title: Združeni zadevi C-659/13 in C-34/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber), Finanzgericht München – Nemčija, Združeno kraljestvo) – C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (C-659/13), Puma SE/Hauptzollamt Nürnberg (C-34/14) (Predhodno odločanje — Dopustnost — Damping — Uvoz obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Kitajske in Vietnama — Veljavnost Uredbe (ES) št. 1472/2006 in Izvedbene uredbe (EU) št. 1294/2009 — Protidampinški sporazum STO — Uredba (ES) št. 384/96 — Člen 2(7) — Določitev dampinga — Uvoz iz države, ki nima tržnega gospodarstva — Zahteve za odobritev tržnogospodarske obravnave — Rok — Člen 9(5) in (6) — Zahteve za individualno obravnavo — Člen 17 — Vzorčenje — Členi 3(1), (5) in (6), 4(1) in 5(4) — Sodelovanje industrije Unije — Člen 3(2) in (7) — Določanje škode — Drugi znani dejavniki — Carinski zakonik Skupnosti — Člen 236(1) in (2) — Povračilo dajatev, ki niso zakonsko dolgovane — Rok — Nepredvidljiv dogodek ali višja sila — Neveljavnost uredbe o uvedbi protidampinških dajatev)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber), Finanzgericht München – Nemčija, Združeno kraljestvo) – C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (C-659/13), Puma SE/Hauptzollamt Nürnberg (C-34/14)
   (Združeni zadevi C-659/13 in C-34/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Dopustnost - Damping - Uvoz obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Kitajske in Vietnama - Veljavnost Uredbe (ES) št. 1472/2006 in Izvedbene uredbe (EU) št. 1294/2009 - Protidampinški sporazum STO - Uredba (ES) št. 384/96 - Člen 2(7) - Določitev dampinga - Uvoz iz države, ki nima tržnega gospodarstva - Zahteve za odobritev tržnogospodarske obravnave - Rok - Člen 9(5) in (6) - Zahteve za individualno obravnavo - Člen 17 - Vzorčenje - Členi 3(1), (5) in (6), 4(1) in 5(4) - Sodelovanje industrije Unije - Člen 3(2) in (7) - Določanje škode - Drugi znani dejavniki - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 236(1) in (2) - Povračilo dajatev, ki niso zakonsko dolgovane - Rok - Nepredvidljiv dogodek ali višja sila - Neveljavnost uredbe o uvedbi protidampinških dajatev))
   (2016/C 106/02)
   Jezika postopka: angleščina in nemščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber), Finanzgericht München

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: C & J Clark International Ltd (C-659/13), Puma SE (C-34/14)

      Toženi stranki: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (C-659/13), Hauptzollamt Nürnberg (C-34/14)

      Izrek

               1.

               Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ni veljavna, ker krši člen 2(7)(b) in 9(5) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 461/2004 z dne 8. marca 2004.
               Po preučitvi vprašanj za predhodno odločanje se ni izkazal noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Uredbe št. 1472/2006 glede na člen 296 PDEU in glede na člene 2(7)(c), 3(1), (2) in od (5) do (7), 4(1), 5(4), 9(6) ali 17 Uredbe št. 384/96, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 461/2004, čeprav so se nekateri členi ali določbe obravnavali ločeno, nekateri pa skupaj.

               2.

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1294/2009 z dne 22. decembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama in s poreklom iz Ljudske Republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja, poslane iz Posebne upravne regije Macao, ne glede na to, ali je deklarirana kot izdelek s poreklom iz Posebne upravne regije Macao ali ne, na osnovi pregleda zaradi izteka ukrepov na podlagi člena 11(2) Uredbe št. 384/96, ni veljavna v enakem obsegu kot Uredba št. 1472/2006.

               3.

               V položaju, kot sta ta v postopkih v glavni stvari, se sodišča držav članic ne morejo sklicevati na sodbe, v katerih je sodišče Evropske unije razglasilo za nično uredbo o uvedbi protidampinških dajatev v delu, v katerem se nanaša na nekatere proizvajalce izvoznike iz te uredbe, za ugotovitev, da dajatve, ki so bile naložene na proizvode drugih proizvajalcev izvoznikov iz te uredbe, ki so v enakem položaju kot proizvajalci izvozniki, v zvezi s katerimi je bila ta uredba razglašena za nično, niso zakonsko dolgovane v smislu člena 236(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti. Ker te uredbe ni niti preklicala institucija Evropske unije, ki jo je sprejela, niti je ni sodišče Evropske unije razglasilo za nično niti je ni Sodišče Evropske unije razglasilo za neveljavno v delu, v katerem nalaga dajatve na proizvode teh drugih proizvajalcev izvoznikov, so te dajatve še naprej zakonsko dolgovane v smislu te določbe.

               4.

               Člen 236(2) Uredbe št. 2913/92 je treba razlagati tako, da okoliščina, da sodišče Evropske unije uredbo o uvedbi protidampinških dajatev v celoti ali delno razglasi za neveljavno, ni nepredvidljiv dogodek ali višja sila v smislu te določbe.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014

      UL C 194, 24.6.2014.


title: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 10. junija 2004 v zadevi C-555/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal du travail de Charleroi): Magali Warbecq proti Ryanair Ltd (Uredba (ES) št. 44/2001 — Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah — Sodišče, ki je na podlagi člena 68 pristojno predložiti Sodišču vprašanja v predhodno odločanje — Nepristojnost Sodišča)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/19

      SKLEP SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 10. junija 2004
   v zadevi C-555/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal du travail de Charleroi): Magali Warbecq proti Ryanair Ltd (1)

   (Uredba (ES) št. 44/2001 - Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Sodišče, ki je na podlagi člena 68 pristojno predložiti Sodišču vprašanja v predhodno odločanje - Nepristojnost Sodišča)
   (2004/C 228/36)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-555/03 katere predmet je predlog Tribunal du travail de Charleroi naslovljen na Sodišče, naj na podlagi člena 68 ES v postopku v glavni stvari, ki poteka med Magali Warbecq in Ryanair Ltd izda predhodno odločbo o razlagi Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001 L 12, str. 1), je Sodišče (četrti senat), v sestavi J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec), predsednik senata, K. Schiemann in E. Juhász, sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass je 10. junija 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:
   Sodišče Evropskih skupnosti je očitno nepristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je s sodbo z dne 15. decembra 2003 postavil Tribunal du travail de Charleroi (Belgija).

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva T-199/14: Tožba, vložena 28. marca 2014 – Vanbreda Risk & Benefits proti Komisiji

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/36

         Tožba, vložena 28. marca 2014 – Vanbreda Risk & Benefits proti Komisiji
   (Zadeva T-199/14)
   2014/C 159/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vanbreda Risk & Benefits (Antwerpen, Belgija) (zastopnika: P. Teerlinck in P. de Bandt, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 30. januarja 2014 (ref. Ares (2014) 221245), s katerim je Komisija odločila, da za sklop 1 javnega naročila 2013/S 155-269617 (javni razpis št. OIB.DR.2/PO/2013/062/591) ne izbere ponudbe družbe VANBREDA RISK & BENEFITS SA in da navedeni sklop odda družbi Marsh SA, razveljavi;

               —

               odredi predložitev dokumentacije iz poglavja III (ukrepi procesnega vodstva) te tožbe;

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost Komisije in ji naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino v višini 1 000 000 EUR zaradi izgube možnosti pridobitve naročila, izgube referenc ter utrpljene nepremoženjske škode;

               —

               Komisiji vsekakor naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja edini tožbeni razlog, ki se nanaša na nezakonitost Komisijine oddaje javnega naročila družbi, ki naj v nasprotju z razpisno dokumentacijo ponudbi ne bi priložila dogovora/pooblastila, s katerim se vse zavarovalnice, ki pripadajo konzorciju, zavezujejo k solidarni izvedbi naročila.
   Tožbeni razlog je razdeljen na tri dele, ki se nanašajo na to, da naj bi Komisija:

               —

               s tem, da je ponudbo družbe Marsh razglasila za pravilno, čeprav ni vsebovala dogovora/pooblastila, ki bi ga v skladu z določili razpisne dokumentacije pravilno podpisale vse zavarovalnice, ki pripadajo konzorciju, kršila načelo enakega obravnavanja ponudnikov, člena 111(5) in 113(1) Finančne uredbe, (1) člene 146(1) in (2), 149(1) in 158(1) in (3) Izvedbene uredbe (2) ter določila razpisne dokumentacije;

               —

               s tem, da je družbi Marsh dovolila spremembo ponudbe po izteku roka za oddajo ponudb, kršila načelo enakega obravnavanja ponudnikov, člen 112(1) Finančne uredbe in člen 160 Izvedbene uredbe;

               —

               s tem, da ni natančno odgovorila na vprašanje tožeče stranke glede tega, ali so vse zavarovalnice, ki sodelujejo v konzorciju Marsh, podpisale dogovor/pooblastilo in ali je bil ta dokument priložen ponudbi družbe Marsh, kršila načelo preglednosti v povezavi s členom 102(1) Finančne uredbe.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, str. 1).

      (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, str. 1).


title: Zadeva C-106/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena  22. februarja 2006

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/21

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena 22. februarja 2006
   (Zadeva C-106/06)
   (2006/C 86/42)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata B. Schima in J. Hottiaux, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 22. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni predložilo nacionalnega poročila o pospeševanju rabe biogoriv, ni izpolnilo obveznosti iz člena 4(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/30/ES z dne 2003 o pospeševanju rabe biogoriv in drugih obnovljivih goriv v sektorju prevoza (1).

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Veliko vojvodstvo Luksemburg še vedno ni predložilo prvega poročila o pospeševanju rabe biogoriv, ki bi moralo biti predloženo 1. julija 2004.

      (1)  UL L 123, str. 42.


title: Zadeva T-287/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2017 – Belgija/Komisija (EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Odhodki Belgije — Izvozna nadomestila — Neizterjava zaradi malomarnosti, ki jo je mogoče pripisati organu države članice — Neizčrpanje vseh možnih pravnih sredstev — Sorazmernost)

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2017 – Belgija/Komisija
   (Zadeva T-287/16) (1)

   ((EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Odhodki Belgije - Izvozna nadomestila - Neizterjava zaradi malomarnosti, ki jo je mogoče pripisati organu države članice - Neizčrpanje vseh možnih pravnih sredstev - Sorazmernost))
   (2017/C 293/34)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Belgija (zastopniki: sprva J.-C. Halleux in M. Jacobs, nato M. Jacobs, L. Van den Broeck in J. Van Holm, agenti, skupaj z É. Grégoire in J. Mariani, odvetnikoma)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in P. Ondrůšek, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2016/417 z dne 17. marca 2016 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2016, L 75, str. 16) v delu, v katerem je z njim iz navedenega financiranja glede Kraljevine Belgije izključen znesek 9 601 619,00 EUR.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 270, 25.7.2016.


title: Zadeva T-55/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2015 – Genossenschaftskellerei Rosswag Mühlhausen/UUNT (Lembergerland) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti Lembergerland — Absolutni razlog za zavrnitev — Znamka za vino z geografskimi označbami — Člen 7(1)(j) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/51

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2015 – Genossenschaftskellerei Rosswag Mühlhausen/UUNT (Lembergerland)
   (Zadeva T-55/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Lembergerland - Absolutni razlog za zavrnitev - Znamka za vino z geografskimi označbami - Člen 7(1)(j) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 302/65)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen eG (Vaihingen an der Enz, Nemčija) (zastopnik: H. Steffan, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Poch, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 14. novembra 2013 (zadeva R 566/2013-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Lembergerland kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen eG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 78, 15.3.2014.


title: Zadeva T-549/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2012 – MIP Metro proti UUNT – Real Seguros (real,- BIO) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Razveljavitev prejšnje nacionalne znamke — Ustavitve postopka“ )

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/47

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2012 – MIP Metro proti UUNT – Real Seguros (real,- BIO)
   (Zadeva T-549/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Razveljavitev prejšnje nacionalne znamke - Ustavitve postopka)
   2013/C 26/94
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: J. C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Real Seguros, SA (Porto, Portugalska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. avgusta 2011 (zadeva R 115/2011 4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Real Seguros, SA in MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške, prijavljene pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 6, 7.1.2012.


title: Zadeva C-255/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 30. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Geldern – Nemčija) – Nadine Büsch, Björn Siever proti Ryanair Ltd

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/15

         Sklep predsednika Sodišča z dne 30. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Geldern – Nemčija) – Nadine Büsch, Björn Siever proti Ryanair Ltd
   (Zadeva C-255/11) (1)

   2013/C 63/26
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011.


title: Zadeva F-17/12: Tožba, vložena 8. februarja 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/33

         Tožba, vložena 8. februarja 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-17/12)
   2012/C 138/77
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Predlog, naj se Komisiji naloži povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi predolgega trajanja postopka za priznanje resnosti njene bolezni.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe Komisije v kakršnikoli obliki o zavrnitvi zahteve z dne 23. novembra 2010, ki jo je tožeča stranka vložila pri organu Komisije, pristojnem za imenovanja (OPI);

               —

               razglasi naj se ničnost dopisa z dne 24. januarja 2011, ki ga je izdala Komisija in ki ima zgoraj desno oznako „Ref Ares(2011)74616 – 24.01.2011“;

               —

               če je potrebno, naj se razglasi ničnost odločbe v kakršnikoli obliki o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper dopis z dne 24. januarja 2011;

               —

               če je potrebno, naj se razglasi ničnost dopisa z dne 23. septembra 2011, ki ima desno zgoraj oznako „Ref Ares(2011)1010393 – 23.09.2011“;

               —

               če je potrebno, naj se ugotovi, da je postopek v zvezi z zahtevo tožeče stranke za povrnitev zdravstvenih stroškov v višini 100 % na podlagi člena 72 Kadrovskih predpisov, trajal več kot pet let;

               —

               če je potrebno, naj se ugotovi, da je bilo trajanje zadevnega postopka nerazumno dolgo;

               —

               zato naj se Komisiji naloži, naj tožeči strani povrne škodo, ki jo je ta neupravičeno utrpela zaradi nerazumnega trajanja zadevnega postopka, tako da ji plača 10 000 EUR oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence presodilo, da je ustrezen in pravičen;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki od naslednjega dne po dnevu, ko je zahteva z dne 23. novembra 2010 prispela na Komisijo, in do dejanskega plačila 10 000 EUR, plača obresti na ta znesek po stopnji 10 % letno z letno kapitalizacijo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T -179/05: Tožba Stradeblu s.r.l. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 6. maja 2005

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/31

         Tožba Stradeblu s.r.l. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 6. maja 2005
   (Zadeva T -179/05)
   (2005/C 155/59)
   Jezik postopka: italijanščina
   Družba Stradeblu s.r.l. s sedežem v Cagliariju, ki jo zastopa in brani Alberto M. Rossi, avvocato, je na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti dne 6. maja 2005 vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti zaradi razglasitve ničnosti Odločbe o državni pomoči, ki jo je Italija izplačala ladjarskim družbam Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar in Toremar (Gruppo Tirrenia) z dne 16. marca 2004 (2005/163/ES), posebej člena 1 le-te, kjer določa, da „razen določbe odstavka 2, je pomoč, ki jo je Italija izplačala družbi Adriatica od 1. januarja 1992 kot nadomestilo za opravljanje javnih služb, združljiva s skupnim trgom v skladu s členom 86(2)Pogodbe“.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično izpodbijano odločbo, posebej člen 1 le-te, kolikor dovoljuje izplačano pomoč (takrat) družbi Adriatica (sedaj Tirrenia di Navigazione S.p.A.) v zvezi s povezavo Genova (Voltri)/Palermo (Termini Imprese);

               2.

               naloži povračilo pomoči, ki jo je protipravno prejela družba Adriatica (in od dne 26.07.2004 družba Tirrenia di Navigazione S.p.A.) za opravljanje storitve prevoza na liniji Genova (Voltri)/Palermo (Termini Imprese);

               3.

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Obravnavana tožba je naravnana zoper Odločbo Komisije o državni pomoči, ki jo je Italija izplačala ladjarskim družbam Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar in Toremar (Gruppo Tirrenia) (1), posebej člen 1 le-te, kjer določa, da je razen določbe odstavka 2, pomoč, ki jo je Italija izplačala družbi Adriatica od januarja 1992 kot nadomestilo za opravljanje javne službe, združljiva s skupnim trgom v skladu s členom 86(2) Pogodbe.
   V utemeljitev svojim trditvam tožeča stranka uveljavlja nesmiselnost izpodbijane odločbe in Odločbe št. 2001/851/ES z dne 21. junija 2001 o pomoči, ki jo je Italija izplačala družbi Tirrenia di Navigazione S.p.A. V tej odločbi je bila tožena stranka obveščena o obveznosti, ki so jo prevzeli italijanski organi glede ukinitve storitev, ki jih družba Tirrenia ponuja na liniji Genova (Voltri)/Palermo (Termini Imprese) za novo petletno obdobje, zaradi česar naj ta linija ne bi bila več upoštevana pri izračunu nadomestila za opravljanje javne službe. Poleg tega iz iste odločbe izhaja, da na zgoraj navedeni liniji storitve, ki jih ponujajo zasebni prevozniki, glede kapacitet in pogostosti zadostujejo potrebam javnih služb, ki jih določajo sporazumi, sklenjeni z državo.
   V izpodbijani odločbi Komisija nasprotno:

               —

               ne sprejema nobenega ukrepa zoper italijanske organe, ker niso izvršili obveznosti, s katero so se pred toženo stranko zavezali, da bodo ukinili storitev na pomorski poti;

               —

               ugotavlja, da je ta pomorska pot Voltri/Termini Imprese, ki jo Adriatica vedno izvaja v konkurenčnem razmerju s preostalimi zasebnimi prevozniki, primerna za subvencioniranje, kajti „[…] ponudbe teh prevoznikov ni mogoče obravnavati kot primerljive s ponudbo družbe Adriatice, v smislu rednosti, pogostosti in vrste ladij, glede na zahteve, določene s strani italijanskih organov v sporazumu o javnih službah“ (točka 103 odločbe).

         Tožeča stranka je na koncu navedla pomanjkljivost in/ali kontradiktornost obrazložitve izpodbijane odločbe, kakor tudi kršitev Uredbe št. 3577/92 (2).

      (1)  Odločba Komisije z dne 16. marca 2004 o državni pomoči, ki jo je Italija izplačala ladjarskim družbam Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar in Toremar (Gruppo Tirrenia) (notificirana pod dokumentarno številko K(2004) 470) (2005/163/ES) (UL L 53, 26.2.2005, str. 29).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami (pomorska kabotaža) (UL L 364, 12.12.1992, str. 7).


title: Zadeva C-129/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. marca 2013 – Kamino International Logistics BV, druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. marca 2013 – Kamino International Logistics BV, druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-129/13)
   2013/C 171/22
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Kamino International Logistics BV

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je načelo prava Unije, da uprava spoštuje pravico do obrambe primerno za neposredno uporabo?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                           (a)

                           Ali je treba načelo prava Unije o spoštovanju pravice do obrambe s strani uprave razlagati tako, da je to načelo kršeno, če naslovnik odločbe, ki posega v položaj, sicer ni podal izjave, preden je uprava zoper njega sprejela akt, ki posega v položaj, imel pa je možnost podati izjavo v upravnem postopku na zadnji stopnji (postopku z ugovorom), ki mu sledi sodni postopek?

                           (b)

                           Ali se pravne posledice kršitve načela prava Unije o spoštovanju pravice do obrambe s strani uprave določajo v skladu z nacionalnim pravom?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje v točki 2(b) nikalen, katere okoliščine lahko upošteva nacionalno sodišče pri določitvi pravnih posledic, zlasti pa, ali lahko upošteva vprašanje, ali je mogoče domnevati, da bi bilo v postopku odločeno drugače, če ne bi bilo kršitve načela prava Unije o spoštovanju pravice do obrambe s strani uprave?


title: Zadeva C-41/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL proti Région wallonne (Varstvo okolja — Direktiva 2001/42/ES — Člena 2 in 3 — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov — Načrt ali program — Neobstoj predhodne okoljske presoje — Razglasitev ničnosti načrta ali programa — Možnost ohranitve učinkov načrta ali programa — Pogoji)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL proti Région wallonne
   (Zadeva C-41/11) (1)

   (Varstvo okolja - Direktiva 2001/42/ES - Člena 2 in 3 - Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje - Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov - Načrt ali program - Neobstoj predhodne okoljske presoje - Razglasitev ničnosti načrta ali programa - Možnost ohranitve učinkov načrta ali programa - Pogoji)
   2012/C 118/09
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL

      Tožena stranka: Région wallonne

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Belgija) – Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje – Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov – Razglasitev ničnosti nacionalne določbe, za katero je bilo ugotovljeno, da je v nasprotju z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 157) – Možnost kratkotrajne ohranitve učinkov te določbe

      Izrek

   Kadar nacionalno sodišče na podlagi nacionalnega prava odloča o tožbi za razglasitev ničnosti nacionalnega akta, ki pomeni „načrt“ ali „program“ v smislu Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, in kadar ugotovi, da je bil tak „načrt“ ali „program“ sprejet, ne da bi se upoštevala obveznost opraviti predhodno okoljsko presojo, določena v tej direktivi, mora to sodišče sprejeti vse splošne ali posebne ukrepe, določene v nacionalnem pravu, da bi se odpravila opustitev take presoje, vključno z morebitnim zadržanjem ali razglasitvijo ničnosti izpodbijanega „načrta“ oziroma „programa“. Vendar se lahko predložitvenemu sodišču glede na posebne okoliščine postopka v glavni stvari izjemoma dovoli uporaba nacionalne določbe, ki mu dopušča, da ohrani nekatere učinke nacionalnega akta, ki je bil razglašen za ničnega, če:

               —

               ta nacionalni akt pomeni ukrep pravilnega prenosa Direktive Sveta z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (91/676/EGS);

               —

               sprejetje in začetek veljavnosti novega nacionalnega akta, ki vsebuje delovni program v smislu člena 5 te direktive, ne omogočata tega, da bi se izognilo škodljivim učinkom na okolje, ki bi jih povzročila razglasitev ničnosti izpodbijanega odloka;

               —

               bi razglasitev ničnosti tega nacionalnega akta povzročila, da v zvezi s prenosom Direktive 91/676 nastane pravna praznina, ki bi bila bolj škodljiva za okolje, saj bi ta razglasitev ničnosti pomenila zmanjšanje varstva voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov in bi bila tako v nasprotju z bistvenim ciljem te direktive, in

               —

               se izjemna ohranitev učinkov takega akta nanaša samo na obdobje, ki je nujno potrebno za sprejetje ukrepov, s katerimi je mogoče odpraviti ugotovljeno nepravilnost.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. marca 2005 v zadevi C-196/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Eirinodikeio Athinon): Vasiliki Nikoloudi proti Organismos Tilepikoinonion Ellados AE (Socialna politika — Moški in ženske — Člen 119 Pogodbe ES (členi 117 do 120 Pogodbe ES so bili zamenjani s členi 136 ES do 143 ES) — Direktiva 75/117/EGS — Enako plačilo — Direktiva 76/207/EGS — Enako obravnavanje — Začasna delovna mesta s polovičnim delovnim časom — Izključitev integracije med stalno zaposlene — Izračun delovne dobe — Dokazno breme)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/1

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 10. marca 2005
   v zadevi C-196/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Eirinodikeio Athinon): Vasiliki Nikoloudi proti Organismos Tilepikoinonion Ellados AE (1)

   (Socialna politika - Moški in ženske - Člen 119 Pogodbe ES (členi 117 do 120 Pogodbe ES so bili zamenjani s členi 136 ES do 143 ES) - Direktiva 75/117/EGS - Enako plačilo - Direktiva 76/207/EGS - Enako obravnavanje - Začasna delovna mesta s polovičnim delovnim časom - Izključitev integracije med stalno zaposlene - Izračun delovne dobe - Dokazno breme)
   (2005/C 106/01)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-196/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je s sklepom z dne 13. maja 2002 vložil Eirinodikeio Athinon (Grčija), in ki je prispel na Sodišče dne 27. maja 2002, v postopku v glavni stvari med Vasiliki Nikoloudi in Organismos Tilepikoinonion Ellados AE, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas (poročevalec), A. La Pergola, S. von Bahr in K. Schiemann, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 10. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Pravo Skupnosti, natančneje člen 119 Pogodbe ES (členi 117 do 120 Pogodbe ES so bili zamenjani s členi 136 ES do 143 ES) in Direktiva Sveta76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, je treba razlagati tako, da obstoj in uporaba določbe, kot je 24a(2), točka a, splošnih kadrovskih predpisov Organismos Tilepikoinonion Ellados, ki pridržuje zaposlitev za nedoločen čas s polovičnim delovnim časom le za čistilne tehnike in torej izkjučno ženske, ne predstavlja, sama po sebi, neposredne diskriminacije na podlagi spola v škodo žensk. Kljub temu kasnejša izključitev s strani le te, možnosti stalne zaposlitve na podlagi presoje, domnevno nevtralne glede spola delavcev, za kategorijo delavcev, ki je na podlagi nacionalnega predpisa z zakonsko močjo sestavljena izključno iz žensk, predstavlja neposredno diskriminacijo na podlagi spola v smislu direktive 76/207. Da ne bi bilo neposredne diskriminacije na podlagi spola, mora biti karakteristični element kategorije, kateri pripada izključeni delavec take narave, da postavi tega delavca v objektivno drugačni položaj, kar zadeva stalno zaposlitev, od položaja tistih, ki so lahko stalno zaposleni.

               2.

               Pod predpostavko, da se premisa, po kateri so bili le čistilni tehniki, ki delajo s polovičnim delovnim časom, izključeni od možnosti stalne zaposlitve, izkaže za napačno in če je z določbami specifičnih kolektivnih pogodb z dne 27. novembra 1987 in z dne 10. maja 1991, prizadetih precej višje število žensk kot moških, predstavlja izključitev, ki jo prinašajo te pogodbe, integracije začasno zaposlenih med stalno zaposlene, neposredno diskriminacijo. Tak položaj je v nasprotju s členom 3 Direktive 76/207, razen če se razlika v obravnavanju med temi delavci in tistimi, zaposlenimi s polovičnim delovnim časom, upraviči z dejavniki, ki niso povezani s kakršnokoli diskriminacijo na podlagi spola. Nacionalno sodišče mora preveriti, če je tako.

               3.

               V primeru, da popolna izključitev zaposlitve s polovičnim delovnim časom iz izračuna delovne dobe prizadene precej višji odstotek ženskih kot moških delavcev, predstavlja le-ta neposredno diskriminacijo na podlagi spola v nasprotju z Direktivo 76/207, vsaj ko se ta izključitev ne nanaša na objektivne, upravičene dejavnike, ki niso povezani s kakršnokoli diskriminacijo na podlagi spola. Predložitveno sodišče mora ugotoviti, če je tako v tem primeru. Sorazmerno vštetje zaposlitve na podlagi polovičnega delovnega časa pri izračunu delovne dobe je tudi v nasprotju s to direktivo, vsaj takrat, ko delodajalec ne dokaže, da je le-to upravičeno z dejavniki, katerih objektivnost je odvisna predvsem od cilja, ki se ga zasleduje z upoštevanjem delovne dobe in v primeru, kjer se gre za priznavanje pridobljenih delovnih izkušenj, odnosa med naravo opravljene službe in izkušnjami, ki se jih izvrševanjem te službe pridobi po določenem številu opravljenih ur.

               4.

               Če delavec navaja, da je bilo načelo enakega obravnavanja kršeno v njegovo škodo in ugotovi dejstva, iz katerih se lahko predpostavlja, da obstaja neposredna ali posredna diskriminacija, je pravo Skupnosti, natančneje, Direktivo Sveta 97/80/ES z dne 15. decembra 1997 o dokaznem bremenu v primerih diskriminacije zaradi spola, treba razlagati v tem smislu, da toženi stranki nalaga, da dokaže, da kršitve omenjenega načela ni bilo.

      (1)  UL C 169, 13.7.2002.


title: Zadeva C-486/15 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. novembra 2016 – Evropska komisija/Francoska republika, Orange, Zvezna republika Nemčija (Pritožba — Državne pomoči — Finančni ukrepi v korist podjetja France Télécom — Ponudba delničarskega posojila — Javne izjave predstavnikov francoske države — Odločba o razglasitvi nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom — Pojem „pomoč“ — Pojem „gospodarska prednost“ — Merilo dobro poučenega zasebnega vlagatelja — Obveznost obrazložitve Splošnega sodišča — Meje sodnega nadzora — Izkrivljanje sporne odločbe)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/12

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. novembra 2016 – Evropska komisija/Francoska republika, Orange, Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-486/15 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Finančni ukrepi v korist podjetja France Télécom - Ponudba delničarskega posojila - Javne izjave predstavnikov francoske države - Odločba o razglasitvi nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom - Pojem „pomoč“ - Pojem „gospodarska prednost“ - Merilo dobro poučenega zasebnega vlagatelja - Obveznost obrazložitve Splošnega sodišča - Meje sodnega nadzora - Izkrivljanje sporne odločbe))
   (2017/C 030/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: C. Giolito, B. Stromsky, D. Grespan in T. Maxian Rusche, agenti)

      Druge stranke v postopku: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in J. Bousin, agenti), Orange, nekdanja France Télécom (zastopnika: S. Hautbourg in S. Cochard-Quesson, odvetnika), Zvezna republika Nemčija

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 381, 16.11.2015.


title: Zadeva C-139/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemčija) 24. marca 2014  – Mineralquelle Zurzach AG proti Hauptzollamt Singen

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemčija) 24. marca 2014 – Mineralquelle Zurzach AG proti Hauptzollamt Singen
   (Zadeva C-139/14)
   2014/C 194/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mineralquelle Zurzach AG

      Tožena stranka: Hauptzollamt Singen

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali brezalkoholna pijača, ki je sestavljena predvsem iz vode, vendar vsebuje tudi 12 % sadnih sokov in poleg sladkorja vsebuje mešanico vitaminov, ki znatno presega vsebnost vitaminov naravnih sadnih sokov, spada pod tarifno podštevilko 2202 10 00 kombinirane nomenklature?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali gre pri taki pijači za sadni sok, razredčen z vodo, z oznako 2202 90 10 11 TARIC?

               3.

               Če je odgovor na prvi vprašanji nikalen:
               Ali gre pri takem proizvodu za blago z oznako 2202 90 10 19 TARIC?


title: Zadeva T-351/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. decembra 2008 – Somm proti UUNT (Nadstrešek za senco) ( Znamka Skupnosti – Zahteva za registracijo tridimenzionalne znamke – Nadstrešek za senco – Absolutni razlogi za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z rabo – Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/32

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. decembra 2008 – Somm proti UUNT (Nadstrešek za senco)
   (Zadeva T-351/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Zahteva za registracijo tridimenzionalne znamke - Nadstrešek za senco - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z rabo - Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 32/61)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Somm Srl (San Mauro Torinese, Italija) (zastopnik: M. Ferro, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Montalto in P. Bullock, zastopnika)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. junija 2007 (zadeva R 1653/2006-1) glede zahteve za registracijo tridimenzionalne znamke v obliki nadstreška za senco, kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Somm Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva T-38/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. julija 2017 – DQ in drugi/Parlament

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. julija 2017 – DQ in drugi/Parlament
   (Zadeva T-38/17) (1)

   (2017/C 293/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 104, 3.4.2017.


title: Zadeva T-637/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2012 – Euris Consult proti Parlamentu (Začasna odredba — Javno naročilo storitev — Postopek javnega razpisa — Storitve prevoda v malteščino — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Načini sporočanja — Predlog za odlog izvršitve — Izguba priložnosti — Neobstoj velike in nepopravljive škode — Neobstoj nujnosti)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/19

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2012 – Euris Consult proti Parlamentu
   (Zadeva T-637/11 R)
   (Začasna odredba - Javno naročilo storitev - Postopek javnega razpisa - Storitve prevoda v malteščino - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Načini sporočanja - Predlog za odlog izvršitve - Izguba priložnosti - Neobstoj velike in nepopravljive škode - Neobstoj nujnosti)
   2012/C 80/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Euris Consult Ltd (Floriana, Malta) (zastopnik: F. Moyse, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: L. Darie in F. Poilvache, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve odločbe Evropskega parlamenta z dne 18. oktobra 2011, ki je bila sprejeta v okviru postopka javnega razpisa (MT/2011/EU) za opravljanje storitev prevoda v malteščino (UL S 56-090372) in s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-14/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2016 – Elliniko Kazino Parnithas/Komisija (Državne pomoči — Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2016 – Elliniko Kazino Parnithas/Komisija
   (Zadeva T-14/12) (1)

   ((Državne pomoči - Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka))
   (2016/C 232/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Elliniko Kazino Parnithas AE (Maroussi, Grčija) (zastopniki: N. Niejahr, odvetnik, F. Carlin, barrister, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, A. Komninos, K. Struckmann, odvetniki, in M. Powell, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Triantafyllou, H. van Vliet in P.-J. Loewenthal, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/716/EU z dne 24. maja 2011 o državni pomoči C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), ki jo je Grčija dodelila nekaterim grškim igralnicam (UL L 285, str. 25).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Elliniko Kazino Parnithas AE.

               3.

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012.


title: Zadeva T-214/16: Tožba, vložena 3. maja 2016 – SATA/EUIPO (4600)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/31

         Tožba, vložena 3. maja 2016 – SATA/EUIPO (4600)
   (Zadeva T-214/16)
   (2016/C 232/40)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SATA GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemčija) (zastopnica: M. Simon, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: znamka Unije „4600“ – Prijava št. 13 965 595

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. februarja 2016 v zadevi R 1942/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem se nanaša na zavrnitev znamke Unije 13965595;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev dolžnosti utemeljitve na podlagi člena 75 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev splošnih načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja, prek člena 88 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-17/06: Tožba, vložena  23. januarja 2006  — Giant (Kitajska) proti Svetu

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/29

         Tožba, vložena 23. januarja 2006 — Giant (Kitajska) proti Svetu
   (Zadeva T-17/06)
   (2006/C 74/55)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Giant (Kitajska) Co., Ltd (Kunshan City, Kitajska) (Zastopnik: P. De Baere, lawyer)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi za nično Uredba Sveta (ES) št. 1892/2005 (1) z dne 14. novembra 2005 o zaključku delnega vmesnega pregleda protidampinških ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ker

                           —

                           zavrača zahtevo tožeče stranke po priznanju statusa tržnega gospodarstva („STG“);

                           —

                           krši člen 253 EC, ker ne navaja razlogov, zaradi katerih je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za priznanje STG; in

                           —

                           krši pravo STO, s tem da post factum uporablja merila tržnega gospodarstva za kitajske izvozno naravnane proizvajalce v nekaterih državah članicah ES; in

               —

               naj Svet nosi stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, družba z omejeno odgovornostjo, ustanovljena po kitajskem pravu, večinoma proizvaja kolesa in njihove dele in jih izvaža v Skupnost. Tožeča stranka izpodbija Uredbo 1892/2005, ki je zaključila delni vmesni pregled protidampinških ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka najprej zatrjuje enake kršitve Uredbe Sveta 384/96 („temeljna uredba“) in člena 253 ES, kot jih je že zatrjevala v okviru zadeve T-372/05 (2).
   Tožeča stranka nadalje zatrjuje, da izpodbijana Uredba krši pravo Svetovne trgovinske organizacije (STO) s tem, da uporablja merila tržnega gospodarstva za kitajske izvoznike v petih državah članicah, katerih protidampinška zakonodaja ni določala takšnih meril v času vstopa Kitajske v STO.

      (1)  UL L 302, 19.11.2005, str. 22.

      (2)  UL C 315, 10.12.2005, str. 17.


title: Zadeva C-383/10: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. junija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Člena 56 PDEU in 63 PDEU — Člena 36 in 40 Sporazuma EGP — Davčna zakonodaja — Davčna oprostitev, ki se uporablja samo za obresti, ki jih plačajo banke rezidentke, ob izključitvi obresti, ki jih plačajo banke s sedežem v tujini)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. junija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-383/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člena 56 PDEU in 63 PDEU - Člena 36 in 40 Sporazuma EGP - Davčna zakonodaja - Davčna oprostitev, ki se uporablja samo za obresti, ki jih plačajo banke rezidentke, ob izključitvi obresti, ki jih plačajo banke s sedežem v tujini)
   2013/C 225/02
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in F. Dintilhac, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnika: J.-C. Halleux in M. Jacobs, agenta)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 56 in 63 PDEU – Kršitev členov 36 in 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – Omejitev svobode opravljanja storitev in prostega pretoka kapitala – Nacionalne določbe, ki določajo davčno oprostitev le za obresti, ki jih plačajo belgijske banke, ob izključitvi obresti, ki jih plačajo banke nerezidentke – Diskriminatorna obdavčitev

      Izrek

               1.

               Kraljevina Belgija s tem, da je uzakonila in ohranila v veljavi sistem, ki določa diskriminatorno obdavčitev obresti, ki jih plačajo banke nerezidentke, kar izhaja iz uporabe davčne oprostitve le za obresti, ki jih plačajo banke rezidentke, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 PDEU in člena 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-99/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Republika Poljska) 11. marca 2009 — Polska Telefonia Cyfrowa Sp. Z o. o. proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Republika Poljska) 11. marca 2009 — Polska Telefonia Cyfrowa Sp. Z o. o. proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Zadeva C-99/09)
   2009/C 129/10
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Polska Telefonia Cyfrowa Sp. z o. o.

      Tožena stranka: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 30(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (1) treba razlagati tako, da mora pristojni regulativni organ države članice pri zagotavljanju, da neposredne pristojbine za naročnike pri uporabi zmogljivosti [storitve] prenosa številk nimajo zaviralnega učinka, upoštevati stroške, ki jih imajo operaterji omrežji mobilne telefonije v zvezi z izvajanjem te storitve?

      (1)  UL L 108, str. 51; posebna izdaja v slovenščini poglavje 13, zvezek 29, str. od 367 do 393.


title: Zadeva C-142/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. aprila 2017 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 92/43/EGS — Člen 6(3) — Ohranitev naravnih habitatov — Zgraditev termoelektrarne Moorburg (Nemčija) — Območja Natura 2000 v strugi reke Labe nad termoelektrarno — Presoja posledic načrta ali projekta za zaščiteno območje)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. aprila 2017 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-142/16) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 92/43/EGS - Člen 6(3) - Ohranitev naravnih habitatov - Zgraditev termoelektrarne Moorburg (Nemčija) - Območja Natura 2000 v strugi reke Labe nad termoelektrarno - Presoja posledic načrta ali projekta za zaščiteno območje))
   (2017/C 195/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes in E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze in J. Möller, agenta, skupaj z W. Ewerom, odvetnikom)

      Izrek

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da za izdajo soglasja za zgraditev termoelektrarne Moorburg blizu Hamburga (Nemčija) ni opravila pravilne in popolne presoje posledic, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 165, 10.5.2016.


title: Zadeva C-3/08: Sodba Sodiﾡča (četrti senat) z dne 1. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Nivelles – Belgija) – Ketty Leyman proti Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI) (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Sistemi socialne varnosti — Invalidske dajatve — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Člen 40(3) — Različni sistemi nadomestil v državah članicah — Slabši položaj delavcev migrantov — Nepovratno vplačilo prispevkov)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 1. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Nivelles – Belgija) – Ketty Leyman proti Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI)
   (Zadeva C-3/08) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Sistemi socialne varnosti - Invalidske dajatve - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 40(3) - Različni sistemi nadomestil v državah članicah - Slabši položaj delavcev migrantov - Nepovratno vplačilo prispevkov)
   2009/C 282/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal du travail de Nivelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ketty Leyman

      Tožena stranka: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal du travail de Nivelles (Belgija) – Veljavnost glede na člen 18 ES Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2), kakor je bila spremenjena – Invalidske dajatve – Ovira za izvajanje pravice do prostega gibanja, ki nastane zaradi različnih sistemov nadomestil

      Izrek

   Člen 39 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da pristojni organi neke države članice uporabijo nacionalno zakonodajo, ki v skladu s členom 40(3)(b) Uredbe št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005, za dodelitev pravice do invalidskih dajatev določa pogoj izteka enoletne dobe primarne nezmožnosti, če je posledica te uporabe, da delavec migrant plača prispevke za socialno varnost, ki se ne povrnejo, in je zato v slabšem položaju kot delavec, ki ni migrant.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva C-549/12 P: Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 29. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. septembra 2012 v zadevi T-265/08, Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/15

         Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 29. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. septembra 2012 v zadevi T-265/08, Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-549/12 P)
   2013/C 46/29
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, pooblaščenec, U. Karpenstein in C. Johann, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Španija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska

      Predloga

   Pritožnica predlaga:

               1.

               razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 19. septembra 2012 v zadevi Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Španija (intervenientka), Francoska republika (intervenientka) in Kraljevina Nizozemska (intervenientka) proti Evropski komisiji, T-265/08, zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 1690 final z dne 30. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), dodeljene za operativni program v deželi Turingiji, ki je v regiji cilja 1 (Nemčija) (1994–1999), v skladu z Odločbo Komisije C (94) 1939/5 z dne 5. avgusta 1994,
                     in
                   razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 1690 final z dne 30. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), dodeljene za operativni program v deželi Turingiji, ki je v regiji cilja 1 (Nemčija) (1994–1999);

               2.

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet te pritožbe je sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2012 v zadevi Nemčija proti Komisiji, s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo Zvezne republike Nemčije zoper odločbo C(2008) 1690 final z dne 30. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), dodeljene za operativni program v deželi Turingiji, ki je v regiji cilja 1 (Nemčija) (1994–1999), v skladu z Odločbo Komisije C (94) 1939/5 z dne 5. avgusta 1994.
   Pritožnica svojo pritožbo opira na dva pritožbena razloga.
   Prvič, Splošno sodišče naj bi kršilo člen 24(2) Uredbe (EGS) št. 4253/88 (1), v povezavi s členom 1 Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 (2) in načelom prenosa pristojnosti (člen 5, drugi odstavek, PEU, člen 7 PDEU, prej člen 5 ES), ker je pravno napačno domnevalo, da so lahko tudi upravne napake nacionalnih organov „nepravilnosti“, zaradi katerih lahko Komisija izvede finančne popravke (prvi del prvega pritožbenega razloga). Tudi če bi upravna napaka načeloma prišla v poštev za finančni popravek, bi bilo izpodbijano sodbo treba razveljaviti, ker je Splošno sodišče pravno napačno domnevalo, da bi tudi kršitev notranjih predpisov in napaka brez učinka za proračun Unije lahko pomenila „nepravilnosti“, zaradi katerih bi bili finančni popravki upravičeni (drugi del prvega pritožbenega razloga).
   Drugič, Splošno sodišče naj bi kršilo tudi člen 24(2) Uredbe (EGS) št. 4253/88, v povezavi z načelom prenosa pristojnosti (člen 5, drugi odstavek, PEU, člen 7 PDEU), ker naj bi pravno napačno Komisiji priznalo pristojnost, da izvede ekstrapolirane finančne popravke (prvi del drugega pritožbenega razloga). Tudi če bi pristojnost za ekstrapolacijo načeloma obstajala, naj bi Splošno sodišče način njene izvedbe v tem primeru pravno napačno potrdilo. Po eni strani, glede na del spornih projektov, v vsakem primeru ni ugotovljeno, da je nastala škoda za proračun Unije. Po drugi strani Komisija ne bi smela del zatrjevane napake opredeliti za sistemsko (drugi del drugega pritožbenega razloga).

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2052/88 glede koordinacije dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke in drugih obstoječih finančnih instrumentov (UL L 374, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).


title: Zadeva C-474/15 P: Pritožba, ki jo je Harper Hygienics S.A. vložila 23. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 13. maja 2015 v zadevi T-363/13, Harper Hygienics/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/6

         Pritožba, ki jo je Harper Hygienics S.A. vložila 23. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 13. maja 2015 v zadevi T-363/13, Harper Hygienics/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Zadeva C-474/15 P)
   (2016/C 326/08)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Pritožnica: Harper Hygienics S.A. (zastopnica: D. Rzążewska, odvetnica [radca prawny])

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Clinique Laboratories, LLC
   Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 7. aprila 2016 pritožbo deloma zavrglo kot nedopustno in v preostalem zavrnilo kot neutemeljeno.


title: Zadeva T-379/11: Tožba, vložena 21. julija 2011 – Hüttenwerke Krupp Mannesmann in drugi proti Komisiji

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/55

         Tožba, vložena 21. julija 2011 – Hüttenwerke Krupp Mannesmann in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-379/11)
   2011/C 269/122
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburg, Nemčija), ROGESA Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Nemčija), Salzgitter Flachstahl GmbH (Salzgitter, Nemčija), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Nemčija), voestalpine Stahl GmbH (Linz, Avstrija) (zastopnika: S. Altenschmidt in C. Dittrich, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeče stranke predlagajo, naj se:

               —

               sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (C(2001) 2772, UL L 130, str. 1 in 2) razglasi za ničnega,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke izpodbijajo sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1). Predlagajo, naj se sklep v celoti razglasi za ničnega.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo šest tožbenih razlogov

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 10a Direktive 2003/87/ES (2) zaradi referenčne vrednosti za sintrano rudo
               Tožeče stranke se sklicujejo na nezakonitost zahtev v zvezi z referenčnimi vrednostmi za proizvode iz priloge I k izpodbijani odločbi.

                           —

                           Nezdružljivost s členom 10a(2) Direktive 2003/87
                           Tožeče stranke trdijo, da določitev referenčne vrednosti za sintrano rudo krši člen 10a(2) Direktive 2003/87, ker je Komisija pri določanju povprečnega učinka 10 % najučinkovitejših naprav v sektorju ali delu sektorja v Uniji vključila napravo za proizvodnjo peletov kot začetno točko za določanje referenčne vrednosti proizvoda. Peleti pa naj ne bi bili enak proizvod kot sintrana ruda in se zato naprave za proizvodnjo peletov naj ne bi mogle upoštevati pri določanju povprečnega učinka 10 % najučinkovitejših naprav za sintranje.

                           —

                           Nezdružljivost s členom 10a(1) Direktive 2003/87
                           Določitev referenčne vrednosti za sintrano rudo naj tudi ne bi bila združljiva s členom 10a(1) Direktive 2003/87, ker naj bi Komisija pri opredelitvi referenčne vrednosti za sintrano rudo popravila podatke. Navedeno ne ustreza merilom, ki so določena v členu 10a(1) Direktive 2003/87 za določanje referenčnih vrednosti za proizvode.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 10a Direktive 2003/87/ES zaradi referenčne vrednosti za vročo litino
               Tudi določitev referenčne vrednosti za vročo litino krši člen 10a Direktive 2003/87, ker Komisija ni upoštevala celotne vsebnosti ogljika v odpadnih plinih, ki nastanejo pri proizvodnji železa in jekla, vključno z upoštevanjem njihove uporabe za proizvodnjo električne energije, ampak jo je znižala za približno 25 %. Iz besedila člena 10a(1), tretji pododstavek, drugi stavek, Direktive 2003/87, sistematike in cilja Direktive ter njihove zgodovinske razlage naj bi izhajalo, da Komisija ni upravičena uporabiti tovrstnih znižanj.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 296(2) PDEU
               Tožeče stranke navajajo, da Komisija svojega sklepa ni zadosti obrazložila. Obrazložitev določitve referenčnih vrednosti naj bi bila pomanjkljiva. Tudi navedeni pomisleki Komisije glede morebitnih izkrivljanj konkurence naj ne bi bili ustrezno obrazloženi. To naj bi kršilo člen 296(2) PDEU.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
               Izpodbijani sklep z določitvijo referenčnih vrednosti za sintrano rudo in vročo litino naj bi kršil načelo sorazmernosti.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja
               Tožeče stranke se sklicujejo na kršitev načela enakega obravnavanja.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: nujnost razglasitve ničnosti sklepa v celoti
               Tožeče stranke menijo, da je treba sklep v celoti razglasiti za ničen, ker bi razglasitev ničnosti, omejena izključno na referenčni vrednosti za sintrano rudo in vročo litino, v skladu z ureditvijo v členu 10(2)(b) v povezavi s členom 3(c) izpodbijanega sklepa za dodelitev brezplačnih pravic pomenilo uporabo nadomestnega pristopa. Ta naj bi za tožeče stranke pomenil še slabši rezultat, kot če bi se uporabili Komisijini napačni referenčni vrednosti za sintrano rudo in vročo litino.

      (1)  UL L 130, str. 1.

      (2)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ESB (UL L 275, str. 32).


title: Zadeva F-62/06: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. februarja 2007 — Guarneri proti Komisiji (Uradniki — Osebni prejemek — Družinski dodatki — Dodatek za vzdrževanega otroka — Pravilo o preprečevanju kopičenja, ki se uporabi za nacionalne dodatke)

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/30

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. februarja 2007 — Guarneri proti Komisiji
   (Zadeva F-62/06) (1)

   (Uradniki - Osebni prejemek - Družinski dodatki - Dodatek za vzdrževanega otroka - Pravilo o preprečevanju kopičenja, ki se uporabi za nacionalne dodatke)
   (2007/C 69/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Daniela Guarneri (Woluwe-Saint-Étienne, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot. avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curall in D. Martin, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti, na eni strani, Odločbe Komisije z dne 5. avgusta 2005, s katero se z uporabo pravila o preprečevanju kopičenja iz člena 67(2) Kadrovskih predpisov belgijska družinska pokojnina odbije od družinskih dodatkov, ki jih je prejela tožeča stranka, in na drugi strani, Odločbe OPI z dne 14. februarja 2006 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper izpodbijano odločbo.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 5. avgusta 2005 se razglasi za nično v delu, kjer določa odbitek zneska belgijske družinske pomoči, ki jo je prejela D. Guarneri kot dodatek za vzdrževanega otroka, ki ji je bil nakazan.

               2)

               V ostalem delu se predlogi zavrnejo.

               3)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

               4)

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 165 z dne 15.7.2006, str. 35.


title: Zadeva C-98/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  1. junija 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret — Danska) — De Danske Bilimportører proti Skatteministeriet (Šesta direktiva o DDV — Člen 11(A)(2)(a) in (3)(c) — Davčna osnova — Davek na registracijo novih motornih vozil)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret — Danska) — De Danske Bilimportører proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-98/05) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 11(A)(2)(a) in (3)(c) - Davčna osnova - Davek na registracijo novih motornih vozil)
   (2006/C 178/10)
   Jezik postopka: danščina
   Predložitveno sodišče
   Østre Landsret
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: De Danske Bilimportører

      Tožena stranka: Skatteministeriet
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Østre Landsret — Razlaga člena 11(A)(2)(a) in (3)(c) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Vključitev davka, ki ga je treba plačati ob registraciji motornega vozila, v davčno osnovo v zvezi s prodajo novega motornega vozila
   Izrek
   V okviru prodajne pogodbe, ki predvideva, da v skladu z uporabo, za katero kupec nameni vozilo, distributer dobavi vozilo z registracijo in za ceno, ki zajema davek na registracijo, ki ga je plačal pred dobavo, ta davek, katerega obdavčljivi dogodek ni navedena dobava, ampak prva registracija vozila na nacionalnem ozemlju, ne sodi med davke, dajatve, prelevmane in takse v smislu člena 11(A)(2)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero. Tak davek ustreza znesku, ki ga je prejel davčni zavezanec od kupca vozila kot povračilo za stroške, ki jih je ta imel v njegovem imenu in za njegov račun, v smislu odstavka 3(c) iste določbe.

      (1)  UL C 106, 20.4.2005.


title: Zadeva C-228/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria di primo grado di Trento — Italija) — Stradasfalti Srl proti Agenzia delle Entrate Ufficio di Trento (Šesta direktiva o DDV — Člena 17(7) in 29 — Pravica do odbitka vstopnega davka)

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria di primo grado di Trento — Italija) — Stradasfalti Srl proti Agenzia delle Entrate Ufficio di Trento
   (Zadeva C-228/05) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člena 17(7) in 29 - Pravica do odbitka vstopnega davka)
   (2006/C 281/23)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Commissione tributaria di primo grado di Trento
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stradasfalti Srl

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate Ufficio di Trento
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Commissione tributaria di primo grado di Trento — Razlaga členov 17(7) in 29 Direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Pravica do odbitka vstopnega davka — Nacionalna določba, ki omejuje pravico do odbitka brez posvetovanja z odborom, določenim v členu 29 Direktive
   Izrek

               1)

               Člen 17(7), prvi stavek, Šeste direktive 77/388/EGS Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaj držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, nalaga državam članicam, da bi se spoštovala postopkovna obveznost posvetovanja, določena v členu 29 iste direktive, da obvestijo posvetovalni odbor za davek na dodano vrednost, določen s tem členom, o tem, da nameravajo sprejeti nacionalni ukrep, ki odstopa od splošnega sistema odbitkov davka na dodano vrednost in da predložijo temu odboru zadosti podatkov, da ta lahko preizkusi ukrep ob popolnem poznavanju primera.

               2)

               Člen 17(7), prvi stavek, Šeste direktive je treba razlagati tako, da ne dovoljuje državi članici, da izključi blago iz sistema odbitkov DDV brez predhodnega posvetovanja s svetovalnim odborom za davek na dodano vrednost. Navedena določba tudi ne dovoljuje državi članici, da sprejme ukrepe, ki se nanašajo na izključitev blaga iz sistema odbitkov tega davka in ki ne vsebujejo podatkov glede njihovih časovnih omejitev in/ali, ki so del celote ukrepov strukturnih prilagajanj, katerih cilj je zmanjšati proračunski primanjkljaj in omogočiti plačilo državnega dolga.

               3)

               Če izključitev iz sistema odbitkov ni bila določena v skladu s členom 17(7) Šeste direktive 77/388, nacionalni davčni organi zoper davčnega zavezanca ne morejo uporabiti določbe, ki odstopa od načela pravice do odbitka davka na dodano vrednost, navedene v členu 17(1) te direktive. Davčni zavezanec, za katerega je veljala ta določba za odstopanje, mora biti sposoben izračunati svoj dolg davka na dodano vrednost, v skladu z določbami člena 17(2) Šeste direktive 77/388, če je blago in storitve uporabljal za potrebe obdavčljivih transakcij.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva C-399/10 P: Pritožba, ki sta jo 4. avgusta 2010 vložili Bouygues SA in Bouygues Télécom SA zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 21. maja 2010 v združenih zadevah T-425/04, T-444/04, T-450/04 in T-456/04, Francija in drugi proti Komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/14

         Pritožba, ki sta jo 4. avgusta 2010 vložili Bouygues SA in Bouygues Télécom SA zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 21. maja 2010 v združenih zadevah T-425/04, T-444/04, T-450/04 in T-456/04, Francija in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-399/10 P)
   ()
   2010/C 317/27
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnici: Bouygues SA, Bouygues Télécom SA (zastopniki: J. Vogel, F. Sureau, D. Theophile, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Francoska republika, France Télécom SA, Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2010 v združenih zadevah T-425/04, T-444/04, T-450/04 in T-456/04 naj se razveljavi;

               —

               pri ponovnem odločanju o zadevi naj se ugodi zahtevkom družb Bouygues SA in Bouygues Télécom, in sicer: 1. razglasitev ničnosti člena 1 Odločbe Komisije 2006/621/ES (1) v delu, v katerem je implicitno, vendar nujno zavrnjena opredelitev izjav francoske države iz julija, septembra in oktobra 2002, za pomoč, ter 2. razglasitev ničnosti člena 2 te odločbe, zaradi česar bo francoska država zavezana zahtevati vračilo ugotovljene pomoči od družbe France Télécom;

               —

               podredno, če bi Sodišče menilo, da stanje postopka tega ne dovoljuje, naj se zadeva vrne Splošnemu sodišču, da v združenih zadevah T-425/04, T-444/04, T-450/04 in T-456/04 ponovno odloči ob upoštevanju pravnega stališča Sodišča;

               —

               Komisiji, družbi France Télécom in francoski državi naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družbi Bouygues in Bouygues Télécom navajata dva pritožbena razloga v utemeljitev svoje pritožbe.
   Pritožnici s prvim pritožbenim razlogom, ki ima tri dele, trdita, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ko je potrdilo analizo Komisije, v skladu s katero izjave francoske države iz julija, septembra in oktobra 2002 posamezno ali skupno ne pomenijo ene ali več državnih pomoči. Splošno sodišče naj tako ne bi upoštevalo pojma uporabe državnih sredstev iz člena 107(1) PDEU, ko je presodilo, da lahko izjave o podpori pomenijo uporabo državnih sredstev le, če sta oblika in znesek načrtovane podpore opredeljena, takoj in gotovo uporabna ter pravno zavezujoča (prvi del). Poleg tega naj bi Splošno sodišče izkrivilo nacionalna pravna pravila, predložena Komisiji, z navedbo, da ta pravila za zavezujočo naravo obljub o podpori zahtevajo, da so te natančne glede načina in zneska obljubljene podpore in da niso pogojene z neizpolnitvijo dolžnika, čeprav naj bi v skladu z nacionalnim pravom obljuba rezultata zadostovala za obveznost avtorja. Pogoj o nastanku finančnih težav naj ne bi oviral zaveze o poroštvu in dejstvo, da je bilo mogoče na podlagi ravnanja države sklepati, da bo na določen način ravnala, naj bi lahko utemeljilo njeno odgovornost (drugi del). Nazadnje naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo pojma uporabe državnih sredstev iz člena 107(1) PDEU, ko je presodilo, da taka uporaba ne more izhajati iz reakcije trgov, ki so za državo pomenili dejansko obveznost, da rešuje finančne težave družbe France Télécom (tretji del).
   Pritožnici z drugim pritožbenim razlogom, ki ima dva dela, trdita, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo glede opredelitve posojila delničarja, ki ga je dala država družbi France Télécom v obliki odprtja kreditne linije v višini 9 milijard EUR decembra 2002, kot pomoč. V zvezi s tem družbi Bouygues in Bouygues Télécom trdita, prvič, da Splošno sodišče ni upoštevalo pojma pomoči v smislu člena 107(1), ko je presodilo, da prednost, ki izhaja iz objave odprtja kreditne linije, ni dovolj povezano s prenosom državnih sredstev zaradi tega odprtja, da bi bilo mogoče sklepati o državni pomoči. Pritožnici navajata dejstvo, da Splošno sodišče napačno zahteva, da se prednost in uporaba sredstev prekrivata.
   Drugič, pritožnici trdita, da Splošno sodišče ni upoštevalo pojma prednosti v smislu člena 107(1) PDEU, ko je ločeno obravnavalo dajanje 9 milijard EUR na razpolago družbi France Télécom in zato menilo, da ne pomeni prednosti v obliki povečanja finančnih sredstev, ki so na voljo družbi France Télécom, ne da bi pri presoji obstoja te prednosti upoštevalo pomirjajoč učinek, ki je izhajal iz istih ukrepov.

      (1)  Odločba Komisije 2006/621/ES z dne 2. avgusta 2004 o državni pomoči, ki jo izvaja Francija v korist podjetja France Télécom (UL L 257, str. 11).


title: Zadeva T-299/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 20. junija 2008 – Leclercq proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Pasivnost tožeče stranke – Ustavitev postopka )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/52

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 20. junija 2008 – Leclercq proti Komisiji
   (Zadeva T-299/06) (1)

   („Ničnostna tožba - Pasivnost tožeče stranke - Ustavitev postopka“)
   (2008/C 209/93)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sylvie Leclercq (Bruselj, Belgija) (zastopnika: na začetku S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in P. Costa de Oliveira, zastopnika)

      Intervenientka na strani tožeče stranke: Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 27. julija 2006, s katero je bil tožeči stranki na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43) zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov.
   Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Sylvie Leclercq nosi svoje stroške in stroške Komisije. Republika Finska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 326, 3.12.2006.


title: Zadeva T-103/10 P(R)-R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2010 – Parlament proti U (Izdaja začasne odredbe — Javni uslužbenci — Uradniki — Odločba o odpustitvi — Sklep predsednika Sodišča Evropske unije za uslužbence, izdan v postopku izdaje začasne odredbe — Predlog za odlog izvršitve — Ustavitev postopka)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/40

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2010 – Parlament proti U
   (Zadeva T-103/10 P(R)-R)
   (Izdaja začasne odredbe - Javni uslužbenci - Uradniki - Odločba o odpustitvi - Sklep predsednika Sodišča Evropske unije za uslužbence, izdan v postopku izdaje začasne odredbe - Predlog za odlog izvršitve - Ustavitev postopka)
   2010/C 179/71
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in K. Zejdová, zastopnika)

      Tožena stranka: U (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: F. Moyse in A. Salerno, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve sklepa predsednika Sodišča Evropske unije za uslužbence z dne 18. decembra 2009, sprejetega v zadevi U proti Parlamentu (F-92/09 R, še neobjavljen v ZOdl.).

      Izrek

               1.

               Postopek glede predloga za izdajo začasne odredbe, ki jo je podal Evropski parlament, se ustavi.

               2.

               Odložitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-416/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Oviedo – Španija) – Mario Vital Pérez/Ayuntamiento de Oviedo (Predhodno odločanje – Socialna politika – Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 21 – Direktiva 2000/78/ES – Členi 2(2), 4(1) in 6(1) – Diskriminacija na podlagi starosti – Nacionalna določba – Pogoj pri zaposlovanju policistov lokalne policije – Določitev najvišje starosti na 30 let – Utemeljitev)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/6

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Oviedo – Španija) – Mario Vital Pérez/Ayuntamiento de Oviedo
      (Zadeva C-416/13) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 21 - Direktiva 2000/78/ES - Členi 2(2), 4(1) in 6(1) - Diskriminacija na podlagi starosti - Nacionalna določba - Pogoj pri zaposlovanju policistov lokalne policije - Določitev najvišje starosti na 30 let - Utemeljitev)
      (2015/C 016/07)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Oviedo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Mario Vital Pérez

         Tožena stranka: Ayuntamiento de Oviedo

         Izrek

      Člene 2(2), 4(1) in 6(1)(c) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki za zaposlovanje policistov lokalne policije določa najvišjo starost 30 let.

         (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva T-576/12: Tožba, vložena 31. decembra 2012 – Łaszkiewicz proti UUNT – Capital Safety Group EMEA (PROTEKT)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/27

         Tožba, vložena 31. decembra 2012 – Łaszkiewicz proti UUNT – Capital Safety Group EMEA (PROTEKT)
   (Zadeva T-576/12)
   2013/C 108/71
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Grzegorz Łaszkiewicz (Łódź, Poljska) (zastopnica: J. Gwiazdowska, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Capital Safety Group EMEA, SAS (Carros Cedex, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 24. oktobra 2012 v zadevi R 700/2011-4 v celoti razveljavi;

               —

               samo dokončno odloči o zadevi – če stanje postopka to dovoljuje – in dovoli registracijo znamke Skupnosti št. 8478331;

               —

               podredno – če stanje postopka to dovoljuje – vrne zadevo četrtemu odboru za pritožbe, da o sporu ponovno odloči v skladu z zavezujočimi merili, ki jih je določilo Sodišče;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki jih je tožeča stranka imela v postopku pred odborom za pritožbe in oddelkom za ugovore Urada za usklajevanje na notranjem trgu;

               —

               izvede v tožbi predlagane dokaze;

               —

               izvede pisni postopek, pri čemer naj bo jezik postopka poljščina.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „protekt“ za proizvode iz razredov 6, 7, 9, 22 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 008478331

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Capital Safety Group EMEA, SAS

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti Protecta, registrirana za proizvode iz razredov 6, 7 in 9

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev členov 75 in 76 Uredbe št. 207/2009 ter pravil 50 in 52 Uredbe št. 2868/95.


title: Zadeva C-187/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 3. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/32

         Sklep predsednika Sodišča z dne 3. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-187/08) (1)

   (2009/C 69/72)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Zadeva T-38/11: Tožba, vložena 21. januarja 2011 – Cathay Pacific Airways proti Komisiji

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/32

         Tožba, vložena 21. januarja 2011 – Cathay Pacific Airways proti Komisiji
   (Zadeva T-38/11)
   2011/C 72/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cathay Pacific Airways Ltd (zastopniki: D. Vaughan, QC, R. Kreisberger, Barrister, B. Bär-Bouyssière, odvetnik in M. Rees, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               za ničen naj se razglasi člen 2 sklepa Komisije v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               za ničen naj se razglasi člen 3 sklepa Komisije v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               za ničen naj se razglasi člen 5 sklepa Komisije v delu, v katerem je družbi Cathay Pacific naložena globa v znesku 57 120 000 EUR, ali, podredno, ta znesek naj se zmanjša;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je tožeča stranka imela v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010 v zadevi COMP/39.258 – Letalski prevoz v delu, v katerem je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka kršila člena 101 PDEU in 53 Sporazuma EGP s tem, da je usklajevala nekatere elemente cene, ki se zaračunava za storitve letalskega prevoza glede na (i) dodatne stroške goriva, (ii) dodatne stroške varnosti in (iii) neplačilom provizije na dodatne stroške, to je na povezavah (i) med letališči v EGP in letališči zunaj EGP in (ii) med letališči v državah pogodbenicah Sporazuma EGP, ki niso države članice, in letališči tretjih držav. Podredno, tožeča stranka predlaga razveljavitev ali znatno zmanjšanje svoje globe.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja osem tožbenih razlogov:

               1.

               S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji, ko je ugotovila, da je bila tožeča stranka udeležena pri celotni enotni in trajajoči kršitvi. V veliki večini dejanja, ki so bila v sklepu navedena proti tožeči stranki:

                           —

                           niso kršitve, saj se nanašajo na izmenjavo javno dostopnih podatkov, ali

                           —

                           so del regulativnega obveznega splošnega postopka za odobritev, ali

                           —

                           so se zgodila zunaj obdobja trajanja kršitve ali niso v pristojnosti Komisije.

         Poleg tega Komisija ni dokazala, da dejavnosti tožeče stranke, navedene v sklepu, pomenijo, da je pristopila k skupnemu načrtu, da bi dosegla skupen cilj.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da tožeča stranka ni bila zavezana sodelovati v postopku glede skupnih zahtev, da bi ji bili odobreni dodatni stroški pri Oddelku za civilno letalstvo (OCL) Posebne administrativne regije Hongkong Ljudske republike Kitajske. Kot je razvidno iz dopisa z dne 3. septembra 2009 OCL Hongkonga predsedniku Evropske komisije, so bili prevozniki dolžni dogovoriti se o podrobnostih glede skupnih zahtev, vključno z zneskom dodatnih stroškov, odobritev katerega je bila predlagana, in so bili zavezani zaračunavati dodatne stroške, ki jih je določil OCL.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da tožeča stranka svojega ravnanja v Hongkongu (in v Indiji, v Šrilanki, na Japonskem, na Filipinih in v Singapurju) ne more opravičevati z državno prisilo, in da je ugotovitev, da ravnanje tožeče stranke pomeni kršitev člena 101 PDEU, očitno napačna.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija očitno napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da gre za kršitev, saj ta ugotovitev pomeni neposredno vmešavanje v notranje zadeve Hongkonga in torej:

                           —

                           krši načelo nevmešavanja oziroma prijateljskih odnosov med narodi, ki je načelo mednarodnega javnega prava,

                           —

                           povzroča neposreden kompetenčni konflikt, s čimer je kršeno načelo pravne varnosti.

               5.

               S petim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo pri presoji regulativne ureditve v Hongkongu glede na upoštevno in primerljivo regulativno ureditev v Dubaju. Komisija naj bi morala družbo Cathay Pacific in Hongkong izključiti iz obsega kršitve na enak način, kot je izključila Dubaj.

               6.

               S šestim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da bi dejavnosti tožeče stranke v Hongkongu in drugih tretjih državah s predpisi lahko imele za cilj preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence v EU/EGP. Komisija tudi ni ugotovila, da je kršitev imela protikonkurenčne učinke.

               7.

               S sedmim tožbenim razlogom glede poletov iz Hongkonga in drugih tretjih držav v EGP tožeča stranka trdi, da Komisija ni bila pristojna za ugotovitev kršitve člena 101 PDEU in za naložitev glob. Ni bilo namreč nobenega vpliva na konkurenco znotraj EU ali na trgovino med državami članicami.

               8.

               Z osmim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da tudi če zatrjevana kršitev glede tožeče stranke ne bo razglašena za nično, je treba globo kljub temu razveljaviti oziroma jo zmanjšati. Vrednost prodaje, ki jo je ugotovila Komisija, je bila zelo pretirana, poleg tega Komisija ni upoštevala osebne vpletenosti tožeče stranke. Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj uporabi svojo neomejeno pristojnost iz člena 261 PDEU in naloži zgolj simbolično globo oziroma globo znatno zmanjša.


title: Zadeva C-355/09: Tožba, vložena 3. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/16

         Tožba, vložena 3. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-355/09)
   2009/C 256/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Oliver, A.-A. Gilly, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Irska, s tem da ni sprejela nacionalnih ukrepov za prenos členov 10 in 12 Uredbe (ES) št. 273/2004 (1), s tem da teh ukrepov v nasprotju s členom 16 te uredbe ni sporočila in s tem da ni sprejela nacionalnih ukrepov za prenos členov 26(3) in 31 Uredbe Sveta (ES) št. 111/2005 (2), ni izpolnila obveznosti iz Uredbe (ES) št. 273/2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah in Uredbe (ES) št. 111/2005 z dne 22. decembra 2004 o določitvi pravil za nadzor trgovine s predhodnimi sestavinami za prepovedane droge med Skupnostjo in tretjimi državami;

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Države članice morajo ukrepe, potrebne za uskladitev z določbami uredb, sprejeti v rokih, določenih v teh uredbah, in morajo o teh ukrepih obvestiti Komisijo. Irska vlada ni sprejela oziroma sporočila ukrepov, potrebnih za prenos členov 10, 12 in 16 Uredbe (ES) št. 273/2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah. Irska vlada prav tako v nasprotju s členoma 26(3) in 31 ni sprejela ukrepov, potrebnih za nadzor trgovine s predhodnimi sestavinami za prepovedane droge med Skupnostjo in tretjimi državami.

      (1)  Uredba (ES) št. 273/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah (UL L 48, str.1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 111/2005 z dne 22. decembra 2004 o določitvi pravil za nadzor trgovine s predhodnimi sestavinami za prepovedane droge med Skupnostjo in tretjimi državami (UL L 22, str. 1).


title: Zadeva C-468/11: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 24. julija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/8

         Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 24. julija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-468/11) (1)

   2013/C 304/14
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011.


title: Zadeva T-416/11: Tožba, vložena 29. julija 2011 – Biotronik SE proti UUNT – Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER)

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/21

         Tožba, vložena 29. julija 2011 – Biotronik SE proti UUNT – Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER)
   (Zadeva T-416/11)
   2011/C 298/39
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Biotronik SE & Co. KG (Berlin, Nemčija) (zastopnika: A. Reich in S. Pietzcker, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda (Sao Paulo, Brazilija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. maja 2011 v zadevi R 1156/2010-2;

               —

               naj ugodi ugovoru zoper prijavo znamke Skupnosti št. 5378071 za proizvode iz razreda 9 in 10;

               —

               podredno, naj ugovor vrne Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, da na podlagi sodbe Sodišča ponovno odloči o zadevi;

               —

               naj Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CARDIO MANAGER“ za proizvode iz razredov 9 in 10 – Prijava št. 5.378.071

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „CardioMessenger“ za proizvode iz razredov 9 in 10

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Prvič, kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 22(3) in (4) Uredbe št. 2868/95, ker naj bi bila uporaba znamke „CardioMessenger“ dokazana s prostorskega in časovnega vidika, kot tudi glede obsega in načina, in, drugič, kršitev členov 8(1)(b) in 41 Uredbe št. 207/2009, ker naj bi med nasprotujočima si znamkama obstajala verjetnost zmede.