title: Zadeva T-726/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2019 – VFP/Komisija

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/58

      Sklep Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2019 – VFP/Komisija
      (Zadeva T-726/16) (1)

      (2019/C 131/67)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik velikega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 462, 12.12.2016.


title: Zadeva T-60/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2019 – Hangzhou Lezoo traveling equipment/EUIPO – Promotional Traders (GREEN HERMIT)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/58

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2019 – Hangzhou Lezoo traveling equipment/EUIPO – Promotional Traders (GREEN HERMIT)
      (Zadeva T-60/18) (1)

      (2019/C 131/68)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 104, 19.3.2018.


title: Zadeva T-725/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. februarja 2019 – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (BRENT)

text:
               8.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/59

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. februarja 2019 – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (BRENT)
      (Zadeva T-725/18) (1)

      (2019/C 131/69)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 65, 18.2.2019.


title: Zadeva C-161/19: Tožba, vložena 22. februarja 2019 – Evropska komisija/Republika Avstrija

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/30

      Tožba, vložena 22. februarja 2019 – Evropska komisija/Republika Avstrija
      (Zadeva C-161/19)
      (2019/C 148/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes in M. Noll-Ehlers, agenta)

         Tožena stranka: Republika Avstrija

         Predlog tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Republika Avstrija s tem, da dovoljuje spomladanski lov na gozdne sloke v zvezni deželi Spodnji Avstriji, ni izpolnila obveznosti iz člena 7(4) Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (1);

                  —

                  naloži plačilo stroškov postopka Republiki Avstriji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba se nanaša na dovoljenje za spomladanski lov na gozdne sloke (Scolopax rusticola) v Spodnji Avstriji. Tam je lov na samce gozdne sloke mogoč od 1. marca do 15. aprila med dvorjenjem, in sicer je maksimalno število za odstrel do 1410 gozdnih slok (od februarja 2017: 759).
      Po mnenju Komisije sporna ureditev krši prepoved spomladanskega lova iz člena 7(4) Direktive 2009/147.
      Republika Avstrija trdi, da ureditev spada pod izjemo iz člena 9(1)(c) Direktive 2009/147. V skladu z njo lahko države članice, kadar ni na voljo druge zadovoljive rešitve, odstopajo med drugim od člena 7(4) Direktive zaradi dopustitve ujetja, posedovanja ali druge sprejemljive oblike uporabe določenih ptic v majhnem številu pod strogo nadzorovanimi pogoji in na selektivni podlagi. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča morajo izpolnitev za to določenih pogojev dokazati države članice.
      Po mnenju Komisije Republika Avstrija ni dokazala niti da ni na voljo druge zadovoljive rešitve v smislu uvodnega stavka iz člena 9(1) niti da dovoljeno maksimalno število za odstrel izpolnjuje zahtevo po majhnem številu iz člena 9(1)(c) Direktive. Jesenski lov se zdi zadovoljiva alternativa, ker je gozdna sloka na loviščih v Spodnji Avstriji prisotna tudi jeseni v nezanemarljivem številu. Republika Avstrija za svojo trditev, da je spomladanski lov bolj prizanesljiv do populacije gozdne sloke kot jesenski lov, ni predložila dokazov. Poleg tega je izračun „majhnega števila“ napačen, ker so avstrijski organi izhajali iz napačnih referenčnih populacij.

         (1)  UL 2010, L 20, str. 7.


title: Zadeva T-446/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2019 – TK/Parlament (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Sprememba dodeljenih nalog — Pojem razporeditve — Povabilo na razgovor — Pojem postopka — Zatrjevanje psihičnega nasilja — Prošnja za pomoč — Odgovornost — nepremoženjska škoda)

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2019 – TK/Parlament
      (Zadeva T-446/17) (1)

      (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Sprememba dodeljenih nalog - Pojem razporeditve - Povabilo na razgovor - Pojem postopka - Zatrjevanje psihičnega nasilja - Prošnja za pomoč - Odgovornost - nepremoženjska škoda)
      (2019/C 148/45)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TK (zasotpnik: L. Levi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva E. Taneva in M. Rantala, agenta, nato E. Taneva, C. González Argüelles in D. Boytha, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa predsednika
      Parlamenta z dne 26. avgusta 2016, s katerim so bile zavrnjene prošnje tožeče stranke z dne 28. aprila 2016, in povračilo nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka, ter razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Parlamenta z dne 26. aprila 2017 v delu, v katerem se ta nanaša na zavrnitev predloga za povračilo nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka, in povračilo te škode.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     TK nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Evropski parlament.

         (1)  UL C 357, 23.10.2017.


title: Zadeva T-798/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2019 – De Masi in Varoufakis/ECB (Dostop do dokumentov — Sklep 2004/258/ES — Dokument z naslovom „Odgovori na vprašanja v zvezi z razlago člena 14.4 Protokola o Statutu ESCB in ECB“ — Zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom pravnih nasvetov — Izjema v zvezi z varstvom dokumentov za notranjo uporabo — Prevladujoč javni interes)

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/49

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2019 – De Masi in Varoufakis/ECB
      (Zadeva T-798/17) (1)

      (Dostop do dokumentov - Sklep 2004/258/ES - Dokument z naslovom „Odgovori na vprašanja v zvezi z razlago člena 14.4 Protokola o Statutu ESCB in ECB“ - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom pravnih nasvetov - Izjema v zvezi z varstvom dokumentov za notranjo uporabo - Prevladujoč javni interes)
      (2019/C 148/46)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Fabio De Masi (Hambourg, Nemčija) in Yanis Varoufakis (Atene, Grčija) (zastopnik: A. Fischer-Lescano, profesor)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: T. Filipova in F. von Lindeiner, agenta, skupaj s H.-G. Kamannom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa ECB z dne 16. oktobra 2017, s katerim je bil tožečima strankama zavrnjen dostop do dokumenta z dne 23. aprila 2015, naslovljenega „Odgovori na vprašanja v zvezi z razlago člena 14.4 Protokola o Statutu ESCB in ECB“.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Fabio De Masi in Yanis Varoufakis poleg svojih stroškov nosita stroške Evropske centralne banke (ECB).

         (1)  UL C 42, 5.2.2018.


title: Zadeva C-545/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgerichts Oberösterreich (Avstrija) 22. avgusta 2018 – DP, Finanzamt Linz

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgerichts Oberösterreich (Avstrija) 22. avgusta 2018 – DP, Finanzamt Linz
      (Zadeva C-545/18)
      (2019/C 182/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: DP, Finanzamt Linz

         Tožena organa: Bezirkshauptmannschaft Braunau am Inn, Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         Udeleženec v postopku: Finanzamt Braunau-Ried-Schärding, EO
      Sodišče Evrospke unije (osmi senat) je s sklepom z dne 4. aprila 2019 odločilo, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je z odločbo z dne 16. avgusta 2018 vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich, očitno nedopusten.


title: Zadeva C-710/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 14. novembra 2018 – WN/Land Niedersachsen

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 14. novembra 2018 – WN/Land Niedersachsen
      (Zadeva C-710/18)
      (2019/C 182/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka, nasprotna stranka v pritožbenem postopku in revidentka: WN

         Tožena stranka, pritožnica in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Land Niedersachsen

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 45(2) PDEU in člen 7(1) Uredbe (EU) št. 492/2011 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji razlagati tako, da nasprotujeta določbi, kakršna je člen 16(2) TV-L, v skladu s katero se ustrezne poklicne izkušnje, pridobljene pri dotedanjem delodajalcu, pri uvrstitvi v razrede znotraj tarifnega plačnega sistema v primeru ponovne zaposlitve ugodneje obravnavajo s tem, da se v skladu s členom 16(2), drugi stavek, TV-L upoštevajo v celotnem obsegu, medtem ko se ustrezne poklicne izkušnje, pridobljene pri drugih delodajalcih, na podlagi člena 16(2), tretji stavek, TV-L upoštevajo največ v obdobju treh let, če ta ugodnejša obravnava temelji na pravu Unije, in sicer na določbi 4, točka 4, Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP?

         (1)  UL 2011, L 141, str. 1.


title: Zadeva C-794/18 P: Pritožba, ki jo je Pracsis SPRL, Conceptexpo Project vložila 17. decembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. oktobra 2018 v zadevi T-33/18, Pracsis in Conceptexpo Project/Komisija in EACEA

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/3

      Pritožba, ki jo je Pracsis SPRL, Conceptexpo Project vložila 17. decembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. oktobra 2018 v zadevi T-33/18, Pracsis in Conceptexpo Project/Komisija in EACEA
      (Zadeva C-794/18 P)
      (2019/C 182/04)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnik: Pracsis SPRL, Conceptexpo Project (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA)
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 11. aprila 2019 pritožbo delno zavrglo kot očitno nedopustno in delno zavrnilo kot očitno neutemeljeno.


title: Zadeva C-804/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgerichts Hamburg (Nemčija) 20. decembra 2018 – IX/WABE e.V.

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgerichts Hamburg (Nemčija) 20. decembra 2018 – IX/WABE e.V.
      (Zadeva C-804/18)
      (2019/C 182/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Arbeitsgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: IX

         Tožena stranka: WABE e.V.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali enostransko navodilo delodajalca, da je prepovedano nošenje vseh vidnih znakov političnega, nazorskega ali verskega prepričanja, pomeni neposredno diskriminacijo zaposlenih – ki zaradi verskih zapovedi pokrivanja upoštevajo določena pravila oblačenja – zaradi vere v smislu člena 2(1) in (2)(a) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1)?

                  2.

                  Ali enostransko navodilo delodajalca, da je prepovedano nošenje vseh vidnih znakov političnega, nazorskega ali verskega prepričanja, pomeni posredno diskriminacijo delavke – ki zaradi muslimanske vere nosi naglavno ruto – zaradi vere in/ali spola v smislu člena 2(1) in (2)(b) Direktive 2000/78/ES?
                  Zlasti:

                              (a)

                              Ali je mogoče v skladu z Direktivo 2000/78/ES diskriminacijo zaradi vere in/ali spola s subjektivno željo delodajalca, da izvaja politiko politične, nazorske in verske nevtralnosti, upravičiti tudi, če želi delodajalec s tem upoštevati subjektivne želje svojih strank?

                              (b)

                              Ali Direktiva 2000/78/ES in/ali temeljna pravica svobode gospodarske pobude iz člena 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ob upoštevanju člena 8(1) Direktive 2000/78/ES nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero zaradi varstva temeljne pravice svobode vere prepovedi nošenja verskih oblačil ni mogoče upravičiti že z obstojem abstraktne možnosti ogrožanja nevtralnosti delodajalca, ampak samo z obstojem dovolj konkretne nevarnosti, zlasti konkretne nevarnosti, da bo delodajalcu ali zadevni tretji osebi nastala gospodarska škoda?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79.


title: Zadeva C-34/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 17. januarja 2019 – Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 17. januarja 2019 – Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Zadeva C-34/19)
      (2019/C 182/06)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Telecom Italia SpA

         Toženi stranki: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je člen 22(3) Direktive 97/13/ES (1) mogoče razlagati tako, da tudi za leto 1998 omogoča ohranitev obveznosti plačila pristojbine oziroma protidajatve – če se ta določi na podlagi enakega deleža prometa –, ki ustreza tisti, naloženi na podlagi sistema, ki je veljal pred začetkom veljavnosti navedene direktive?

                  2.

                  Ali Direktiva 97/13/ES ob upoštevanju sodb Sodišča Evropske unije z dne 18. septembra 2003 v združenih zadevah C-292/01 in C-293/01 ter z dne 21. februarja 2008 v zadevi C-296/06 nasprotuje pravnomočni odločitvi, ki jo je nacionalno sodišče sprejelo na podlagi napačne razlage in/ali izkrivljanja navedene direktive, tako da lahko drugo sodišče, ki odloča o sporu, ki sicer temelji na istem materialnopravnem razmerju, vendar se z vidika pomožne narave naloženega plačila razlikuje od tistega, ki je bilo predmet postopka, v katerem je bila pravnomočna odločitev sprejeta, takšne odločitve na uporabi?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/13/ES z dne 10. aprila 1997 o skupnem okviru za splošna dovoljenja in posamične licence na področju telekomunikacijskih storitev (UL 1997, L 117, str. 15).


title: Zadeva C-37/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 21. januarja 2019 – CV/Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 21. januarja 2019 – CV/Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo
      (Zadeva C-37/19)
      (2019/C 182/07)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: CV

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 7(2) Direktive 2003/88 (1) in člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, tudi obravnavana ločeno, razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnim določbam ali praksi, po katerih po prenehanju delovnega razmerja delavcu ne pripada pravica do plačila denarnega nadomestila za pridobljeni in neizkoriščeni letni dopust (ter za pravni institut, t.i. „Festività soppresse“, ki je po naravi in funkciji primerljiv s plačanim letnim dopustom) za obdobje od odpovedi delovnega razmerja do ponovne vključitve v delovno razmerje v primeru, ko delavec te pravice ni mogel izkoristiti pred prenehanjem delovnega razmerja, ki se je prenehalo nezakonito (odpoved pogodbe o zaposlitvi, o kateri je dokončno odločilo nacionalno sodišče z izrekom, ki zahteva ponovno vzpostavitev delovnega razmerja za nazaj) zaradi dejstva, za katerega je odgovoren delodajalec?

         (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).


title: Zadeva C-89/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 5. februarja 2019 – Rieco SpA/Comune di Lanciano, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 5. februarja 2019 – Rieco SpA/Comune di Lanciano, Ecolan SpA
      (Zadeva C-89/19)
      (2019/C 182/08)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Rieco SpA

         Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Comune di Lanciano, Ecolan SpA

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pravo Evropske unije (ter zlasti načelo samostojnega upravljanja s strani javnih organov in načelo dejanske enakovrednosti med različnimi načini oddaje in upravljanja storitev v interesu organov javne uprave) nasprotuje nacionalni zakonodaji (kakršna je člen 192(2) Codice dei contratti pubblici (zakonik o javnem naročanju), decreto legislativo n. 50 del 2016 (zakonska uredba št. 50 iz leta 2016)), po kateri je oddaja naročila in house podrejena in izjemna v primerjavi z oddajo naročila s postopkom javnega naročanja: i) in tako oddajo naročila omogoča le, če se dokaže da zadevni trg ni delujoč, ter ii) določa, da mora javni organ, ki želi oddati naročilo s prenosom pooblastil med organi, predložiti posebno obrazložitev koristi za skupnost, ki so povezane s tako oddajo naročila?

                  2.

                  Ali pravo Evropske unije (in zlasti člen 12(3) Direktive 2014/24/EU (1) na področju oddaje naročil in house s skupnim podobnim obvladovanjem, ki ga izvaja več organov javne uprave) nasprotuje nacionalni zakonodaji (kakršna je člen 4(1) Testo Unico delle società partecipate (enotno besedilo o odvisnih družbah) – decreto legislativo n. 175 del 2016 (zakonska uredba št. 175 iz leta 2016)), ki določa, da organ javne uprave v subjektu, v katerem je udeleženih več drugih organov javne uprave, ne sme pridobiti deleža (ki bi omogočal obvladovanje ali pravico veta), če ta organ namerava v prihodnje pridobiti položaj, ki omogoča skupno obvladovanje in torej možnost neposredne oddaje naročil subjektu, v katerem je udeleženih več drugih organov?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva C-91/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 5. februarja 2019 – Rieco SpA/Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 5. februarja 2019 – Rieco SpA/Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA
      (Zadeva C-91/19)
      (2019/C 182/10)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Rieco SpA

         Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pravo Evropske unije (ter zlasti načelo samostojnega upravljanja s strani javnih organov in načelo dejanske enakovrednosti med različnimi načini oddaje in upravljanja storitev v interesu organov javne uprave) nasprotuje nacionalni zakonodaji (kakršna je člen 192(2) Codice dei contratti pubblici (zakonik o javnem naročanju), decreto legislativo n. 50 del 2016 (zakonska uredba št. 50 iz leta 2016)), po kateri je oddaja naročila in house podrejena in izjemna v primerjavi z oddajo naročila s postopkom javnega naročanja: i) in tako oddajo naročila omogoča le, če se dokaže da zadevni trg ni delujoč, ter ii) določa, da mora javni organ, ki želi oddati naročilo s prenosom pooblastil med organi, predložiti posebno obrazložitev koristi za skupnost, ki so povezane s tako oddajo naročila?

                  2.

                  Ali pravo Evropske unije (in zlasti člen 12(3) Direktive 2014/24/EU (1) na področju oddaje naročil in house s skupnim podobnim obvladovanjem, ki ga izvaja več organov javne uprave) nasprotuje nacionalni zakonodaji (kakršna je člen 4(1) Testo Unico delle società partecipate (enotno besedilo o odvisnih družbah) – decreto legislativo n. 175 del 2016 (zakonska uredba št. 175 iz leta 2016)), ki določa, da organ javne uprave v subjektu, v katerem je udeleženih več drugih organov javne uprave, ne sme pridobiti deleža (ki bi omogočal obvladovanje ali pravico veta), če ta organ namerava v prihodnje pridobiti položaj, ki omogoča skupno obvladovanje in torej možnost neposredne oddaje naročil subjektu, v katerem je udeleženih več drugih organov?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva C-92/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 5. februarja 2019 – Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 5. februarja 2019 – Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE
      (Zadeva C-92/19)
      (2019/C 182/11)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Priztožnica: Burgo Group SpA

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali Direktiva 2004/8/ES (1) (zlasti člen 12) nasprotuje razlagi členov 3 in 6 zakonske uredbe št. 20/2007, v skladu s katero se lahko ugodnosti iz zakonske uredbe št. 79/1999 (zlasti iz člena 11 in iz odločbe Autorità dell’energia elettrica e del gas (organ za električno energijo in zemeljski plin, Italija) št. 42/02 z dne 19. marca 2002, ki je podlaga za izvajanje navedene določbe) priznajo tudi napravam za soproizvodnjo, ki niso naprave za soproizvodnjo z visokim izkoristkom, in sicer tudi po 31. decembru 2010?

                  2.

                  Ali člen 107 PDEU nasprotuje razlagi členov 3 in 6 zakonske uredbe št. 20/2007, kot izhaja iz točke (a), glede na to, da lahko navedena določba, kakor se razlaga, pomeni „državno pomoč“ in je tako v nasprotju z načelom svobodne konkurence?

                  3.

                  Ali je na podlagi točk (a) in (b) ter ob upoštevanju izrecnih navedb pritožnice nacionalna zakonodaja, ki omogoča ohranitev priznavanja programov podpore za soproizvodnjo, ki ni soproizvodnja z visokim izkoristkom, do 31. decembra 2015, skladna s skupnostnima načeloma enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije; tako bi bilo namreč mogoče razlagati italijansko nacionalno pravo na podlagi člena 25(11)(c)(1) zakonske uredbe št. 28 z dne 3. marca 2011, s katerim so predpisi iz člena 11 zakonske uredbe št. 79/1999 razveljavljeni od 1. januarja 2016 oziroma zdaj do 19. julija 2014 (na podlagi člena 10(15) zakonske uredbe št. 102 z dne 4. julija 2014)?

         (1)  Direktiva 2004/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o spodbujanju soproizvodnje, ki temelji na rabi koristne toplote, na notranjem trgu z energijo in o spremembi Direktive 92/42/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 3, str. 3).


title: Zadeva C-94/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 6. februarja 2019 – San Domenico Vetraria SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 6. februarja 2019 – San Domenico Vetraria SpA/Agenzia delle Entrate
      (Zadeva C-94/19)
      (2019/C 182/12)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: San Domenico Vetraria SpA

         Tožena stranka: Agenzia delle Entrate

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 2 in 6 Šeste direktive Sveta št. 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 (1) ter načelo davčne nevtralnosti razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, v skladu s katero za namene davka na dodano vrednost ni upoštevno posojanje ali napotitev delavcev iz nadrejene družbe, za katere podrejena družba plača samo povračilo zadevnih stroškov?

         (1)  Šesta direktiva Sveta št. 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL 1977, L 145, str. 1).


title: Zadeva C-95/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 6. februarja 2019 – Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 6. februarja 2019 – Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA
      (Zadeva C-95/19)
      (2019/C 182/13)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: Agenzia delle Dogane

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Silcompa SpA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je določbo člena 12(3) Direktive Sveta 76/308/EGS o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/44/ES (2), v povezavi s členom 20 Direktive Sveta 92/12/EGS o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (3), mogoče razlagati tako, da je v postopku, v katerem se izpodbijajo izvršilni akti za izterjavo, mogoče – in če je, v kolikšnem obsegu – preučiti predpostavko v zvezi s krajem (dejanske sprostitve v porabo), kjer je bila dejansko storjena nepravilnost ali prekršek, če, kot v obravnavani zadevi, država prosilka in zaprošena država zoper davčnega zavezanca ločeno vložita enak zahtevek za izterjavo, ki temelji na istih in enkratnih izvoznih transakcijah, in če v zaprošeni državi istočasno tečeta tako postopek v zvezi z nacionalnim zahtevkom kot tudi postopek za izterjavo v imenu druge države, pri čemer bi iz takšne preučitve izhajajoča ugotovitev omogočala zavrnitev prošnje za pomoč in posledično tudi vseh izvršilnih aktov?

         (1)  Direktiva Sveta z dne 15. marca 1976 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev, ki izhajajo iz poslovanja, ki je del sistema financiranja Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, ter iz prelevmanov in carin (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 1, str. 44).

         (2)  Direktiva Sveta 2001/44/ES z dne 15. junija 2001 o spremembah Direktive 76/308/EGS o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev, ki izhajajo iz poslovanja, ki so del sistema financiranja Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, ter iz prelevmanov in carin, glede davka na dodano vrednost in določenih trošarin (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 12, str. 27).

         (3)  Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 179).


title: Zadeva C-97/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 8. februarja 2019 – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Köln

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 8. februarja 2019 – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Köln
      (Zadeva C-97/19)
      (2019/C 182/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Hauptzollamt Köln

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 78(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (1) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti razlagati tako, da je treba v skladu s to določbo v primeru, kakršen je spor v glavni stvari, izvesti pregled in popravek carinske deklaracije v tem smislu, da se podatki o deklarantu nadomestijo z opredelitvijo osebe, ki je imetnica uvoznega dovoljenja za uvoženo blago in ki jo zastopa oseba, ki je v carinski deklaraciji navedena kot deklarant in ki je carinskemu uradu predložila pooblastilo imetnice uvoznega dovoljenja?

         (1)  UL 1992, L 302, str. 1.


title: Zadeva C-109/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. februarja 2019 – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano – Ostuni – Cisternino

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. februarja 2019 – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano – Ostuni – Cisternino
      (Zadeva C-109/19)
      (2019/C 182/15)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus

         Toženi stranki: Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano – Ostuni – Cisternino

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pravo Evropske unije (in zlasti načela upravičenih pričakovanj, pravne varnosti, prostega gibanja, svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev) nasprotujejo nacionalni ureditvi (kakršna je ta iz člena 83(9), člena 95(10) in člena 97(5) italijanskega zakonika o javnem naročanju), na podlagi katere se v primeru, da ponudnik v postopku javnega naročanja ne navede stroškov dela in obveznosti za varnost pri delu, ponudnik izključi iz postopka in ne more biti pozneje ponovno sprejet na podlagi t.i. poziva k dopolnitvi predloženih dokumentov, v primeru, da obveznost navedbe teh podatkov izhaja iz dovolj jasnih določb, s katerimi bi moral biti seznanjen, ter ne glede na dejstvo, da obvestilo o javnem naročilu izrecno ne določa pravne obveznosti navedbe navedenih podatkov?


title: Zadeva C-110/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. februarja 2019 – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Ostuni, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano –Ostuni – Cisternino

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. februarja 2019 – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Ostuni, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano –Ostuni – Cisternino
      (Zadeva C-110/19)
      (2019/C 182/16)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus

         Tožena stranka: Comune di Ostuni, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano – Ostuni – Cisternino

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pravo Evropske unije (in zlasti načela upravičenih pričakovanj, pravne varnosti, prostega gibanja, svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev) nasprotujejo nacionalni ureditvi (kakršna je ta iz člena 83(9), člena 95(10) in člena 97(5) italijanskega zakonika o javnem naročanju), na podlagi katere se v primeru, da ponudnik v postopku javnega naročanja ne navede stroškov dela in obveznosti za varnost pri delu, ponudnik izključi iz postopka in ne more biti pozneje ponovno sprejet na podlagi t.i. poziva k dopolnitvi predloženih dokumentov, v primeru, da obveznost navedbe teh podatkov izhaja iz dovolj jasnih določb, s katerimi bi moral biti seznanjen, ter ne glede na dejstvo, da obvestilo o javnem naročilu izrecno ne določa pravne obveznosti navedbe navedenih podatkov?


title: Zadeva C-111/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. februarja 2019 – Industria Italiana Autobus SpA/Comune di Palermo

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. februarja 2019 – Industria Italiana Autobus SpA/Comune di Palermo
      (Zadeva C-111/19)
      (2019/C 182/17)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Industria Italiana Autobus SpA

         Tožena stranka: Comune di Palermo

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pravo Evropske unije (in zlasti načela upravičenih pričakovanj, pravne varnosti, prostega gibanja, svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev) nasprotujejo nacionalni ureditvi (kakršna je ta iz člena 83(9), člena 95(10) in člena 97(5) italijanskega zakonika o javnem naročanju), na podlagi katere se v primeru, da ponudnik v postopku javnega naročanja ne navede stroškov dela in obveznosti za varnost pri delu, ponudnik izključi iz postopka in ne more biti pozneje ponovno sprejet na podlagi t.i. poziva k dopolnitvi predloženih dokumentov, v primeru, da obveznost navedbe teh podatkov izhaja iz dovolj jasnih določb, s katerimi bi moral biti seznanjen, ter ne glede na dejstvo, da obvestilo o javnem naročilu izrecno ne določa pravne obveznosti navedbe navedenih podatkov?


title: Zadeva C-129/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di cassazione (Italija) 19. februarja 2019 – Presidenza del Consiglio dei Ministri/BV

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di cassazione (Italija) 19. februarja 2019 – Presidenza del Consiglio dei Ministri/BV
      (Zadeva C-129/19)
      (2019/C 182/19)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte Suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj kasacijske pritožbe: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: BV

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Sodišče Evropske unije je zaprošeno, da v okoliščinah postopka v glavni stvari: v zvezi z odškodninsko tožbo, ki jo je italijanska državljanka s stalnim prebivališčem v Italiji vložila zoper državo kot zakonodajalca zaradi neizvajanja in/ali neustreznega in/ali nepopolnega izvajanja obveznosti, določenih v Direktivi Sveta 2004/80/ES z dne 29. aprila 2004 o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj (1), zlasti pa obveznosti iz člena 12(2) te direktive, ki od držav članic zahteva, da do 1. julija 2005 (kot določa člen 18(1)) uvedejo splošno shemo odškodninskega varstva, ki bo žrtvam vseh nasilnih in naklepnih kaznivih dejanj (vključno s kaznivim dejanjem spolnega nasilja, katerega žrtev je tožeča stranka) zagotavljala primerno in pošteno povračilo škode v primerih, ko te od oseb, ki so neposredno odgovorne za povzročitev škode, ne morejo pridobiti celotne odškodnine za nastalo škodo odgovori na ta vprašanja:

                  1.

                  ali pravo [Unije] – v zvezi s položajem, v katerem Direktiva Sveta 2004/80/ES z dne 29. aprila 2004„o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj“, ki se ne uporablja neposredno (non self executing), kar zadeva uvedbo sheme odškodnin žrtvam nasilnih kaznivih dejanj, zahtevano s to direktivo, ki v zvezi s posamezniki v čezmejnih položajih, na katere se izključno nanaša, ustvarja podlago za odškodninsko odgovornost države članice v skladu z načeli sodne prakse Sodišča EU (med drugim iz sodb,Francovich‘ in,Brasserie du Pecheur in Factortame III‘, v nacionalno pravo ni bila prenesena pravočasno (in/ali popolno)) – zahteva, da se podobna odgovornost države članice vzpostavi tudi v zvezi s posamezniki, ki se ne znajdejo v čezmejnih položajih (torej s prebivalci lastne države), ki sicer ne bi bili neposredno upravičeni do ugodnosti, ki izhajajo iz izvajanja te direktive, ampak bi, da bi se izognili kršenju načela enakosti/prepovedi diskriminacije iz tega istega prava [Unije], morali in mogli – če bi bil prenos Direktive pravočasen in popoln – biti upravičeni do teh ugodnosti na podlagi razširitve polnega učinka te direktive (oziroma navedene sheme odškodnin)?;
                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen:

                  2.

                  ali je z vidika izvajanja določbe člena 12(2) Direktive 2004/80 mogoče šteti, da odškodnina žrtvam nasilnih naklepnih kaznivih dejanj (in zlasti kaznivega dejanja spolnega nasilja iz člena 609a codice penale (kazenski zakonik), ki je v decreto del Ministro dell'interno 31 agosto 2017 (uredba ministra za notranje zadeve z dne 31. avgusta 2017) (sprejeti na podlagi člena 11(3) legge 7 luglio 2016, n. 122 (zakon št. 122 z dne 7. julija 2016) (o določbah za izpolnitev obveznosti, ki izhajajo iz članstva v Evropski uniji – evropski zakon 2015–2016), kakor je bil spremenjen (s členom 6 legge 20 novembre 2017, n. 167 (zakon št. 167 z dne 20. novembra 2017) in členom 1, odstavki od 593 do 596, legge 30 dicembre 2018, n. 145 (zakon št. 145 z dne 30. decembra 2018)) določena s fiksnim zneskom v višini 4800 EUR, „žrtvam zagotavlja pošteno in primerno odškodnino“?

         (1)  Direktiva Sveta 2004/80/ES z dne 29. aprila 2004 o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj (UL 2004, L 261, str. 15).


title: Zadeva C-131/19 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 15. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 13. decembra 2018 v zadevi T-743/16 RENV, Evropska komisija/CX

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/16

      Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 15. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 13. decembra 2018 v zadevi T-743/16 RENV, Evropska komisija/CX
      (Zadeva C-131/19 P)
      (2019/C 182/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: G. Berscheid, T. S. Bohr, C. Ehrbar, agenti)

         Druga stranka v postopku: CX

         Predlogi

                  —

                  Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 v zadevi T-743/16 RENV, CX/Komisija v delu, v katerem je bila z njo odločba o disciplinskem ukrepu odstranitve razglašena za nično;

                  —

                  vrnitev zadeve Splošnemu sodišču, da odloči o preostalih tožbenih razlogih in

                  —

                  pridržanje odločitve o stroških.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

         Prvi pritožbeni razlog: kršitev členov 4 in 22 Priloge IX h Kadrovskim predpisom z napačno razlago obsega pravice do osebne zglasitve pred sodiščem

      Trditve v utemeljitev prvega pritožbenega razloga so razdeljene na več delov.
      Prvi del: Komisija trdi, da v sodbi niso bili upoštevani pravna merila za presojo nesposobnosti uradnika, da se zglasi pred sodiščem, obveznost obrazložitve in pravila o dokaznem bremenu.
      Drugi del: Komisija trdi, da je bil v sodbi napačno uporabljen pojem sklenjenega kroga indicev, da bi se dokazalo, da uradnik ni bil sposoben zglasiti se pred sodiščem, in da je bila ocena Splošnega sodišča o upoštevnih dokaznih predlogih nepopolna.
      Tretji del: Komisija trdi, da sta bila v sodbi izkrivljena dva dokazna predloga.

         Drugi pritožbeni razlog: kršitev členov 4 in 22 Priloge IX h Kadrovskim predpisom z napačno razlago obsega pravice do pisne izjave ali do izjave prek zastopnika

      Trditve v utemeljitev prvega pritožbenega razloga so razdeljene na dva dela.
      Prvi del: kršitev pravnih meril za presojo nesposobnosti uradnika, da predloži pisna stališča ali da svoja stališča predloži prek zastopnika, kršitev obveznosti obrazložitve, kršitev dokaznih pravil glede nesposobnosti uradnika, da se brani na obravnavi, in napačna uporaba pojma sklenjenega kroga indicev.
      Drugi del: protislovje razlogov v zvezi z nesposobnostjo uradnika, da se brani.

         Tretji pritožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve v zvezi s posledicami kršitve pravice do izjave

      Splošno sodišče ni obrazložilo razlogov, iz katerih je posledica postopkovne nepravilnosti zaradi neuresničitve pravice do izjave razveljavitev izpodbijane odločbe.


title: Zadeva C-147/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 20. februarja 2019 – Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) in Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 20. februarja 2019 – Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) in Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)
      (Zadeva C-147/19)
      (2019/C 182/21)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A.

         Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) in Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je s pojmom „reprodukcija fonograma, objavljenega v komercialne namene“, iz člena 8(2) Direktiv 92/100 (1) in 2006/115 (2) zajeta reprodukcija fonograma, objavljenega v komercialne namene, v avdiovizualnem posnetku, ki vsebuje zapis avdiovizualnega dela?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali mora enkratno pravično nadomestilo iz člena 8(2) navedenih direktiv plačati subjekt, ki izvaja storitve razširjanja televizijskih programov, ki za kakršno koli priobčitev javnosti uporabi avdiovizualni posnetek, ki vsebuje zapis kinematografskega ali avdiovizualnega dela, v katerem je bil reproduciran fonogram, objavljen v komercialne namene?

         (1)  Direktiva Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 120).

         (2)  Direktiva 2006/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski pravici, na področju intelektualne lastnine (UL L 376, 2006, str. 28).


title: Zadeva C-148/19 P: Pritožba, ki sta jo BTB Holding Investments SA in Duferco Participations Holding SA vložili 19. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 11. decembra 2018 v zadevi T-100/17, BTB Holding Investments SA in Duferco Participations Holding SA/Komisija

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/18

      Pritožba, ki sta jo BTB Holding Investments SA in Duferco Participations Holding SA vložili 19. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 11. decembra 2018 v zadevi T-100/17, BTB Holding Investments SA in Duferco Participations Holding SA/Komisija
      (Zadeva C-148/19 P)
      (2019/C 182/22)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnici: BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA (zastopniki: J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart, Q. Declève, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)

         Predlogi

                  —

                  sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2018, BTB Holding Investments in Duferco Participations Holding/Komisija (T-100/17) naj se razveljavi;

                  —

                  zadeva naj se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnici v pritožbi zoper sodbo T-100/17 navajata, da je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi kršilo pravico do poštenega sojenje s tem, da je podalo ugotovitev, da morajo biti „za dokaz, da je Komisija storila očitno napako pri [ekonomski in kompleksni] presoji dejstev, ki bi lahko utemeljila razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka, zadostni za izpodbitje verjetnosti presoje dejstev v zadevni odločbi.“ Pritožnici natančneje navajata, da je Splošno sodišče kršilo načela v zvezi z dokaznim bremenom in načelo enakosti orožij.


title: Zadeva C-153/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 22. februarja 2019 –FZ/DER Touristik GmbH

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 22. februarja 2019 –FZ/DER Touristik GmbH
      (Zadeva C-153/19)
      (2019/C 182/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FZ

         Tožena stranka: DER Touristik GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali se pravica do znižanja cene potovanja, ki jo lahko potnik na podlagi sklenjene pogodbe o potovanju uveljavlja zoper organizatorja potovanja zaradi napak pri izvedbi leta kot posledica zamude leta šteje za dodatno odškodnino na podlagi člena 12 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) in ali se lahko ob smiselni uporabi člena 7 Uredbe odobrene odškodnine zaradi zamude leta odštejejo od takšne odškodnine na podlagi člena 12 Uredbe?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-181/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Nemčija) 25. februarja 2019 – Jobcenter Krefeld - Widerspruchsstelle/JD

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Nemčija) 25. februarja 2019 – Jobcenter Krefeld - Widerspruchsstelle/JD
      (Zadeva C-181/19)
      (2019/C 182/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožnik in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Jobcenter Krefeld - Widerspruchsstelle

         Tožena stranka in pritožnik: JD

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je izključitev državljanov Unije, ki imajo pravico do prebivanja na podlagi člena 10 Uredbe št. 492/2011 (1), iz prejemanja dajatev socialne pomoči v smislu člena 24(2) Direktive 2004/38 (2) združljiva z načelom enakega obravnavanja iz člena 18 PDEU v povezavi s členoma 10 in 7 Uredbe št. 492/2011?

                              a)

                              Ali se dajatev socialne pomoči v smislu člena 24(2) Direktive 2004/38 šteje za socialno ugodnost v smislu člena 7(2) Uredbe št. 492/2011?

                              b)

                              Ali se omejitvena določba iz člena 24(2) Direktive 2004/38 uporablja za načelo enakega obravnavanja iz člena 18 PDEU v povezavi s členoma 10 in 7 Uredbe št. 492/2011?

                  2.

                  Ali je izključitev državljanov Unije iz prejemanja posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki, v smislu členov 3(3) in 70(2) Uredbe št. 883/2004 (3), združljiva z načelom enakega obravnavanja iz člena 18 PDEU, v povezavi s členom 4 Uredbe št. 883/2004, če imajo le-ti pravico do prebivanja iz člena 10 Uredbe št. 492/2011 in so vključeni v sistem socialnega zavarovanja ali sistem družinskih dajatev v smislu člena 3(1) Uredbe št. 883/2004?

         (1)  Uredba (EU) št 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (UL 2011, L 141, str. 1).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).

         (3)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).


title: Zadeva C-189/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgerichts (Nemčija) 26. februarja 2019 – der Spenner GmbH & Co. KG/Zvezna republika Nemčija

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgerichts (Nemčija) 26. februarja 2019 – der Spenner GmbH & Co. KG/Zvezna republika Nemčija
      (Zadeva C-189/19)
      (2019/C 182/25)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vložnica revizije: der Spenner GmbH & Co. KG

         Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Zvezna republika Nemčija (Umweltbundesamt, Deutsche Emissionshandelsstelle)

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 9(9) Sklepa Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2011/278/EU) (1) zahteva, da mora biti bistveno povečanje zmogljivosti obstoječe naprave izvedeno v uvodnem obdobju, ki ga je na podlagi člena 9(1) Sklepa 2011/278/EU določila država članica?

                  2.

                  Ali je treba člen 9(9), prvi pododstavek, Sklepa 2011/278/EU v povezavi z njegovim odstavkom 1 v primeru bistvenih povečanj zmogljivosti razlagati tako, da se pri določitvi preteklih ravni dejavnosti uvodnega obdobja od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2010 ne sme upoštevati preteklih ravni dejavnosti dodane zmogljivosti, (tudi) če je do bistvenega povečanja zmogljivosti prišlo v uvodnem obdobju od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2008?

                  3.

                              a)

                              Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
                              Ali je treba člen 9(1) Sklepa 2011/278/EU razlagati tako, da mora pristojni organ države članice sam določiti uvodno obdobje od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2008 ali od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2010 ali pa lahko država članica prizna pravico do izbire uvodnega obdobja upravljavcu naprave?

                              b)

                              Če država članica lahko prizna upravljavcu naprave pravico do izbire:
                              Ali mora država članica kot podlago določiti uvodno obdobje, ki vsakokrat privede do višjih preteklih ravni dejavnosti, tudi če lahko upravljavec naprave na podlagi prava države članice svobodno izbira med uvodnimi obdobji in se odloči, da bo izbral uvodno obdobje z nižjimi preteklimi ravnmi dejavnosti?

                  4.

                  Ali je treba Sklep Komisije (EU) 2017/126 z dne 24. januarja 2017 o spremembi Sklepa 2013/448/EU glede uvedbe enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2) razlagati tako, da je treba pri dodelitvah pred 1. marcem 2017 uporabiti medsektorski korekcijski faktor za leta 2013–2020 iz prvotne različice člena 4 Sklepa 2013/448/EU in Priloge II k temu sklepu in ali ga je treba pri dodatnih dodelitvah pravic do emisije, ki so bile sodno priznane po 28. februarju 2017, uporabiti za vse dodatno dodeljene pravice za leta 2013–2020 ali samo za dodatno dodeljene pravice za leta 2018–2020?

         (1)  UL L 130, 2011, str. 1).

         (2)  UL L 19, 2017, str. 93).


title: Zadeva C-210/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 6. marca 2019 – TN/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 6. marca 2019 – TN/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Zadeva C-210/19)
      (2019/C 182/26)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TN

         Tožena stranka: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/32/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana „Direktiva o postopkih“) ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin razlagati tako, da je mogoče, da država članica zagotavlja učinkovito pravno varstvo, čeprav njena sodišča ne morejo spremeniti odločb, izdanih v azilnem postopku, temveč jih lahko zgolj odpravijo in upravnemu organu naložijo izvedbo novega postopka?

                  2)

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana „Direktiva o postopkih“) – znova ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin – razlagati tako, da je zakonodaja države članice, ki za sodne postopke na področju azila določa enoten zavezujoč rok skupno največ 60 dni, ne glede na kakršne koli posamične okoliščine in brez upoštevanja posebnosti zadeve ter morebitnih težav z dokazovanjem, v skladu s temi določbami?

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60).


title: Zadeva C-218/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 12. marca 2019 – XR/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 12. marca 2019 – XR/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris
      (Zadeva C-218/19)
      (2019/C 182/27)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: XR

         Nasprotne stranke v postopku s kasacijsko pritožbo: Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali načelo, v skladu s katerim je bil s Pogodbo o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, ki je po spremembah postala Pogodba o delovanju Evropske unije, oblikovan lasten pravni red, ki je del pravnih sistemov držav članic in velja za njihova sodišča, nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki za odobritev oprostitve izpolnjevanja pogojev glede izobraževanja in diplome, ki so načeloma določeni za dostop do odvetniškega poklica, določa zahtevo, da mora vlagatelj prošnje za oprostitev zadostno poznati francosko nacionalno pravo, s čimer je izključeno upoštevanje podobnega poznavanja samo prava Evropske unije?

                  2.

                  Ali člena 45 in 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero so do oprostitve izpolnjevanja pogojev glede izobraževanja in diplome, ki so načeloma določeni za dostop do odvetniškega poklica, upravičeni samo nekateri javni uslužbenci iste države članice, ki so s tem statusom v Franciji opravljali pravne dejavnosti v javni upravi ali javni službi ali mednarodni organizaciji, in v skladu s katero do te oprostitve niso upravičeni sedanji in nekdanji evropski javni uslužbenci, ki so s tem statusom pri Evropski komisiji opravljali pravne dejavnosti na enem ali več področjih prava Evropske unije?


title: Zadeva C-243/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 20. marca 2019 – A/Veselības ministrija

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 20. marca 2019 – A/Veselības ministrija
      (Zadeva C-243/19)
      (2019/C 182/28)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: A

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Veselības ministrija

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 20(2) Uredbe (ES) št. 883/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti v povezavi s členom 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da lahko država članica zavrne odobritev, na katero se nanaša člen 20(1) navedene uredbe, če je v državi, v kateri oseba prebiva, na voljo bolnišnično zdravljenje, o katerega medicinski učinkovitosti se ne dvomi, vendar uporabljena metoda zdravljenja ni v skladu z verskimi prepričanji navedene osebe?

                  2.

                  Ali je treba člen 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člen 8(5) Direktive 2011/24/EU (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2011 o uveljavljanju pravic pacientov pri čezmejnem zdravstvenem varstvu v povezavi s členom 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da lahko država članica zavrne odobritev, na katero se nanaša člen 8(1) navedene direktive, če je v državi zdravstvenega zavarovanja na voljo bolnišnično zdravljenje, o katerega medicinski učinkovitosti se ne dvomi, vendar uporabljena metoda zdravljenja ni v skladu z verskimi prepričanji navedene osebe?

         (1)  UL 2004, L 166, str. 1.

         (2)  UL 2011, L 88, str. 45.


title: Zadeva C-244/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 21. marca 2019 – GB/Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH in Volkswagen AG

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 21. marca 2019 – GB/Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH in Volkswagen AG
      (Zadeva C-244/19)
      (2019/C 182/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Handelsgericht Wien

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: GB

         Toženi stranki: Decker KFZ-Handels u. –Reparatur GmbH, Volkswagen AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 5(1) Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (1) razlagati tako, da je oprema vozila – v smislu člena 1(1) Uredbe št. 715/2007 – prepovedana, če je ventil za vračanje izpušnih plinov v valj, torej sestavni del, ki lahko vpliva na emisije, načrtovan tako, da je stopnja vračanja izpušnih plinov v valj, torej delež izpušnih plinov, ki se vrne v valj, regulirana tako, da ta ventil le pri temperaturah med 15 in 33 stopinjami Celzija in le pri nadmorski višini do 1000 m zagotavlja način obratovanja z nizko emisijo onesnaževal, zunaj tega temperaturnega okna pa se v razponu 10 stopinj Celzija in na nadmorski višini nad 1000 m v razponu 250 višinskih metrov linearno zmanjša na 0, s čimer torej pride do povišanja emisij NOx nad mejne vrednosti, določene z Uredbo št. 715/2007?

                  2.

                  Ali je za presojo vprašanja 1 pomembno, ali je oprema vozila, navedena v vprašanju 1, nujna za zaščito motorja pred poškodbami?

                  3.

                  Spielt es für die Beurteilung der Frage 2 weiters eine Rolle, ob der Teil des Motors, welcher vor Beschädigung zu schützen ist, das Abgasrückführventil ist?

                  4.

                  Spielt es für die Beurteilung der Frage 1 eine Rolle, ob die in Frage 1 genannte Ausrüstung des Fahrzeugs bereits bei Herstellung des Fahrzeugs verbaut wurde oder ob die in Frage 1 geschilderte Regelung des Abgasrückführventils als Nachbesserung i. S. d. Art. 3 Abs. 2 der Richtlinie 1999/44/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 25. Mai 1999 zu bestimmten Aspekten des Verbrauchsgüterkaufs und der Garantien für Verbrauchsgüter (2) in das Fahrzeug eingebracht werden soll?

                  5.

                  Ist Art. 3 Abs. 6 der Richtlinie 1999/44 zu bestimmten Aspekten des Verbrauchsgüterkaufs und der Garantien für Verbrauchsgüter so auszulegen, dass, wenn ein Kaufvertrag über ein Fahrzeug geschlossen wurde, aufgrund dessen ein den gesetzlichen (unionsrechtlichen) Bestimmungen entsprechendes Fahrzeug geschuldet ist und das Fahrzeug die Umschaltlogik verbaut hat, sohin eine Regelung, wonach, wenn das Fahrzeug in Betrieb genommen wird, sich dieses in einem Modus 1 befindet und, wenn die Software die Prüfsituation, sohin den Betrieb des Fahrzeuges im Rahmen des NEFZ (Neuer europäischer Fahrzyklus), erkennt, bleibt das Fahrzeug im Modus 1 (NEFZ), wenn jedoch die Software erkennt, dass das Fahrzeug außerhalb der Toleranzen des NEFZ (Abweichungen zum Geschwindigkeitsprofil von +/- 2 km/h bzw. +/- 1s) bewegt wird, wechselt das Fahrzeug in den Modus 0 (Fährbetrieb), bei welchem das Abgasrückführventil so geregelt wird, dass die Grenzwerte der Verordnung Nr. 715/2007 nicht mehr eingehalten werden können, wobei diese Regelung so zeitnah eintritt, dass das Fahrzeug im Ergebnis nahezu ausschließlich im Modus 0 bewegt wird, es sich hierbei um keine geringfügige Vertragswidrigkeit handelt?

         (1)  UL L 171, 2007, str. 1.

         (2)  ABl. 1999, L 171, S. 12.


title: Zadeva C-250/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 25. marca 2019 – B. O. L./Republika Belgija

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 25. marca 2019 – B. O. L./Republika Belgija
      (Zadeva C-250/19)
      (2019/C 182/30)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: B. O. L.

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Republika Belgija

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba, da se zagotovi učinkovitost prava Evropske unije in da se ne onemogoči uveljavljanje pravice do združitve družine, ki je pritožniku po njegovem mnenju podeljena s členom 4 Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1), navedeno določbo razlagati tako, da lahko otrok združevalca družine uveljavlja pravico do združitve družine, kadar postane polnoleten med sodnim postopkom zoper odločbo, s katero mu je ta pravica zavrnjena in ki je bila sprejeta, ko je bil še mladoleten?

                  2.

                  Ali je treba člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 18 Direktive 2003/86/ES razlagati tako, da nasprotuje temu, da se tožba za razglasitev ničnosti, vložena zoper zavrnitev pravice do združitve družine mladoletnega otroka, presodi za nedopustno, ker je otrok med sodnim postopkom postal polnoleten, pri čemer naj bi mu bila odvzeta možnost, da se odloči o njegovi tožbi zoper navedeno odločbo, in kršena pravica do učinkovitega pravnega sredstva?

         (1)  UL L 251, 2003, str. 12.


title: Zadeva C-251/19 P: Pritožba, ki so jo Comprojecto-Projetos e Construções, Lda in drugi vložili 25. marca 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. februarja 2019 v zadevi T-768/17, Comprojecto-Projetos e Construções, Lda in drugi/Evropska centralna banka (ECB)

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/26

      Pritožba, ki so jo Comprojecto-Projetos e Construções, Lda in drugi vložili 25. marca 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. februarja 2019 v zadevi T-768/17, Comprojecto-Projetos e Construções, Lda in drugi/Evropska centralna banka (ECB)
      (Zadeva C-251/19 P)
      (2019/C 182/31)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranke

         Pritožniki: Comprojecto-Projetos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (zastopnik: M. Ribeiro, advogado)

         Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka

         Predlog

      Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  pritožbo razglasi za dopustno in zadevo vrne Splošnemu sodišču, da to o njej vsebinsko odloči;

                  —

                  sklep na podlagi določb člena 61 Statuta razveljavi in zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču ter odloči o stroških, ki jih je treba ustrezno količinsko opredeliti v skladu z določbami člena 138 Poslovnika Splošnega sodišča.


title: Zadeva C-273/19 P: Pritožba, ki jo je Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) vložila 31. marca 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 22. januarja 2019 v zadevi T-166/17, EKETA/Evropska komisija

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/26

      Pritožba, ki jo je Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) vložila 31. marca 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 22. januarja 2019 v zadevi T-166/17, EKETA/Evropska komisija
      (Zadeva C-273/19 P)
      (2019/C 182/32)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnica: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (zastopnika: Vasileios Christianos, Dimitrios Karagounis, dikigori)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnica Sodišču Evropske unije predlaga, naj:

                  1.

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2019, zadeva T-166/17 (1), v zvezi s točkama 2 in 3 izreka in obrazložitev, ki se nanaša na ti točki;

                  2.

                  zadevo vrne v ponovno razsojanje Splošnemu sodišču;

                  3.

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica s to pritožbo ne izpodbija točke 1 izreka, niti točk 142, 143, 145, 171, 173, od 187 do 189 in od 191 do 193 obrazložitve izpodbijane sodbe, ki se nanjo nanašajo.
      Pritožnica meni, da je treba točki 2 in 3 izreka ter obrazložitev izpodbijane sodbe, ki se nanaša na ti točki, razveljaviti iz naslednjih razlogov:

                  —

                     Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni odločilo v skladu s pravom in ni presodilo vseh dokazov, ki jih je predložila EKETA. Poleg tega je izkrivilo dejstva, ki izhajajo iz navedenih dokazov, napačno uporabilo pravo v zvezi s porazdelitvijo dokaznega bremena in je kršilo obveznost obrazložitve svoje odločbe (točka 5 in naslednje pritožbe).

                  —

                     Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je napačno razložilo obstoj tveganja križanja interesov (točka 78 in naslednje pritožbe).

                  —

                     Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je – v tem okviru – napačno razlagalo obveznost Komisije, da opravi nadzor na podlagi mednarodnih revizorskih standardov (točka 94 in naslednje pritožbe).

                  —

                     Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi načela sorazmernosti, ki ga je kršilo (točka 103 in naslednje pritožbe).

         (1)  ECLI:EU:T:2019:26.


title: Zadeva C-274/19 P: Pritožba, ki jo je Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) vložil 31. marca 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 22. januarja 2019 v zadevi T-198/17, EKETA/Evropska komisija

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/27

      Pritožba, ki jo je Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) vložil 31. marca 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 22. januarja 2019 v zadevi T-198/17, EKETA/Evropska komisija
      (Zadeva C-274/19 P)
      (2019/C 182/33)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnik: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (zastopnika: Vasileios Christianos, Dimitrios Karagounis, dikigori)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču Evropske unije predlaga, naj:

                  1.

                  Razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2019 v zadevi T-198/17 (1);

                  2.

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču v razsojanje;

                  3.

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik meni, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz teh razlogov:

                  —

                     Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni odločilo v skladu s pravom in ni presodilo vseh trditev in dokazov, ki jih je predložil EKETA. Poleg tega je izkrivilo dejstva, ki izhajajo iz teh dokazov, je napačno uporabilo pravo glede porazdelitve dokaznega bremena in je kršilo obveznost obrazložitve svoje odločbe.

                  —

                     Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je napačno razlagalo obstoj nevarnosti navzkrižja interesov.

                  —

                     Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi načela sorazmernosti, ki ga je kršilo.

         (1)  ECLI:EU:T:2019:27.


title: Zadeva C-280/19 P: Pritožba, ki jo je Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) vložila 2. aprila 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 17. januarja 2019 v zadevi T-348/16 OP, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/28

      Pritožba, ki jo je Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) vložila 2. aprila 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 17. januarja 2019 v zadevi T-348/16 OP, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
      (Zadeva C-280/19 P)
      (2019/C 182/34)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnica: Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) (zastopniki: Francesca Sgritta in Miguel Pesquera Alonso, agenta, Evangelos Kourakis, dikigoros)

         Druga stranka v postopku: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (APT)

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta pritožba utemeljena in dopustna, ter sodbo v delu, v katerem je določeno: 1) da znesek v višini 184.157,00 EUR za stroške osebja spada med upravičene odhodke in 2) da so posredni stroški, ki se nanašajo na odhodke osebja, dopustni v višini 36.831,40 EUR, razveljavi;

                  —

                  se zadeva T-348/16 OP (1) ponovno preuči in naj tožbo APT, ki je bila vložena v zadevi T-348/16, v zvezi z zahtevanim zneskom 184.157,00 EUR + 36.831,40 EUR zavrne;

                  —

                  APT naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov ERCEA tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      ERCEA v utemeljitev te pritožbe v zvezi s predlogom za razveljavitev sodbe navaja 4 pritožbene razloge:

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog se nanaša na te napake:

                              i.

                              Splošno sodišče je kršilo določbe v javnem interesu prava Unije, zlasti določbe glede sedmega okvirnega programa za raziskave, zakonodajo, ki ureja ta program (na primer Uredbo [ES] št. 1906/2006) in Finančno uredbo (v nadaljevanju: predpisi);

                              ii.

                              Splošno sodišče je kršilo razlagalne določbe s tem, da je sprejelo očitno napačno in nedopustno razlago sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev št. 211166 (v nadaljevanju: sporazum), ki poleg tega ni združljiva s predpisi in zato ni zakonita;

                              iii.

                              podredno, Splošno sodišče je izkrivilo natančen pomen upoštevnih določb sporazuma in s tem tudi predložene dokaze;

                              iv.

                              Splošno sodišče ni navedlo razlogov 1) zakaj ni bilo nadzora v primeru dela na daljavo oziroma 2) zakaj vse vrste dela na daljavo po definiciji izpolnjujejo zahteve glede nadzora, to pomeni brez dodatnih ukrepov (ob predpostavki, da je nadzor potreben tudi za delo na daljavo).

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog se nanaša na dejstvo, da je Splošno sodišče, ki je sicer pravilno določilo zakonske pogoje za dopustnost zahtevka, odločilo, da je zadevni zahtevek utemeljen, čeprav je bil izpolnjen samo en pogoj (in sicer pogoj glede dejanskega delovnega časa), saj ga ERCEA (po njegovih navedbah) ni izpodbijala. Zato je Splošno sodišče neupravičeno kršilo:

                              i.

                              predpise;

                              ii.

                              pravne določbe, ki se nanašajo na sporazume;

                              iii.

                              če se ugotovi, da ni opustilo presoje ostalih pogojev (in da je to storilo zavestno), pogoj glede ustrezne obrazložitve sodbe;

                              iv.

                              vsekakor – ob upoštevanju, da ni opustilo presoje ostalih pogojev, ki jih je dejansko presodilo implicitno – določbe o dokaznem bremenu.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog se nanaša na dejstvo, da je Splošno sodišče ugotovilo, da podjemna pogodba, sklenjena med APT in raziskovalci, dovoljuje delo na daljavo, s čimer je storilo te napake:

                              i.

                              kršilo je pravila o razlagi sporazumov, pri čemer je sprejelo očitno napačno in za podjemne pogodbe nedopustno razlago;

                              ii.

                              izkrivilo je s tem povezane dokaze;

                              iii.

                              izdalo je sodbo z nezadostno in protislovno obrazložitvijo glede pomembnih točk v zadevi.

                  4.

                  Četrti pritožbeni razlog se nanaša na te napake:

                              i.

                              Splošno sodišče ni preučilo običajne prakse APT glede dela na daljavo in je za izhodišče pri izdaji sodbe uporabilo predmet presoje (torej zadevno podjemno pogodbo). Zato obrazložitev, ki jo je podalo, ni bila zadostna, saj očitno ni utemeljena;

                              ii.

                              podredno, Splošno sodišče je kršilo pravila o dokaznem bremenu in o pravilni obrazložitvi sodbe, ker sploh ni preučilo, kakšna je običajna praksa APT v zvezi z delom njenih zaposlenih na daljavo ter v zvezi s tem ni predložilo nobenih podrobnosti.

         (1)  EU:T:2019:14.


title: Zadeva T-61/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. aprila 2019 – Rodriguez Prieto/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Zadeva „Eurostat“ — Nacionalni kazenski postopek — Ustavitev postopka — Prošnja za pomoč — Žvižgač — Domneva nedolžnosti — Odškodninska tožba in tožba za razglasitev ničnosti)

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 4. aprila 2019 – Rodriguez Prieto/Komisija
      (Zadeva T-61/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Zadeva „Eurostat“ - Nacionalni kazenski postopek - Ustavitev postopka - Prošnja za pomoč - Žvižgač - Domneva nedolžnosti - Odškodninska tožba in tožba za razglasitev ničnosti)
      (2019/C 182/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Amador Rodriguez Prieto (Steinsel, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, T. Martin in R. Garcia-Valdecasas y Fernandez, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Mongin in R. Striani, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi nastala tožeči stranki, in podredno, za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 28. marca 2017, s katerim je Komisija zavrnila prošnjo tožeče stranke za pomoč.

         Izrek

                  1.

                     Odškodninska zahtevka se zavrneta.

                  2.

                     Sklep Evropske komisije z dne 28. marca 2017, s katerim je bila zavrnjena prošnja Amadorja Rodrigueza Prieta za pomoč, se razglasi za ničen.

                  3.

                     Komisija nosi svoje stroške in stroške Amadorja Rodrigueza Prieta.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-373/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. aprila 2019 – ABB/EUIPO (FLEXLOADER) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije FLEXLOADER — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neopisnost — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 — Neologizem — Nezadostno neposredno in konkretno razmerje do nekaterih proizvodov in storitev, na katere se nanaša prijava znamke)

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 4. aprila 2019 – ABB/EUIPO (FLEXLOADER)
      (Zadeva T-373/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije FLEXLOADER - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neopisnost - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Neologizem - Nezadostno neposredno in konkretno razmerje do nekaterih proizvodov in storitev, na katere se nanaša prijava znamke)
      (2019/C 182/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ABB AB (Västerås, Švedska) (zastopnika: M. Hartmann in S. Fröhlich, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Hanf in W. Schramek, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. marca 2018 (zadeva R 93/2018-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka FLEXLOADER kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 29. marca 2018 (zadeva R 93/2018-1) se razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena registracija besednega znaka FLEXLOADER za:

                              —

                                 „mehanična orodja za nanašanje vlažilnih, veznih, oljnih premaznih ali barvnih sredstev“, iz razreda 7 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957; in

                              —

                                 „naprave za elektronsko zbiranje in obdelovanje podatkov, pridobljenih iz prostora, mikroprocesorji, elektronske vhodne in izhodne enote, kompaktni diski, diskete, magnetni trakovi in polprevodniki za shranjevanje tehničnih podatkov“, iz razreda 9 v smislu Nicejskega aranžmaja.

                  2.

                     Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                     ABB AB in EUIPO nosita vsak svoje stroške.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva T-128/19: Tožba, vložena 22. februarja 2019 – Hemp Foods Australia/EUIPO - Cabrejos (Sativa)

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/33

      Tožba, vložena 22. februarja 2019 – Hemp Foods Australia/EUIPO - Cabrejos (Sativa)
      (Zadeva T-128/19)
      (2019/C 182/37)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hemp Foods Australia Pty Ltd (Sydney, Avstralija) (zastopnika: M. Holah in P. Brownlow, Solicitors)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: César Raúl Dávila Cabrejos (Lima, Peru)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, znamke Sativa – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija št. 1 259 974

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. novembra 2018 v zadevi R 1041/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Navajan tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-172/19: Tožba, vložena 22. marca 2019 – Cognac Ferrand/EUIPO (Oblika pletenja na steklenici)

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/34

      Tožba, vložena 22. marca 2019 – Cognac Ferrand/EUIPO (Oblika pletenja na steklenici)
      (Zadeva T-172/19)
      (2019/C 182/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Cognac Ferrand (Pariz, Francija) (zastopnik: D. Régnier, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije (Oblika pletenja na steklenici) – Prijava št. 17 387 564

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. januarja 2019 v zadevi R 1640/2018-2

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-178/19: Tožba, vložena 20. marca 2019 – Kalai/Svet

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/34

      Tožba, vložena 20. marca 2019 – Kalai/Svet
      (Zadeva T-178/19)
      (2019/C 182/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Nader Kalai (Halifax, Kanada) (zastopnik: G. Karouni, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v delu, v katerem se nanašata nanjo, razglasi ničnost teh aktov:

                              —

                              Izvedbenega sklepa Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji;

                              —

                              Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji;

                  —

                  Svetu naloži plačilo zneska 2.000.000,00 EUR iz naslova odškodnine za povračilo celotne povzročene škode;

                  —

                  Svetu naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke ter si pridrži pravico do utemeljitve v postopku na podlagi člena 134 Poslovnika Splošnega sodišča, v skladu s katerim se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in poštenega sojenja. Tožeča stranka, ki se opira na člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter na člena 6 in 13 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter na sodno prakso Sodišča, v zvezi s tem trdi, da bi morala biti zaslišana preden je Svet proti njej sprejel omejevalne ukrepe in da zato njena pravica do obrambe ni bila spoštovana.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, ki izhaja iz člena 296, drugi odstavek, PDEU. Tožeča stranka Svetu očita, da je podal zgolj široke in splošne preudarke, ne da bi specifično in konkretno navedel razloge, iz katerih v okviru izvrševanja svoje diskrecijske pravice meni, da je treba proti tožeči stranki sprejeti zadevne omejevalne ukrepe. Naveden naj ne bi bil noben konkreten in objektiven element, očitan tožeči stranki, ki bi lahko upravičil zadevne ukrepe.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ker naj bi Svet v okviru svoje obrazložitve v utemeljitev omejevalnega ukrepa upošteval elemente, ki naj bi bili očitno brez dejanske podlage. Zato naj bi bila navajana dejstva brez vsakršne verodostojne podlage.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti ob poseganju v temeljne pravice. Tožeča stranka namreč meni, da bi bilo treba sporni ukrep odpraviti, ker naj bi bil glede na izražen cilj nesorazmeren in ker naj bi pomenil čezmeren poseg v svobodo ustanavljanja in v lastninsko pravico, ki sta določeni v členih 16 in 17 Listine. Nesorazmernost naj bi izhajala iz dejstva, da se ukrep nanaša na vse vplivne gospodarske dejavnosti brez ostalih meril.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev lastninske pravice. Tožeča stranka, ki se opira na člena 17 in 52 Listine, zatrjuje, da ukrep zamrznitve sredstev nedvomno zajema omejitev izvrševanja lastninske pravice in da zamrznitev sredstev, ki izhajajo iz dejavnosti tožeče stranke, v obravnavani zadevi vsekakor pomeni nesorazmeren poseg glede na cilj, ki mu sledi Svet.


title: Zadeva T-183/19: Tožba, vložena 29. marca 2019 – Jalkh/Parlament

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/36

      Tožba, vložena 29. marca 2019 – Jalkh/Parlament
      (Zadeva T-183/19)
      (2019/C 182/40)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francija) (zastopnik: F. Wagner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Evropskega parlamenta z dne 31. januarja 2019 o spremembi poslovnika razglasi za ničen;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker sporni amandma ustvarja diskriminacijo na podlagi jezika, ki ne spoštuje jezikovne raznolikosti in francoskega poslanca Evropskega parlamenta odvrača od tega, da uporablja svoj materni jezik.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 14 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ker nov poslovnik Parlamenta ustvarja diskriminacijo na škodo tožeče stranke, ki je govorec francoskega jezika.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev Pogodbe o Evropski uniji. V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da novi poslovnik Parlamenta s tem, da ustvarja diskriminacijo na škodo francoskega jezika, posega v kulturno in jezikovno raznolikost v okviru te institucije.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 18 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki zagotavlja spoštovanje večjezičnosti in torej uporabo francoskega jezika.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev Uredbe Sveta št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL 1958, 17, str. 385).


title: Zadeva T-202/19: Tožba, vložena 4. aprila 2019 – Knaus Tabbert/EUIPO - Carado (CaraTour)

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/37

      Tožba, vložena 4. aprila 2019 – Knaus Tabbert/EUIPO - Carado (CaraTour)
      (Zadeva T-202/19)
      (2019/C 182/41)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Knaus Tabbert GmbH (Jandelsbrunn, Nemčija) (zastopnica: N. Maenz, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Carado GmbH (Leutkirch im Allgäu, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije CaraTour – prijava št. 15 366 313

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. januarja 2019 v zadevi R 506/2018-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  ugovor družbe Carado GmbH z dne 27. julija 2016 v zvezi z znamko Unije 4 935 334 in nemško znamko št. 30 611 776 (ugovor št. B 2 742 784) v celoti zavrne;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-203/19: Tožba, vložena 4. aprila 2019 – Knaus Tabbert/EUIPO – Carado (CaraTwo)

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/37

      Tožba, vložena 4. aprila 2019 – Knaus Tabbert/EUIPO – Carado (CaraTwo)
      (Zadeva T-203/19)
      (2019/C 182/42)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Knaus Tabbert GmbH (Jandelsbrunn, Nemčija) (zastopnica: N. Maenz, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Carado GmbH (Leutkirch im Allgäu, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije CaraTwo – prijava št. 15 170 145

         Postopek pred EUIPO: Widerspruchsverfahren postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne14. januarja 2019 v zadevi R 851/2018-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  ugovor družbe Carado GmbH z dne 27. julija 2016 v zvezi z znamko Evropske unije št. 4 935 334 in nemško znamko št. 30 611 776 (postopek z ugovorom št. B 2742 768) v celoti zavrne;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-209/19: Tožba, vložena 5. aprila 2019 – Armani/EUIPO – Invicta Watch Company of America (GLYCINE)

text:
               27.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/38

      Tožba, vložena 5. aprila 2019 – Armani/EUIPO – Invicta Watch Company of America (GLYCINE)
      (Zadeva T-209/19)
      (2019/C 182/43)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Giorgio Armani SpA (Milano, Italija) (zastopnika: J. Rether in M. Kinkeldey, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Invicta Watch Company of America, Inc. (Hollywood, Florida, Združene države))

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije v črni in beli barvi – Vloga za registracijo št. 15 910 301

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. februarja 2019 v zadevi R 578/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.