. Oikonomou, E. Salaka, C. Synodinos in H. Tagaras, dikigoroi, D. Waelbroeck, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in É. Gippini Fournier, agenta)

      Izrek

               1.

               Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 9. februarja 2016, DEI/Komisija (T 639/14, neobjavljen, EU:T:2016:77), se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva T-287/10: Tožba, vložena 25. junija 2010 – Unilever España in Unilever proti UUNT – Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/49

         Tožba, vložena 25. junija 2010 – Unilever España in Unilever proti UUNT – Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)
   (Zadeva T-287/10)
   ()
   2010/C 234/88
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Unilever España S.A. in Unilever N.V. (Barcelona, Španija) (zastopnik: C. Prat, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe:„Med Trans“ G. Poulias-S. Brakatselos A.E. (Patra, Grčija)

      Predlog tožečih strank

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. aprila 2010 v zadevi R 1025/2009-2 naj se razveljavi;

               —

               oddelku za ugovore Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži, da nadaljuje s preizkušanjem dokazov in preveri, ali se uporabijo členi 8(1)(b), 8(4) in 8(5) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti;

               —

               podredno naj se o zadevi odloči vsebinsko, sporna odločba pa naj se spremeni;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „MED FRIGO S.A.“ za proizvode in storitve iz razreda 39

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka „FRIGO“, registrirana v Španiji pod št. 112534 za proizvode iz razreda 30; figurativna znamka „Frigo“, registrirana v Španiji pod št. 123204 za proizvode iz razreda 30; figurativna znamka „Frigo“, registrirana v Španiji pod št. 434378 za proizvode iz razreda 30; figurativna znamka „Frigo“, registrirana v Španiji pod št. 767539 za proizvode iz razreda 30; figurativna znamka „Frigo“, registrirana v Španiji pod št. 2148274 za proizvode iz razreda 30; besedna znamka „FRIGO S.A.“, registrirana v Španiji pod št. 60893 za „dejavnost proizvodnje sladoleda in mlečnih izdelkov“

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev pravila 19(2)(a)(ii) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95, ker je odbor za pritožbe napačno presodil, da tožeča stranka ni vložila vseh dokazov za obstoj, veljavnost in obseg varstva njene prejšnje znamke, na kateri je temeljil ugovor; kršitev pravila 19(3) v povezavi s pravilom 98(1) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95, ker je odbor za pritožbe napačno presodil, da prevodi, ki jih je vložila tožeča stranka, niso bili dovolj jasni in strukturirani.


title: Zadeve T-440/07, T-465/07 in T-1/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Huta Buczek in drugi proti Komisiji ( „Ustavitev postopka“ )

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/14

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Huta Buczek in drugi proti Komisiji
   (Zadeve T-440/07, T-465/07 in T-1/08) (1)

   (Ustavitev postopka)
   2010/C 260/18
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Huta Buczek Sp. z o.o. (Sosnowiec, Poljska) (zastopnik: D. Szlachetko-Reiter, odvetnik) (zadeva T-440/07); Emilian Salej kot stečajni upravitelj družbe Technologie Buczek S.A. (Laryszów, Poljska); Technologie Buczek S.A. (Sosnowiec) (zastopnik: D. Szlachetko-Reiter, odvetnik) (zadeva T-465/07) in Buczek Automotive Sp. z o.o. (Sosnowiec) (zastopniki: sprva T. Gackowski, nato D. Szlachetko-Reiter in na koncu J. Jurczyk, odvetniki) (zadeva T-1/08).

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Gross, M. Kaduczak, A. Stobiecka-Kuik in K. Herrmann, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožečih strank: Republika Poljska (zastopniki: sprva M. Niechciał, nato M. Krasnodebska-Tomkiel in M. Rzotkiewicz, zastopniki) (zadevi T-440/07 in T-1/08).

      Predmet

   Predlogi za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 5087 konč. z dne 23. oktobra 2007 o državni pomoči C 23/2006 (prej NN 35/2006), ki jo je Republika Poljska dodelila koncernu Technologie Buczek, proizvajalcu jekla.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi T-465/07 se ustavi v delu, ki se nanaša na tožbo, ki jo je vložil Emilian Salej.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške v zadevi T-465/07 v delu, ki se nanaša na tožbo, ki jo je vložil Emilian Salej.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva C–85/09 P: Pritožba, ki jo je vložila Portela – Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, L da , 27. februarja 2009 zoper sklep Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 17. decembra 2008 v zadevi T-137/07, Portela – Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, L da proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/16

         Pritožba, ki jo je vložila Portela – Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda, 27. februarja 2009 zoper sklep Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 17. decembra 2008 v zadevi T-137/07, Portela – Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C–85/09 P)
   2009/C 102/26
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnik: Portela – Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnika:

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               delno razveljavi izpodbijani sklep v delu, v katerem je navedeno, da ni dokazana vzročna zveza med opustitvijo Komisije in škodo, ki jo zatrjuje pritožnik (točke 96, 97, 99, 100 in 101 izpodbijanega sklepa);

         in na podlagi meritorne presoje pritožbe,

               —

               primarno, ugotovi, da so v obravnavanem primeru izpolnjeni pogoji za nepogodbeno odgovornost Komisije; naloži Komisiji plačilo odškodnine za zatrjevano škodo in plačilo vseh stroškov na obeh stopnjah, vključno s stroški pritožnika;

               —

               podredno, vrne zadevo v odločanje Sodišču prve stopnje, da bo to preverilo, ali so izpolnjeni pogoji za nepogodbeno odgovornost; naloži Komisiji plačilo odškodnine za zatrjevano škodo in plačilo stroškov te pritožbe in postopka pred Sodiščem prve stopnje, vključno s stroški pritožnika.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               —

               Nezadostna obrazložitev izpodbijanega sklepa, ker naj Sodišče prve stopnje ne bi odgovorilo na trditve, ki jih je navedel pritožnik v točkah 92 in 93 tožbe in v skladu s katerimi naj bi neobstoj pooblaščenega zastopnika proizvajalca za področje Skupnosti, ki se zahteva z direktivo, onemogočil postopek ocene skladnosti, ki ga je opravil priglašeni organ, in nazadnje na trditev Komisije, da ni bila dolžna ukrepati v zaščitnem postopku, ker naj portugalski organ Infarmed ne bi ukrepal v skladu s členom 14b Direktive Sveta 93/42/EGS (1) z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/79/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. oktobra 1998 o in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkih;

               —

               napaka v presoji vzročne zveze med ravnanjem Komisije in škodo, ki je nastala pritožniku, ter napačna razlaga členov 8 in 14b direktive s strani Sodišča prve stopnje;

               —

               kršitev pravice do obrambe v zvezi z zavrnitvijo pripravljalnih ukrepov, ki jih je zahteval pritožnik.

      (1)  UL L 169, str. 1.

      (2)  UL L 331, str. 1.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  9. februarja 2006  v združenih zadevah C-226/04 in C-228/04 (predlogi za sprejem predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale del Lazio): La Cascina Soc. coop. arl. in drugi proti Ministero della Difesa, in drugi in Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa, in drugi (Javna naročila storitev — Direktiva 92/50/EGS — Člen 29, prvi pododstavek, (e) in (f) — Obveznosti ponudnikov storitev — Plačilo prispevkov za socialno varnost ter davkov in dajatev)

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/7

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 9. februarja 2006
   v združenih zadevah C-226/04 in C-228/04 (predlogi za sprejem predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale del Lazio): La Cascina Soc. coop. arl. in drugi proti Ministero della Difesa, in drugi in Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa, in drugi (1)

   (Javna naročila storitev - Direktiva 92/50/EGS - Člen 29, prvi pododstavek, (e) in (f) - Obveznosti ponudnikov storitev - Plačilo prispevkov za socialno varnost ter davkov in dajatev)
   (2006/C 86/11)
   Jezik postopka: italijanščina
   V združenih zadevah C-226/04 in C-228/04, La Cascina Soc. coop. arl, Zilch Srl (C-226/04) proti Ministero della Difesa, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Pedus Service, Cooperativa Italiana di Ristorazione soc. coop. arl (CIR), Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), in Consorzio G. f. M. (C-228/04) proti Ministero della Difesa, La Cascina Soc. coop. arl, katere predmet sta predloga za sprejem predhodnih odločb na podlagi člena 234 ES, ki jih je vložilo Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Italija), z odločbama z dne 22. aprila 2004, prispelima na Sodišče 2. junija 2004, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Schiemann, sodnik, N. Colneric, sodnica, K. Lenaerts in E. Juhász (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka, 9. februarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 29, prvi pododstavek, (e) in (f) Direktive Sveta 92/50/EGS o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev ne nasprotuje nacionalnim predpisom ali upravni praksi, v skladu s katerimi sme ponudnik storitev, ki na dan, ko se izteče rok za predložitev vloge za sodelovanje pri naročilu, ni izpolnil svojih obveznosti v zvezi s prispevki za socialno varnost ter v zvezi z davki in dajatvami, tako da bi v celoti izvršil ustrezno plačilo, poravnati svoje obveznosti naknadno

               —

               v skladu z ukrepi davčne oprostitve ali ugodne obravnave, ki jih sprejme država, ali

               —

               v skladu z upravnim dogovorom za obročno plačevanje ali zmanjšanje dolgov, ali

               —

               z vložitvijo pravnega sredstva v upravnem ali sodnem postopku,

         pod pogojem, da v roku, ki ga določajo nacionalnimi predpisi ali upravna praksa, dokaže, da je imel korist od teh ukrepov ali dogovora ali da je v tem roku vložil pravno sredstvo.

      (1)  UL C 190, 24.7.2004.


title: Zadeva C-256/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 25. maja 2011 – Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike in Dragica Stevic proti Bundesminister für Inneres

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 25. maja 2011 – Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike in Dragica Stevic proti Bundesminister für Inneres
   (Zadeva C-256/11)
   2011/C 219/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike in Dragica Stevic

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Bundesminister für Inneres

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali je člen 20 PDEU treba razlagati tako, da državi članici prepoveduje, da državljanu tretje države, čigar zakonec in mladoletni otroci so državljani Unije, zavrne stalno prebivanje v državi članici stalnega prebivališča zakonca in otrok, katere državljani so, in to tudi, če ti državljani Unije za preživljanje niso odvisni od državljana tretje države? (opomba: pritožnik Dereci)

                           (b)

                           Ali je člen 20 PDEU treba razlagati tako, da državi članici prepoveduje, da državljanu tretje države, čigar zakonec je državljan Unije, zavrne stalno prebivanje v državi članici stalnega prebivališča zakonca, katere državljan je, in to tudi, če ta državljan Unije za preživljanje ni odvisen od državljana tretje države? (opomba: pritožnika Heiml in Maduike)

                           (c)

                           Ali je člen 20 PDEU treba razlagati tako, da državi članici prepoveduje, da polnoletnemu državljanu tretje države, čigar mati je državljanka Unije, zavrne stalno prebivanje v državi članici stalnega prebivališča matere, katere državljanka je, in to tudi, če sicer državljanka Unije za preživljanje ni odvisna od državljana tretje države, državljan tretje države pa je za preživljanje odvisen od državljanke Unije? (opomba: pritožnik Kokollari)

                           (d)

                           Ali je člen 20 PDEU treba razlagati tako, da državi članici prepoveduje, da polnoletni državljanki tretje države, katere oče je državljan Unije, zavrne stalno prebivanje v državi članici stalnega prebivališča očeta, katere državljan je, in to tudi, če sicer državljan Unije za preživljanje ni odvisen od državljanke tretje države, državljanka tretje države pa prejema preživnino od državljana Unije? (opomba: pritožnica Stevic)

               2.

               Če je odgovor na eno od vprašanj pod 1 pritrdilen:
               Ali gre pri dolžnosti držav članic, ki izhaja iz člena 20 PDEU, da državljanom tretje države odobrijo prebivanje, za pravico do prebivanja, ki izhaja neposredno iz prava Unije, ali pa zadošča, da država članica državljanu tretje države pravico do prebivanja prizna konstitutivno?

               3.

                           (a)

                           Če v skladu z odgovorom na vprašanje 2 obstaja pravica do prebivanja na podlagi prava Unije:
                           Pod katerimi pogoji izjemoma ne obstaja pravica do prebivanja, ki izhaja iz prava Unije, oziroma pod katerimi pogoji se lahko državljanu tretje države odvzame pravica do prebivanja?

                           (b)

                           Če bi za vprašanje 2 zadoščalo, da se državljanu tretje države konstitutivno prizna pravica do prebivanja:
                           Pod katerimi pogoji se lahko državljanu tretje države zavrne pravica do prebivanja, kljub načelno obstoječi dolžnosti države članice, da mu omogoči prebivanje?

               4.

               Če člen 20 PDEU ne nasprotuje temu, da se državljanu tretje države, ki je v položaju, v kakršnem je M. Dereci, zavrne pravica do prebivanja v državi članici:
               Ali v primeru, kot je primer M. Derecija, člen 13 Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki je bil ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ali člen 41 (1) Dodatnega protokola, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju ter sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, ki je v skladu s členom 62 sestavni del Sporazuma o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, nasprotujeta temu, da se za prvo priselitev turških državljanov uporabljajo strožja nacionalna pravila, kot pa so veljala že pred tem za prvo priselitev turških državljanov, čeprav so tisti nacionalni predpisi, ki so olajšali prvo priselitev, začeli veljati šele po tem, ko so za državo članico začele učinkovati navedene določbe, ki se nanašajo na pridruževanje Turčije?

      (1)  UL L 1972, L 293, str. 4.


title: Zadeva C-611/11 P: Pritožba, ki jo je 30. novembra 2011 vložila ara AG zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 22. septembra 2011 v zadevi T-174/10, ara proti UUNT

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/14

         Pritožba, ki jo je 30. novembra 2011 vložila ara AG zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 22. septembra 2011 v zadevi T-174/10, ara proti UUNT
   (Zadeva C-611/11 P)
   2012/C 133/26
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: ara AG (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Allrounder SARL

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 22. septembra 2011 v zadevi T-174/10 naj se razveljavi;

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. januarja 2010 (zadeva R 481/2009-1) naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) ter intervenientki v postopku na prvi stopnji naj se naloži plačilo stroškov, nastalih na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (1).
   V zvezi s tem pritožnica najprej trdi, da je Splošno sodišče kršilo obveznost obrazložitve, ker v okviru celovite presoje verjetnosti zmede ni navedlo zadostnih razlogov v zvezi z merili upoštevne javnosti, primerjave znamk in nevarnosti zamenjave. Tako naj bi napačno presodilo, da so upoštevna javnost povprečni potrošniki, ki so med nakupom zadevnih proizvodov srednje pozorni, čeprav naj bi bilo dokazano, da ima potrošnik redko možnost neposredno primerjati različne znamke. Poleg tega naj bi Splošno sodišče med primerjanjem znamk napačno presodilo, da naj bi trikotna lika prevladala nad vtisom, ki ga v spominu javnosti ustvari sporna znamka. Tako naj bi Splošno sodišče precenilo enega ali več elementov znamke.
   Poleg tega naj bi Splošno sodišče kršilo obveznost obrazložitve, ker se v okviru preučitve verjetnosti zmede ni sklicevalo na dokumente, ki jih je predložila intervenientka.
   Končno, Splošno sodišče naj bi podcenilo pomembnost načela preučevanja dejstev po uradni dolžnosti.

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-490/08: Tožba, vložena 12. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/15

         Tožba, vložena 12. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-490/08)
   (2009/C 6/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Yerrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2005/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES (1), oziroma vsekakor s tem da o navedenih predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi te direktive;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/68/ES se je iztekel 10. decembra 2007. Kljub temu tožena stranka na dan vložitve te tožbe še vedno ni sprejela ukrepov, potrebnih za prenos, oziroma v nobenem primeru o njih še ni obvestila Komisije.

      (1)  UL L 323, str. 1.


title: Zadeva C-457/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – S proti Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, in Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel proti G (Členi 20 PDEU, 21(1) PDEU in 45 PDEU — Direktiva 2004/38/ES — Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic — Upravičenci — Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v državi članici, katere državljanstvo ima ta državljan Unije — Državljan Unije, ki ima prebivališče v državi članici, katere državljan je — Poklicna dejavnost — Redna potovanja v drugo državo članico)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – S proti Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, in Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel proti G
   (Zadeva C-457/12) (1)

   ((Členi 20 PDEU, 21(1) PDEU in 45 PDEU - Direktiva 2004/38/ES - Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic - Upravičenci - Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v državi članici, katere državljanstvo ima ta državljan Unije - Državljan Unije, ki ima prebivališče v državi članici, katere državljan je - Poklicna dejavnost - Redna potovanja v drugo državo članico))
   2014/C 135/07
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: S, Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Drugi stranki v pritožbenem postopku: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, G

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State – Nizozemska – Razlaga členov 20, 21, 45 in 56 PDEU ter členov 3(1), 6 in 7(1) in (2) Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46) – Upravičenci do pravice do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Državljan tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki ima prebivališče v svoji državi članici izvora in v drugi državi članici dela za delodajalca s sedežem v tej drugi državi članici – Državljan tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki prebiva in dela v svoji državi članici izvora, vendar v okviru svojega dela pogosto potuje v drugo državo članico

      Izrek

   Določbe Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da država članica državljanu tretje države, ki je družinski član državljana Unije, zavrne pravico do prebivanja, če ima navedeni državljan Unije državljanstvo navedene države članice in v tej državi tudi prebiva, vendar v okviru svoje poklicne dejavnosti redno potuje v drugo državo članico.
   Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da družinskemu članu državljana Unije, ki je državljan tretje države, daje izvedeno pravico do prebivanja v državi članici, katere državljanstvo ima ta državljan Unije, kadar navedeni državljan prebiva v tej državi, vendar redno potuje v drugo državo članico kot delavec v smislu navedene določbe, če ima zavrnitev podelitve te pravice do prebivanja odvračalni učinek na učinkovito izvrševanje pravic, ki jih ima zadevni delavec na podlagi člena 45 PDEU, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-256/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Theodor Jäger proti Finanzamt Kusel-Landstuhl (Prost pretok kapitala – Člena 73b in 73d Pogodbe ES (postala člena 56 ES in 58 ES) – Davek na dediščino – Vrednotenje premoženja, vključenega v dediščino – Premoženje v obliki kmetijskega zemljišča in gozdov, ki se nahaja v drugi državi članici – Manj ugodna metoda za vrednotenje premoženja in izračun dolgovanega davka)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Theodor Jäger proti Finanzamt Kusel-Landstuhl
   (Zadeva C-256/06) (1)

   (Prost pretok kapitala - Člena 73b in 73d Pogodbe ES (postala člena 56 ES in 58 ES) - Davek na dediščino - Vrednotenje premoženja, vključenega v dediščino - Premoženje v obliki kmetijskega zemljišča in gozdov, ki se nahaja v drugi državi članici - Manj ugodna metoda za vrednotenje premoženja in izračun dolgovanega davka)
   (2008/C 64/10)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Theodor Jäger

      Tožena stranka: Finanzamt Kusel-Landstuhl
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 56 Pogodbe ES – Nacionalna zakonodaja o davku na dediščino – Uporaba različnih metod vrednotenja kmetijskih zemljišč in gozdov, glede na to ali se nahajajo na nacionalnem ozemlju ali v drugi državi članici, ter zneska, oproščenega davka, za nakup zemljišč, ki se nahajajo na nacionalnem ozemlju, kar povzroča večjo davčno obremenitev, če je premoženje sestavljeno iz kmetijskega zemljišča in gozdov, ki se nahajajo v drugi državi članici, kot pa če se premoženje nahaja na nacionalnem ozemlju.
   Izrek
   Člen 73b(1) Pogodbe ES (postal člen 56(1) ES) v povezavi s členom 73d Pogodbe ES (postal člen 58 ES) je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki za namene izračuna davka na dediščino, sestavljeno iz premoženja, ki se nahaja na ozemlju te države, in premoženja v obliki kmetijskega zemljišča in gozdov, ki se nahaja v drugi državi članici,

               —

               določa, da se pri premoženju, ki se nahaja v tej drugi državi članici, upošteva njegova najvišja tržna vrednost, medtem ko se za isto premoženju, ki se nahaja na nacionalnem ozemlju, uporablja poseben postopek vrednotenja, katerega rezultati povprečno znašajo le 10 % poštene tržne vrednosti tega premoženja, in

               —

               za premoženje v obliki kmetijskega zemljišča in gozdov, ki se nahaja na nacionalnem ozemlju, določa uporabo zneskov, oproščenih davka v zvezi s tem premoženjem ter upoštevanje preostale vrednost zgolj v višini 60 %.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-388/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil d'État (Francija) 22. julija 2011 – Société Le Crédit Lyonnais proti Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil d'État (Francija) 22. julija 2011 – Société Le Crédit Lyonnais proti Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État
   (Zadeva C-388/11)
   2011/C 298/26
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société Le Crédit Lyonnais

      Tožena stranka: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člena 17(2) in (5) in 19 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 (1) mogoče ob upoštevanju pravil o ozemeljskem področju uporabe davka na dodano vrednost razlagati tako, da mora za izračun odbitnega deleža, ki ga ta člena uvajata, sedež družbe, ki je v državi članici, upoštevati prihodke, ki jih ustvari vsaka njegova podružnica s sedežem v drugi državi članici, hkrati pa morajo te podružnice upoštevati vse prihodke, ki spadajo na področje uporabe davka na dodano vrednost in ki jih ustvari družba?

               2.

               Ali je treba enako rešitev uporabiti za podružnice s sedežem zunaj Evropske unije, zlasti z vidika pravice do odbitka, določene v členu 17(3)(a) in (c), za bančne in finančne transakcije iz člena 13(B)(d), točke od 1 do 5, ki se opravijo za naročnike s sedežem zunaj Skupnosti?

               3.

               Ali je odgovor na prvo in drugo vprašanje lahko drugačen za posamezne države članice glede na možnosti, ki jih daje člen 17(5), zadnji pododstavek, zlasti v zvezi z uvedbo različnih področij dejavnosti?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen, ali je treba omejiti uporabo takega odbitnega deleža za izračun pravic do odbitka davka na dodano vrednost, obračunanega na izdatke, ki jih je sedež imel v korist podružnic v tujini, in ali je treba prihodke, ustvarjene v tujini, upoštevati v skladu s pravili, ki veljajo v državi podružnice ali državi sedeža?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-307/16: Tožba, vložena 17. junija 2016 – CEE Bankwatch Network/Komisija

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/39

         Tožba, vložena 17. junija 2016 – CEE Bankwatch Network/Komisija
   (Zadeva T-307/16)
   (2016/C 305/54)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CEE Bankwatch Network (Praga, Češka republika) (zastopnik: C. Kiss, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep Komisije z dne 15. aprila 2016 z referenčno številko GestDem No 2015/5866 razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Uredba (ES) št. 1367/2006 (1) naj bi se uporabljala za Euratom dokumente.

                           —

                           Besede „Pogodba“ naj se ne bi smelo razumeti različno glede na kontekst vsakega zakonodajnega akta Unije, ampak bi morala imeti enoten pomen.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: izpodbijani sklep naj ne bi bil zakonit.

                           —

                           Dostop do zahtevanih dokumentov naj ne bi ogrožal interesa jedrske varnosti, ker naj se zahteva za informacije ne bi nanašala na zadeve jedrske varnosti.

                           —

                           Tožena stranka je resno kršila svojo obveznost iz Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2) in sodne prakse Sodišča, da navede specifične razloge za nerazkritje.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožena stranka naj bi se napačno sklicevala na varstvo poslovnih interesov in naj ne bi navedla splošnih preudarkov, na podlagi katerih je domnevala, da bi razkritje zahtevanih dokumentov škodilo poslovnim interesom.

                           —

                           Informacija, ki jo tožena stranka zaradi varstva poslovnih interesov ni razkrila, naj ne bi izpolnjevala meril za opredelitev kot poslovna informacija, in tožena stranka naj pri odločanju o potrdilni prošnji ne bi upoštevala, koliko je informacija stara.

                           —

                           Za razkritje zahtevanih podatkov obstaja prevladujoč javni interes, saj je javni interes v razkritju jedrskih informacij.

      (1)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, 25.9.2006, str. 13).

      (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva T-206/04: Tožba Fernanda Rodrigues Carvalhais proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 7. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/26

         Tožba Fernanda Rodrigues Carvalhais proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 7. junija 2004
   (Zadeva T-206/04)
   (2004/C 217/48)
   Jezik postopka: portugalščina
   Fernando Rodrigues Carvalhais, ki ga zastopa Paulo Graça, lawyer, je dne 7. junija 2004 (fax/e-mail: 2. junija 2004) na Sodišče prve stopnje Evropskih Skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.
   PROFILPAS, S. N. C. (Ufficio Veneto Brevetti) je bil prav tako stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 18. marca 2004 (združeni zadevi R 2407/2002 z dne 8. avgusta 2002 in R 408/2003 1)

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Fernando Rodrigues Carvalhais

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Figurativna znamka „PERFIX“, številka prijave 1635515 za blago iz razredov 6 (profili kovin in dodatkov), 17 (profili plastike in gume ter njunih dodatkov, vezni in elementi opreme iz plastičnega materiala) in 19 (gradbeni elementi (nekovinski), brusilci, okrasne in keramične vezi ((oprema) in keramične vezi), brušenje, okrasne in marmorne vezi, brušenje, okrasne in vezi za prevleke na splošno (ki niso zaobjete v drugih razredih))

               Imetnik izpodbijane znamke ali znaka v postopku ugovora:

               PROFILPAS, S. N. C.

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Figurativna znamka 'CERFIX' (znamka Skupnosti številka 587725) in besedna znamka 'PROFIX' (znamka Skupnosti številka 771196

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Ugovor zavrnjen

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Odločba Oddelka za ugovore razveljavljena in registracija zavrnjena

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Napačna razlaga člena 8(e)(2)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 Odbora za pritožbe, v delu, v katerem je le-ta ugotovil, da bi registracija predlagane znamke lahko privedla do verjetne zamenjave z znamko Skupnosti št. 587725 in št. 771196
               V skladu z deseto uvodno izjavo preambule Direktive o znamki Skupnosti je ocena verjetnosti zamenjave odvisna od številnih dejavnikov… V izpodbijani odločbi je Odbor za pritožbe kršil pooblastilo za odločanje po prostem preudarku s tem, da, po navedbi določenih dejavnikov na splošno, kasneje le-teh, v nasprotju s svojo dolžnostjo, ni celostno ocenil.
               Z analizo znakov skozi primerjavo le-teh v izpodbijani odločbi ni bila izvedena celostna ocena obravnavanih znakov, kakor zahteva test iz, med drugim, sodbe z dne 22. junija 1999 v zadevi Lloyd Schuhfabrik Meyer, C-342/97, Recueil, str. I-3819, točka 25.
               Očitna kršitev Odbora za pritožbe s tem, da je, potem ko je navajal test „celostne ocenitve spornih znakov“, uporabil drugačen test in nadaljeval z „razčlenjevanjem“ znamke Skupnosti, katere prijava se je zahtevala.
               Tožnik zatrjuje, da, presenetljivo, iz odločbe Odbora za pritožbe izhaja, da ne glede na vse razlike med obravnavanimi znaki obstaja verjetnost zamenjave obravnavanih znamk.
               Upoštevati je treba tudi vse znamke Skupnosti, ki so jih registrirale tretje osebe v zvezi z blagom iz razredov 6, 17 in 19, ki vsebujejo predpono in/ali končnico „FIX“, od katerih so bile nekatere prijavljene prej od toženčevih. Glede na to, da med njimi ni verjetnosti zamenjave, ni mogoče trditi, da je moč zamenjati tožnikovo znamko s toženčevo.
               Glavna značilnost obravnavanih blagovnih znamk je njihova značilna podoba, skupaj z določeno grafično predstavitvijo.
               Zaključek: skozi oči potrošnika verjetnost zamenjave v primeru soobstoja različnih znakov na trgu, ki se ujemajo zgolj v besedi „FIX“, ne obstaja.


title: Zadeva C-327/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 10. julija 2012 – Ministero dello Sviluppo Economico in Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture proti Soa Nazionale Costruttori

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 10. julija 2012 – Ministero dello Sviluppo Economico in Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture proti Soa Nazionale Costruttori
   (Zadeva C-327/12)
   2012/C 295/32
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Ministero dello Sviluppo Economico in Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Tožena stranka: Soa Nazionale Costruttori - Organismo di Attestazione Spa

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali skupnostna načela na področju konkurence ter členi 101, 102 in 106 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotujejo uporabi tarif, določenih z uredbo predsednika republike št. 34 z dne 25. januarja 2000 in uredbo predsednika republike št. 207 z dne 5. oktobra 2010 za dejavnost izdajanja certifikatov, ki jo opravljajo certifikacijske družbe (SOA)?


title: Zadeva F-34/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. junija 2010 – Sluiter proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol) (Javni uslužbenci — Osebje Europola — Nepodaljšanje pogodbe — Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas — Člen 6 kadrovskih predpisov Europola — Načelo spoštovanja pravice do obrambe)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/68

      Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. junija 2010 – Sluiter proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol)
      (Zadeva F-34/09) (1)

      (Javni uslužbenci - Osebje Europola - Nepodaljšanje pogodbe - Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas - Člen 6 kadrovskih predpisov Europola - Načelo spoštovanja pravice do obrambe)
      (2010/C 288/126)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Rudolf Sluiter (Hillegom, Nizozemska) (zastopniki: sprva P. de Casparis, odvetnik, nato W. J. Dammingh in N. D. Dane, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol) (zastopniki: D. Neumann in D. El Khoury, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaurjem in R. Van der Houtom, odvetnika)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. junija 2008, s katero je bilo tožeči stranki sporočeno, da ji ni mogoče ponuditi stalnega delovnega mesta, in odločbe z dne 7. januarja 2009 o zavrnitvi pritožbe, ki je bila vložena zoper prvo odločbo.

         Izrek

                  1.

                  Odločba z dne 12. junija 2008, s katero je Evropski policijski urad (Europol) zavrnil možnost, da se R. Sluiterju ponudi pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas, se razglasi za nično.

                  2.

                  Europolu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 167, 18.7.2009, str. 25.


title: Zadeva C-384/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Wienstrom GmbH proti Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit (Državne pomoči – Člen 88(3) ES – Pomoči, ki so bile razglašene za združljive s skupnim trgom – Spor med upravičencem in nacionalnimi organi glede zneska pomoči, ki so se nezakonito izvajale – Vloga nacionalnega sodišča)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/16

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Wienstrom GmbH proti Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
   (Zadeva C-384/07) (1)

   (Državne pomoči - Člen 88(3) ES - Pomoči, ki so bile razglašene za združljive s skupnim trgom - Spor med upravičencem in nacionalnimi organi glede zneska pomoči, ki so se nezakonito izvajale - Vloga nacionalnega sodišča)
   (2009/C 44/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wienstrom GmbH

      Tožena stranka: Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof – Razlaga člena 88(3) ES – Program državne pomoči, ki se je izvajal brez predhodnega obvestila Komisiji, vendar je bila končna novelirana različica po obvestilu razglašena za združljivo s skupnim trgom, ne da bi bila sprejeta izrecna odklonilna odločba v zvezi s prejšnjo različico, o kateri Komisija ni bila obveščena – Dolžnosti nacionalnih sodišč, ki izhajajo iz te odločbe Komisije.
   Izrek
   Prepoved izvajanja državnih pomoči, predvidena v členu 88(3), zadnji stavek, ES, nacionalnemu sodišču ne nalaga, da v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, zavrne zahtevek upravičenca do državnih pomoči v zvezi z zneskom teh pomoči, ki naj bi bil dolgovan za obdobje pred sprejetjem odločbe Komisije, s katero je bilo razglašeno, da so navedene pomoči združljive s skupnim trgom.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Sodba Sodišča z dne 14. decembra 2011 v zadevi E-8/11 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti s strani pogodbenice – Direktiva 2002/49/ES o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa)

text:
               27.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 291/16

         SODBA SODIŠČA
   z dne 14. decembra 2011
   v zadevi E-8/11
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Neizpolnitev obveznosti s strani pogodbenice – Direktiva 2002/49/ES o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa)
   2012/C 291/07
   V zadevi E-8/11, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – ZAHTEVEK za ugotovitev, da s tem, da ni zagotovila, da bi njeni pristojni organi pripravili in, kjer je ustrezno, odobrili strateške karte hrupa ter pripravili akcijske načrte v zvezi s hrupom za vse glavne ceste na njenem ozemlju, ki jih prevozi več kot 6 milijonov vozil letno, ter s tem, da ni zagotovila pošiljanja informacij iz strateških kart hrupa in povzetkov akcijskih načrtov, kot je navedeno v Prilogi VI Direktive, Nadzornemu organu Efte, Republika Islandija ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 7(1), 8(1) in 10 pravnega akta, navedenega v točki 32g Priloge XX k Sporazumu o EGP (Direktiva 2002/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa), kakor je bila prilagojena Sporazumu o EGP s Protokolom 1 k Sporazumu – je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik in poročevalec, Per Christiansen in Páll Hreinsson, sodnika, dne 14. decembra 2011 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče razglaša:

               1.

               Republika Islandija s tem, da ni zagotovila, da bi njeni pristojni organi v predpisanem roku pripravili in, kjer je ustrezno, odobrili strateške karte hrupa ter pripravili akcijske načrte v zvezi s hrupom za vse glavne ceste na njenem ozemlju, ki jih prevozi več kot 6 milijonov vozil letno, ter s tem, da ni zagotovila pošiljanja informacij iz strateških kart hrupa in povzetkov akcijskih načrtov, kot je navedeno v Prilogi VI Direktive, Nadzornemu organu Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 7(1), 8(1) in 10 pravnega akta, navedenega v točki 32g Priloge XX k Sporazumu o EGP (Direktiva 2002/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa), kakor je bila prilagojena Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu.

               2.

               Republiki Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva F-15/06: Tožba, vložena  15. februarja 2006  — Abba in drugi proti Evropskemu parlamentu

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/37

         Tožba, vložena 15. februarja 2006 — Abba in drugi proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-15/06)
   (2006/C 96/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Abba in drugi (zastopnika: G. Vandesanden in L. Levi, avocats)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožečih strank

               —

               tožbo naj se razglasi za dopustno in utemeljeno, vključno z ugovorom nezakonitosti, ki ga tožba vsebuje;

               —

               posledično naj se za nične razglasijo pokojninski listi za marec 2005 tožečih strank, kar naj pripelje do uporabe korekcijskega koeficienta na ravni glavnega mesta države, kjer stalno prebivajo, ali vsaj takega korekcijskega koeficienta, ki bi ustrezno odražal razlike v življenjskih stroških krajev, kjer tožečim strankam nastajajo stroški, in ki bi tako ustrezal načelu enakovrednosti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožečih strank so enaki v zadevi F-128/05 Adolf in drugi proti Komisiji (1).

      (1)  UL C 60, 11.3.2006, str. 56.


title: Zadeva T-538/15: Tožba, vložena 17. septembra 2015 – Regent University/UUNT – Regent’s College Regent’s College (REGENT UNIVERSITY)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/42

         Tožba, vložena 17. septembra 2015 – Regent University/UUNT – Regent’s College Regent’s College (REGENT UNIVERSITY)
   (Zadeva T-538/15)
   (2015/C 371/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Regent University (Virginia Beach, Združene države) (zastopnika: D. Wilkinson, Solicitor in E. Himsworth, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Regent’s College (London, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „REGENT UNIVERSITY“ – Prijava št. 4 711 594

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 6. julija 2015 v zadevi R 1859/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               vrne zadevo v obravnavanje odboru za pritožbe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so tožeči stranki nastali pred odborom za pritožbe;

               —

               stranki, ki zahteva ugotovitev ničnosti, naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki so nastali tožeči stranki pred odborom za pritožbe, če bi stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti, intervenirala v tem postopku.

      Navajan tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 53(1) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-238/06 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. oktobra 2007 – Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba – Znamka Skupnosti – Tridimenzionalna znamka – Oblika plastične steklenice – Zavrnitev registracije – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Prejšnja nacionalna znamka – Pariška konvencija – Sporazum TRIPS – Člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/16

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. oktobra 2007 – Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-238/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka - Oblika plastične steklenice - Zavrnitev registracije - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Prejšnja nacionalna znamka - Pariška konvencija - Sporazum TRIPS - Člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94)
   (2007/C 315/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (zastopnika: R. in H. Kunz-Hallstein, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 15. marca 2006 v zadevi Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti UUNT, T-129/04, s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe, s katero je bila zavrnjena registracija tridimenzionalne znamke za proizvode iz razredov 29, 30 in 32 v obliki plastenke – Razlikovalni učinek znamke.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-245/16: Tožba, vložena 13. maja 2016 – Yanukovych/Svet

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/50

         Tožba, vložena 13. maja 2016 – Yanukovych/Svet
   (Zadeva T-245/16)
   (2016/C 243/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Donetsk, Ukrajina) (zastopnik: T. Beazley, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2016/318 z dne 4. marca 2016 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2016 L 60, str. 76) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničen;

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2016/311 z dne 4. marca 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2016 L 60, str. 1), ker ne razveljavlja Uredbe št. 208/2014, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet Evropske unije (v nadaljevanju: Svet ni imel pravne podlage za sprejetje izpodbijanih ukrepov. Argumenti v utemeljitev tega in preostalih tožbenih razlogov so sledeči. Izpodbijana ukrepa ne izpolnjujeta pogojev, da bi se Svet lahko oprl na člen 29 PEU. Ta izpodbijana ukrepa nista v skladu s cilji, ki so izrecno navedeni Sklepu Sveta (SZVP) 2016/318 (načelo pravne države in spoštovanje človekovih pravic v Ukrajini). Z izpodbijanima ukrepoma se v resnici posega v načelo pravne države in v človekove pravice, ker se z njima podpira oblast, ki, gledano z zgodovinskega vidika, ni spoštovala človekovih pravic ali načela pravne države. Svet se ne more veljavno opreti na odločitve ukrajinskega generalnega državnega tožilstva ali ukrajinskih sodišč, tudi zato, ker niso niti neodvisni niti nepristranski in so podvrženi političnim vplivom trenutne ukrajinske oblasti. Ukrajinski organi so domnevo nedolžnosti, ki bi morala veljati za toženo stranko, večkrat kršili.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je zlorabil pooblastila. Svet je z izvajanjem izpodbijanih sklepov želel in želi ugoditi trenutni ukrajinski oblasti ter povečati svoj politični vpliv na to oblast, kar ni ustrezna uporaba zadevnih pooblastil.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet ni podal ustrezne in zadostne obrazložitve, ampak se je omejil na stereotipne in nenatančne navedbe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožeča stranka v zadevnem času ni izpolnjevala meril za vpis. Gradivo, na katerega se je oprl Svet, ni bil dovolj trdna dejanska podlaga za vpis tožeče stranke.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Svet je z vključitvijo tožeče stranke v izpodbijana ukrepa storil očitno napako pri presoji. Svet ni imel konkretnih, dejansko zanesljivih in konsistentnih dokazov za utemeljitev izpodbijanih ukrepov in nad omejenim gradivom, s katerim je razpolagal, ni opravil dovolj strogega nadzora.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: pravica tožeče stranke do obrambe je bila kršena in/ali ji ni bilo zagotovljeno učinkovito sodno varstvo. Svet se med drugim pred sprejetjem izpodbijanih ukrepov ni posvetoval s tožečo stranko in tej tudi ni bila dana primerna ali pravična možnost, da bodisi popravi napake bodisi predloži upoštevne informacije.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: lastninska pravica tožeče stranke iz člena 17(1) Listine EU o temeljnih človekovih pravicah je bila kršena.


title: Zadeva T-5/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Lind proti Komisiji (Odškodninska tožba — Vpliv jedrske nesreče pri Thuleju (Grenlandija) na javno zdravje — Direktiva 96/29/Euratom — Komisija ni sprejela ukrepov proti državi članici — Očitno pravno povsem neutemeljena tožba)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Lind proti Komisiji
   (Zadeva T-5/09) (1)

   (Odškodninska tožba - Vpliv jedrske nesreče pri Thuleju (Grenlandija) na javno zdravje - Direktiva 96/29/Euratom - Komisija ni sprejela ukrepov proti državi članici - Očitno pravno povsem neutemeljena tožba)
   2010/C 134/59
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Brigit Lind (Greve, Danska) (zastopnik: I. Anderson, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. White in M. Patakia, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povrnitev škode, ki naj bi nastala, ker Komisija ni sprejela potrebnih ukrepov, da bi Kraljevini Danski naložila obveznost, da sprejme zakone in predpise, da bi se uskladila z Direktivo Sveta 96/29/EURATOM z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja (UL L 159, str. 1), in da uporabi te določbe za delavce, vpletene v jedrsko nesrečo pri Thuleju (Grenlandija).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Brigit Lind se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva C-298/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 31. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal d'instance d'Orléans – Francija) – Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA proti Saïdi Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hiliju Azizu, Mohamedu Zouhirju, Jeanu Morelu, Jalidu Anissi, Marine Bourreau, Anthonyju Cartierju, Patricku Rousselièrju, Karine Lenfant

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/33

         Sklep predsednika Sodišča z dne 31. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal d'instance d'Orléans – Francija) – Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA proti Saïdi Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hiliju Azizu, Mohamedu Zouhirju, Jeanu Morelu, Jalidu Anissi, Marine Bourreau, Anthonyju Cartierju, Patricku Rousselièrju, Karine Lenfant
   (Zadeva C-298/13) (1)

   2014/C 175/43
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 215, 27.7.2013.


title: Zadeva T-225/06: Tožba, vložena 26. avgusta 2006 — Budějovický Budvar proti UUNT — Anheuser-Busch (BUD)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/20

         Tožba, vložena 26. avgusta 2006 — Budějovický Budvar proti UUNT — Anheuser-Busch (BUD)
   (Zadeva T-225/06)
   (2006/C 261/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Republika Češka) (zastopnik: F. Fajgenbaum, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Anheuser-Busch, Incorporated
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev izpodbijane odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. junija 2006;

               —

               zavrnitev prijave besedne znamke „BUD“ št. 1 603 539 za označitev proizvodov iz razredov 32 in 33;

               —

               posredovanje odločitve Sodišča prve stopnje UUNT-ju;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov postopka družbi Anheuser-Busch.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Anheuser-Busch, Incorporated

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „BUD“ za izdelke iz razredov 32 in 33 — prijava št. 1 603 539

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Pravica do označbe zaščitenega porekla „BUD“ za označitev piva

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 62(1) Uredbe št. 40/94 (1) kot tudi pravila 20 Uredbe za izvedbo št. 2868/95 (2), saj odbor za pritožbe ni pristojen za odločitev o veljavnosti označbe porekla, na katero se sklicuje tožeča stranka v okviru ugovora. Ravno tako navaja, da predstavlja znak „BUD“ označitev zaščitenega porekla, ki je zavarovano tako v Franciji kot Avstriji. Tožeča stranka se med drugim sklicuje na nepravilno uporabo člena 8(4) Uredbe št. 40/94 saj po njenem mnenju označitev porekla „BUD“ dobro predstavlja znak, ki se uporablja v gospodarskem prometu.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL 1995, L 303, str.1)


title: Zadeva T-582/15: Tožba, vložena 11. septembra 2015 – Silver Plastics in Johannes Reifenhäuser/Komisija

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/40

         Tožba, vložena 11. septembra 2015 – Silver Plastics in Johannes Reifenhäuser/Komisija
   (Zadeva T-582/15)
   (2016/C 016/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Silver Plastics GmbH & Co. KG (Troisdorf, Nemčija) in Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (Troisdorf) (zastopniki: M. Wirtz, S. Möller in W. Carstensen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ugotovi ničnost sklepa Evropske komisije AT.39563 z dne 24. junija 2015 v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, zniža globo, ki je bila solidarno naložena tožečima strankama, na znesek, ki ob upoštevanju okoliščin, da tožeči stranki nista gospodarski subjekt, ne presega 10 % prometa prve tožeče stranke v zadnjem poslovnem letu pred sprejetjem sklepa o naložitvi globe;

               —

               podredno, zniža globo, ki je bila solidarno naložena tožečima strankama, na znesek, ki ob upoštevanju odcepitve Maschinenfabrik ne presega 10 % prometa prve oziroma druge tožeče stranke;

               —

               podredno, zniža globo, ki je bila solidarno naložena tožečima strankama za področje „NWE“, z določitvijo osnovnega zneska globe le na podlagi prometa, doseženega z EPS-posodami;

               —

               podredno, zniža globo, ki je bila solidarno naložena tožečima strankama za področje „NWE“, z določitvijo ločenih zneskov glob za področje proizvodov EPS-posode in PP-posode, ob upoštevanju različnih obdobij kršitve;

               —

               podredno, zniža globo, ki je bila solidarno naložena tožečima strankama, z zmanjšanjem deleža prometa, ki je bil upoštevan za določitev osnovnega zneska globe, na raven, ki na primeren način odraža, da je treba ravnanje prve tožeče stranke na področju „NWE“ in v Franciji, podredno samo na področju „NWE“, opredeliti zgolj kot izmenjavo informacij in ne kot dogovore o cenah, ter z opustitvijo dodatnega zneska za področje „NWE“ in/ali Francijo;

               —

               podredno, zniža globo, ki je bila solidarno naložena tožečima strankama, z odmero globe le za „NWE“ na podlagi prometa, doseženega v Nemčiji;

               —

               podredno, zniža globo, ki je bila solidarno naložena tožečima strankama za področje „NWE“, z odpovedjo dodatnega zneska, ali podredno z znižanjem tega zneska ob upoštevanju okoliščin, da so bile kršitve na področju „NWE“ v primerjavi s kršitvami na drugih geografskih področjih veliko manj škodljive za konkurenco;

               —

               podredno, zniža globo, ki je bila solidarno naložena tožečima strankama za področje „NWE“ in Francijo, na primeren znesek;

               —

               naloži plačilo stroškov postopka toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki predlagata, naj se ugotovi delna ničnost sklepa Komisije C (2015) 4336 final z dne 24. junija 2015 v postopku na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGS (AT.39563 – živilske embalaže za prodajo na drobno.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 7(1) in 23(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) v povezavi s členom 101(1) PDEU
               Tožeči stranki navajata, da je Komisija neustrezno opredelila ravnanje prve tožeče stranke v geografskem prostoru severozahodne Evrope (v nadaljevanju: SZE) kot dogovore o cenah v obliki enotne in trajajoče kršitve na področju proizvodnje in distribucije polistirenskih plastičnih posod za živilsko industrijo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 296(2) PDEU in člena 2 Uredbe št. 1/2003 v povezavi z načelom ugotavljanja dejanskega stanja po uradni dolžnosti
               Tožeči stranki trdita, da Komisija ni zadostno izpolnila svojega dokaznega bremena in obveznosti obrazložitve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljno zagotovljenih procesnih pravic v skladu s členoma 6(1) in (2) in 3(d) EKČP ter členi 47(2), 48 in 52 Listina Evropske unije o temeljnih pravicah
               Tožeči stranki opirata ugotovitev kršitve njunih pravic na enakost orožij in na pošten postopek, v katerem je bil zavrnjen njun večkratni predlog za vabljenje in zaslišanje razbremenilnih prič, ki sta jih imenovali, ter za soočenje z obremenilnimi pričami.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev točk 24, 25 in 26 obvestila o prizanesljivosti (2)

               Dalje tožeči stranki navajata, da jima ni bilo odobreno nobeno znižanje glob na podlagi predloženih dokazov zoper očitano ravnanje na področju „SZE“, čeprav so bili za to izpolnjeni pogoji.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 23(2), prvi in drugi stavek, Uredbe (ES) št. 1/2003 v povezavi s členom 101(1) PDEU
               Komisija je nepravilno izhajala iz tega, da sta tožeči stranki gospodarski subjekt in s tem podjetje v smislu zgoraj navedenih določb.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 23(2), drugi stavek, Uredbe št. 1/2003
               Tožeči stranki navajata, da je Komisija s tem, da v času sprejetja sklepa o naložitvi globe ni upoštevala pravnega učinka prenehanja udeležbe druge tožeče stranke v Reifenhäuser GmbH & Co. KG Maschinenfabrik in je v odmerjeno globo vključila promet tega odcepljenega podjetja, presegla zakonsko določeno zgornjo mejo globe 10 % prometa zadevnega podjetja.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev člena 23(2), prvi stavek, (a) in 23(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 v povezavi s točkami 19, 20 in 25 Smernic o določanju glob (3) in načelom enakega obravnavanja
               Na tem mestu se zatrjuje, da je bil za vse kartele, ki jih zajema sklep o naložitvi globe, in za vsa zadevna podjetja sprejet enoten delež prometa 16 % za določitev zneska globe in enoten dodatni znesek 16 %, čeprav sta si bili struktura posameznih kartelov in individualna udeležba podjetij izjemno različni, kar je postavilo tožeči stranki v slabši položaj.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).

      (2)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 2002, C 45, str. 3).

      (3)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).


title: Zadeva C-697/15: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italija) – MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT) SpA (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Direktiva 2014/24/EU — Sodelovanje na javnem razpisu — Ponudnik, ki v ponudbi ni omenil stroškov podjetja za varnost pri delu — Obveznost za podajo te omembe, določena s strani sodišča — Izključitev iz postopka javnega naročila brez možnosti za popravo te pomanjkljivosti)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/8

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italija) – MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT) SpA
   (Zadeva C-697/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Direktiva 2014/24/EU - Sodelovanje na javnem razpisu - Ponudnik, ki v ponudbi ni omenil stroškov podjetja za varnost pri delu - Obveznost za podajo te omembe, določena s strani sodišča - Izključitev iz postopka javnega naročila brez možnosti za popravo te pomanjkljivosti))
   (2017/C 063/12)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranki

      Tožeča stranka: MB Srl

      Tožena stranka: Società Metropolitana Acque Torino (SMAT) SpA

      Izrek

   Načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti, kot se izvajata z Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, je treba razlagati tako, da nasprotujeta izključitvi ponudnika iz postopka oddaje javnega naročila iz razloga, da ni izpolnil obveznosti, v skladu s katero je treba v ponudbi ločeno navesti stroške podjetja za varnost pri delu – pri čemer je nespoštovanje te obveznosti sankcionirano z izključitvijo iz postopka – ki ne izhaja izrecno iz razpisne dokumentacije ali nacionalne ureditve, ampak iz razlage te ureditve in zapolnjevanja vrzeli v tej dokumentaciji s strani nacionalnega sodišča, ki odloča na zadnji stopnji. Prav tako je treba načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti razlagati tako, da ne nasprotujeta, da se temu ponudniku omogoči, da popravi položaj in izpolni navedeno obveznost v roku, ki ga določi javni naročnik.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva C-347/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – New Media Online GmbH/Bundeskommunikationssenat (Predhodno odločanje — Direktiva 2010/13/EU — Pojma„program“ in„avdiovizualne medijske storitve“ — Določitev glavnega namena avdiovizualne medijske storitve — Primerljivost storitve televizijskih programov — Vključitev kratkih videoposnetkov v del spletnega mesta spletnega časopisa)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – New Media Online GmbH/Bundeskommunikationssenat
   (Zadeva C-347/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2010/13/EU - Pojma„program“ in„avdiovizualne medijske storitve“ - Določitev glavnega namena avdiovizualne medijske storitve - Primerljivost storitve televizijskih programov - Vključitev kratkih videoposnetkov v del spletnega mesta spletnega časopisa))
   (2015/C 414/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: New Media Online GmbH

      Toženi organ: Bundeskommunikationssenat

      Izrek

               1.

               Pojem „program“ v smislu člena 1(b) Direktive 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2010 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah) je treba razlagati tako, da zajema dajanje na voljo – na poddomeni spletnega mesta časopisa – kratkih videoposnetkov, ki ustrezajo kratkim sekvencam iz lokalnih novic ter športnim ali zabavnim sekvencam.

               2.

               Člen 1(1)(a)(i) Direktive 2010/13 je treba razlagati tako, da mora biti presoja glavnega namena storitve dajanja na voljo videoposnetkov, ponujene v okviru elektronske različice časopisa, povezana s preučitvijo, ali sta vsebina in funkcija te storitve samostojni glede na novinarsko dejavnost upravljavca zadevnega spletnega mesta in ne zgolj dopolnitev, ki je neločljivo povezana s to dejavnostjo zlasti zaradi povezav med avdiovizualno ponudbo in ponudbo besedil. Tako presojo mora opraviti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 329, 22.9.2014.


title: Zadeva C-140/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 17. marca 2017 – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Gmina Ryjewo

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 17. marca 2017 – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Gmina Ryjewo
   (Zadeva C-140/17)
   (2017/C 202/16)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik v postopku s kasacijsko pritožbo: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Gmina Ryjewo

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali ima občina ob upoštevanju členov 167, 168 ter 184 in naslednjega Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) in načela nevtralnosti pravico (s popravkom) odbiti vstopni DDV, ki ga je plačala v zvezi s svojimi investicijskimi odhodki, če

                           —

                           se je izdelano (pridobljeno) investicijsko blago sprva uporabljalo za namene, ki niso predmet DDV (občina ga je kot organ oblasti uporabljala za opravljanje javnih nalog), [vendar]

                           —

                           se je način uporabe investicijskega blaga spremenil in ga občina zdaj uporablja tudi za obdavčljive transakcije?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno, da občina ob izdelavi oziroma pridobitvi investicijskega blaga ni izrecno povedala, da ga namerava v prihodnje uporabljati za obdavčljive transakcije?

               3.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno, da se investicijsko blago uporablja za obdavčljive in neobdavčljive transakcije (za opravljanje javnih nalog) in da konkretnih investicijskih odhodkov ni mogoče objektivno pripisati nobeni od navedenih vrst transakcij?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-438/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel București (Romunija) 2. avgusta 2013 – SC BCR Leasing IFN SA proti Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel București (Romunija) 2. avgusta 2013 – SC BCR Leasing IFN SA proti Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor
   (Zadeva C-438/13)
   2013/C 325/22
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel București

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC BCR Leasing IFN SA

      Toženi stranki: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je mogoče položaj, ko blago, ki je predmet pogodbe o finančnem lizingu in ki po odpovedi te pogodbe zaradi neizpolnitve uporabnika ni bilo vrnjeno lizinški družbi, čeprav je ta sprožila zakonsko določene postopke za vračilo navedenega blaga, po odpovedi pogodbe pa ni prejela nobenega zneska od uporabe tega blaga, šteti za dobavo blaga, opravljeno za plačilo, v smislu člena 16 Direktive 2006/[112]/ES ali, odvisno od primera, za dobavo blaga, opravljeno za plačilo, v smislu člena 18 Direktive 2006/[112]/ES (1)?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-195/17: Tožba, vložena 27. marca 2017 – CeramTec/EUIPO – C5 Medical Werks (Shade of pink)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/44

         Tožba, vložena 27. marca 2017 – CeramTec/EUIPO – C5 Medical Werks (Shade of pink)
   (Zadeva T-195/17)
   (2017/C 151/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CeramTec (Plochingen, Nemčija) (zastopnika: A. Renck in E. Nicolás Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: C5 Medical Werks (Grand Junction, Kolorado, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka rožnate barve – znamka Unije št. 10 214 95

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 15. februarja 2017 v zadevi R 930/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in drugi stranki v postopku, če bo intervenirala, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 59 in 83 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-33/09: Tožba, vložena 26. januarja 2009 – Portugalska republika proti Komisiji

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/30

         Tožba, vložena 26. januarja 2009 – Portugalska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-33/09)
   (2009/C 82/53)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in J. A. de Oliveira, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Primarno, za nično naj se razglasi odločba C(2008) 7419 z dne 25. novembra 2008, s katero je Komisija od Portugalske republike zahtevala plačilo denarne kazni, določene s sodbo Sodišča v zadevi C-70/06 in z učinkom od 10. januarja 2008;

               —

               podredno, za nično naj se razglasi navedena odločba v delu, v katerem se nanaša na obdobje po 29. januarju 2008;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo vseh stroškov ali, če bo Sodišče zgolj zmanjšalo znesek denarne kazni, naj vsaka stranka nosi svoje stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga, da se izpodbijana odločba razglasi za nično v skladu s členom 230 ES, ker naj bi Komisija kršila Pogodbo ES ali pravna pravila za njeno izvajanje.
   Komisija je namreč kršila Pogodbo ES ali pravna pravila za njeno izvajanje, s tem da je od tožeče stranke zahtevala plačilo dnevne denarne kazni, ki jo je Sodišče določilo v zadevi C-70/06, za obdobje med 10. januarjem in 17. julijem 2008, ko je tožeča stranka že v celoti izpolnila obveznost prenosa Direktive 89/665 (1).
   Ko je Sodišče 10. januarja 2008 izreklo sodbo v zadevi C-70/06, s katero je bilo tožeči stranki naloženo plačilo denarne kazni za vsak dan zamude pri izvedbi ukrepov, potrebnih za izvršitev njegove sodbe z dne 14. oktobra 2004 v zadevi Komisija proti Portugalski, C-275/03, pri čemer gre za razveljavitev uredbe-zakona št. 48051 z dne 21. novembra 1967, ki za povrnitev škode osebam, ki so bile oškodovane zaradi kršitve prava Skupnosti na področju javnih naročil ali nacionalnih predpisov, s katerimi je bilo to preneseno, določa, da je treba dokazati malomarnost ali naklep, je Portugalska republika že sprejela zakon št. 67/2007, s katerim je bila navedena uredba-zakon razveljavljena in s katerim je bila uvedena nova ureditev nepogodbene odgovornosti države in drugih javnih organov, in ga objavila v Diário da República (uradni list), prva serija, št. 251, z dne 31. decembra 2007. Ta zakon je začel veljati trideseti dan po svoji objavi, to je 30. januarja 2008.
   Tožeča stranka je 4. januarja 2008 o tem obvestila Sodišče in zahtevala, da se v spis zadeve C-70/06 doda kopija navedenega zakona. Vendar glede na fazo, v kateri je bil postopek, Sodišče ni več smelo upoštevati tega dejstva in je 10. januarja 2008 izreklo sodbo.
   Tožeča stranka zato meni, da se zahteva za plačilo denarne kazni lahko nanaša le na obdobje do 9. januarja 2008 ali v najslabšem primeru glede na to, da datum začetka veljavnosti zakona št. 67/2007 ne sovpada z datumom njegove objave, do 29. januarja 2008. Zahteva Komisije je torej popolnoma neutemeljena v delu, v katerem se nanaša na kasnejša obdobja.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, 30.12.1989, str. 33).


title: Zadeva C-212/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Mureș (Romunija) 8. maja 2015 – ENEFI Energiahatekonysagi Nyrt/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Mureș

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Mureș (Romunija) 8. maja 2015 – ENEFI Energiahatekonysagi Nyrt/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Mureș
   (Zadeva C-212/15)
   (2015/C 262/05)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Mureș

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ENEFI Energiahatekonysagi Nyrt

      Tožena stranka: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pri razlagi člena 4(1) in (2)(f) in (k) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti, (1) šteti, da posledice postopkov v primeru insolventnosti, ki jih določa zakon države, v kateri je bil uveden postopek zaradi insolventnosti, lahko vključujejo to, da upnik, ki ni sodeloval v postopku zaradi insolventnosti, izgubi pravico do uveljavljanja svoje terjatve v drugi državi članici ali prekinitve izvršbe za navedeno terjatev v tej drugi državi članici?

               2.

               Ali je upoštevna okoliščina, da gre pri izvršbi v državi članici, ki ni tista, v kateri je bil uveden postopek, za davčno terjatev?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191


title: Zadeva T-28/12: Tožba, vložena 21. januarja 2012 – PT Ecogreen Oleochemicals in drugi proti Svetu

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/29

         Tožba, vložena 21. januarja 2012 – PT Ecogreen Oleochemicals in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-28/12)
   2012/C 73/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: PT Ecogreen Oleochemicals (Kabil-Batam, Indonezija), Ecogreen Oleochemicals (Singapur) Pte Ltd (Singapur, Republika Singapur), Ecogreen Oleochemicals GmbH (Dessau-Rosslau, Nemčija) (zastopnika: F. Graafsma in J. Cornelis, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1138/2011 z dne 8. novembra 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih maščobnih alkoholov in njihovih mešanic s poreklom iz Indije, Indonezije in Malezije (UL L 293, str. 1), razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog

                           —

                           kršitev člena 2(10)(i) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) (v nadaljevanju: temeljna uredba), ker je Svet storil očitno napako pri presoji, ko je zavrnil trditev tožečih strank, da PTEO in EOS tvorita en sam gospodarski subjekt. Posledično je Svet ob določitvi izvozne cene na podlagi člena 2(10)(i) temeljne uredbe odštel nedopustno fiktivno provizijo, saj v skladu z ustaljeno sodno prakso velja, da ob obstoju enotnega gospodarskega subjekta fiktivne provizije ni mogoče odšteti.

               2.

               Podredno, drugi tožbeni razlog

                           —

                           vključitev 5-odstotne stopnje fiktivnega dobička ob prilagoditvi na podlagi člena 2(10)(i) temeljne uredbe pomeni nedovoljeno razlago člena 2(10)(i) temeljne uredbe. Od izvozne cene se lahko odšteje le dejanski pribitek, ki ga je prejel trgovec. Drugi, podredni, tožbeni razlog je upošteven zgolj, če bi Sodišče ugotovilo, da Svet ni storil očitne napake pri presoji, ko je zavrnil trditev tožečih strank, da PTEO in EOS tvorita en sam gospodarski subjekt.

      (1)  UL L 343, 22.12.2009, str. 51.


title: Zadeva C-463/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 10. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/35

         Sklep predsednika Sodišča z dne 10. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-463/08) (1)

   2009/C 141/71

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 327, 20.10.2008.


title: Zadeva C-681/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 27. decembra 2016 – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 27. decembra 2016 – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH
   (Zadeva C-681/16)
   (2017/C 104/44)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group

      Tožena stranka: Orifarm GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali lahko imetnik dodatnega varstvenega certifikata, ki je bil izdan za Zvezno republiko Nemčijo (ZRN), s sklicevanjem na določbe posebnega mehanizma prepove uvoz proizvodov iz držav pristopnic Češke republike, Estonije, Latvije, Litve, Madžarske, Poljske, Slovenije, Slovaške, Bolgarije, Romunije, Bolgarije in Hrvaške (priloga IV, Akt o pristopu 2003, UL EU 2003 L 236/797 s spremembami, kakor so bile objavljene v UL EU 2004 L 126/4 za Estonijo, Latvijo, Litvo, Poljsko, Slovenijo, Madžarsko, Slovaško, Češko republiko; del I priloge V, točka 1, Akt o pristopu 2005, UL EU 2005 L 157/268 za Romunijo in Bolgarijo; priloga IV, Akt o pristopu 2011, UL EU 2012, L 112/60 za Hrvaško) v ZRN, če se je podelitev dodatnega varstvenega certifikata v ZRN zahtevala v trenutku, ko so v državah pristopnicah že obstajali predpisi za pridobitev ustreznega dodatnega varstvenega certifikata, vendar pa imetnik varstvenega certifikata, izdanega za ZRN, navedenega dodatnega varstvenega certifikata v posamezni državi pristopnici ni mogel zahtevati ali pa mu ga ni bilo mogoče izdati, ker v državi pristopnici ni bilo osnovnega patenta, ki je nujen za izdajo varstvenega certifikata?

               2.

               Ali je odgovor na prvo vprašanje drugačen, če ustreznega varstva na podlagi osnovnega patenta v državi pristopnici ni bilo mogoče pridobiti samo ob prijavi osnovnega patenta, izdanega za ZRN, vendar ga je bilo mogoče pridobiti v obdobju do razkritja prijave, ki je podlaga za osnovni patent, izdan za BRD?

               3.

               Ali lahko imetnik dodatnega varstvenega certifikata, ki je bil izdan za Zvezno republiko Nemčijo (ZRN), s sklicevanjem na določbe posebnega mehanizma prepove uvoz proizvodov iz držav pristopnic Češke republike, Estonije, Latvije, Litve, Madžarske, Poljske, Slovenije, Slovaške, Bolgarije, Romunije, Bolgarije in Hrvaške v ZRN, če pride do uvoza proizvodov po izteku veljavnosti dodatnega varstvenega certifikata, kakor je bila določena v prvotnem sklepu o izdaji navedenega certifikata, vendar pred iztekom veljavnosti varstvenega certifikata, ki je bila podaljšana za šest mesecev na podlagi Uredbe (ES) št. 1901/2006 o zdravilih za pediatrično uporabo in spremembah Uredbe (EGS) št. 1768/92, Direktive 2001/20/ES, Direktive 2001/83/ES in Uredbe (ES) št. 726/2004 (1)?

               4.

               Ali je odgovor na tretje vprašanje v primeru Hrvaške drugačen, če je posebni mehanizem zaradi pristopa Hrvaške leta 2013 po začetku veljavnosti Uredbe (ES) št. 1901/2006 o zdravilih za pediatrično uporabo in spremembah Uredbe (EGS) št. 1768/92, Direktive 2001/20/ES, Direktive 2001/83/ES in Uredbe (ES) št. 726/2004 začel veljati 26. januarja 2007 – drugače kot v ostalih državah članicah, ki so pristopile pred 26. januarjem 2007, in sicer Češka republika, Estonija, Latvija, Litva, Madžarska, Poljska, Slovenija, Slovaška, Bolgarija, Romunija in Bolgarija?

      (1)  Uredba (ES) št. 1901/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zdravilih za pediatrično uporabo in spremembah Uredbe (EGS) št. 1768/92, Direktive 2001/20/ES, Direktive 2001/83/ES in Uredbe (ES) št. 726/2004; UL L 378, str. 1.