title: Zadeva C-190/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles  21. aprila 2006  — Belgacom Mobile SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles 21. aprila 2006 — Belgacom Mobile SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications
   (Zadeva C-190/06)
   (2006/C 154/23)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour d'appel de Bruxelles.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Belgacom Mobile SA.

      Tožena stranka: Institut belge des services postaux et des télécommunications.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali individualne pravice uporabe radijskih frekvenc iz člena 5(1) Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi) (1) vsebujejo izključno pravico do uporabe takih naprav, kot so naprave GSM, ali do odobritve njihove uporabe?

               2)

               Ali je treba člen 7(3) Direktive Parlamenta in Sveta 1999/5/ES z dne 9. marca 1999 o telekomunikacijski terminalski opremi ter medsebojnem priznavanju skladnosti te opreme (2) razumeti tako, da pomeni oviro za nacionalni ukrep, ki bi uporabo SIM kartic v GSM vmesnikih pogojeval s predhodno odobritvijo zadevnega obratovalca mobilnega omrežja?

               3)

               Ali pojem dostop v smislu Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu) (3) zajema zagotavljanje razpoložljivosti SIM kartice drugemu podjetju v primeru, v katerem to podjetje to SIM kartico uporablja v GSM vmesnikih, zato da tretjim osebam zagotavlja storitve, ki omogočajo izognitev medomrežnim povezovalnim točkam?

               4)

               Ali je nacionalni sodni ali upravni ukrep, ki zahteva predhodno odobritev obratovalca javnega omrežja mobilne telefonije, ki drugemu podjetju zagotavlja razpoložljivost ene ali več SIM kartic, kar uporabniku SIM kartic omogoča dostop do elektronskih komunikacijskih storitev, ki jih zagotavlja ta obratovalec, kadar se SIM kartice uporabljajo v napravah, ki tehnično omogočajo dostop do storitev obratovalca, ne da bi se uporabilo medomrežne povezovalne točke in ne da bi bilo treba od njega pridobiti zagotavitev razpoložljivosti drugih naprav in/ali storitev, združljiv:

                           —

                           z Direktivo 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi), s katero je bil uveden splošen sistem odobritve za vsa elektronska komunikacijska omrežja in storitve;

                           —

                           s členom 8(1), pododstavek 2, Direktive 2002/21/ES (okvirna direktiva) (4), ki določa, da države članice zagotovijo, da nacionalni regulativni organi pri opravljanju svojih nalog, zlasti tistih, ki so namenjene zagotovitvi učinkovite konkurence, dosledno upoštevajo zahtevo po tehnološko nevtralni zakonski ureditvi;

                           —

                           s pravili o konkurenci, na katera se sklicuje uvodna izjava 7 Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu), in sicer ker naj bi imela tak učinek, da bi bila določila in pogoji za dostop v smislu člena 2(a) Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu) vezani na dejavnosti stranke, ki zaprosi za dostop, zlasti pa na višino njene naložbe v omrežno infrastrukturo;

               5)

               Če je treba šteti, da je za uporabo GSM vmesnika za komercialno zagotavljanje elektronskih komunikacijskih storitev potrebno soglasje zadevnega obratovalca mobilne telefonije, ali je treba člena 3 in 4 Direktive 97/33/ES (5) in člen 4 Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu) razlagati tako, da mora biti ta uporaba predmet dogovora med zadevnima strankama o tehničnih in komercialnih pogojih?

               6)

               Ali je treba obveznost stroškovne naravnanosti cen, ki zavezuje subjekte, ki so priglašeni kot subjekti s pomembno tržno močjo, na katere se nanaša člen 7 Direktive 97/33/ES in člen 13(1) Direktive 2002/19/ES (Direktive o dostopu), razlagati tako, da ta obveznost ni v nasprotju s tem, da obratovalec, ki ga zavezuje, določi svoje cene tako, da se mu povrnejo naložbeni stroški v zvezi z medomrežnimi povezovalnimi točkami, ker so bili ti stroški izračunani ob upoštevanju skupnega števila klicev „off net“, kamor so vključeni klici, ki so jih preusmerili GSM vmesniki?

               7)

               Ali je treba člen 10(6) Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi) in člen 7(6) Direktive 2002/21/ES (okvirna direktiva) razlagati tako, da lahko države članice določijo, da se nujni začasni ukrepi, ki jih sprejme nacionalni regulativni organ, lahko izvajajo samo določen čas, ki je omejen na dva meseca?

      (1)  Direktiva 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL L 108, str. 21).

      (2)  Direktiva 1999/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 1999 o radijski opremi in telekomunikacijski terminalski opremi ter medsebojnem priznavanju skladnosti te opreme (UL L 91, str. 10).

      (3)  Direktiva 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (UL L 108, str. 7).

      (4)  Direktiva Evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, str. 33).

      (5)  Direktiva Evropskega parlamenta in sveta 97/33/ES z dne 30. junija 1997 medomrežnem povezovanju v telekomunikacijah glede zagotavljanja univerzalne storitve in medobratovalnosti z uporabo načel zagotavljanja odprtosti omrežij (ONP) (UL L 199, str. 32)


title: Zadeva C-117/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Burgos (Španiija) 5. marca 2012 – La Retoucherie de Manuela, S. L. proti La Retoucherie de Burgos, S. C.

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Burgos (Španiija) 5. marca 2012 – La Retoucherie de Manuela, S. L. proti La Retoucherie de Burgos, S. C.
   (Zadeva C-117/12)
   2012/C 151/32
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Burgos

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: La Retoucherie de Manuela, S. L.

      Druga stranka: La Retoucherie de Burgos, S. C.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba dikcijo „poslovni prostori in zemljišče, s katerega je kupec posloval v obdobju veljavnosti pogodbe“ iz člena 5(b) Uredbe št. 2790/1999 (1) razlagati tako, da se omejuje na fizični prostor, iz katerega se je prodajalo blago oziroma so se opravljale storitve v obdobju veljavnosti pogodbe, ali se lahko razširi na celotno ozemlje, na katerem je kupec posloval v obdobju veljavnosti pogodbe?

               2.

               Če Sodišče odloči, da je pravilna prva razlaga, ali lahko v primeru pogodbe o franšizingu, v kateri se franšizojemalcu dodeli določeno ozemlje, dikcija „poslovni prostori in zemljišče“ ustreza ozemlju, na katerem je franšizojemalec posloval v obdobju veljavnosti pogodbe?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2790/1999 z dne 22. decembra 1999 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 364).


title: Zadeva C-277/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 5. junija 2014 – PPUH Stehcemp Florian Stefanek, Janina Stefanek, Jarosław Stefanek sp. j. proti Dyrektor Izby Skarbowej w Lodzi

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 5. junija 2014 – PPUH Stehcemp Florian Stefanek, Janina Stefanek, Jarosław Stefanek sp. j. proti Dyrektor Izby Skarbowej w Lodzi
   (Zadeva C-277/14)
   2014/C 303/21
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in vložnica kasacijske pritožbe: PPUH Stehcemp Florian Stefanek, Janina Stefanek, Jarosław Stefanek sp. j.

      Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Dyrektor Izby Skarbowej w Lodzi

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 2(1), 4(1) in (2), 5(1) ter 10(1) in (2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (1) (v nadaljevanju: Šesta direktiva) razlagati tako, da gre pri dejanju, ki je bilo izvedeno v okoliščinah, kakršne so v postopku, ki teče pri nacionalnem sodišču, v kateri niti davčni zavezanec niti davčni organi ne morejo določiti identitete dejanskega dobavitelja blaga, za dobavo blaga?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člene 17(2)(a), 18(1)(a) ter 22(3) Šeste direktive razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnim določbam, na podlagi katerih – v okoliščinah, kakršne so v postopku, ki teče pri nacionalnem sodišču – davčni zavezanec vstopnega davka ne more odbiti, ker je račun izdala oseba, ki ni dejanski dobavitelj blaga, in ni mogoče določiti identitete dejanskega dobavitelja blaga in mu naložiti plačila davka ali imenovati osebe, ki je to dolžna storiti na podlagi člena 21(1)(c) Šeste direktive zaradi izstavitve računa?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23.


title: Zadeva T-144/12: Tožba, vložena 30. marca 2012 – Comsa proti UUNT – COMSA (COMSA)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/20

         Tožba, vložena 30. marca 2012 – Comsa proti UUNT – COMSA (COMSA)
   (Zadeva T-144/12)
   2012/C 194/34
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Comsa, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: M. Aznar Alonso, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Constructora de obras municipales, SA (COMSA) (Madrid, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbi ugodi in razglasi, da točke 2, 3 in 5 odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 10. januarja 2012 v združenih zadevah R 518/2011-2 in R 795/2011-2 niso v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 40/1994 o znamki Skupnosti (sedanja Uredba (ES) št. 207/2009);

               —

               toženi stranki in morebitnemu intervenientu naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Constructora de obras municipales, SA (COMSA)

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „COMSA“ za proizvode in storitve iz razredov 19, 35, 36, 37, 39 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 7 091 051

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: ime podjetja (firma) „COMSA S.A.“ in neregistrirana znamka „COMSA“

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožb tožeče in tožene stranke

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-498/11: Tožba, vložena 16. septembra 2011 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/37

         Tožba, vložena 16. septembra 2011 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-498/11)
   2011/C 347/68
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sklep Urada za publikacije Evropske unije, s katerim je bila zavrnjena ponudba, ki jo je tožeča stranka predložila v okviru postopka javnega razpisa – Posamični javni razpis št. 10369, ki se nanaša na „posodobitev spletne strani OLAF“, in s katerim se izvaja konkurenčna večkratna okvirna pogodba o opravljanju storitev št. 10224, sklop 1, in s tem povezani sklepi Urada za publikacije, vključno s tistim, s katerim je bilo zadevno javno naročilo oddano izbranemu ponudniku in izbrani pogodbeni stranki, naj se razglasijo za nične;

               —

               Uradu za publikacije naj se naloži, da tožeči stranki plača 31 977 EUR odškodnine;

               —

               poleg tega naj se Uradu za publikacije naloži, da tožeči stranki plača 20 000 EUR odškodnine zaradi izgube možnosti ter škodovanja njenemu ugledu in verodostojnosti; in

               —

               Uradu za publikacije naj se naloži plačilo stroškov postopka in drugih stroškov in izdatkov, nastalih v povezavi s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka se v utemeljitev tožbe opira na tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve v skladu s členom 100(2) Finančne uredbe;

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev specifikacije s tem, da je bilo merilo za dodelitev uporabljeno v nasprotju s členom 97 Finančne uredbe in členom 138 Podrobnih izvedbenih pravil; in

               3.

               Tretji tožbeni razlog: očitne napake pri presoji, nejasni in neosnovani komentarji odbora za ocenjevanje, sprememba meril za dodelitev, vsebovanih v izvirniku javnega razpisa, in nepravočasna sporočitev meril, ki so bila uvedena a posteriori, ponudnikom.


title: Zadeva C-46/09: Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 4. decembra 2009 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/44

         Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 4. decembra 2009 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-46/09) (1)

   2010/C 63/72

      Jezik postopka: estonščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva C-470/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresný súd vo Svidníku – Slovaška) – Pohotovosť s.r.o. proti Miroslavu Vašuti (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pogodba o potrošniškem posojilu — Nepošteni pogoji — Direktiva 93/13/ES — Izvršba arbitrarne odločbe — Predlog za intervencijo v izvršilnem postopku — Združenje za varstvo potrošnikov — Nacionalna zakonodaja, ki ne dopušča take intervencije — Procesna avtonomija držav članic)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresný súd vo Svidníku – Slovaška) – Pohotovosť s.r.o. proti Miroslavu Vašuti
   (Zadeva C-470/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pogodba o potrošniškem posojilu - Nepošteni pogoji - Direktiva 93/13/ES - Izvršba arbitrarne odločbe - Predlog za intervencijo v izvršilnem postopku - Združenje za varstvo potrošnikov - Nacionalna zakonodaja, ki ne dopušča take intervencije - Procesna avtonomija držav članic))
   2014/C 112/10
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Okresný súd vo Svidníku

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pohotovosť s.r.o.

      Tožena stranka: Miroslav Vašuta

      ob udeležbi: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Okresný súd vo Svidníku – Razlaga členov 6(1) in 8 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288) ter členov 38 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pogodba o potrošniškem posojilu – Izvršba arbitražne odločbe – Predlog za intervencijo združenja za varstvo pravic potrošnikov v izvršilnem postopku – Nacionalna zakonodaja, ki ne dopušča možnosti intervencije tretjih oseb – Možnost nacionalnega sodišča, da dopusti tako intervencijo

      Izrek

   Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, predvsem člene 6(1), 7(1) in 8 te direktive, v zvezi s členoma 38 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki združenju za varstvo pravic potrošnikov ne dopušča intervencije v podporo potrošniku v izvršilnem postopku zoper tega potrošnika na podlagi pravnomočne arbitrarne odločbe.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva T-251/09: Tožba, vložena 26. junija 2009 — Société des Pétroles Shell proti Komisiji

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/32

         Tožba, vložena 26. junija 2009 — Société des Pétroles Shell proti Komisiji
   (Zadeva T-251/09)
   2009/C 193/50
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Société des Pétroles Shell SAS (Colombes, Francija) (zastopnik: P. Hubert, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               deloma ali v celoti naj se razglasi za ničnega negativen odgovor zaradi molka Komisije z dne 9. maja 2009 na prošnjo za dostop do dokumentov Komisije (referenca GESTDEM 372/2009) in uveljavitev vseh posledic v zvezi z dostopom tožeče stranke do zaprošenih dokumentov;

               —

               podredno, če bi ga Sodišče prve stopnje štelo za odločbo, naj se deloma ali v celiti razglasi za ničnega dopis Generalnega sekretariata Komisije z dne 7. maja 2009 o nezmožnosti ugoditve prošnji za dostop do dokumentov Komisije (referenca GESTEDEM 372/2009), in uveljavitev vseh posledic v zvezi z dostopom tožeče stranke do zaprošenih dokumentov;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Komisije o zavrnitvi dostopa tožeči stranki do dokumentov v zvezi s preiskavo o praksah na trgu dobave reaktivnega goriva otoku Reunion, ki jih ima Komisija ali sta si jih izmenjala Komisija in francoski organ za varstvo konkurence, med drugim na podlagi člena 11(4) Uredbe št. 1/2003. Podredno, če bi ga Sodišče prve stopnje štelo kot zavrnilno odločbo, tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti dopisa Generalnega sekretariata, v katerem je navedeno, da Komisija ne more ugoditi prošnji za dostop do dokumentov, ki jo je vložila tožeča stranka.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja enake ali podobne tožbene razloge kot v okviru zadeve Shell Helas proti Komisiji, T-245/09.


title: Zadeva C-229/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Passau (Nemčija) 16. maja 2011 – Alexander Heimann proti Kaiser GmbH

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Passau (Nemčija) 16. maja 2011 – Alexander Heimann proti Kaiser GmbH
   (Zadeva C-229/11)
   2011/C 269/38
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht Passau

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alexander Heimann

      Tožena stranka: Kaiser GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 12. decembra 2007 oziroma člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (1) razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji ali praksi, v skladu s katerima se v primeru zmanjšanja števila delovnih dni na teden zaradi zakonite določitve skrajšanja delovnega časa (Kurzarbeit) delavcu, ki dela s skrajšanim delovnim časom, pravica do plačanega letnega dopusta pro rata temporis prilagodi v skladu z razmerjem med številom delovnih dni na teden med delom s skrajšanim delovnim časom in številom delovnih dni na teden, ki jih opravi delavec, ki dela s polnim delovnim časom, tako da delavec, ki dela s skrajšanim delovnim časom, za obdobje dela s skrajšanim delovnim časom pridobi samo pravico do ustrezno skrajšanega letnega dopusta?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
               Ali je treba člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 12. decembra 2007 oziroma člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji ali praksi, v skladu s katerima se v primeru zmanjšanja števila delovnih dni na teden na nič zaradi zakonite določitve „delovnega časa, skrajšanega na nič“ (Kurzarbeit Null), delavcu, ki dela s skrajšanim delovnim časom, pravica do plačanega letnega dopusta pro rata temporis prilagodi na nič, tako da delavec, ki dela s skrajšanim delovnim časom, za obdobje dela z „delovnim časom, skrajšanim na nič“, ne pridobi pravice do letnega dopusta?

      (1)  UL L 299, str. 9.


title: Zadeva F-11/13: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 14. maja 2014 – Delcroix proti ESZD (Javni uslužbenci — Uradnik — ESZD — Vodja delegacije v tretji državi — Premestitev na sedež ESZD — Predčasno prenehanje funkcije vodje delegacije)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/39

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 14. maja 2014 – Delcroix proti ESZD
   (Zadeva F-11/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradnik - ESZD - Vodja delegacije v tretji državi - Premestitev na sedež ESZD - Predčasno prenehanje funkcije vodje delegacije))
   2014/C 194/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nicola Delcroix (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva D. Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal in S. Orlandi, odvetniki, nato D. Abreu Caldas, J.-N. Louis in S. Orlandi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) (zastopnika: sprva R. Metsola in S. Marquardt, zastopnika, nato S. Marquardt, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o premestitvi tožeče stranke na delovno mesto na sedežu ESZD in o prenehanju njene razporeditve na delegacijo EU v Džibutiju.

      Izrek

               1.

               Odločba, vročena z dopisom z dne 8. marca 2012, o premestitvi N. Delcroixa na sedež Evropske službe za zunanje delovanje in o predčasnem prenehanju njegove razporeditve na delovno mesto vodje delegacije Evropske unije na Džibutiju se razglasi za nično.

               2.

               Evropska služba za zunanje delovanje nosi svoje stroške in stroške N. Delcroixa.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013, str. 29.


title: Zadeva T-346/04: Tožba Sadas S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), vložena dne 17. avgusta 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/56

         Tožba Sadas S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), vložena dne 17. avgusta 2004
   (Zadeva T-346/04)
   (2004/C 262/103)
   Jezik vložitve tožbe: francoščina
   Družba Sadas S.A., s sedežem v Tourcoingu (Francija), ki jo zastopa André Bertrand, avocat, je dne 17. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT).
   Družba L.T.J. Diffusion je bila tudi stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               v celoti spremeni odločbo prvega Odbora za pritožbe v zadevi št. R393/2003-1;

               —

               razglasi za nično odločbo, s katero je preizkuševalec ugotovil, da obstaja verjetnost zmede v javnosti med znamko „ARTHUR“ in prijavo za registracijo znamke „ARTHUR ET FELICIE“;

               —

               družbi L.T.J. Diffusion naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Tridimenzionalna znamka „ARTHUR ET FELICIE“ – zahteva št. 0373787

               Blago ali storitve:

               Blago iz razredov 16, 24 in 25

               Imetnik izpodbijane znamke ali znaka v postopku z ugovorom:

               L.T.J. Diffusion

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Nacionalna znamka „ARTHUR“ za razred 25 (oblačila)

               Odločba oddelka za ugovore

               Zavrnitev ugovora

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Ničnost odločbe oddelka za ugovore

               Tožbeni razlogi:

               Zmotna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94.


title: Združeni zadevi C-488/08 P in C-489/08 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 4. decembra 2009 – Matthias Rath proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Dr. Grandel GmbH (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Besedni znamki Epican in Epican Forte — Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti EPIGRAN — Verjetnost zmede — Delna zavrnitev registracije — Očitna nedopustnost pritožb)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/18

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 4. decembra 2009 – Matthias Rath proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Dr. Grandel GmbH
   (Združeni zadevi C-488/08 P in C-489/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Besedni znamki Epican in Epican Forte - Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti EPIGRAN - Verjetnost zmede - Delna zavrnitev registracije - Očitna nedopustnost pritožb)
   2010/C 63/27
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Matthias Rath (zastopniki: S. Ziegler, C. Kleiner in F. Dehn, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik), Dr. Grandel GmbH

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 8. septembra 2008 v zadevi Rath proti UUNT in Grandel (T-373/06), s katero je Sodišče prve stopnje kot očitno neutemeljeno zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. oktobra 2006, s katero je ta delno zavrnil pritožbo zoper odločbo oddelka za ugovore, ki je s tem, ko je ugodil ugovoru imetnika prejšnje besedne znamke Skupnosti „EPIGRAN“, zavrnil registracijo besedne znamke „EPICAN FORTE“ za proizvode in storitve iz razreda 5 – Verjetnost zmede med znamkama

      Izrek

               1.

               Pritožbi se zavrneta.

               2.

               Matthiasu Rathu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva C-409/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Upravno sodišče) – Združeno kraljestvo) – Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd, Stardex (UK) Ltd proti Commissioners of Customs & Excise (Šesta direktiva o DDV – Člena 28a(3), prvi pododstavek, in 28c(A)(a), prvi pododstavek – Pridobitev znotraj Skupnosti – Dobava znotraj Skupnosti – Oprostitev – Blago, odposlano ali odpeljano v drugo državo članico – Dokazi – Nacionalni ukrepi za boj proti davčnim utajam)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Upravno sodišče) – Združeno kraljestvo) – Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd, Stardex (UK) Ltd proti Commissioners of Customs & Excise
   (Zadeva C-409/04) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člena 28a(3), prvi pododstavek, in 28c(A)(a), prvi pododstavek - Pridobitev znotraj Skupnosti - Dobava znotraj Skupnosti - Oprostitev - Blago, odposlano ali odpeljano v drugo državo članico - Dokazi - Nacionalni ukrepi za boj proti davčnim utajam)
   (2007/C 297/02)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Upravno sodišče)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd, Stardex (UK) Ltd

      Tožena stranka: Commissioners of Customs & Excise
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Upravno sodišče) – Razlaga členov 28a(3) in 28c(A)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Pogodba med prodajalcem in kupcem blaga, ki vsebuje klavzulo o odgovornosti kupca za prevoz blaga po prevzetju iz skladišča, ki se nahaja na ozemlju države članice dobavitelja, v drugo državo članico.
   Izrek

               1)

               Člena 28a(3), prvi pododstavek, in 28c(A)(a), prvi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2000/65/ES z dne 17. oktobra 2000, je treba glede na izraz „odpošlje“, ki se pojavi v teh dveh določbah, razlagati tako, da je pridobitev blaga znotraj Skupnosti opravljena in se oprostitev dobave znotraj Skupnosti uporabi le, če je bila lastninska pravica na blagu prenesena na kupca in je dobavitelj dokazal, da je bilo to blago odposlano ali odpeljano v drugo državo članico in da je zaradi te pošiljke ali prevoza fizično zapustilo ozemlje države članice dobave.

               2)

               Člen 28c(A)(a), prvi pododstavek, Šeste direktive 77/388, kot je bila spremenjena z Direktivo 2000/65, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi pristojni organi države članice dobave naložili dobavitelju, ki je deloval v dobri veri in je predložil dokaze, ki na prvi pogled utemeljujejo njegovo pravico do oprostitve dobave blaga znotraj Skupnosti, obveznost naknadnega plačila DDV za to blago, nato pa se ti dokazi izkažejo za ponarejene, ne da bilo ugotovljeno, da je ta dobavitelj sodeloval pri davčni utaji, če je ravnal razumno, kolikor je bilo v njegovi moči, da se je prepričal, da dobava znotraj Skupnosti, ki jo je opravil, ni del take utaje.

               3)

               To, da je kupec davčnim organom namembne države članice predložil obračun v zvezi s pridobitvijo znotraj Skupnosti, kot je ta sporna v postopku v glavni stvari, je dodaten dokaz, na podlagi katerega se lahko ugotovi, da je blago dejansko zapustilo ozemlje države članice dobave, vendar pa ni odločilen dokaz za to, da bi se dobava znotraj Skupnosti oprostila DDV.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva T-118/07: Tožba, vložena dne 16. aprila 2007 – P.P.TV proti UUNT – Rentrak (PPT)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/24

         Tožba, vložena dne 16. aprila 2007 – P.P.TV proti UUNT – Rentrak (PPT)
   (Zadeva T-118/07)
   (2007/C 155/49)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina
   Stranke

      Tožeča stranka: P.P.TV – Publicidade de Portugal e Televisão, S.A. (Lizbona) (zastopnika: I. de Carvalho Simões in J. Conceição Pimenta, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: RENTRAK Corp.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (povezana zadeva: odločba oddelka za ugovore Urada za usklajevanje na notranjem trgu št. 2254/2005 z dne 27. junija 2005) št. R 1040/2005-1 z dne 7. februarja 2007 naj se razveljavi.

               —

               Posledično naj se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži zavrnitev registracije prijavljene znamke Skupnosti št. 1.758.382 glede vseh navedenih storitev.

               —

               Intervenientu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: RENTRAK Corp.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka PPT (storitve distribucije videokaset z deljenimi dohodki ali plačilom za uporabo; izposoja videokaset in DVD-jev; izposoja videorekorderjev in predvajalnikov DVD; distribucija video trakov; izposoja DVD-jev, videorekorderjev in predvajalcev DVD prek spletne strani s svetovno informacijsko mrežo, razred 41).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Portugalska nacionalna znamka št. 330.375, ki je besedni znak PPTV (storitve v zvezi s „šolanjem, izobraževanjem, zabavo, ter športnimi in kulturnimi dejavnostmi“, razred 41)

      Odločba Oddelka za ugovore: Sprejetje ugovora in zavrnitev zahteve za registracijo znamke Skupnosti.

      Odločba Odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev ugovora.
   Navajani tožbeni razlogi:
   Podobnost storitev: Razlaga odbora za pritožbe, in sicer da storitve, na katere se nanaša zadevna znamka, ki so le distribucijske storitve, niso namenjene istim potrošnikom tako da niso v ničemer povezane s storitvami, ki jih zagotavlja tožeča stranka, je preozka.
   Grafična podobnost in verjetnost zmede: Prve tri črke obeh znakov so popolnoma enake. Ker nobena znamka nima takojšnjega pomena za portugalskega potrošnika, se ju šteje za domišljijska in zato izvirna znaka.
   Verjetnost zmede zajema verjetnost povezovanja.
   Čeprav so portugalski potrošniki lahko razlikovali znamki, je verjetno, da bi jim pripisali enak izvor ali menili, da obstaja trgovska, gospodarska ali organizacijska vez med podjetjema, imetnikoma znamk, ki bi lahko pomenila nelojalno konkurenco, čeprav to ni bil namen prijavitelja zadevne znamke Skupnosti.


title: Zadeva T-316/13: Tožba, vložena 11. junija 2013 – Pappalardo in drugi proti Komisiji

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/25

         Tožba, vložena 11. junija 2013 – Pappalardo in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-316/13)
   (2013/C 226/33)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Salvatore Aniello Pappalardo (Cetara, Italija), Pescatori La Tonnara Soc. coop. (Cetara); Fedemar Srl (Cetara); Testa Giuseppe E C. Snc (Catania, Italija); Pescatori San Pietro Apostolo Srl (Cetara); Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC (Pescara, Italija); in Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (Pescara) (zastopnika: V. Cannizzaro in L. Caroli, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost Evropske komisije za škodo, ki jo je povzročila s sprejetjem Uredbe št. 530/2008 z dne 12. junija 2008 o sprejemu nujnih ukrepov glede ribolova na navadnega tuna z zapornimi plavaricami v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45° Z in v Sredozemskem morju, ki jo je Sodišče razglasilo za neveljavno s sodbo v zadevi C-221/09 z dne 17. marca 2011;

               —

               in na tej podlagi Evropski komisiji naloži, naj jim povrne nastalo škodo;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v tej zadevi pojasnjujejo, da je zadevna nepogodbena odgovornost podana, ker je Komisija z Uredbo št. 530/2008 za plovila, ki plujejo pod zastavo Grčije, Francije, Italije, Cipra in Malte, nezakonito določila obvezno prekinitev ribolova na navadnega tuna od 16. junija 2008, medtem ko je bila podobna prekinitev za plovila, ki plujejo pod špansko zastavo, določena šele od 23. junija 2008.
   Po mnenju tožečih strank so v obravnavani zadevi podane vse nujne predpostavke odgovornosti evropskih institucij za zakonodajno dejavnost, in sicer: resna kršitev pravnega pravila, ki varuje posameznike, dejanska škoda in obstoj vzročne zveze med ravnanjem in zatrjevano škodo.
   V zvezi s tem se poudarja, da je Sodišče ugotovilo, da je Uredba št. 530/2008 v celoti neveljavna zaradi kršitve načela prepovedi diskriminacije, in da kršitev načela prepovedi diskriminacije v skladu z ustaljeno sodno prakso spada med primere hude kršitve višjega pravnega pravila, katerega namen je varovanje posameznikov.


title: Zadeva T-457/09: Tožba, vložena 13. novembra 2009 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband proti Komisiji

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/35

         Tožba, vložena 13. novembra 2009 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband proti Komisiji
   (Zadeva T-457/09)
   2010/C 11/66
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Nemčija) (zastopnika: A. Rosenfeld in I. Liebach, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 12. maja 2009 C(2009)3900 konč. popr. o državni pomoči C-43/2008 (ex N 390/2008), ki jo želi Nemčija dati za prestrukturiranje WestLB AG;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 12. maja 2009 C(2009)3900 konč. popr. o državni pomoči, ki jo želi Nemčija dati za prestrukturiranje WestLB AG (C-43/2008 (ex N 390/2008)). Komisija v tej odločbi priglašeno pomoč v obliki garancije v višini 5 milijard EUR, s pridržkom nekaterih pogojev, razglasila za združljivo s skupnim trgom.
   Tožeča stranka, ki je ena od lastnikov WestLB AG, v utemeljitev ničnostne tožbe navaja te tožbene razloge:

               —

               kršitev kolegijskega načela iz člena 219 ES, ker naj izpodbijane odločbe ne bi sprejela Komisija kot stvarno pristojen organ ampak komisarka za konkurenco;

               —

               kršitev člena 87(1) ES, ker naj Komisija ne bi proučila, ali bi se lahko izkrivljala konkurenca;

               —

               napačna uporaba druge možnosti iz člena 87(3)(b) ES, ker naj se v izpodbijani odločbi ne bi upoštevala dejstva, vsebina in struktura te določbe, ker naj v njej ne bi bila opravljena obvezna testa uravnoteženosti interesov in sorazmernosti ali naj bi bila opravljena pomanjkljivo, ker naj bi glede več vidikov vsebovala napake pri presoji in določala nesorazmerne pogoje;

               —

               kršitev načela sorazmernosti;

               —

               kršitev načela enakega obravnavanja, ker naj bi bili v izpodbijani odločbi WestLB AG in njeni delničarji brez utemeljenega razloga neenako obravnavani v primerjavi z odločbami, sprejetimi pred finančno krizo, in odločbami, sprejetimi med sedanjo finančno krizo;

               —

               kršitev člena 295 ES, ker naj bi pogoj, da sedanji lastniki prodajo svoje deleže, posegal v lastninsko pravico delničarjev WestLB AG, ki jo Nemčija zagotavlja in varuje;

               —

               kršitev člena 7(4) Uredbe (ES) št. 659/1999 (1), saj naj za tak poseg ne bi pomenila materialnopravne in dovolj določne pravne podlage;

               —

               kršitev obveznosti utemeljitve iz člena 253 ES.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88 ES] (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-66/13: Tožba, vložena 4. februarja 2013 – Langguth Erben proti UUNT (Upodobitev steklenice)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/30

         Tožba, vložena 4. februarja 2013 – Langguth Erben proti UUNT (Upodobitev steklenice)
   (Zadeva T-66/13)
   2013/C 108/75
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Traben-Trarbach, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. novembra 2012 v zadevi R 129/2012-1;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja steklenico, za proizvode iz razreda 33 – prijava znamke Skupnosti št. 10 005 866

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b), 7(2), 75, 76(1) in 77 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-256/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. maja 2010 vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španija) – David Barcenilla Fernández proti Gerardo García S.L.

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. maja 2010 vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španija) – David Barcenilla Fernández proti Gerardo García S.L.
   (Zadeva C-256/10)
   ()
   2010/C 221/32
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: David Barcenilla Fernández

      Tožena stranka: Gerardo García S.L.c

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 3, 5(2), 6 in 7 Direktive 2003/10/ES (1) razlagati tako, da podjetje, v katerem dnevna raven izpostavljenosti delavcev hrupu, ki presega 85 dB(A) (izmerjena brez upoštevanja učinka varovalne opreme), izpolnjuje obveznosti, določene z navedeno direktivo v zvezi z materialnimi pogoji dela, če delavcem da na voljo varovalno opremo za varovanje sluha, ki zmanjšuje raven dnevne izpostavljenosti delavcev hrupu pod 80 dB(A)?

               2.

               Ali je treba člen 5(2) Direktive 2003/10/ES razlagati tako, da je namen „programa tehničnih in/ali organizacijskih ukrepov“, ki jih mora sprejeti podjetje, v katerem dnevna raven izpostavljenosti delavcev hrupu presega 85 dB(A) (izmerjena brez upoštevanja učinka varovalne opreme), zmanjšati izpostavljenost hrupu pod 85 dB(A)?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je Direktivo 2003/10/ES treba razumeti tako, da nasprotuje nacionalni sodni praksi, na podlagi katere je podjetje oproščeno plačila denarnega nadomestila, ki ga načeloma mora plačati delavcem, pri katerih dnevna izpostavljenost hrupu presega 85 dB(A), ker tem delavcem da na voljo varovalno opremo za varovanje sluha, ki zmanjšuje dnevno izpostavljenost hrupu pod 80 dB(A)?

      (1)  Direktiva 2003/10/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. februarja 2003 o minimalnih zahtevah za varnost in zdravje v zvezi z izpostavljenostjo delavcev fizikalnim dejavnikom (hrup) (Sedemnajsta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 42, str. 38)


title: Zadeva T-426/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2015 – L'Oréal/UUNT – Cosmetica Cabinas (AINHOA) (Znamka Skupnosti — Postopek za razveljavitev — Besedna znamka Skupnosti AINHOA — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 15(1)(a) in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2015 – L'Oréal/UUNT – Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Zadeva T-426/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Skupnosti AINHOA - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 15(1)(a) in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja))
   (2015/C 389/36)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: L'Oréal (Pariz, Francija) (zastopnika: M. H. Granado Carpenter in M. L. Polo Carreño, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Mondéjar Ortuño in A. Schifko, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Španija) (zastopnika: L. Montoya Terán in J.-B. Devaureix, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 6. junija. 2013 (zadeva R 1642/2012-1) v zvezi s postopkom za razveljavitev med L’Oréal in Cosmetica Cabinas, SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               L’Oréal se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 304, 19.10.2013.


title: Zadeva T-496/08: Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Ryanair proti Komisiji

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/41

         Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Ryanair proti Komisiji
   (Zadeva T-496/08)
   (2009/C 32/80)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) (zastopnika: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba zaradi molka Komisije, s katero je bil zavrnjen dostop do dokumentov, ki jih je tožeča stranka zahtevala z vlogo z dne 25. junija 2008, naj se v skladu s členoma 230 ES in 231 ES razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je v postopku priglasila tožeča stranka; in

               —

               sprejme naj se druge ukrepe, za katere Sodišče prve stopnje meni, da so primerni.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Komisije, s katero je ta v skladu z Uredbo št. 1049/2001 (1) zavrnila zahtevo za dostop do dokumentov v zvezi s postopki o državni pomoči glede domnevne državne pomoči, dodeljene na podlagi dogovora z upravljavcem letališča Berlin-Schönefeld.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so podobni tistim iz zadeve T-494/08 Ryanair proti Komisiji.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva C-173/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria regionale di Genova – Italija) – Agrover srl proti Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova (Carinski zakonik Skupnosti – Aktivno oplemenitenje – Sporazum o pridružitvi – Predhodni izvoz riža v tretjo državo, s katero je bil sklenjen sporazum o carinski ugodnosti – Člen 216 carinskega zakonika – Naknadna izterjava uvoznih dajatev – Člen 220(2)(b) carinskega zakonika)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria regionale di Genova – Italija) – Agrover srl proti Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
   (Zadeva C-173/06) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Aktivno oplemenitenje - Sporazum o pridružitvi - Predhodni izvoz riža v tretjo državo, s katero je bil sklenjen sporazum o carinski ugodnosti - Člen 216 carinskega zakonika - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Člen 220(2)(b) carinskega zakonika)
   (2007/C 315/22)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agrover srl

      Tožena stranka: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione tributaria regionale di Genova – Razlaga členov 216 in 220 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Riž, izvožen v postopku aktivnega oplemenitenja v tretjo državo, s katero je bil sklenjen sporazum o carinski ugodnosti – Naložitev carine ob uvozu pridobljenih proizvodov iz države, s katero ni bil sklenjen sporazum o carinski ugodnosti.
   Izrek

               1)

               Člen 216 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, se uporabi za postopke aktivnega oplemenitenja iz člena 115(1)(b) navedene uredbe, v katerih so bili pridobljeni proizvodi izvoženi iz Evropske skupnosti pred uvozom uvoznega blaga.

               2)

               Če pri pregledu postopkov aktivnega oplemenitenja (sistem odloga) z enakovrednim nadomestnim blagom in predhodnim izvozom pristojni organi na podlagi člena 216 Uredbe št. 2913/92, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, niso nasprotovali oprostitvi plačila uvoznih dajatev za blago iz tretjih držav, se morajo na podlagi člena 220(2)(b) navedene uredbe odreči naknadnemu zaračunavanju navedenih uvoznih dajatev, če so kumulativno izpolnjeni vsi trije pogoji. Najprej je nujno, da te dajatve niso bile zaračunane zaradi napake pristojnih organov; nato, da je napaka taka, da je zavezanec v dobri veri ne more odkriti; in nazadnje, da je zavezanec v zvezi s carinsko deklaracijo upošteval vse določbe veljavnega prava. Predložitveno sodišče glede na vse konkretne elemente spora, ki mu je predložen, in zlasti glede na dokaze, ki mu jih je v ta namen predložila tožeča stranka v postopku v glavni stvari, presodi, ali je tako v postopku v glavni stvari.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006.


title: Zadeva F-95/09: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. februarja 2011 – Skareby proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Psihično nasilje s strani nadrejenega — Člena 12a in 24 Kadrovskih predpisov — Prošnja za pomoč — Razumni rok — Začetek — Trajanje)

text:
               26.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/13

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. februarja 2011 – Skareby proti Komisiji
   (Zadeva F-95/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Psihično nasilje s strani nadrejenega - Člena 12a in 24 Kadrovskih predpisov - Prošnja za pomoč - Razumni rok - Začetek - Trajanje)
   2011/C 95/21
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carina Skareby (Louvain, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, da se ne začne preiskava v zvezi s psihičnim nasiljem, katerega žrtev naj bi bila tožeča stranka

      Izrek

               1.

               Odločba evropske komisije z dne 4. marca 2009 o zavrnitvi sprožitve upravne preiskave v zvezi z zatrjevanimi dejanji psihičnega nasilja, ki naj bi ga izvajal eden od nekdanjih nadrejenih C. Skareby, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010, str. 81.


title: Zadeva C-243/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 27. maja 2015 – Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 27. maja 2015 – Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín
   (Zadeva C-243/15)
   (2015/C 279/22)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Nasprotna stranka: Obvodný úrad Trenčín

      Ob sodelovanju: Biely potok, a.s.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je mogoče zagotoviti pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča, določeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v primeru domnevne kršitve pravice do visoke ravni varstva okolja, kakršna se je izvajala v skladu s pogoji, določenimi v Evropski uniji zlasti z Direktivo Sveta 92/43/EGS (1) z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, zlasti [pravice] do pomoči pri pridobitvi mnenja javnosti glede projekta, ki lahko pomembno vpliva na posebna ohranitvena območja v evropskem ekološkem omrežju NATURA 2000, ter pravice, ki jih pritožnik kot nepridobitno združenje, delujoče na področju varstva okolja na nacionalni ravni, uveljavlja na podlagi člena 9 Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, in sicer v mejah, navedenih v sodbi Sodišča Evropske unije z dne 8. marca 2011 v zadevi C-240/09, tudi kadar nacionalno sodišče konča sodno obravnavo v sporu glede preizkusa odločbe, s katero je [navedenemu združenju] zavrnjen status stranke v upravnem postopku, ki zadeva izdajo dovoljenja, kot se je zgodilo v obravnavanem primeru, in [navedeno združenje] pozove, naj vloži pravno sredstvo, ker je bilo izpuščeno iz navedenega upravnega postopka?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102.


title: Zadeva C-230/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag (Nizozemska) 20. maja 2015 – Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag (Nizozemska) 20. maja 2015 – Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA
   (Zadeva C-230/15)
   (2015/C 254/11)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Brite Strike Technologies Inc.

      Tožena stranka: Brite Strike Technologies SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba BKIL (med drugim iz razlogov, navedenih v točkah od 28 do 34 sodbe Gerechtshof Den Haag z dne 26. novembra 2013) šteti za poznejšo konvencijo, tako da člen 4.6 BKIL ne pomeni posebne ureditve v smislu člena 71 Uredbe št. 44/2001 (1)?
               Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali iz člena 22(4) Uredbe št. 44/2001 izhaja, da so za odločitev v zadevi mednarodno pristojna tako belgijska kot tudi nizozemska in luksemburška sodišča?

               3.

               Če je odgovor nikalen, kako je potem v zadevi, kakršna je obravnavana, treba določiti, ali so mednarodno pristojna belgijska, nizozemska ali luksemburška sodišča? Ali se pri tej (podrobnejši) določitvi mednarodne pristojnosti (vendarle) lahko uporabi člen 4.6 BKIL?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva C-562/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. decembra 2008 – Müller Fleisch GmbH proti Land Baden-Württemberg

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. decembra 2008 – Müller Fleisch GmbH proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-562/08)
   (2009/C 69/36)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Müller Fleisch GmbH

      Tožena stranka: Land Baden-Württemberg

      Ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 6(1) v povezavi s prilogo III, poglavje A, del I, k Uredbi (ES) št. 999/2001 (1) v različici, kot je razvidna iz Uredbe Komisije (ES) št. 1248/2001 z dne 22. junija 2001 (2), razlagati tako, da nasprotuje razširitvi obveznosti testiranja na vse živali iz vrst govedi, starejše od 24 mesecev, kot je bila utemeljena z uredbo o testiranju na BSE z dne 1. decembra 2000 (BGBl I, str. 1659), kakor je bila spremenjena z uredbo z dne 25. januarja 2001 (BGBlvI, str. 164)?

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 999/2001 z dne 22. maja 2001 o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij (UL L 147, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1248/2001 z dne 22. junija 2001 o spremembi prilog III, X in XI k Uredbi (ES) št. 999/2001 Evropskega parlamenta in Sveta o epidemiološkem nadzoru transmisivnih spongiformnih encefalopatij in ustreznih preiskavah (UL L 173, str. 12).


title: Zadeva T-48/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – British Airways/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg zračnega tovornega prevoza — Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) — Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu — Obveznost obrazložitve)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – British Airways/Komisija
   (Zadeva T-48/11) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg zračnega tovornega prevoza - Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) - Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 048/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: British Airways plc (Harmondsworth, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva K. Lasok, QC, R. O’Donoghue, barrister, in B. Louveaux, solicitor, nato R. O’Donoghue, B. Louveaux in J. Turner, QC)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva N. Khan, S. Noë in N. von Lingen, agenti, skupaj sprva z B. Dohertyjem, nato z A. Batesom, barristers, nato N. Khan in A. Dawes, agenta, skupaj z A. Batesom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) se razglasi za ničen v delu, v katerem je, na eni strani, Evropska komisija ocenila, da je družba British Airways plc, prvič, sodelovala pri neplačilu provizije, drugič, med 22. januarjem 2001 in 1. oktobrom 2001 kršila člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) in člen 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu, in tretjič, sodelovala pri teh kršitvah glede storitev tovornega prevoza, ki so se opravljale iz Hong Konga (Kitajska), Japonske, Indije, Tajske, Singapurja, Južne Koreje in Brazilije, in na drugi strani ji je bila z njim naložena globa.

               2.

               Komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov družbe British Airways.

      (1)  UL C 80, 13.3.2011.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. julija 2005 v zadevi C-515/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg): Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH proti Hauptzollamtu Hamburg-Jonas (Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Izvozna nadomestila — Pogoji za dodelitev — Uvoz proizvoda v tretje namembne države — Pojem — Carinske formalnosti vnosa blaga v prosti promet v tretji državi — Bistvena predelava ali obdelava — Ponovni uvoz v Skupnost — Zloraba pravice)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/15

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 21. julija 2005
   v zadevi C-515/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg): Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH proti Hauptzollamtu Hamburg-Jonas (1)

   (Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Izvozna nadomestila - Pogoji za dodelitev - Uvoz proizvoda v tretje namembne države - Pojem - Carinske formalnosti vnosa blaga v prosti promet v tretji državi - Bistvena predelava ali obdelava - Ponovni uvoz v Skupnost - Zloraba pravice)
   (2005/C 217/28)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-515/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) z odločbo z dne 12. novembra 2003, ki je na Sodišče prispela dne 9. decembra 2003, v postopku Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, je Sodišče (tretji senat) v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J.-P. Puissochet (poročevalec), S. von Bahr, J. Malenovský in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, dne 21. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Pogoj za dodelitev izvoznega diferencialnega nadomestila iz člena 17(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št.1384/95 z dne 19. junija 1995, predvsem glede prilagoditev, potrebnih zaradi izvajanja Sporazuma o kmetijstvu, sklenjenega v okviru Urugvajskega kroga, tj. ureditev carinskih formalnostih za to, da je zadevni proizvod dan v prosti promet v tretji državi destinacije, je izpolnjen, če je ta proizvod potem, ko so bile zanj plačane uvozne dajatve v tej državi, bistveno predelan ali obdelan v smislu člena 24 Carinskega zakonika nato ponovno izvožen v Skupnost in so zanj izterjane dajatve povrnjene v tej državi in plačane običajne dajatve za uvoz v Skupnost.
   V navedenih okoliščinah je vseeno mogoče zahtevati povrnitev izvoznega nadomestila, če predložitveno sodišče meni, da gre v skladu s pravili nacionalnega prava za izvoznikovo zlorabo.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva T-74/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  22. februarja 2006  — Nestlé proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element  QUICKY  — Prejšnje figurativne, nacionalne, mednarodne znamke in znamke Skupnosti, ki vsebujejo besedno znamko  Quick  — Prejšnje nacionalne in mednarodne figurativne znamke QUICK — Prejšnje nacionalne besedne znamke QUICKIES — Verjetnost zmede — Zavrnitev registracije — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/11

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. februarja 2006 — Nestlé proti UUNT
   (Zadeva T-74/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element ‚QUICKY‘ - Prejšnje figurativne, nacionalne, mednarodne znamke in znamke Skupnosti, ki vsebujejo besedno znamko ‚Quick‘ - Prejšnje nacionalne in mednarodne figurativne znamke QUICK - Prejšnje nacionalne besedne znamke QUICKIES - Verjetnost zmede - Zavrnitev registracije - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 96/21)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švica) (zastopnika: J. Evrard in P. Péters, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Quick restaurants SA (Bruselj, Belgija) (zastopnika: É. De Gryse in D Moreau, avocats)
   Predmet zadeve
   Tožba na razveljavitev proti odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. decembra 2003 (zadeva R 922/2001-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Société des produits Nestlé SA in Quick restaurants SA
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo celotnih stroškov.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-260/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 16. maja 2017 – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki“ Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), „Oi Agioi Anargyroi“

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 16. maja 2017 – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki“ Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), „Oi Agioi Anargyroi“
   (Zadeva C-260/17)
   (2017/C 239/39)
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka v upravnem sporu: Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)

      Tožene stranke: GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki“ Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), „Oi Agioi Anargyroi“

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali v skladu s členom 10(g) Direktive 2014/24 (1) za opredelitev pogodbe kot „pogodbe o zaposlitvi“ zadostuje, da gre za pogodbo o opravljanju dela v delovnem razmerju, ali pa mora imeti taka pogodba posebne značilnosti (na primer glede vrste dela, pogojev sklenitve, usposobljenosti kandidatov in elementov postopka za njihovo izbiro), tako da vsak delodajalec delavca izbere na podlagi svoje individualne presoje in subjektivne ocene osebnosti delavca? Ali je mogoče pogodbe o zaposlitvi za določen čas, sklenjene na podlagi objektivnih meril, kot so obdobje brezposelnosti kandidata, pretekle izkušnje ali število mladoletnih otrok, po formalnem preverjanju dokazil in po vnaprej določenem postopku dodeljevanja točk glede na zgornja merila, kot so pogodbe iz člena 63 zakona št. 4430/2016, obravnavati kot „pogodbe o zaposlitvi“ v smislu člena 10(g) Direktive 2014/24?

               2.

               Ali lahko javni organi v skladu z določbami Direktive 2014/24 (členi 1(4), 18(1) in (2), 19(1), 32 in 57, v povezavi z uvodno izjavo 5 preambule), Pogodbe o delovanju Evropske unije (člena 49 in 56) in Listine o temeljnih pravicah (člena 16 in 52) ter načeli enakega obravnavanja, preglednosti in sorazmernosti za opravljanje svojih nalog v javnem interesu uporabijo druga sredstva, kot so javna naročila, vključno s pogodbami o zaposlitvi, in če lahko, pod kakšnimi pogoji, kadar se za tako uporabo javne storitve ne organizirajo trajno, temveč – kakor v primeru, uvedenem s členom 63 zakona št. 4430/2016 – za določen čas, zaradi odziva na izjemne okoliščine, in iz razlogov učinkovitosti konkurence ali zakonitosti delovanja podjetij, ki delujejo na trgu javnih naročil? Ali se lahko razlogi in okoliščine, kot sta nemožnost neoviranega izvajanja javnih naročil ali dosega večje gospodarske koristi, kot (bi jo bilo mogoče doseči) z javnim naročilom, štejejo za nujne razloge v splošnem interesu, ki upravičujejo sprejetje ukrepa, ki zaradi obsega in trajanja pomeni resno omejitev za poslovno dejavnost na področju javnih naročil?

               3.

               Ali je zoper odločbo javnega organa, kot so odločbe, izpodbijane v postopku v glavni stvari, v zvezi s pogodbo, ki naj ne bi spadala na področje uporabe Direktive 2014/24 (na primer zato, ker je „pogodba o zaposlitvi“), izključeno sodno varstvo iz Direktive 89/665, kakor je opredeljeno v njenem členu 1, kot je v veljavi, kadar pravno sredstvo vloži gospodarski subjekt, ki ima legitimni interes, da se mu dodeli javno naročilo z enakim predmetom, in trdi, da Direktiva 2014/24 ni bila prenesena zaradi prepričanja, da je ni mogoče uporabiti, kar naj bi bilo nezakonito?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva C-14/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) 11. januarja 2010 – Nickel Institute proti Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/38

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) 11. januarja 2010 – Nickel Institute proti Secretary of State for Work and Pensions
   (Zadeva C-14/10)
   2010/C 63/61
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nickel Institute

      Tožena stranka: Secretary of State for Work and Pensions

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali sta Direktiva Komisije 2008/58/ES (1) (v nadaljevanju: Direktiva o 30. PTN) in/ali Uredba Komisije št. 790/2009 (2) (v nadaljevanju: Uredba o 1. PTN) neveljavni v delu, v katerem razvrstita ali prerazvrstita nikljeve karbonate glede na upoštevne končne točke, ker:

                           (a)

                           so bile razvrstitve opravljene brez ustrezne presoje bistvenih lastnosti nikljevih karbonatov v skladu z merili in zahtevami glede podatkov, ki so določeni v Prilogi VI k Direktivi 67/548/EGS (3) (v nadaljevanju: Direktiva o nevarnih snoveh);

                           (b)

                           ni bila opravljena ustrezna presoja, ali lahko bistvene lastnosti nikljevih karbonatov predstavljajo tveganje med običajnim ravnanjem in rabo, kot zahtevata oddelka 1.1 in 1.4 Priloge VI k Direktivi o nevarnih snoveh;

                           (c)

                           pogoji za uporabo postopka iz člena 28 Direktive o nevarnih snoveh niso bili izpolnjeni;

                           (d)

                           so razvrstitve nedopustno temeljile na izjavi o odstopanju, ki je bila sestavljena zaradi ocene tveganja, ki jo je izvedel pristojni organ v skladu z Uredbo (EGS) št. 793/93 (4); in/ali

                           (e)

                           niso bili navedeni razlogi za sprejetje razvrstitev, kot zahteva člen 253 ES?

               2.

               Ali sta Direktiva Komisije 2009/2/ES (5) (v nadaljevanju: Direktiva o 31. PTN) in Uredba o 1. PTN neveljavni v delu, v katerem z določenih vidikov razvrstita ali prerazvrstita nikljeve hidrokside in nikljeve snovi v skupini (skupaj v nadaljevanju: sporne nikljeve snovi), ker:

                           (a)

                           razvrstitve niso bile opravljene z ustrezno presojo bistvenih lastnosti spornih nikljevih snovi v skladu z merili in zahtevami glede podatkov, ki so določeni v Prilogi VI k Direktivi o nevarnih snoveh, temveč na podlagi nekaterih metod opredelitve lastnosti;

                           (b)

                           ni bila opravljena ustrezna presoja, ali lahko bistvene lastnosti spornih nikljevih snovi predstavljajo tveganje med običajnim ravnanjem ali rabo, kot zahtevata oddelka 1.1 in 1.4 Priloge VI k Direktivi o nevarnih snoveh;

                           (c)

                           pogoji za uporabo postopka iz člena 28 Direktive o nevarnih snoveh niso bili izpolnjeni?

               3.

               Ali je Uredba o 1. PTN neveljavna v delu, v katerem se nanaša na nikljeve karbonate in sporne nikljeve snovi, ker:

                           (a)

                           pogoji za uporabo postopka iz člena 53 Uredbe (ES) št. 1278/2008 (6) (v nadaljevanju: Uredba ROP) niso bili izpolnjeni; in/ali

                           (b)

                           razvrstitev v tabeli 3.1 v Prilogi VI k Uredbi ROP ni bila opravljena z ustrezno presojo bistvenih lastnosti nikljevih karbonatov in spornih nikljevih snovi v skladu z merili in zahtevami glede podatkov, ki so določeni v Prilogi I k Uredbi ROP, temveč na podlagi uporabe Priloge VII k Uredbi ROP?

      (1)  Direktiva Komisije 2008/58/ES z dne 21. avgusta 2008 o trideseti spremembi Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi za namen njene prilagoditve tehničnemu napredku (UL L 246, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 790/2009 z dne 10. avgusta 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL L 235, str. 1).

      (3)  Direktiva Sveta z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (67/548/EGS) (UL 196, str. 1).

      (4)  Uredba Sveta (EGS) št. 793/93 z dne 23. marca 1993 o oceni in nadzoru tveganja, ki ga predstavljajo obstoječe snovi (UL L 84, str. 1).

      (5)  Direktiva Komisije 2009/2/ES z dne 15. januarja 2009 o enaintrideseti spremembi Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi z namenom njene prilagoditve tehničnemu napredku (UL L 11, str. 6).

      (6)  Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 (UL L 353, str. 1).


title: Zadeva F-90/14: Tožba, vložena 4. septembra 2014 – ZZ/Evropska komisija

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/39

         Tožba, vložena 4. septembra 2014 – ZZ/Evropska komisija
   (Zadeva F-90/14)
   (2014/C 448/49)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: Hans-Robert Ilting, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Prvič, predlog za razveljavitev odločbe, da se tožeči stranki od 1. septembra 2013 ne dodeli otroškega dodatka, ker se njegov otrok več ne „šola oziroma poklicno izobražuje“ v smislu člena 2 Priloge VII h Kadrovskim predpisom in, drugič, predlog, da se njegovega delodajalca zaveže k temu, da mu še naprej zagotavlja ta dodatek, v primeru bolezni njegove hčerke pa nadomesti vse izdatke z učinkom za nazaj od 1. septembra 2013.

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               razveljavitev odločbe tožene stranke, št. HR.D.2/AS/ac/Ares(2014) z dne 5. junija 2014 o njegovi pritožbi, ki je bila registrirana 12/02/2014 pri HR.D.2 – „Oddelek za pritožbe in nadzor postopka“ pod številko št. R/227/14,

               —

               organ za imenovanja naj se zaveže k temu, da njegovo hčerko prizna kot šoloobveznega, vzdrževanega otroka, neprekinjeno in z učinkom za nazaj od 1. septembra 2013in na tej podlagi še naprej zagotovi otroški dodatek za njegovo hčerko neprekinjeno in z učinkom za nazaj od 1. septembra 2013, kakor tudi zagotovi njegovi hčerki nadomestilo za vse izdatke v primeru bolezni neprekinjeno in z učinkom za nazaj od 1. septembra 2013.


title: Zadeva C-41/08: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktivi Sveta 86/378/EGS in 96/97/ES – Enako obravnavanje moških in žensk – Nepopoln prenos)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/9

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-41/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi Sveta 86/378/EGS in 96/97/ES - Enako obravnavanje moških in žensk - Nepopoln prenos)
   (2009/C 19/14)
   Jezik postopka: češčina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. van Beek in P. Ondrůšek, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Neizvršitev prenosa Direktive Sveta 86/378/EGS z dne 24. julija 1986 o uresničevanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v poklicnih sistemih socialne varnosti (UL L 225, str. 40) ter Direktive Sveta 96/97/ES z dne 20. decembra 1996 o spremembah Direktive 86/378/EGS o uresničevanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v poklicnih sistemih socialne varnosti (UL L 46, str. 20).
   Izrek

               1)

               Republika Češka, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 86/378/EGS z dne 24. julija 1986 o uresničevanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v poklicnih sistemih socialne varnosti in z Direktivo Sveta 96/97/ES z dne 20. decembra 1996 o spremembah Direktive 86/378/EGS, ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv in iz člena 54 Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije, Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija.

               2)

               Republiki Češki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-387/06: Tožba, vložena 19. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/27

         Tožba, vložena 19. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-387/06)
   (2006/C 294/46)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Hutten in M. Shotter)

      Tožena stranka: Republika Finska
   Predlogi tožeče stranke:
   Komisija Evropskih skupnosti predlaga, naj se

               —

               ugotovi, da je Republika Finska s tem, da je v členu 43 Viestintämarkkinalaki (Zakon o trgu telekomunikacij) omejila pooblastila nacionalnega regulativnega organa glede urejanja zaključevanje klicev iz fiksnega omrežja v mobilno omrežje, kršila člen 8(1), 8(2)(b) in 3(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (1) ter člen 8(1) in (4) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/19/ES z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (2);

               —

               Republiki Finski naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive, se je iztekel 24. julija 2003.

      (1)  UL L 108, str. 33.

      (2)  UL L 108, str. 7.


title: Zadeva F-117/15: Tožba, vložena 18. avgusta 2015 – ZZ/F4E

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/37

         Tožba, vložena 18. avgusta 2015 – ZZ/F4E
   (Zadeva F-117/15)
   (2015/C 328/36)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnica: A. Asmaryan Degtyareva, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropsko skupno podjetje za ITER in razvoj fuzijske energije („Fusion for Energy“ ali „F4E“)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropskega skupnega podjetja za ITER in razvoj fuzijske energije, da tožeče stranke na uvrsti na rezervni seznam, sestavljen na koncu izbirnega postopka F4E/CA/ST/FGIV/2015/001, razveljavitev tega izbirnega postopka in razglasitev ničnosti aktov o imenovanju izbranih kandidatov na prosta delovna mesta.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev izbirnega postopka za zapolnitev delovnih mest uslužbencev za podporo preverjanja stroškov („cost control support officer“) z referenčno številko F4E/CA/STIFGIV/2015/001;

               —

               razglasitev ničnosti rezervnega seznama, ki ga je sestavila tožena stranka po izvedbi izbirnega postopka;

               —

               razveljavitev imenovanja kandidatov, ki so bili izbrani na prosta delovna mesta, in nastopa dela s strani kandidatov, ki jih je predlagala izbirna komisija in izbral direktor Fusion for Energy;

               —

               razglasitev, da naj se izvede novi postopek izbire kandidatov na prosta delovna mesta uslužbencev za podporo preverjanja stroškov („cost control support officer“);

               —

               razglasitev, da naj novi postopek izbire uslužbencev za podporo preverjanja stroškov („cost control support officer“) vključuje pisni preizkus in naj se izvede takoj, da se izberejo kandidati;

               —

               ugotovitev, da možnost, da tožena stranka v okviru izbirnega postopka, določenega v navodilih za kandidate („Guide for Applicants“), ne izvede pisnega preizkusa, pomeni zlorabo in razglasitev njene ničnosti;

               —

               naložitev kakršnega koli ukrepa, ki ga Sodišče za uslužbence šteje za primernega za to, da se izbirni postopek ponovno izvede v skladu s pravili, določenimi v objavi prostega delovnega mesta („Vacancy notice“) z dne 5. februarja 2015, in pravili, določenimi v navodilih za kandidate („Guide for Applicants“), v skladu s katerimi sta izvedba ustnega in pisnega preverjanja obvezna;

               —

               naložitev plačila stroškov Evropskemu skupnemu podjetju za ITER in razvoj fuzijske energije („Fusion for Energy“ ali „F4E“).


title: Sodba Sodišča (občna seja) z dne 29. junija 2004 v zadevi C-110/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije (Pomoč portugalske vlade rejcem prašičev — Pomoč namenjena za povrnitev pomoči, ki je bila razglašena za neskladno s skupnim trgom — Odločba Sveta o skladnosti take pomoči s skupnim trgom — Nezakonitost — Člen 88(2), pododstavek 3 ES)

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/2

      SODBA SODIŠČA

   (občna seja)
   z dne 29. junija 2004
   v zadevi C-110/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije (1)

   (Pomoč portugalske vlade rejcem prašičev - Pomoč namenjena za povrnitev pomoči, ki je bila razglašena za neskladno s skupnim trgom - Odločba Sveta o skladnosti take pomoči s skupnim trgom - Nezakonitost - Člen 88(2), pododstavek 3 ES)
   (2004/C 217/03)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-110/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: F. Santaolalla Gadea, D. Triantafyllou in V. Di Bucci)), z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Svetu Evropske unije (zastopnika: J. Carbery in F. Florindo Gijón) ob intervenciji Portugalske republike (zastopnika: L. Fernandes in I. Palma) in Francoske republike (zastopnika: G. de Bergues in F. Million) zaradi razglasitve Odločbe Sveta 2002/114/ES z dne 21. januarja 2002 v zvezi z dovoljenjem, da Portugalska republika dodeli pomoč portugalskim rejcem prašičev koristnikom ukrepov odobrenih leta 1994 in 1998 (UL L 43, str. 18) za nično je Sodišče (občna seja) v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, sodnik, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J. - P. Puissochet in J. N. Cunha Rodrigues, predsedniki senatov, A. La Pergola in R. Schintgen, F. Macken in N. Colneric, S. von Bahr, K. Lenaerts (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass dne 29. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Odločba Sveta 2002/114/ES z dne 21. januarja 2002 v zvezi z dovoljenjem, da Portugalska republika dodeli pomoč portugalskim rejcem prašičev koristnikom ukrepov odobrenih leta 1994 in 1998 se razglasi za nično.

               2)

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Portugalska republika in Francoska republika nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 131, 1.6.2002


title: Zadeva C-212/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundessozialgerichts z dne 10. februarja 2005 v zadevi Gertraud Hartmann proti Freistaat Bayern.

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/9

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundessozialgerichts z dne 10. februarja 2005 v zadevi Gertraud Hartmann proti Freistaat Bayern.
   (Zadeva C-212/05)
   (2005/C 193/15)
   Jezik postopka: nemščina
   Bundessozialgericht je s sklepom z dne 10. februarja 2005 v zadevi Gertraud Hartmann proti Freistaat Bayern, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 17. maja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundessozialgericht predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               a)

               Ali se v smislu Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) (1) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti, za obdobja med januarjem 1994 in septembrom 1998, kot delavec migrant šteje tudi nemški državljan, ki je ohranil svoje obstoječe delovno razmerje poštnega uradnika v Nemčiji in se leta 1990 za stalno preselil iz Nemčije v Avstrijo ter od takrat naprej opravljal svoj poklic kot obmejni delavec?

               b)

               V primeru da se na vprašanje a) odgovori pritrdilno:
               Ali gre za posredno diskriminacijo v smislu člena 7(2) Uredbe (EGS) št. 1612/68, če je poklicno nedejaven zakonec osebe omenjene pod točko a), ki živi v Avstriji in ima avstrijsko državljanstvo, v zadevnem času izključen od prejemanja nemškega dodatka za vzgojo otroka, ker v Nemčiji ni imel niti stalnega niti začasnega prebivališča?

      (1)  UL L 257, str 2.


title: Zadeva T-162/04: Tožba družbe Eugénio Branco Lda proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 30. aprila 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/20

         Tožba družbe Eugénio Branco Lda proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 30. aprila 2004
   (Zadeva T-162/04)
   (2004/C 217/37)
   Jezik postopka: portugalščina
   Družba Eugénio Branco Lda, s sedežem v Lisboni, ki jo zastopa Bolota Belchior, odvetnik, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 30. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 8. avgusta 2004, o tem, da ne ugodi prošnji za izplačilo zneska pomoči iz naslova Evropskega socialnega sklada (ESS) in da ni priznala nekaterih stroškov tožeče stranke in tako znižala pomoč ESS za poklicno usposabljanje odobreno z odločbo Komisije in s katero se zahteva od tožeče stranke, vrnitev zneska 39.899,07 EUR, ki jih je vnaprej prejela od Sklada in z nacionalnim prispevkom portugalske države;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   29. junija 1986 je tožeča stranka pri Departamento para os Assuntos do Fundo Socila Europeu (DAFSE) vložila prošnjo za financiranje ESS poklicnega usposabljanja, ki bi moral biti izveden med 2. janurajem in 31. decembrom 1987 in mu je bilo ugodeno z odločbo Komisije. Tožeča stranka je DAFSE predložila prošnjo za plačilo zneska tožeče stranke. Po opravljeni računovodski analizi in potrdili tožeče stranke in dokumentih v zvezi s poklicnim usposabljanjem je DASFE 13. marca 1989 potrdil prošnjo za plačilo zneska. Komisija je prav tako odobrila prošnjo za plačilo zneska. 8. avgusta 2004 je Komisija izdala izpodbijano odločbo.
   Po mnenju tožeče stranke je izpodbijana odločba v nasprotju z Uredbo Sveta (EGS) št. 2950/83 z dne 17. oktobra 1983 o izvedbi Sklepa Sveta 83/516/EGS z dne 17. oktobra 1983 o nalogah Evropskega socialnega sklada, glede na to, da je tožeča stranka strogo spoštovala zakone, uredbe, direktive, merila, predpise in pogoje obstoječe v trenutku, ko je bilo njeni vlogi za pomoč ESS ugodeno in, da je tako pridobila pravice. Izpodbijana odločba torej posega v pridobljene pravice.
   Ta odločba prav tako krši načelo zaupanja v pravo in načelo pravne varnosti, glede na to, da je odločba v tem primeru dala tožeči stranki pričakovalno pravico, da bo naslovnik pomoči, če bo izvedla usposabljanje pod dogovorjenimi pogoji. Po mnenju tožeče stranke bi Komisija lahko sprejela odločbo, ki jo je sprejela sedaj, že od začetka leta 1989, zaradi česar je kršila načelo zaupanja v pravo in načelo pravne varnosti.
   Odločba predstavlja hudo kršitev načela sorazmernosti, saj je tožeča stranka imela stroške saj je domnevala, da bo Komisija spoštovala svoje zaveze in odločbo o pomoči.


title: Zadeva T-292/17: Tožba, vložena 16. maja 2017 – Région Île-de-France/Komisija

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/41

         Tožba, vložena 16. maja 2017 – Région Île-de-France/Komisija
   (Zadeva T-292/17)
   (2017/C 231/51)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Région Île-de-France (Pariz, Francija) (zastopnik: J. P. Hordies, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije z dne 2. februarja 2017 (SA.26763 – (2014/C) –) v zvezi s shemami pomoči, ki jih je Francija izvedla v korist avtobusnih podjetij v regiji Île-de-France, v delu, v katerem je te sheme opredelila kot državno pomoč;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na zavrnitev Komisije, da shemo podpore regije opredeli kot veljavno pomoč.

               2.

               Drugi tožbeni razlog zadeva neobrazložitev izpodbijanega sklepa. Ta tožbeni razlog je sestavljen iz dveh delov:

                           —

                           Prvi del se nanaša na neobrazložitev glede merila selektivnosti.

                           —

                           Drugi del se nanaša na neobrazložitev glede merila neupravičene gospodarske prednosti.


title: Zadeva C-239/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Brezcarinski uvoz vojaške opreme)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-239/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Brezcarinski uvoz vojaške opreme)
   2010/C 51/08
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Wilms, C. Cattabriga in L. Visaggio, zastopniki)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik, G. De Bellis, avvocato dello Stato)

      Intervenientki v podporo toženi stranki: Helenska republika (zastopniki: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou in K. Boskovits, zastopniki), Republika Finska (zastopnik: A. Guimaraes-Purokoski, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2 in od 9 do 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa Sveta 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti (UL L 155, str. 1) in ustreznih določb Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 130, str. 1) – Brezcarinski uvoz vojaške opreme – Zavrnitev izračuna zneskov, ki bi morala biti zbrana in dana na voljo lastnim sredstvom Skupnosti

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da je uvoz vojaških sredstev v obdobju od 1. januarja 1998 do 31. decembra 2002 oprostila plačila carin, in s tem, da ni izračunala, ugotovila in Komisiji Evropskih skupnosti dala na voljo lastnih sredstev, ki zaradi te oprostitve niso bila zbrana, niti zamudnih obresti, ki jih je treba plačati, ker ta lastna sredstva niso bila pravočasno dana na voljo Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in od 9 do 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa Sveta 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1355/96 z dne 8. julija 1996, ter iz enakih členov Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Helenska republika in Republika Finska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Zadeva C-468/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Priznavanje poklicnih kvalifikacij — Direktiva 2005/36/ES — Neopravljen prenos v predpisanem roku)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/12

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-468/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Priznavanje poklicnih kvalifikacij - Direktiva 2005/36/ES - Neopravljen prenos v predpisanem roku)
   2009/C 282/22
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk et V. Peere, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in B. Messmer, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države - Nesprejetje oziroma nesporočitev v predpisanem roku določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, str. 22)

      Izrek

               1.

               Francoska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonskih določb in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, ni izpolnila obveznosti iz člena 63 te direktive.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.