title: Zadeva C-487/04: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba Sveta (ES) št. 1255/1999 in Uredba Komisije (ES) št. 2799/1999 — Mleko in mlečni izdelki — Posneto mleko v prahu — Sistem sledljivosti posnetega mleka v prahu)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-487/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba Sveta (ES) št. 1255/1999 in Uredba Komisije (ES) št. 2799/1999 - Mleko in mlečni izdelki - Posneto mleko v prahu - Sistem sledljivosti posnetega mleka v prahu)
   (2006/C 212/08)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Bordes in C. Cattabriga, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: D. Del Gaizo, zastopnik in D. Del Gaizo, avocat)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev Uredbe Sveta (ES) št. 1255/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov (UL L 160, str. 48) in Uredbe Komisije (ES) št. 2799/1999 z dne 17. decembra 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe (ES) št. 1255/1999 glede dodeljevanja pomoči za posneto mleko in posneto mleko v prahu, ki je namenjeno za krmo za živali, in o prodaji takšnega posnetega mleka v prahu (UL L 340, str. 3) — Vzpostavitev sistema sledljivosti posnetega mleka v prahu, ki ga ureditev Skupnosti ne predpisuje.
   Izrek

               1)

               S tem da je Italijanska republika enostransko vzpostavila sistem sledljivosti posnetega mleka v prahu, namenjenega določenim uporabnikom, kar usklajeno pravo Skupnosti, ki se uporablja v tem sektorju, ne predpisuje, ni izpolnila obveznosti iz Uredbe Sveta (ES) št. 1255/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov (UL L 160, str. 48) in iz Uredbe Komisije (ES) št. 2799/1999 z dne 17. decembra 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe (ES) št. 1255/1999 glede dodeljevanja pomoči za posneto mleko in posneto mleko v prahu, ki je namenjeno za krmo za živali, in o prodaji takšnega posnetega mleka v prahu (UL L 340, str. 3).

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva C-248/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne 14. junija 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne 14. junija 2005
   (Zadeva C-248/05)
   (2005/C 205/17)
   Jezik postopka: angleščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Sara Pardo Quintillán in Donatella Recchia, zastopnici, skupaj z F. Louis iz zbornice iz Bruslja in C. O'Daly, solicitor Law Society of Ireland, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 14. junija 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Irski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Irska s tem, da za odlagališče odpadkov v Ballymurtaghu (grofija Wicklow) ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za uskladitev s členi 4, 5, 7, 9 in 10 Direktive Sveta 80/68/EGS (1) o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem z določenimi nevarnimi snovmi, ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive in Pogodbe;

               2.

               ugotovi, da je Irska s tem, ko glede posrednega odvajanja iz greznic ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za uskladitev s členi 5, 7, 8, 10, 12 in 13 Direktive Sveta 80/68/EGS, ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive in Pogodbe; in

               3.

               Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija se je na podlagi pritožb, naslovljenih nanjo, seznanila z razširjenimi kršitvami Direktive Sveta 80/68/EGS na Irskem.
   Prvič, od leta 1989 je Irska dovolila delovanje odlagališča odpadkov v Ballymurtaghu (grofija Wicklow) brez ustreznega dovoljenja, potrebnega na podlagi člena 4(2) Direktive 80/68. Kot posledica kršitve člena 4(2) je bil kršen tudi člen 9 te iste direktive. Poleg tega dovoljenje za odlaganje odpadkov za odlagališče, ki ga je šele leta 2001 izdala Ireland's Environmental Protection Agency, krši člene 4, 5, 7 in 10 Direktive 80/68/EGS.
   Drugič, Komisija je odkrila dokaze, da Irska ni izpolnila obveznosti iz Direktive 80/68/EGS glede posrednega odvajanja iz greznic v podzemno vodo. S tem v zvezi je Komisija preučila okoliščine glede hotelskega kompleksa v Creacon Lodgeu, okrožje Wexford, dolgotrajno razlago Irske člena 5(1) Direktive 80/86/EGS in razširjene kršitve te direktive širom irskega podeželja. Poročila o evtrofizaciji jezer Killarneyja, grofija Kerry, irska uradna poročila o onesnaževanju vod in kršitve Direktive 80/778 (2) o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, kažejo, da je Irska kršila zadevne določbe Direktive 80/68/EGS.
   Komisija torej meni, da je Irska kršila svoje obveznosti iz členov 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12 in 13 Direktive 80/68/EGS o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem z določenimi nevarnimi snovmi.

      (1)  Direktiva Sveta 80/68/EGS z dne 17. decembra 1979 o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem z določenimi nevarnimi snovmi, UL L 20, 26.1.1980, str. 43.

      (2)  Direktiva Sveta 80/778/EGS z dne 15. julija 1980 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, UL L 229, 30.8.1980, str. 11.


title: Zadeva T-262/07: Tožba, vložena 13. julija 2007 – Litva proti Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/53

         Tožba, vložena 13. julija 2007 – Litva proti Komisiji
   (Zadeva T-262/07)
   (2007/C 211/100)
   Jezik postopka: litvanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas et E. Matulionytė)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev Odločbe Komisije z dne 4. maja 2007 (notificirano pod dokumentarno številko C(2007)1979) (1) za nično; podredno, razglasitev navedene odločbe za nično v delu, ki se nanaša na Republiko Litvo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Izpodbijana odločba določa količine kmetijskih proizvodov na dan pristopa v prostem prometu na ozemlju novih držav članic, ki presegajo količine, ki jih je mogoče upoštevati kot običajni prenos zalog na dan 1. maja 2004 in zneske, ki jih je treba naložiti novim državam članicam za kritje stroškov odprave teh količin.
   Tožeča stranka meni, da je izpodbijana odločba nezakonita. V podporo svoji tožbi navaja štiri tožbene razloge.
   1.   Nepristojnost
   Tožeča stranka uveljavlja, da odstavek 4 Poglavja 4 Priloge IV k Aktu o pristopu Komisije ne pooblašča, da lahko državam članicam naloži, da morajo v proračun Skupnosti opraviti plačila, ki imajo naravo kazni, zlasti, če ni dokazala resničnost stroškov, ki so Komisiji nastali zaradi odprave presežnih zalog; poleg tega navaja, da je Komisija dopustila, da se je iztekel rok treh let, določen v členu 41 Akta o pristopu, za sprejetje odločbe na podlagi tega istega člena, ki je edina določba, ki lahko zagotovi pravno podlago za izpodbijano odločbo.
   2.   Kršitev prava Skupnosti

      Kršitev načela pravne varnosti: Izpodbijana odločba je v nasprotju z načelom pravne varnosti, saj metode in merila za izračun zalog niso bile znane ob pristopu, v trenutku, ko je bilo treba določiti obstoječe zaloge, kar naj bi državam članicam omogočilo preprečiti nastanek presežnih zalog ali jih odpraviti na stroške gospodarskega subjekta, ki jih je povzročil. Poleg tega je izpodbijana odločba tudi določila druga merila in razširila seznam zadevnih proizvodov primerjalno glede na člen 4 Uredbe št. 1972/2003, na podlagi katerega države članice izvajajo nadzor nad nastankom presežnih zalog.

      Kršitev načela prepovedi diskriminacije: Z razliko od Uredbe Komisije (ES) št. 144/97 o presežnih zalogah kmetijskih proizvodov Avstrije, Švedske in Finske, izpodbijana odločba ne ocenjuje zgolj proizvodov, ki so upravičeni do izvoznih nadomestil ali intervencijskih ukrepov, ampak tudi zaloge drugih proizvodov. Navedeno načelo je bilo kršeno tudi zato, ker so bili enako obravnavani različni položaji novih držav članic in zaradi neupravičenega neupoštevanja posebnih okoliščin, v katerih so zaloge tam nastale.

      Kršitev načel dobrega upravljanja in preglednosti: Izpodbijana odločba ni izčrpno pojasnila meril za izračun plačil, poleg tega se ta merila neprestano spreminjajo. Poleg tega je Komisija, čeprav so države članice same ocenile zaloge v skladu z zakonodajo Skupnosti, brez navedbe, zakaj naj ta ocena ne bi bila pravilna in pri čemer te ocene ne izpodbija, opravila ponovni postopek ocene istih zalog s tem, da je uporabila svoja merila.

      Kršitev določb Akta o pristopu: Prvič, odločba ni primerna za uresničevanje ciljev odprave presežnih zalog, določene v odstavku 2 Poglavja 4 Priloge IV k Aktu o pristopu zlasti zaradi dejstva, ker se v tej določbi niti ni poskušalo povezati naloženih glob s stroški, ki so Skupnosti dejansko nastali zaradi odprave zalog. Drugič, odločba je bila sprejeta, kljub temu da se je rok treh let od datuma pristopa, določen v členu 41 Akta o pristopu, v katerem bi Komisija lahko sprejela prehodne ukrepe, že iztekel.
   3.   Pomanjkanje obrazložitve
   Po mnenju tožeče stranke izpodbijana odločba ni obrazložena oziroma je popolnoma neobrazložena; v njej še posebej ni utemeljeno, da (in v kolikšni meri) je Skupnost zaradi odprave zadevnih presežnih zalog dejansko imela stroške, ki jih morajo kriti države članice.
   4.   Očitna napaka pri presoji
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija storila očitne napake pri presoji, ker je, prvič, izbrala makroekonomsko metodo in ni ocenila zalog, ki so dejansko nastale v državah članicah, in ker, drugič, pri presoji posebnih trditev, ki so jih navedle stranke, ni upoštevala posebnih in objektivnih okoliščin, ki so obstajale v Republiki Litvi v zvezi z nastankom nacionalnih zalog v mlečnem sektorju.

      (1)  2007/361/ES: Odločba Komisije z dne 4. maja 2007 o določitvi presežnih zalog kmetijskih proizvodov razen sladkorja in finančnih posledicah njihove odprave v zvezi s pristopom Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 138, str. 14).


title: Zadeva T-432/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. junija 2007 – Parlante proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2003 – Zavrnitev napredovanja – Dodelitev točk za napredovanje – Primerjalna ocena uspešnosti – Enako obravnavanje – Splošne določbe za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov – Ugovor nezakonitosti – Upravičeno pričakovanje )

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. junija 2007 – Parlante proti Komisiji
   (Zadeva T-432/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2003 - Zavrnitev napredovanja - Dodelitev točk za napredovanje - Primerjalna ocena uspešnosti - Enako obravnavanje - Splošne določbe za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov - Ugovor nezakonitosti - Upravičeno pričakovanje“)
   (2007/C 170/38)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Walter Parlante (Enghien, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet
   Za nično naj se razglasi odločba organa pristojnega za imenovanje z dne 5. julija 2004, s katero je bila zavrnjen ugovor tožeče stranke zoper odločbo istega organa, s katero mu je bilo zavrnjeno napredovanje v naziv C1 v okviru napredovalnega obdobja 2003, in kolikor je to potrebno, odločba, na katero se je nanašal ta ugovor.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.


title: Zadeva T-522/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. decembra 2015 – Tsujimoto/UUNT – Kenzo (KENZO ESTATE) (Znaka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija v okviru katere je navedena Evropska skupnost — Besedna znamka KENZO ESTATE — Prejšnja znamka Skupnosti KENZO — Relativni razlog za zavrnitev — Ugled — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Prepozna predložitev dokumentov — Diskrecijska pravica odbora za pritožbe — Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 — Delna zavrnitev registracije)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. decembra 2015 – Tsujimoto/UUNT – Kenzo (KENZO ESTATE)
   (Zadeva T-522/13) (1)

   ((Znaka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija v okviru katere je navedena Evropska skupnost - Besedna znamka KENZO ESTATE - Prejšnja znamka Skupnosti KENZO - Relativni razlog za zavrnitev - Ugled - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Prepozna predložitev dokumentov - Diskrecijska pravica odbora za pritožbe - Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 - Delna zavrnitev registracije))
   (2016/C 027/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonska) (zastopniki: A. Wenninger Lenz, W. von der Osten-Sacken in M. Ring, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Bullock, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Kenzo (Pariz, Francija) (zastopniki: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi in N. Parrotta, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. julija 2013 (zadeva R 1363/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Kenzo K. Tsujimotom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kenzu Tsujimotu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 352, 30.11.2013.


title: Zadeva C-413/04: Tožba Evropskega parlamenta proti Svetu Evropske unije, vložena dne 27. septembra 2004

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/25

         Tožba Evropskega parlamenta proti Svetu Evropske unije, vložena dne 27. septembra 2004
   (Zadeva C-413/04)
   (2004/C 273/46)
   Evropski parlament, ki ga zastopata A. Baas in U. Rösslein, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 27. septembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Svetu Evropske unije.
   Evropski parlament Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Direktivo Sveta 2004/85/ES z dne 28. junija 2004 o spremembah Direktive 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi nekaterih določb v Estoniji (1);

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Člen 57 Akta o pristopu 2003 ne predstavlja ustrezne pravne podlage za sprejem sporne direktive. Namen te določbe je prilagoditev zakonodaje Skupnosti zaradi pristopa in da se omogoči novim državam članicam uporaba pravnih aktov Skupnosti, ki niso bili prilagojeni s samim Aktom o pristopu. Posledično, ostale spremembe ne morejo biti utemeljene na členu 57 Akta. Te določbe ni moč uporabiti za vzpostavitev izjem pravnih aktov Skupnosti, zlasti tistih, ki segajo dlje od izjem, ki so izrecno dovoljene in omejene z Aktom o pristopu.
   Sporna direktiva ni dovolj obrazložena, utemeljitev člena 57 Akta o pristopu 2003 kot pravne podlage nikakor ne izhaja iz uvodnih navedb in drugih določil direktive.

      (1)  UL L 236, 7.7.2004, str. 10.


title: Zadeva C-357/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. julija 2010 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Duomo Gpa Srl proti Comune di Baranzate

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. julija 2010 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Duomo Gpa Srl proti Comune di Baranzate
   (Zadeva C-357/10)
   ()
   2010/C 260/09
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Duomo Gpa Srl

      Tožena stranka: Comune di Baranzate

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali so nacionalne določbe člena 32(7a) zakonske uredbe št. 185 z dne 29. novembra 2008, ki je bil dodan z zakonom o spremembi št. 2 z dne 28. januarja 2009 in pozneje spremenjen z zakonom št. 14 z dne 27. februarja 2009, v nasprotju s pravilno uporabo členov 15 in 16 Direktive 2006/123/ES (1), če razen za družbe v večinski javni lasti določajo: ničnost dodelitve storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov subjektom, ki ne izpolnjujejo zgoraj navedene finančne zahteve, po kateri mora minimalni v celoti vplačani osnovni kapital znašati 10 milijonov EUR; obvezno uskladitev svojega osnovnega kapitala z zgoraj navedenim minimalnim zneskom s strani subjektov, vpisanih v ustrezen register zasebnih subjektov, pooblaščenih za opravljanje dejavnosti obračuna in odmere dajatev ter pobiranja dajatev in drugih prihodkov pokrajin in občin na podlagi člena 53(3) zakonske uredbe št. 446 z dne 15. decembra 1997, kakor je bila spremenjena; prepoved pridobivanja novih koncesij ali udeležbe na javnih razpisih za dodelitev storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov do izpolnitve prej navedene obveznosti uskladitve osnovnega kapitala?

               2.

               Ali so nacionalne določbe člena 32(7a) zakonske uredbe št. 185 z dne 29. novembra 2008, ki je bil dodan z zakonom o spremembi št. 2 z dne 28. januarja 2009 in pozneje spremenjen z zakonom št. 14 z dne 27. februarja 2009, v nasprotju s pravilno uporabo členov 3 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES in 81 ES, če razen za družbe v večinski javni lasti določajo: ničnost dodelitve storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov subjektom, ki ne izpolnjujejo zgoraj navedene finančne zahteve, po kateri mora minimalni v celoti vplačani osnovni kapital znašati 10 milijonov EUR; obvezno uskladitev svojega osnovnega kapitala z zgoraj navedenim minimalnim zneskom s strani subjektov, vpisanih v ustrezen register zasebnih subjektov, pooblaščenih za opravljanje dejavnosti obračuna in odmere dajatev ter pobiranja dajatev in drugih prihodkov pokrajin in občin na podlagi člena 53(3) zakonske uredbe št. 446 z dne 15. decembra 1997, kakor je bila spremenjena; prepoved pridobivanja novih koncesij ali udeležbe na javnih razpisih za dodelitev storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov do izpolnitve prej navedene obveznosti uskladitve osnovnega kapitala?

      (1)  UL L 376, str. 36.


title: Zadeva C-273/10: Sklep Sodišča z dne 18. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španija) – David Montoya Medina proti Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante (Člen 104(3) Poslovnika — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Določba 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas — Pogodba o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju — Pravica do triletnega dodatka za delovno dobo — Prepoved diskriminacije)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/10

         Sklep Sodišča z dne 18. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španija) – David Montoya Medina proti Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante
   (Zadeva C-273/10) (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Določba 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas - Pogodba o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju - Pravica do triletnega dodatka za delovno dobo - Prepoved diskriminacije)
   2011/C 186/16
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Stranke

      Nasprotna stranka: David Montoya Medina

      Pritožnici: Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Razlaga točke 4, določbe 4 iz Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) – Pogodba o zaposlitvi osebja za poučevanje in raziskovanje, sklenjena z javnimi univerzami – Izključitev nekaterih ugodnosti iz pogodb za določen čas

      Izrek

   Točko 1 določbe 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je v Prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki brez kakršne koli objektivne utemeljitve pridržuje pravico do prejemanja dodatkov za delovno dobo samo rednim profesorjem, ne pa tudi izrednim profesorjem, kadar sta glede prejemanja teh dodatkov ti dve kategoriji delavcev v primerljivem položaju.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva T-243/08: Tožba, vložena 23. junija 2008 – Ravensburger proti UUNT – Educa Borras (EDUCA Memory game)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/61

         Tožba, vložena 23. junija 2008 – Ravensburger proti UUNT – Educa Borras (EDUCA Memory game)
   (Zadeva T-243/08)
   (2008/C 209/110)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ravensburger AG (Ravensburg, Nemčija) (zastopnika: G. Würtenberger, odvetnik, in R. Kunze, odvetnik in Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Educa Borras SA (Sant Quirze del Valles, Barcelona, Španija)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. aprila 2008 v zadevi R 597/2007 2; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka „EDUCA Memory game“ za proizvode iz razreda 28 – registracija znamke Skupnosti št. 495 036

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: mednarodna besedna znamka „MEMORY“, registrirana pod št. R 393 512; besedna znamka v Beneluxu „MEMORY“, registrirana pod št. 38 328; nemška besedna znamka „MEMORY“, registrirana pod št. 964 625

      Odločba oddelka za izbris: ničnost zadevne znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za izbris

      Navedeni tožbeni razlogi: (i) kršitev člena 8(1) Uredbe Sveta št. 40/94, saj naj bi odbor za pritožbe napačno sklepal, da je skupni element v zadevni znamki Skupnosti le opisen in da torej ne more povzročiti zmede s prejšnjimi znamkami tožeče stranke; (ii)kršitev člena 8(5) Uredbe Sveta št. 40/94, saj naj bi se odbor za pritožbe zmotil, ko je zahteval, da tožeča stranka dokaže verjetnost zmede; (iii) kršitev člena 74 Uredbe Sveta št. 40/94, ker naj odbor za pritožbe ne bi ustrezno upošteval prakse označevanja na upoštevnem trgu; (iv) kršitev člena 75 Uredbe Sveta št. 40/94, ker odbor za pritožbe kljub zahtevi tožeče stranke ni opravil ustne obravnave.


title: Zadeva T-363/05: Tožba, vložena dne  21. septembra 2005  — COFRA proti Komisiji

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/34

         Tožba, vložena dne 21. septembra 2005 — COFRA proti Komisiji
   (Zadeva T-363/05)
   (2005/C 296/70)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: COFRA (Barletta, Italija) (Zastopnica: Michele Archangelo Calabrese, odvetnica)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka v skladu s pravili postopka predlaga, naj Sodišče prve stopnje ugotovi, da je Komisija z nezakonitim ravnanjem, navedenim v tožbi, hudo in očitno kršila pravo Skupnosti ter je tožeči stranki povzročila premoženjsko škodo; in naj zato toženi stranki naloži, naj ji povrne škodo:

               a.)

               387 700,00 evrov z revalorizacijo po indeksih ISTAT od 26. junija 2001 do dneva izdaje sodbe;

               b.)

               387 700,00 evrov z revalorizacijo po indeksih ISTAT od 26. junija 2001 do dneva izdaje sodbe;

               c.)

               387 700,00 evrov z revalorizacijo po indeksih ISTAT od 26. junija 2001 do dneva izdaje sodbe;

               d.)

               obresti od revaloriziranih zgoraj navedenih zneskov;

               e.)

               stroške postopka skupaj s stroški, ki so nastali z dodatnim tehničnim svetovanjem.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi T-362/05 Nuova Agricast proti Komisiji.


title: Zadeva C-282/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský soud v Praze — Češka republika) — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) proti Miloslavu Levu

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/35

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský soud v Praze — Češka republika) — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) proti Miloslavu Levu
   (Zadeva C-282/06) (1)

   (2007/C 95/70)

      Jezik postopka: češčina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-552/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2013 – North Drilling proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Napačno ugotovljeno dejansko stanje — Sprememba učinkov razglasitve ničnosti s potekom časa)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2013 – North Drilling proti Svetu
   (Zadeva T-552/12) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Napačno ugotovljeno dejansko stanje - Sprememba učinkov razglasitve ničnosti s potekom časa)
   2013/C 377/33
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: North Drilling Co. (Teheran, Iran) (zastopniki: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea in J. Iriarte Ángel, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in A. De Elera, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58) in, drugič, Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16) v delih, v katerih se ta akta nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu se v delu, v katerem je ime družbe North Drilling Co. navedeno v Prilogi II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP, razglasi za ničen.

               2.

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu se v delu, v katerem je ime družbe North Drilling Co. navedeno v Prilogi IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010, razglasi za nično.

               3.

               Priloga IX k Uredbi št. 267/2012 se v delu, v katerem se nanaša na družbo North Drilling, razglasi za nično.

               4.

               Učinki Sklepa 2010/413, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2012/635, se v delu, ki se nanaša na družbo North Drilling, ohranijo od začetka njegove veljavnosti, torej od dvajsetega dne po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije, do takrat, ko začne učinkovati razglasitev delne ničnosti Uredbe št. 267/2012.

               5.

               Svet Evropske Unije poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je družba North Drilling priglasila v tem postopku in postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva C-156/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Leverkusen proti Verigen Transplantation Service International AG (Šesta direktiva o DDV — Člen 13(A)(1)(c) — Oprostitve za dejavnosti, ki so v javnem interesu — Zdravstvena oskrba — Izolacija in razmnoževanje hrustančnih celic zaradi ponovne implantacije v pacienta)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Leverkusen proti Verigen Transplantation Service International AG
   (Zadeva C-156/09) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 13(A)(1)(c) - Oprostitve za dejavnosti, ki so v javnem interesu - Zdravstvena oskrba - Izolacija in razmnoževanje hrustančnih celic zaradi ponovne implantacije v pacienta)
   2011/C 13/12
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Leverkusen

      Tožena stranka: Verigen Transplantation Service International AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Bundesfinanzhof – Razlaga členov 13(A)(1)(c) in 28b(F), prvi odstavek, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) - Izolacija sklepnih hrustančnih celic iz človeku odvzetega hrustančnega tkiva s strani prejemnikov iz drugih držav članic in nato njihovo razmnoževanje zaradi implantacije v pacienta s strani istih prejemnikov – Določitev kraja opravljanja storitev – Oprostitev teh storitev kot „zdravstvene oskrbe pri opravljanju medicinske in paramedicinske poklicne dejavnosti“?

      Izrek

   Člen 13(A)(1)(c) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, je treba razlagati tako, da izolacija sklepnih hrustančnih celic iz človeku odvzetega hrustančnega tkiva in nato njihovo razmnoževanje zaradi ponovne implantacije v terapevtske namene spadata pod pojem „zdravstvena oskrba“ v smislu te določbe.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva T-242/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2007 – Cabrera Sánchez proti UUNT – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti el charcutero artesano – Prejšnja nacionalna figurativna znamka El Charcutero – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Neobstoj podobnosti znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/45

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2007 – Cabrera Sánchez proti UUNT – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano)
   (Zadeva T-242/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti el charcutero artesano - Prejšnja nacionalna figurativna znamka El Charcutero - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 22/83)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Miguel Cabrera Sánchez (Móstoles, Španija) (zastopnika: J. Calderón Chavero in T. Villate Consonni, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: J. García Murillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Industrias Cárnicas Valle, SA (Madrid, Španija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. junija 2006 (Zadeva R 790/2005-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Miguelom Cabrero Sánchezom in Industrias Cárnicas Valle, SA.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Miguel Cabrera Sánchez nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva T-628/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2015 – Hewlett Packard Development Company/UUNT (FORTIFY) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti FORTIFY — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/50

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2015 – Hewlett Packard Development Company/UUNT (FORTIFY)
   (Zadeva T-628/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti FORTIFY - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 027/63)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Teksas, Združene države) (zastopnika: T. Raab in H. Lauf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. junija 2014 (zadeva R 249/2014-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka FORTIFY kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Hewlett Packard Development Company LP nosi svoje stroške in stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva F-75/05: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 30. junija 2006 — Colombani proti Komisiji

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/38

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 30. junija 2006 — Colombani proti Komisiji
   (Zadeva F-75/05) (1)

   (2006/C 190/72)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je po poravnavi odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005 (zadeva, najprej vložena pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-294/05 in prenesena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva T-83/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. junija 2017 – Heineken Romania/EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. junija 2017 – Heineken Romania/EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)
   (Zadeva T-83/17) (1)

   (2017/C 256/49)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 121, 18.4.2017.


title: Sodba Sodišča z dne 10. decembra 2014 v zadevi E-18/14 – – Wow air ehf. proti Islandskemu organu za konkurenco (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. in Icelandair ehf. (Uredba (EGS) št. 95/93 – Dodelitev slotov na letališčih EGP – Posredovanje organov za konkurenco – Pospešeni postopek)

text:
               4.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/9

         SODBA SODIŠČA
   z dne 10. decembra 2014
   v zadevi E-18/14 –
   Wow air ehf. proti Islandskemu organu za konkurenco (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. in Icelandair ehf.
   (Uredba (EGS) št. 95/93 – Dodelitev slotov na letališčih EGP – Posredovanje organov za konkurenco – Pospešeni postopek)
   (2015/C 183/10)
   V zadevi E-18/14, Wow air ehf. proti Islandskemu organu za konkurenco (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. in Icelandair ehf. – katere predmet je ZAHTEVEK, vložen pri Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča s strani Okrožnega sodišča v Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) v zvezi z razlago Uredbe Sveta (EGS) št. 95/93 z dne 18. januarja 1993 o skupnih pravilih dodeljevanja slotov na letališčih Skupnosti – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik poročevalec Per Christiansen in sodnik Páll Hreinsson, 10. decembra 2014 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               V členu 4(1) Uredbe (EGS) št. 95/93 se zahteva, da država EGP imenuje usposobljeno fizično ali pravno osebo za letališkega koordinatorja po posvetu s stranmi, navedenimi v členu. V členu 4(2) Uredbe (EGS) št. 95/93 se zahteva, da je koordinator neodvisen, tako pravno kot dejansko, od vseh zainteresiranih strank, od katerih mora biti tudi funkcionalno ločen. Dokler so ti pogoji izpolnjeni, imajo države EGP diskrecijsko pravico pri določitvi statusa koordinatorja. Na podlagi teh ugotovitev mora nacionalno sodišče sprejeti ustrezne sklepe za zagotovitev učinkovitosti Uredbe (EGS) št. 95/93.

               2.

               Pritožbeni postopek, določen v členu 11(1) Uredbe (EGS) št. 95/93, ni obvezen. Zato ta postopek ne prepoveduje možnosti, da bi se pritožbe na podlagi pomislekov konkurenčnega prava predložile neposredno nacionalnim organom za konkurenco.

               3.

               V skladu s členom 8b Uredbe (EGS) št. 95/93 se lahko navodila javnih organov glede dodeljevanja slotov za spodbuditev konkurence naslavljajo na zračne prevoznike, ne morejo pa se nanašati na koordinatorja. Poleg tega ne bi bilo smiselno izdajati navodil organu, ki upravlja letališče. V nasprotju s prvotno dodelitvijo slotov, za katero je odgovoren izključno koordinator, Uredba (EGS) št. 95/93 ne prepoveduje prenosa slotov po njihovi dodelitvi, če se to zahteva v skladu s konkurenčnim pravom. Posledično lahko organi za konkurenco države EGP zadevnim podjetjem to odredijo, če se ugotovi, da je takšen ukrep potreben v skladu z veljavnim nacionalnim konkurenčnim pravom ali konkurenčnim pravom EGP.


title: Zadeva T-48/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – Franchet in Byk proti Komisiji Evropskih skupnosti ( Nepogodbena odgovornost – Javni uslužbenci – Preiskave OLAF – Zadeva Eurostat – Posredovanje informacij o dejstvih, ki bi lahko imele za posledico kazenski pregon, nacionalnim sodnim organom – Neobstoj predhodnih informacij zadevnih uradnikov in nadzornega odbora OLAF – Uhajanje informacij v tisk – Razkritje s strani OLAF in Komisije – Kršitev domneve nedolžnosti – Nepremoženjska škoda – Vzročna zveza )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/44

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – Franchet in Byk proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-48/05) (1)

   („Nepogodbena odgovornost - Javni uslužbenci - Preiskave OLAF - Zadeva Eurostat - Posredovanje informacij o dejstvih, ki bi lahko imele za posledico kazenski pregon, nacionalnim sodnim organom - Neobstoj predhodnih informacij zadevnih uradnikov in nadzornega odbora OLAF - Uhajanje informacij v tisk - Razkritje s strani OLAF in Komisije - Kršitev domneve nedolžnosti - Nepremoženjska škoda - Vzročna zveza“)
   (2008/C 209/75)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Yves Franchet (Nica, Francija) in Daniel Byk (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. F. Pasquier, zastopnik)
   Predmet
   Zahteva za povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi nastala zaradi domnevnih napak Komisije in OLAF pri preiskavah v zadevi,,Eurostat.
   Izrek

               1)

               Komisiji se naloži, da Yvesu Franchetu in Danielu Byku plača znesek 56 000 eurov.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva C-71/08: Tožba, vložena 20. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/22

         Tožba, vložena 20. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-71/08)
   (2008/C 92/41)
   Jezik postopka: češčina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: P. Dejmek, zastopnik)

      Tožena stranka: Češka republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Sodišče naj ugotovi, da Češka republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (1), nazadnje spremenjeno z Direktivo 2006/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o spremembi Direktive 2004/39/ES o trgih finančnih instrumentov glede nekaterih rokov (2), oziroma v vsakem primeru Komisije o tem ni obvestila, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Češki republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive v nacionalni pravni red, se je iztekel 31. januarja 2007.

      (1)  UL L 145, str. 1.

      (2)  UL L 114, str. 60.


title: Zadeva C-413/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 27. julija 2015 – Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland in Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 27. julija 2015 – Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland in Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Zadeva C-413/15)
   (2015/C 320/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Elaine Farrell

      Tožene stranke: Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba merilo, določeno v točki 20 sodbe Foster in drugi, C-188/89, EU:C:1990:313, glede vprašanja, kaj je organ države članice, razumeti tako, da je treba elemente tega merila uporabljati

                           (a)

                           kumulativno ali

                           (b)

                           ločeno?

               2.

               Če je ločene elemente, navedene v sodbi Foster in drugi, C-188/89, EU:C:1990:313, mogoče, podredno, obravnavati kot dejavnike, ki jih je treba ustrezno upoštevati pri celoviti presoji, ali obstaja temeljno načelo, ki je podlaga za ločene dejavnike, opredeljene v tej sodbi, ki bi ga sodišče moralo uporabiti pri obravnavanju vprašanja, ali je določen subjekt organ države članice?

               3.

               Ali zadošča dejstvo, da je država članica na organ prenesla široko odgovornost zaradi domnevnega namena izpolnitve obveznosti v skladu s pravom Unije, da ta subjekt velja za organ države članice, ali pa mora tak organ poleg tega (a) imeti posebne pristojnosti ali (b) delovati pod neposredno kontrolo ali nadzorom države članice?


title: Zadeva C-416/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Jozef Križan in drugi proti Slovenská inšpekcia životného prostredia (Člen 267 PDEU — Razglasitev ničnosti sodne odločbe — Vrnitev zadeve zadevnemu sodišču — Obveznost uskladitve z razveljavitveno odločbo — Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Možnost — Okolje — Aarhuška konvencija — Direktiva 85/337/EGS — Direktiva 96/61/ES — Udeležba javnosti pri odločanju — Gradnja odlagališča odpadkov — Vloga za izdajo dovoljenja — Poslovna skrivnost — Nerazkritje dokumenta javnosti — Učinek na veljavnost odločbe o soglasju za odlagališče — Odprava pomanjkljivosti — Presoja vplivov projekta na okolje — Končno mnenje pred pristopom države članice v Unijo — Časovna veljavnost Direktive 85/337 — Pravno sredstvo — Začasni ukrepi — Odložitev izvršitve — Razveljavitev izpodbijane odločbe — Lastninska pravica — Poseganje)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Jozef Križan in drugi proti Slovenská inšpekcia životného prostredia
   (Zadeva C-416/10) (1)

   (Člen 267 PDEU - Razglasitev ničnosti sodne odločbe - Vrnitev zadeve zadevnemu sodišču - Obveznost uskladitve z razveljavitveno odločbo - Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Možnost - Okolje - Aarhuška konvencija - Direktiva 85/337/EGS - Direktiva 96/61/ES - Udeležba javnosti pri odločanju - Gradnja odlagališča odpadkov - Vloga za izdajo dovoljenja - Poslovna skrivnost - Nerazkritje dokumenta javnosti - Učinek na veljavnost odločbe o soglasju za odlagališče - Odprava pomanjkljivosti - Presoja vplivov projekta na okolje - Končno mnenje pred pristopom države članice v Unijo - Časovna veljavnost Direktive 85/337 - Pravno sredstvo - Začasni ukrepi - Odložitev izvršitve - Razveljavitev izpodbijane odločbe - Lastninska pravica - Poseganje)
   2013/C 63/02
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Jozef Križan, Katarína Aksamitová, Gabriela Kokošková, Jozef Kokoška, Martina Strezenická, Jozef Strezenický, Peter Šidlo, Lenka Šidlová, Drahoslava Šidlová, Milan Šimovič, Elena Šimovičová, Stanislav Aksamit, Tomáš Pitoňák, Petra Pitoňáková, Mária Križanová, Vladimír Mizerák, Ĺubomír Pevný, Darina Brunovská, Mária Fišerová, Lenka Fišerová, Peter Zvolenský, Katarína Zvolenská, Kamila Mizeráková, Anna Konfráterová, Milan Konfráter, Michaela Konfráterová, Tomáš Pavlovič, Jozef Krivošík, Ema Krivošíková, Eva Pavlovičová, Jaroslav Pavlovič, Pavol Šipoš, Martina Šipošová, Jozefína Šipošová, Zuzana Šipošová, Ivan Čaputa, Zuzana Čaputová, Štefan Strapák, Katarína Strapáková, František Slezák, Agnesa Slezáková, Vincent Zimka, Elena Zimková, Marián Šipoš, Mesto Pezinok

      Tožena stranka: Slovenská inšpekcia životného prostredia

      ob udeležbi: Ekologická skládka as

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odredbe – Najvyšší súd Slovenskej republiky – Razlaga členov 191(1) in (2) ter 267 PDEU, Direktive Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 257, str. 26), in zlasti členov 1, 6, 15, 15a Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40), ter zlasti členov 2 in 10a, kot tudi členov 6 in 9 (Aarhuške) konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (UL L 124, str. 1) – Gradnja odlagališča – Presoja vplivov projekta na okolje – Udeležba javnosti pri odločanju – Možnosti sodišča države članice, da Sodišču predloži predlog za predhodno odločanje glede uporabe prava Unije po uradni dolžnosti, v kolikor se nanaša na varstvo okolja, četudi je ustavno sodišče te države izključilo takšno uporabo z odločbo, ki zavezuje predložitveno sodišče

      Izrek

               1.

               Člen 267 PDEU je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, kakršno je predložitveno sodišče, Sodišču Evropske unije po uradni dolžnosti predložiti vprašanje za predhodno odločanje tudi takrat, ko samo odloča po razveljavitvi svoje prvostopenjske odločbe s strani ustavnega sodišča zadevne države članice in četudi mu pravilo nacionalnega prava nalaga, da za razrešitev spora sledi pravni presoji hierarhično višjega sodišča.

               2.

               Direktivo Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. januarja 2006 je treba razlagati tako, da:

                           —

                           nalaga, da ima javnost dostop do lokacijske odločbe, kakršna je v postopku v glavni stvari, od začetka postopka izdaje dovoljenja za zadevni obrat;

                           —

                           pristojnim nacionalnim organom ne dovoljuje, da bi javnosti dostop do takšne odločbe zavrnili s sklicevanjem na varstvo poslovne in industrijske tajnosti, ki jo določa nacionalno pravo ali pravo Unije, da bi zavarovali legitimne gospodarske interese; in

                           —

                           ne nasprotuje temu, da je neupravičena zavrnitev dostopa javnosti do lokacijske odločbe v postopku v glavni stvari v upravnem postopku na prvi stopnji lahko odpravljena v upravnem postopku na drugi stopnji, pod pogojem, da so odprte še vse možnosti in da odprava nepravilnosti na tej stopnji postopka še omogoča javnosti, da ima možnost vplivati na izid postopka odločanja, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

               3.

               Člen 15a te Direktive 96/61, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 166/2006, je treba razlagati tako, da morajo imeti člani zadevne javnosti možnost, v okviru tožbe predvidene v tej določbi, zahtevati, da sodišče ali neodvisni in nepristranski organ, ki je določen z zakonom odredi začasne ukrepe, ki so takšne narave, da začasno odložijo uporabo dovoljenja v smislu člena 4 te direktive do dokončne odločitve o tej zadevi.

               4.

               Odločba nacionalnega sodišča, sprejeta v okviru nacionalnega postopka za izvedbo obveznosti iz člena 15a Direktive 96/61, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 166/2006 in člena 9(2) in (4) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila podpisana v Aarhusu 25. junija 1998 in je bila v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, s katero se za nično izreče dovoljenje, izdano na podlagi kršitev določb te direktive, kot takšno ne more pomeniti neutemeljenega poseganja v lastninsko pravico upravljavca iz člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva T-186/04: Tožba Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 25. maja 2004

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/18

         Tožba Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 25. maja 2004
   (Zadeva T-186/04)
   (2004/C 201/40)
   Jezik postopka: francoščina
   Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, s sedežem v Spa (Belgija), ki jo zastopajo Laurent de Brouwer, Emmanuel Cornu, Eric De Gryse in Donatienne Moreau, avocats, je dne 25. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.
   Spaform Limited je bil prav tako stranka v postopku pred četrtim Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo četrtega Odbora za pritožbe z dne 25. februarja 2004 v zadevi R 0827/2002-4, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke proti odločbi Oddelka za ugovore, s katero je bil ugovor, s katerim je tožeča stranka nasprotovala registraciji besedne znamke „SPAFORM“ za proizvode iz razredov 7, 9 in 11, zavržen;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Spaform Limited

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Besedna znamka „SPAFORM“ – prijava št. 609 776, vložena za proizvode razvrščene v razrede 7 (črpalke itd.), 9 (aparati in instrumenti za merjenje tlaka) in 11 (jacuzzi).

               Imetnik izpodbijane znamke ali znaka v postopku ugovora:

               Tožeča stranka

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Nacionalna znamka SPA za proizvode iz razreda 32 (mineralne vode itd.)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrženje ugovora

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Kršitev člena 18(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 (1). Na podlagi tega člena je Oddelek za ugovore odločil, da iz podatkov, s katerimi je Urad razpolagal ob izteku roka za vložitev ugovora, ni bilo mogoče določiti prejšnje znamke, na podlagi katere je bil ugovor vložen. Tožeča stranka izpodbija navedeno ugotovitev.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, 15.12.1995, str. 1-32).


title: Zadeva C-450/11: Tožba, vložena 1. septembra 2011 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/10

         Tožba, vložena 1. septembra 2011 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-450/11)
   2011/C 319/18
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Afonso in L. Lozano Palacios)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da se posebna ureditev DDV za potovalne agencije uporablja za potovalne storitve, ki se prodajo osebi, ki ni potnik, kot je določeno z uredbo-zakonom št. 221/85 z dne 3. julija 1985, ni izpolnila obveznosti iz členov od 306 do 310 Direktive o DDV (1);

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da uporaba posebne ureditve s strani Portugalske republike za storitve, ki jih potovalne agencije opravijo za druge potovalne agencije ali druge davčne zavezance za DDV, ki niso potniki, ni v skladu z določbami prava Unije na tem področju, saj določbe Direktive o DDV zahtevajo, da je uporaba posebne ureditve omejena na storitve, opravljene za potnike.

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-474/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 10. novembra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/10

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 10. novembra 2004
   (Zadeva C-474/04)
   (2004/C 314/20)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Maria Condou-Durande in Carmel O'Reilly, svetovalki v pravni službi Komisije, je dne 10. novembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav (1), oziroma s tem, da o sprejetju navedenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 8 te direktive.

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 2. decembra 2002.

      (1)  UL L 149, 2.6.2001, str. 34.


title: Zadeva T-537/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. junija 2016 – Laboratoire Nuxe/EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/67

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. junija 2016 – Laboratoire Nuxe/EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)
   (Zadeva T-537/14) (1)

   (2016/C 270/73)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 329, 22.9.2014.


title: Zadeva C-33/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Poljska) 22. januarja 2013 – Marcin Jagiełło proti Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Poljska) 22. januarja 2013 – Marcin Jagiełło proti Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Zadeva C-33/13)
   2013/C 141/13
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Marcin Jagiełło

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(1) in (2) v povezavi s členom 5(1) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) razlagati tako, da preprečuje, da bi se za dobavo blaga lahko štela prodaja, ki jo opravi oseba, ki s soglasjem druge osebe trguje pod firmo te druge osebe zaradi prikrivanja lastne gospodarske dejavnosti?

               2.

               Ali je treba člen 17 Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero razlagati tako, da nasprotuje odbitku vstopnega davka z računa, ki ga je izdala oseba, ki je pri prodaji blaga, ki jo je opravila druga oseba, le dala na razpolago svojo firmo, ne da bi bilo dokazano, da je kupec vedel ali bi na podlagi objektivnih okoliščin lahko predvideval, da je bila transakcija, pri kateri je sodeloval, povezana s kaznivim dejanjem ali drugimi nepravilnostmi, ki jih je zagrešil izdajatelj računa ali oseba, s katero je ta sodeloval?


title: Zadeva C-196/06: Pritožba, ki jo je vložila Alecansan SL 26. aprila 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) v zadevi T-202/03 Alecansan SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), razglašeno dne 7. februarja 2006

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/7

         Pritožba, ki jo je vložila Alecansan SL 26. aprila 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) v zadevi T-202/03 Alecansan SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), razglašeno dne 7. februarja 2006
   (Zadeva C-196/06)
   (2006/C 190/11)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: Alecansan SL (zastopnika: P. Merino Baylos in A. Velázquez Ibáñez, abogados)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu, CompUSA Management Co.
   Predlogi pritožnice:
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo z dne 7. februarja 2006 (zadeva T-2002/03) prvega senata Sodišča prve stopnje, s katero je zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 24. marca 2003 v zadevi R-711/2002-1, s katero je bil zavrnjen ugovor, ki ga je vložil Alecansan SL proti prijavi znamke Skupnosti št. 849.497 „COMPUSA“.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje napačno razlagalo člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1), ko je ugotovilo, da ni bilo verjetnosti zmede med tema dvema znamkama kljub visoki stopnji tako slišne kot vidne podobnosti, zaradi tega ker blago in storitve prijavljene znamke niso podobne storitvam, ki jih označuje znamka pritožnice. Pritožnica vztraja, da Sodišče prve stopnje ni upoštevalo več pomembnih dejavnikov pri določanju obstoja verjetnosti zmede.

      (1)  UL L 11, 14.1.1994, str.1.


title: Zadeva T-48/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Astex Therapeutics proti UUNT – Protec Health International (astex TECHNOLOGY) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava znamke Skupnosti astex TECHNOLOGY – Prejšnja besedna znamka Skupnosti ASTEX – Relativni razlogi za zavrnitev – Verjetnost zmede – Omejitev proizvodov, navedenih v zahtevi za znamko – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Astex Therapeutics proti UUNT – Protec Health International (astex TECHNOLOGY)
   (Zadeva T-48/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava znamke Skupnosti astex TECHNOLOGY - Prejšnja besedna znamka Skupnosti ASTEX - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Omejitev proizvodov, navedenih v zahtevi za znamko - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 272/34)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Astex Therapeutics Ltd (Cambridge, Združeno kraljestvo) (zastopnika: M. Edenborough, barrister, in R. Harrison, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbeUUNT: Protec Health International Ltd (Cirencester, Združeno kraljestvo)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. novembra 2005 (zadeva R 651/2004-2) glede postopka z ugovorom med Protec Health International Ltd in Astex Therapeutics Ltd.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Astex Therapeutics Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva F-37/07: Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Cros proti Sodišču

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/28

         Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Cros proti Sodišču
   (Zadeva F-37/07)
   (2007/C 129/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alexia Cros (Howald, Luksemburg) (zastopnik: E. Reveillaud, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost odločbe organa, pristojnega za imenovanje (OPI), z dne 19. julija 2006 o imenovanju tožeče stranke v uradnico pripravnico, kot pravnica lingvistka, od 1. septembra 2006, v delu v katerem ji je bil dodeljen naziv AD7;

               —

               presodi naj se, da bo tožeča stranka retroaktivno od datuma imenovanja 1. septembra 2006 razvrščena v naziv A*10, ki ustreza nazivu LA6 pred začetkom veljavnosti Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (1);

               —

               odredi naj se popolna obnova njene kariere z retroaktivnim učinkom od 1. septembra 2006;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba, ki temelji na členu 12 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom za uradnike, krši:

               —

               objavo splošnega natečaja CJ/LA/24 (2), na podlagi katerega naj bi se udeleženci, ki so uspešno opravili natečaj, zaposlili z nazivom LA7/LA6;

               —

               načelo enakega obravnavanja;

               —

               načelo zaupanja v pravo ter načela dobrega upravljanja, transparentnosti in skrbnosti.

      (1)  UL L 124, 27.4.2004, str. 1.

      (2)  UL C 182 A, 31.7.2002, str. 1.


title: Zadeva T-446/17: Tožba, vložena 15. julija 2017 – TK/Parlament

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/15

         Tožba, vložena 15. julija 2017 – TK/Parlament
   (Zadeva T-446/17)
   (2017/C 357/19)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: TK (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

         in zato:

               —

               razglasi za ničen sklep predsednika Evropskega parlamenta z dne 26. avgusta 2016, s katerim sta bili zavrnjeni zahtevi tožeče stranke z dne 28. aprila 2016;

               —

               po potrebi razglasi za ničen sklep predsednika Evropskega parlamenta z dne 5. aprila 2017, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 25. novembra 2016;

               —

               tožeči stranki naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo v višini, ocenjeni ex aequo et bono na 25 000 EUR;

               —

               razglasi za ničen sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 26. aprila 2017, s katerim je bila zavrnjena pritožba z dne 16. januarja 2017, v delu v katerem z njim ni bila popravljena nepremoženjska škoda tožeče stranke, in toženi stranki naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo tožeče stranke, ocenjeno ex aequo et bono na 25 000 EUR;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva glavna tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na sklepa z dne 26. avgusta 2016 in z dne 5. aprila 2017 in je sestavljen iz treh delov:

                           —

                           s zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti sklepov, s katerima je bila zavrnjena prva zahteva z dne 28. aprila 2016, se prvi tožbeni razlog nanaša na kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), kršitev člena 296 PDEU, kršitev člena 25(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja;

                           —

                           s zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti sklepov, s katerima je bila zavrnjena druga zahteva z dne 28. aprila 2016, se prvi tožbeni razlog nanaša na kršitev člena 2(2) Priloge IX h Kadrovskim predpisom in na kršitev člena 41 Listine;

                           —

                           v zvezi z odškodninskim zahtevkom tožeča stranka trdi, da ji je s sklepoma nastala nepremoženjska škoda, ki je ni mogoče povrniti z razglasitvijo ničnosti spornih sklepov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, v zvezi s sklepom z dne 26. aprila 2017, se nanaša na [kršitev] člena 41 Listine, ki naj bi jo storila tožena stranka, in [kršitev] njene obveznosti obrazložitve in skrbnega ravnanja, v delu v katerem tožena stranka trdi, da je bil sklep, ki ga je tožeča stranka izpodbijala s pritožbo, razglašen za ničen, poleg tega pa je bila sprejeta odločitev o začetku preiskave, in v delu, v katerem je tožena stranka ugotovila, da odškodninskemu zahtevku tožeče stranke ni mogoče ugoditi. Tožeča stranka tudi meni, da je dokazala, da je utrpela samostojno škodo, ki je ni mogoče popraviti z razglasitvijo ničnosti izpodbijanega sklepa. Po njenem mnenju bi morala tožena stranka ne samo razglasiti ničnost sklepa, ki se je izpodbijal s pritožbo, temveč tudi povrniti to škodo.


title: Zadeva C-428/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 4. avgusta 2015 – Child and Family Agency (CAFA)/J. D.

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 4. avgusta 2015 – Child and Family Agency (CAFA)/J. D.
   (Zadeva C-428/15)
   (2015/C 320/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Child and Family Agency (CAFA)

      Nasprotna stranka: J. D.

      Druga stranka: R.P.D

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 15 Uredbe št. 2201/2003 (1) uporablja za javnopravne pritožbe na področju skrbništva, ki jih vloži lokalni organ v državi članici, ko bo v primeru, da pristojnost prevzame sodišče druge države članice, moral drug organ začeti ločen postopek v skladu z drugačnim pravnim redom in po možnosti, če ne verjetno, v povezavi z drugačnimi dejanskimi okoliščinami?

               2.

               Če je tako, koliko – če sploh – mora sodišče upoštevati verjetni učinek kakršne koli zahteve na podlagi člena 15, če bo sprejeta, na pravico zadevnih posameznikov do prostega gibanja?

               3.

               Če se „korist otroka“ iz člena 15(1) Uredbe št. 2201/2003 nanaša le na odločitev glede pristojnega sodišča, katere dejavnike, ki še niso bili upoštevani pri presoji, ali je drugo sodišče „bolj primerno“, lahko sodišče upošteva v tem okviru?

               4.

               Ali lahko sodišče za namene člena 15 Uredbe št. 2201/2003 upošteva materialno pravo, postopkovne določbe ali prakso sodišč upoštevne države članice?

               5.

               V kakšni meri mora nacionalno sodišče pri preučitvi člena 15 Uredbe št. 2201/2003 upoštevati posebne okoliščine zadeve, vključno z željo matere, da se preseli kàm, kjer je socialne službe iz domovine ne morejo doseči, in potem rodi otroka na območju druge sodne pristojnosti, kjer je po njenem mnenju sistem socialnega varstva ugodnejši?

               6.

               Natančno katera vprašanja mora nacionalno sodišče preučiti pri ugotavljanju, katero sodišče je najprimernejše za odločanje o zadevi?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243).


title: Zadeva C-307/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila The Appointed Person by the Lord Chancellor (Združeno kraljestvo) 28. junija 2010 – The Chartered Institute of Patent Attorneys proti Registrar of Trade Marks

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila The Appointed Person by the Lord Chancellor (Združeno kraljestvo) 28. junija 2010 – The Chartered Institute of Patent Attorneys proti Registrar of Trade Marks
   (Zadeva C-307/10)
   ()
   2010/C 246/39
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   The Appointed Person by the Lord Chancellor

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Chartered Institute of Patent Attorneys

      Tožena stranka: Registrar of Trade Marks

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali je:

               1.

               treba različno blago ali storitve, ki jih vključuje znamka, označiti s posebno stopnjo jasnosti in natančnosti, in če je treba, s kakšno?

               2.

               za označitev različnega blaga ali storitev, ki jih vključuje prijava znamke, dovoljeno uporabljati splošno besedilo naslovov razredov mednarodne klasifikacije proizvodov in storitev, ki je bila oblikovana na podlagi Nicejskega aranžmaja z dne 15. junija 1957 (kakor je bil občasno revidiran in spremenjen)?

               3.

               je treba oziroma je dovoljeno tako uporabo splošnega besedila naslov razredov navedene mednarodne klasifikacije proizvodov in storitev razlagati v skladu s Sporočilom št. 4/03 predsednika Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 16. junija 2003 (UL UUNT, str. 1647)?


title: Zadeva T-59/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Archer Daniels Midland proti Komisiji ( Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Citronska kislina — Člen 81 ES — Globa — Člen 5(2) Uredbe št. 17 — Smernice o načinu določanja glob — Obvestilo o ugodni obravnavi — Načeli pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti — Načelo sorazmernosti — Enako obravnavanje — Obveznost obrazložitve — Pravice obrambe )

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/42

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Archer Daniels Midland proti Komisiji
   (Zadeva T-59/02) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Citronska kislina - Člen 81 ES - Globa - Člen 5(2) Uredbe št. 17 - Smernice o načinu določanja glob - Obvestilo o ugodni obravnavi - Načeli pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti - Načelo sorazmernosti - Enako obravnavanje - Obveznost obrazložitve - Pravice obrambe“)
   (2006/C 294/89)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Združene države) (zastopniki: C.O. Lenz, avocat, L. Martin Alegi, M. Garcia in E. Batchelor, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: P. Oliver, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti člena 1 Odločbe Komisije 2002/742/ES z dne 5. decembra 2001 v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (COMP/E-1/36.604 — Citronska kislina) (UL 2002, L 239, str. 18), v delu, v katerem je v njej ugotovljeno, da je tožeča stranka kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP s tem, da je sodelovala pri omejevanju kapacitet upoštevnega trga in pri izbiri proizvajalca, ki mora voditi dvige cen v vsakem nacionalnem segmentu tega upoštevnega trga in predlog za razglasitev ničnosti člena 3 te odločbe, v delu v katerem se nanaša na tožečo stranko, ter podredno, predlog za zmanjšanje njej naložene globe.
   Izrek sodbe

               1)

               Člen 1 Odločbe Komisije 2002/742/ES z dne 5. decembra 2001, v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/E-1/36.604 — Citronska kislina), se razglasi za ničnega, v delu v katerem je v zvezi z uvodno izjavo 158 ugotovljeno da je Archer Daniels Midland Co. zamrznila, omejila in zaprla proizvodne kapacitete za citronsko kislino.

               2)

               Člen 1 Odločbe 2002/742 se razglasi za ničnega v delu v katerem se v zvezi z uvodno izjavo 158 ugotavlja, da je Archer Daniels Midland Co. imenovala proizvajalca, ki mora voditi dvige cen v vsakem nacionalnem segmentu upoštevnega trga.

               3)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               4)

               Komisija nosi desetino stroškov, ki jih je priglasila družba Archer Daniels Midland Co.

               5)

               Archer Daniels Midland Co. nosi preostanek svojih stroškov, ter stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 144, 15.6.2002.


title: Zadeva T-83/12: Tožba, vložena 20. februarja 2012 – Chico’s Brands Investments proti UUNT – Artsana (CHICO’S)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/30

         Tožba, vložena 20. februarja 2012 – Chico’s Brands Investments proti UUNT – Artsana (CHICO’S)
   (Zadeva T-83/12)
   2012/C 118/51
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Chico’s Brands Investments, Inc. (Fort Myers, Združene države) (zastopnik: T. Holman, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Artsana SpA (Grandate, Italija)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. oktobra 2011 v zadevi R 2084/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke, nastalih s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CHICO’S“ za proizvode in storitve iz razredov 25 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 1585579

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v ugovoru: registracija št. 420865 italijanske figurativne znamke „chicco“ med drugim za proizvode iz razreda 25; registracija št. 846672/380042 italijanske figurativne znamke „chicco“ med drugim za proizvode iz razreda 25; registracija št. 763084 mednarodne figurativne znamke „chicco“ med drugim za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru in zavrnitev prijave znamke Skupnosti v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Tožbeni razlogi: Kršitev členov 15(1)(a), 42(2) in (3) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno presodil, da je bila z dokazom stranke, ki je vložila ugovor, dokazana resna in dejanska uporaba prejšnje znamke v Italiji. Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno presodil, da glede prijavljene znamke Skupnosti in prejšnje znamke obstaja verjetnost zmede.


title: Zadeva T-260/06: Tožba, vložena 15. septembra 2006 — Arktouros proti Komisiji

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/40

         Tožba, vložena 15. septembra 2006 — Arktouros proti Komisiji
   (Zadeva T-260/06)
   (2006/C 281/71)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Etairia Prostasias kai Diacheirisis Fysikou Perivallontos kai Agrias Zoïs Arktouros (Solun, Grčija) (zastopnika: N. Koroiannakis in N. Keramidas)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se Odločbo Komisije z dne 7. julija 2006, K(2006)3181 konč., vročeno tožeči stranki 10. julija 2006, o zaustavitvi programa „Conservation actions in the Northern Pindos National Park“ — Ellas — LIFE03 NAT/GR/000089 in o povračilu pomoči v višini 264 684,00 evrov s pripadajočimi zamudnimi obrestmi v višini 4 659,53 evrov, razglasi za nično,

               —

               naj se od zneska, ki mora biti vrnjen, odbije vsota v višini 55 658,28 evrov za dopustne stroške, ki so nastali v okviru programa,

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka navaja kot svoj bistveni razlog prvič, da kršitev določbe, vsebovane v temeljnih določbah LIFE, s strani Komisije predstavlja kršitev pravnega pravila v smislu člena 230 ES, ki povzroči ničnost Odločbe Komisije K(2006)3181 konč.
   Drugič, tožeča stranka ocenjuje, da je Komisija naredila bistveno napako pri ocenjevanju zmožnosti tožeče stranke, da izvede program, ne glede na izločitev dveh svojih članov, kar opravičuje razglasitev ničnosti Odločbe Komisije o prekinitvi pogodbe in povračilu podeljene pomoči.
   Podredno, tožeča stranka zahteva, da se vsota v višini 55 658,28 evrov odbije od zneska, ki mora biti vrnjen, iz razloga dopustnih stroškov, ki so nastali v okviru programa.


title: Zadeva C-279/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Bundesfinanzhof (Nemčija) vložilo 13. junija 2007 – Vion Trading GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Bundesfinanzhof (Nemčija) vložilo 13. junija 2007 – Vion Trading GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-279/07)
   (2007/C 211/29)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vion Trading GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v členu 3(1), prvi pododstavek, prvi stavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (1) določeno zastaranje pregona treba uporabiti tudi, če je bila nepravilnost storjena ali je prenehala pred začetkom veljavnosti Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95?

               2.

               Ali je mogoče v tej določbi določeno zastaranje pregona uporabiti za upravne ukrepe kot je izterjava zaradi nepravilnosti odobrenega izvoznega nadomestila?

         Če je na ti vprašanji treba odgovoriti pritrdilno:

               3.

               Ali lahko država članica uporabi daljši zastaralni rok na podlagi člena 3(3) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 tudi, če je pravo te države članice že pred sprejetjem navedene uredbe predvidevalo podobno podaljšanje zastaralnega roka? Ali je mogoče takšen daljši rok uporabiti tudi, če ta ni predviden v posebni določbi o izterjavi izvoznih nadomestil ali o splošnih upravnih ukrepih, ampak izhaja iz splošne določbe (splošnega prava) te države članice, ki se nanaša na vse primere zastaranja?

      (1)  UL L 312, str. 1.


title: Zadeva C-305/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 4. julija 2008 – CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare) proti Regione Marche

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 4. julija 2008 – CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare) proti Regione Marche
   (Zadeva C-305/08)
   (2008/C 247/11)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)

      Tožena stranka: Regione Marche
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba določbe Direktive 2004/18/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, kot so navedene v odstavku 1 razlagati tako, da prepovedujejo sodelovanje v postopku oddaje javnega naročila storitev, kot je raziskovanje morskega dna, konzorciju, ki ga sestavljajo izključno italijanske univerze in državni organi v oblikah, navedenih v odstavku 8;

               2)

               Ali so določbe italijanske ureditve iz člena 3(22) in (19) in člena 34 zakonika o oddaji javnih naročil iz zakonske uredbe št. 163/2006 – na podlagi katerih pojem „gospodarski subjekt“ vključuje podjetnika, dobavitelja in izvajalca storitev ali skupino oziroma konzorcij le-teh in pojmi „podjetnik“, „dobavitelj“ in „izvajalec storitev“ označujejo fizično ali pravno osebo oziroma subjekt brez pravne osebnosti, vključno z Evropskim gospodarskim interesnim združenjem (EGIZ), ustanovljenim v smislu zakonske uredbe z dne 23. julija 1991, št. 240, ki „na trgu ponuja“ izvajanje del, dobavo proizvodov, opravljanje storitev – v nasprotju z Direktivo 18/2004, če se razlaga tako, da omejuje sodelovanje profesionalnim izvajalcem teh dejavnosti, razen subjektom, ki imajo pomembnejše cilje kot je pridobitni namen, kot so na primer raziskovalni cilji?

      (1)  UL L 134, 30.4.2004, str. 114.


title: Zadeva T-13/08: Tožba, vložena 4. januarja 2008 – Kinotita Grammatikou proti Komisiji

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/29

         Tožba, vložena 4. januarja 2008 – Kinotita Grammatikou proti Komisiji
   (Zadeva T-13/08)
   (2008/C 79/57)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kinotita Grammatikou (Atene, Grčija) (zastopnika: A. Papakonstantinou in M. Khaïntarlis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2004) 5509 z dne 21. decembra 2004 o dodelitvi pomoči iz kohezijskega sklada za projekt „Gradnja odlagališča odpadkov v integriranem obratu za ravnanje z odpadki v severovzhodni Atiki na lokaciji ‚Mavro Vouno Grammatikou‘ v Helenski republiki“ naj se razglasi za nično;

               —

               v primeru dvoma naj se odredi pregled na kraju projekta in naj se pridobijo neodvisna tehnična strokovna mnenja v podporo trditvam tožeče stranke;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Glede pravnega interesa za vložitev ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES tožeča stranka meni, da jo izpodbijana odločba, s katero se zahteva gradnja odlagališča odpadkov na območju, ki spada pod občino Grammatiko, neposredno in posamično zadeva, ker je kot javni organ odgovorna za varstvo javnega zdravja in okolja na območju, kjer se nahaja financirani projekt.
   Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba, z vsebino katere naj bi se seznanila 9. novembra 2007, krši več določb primarnega prava Skupnosti glede varstva zdravja in okolja in določb sekundarnega prava Skupnosti, ki konkretizira primarno pravo.
   Tožeča stranka zlasti trdi, da naj bi bilo financiranje projekta v nasprotju s cilji ohranitve, varstva in izboljševanja kakovosti okolja, varovanja javnega zdravja in modrega ter razumnega izkoriščanja naravnih virov. Tožeča stranka poleg tega meni, da izpodbijana odločba Komisije krši zlasti člene 3, 4 in 6 Direktive 75/442 (1) ter člena 3 in 4 Direktive 91/156 (2), ki določata posebne obveznosti na področju preprečevanja ali zmanjševanja nastajanja odpadkov in njihove škodljivosti.
   Tožeča stranka nazadnje meni, da je jasno, da gradnje obrata za ravnanje in odlaganje odpadkov na zaščitenem območju v nobenem primeru ni mogoče šteti za projekt, primeren za financiranje prek finančnega instrumenta, kot je kohezijski sklad, s katerim bi se po opredelitvi morali financirati zgolj projekti, ki ustrezajo zahtevam varstva okolja.

      (1)  Direktiva Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL 1975 L 194, str. 39).

      (2)  Direktiva Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 o spremembi Direktive 75/442/EGS o odpadkih (UL 1991 L 78, str. 32).


               6.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/8

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Norveški, vložena 21. julija 2011
   (Zadeva E-9/11)
   2011/C 294/08
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopajo Xavier Lewis, Florence Simonetti in Gjermund Mathisen, zastopniki za Nadzorni organ Efte, 35 Rue Belliard,1040 Bruselj, Belgium je 21. julija 2011 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Norveški.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Norveška z ohranitvijo omejitev pravic oseb in podjetij, ustanovljenih v državah EGP, do lastništva in do uveljavljanja glasovalnih pravic na organiziranih trgih na Norveškem, kot to določajo člen 35(1), (2) in (3) in člen 36 Zakona z dne 29. junija 2007, št. 74, o urejenih trgih (Zakon o trgu vrednostnih papirjev) in člen 5-3(1), (2) in (3) ter člen 5-4 Zakona z dne 5. julija 2002 o registraciji finančnih instrumentov (Zakon o vrednostnih papirjih), ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 31 in 40 Sporazuma EGP;

               2.

               Kraljevini Norveški naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Norveška zakonodaja omejuje lastništvo institucij za infrastrukturo finačnih storitev in glasovalne pravice v teh institucijah. Praviloma zakon o trgu vrednostnih papirjev prepoveduje lastništvo več kot 20 % delnic na borzah in glasovanje za več kot 20 % celotnega kapitala z glasovalno pravico ali za 30 % glasov, ki so zastopani na skupščini. Ustrezna pravila glede registrov vrednostnih papirjev so določena v Zakonu o vrednostnih papirjih.

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da je sporna zakonodaja nezdružljiva tako s svobodo ustanavljanja iz člena 31 Sporazuma EGP kot tudi s prostim pretokom kapitala iz člena 40 Sporazuma EGP.

               —

               Nadzorni organ Efte zlasti navaja, da sporna zakonodaja ni nujno potrebna za pospeševanje dobrega delovanja in učinkovitosti finančnih trgov in za vzbujanje zaupanja upravljavcev trga v neodvisnost in nepristranskost institucij. Navaja, da obstajajo alternativni, manj omejevalni ukrepi, ki bi bili dovolj učinkoviti.


title: Zadeva C-93/07: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 27. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/35/ES – Okolje – Sodelovanje javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/4

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 27. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-93/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/35/ES - Okolje - Sodelovanje javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 283/06)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnik: D. Haven, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17), v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Belgija s tem, da ni v predpisanem roku sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


               10.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/6

         Tožba podjetja Hurtigruten ASA proti Nadzornemu organu Efte, vložena 29. avgusta 2011
   (Zadeva E-10/11)
   2011/C 325/03
   Podjetje Hurtigruten ASA, ki ga zastopata odvetnika Siri Teigum in Odd Stemsrud, Advokatfirmaet Thommessen AS, Haakon VII's gate 10, 0116 Oslo, Norveška, je 29. avgusta 2011 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               razveljavi Odločbo Nadzornega organa Efte št. 205/11/COL z dne 29. junija 2011 o dopolnilnem sporazumu glede storitev podjetja Hurtigruten;

               2.

               ali razglasi za nične člene 2, 3 in 4 Odločbe Nadzornega organa Efte št. 205/11/COL z dne 29. junija 2011 v delu, v katerem odrejajo vračilo pomoči iz člena 1 navedene odločbe, in

               3.

               naloži Nadzornemu organu Efte plačilo njegovih stroškov in stroškov, ki jih je priglasilo podjetje Hurtigruten ASA.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeča stranka, podjetje Hurtigruten ASA, je javna družba z omejeno odgovornostjo, ki izvaja potovalne in prevozne storitve na Norveškem in drugje.

               —

               Norveški organi so 28. novembra 2008 obvestili Nadzorni organ Efte o ponovnem pogajanju glede sporazuma med norveškimi organi in podjetjem Hurtigruten ASA o prevzemu opravljanja prevoznih storitev med krajema Bergen in Kirkenes na Norveškem. Nadzorni organ Efte je 14. julija 2010 obvestil norveške organe, da bo začel formalni postopek preiskave, določen v členu 1(2) Dela I Protokola 3 Sporazuma o Nadzornem organu in Sodišču.

               —

               Nadzorni organ Efte je z Odločbo št. 205/11/COL odločil, da dopolnilni sporazum pomeni državno pomoč, ki ni združljiva z delovanjem Sporazuma EGP v smislu člena 61(1) EGP, ker gre za prekomerno plačilo za javne storitve.

               —

               Tožeča stranka med drugim trdi, da izpodbijana odločba Nadzornega organa Efte temelji na očitno napačni uporabi prava in/ali napačni presoji:

                           —

                           na podlagi člena 59(2) o pravici norveške vlade, da zagotovi, da se ne ovira dejavnosti podjetja, ki mu je zaupano opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, če je ogroženo nadaljnje opravljanje dejavnosti, in raven nadomestila, ki se lahko plača v teh okoliščinah,

                           —

                           na podlagi člena 61(1) EGP in v okviru sodbe v zadevi Altmark in naknadne uveljavitve Odločbe,

                           —

                           člena 61(3) EGP in uporabe Smernic o državni pomoči za pomoč pri reševanju in prestrukturiranju podjetij v težavah, in

                           —

                           da je treba Odločbo razveljaviti, ker Nadzorni organ Efte ni utemeljil odločbe, kot to določa člen 16 Sporazuma o nadzoru in sodišču, zaradi kršitve načela dobrega upravljanja, kršitve dolžnosti skrbnega ravnanja, neobstoja pravne podlage v Protokolu 3 Sporazuma o nadzoru in sodišču in/ali kršitve načela pravne varnosti.


title: Zadeva T-600/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Syriatel Mobile Telecom/Svet

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Syriatel Mobile Telecom/Svet
   (Zadeva T-600/14) (1)

   (2015/C 381/81)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva T-129/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  15. marca 2006  — Develey proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Tridimenzionalna znamka — Oblika plastične steklenice — Zavrnitev registracije — Absolutni razlog za zavrnitev — Odsotnost razlikovalnega učinka — Prejšnja nacionalna znamka — Pariška konvencija — Sporazum TRIPS — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2006 — Develey proti UUNT
   (Zadeva T-129/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka - Oblika plastične steklenice - Zavrnitev registracije - Absolutni razlog za zavrnitev - Odsotnost razlikovalnega učinka - Prejšnja nacionalna znamka - Pariška konvencija - Sporazum TRIPS - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 108/35)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Nemčija) (zastopnika: R. Kunz-Hallstein in H. Kunz-Hallstein, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Tožba na razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. januarja 2004 (zadeva R 367/2003-2), s katero je zavrnil zahtevo za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki steklenice kot znamke Skupnosti
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 168, 26.6.2004.