title: Zadeva T-136/11: Tožba, vložena 10. marca 2011 – pelicantravel.com proti UUNT – Pelikan (Pelikan)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/23

         Tožba, vložena 10. marca 2011 – pelicantravel.com proti UUNT – Pelikan (Pelikan)
   (Zadeva T-136/11)
   2011/C 139/44
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: slovaščina

      Stranke

      Tožeča stranka: pelicantravel.com s.r.o. (Bratislava, Slovaška republika) (zastopnik: M. Chlipala, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. decembra 2010 v zadevi R 1428/2009-2;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka „Pelikan“ za storitve iz razredov 35 in 39 (znamka Skupnosti št. 3 325 941).

      Imetnik znamke Skupnosti: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: prijavitelj ni ravnal v dobri veri ob vložitvi prijave znamke (člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1)).

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker UUNT po mnenju tožeče stranke ni pravilno presodil dejanskih okoliščin spora in predloženih dokazov ter je napačno uporabil pravo, s tem da je napačno ugotovil, da je bila zadevna znamka vložena v dobri veri

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


               17.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/7

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Kraljevini Norveški, vložena 2. junija 2017
   (Zadeva E-4/17)
   (2017/C 271/06)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopajo Carsten Zatschler, Maria Moustakali, Øyvind Bø in Marlene Lie Hakkebo, zastopniki Nadzornega organa Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, Belgija, je 2. junija 2017 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Kraljevini Norveški.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Kraljevina Norveška kršila določbe akta iz točke 2 Priloge XVI k Sporazumu EGP (Direktiva 2004/18/ES z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1)), in sicer s tem, da je napačno uvrstila javno naročilo ter izvedla postopek za oddajo javnega naročila za gradnjo in upravljanje podzemnega parkirišča pod trgom Torvet v Kristiansandu v nasprotju z zahtevami iz pravil EGP o javnem naročanju. Natančneje, Kraljevina Norveška:

                           i.

                           je nepravilno opredelila vsebino javnega naročila, s tem, da v nasprotju s členom 58(2) Direktive v povezavi s členom 1(14) Direktive in aktom iz točke 6a Priloge XVI k Sporazumu EGP (Uredba (ES) št. 2195/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o CPV) ni uporabila pravilnega, v vsakem primeru pa popolnega in dovolj natančnega, sklopa kod CPV;

                           ii.

                           ni objavila obvestila o javnem naročilu po celotnem EGP v Uradnem listu Evropske unije in v podatkovni zbirki portala TED v skladu z zakonskimi zahtevami, določenimi v členu 58 Direktive, ter

                           iii.

                           ni spoštovala minimalnega roka za predložitev vlog v postopku oddaje naročila, kot je določen v členu 59 Direktive;

               2.

               Kraljevini Norveški naloži plačilo stroškov postopka.

         Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Občina Kristiansand na južnem Norveškem je aprila 2015 začela postopek za oddajo javnega naročila za gradnjo in upravljanje velikega podzemnega parkirišča pod glavnim mestnim trgom v Kristiansandu, znanim kot „Torvet“.

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da za projekt ni bil objavljen razpis za koncesijo za javne gradnje. Namesto tega je bil projekt nepravilno opredeljen kot projekt zgolj za opravljanje „storitev v zvezi s parkirnimi prostori“, postopek za oddajo javnega naročila pa ni bil v skladu s podrobnimi pravili, določenimi s pravom EGP, ki urejajo koncesije za javne gradnje, zlasti z Direktivo 2004/18/ES o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev.

               —

               Nadzorni organ Efte predlaga, da se ugotovi, da Norveška: ni pravilno opredelila vsebine javnega naročila, s tem, da ni uporabila pravilnega, v vsakem primeru pa popolnega in dovolj natančnega, sklopa kod CPV; ni objavila obvestila o javnem naročilu po celotnem EGP v Uradnem listu Evropske unije in v podatkovni zbirki portala TED ter ni spoštovala minimalnega roka za predložitev vlog v postopku oddaje naročila.

               —

               Pri konkretni zadevni pogodbi je bilo izraženo, da se nanaša na „zasnovo, gradnjo, financiranje in upravljanje podzemnega parkirišča“. Razpis je bil objavljen v norveški nacionalni podatkovni zbirki za javno naročanje, Doffin, 20. aprila 2015, pri čemer je bila uporabljena koda CPV, ki ustreza „storitvam v zvezi s parkirnimi prostori“.

               —

               V skladu z obvestilom o javnem naročilu je bila vrednost naročila ocenjena na med 24 000 000 in 100 000 000 NOK.

               —

               V roku, in sicer 15. maja 2015, je prispela ena sama ponudba. Ponudba je bila po pogajanjih spremenjena in naročilo je bilo nazadnje oddano 24. junija 2015, pogodbo pa sta stranki podpisali 29. junija 2015.

      (1)  UL L 134, 30.4.2004, str. 114.


title: Zadeva C-82/13: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 7. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Società cooperativa Madonna dei miracoli proti Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Skupna kmetijska politika — Skupni ukrepi — Neizplačilo finančne pomoči s strani Komisije — Preklic lastnega prispevka s strani države članice — Dejansko vprašanje — Notranji položaj — Očitna nepristojnost Sodišča — Opis dejanskega stanja — Nezadostnost — Hipotetično vprašanje — Očitna nedopustnost)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/5

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 7. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Società cooperativa Madonna dei miracoli proti Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
   (Zadeva C-82/13) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Skupna kmetijska politika - Skupni ukrepi - Neizplačilo finančne pomoči s strani Komisije - Preklic lastnega prispevka s strani države članice - Dejansko vprašanje - Notranji položaj - Očitna nepristojnost Sodišča - Opis dejanskega stanja - Nezadostnost - Hipotetično vprašanje - Očitna nedopustnost)
   2013/C 377/08
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke

      Tožeča stranka: Società cooperativa Madonna dei miracoli

      Toženi stranki: Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga Uredbe Sveta (EGS) št. 2052/88 z dne 24. junija 1988 o nalogah Strukturnih skladov in njihovi uspešnosti ter o koordiniranju njihovih aktivnosti med seboj in z aktivnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov (UL L 185, str. 9), Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov (UL L 374, str. 1), Uredbe Sveta (EGS) št. 866/90 z dne 29. marca 1990 o izboljšanju pogojev proizvodnje in trženja za kmetijske proizvode (UL L 91, str. 1) in Odločbe Komisije 90/342/EGS z dne 7. junija 1990 o merilih izbora za naložbe za izboljšanje pogojev predelave in trženja kmetijskih in gozdnih proizvodov (UL L 163, str. 71) – Skupni ukrepi – Neizplačilo finančne pomoči Komisije – Država članica, ki zaradi neizplačila pomoči Komisije ni izplačala svoje pomoči

      Izrek

               1.

               Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je postavilo Consiglio di Stato (Italija).

               2.

               V preostalem je predlog za sprejetje predhodne odločbe očitno nedopusten.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-487/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. junija 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti — Prosti pretok kapitala — Člen 56 ES in člen 40 Sporazuma EGP — Različno obravnavanje — Dividende, razdeljene družbam rezidentkam in nerezidentkam)

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. junija 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-487/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti - Prosti pretok kapitala - Člen 56 ES in člen 40 Sporazuma EGP - Različno obravnavanje - Dividende, razdeljene družbam rezidentkam in nerezidentkam)
   2010/C 209/08
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in I. Martinez del Peral Cagigal, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 56 ES in člena 40 EGP – Različno obravnavanje dividend, razdeljenih državljanom, od tistih, razdeljenih tujcem.

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 56(1) ES, ker je glede oprostitve obdavčenja dividend, ki jih razdelijo družbe s sedežem v Španiji, udeležbo družb prejemnic v kapitalu družb izplačnic za družbe prejemice s sedežem v drugi državi članici določila na višji ravni kot za družbe prejemnice s sedežem v Španiji.

               2.

               V preostalem se tožba zavrže.

               3.

               Evropska komisija in Kraljevina Španija nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 19, 24.1.2009.


title: Zadeva C-243/13: Tožba, vložena 30. aprila 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/12

         Tožba, vložena 30. aprila 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-243/13)
   2013/C 189/23
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Enegren in S. Petrova, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Švedska s tem, da ni sprejela ukrepov za uskladitev s sodbo Sodišča v zadevi C-607/10, ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU:

               —

               Švedski naj se naloži, naj Komisiji na račun „Lastna sredstva Evropske unije“ plača kazen 14 912 EUR na dan za vsak dan, ko ukrepi za uskladitev s sodbo Sodišča v zadevi C-607/10 niso sprejeti, z učinkom od datuma, ko je bila izdana sodba v tej zadevi, do datuma, na katerega se Švedska uskladi s sobo v zadevi C-607/10;

               —

               Švedski se naloži naj Komisiji na isti račun plača pavšalni znesek 4893 EUR na dan za vsak dan, ko ukrepi za uskladitev s sodbo Sodišča v zadevi C-607/10 niso sprejeti, z učinkom od datuma, na katerega je bila izdana sodba v tej zadevi, do datuma izdaje sodbe v obravnavanem primeru ali sprejetja ukrepov za uskladitev s Sodbo v zadevi C-607/10, če bodo ti sprejeti preden bo izdana sodba v obravnavanem primeru.

               —

               Kraljevini Švedski naj se naložila plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sodišče je v sodbi z dne 29. marca 2012 v zadevi Evropska komisija proti Kraljevini Švedski (C-607/10) navedlo, da „1. Kraljevina Švedska s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi zagotovila, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (kodificirana verzija) ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami členov 3, 7, 9, 10 in 13, člena 14(a) in (b) ter člena 15(2), ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) te direktive.“
   Kraljevina Švedska ni sprejela še nobenih ukrepov za uskladitev s Sodbo Sodišča v zadevi C-607/10. Komisija je zato v skladu s členom 260(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije vložila to tožbo, s katro predlaga, naj se Kraljevini Švedski naloži finančne sankcije.


title: Zadeva T-184/07: Tožba, vložena 25. maja 2007 – Avon Products proti UUNT (ANEW ALTERNATIVE)

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/33

         Tožba, vložena 25. maja 2007 – Avon Products proti UUNT (ANEW ALTERNATIVE)
   (Zadeva T-184/07)
   (2007/C 170/65)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Avon Products, Inc. (New York, Združene države) (zastopnik: C. Heitmann-Lichtenstein, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. marca 2007 v zadevi R 1471/2006-2;

               —

               naložiti toženi stranki plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ANEW ALTERNATIVE“ za proizvode iz razreda 3 – prijava št. 4 357 919.

      Odločba preizkuševalca: prijava se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 40/94 in načela enakega obravnavanja.


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-507/10 ( UL C 13, 15.1.2011, str. 28 )

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/38

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-507/10
   (
         Uradni list Evropske unije C 13 z dne 15. januarja 2011, str. 28
      )
   2011/C 72/61
   Obvestilo v UL v zadevi T-507/10, Uspaskich proti Parlamentu, se glasi:

      Tožba, vložena 28. oktobra 2010 – Viktor Uspaskich proti Evropskemu parlamentu
      (Zadeva T-507/10)
      2011/C 72/61
      Jezik postopka: litovščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Litva) (zastopnik: Vytautas Sviderskis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Sklep Evropskega parlamenta št. P7_ TA(2010)0296 z dne 7. septembra 2010 o zahtevi za odvzem imunitete Viktorju Uspaskichu naj se razglasi za ničnega;

                  —

                  Toženi stranki naj se naloži plačilo 10 000 EUR za nepremoženjsko škodo;

                  —

                  Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja štiri tožbene razloge.
      Prvič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka v postopku 2009/2147 (IMM) kršila njeno pravico do obrambe in načelo dobrega upravljanja. Evropski parlament v postopku za odvzem imunitete tako pred Odborom za pravne zadeve kot tudi med plenarnim zasedanjem ni hotel zaslišati tožeče stranke. Ni upošteval večine utemeljitev tožeče stranke ter na nobeno od njih ni podal odgovora.
      Drugič, Evropski parlament je izpodbijani sklep sprejel na napačni pravni podlagi in kršil člen 9(1)(a) Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije, ker je upošteval očitno napačno razlago člena 62(1) in (2) litovske ustave. Tožeča stranka se sklicuje na sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 v zadevi Gollnisch proti Parlamentu (T-42/06), kjer je Sodišče ugotovilo podobno kršitev s strani Evropskega parlamenta.
      Tretjič, tožena stranka ni upoštevala načela fumus persecutionis in je storila očitno napako pri presoji. Tožena stranka v celoti ni upoštevala prejšnjih odločitev, ki so se nanašale na fumus persecutionis. Evropski parlament poleg tega ni upošteval dejstev, da v času sprejetja odločitve o uvedbi kazenskega pregona politični vodja ni bil odgovoren za kršitve v povezavi z upravljanjem in da je prišlo do objave gradiva, pridobljenega med predhodno preiskavo.
      Četrtič, tožena stranka je kršila pravico tožeče stranke do vložitve zahteve za zaščito imunitete v skladu s členom 6(3) Poslovnika Evropskega parlamenta. Tožena stranka ni hotela obravnavati zahteve tožeče stranke za zaščito imunitete, ki jo je ta vložila iz razloga, da naj varščina v znesku 436 000 EUR, ki bi jo morala plačati, ne bi bila sorazmerna z najvišjo zagroženo kaznijo za kaznivo dejanje, za katerega je bila obtožena.


title: Zadeva C-200/13 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 16. aprila 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 5. februarja 2013 v zadevi T-494/10, Bank Saderat Iran proti Svetu Evropske unije

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/22

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 16. aprila 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 5. februarja 2013 v zadevi T-494/10, Bank Saderat Iran proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-200/13 P)
   2013/C 171/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in S. Boelaert, agenta)

      Drugi stranki v postopku: Bank Saderat Iran, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 5. februarja 2013 v zadevi T-494/10;

               —

               dokončno odloči o zadevi in zavrne tožbo, ki jo je Bank Saderat vložila zoper izpodbijane ukrepe;

               —

               Bank Saderat naloži plačilo stroškov Sveta v postopku na prvi stopnji in v tem postopku s pritožbo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Svet meni, da je bilo v sodbi Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2013 v zadevi, Bank Saderat Iran proti Svetu (T-494/10) napačno uporabljeno pravo, kar se kaže v tem:

               1.

               Splošno sodišče je v zvezi z dopustnostjo tožbe zmotno razsodilo, da se Bank Saderat lahko upravičeno sklicuje na varstva in jamstva, povezana s temeljnimi pravicami, ne glede na to, ali se lahko šteje, da gre za pojavno obliko iranske države;

               2.

               Splošno sodišče je zmotno ugotovilo, da eden od razlogov za sprejetje omejevalnih ukrepov proti Bank Saderat ni bil dovolj natančno pojasnjen;

               3.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo sodno prakso v zvezi s posredovanjem podatkov o spisu Sveta;

               4.

               Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da razlogi za sprejetje omejevalnih ukrepov proti Bank Saderat niso utemeljeni, ker:

                           —

                           ni dovolj upoštevalo tega, da so bili dokazi o podpori Bank Saderat pri širjenju jedrskih dejavnosti Irana pridobljeni iz zaupnih virov;

                           —

                           ni dovolj upoštevalo navedbe v resoluciji Varnostnega sveta Združenih narodov 1803 (2008) o Bank Saderat v zvezi z dejavnostjo širjenja jedrskih dejavnosti Irana;

                           —

                           je zmotno menilo, da bi moral Svet predložiti podrobne podatke v zvezi z akreditivi, ki jih je Bank Saderat upravljala za dva subjekta, ki sta sodelovala pri širjenju jedrskih dejavnosti Irana.


title: Zadeva C-291/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe – Regeringsrätten – Švedska) – Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet proti Skatteverket (DDV – Kraj obdavčljivih transakcij – Davčna navezna okoliščina – Izvajalec storitev s sedežem v državi članici, ki ni tista, v kateri ima sedež naročnik – Status davčnega zavezanca – Storitve, ki se opravijo za nacionalno ustanovo, ki izvaja gospodarsko in negospodarsko dejavnost)

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe – Regeringsrätten – Švedska) – Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet proti Skatteverket
   (Zadeva C-291/07) (1)

   (DDV - Kraj obdavčljivih transakcij - Davčna navezna okoliščina - Izvajalec storitev s sedežem v državi članici, ki ni tista, v kateri ima sedež naročnik - Status davčnega zavezanca - Storitve, ki se opravijo za nacionalno ustanovo, ki izvaja gospodarsko in negospodarsko dejavnost)
   (2008/C 327/06)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Regeringsrätten
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet

      Tožena stranka: Skatteverket
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Regeringsrätten – Razlaga členov 9(2)(e) in 21(1)(b) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) in členov 56(1)(c) in 196 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nacionalna ustanova, ki hkrati opravlja gospodarske in druge dejavnosti, pri čemer v okviru dejavnosti, za katero se Direktiva ne uporablja, naroči storitve svetovanja, ki jih opravlja ponudnik s sedežem v drugi državi članici.
   Izrek
   Člen 9(2)(e) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 1999/59/ES z dne 17. junija 1999, in člen 56(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je treba osebo, ki naroči svetovalne storitve od davčnega zavezanca s sedežem v drugi državi članici, če ta naročnik opravlja tako gospodarsko dejavnost kot tudi dejavnost, za katero se ti direktivi ne uporabljata, obravnavati, kot da ima status davčnega zavezanca, tudi če je bila navedena storitev uporabljena le za potrebe slednje dejavnosti.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva T-155/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  11. januarja 2006  — Steinmetz proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. januarja 2006 — Steinmetz proti Komisiji
   (Zadeva T-155/05) (1)

   (2006/C 74/62)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 155, 25.6.2005.


title: Zadeva C-137/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerisches Verwaltungsgericht München – Nemčija) – Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern (Predhodno odločanje — Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov — Uredba (ES) št. 889/2008 — Člen 27(1)(f) — Uporaba nekaterih proizvodov in snovi pri predelavi hrane — Prepoved uporabe mineralov, vitaminov, aminokislin in mikroelementov, če njihova uporaba ni zakonsko predpisana — Dodajanje železovega glukonata in vitaminov ekološki pijači — Uporaba mineralov, vitaminov, aminokislin in mikroelementov — Količine, ki so zahtevane glede dovoljenja za prodajo kot prehransko dopolnilo, s prehranskimi in zdravstvenimi trditvami ali kot živilo za poseben prehranski namen)

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerisches Verwaltungsgericht München – Nemčija) – Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern
   (Zadeva C-137/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov - Uredba (ES) št. 889/2008 - Člen 27(1)(f) - Uporaba nekaterih proizvodov in snovi pri predelavi hrane - Prepoved uporabe mineralov, vitaminov, aminokislin in mikroelementov, če njihova uporaba ni zakonsko predpisana - Dodajanje železovega glukonata in vitaminov ekološki pijači - Uporaba mineralov, vitaminov, aminokislin in mikroelementov - Količine, ki so zahtevane glede dovoljenja za prodajo kot prehransko dopolnilo, s prehranskimi in zdravstvenimi trditvami ali kot živilo za poseben prehranski namen))
   (2015/C 007/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Herbaria Kräuterparadies GmbH

      Tožena stranka: Freistaat Bayern

      Izrek

   Člen 27(1)(f) Uredbe Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora je treba razlagati tako, da je uporaba snovi iz te določbe zakonsko predpisana samo takrat, kadar pravilo prava Unije ali pravilo nacionalnega prava, ki je z njim združljivo, neposredno predpisuje dodajanje te snovi v živilo, da bi bilo to mogoče na splošno dati v promet. Uporaba take snovi ni zakonsko predpisana v smislu navedene določbe takrat, kadar se živilo trži kot prehransko dopolnilo, s prehransko ali zdravstveno trditvijo ali kot živilo za poseben prehranski namen, čeprav to pomeni, da mora zaradi upoštevanja določb o snoveh kot sestavnih delih živil iz

               —

               Direktive 2002/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1137/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008,

               —

               Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih in Uredbe Komisije (EU) št. 432/2012 z dne 16. maja 2012 o seznamu dovoljenih zdravstvenih trditev na živilih, razen trditev, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni ter na razvoj in zdravje otrok ter

               —

               Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o živilih za posebne prehranske namene in Uredbe Komisije (ES) št. 953/2009 z dne 13. oktobra 2009 o snoveh, ki so za posebne prehranske namene lahko dodane živilom za posebne prehranske namene
               to živilo vsebovati določeno količino zadevne snovi.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva C-1/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. januarja 2007 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Länsrätten i Stockholms län — Migrationsdomstolen — Švedska) — Yunying Jia proti Migrationsverket (Svoboda ustanavljanja — Člen 43 ES — Direktiva 73/148/EGS — Državljan države članice s stalnim prebivališčem v drugi državi članici — Pravica do bivanja starša zakonca, pri čemer sta zakonec in starš državljana tretje države — Dolžnost tega starša, da zakonito biva v državi članici, ko se pridruži svoji družini v državi članici stalnega prebivališča — Dokazi, ki jih mora predložiti, da se ga šteje za vzdrževanega starša)

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. januarja 2007 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Länsrätten i Stockholms län — Migrationsdomstolen — Švedska) — Yunying Jia proti Migrationsverket
   (Zadeva C-1/05) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Člen 43 ES - Direktiva 73/148/EGS - Državljan države članice s stalnim prebivališčem v drugi državi članici - Pravica do bivanja starša zakonca, pri čemer sta zakonec in starš državljana tretje države - Dolžnost tega starša, da zakonito biva v državi članici, ko se pridruži svoji družini v državi članici stalnega prebivališča - Dokazi, ki jih mora predložiti, da se ga šteje za vzdrževanega starša)
   (2007/C 42/04)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Länsrätten i Stockholms län — Migrationsdomstolen
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Yunying Jia

      Tožena stranka: Migrationsverket
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Utlänningsnämnden — Razlaga člena 43 ES, člena 10 Uredbe Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) in členov 1(d) in (b) Direktive Sveta 73/148/EGS z dne 21. maja 1973 o odpravi omejitev gibanja in bivanja v Skupnosti za državljane držav članic v zvezi z ustanavljanjem in opravljanjem storitev (UL L 172, str. 14) — Pravica do bivanja starša zakonca, pri čemer sta oba državljana tretje države, državljana države članice s stalnim prebivališčem v drugi državi članici, ki tega državljana vzdržuje — Dolžnost tega starša, da zakonito biva v državi članici, ko se pridruži svoji družini v državi članici stalnega prebivališča — Dokazi, ki jih mora predložiti, da se ga šteje za vzdrževanega starša.
   Izrek

               1)

               Pravo Skupnosti glede na zgoraj navedeno sodbo z dne 23. septembra 2003 v zadevi Akrich (C-109/01) državam članicam ne nalaga, naj dodelitev pravice do bivanja državljanu tretje države, ki je družinski član državljana Skupnosti, ki je uporabil pravico do prostega gibanja, pogojijo s tem, da je ta družinski član pred tem zakonito bival v drugi državi članici.

               2)

               Člen 1(1)(d) Direktive Sveta 73/148/EGS z dne 21. maja 1973 o odpravi omejitev gibanja in bivanja v Skupnosti za državljane držav članic v zvezi z ustanavljanjem in opravljanjem storitev je treba razlagati tako, da se besedna zveza „ki jih [državljan] vzdržuje“ nanaša na dejstvo, da družinski član državljana Skupnosti s stalnim prebivališčem v drugi državi članici v smislu člena 43 ES potrebuje finančno pomoč tega državljana ali njegovega zakonca, da bi zadovoljil svoje temeljne potrebe v državi izvora ali državi, iz katere je prišel, ko je zaprosil za to, da se pridruži temu državljanu. Člen 6(b) iste direktive je treba razlagati tako, da se lahko potreba po finančni pomoči dokaže z vsemi primernimi sredstvi, medtem ko lahko zgolj pripravljenost državljana Skupnosti ali njegovega zakonca, da skrbita za družinskega člana, ne zadostuje za dokaz, da je družinski član dejansko vzdrževana oseba.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva C-377/12: Tožba, vložena 6. avgusta 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

text:
               20.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/3

         Tožba, vložena 6. avgusta 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-377/12)
   2012/C 319/04
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Valero Jordana, S. Bartelt, F. Erlbacher, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta z dne 14. maja 2012 o podpisu v imenu Unije Okvirnega sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Filipini na drugi strani (2012/272/EU) (1) naj se v delu, v katerem je Svet dodal pravno podlago glede prevoza (člena 91 in 100 PDEU), ponovnega sprejema (člen 79(3) PDEU in okolja (člen 191(4) PDEU), razglasi za ničnega;

               —

               učinki izpodbijanega sklepa naj se zadržijo;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlog in bistvene trditve

   Komisija s to tožbo zahteva razglasitev ničnosti Sklepa Sveta o podpisu v imenu Unije Okvirnega sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Filipini na drugi strani z dne 14. maja 2012 (2012/272/EU) (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) v delu, v katerem je Svet dodal pravno podlago glede prevoza (člena 91 in 100 PDEU), ponovnega sprejema (člen 79(3) PDEU) in okolja (člen 191(4) PDEU).
   Ta zahtevek temelji na enem samem tožbenem razlogu in sicer, da je Svet kršil pravila pogodb in sodne prakse Sodišča glede izbire pravne podlage za sprejetje ukrepa Unije, vključno z odločitvijo glede podpisa mednarodnega sporazuma.
   Komisija ocenjuje, da je bil dodatek zgoraj navedene pravne podlage nepotreben in nezakonit. Določbe sporazuma o partnerstvu in sodelovanju, ki so sprožile dodatek te pravne podlage s strani Sveta, se nanašajo na sodelovanje na posebnih področjih, ki so sestavni del politike razvojnega sodelovanja EU, in ne nalagajo obsežnih obveznosti, ki so različne od tistih, ki izhajajo iz sodelovanja pri razvoju. Zato so vse te določbe sporazuma o partnerstvu in sodelovanju zajete v členu 209 PDEU.

      (1)  UL L 134, str. 3.


title: Zadeva T-301/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Michelin Reifenwerke/Komisija (Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/28

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Michelin Reifenwerke/Komisija
   (Zadeva T-301/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije - Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/49)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: T. Volz in B. Wißmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-92/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Gemeente 's- Hertogenbosch proti Staatssecretaris van Financiën (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Šesta direktiva o DDV — Člen 5(7)(a) — Obdavčljive transakcije — Pojem „dobava, opravljena za plačilo“  — Prva uporaba nepremičnine s strani občine, zgrajene zanjo na njenem zemljišču — Dejavnosti, opravljane kot organ oblasti in kot davčni zavezanec)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/10

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Gemeente 's- Hertogenbosch proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-92/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Šesta direktiva o DDV - Člen 5(7)(a) - Obdavčljive transakcije - Pojem „dobava, opravljena za plačilo“ - Prva uporaba nepremičnine s strani občine, zgrajene zanjo na njenem zemljišču - Dejavnosti, opravljane kot organ oblasti in kot davčni zavezanec))
   2014/C 409/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gemeente 's- Hertogenbosch

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Izrek

   Člen 5(7)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/ES) je treba razlagati tako, da se uporablja za položaj, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem občina začne uporabljati zgradbo, ki jo je dala zgraditi na svojem zemljišču in ki jo v 94 % uporablja za dejavnosti, ki jih opravlja kot organ oblasti, in v 6 % za dejavnosti, ki jih opravlja kot davčna zavezanka, od tega 1 % za davka oproščene storitve, ki niso upravičene do odbitka davka na dodano vrednost. Poznejša uporaba objekta za dejavnosti občine pa lahko v skladu s členom 17(5) Šeste direktive daje pravico do odbitka davka, plačanega za uporabo, določeno v prvonavedeni določbi, samo v deležu, ki ustreza njegovi uporabi za obdavčljive transakcije.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-310/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 25. junija 2015 – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, pravna naslednica družbe Sony France SA

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/37

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 25. junija 2015 – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, pravna naslednica družbe Sony France SA
   (Zadeva C-310/15)
   (2015/C 294/47)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vincent Deroo-Blanquart

      Tožena stranka: Sony Europe Limited, kot pravna naslednica družbe Sony France SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 5 in 7 Direktive 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu (1) razlagati tako, da skupna ponudba prodaje računalnika z že nameščenimi programi pomeni zavajajočo nepošteno poslovno prakso, če je proizvajalec računalnika prek svojega pooblaščenega prodajalca dal na voljo informacije o vsakem vnaprej nameščenem programu, vendar pa ni navedel stroška vsakega od teh elementov?

               2.

               Ali je treba člen 5 Direktive 2005/29 razlagati tako, da skupna ponudba prodaje računalnika z že nameščenimi programi pomeni nepošteno poslovno prakso, če proizvajalec ne da na voljo nobene druge izbire potrošniku, kot da sprejme te programe ali pa zahteva preklic prodaje?

               3.

               Ali je treba člen 5 Direktive 2005/29 razlagati tako, da skupna ponudba prodaje računalnika z že nameščenimi programi pomeni nepošteno poslovno prakso, če potrošnik nima možnosti, da od istega proizvajalca kupi računalnik brez programov?

      (1)  UL L 149, str. 22.


title: Zadeva T-262/13: Tožba, vložena 15. maja 2013 – fdas proti UUNT

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/43

         Tožba, vložena 15. maja 2013 – fdas proti UUNT
   (Zadeva T-262/13)
   2013/C 207/72
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Skysoft Computersysteme GmbH (Kleinmachnow, Nemčija) (zastopnika: P. Ehrlinger in T. Hagen, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: British Sky Broadcasting Group plc in Sky IP International Ltd (Isleworth, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. marca 2013, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper odločbo oddelka za ugovore UUNT z dne 30. septembra 2011 in ni bil zavrnjen ugovor intervenientke;

               —

               intervenientki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi v pritožbenem postopku;

               —

               odredi toženi stranki, naj predloži priloge, ki sta jih intervenientka in tožeča stranka predložili v okviru postopka z ugovorom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SKYSOFT“ – prijava znamke Skupnosti št. 4 782 645 za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 37, 38 in 42

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: drugi stranki pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „SKY“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za vse zadevne proizvode in storitve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-499/07: Tožba, vložena 27. decembra 2007 – Republika Bolgarija proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/50

         Tožba, vložena 27. decembra 2007 – Republika Bolgarija proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-499/07)
   (2008/C 64/82)
   Jezik postopka: bolgarščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Bolgarija (zastopniki: Anani Ananiev, Daniela Drambozova in Elina Petranova, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               na podlagi člena 230 ES naj se v celoti razglasi ničnost odločbe Komisije C(2007)5255 konč. z dne 26. oktobra 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Bolgarija za obdobje od 2008 do 2012 posredovala v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,
               ali

               —

               na podlagi člena 230 ES naj se deloma razglasi ničnost odločbe Komisije C(2007)5255 konč. z dne 26. oktobra 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Bolgarija za obdobje od 2008 do 2012 posredovala v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, in sicer v delu, v katerem določa skupno količino pravic, ki se dodelijo,

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka meni, da je treba izpodbijano odločbo Komisije C(2007)5255 konč. z dne 26. oktobra 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov za obdobje od 2008 do 2012, delno ali v celoti razglasiti za nično iz naslednjih razlogov:
   Bistvena kršitev postopka
   Komisija je s tem, ko je zavrnila bolgarski nacionalni načrt razdelitve pravic, ne da bi zadostno obrazložila svojo odločitev, da ta načrt ne ustreza merilom 1, 2, 3 in 10 Priloge III k Direktivi 2003/87/ES (1), kršila člen 253 ES.
   Izpodbijana odločba Komisije je bila sprejeta po izteku roka, ki je določen v členu 9(3) Direktive 2003/87/ES.
   Komisija je s tem, ko pred sprejetjem Odločbe ni dala Bolgariji možnosti, da predloži svoje ugovore glede ocene nacionalnega načrta razdelitve pravic, ki je bil narejen na podlagi zadnje različice modela PRIMES, kršila načelo kontradiktornosti.
   Kršitev Pogodbe ES oziroma vseh pravnih standardov v zvezi z njeno uporabo
   V skladu s členom 9(1) in (3) ter s členom 11(1) Direktive 2003/87/ES so države članice edine pristojne za določitev skupne količine pravic do emisije. Komisija nadzira uporabo meril iz Priloge III k tej direktivi, vendar nima pristojnosti, da določi skupno količino pravic, ne da bi upoštevala nacionalne načrte razdelitve pravic, ki jih pripravijo države članice. Komisija je s tem, ko je namesto metode, ki jo je uporabila Bolgarija in ki je v skladu z merili Priloge III, uporabila metodo, ki ni prilagojena oceni bolgarskega gospodarstva, presegla nadzorna pooblastila, ki so ji dana z Direktivo in ki so v nasprotju z delom meril.
   Komisija je bolgarski nacionalni načrt razdelitve pravic ocenila na podlagi zadnje različice modela PRIMES, s tem da so bili podatki iz tega modela posredovani Bolgariji šele po sprejetju izpodbijane odločbe. Komisija je s tem kršila načelo lojalnega sodelovanja.
   S tem ko je Komisija pri oceni nacionalnega načrta razdelitve pravic uporabila model PRIMES, ni zadosti preučila bolgarskega nacionalnega načrta razdelitve pravic glede na cilje Direktive 2003/87/ES. Komisija je z uporabo modela PRIMES pri presoji bolgarskega nacionalnega načrta razdelitve pravic prišla do napačnih zaključkov, da je načrt neskladen z merili 1, 2 in 3 Priloge III k tej direktivi. Zavrnitev načrta in zmanjšanje skupne količine pravic, ki naj bi se dodelila, za 37 %, bolgarske upravljalce naprav postavljata v neenakopraven položaj v primerjavi z drugimi upravljalci v trgovski organizaciji Skupnosti. Komisija je na ta način kršila načelo sorazmernosti in enakega obravnavanja.
   Komisija je z vidika sodbe sodišča prve stopnje v zadevi T-374/04 kršila načelo legitimnega pričakovanja in pravne varnosti, s tem da pri oceni bolgarskega nacionalnega načrta razdelitve pravic ni uporabila vseh aktov, ki jih je sprejela v zvezi z Direktivo 2003/87/ES. Glede na to, da je bil bolgarski nacionalni načrt razdelitve pravic ocenjen z uporabo zadnje različice modela PRIMES, pri čemer so bili podatki iz tega modela Bolgariji posredovani šele po sprejetju izpodbijane odločbe, je Komisija kršila načelo legitimnega pričakovanja.
   Ker je Komisija pri oceni bolgarskega nacionalnega načrta razdelitve pravic uporabila neuradni dokument, je kršila načelo pravne varnosti.
   Ker Komisija pri oceni bolgarskega nacionalnega načrta razdelitve pravic glede njegove skladnosti z merili 1, 2 in 3 Priloge III k Direktivi 2003/87/ES, ni pozorno in objektivno preučila vseh upoštevnih gospodarskih in ekoloških dejavnikov, je kršila načelo dobrega upravljanja.
   Ker je Komisija pri oceni bolgarskega nacionalnega načrta razdelitve pravic napačno uporabila svoje obvezujoče akte, ki jih je sprejela v zvezi z Direktivo 2003/87/ES, je kršila merila 1, 2, 3, 4, 6 in 10 Priloge III k Direktivi 2003/87/ES.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, 25.10.2003, str. 32).


title: Zadeva T-248/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2015 – Fuhr/Komisija

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2015 – Fuhr/Komisija
   (Zadeva T-248/12) (1)

   (2015/C 096/30)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva C-424/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 11. avgusta 2011 – Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 11. avgusta 2011 – Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-424/11)
   2011/C 311/39
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnice: Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali izraz „posebni investicijski skladi“ v členu 13B(d)(6) Šeste direktive o DDV in členu 135(1)(g) Direktive Sveta 2006/112 zajema (i) poklicne pokojninske načrte, ki jih vzpostavi delodajalec in so namenjeni zagotavljanju pokojnin zaposlenim, in/ali (ii) vzajemne investicijske sklade, v katere se zaradi vlaganja združi premoženje več takih pokojninskih načrtov, če so v zvezi z zadevnimi pokojninskimi načrti podane okoliščine, da:

                           (a)

                           je pokojnina, ki jo prejme član, vnaprej določena v ustanovitvenih pravnih aktih načrta (z navedbo enačbe, ki temelji na dolžini delovne dobe člana pri delodajalcu in njegovi plači) in ni določena s sklicevanjem na vrednost premoženja načrta;

                           (b)

                           je delodajalec v načrt dolžan plačevati prispevke;

                           (c)

                           lahko le zaposleni pri delodajalcu sodelujejo v načrtu in na njegovi podlagi pridobijo pokojnino (oseba, ki sodeluje pri načrtu, je tu navedena kot „član“);

                           (d)

                           se zaposleni lahko sam odloči, ali bo član;

                           (e)

                           mora zaposleni, ki je član, v načrt običajno plačevati prispevke v višini nekega odstotka od njegove plače;

                           (f)

                           prispevke delodajalca in članov združi fiduciar načrta in se ti naložijo (načeloma v vrednostne papirje), da bi se zagotovil sklad, iz katerega se članom plačujejo prejemki, ki so predvideni v načrtu;

                           (g)

                           lahko, če je premoženje načrta večje, kot je potrebno za kritje dajatev, ki se iz tega načrta zagotavljajo, fiduciar načrta in/ali delodajalec v skladu s pogoji načrta in upoštevnimi določbami nacionalnega prava ravnata na enega od teh načinov: (i) zmanjšata prispevke delodajalca v načrt; (ii) preneseta vso ali le del koristi od presežka na delodajalca ali (iii) povečata prejemke članom načrta;

                           (h)

                           je delodajalec, če je premoženje načrta premajhno za kritje dajatev, ki se iz tega načrta zagotavljajo, po navadi dolžan pokriti primanjkljaj, če tega ne stori ali ne more storiti, pa se prejemki članov zmanjšajo;

                           (i)

                           načrt omogoča članom plačevanje dodatnih prostovoljnih prispevkov, ki se ne vodijo v okviru načrta, ampak se z namenom vlaganja in zagotavljanja dodatnih prejemkov, ki temeljijo na uspešnosti opravljene naložbe, prenesejo na tretjo osebo (za take dogovore se DDV ne plačuje);

                           (j)

                           lahko člani svoje premoženje, pridobljeno na podlagi načrta (ki se ovrednoti na podlagi knjigovodske vrednosti tega premoženja ob prenosu), prenesejo v druge pokojninske načrte;

                           (k)

                           se prispevki delodajalca in zaposlenega v načrt z vidika davka na dohodek, ki ga pobira država članica, ne štejejo za prihodek članov;

                           (l)

                           se pokojnina, ki jo iz načrta prejmejo člani, z vidika davka na dohodek, ki ga pobira država članica, šteje za prihodek teh članov;

                           (m)

                           nosi strošek provizije za upravljanje načrta delodajalec, in ne člani načrta.

               2.

               Glede na (i) cilj oprostitve iz člena 13B(d)(6) Šeste direktive o DDV in člena 135(1)(g) Direktive Sveta 2006/112, (ii) načelo davčne nevtralnosti in (iii) okoliščine, opredeljene v prvem vprašanju:

                           (a)

                           ali ima država članica pravico, da v nacionalnem pravu sklade, ki spadajo pod pojem „posebni investicijski skladi“, opredeli tako, da iz tega pojma izključi vrste skladov, za katere veljajo v prvem vprašanju navedene lastnosti, hkrati pa v ta pojem vključi kolektivne naložbene podjeme, kot so opredeljeni v Direktivi 85/611, kakor je bila spremenjena;

                           (b)

                           v kakšnem obsegu (če sploh) so za vprašanje, ali mora država članica v svoji nacionalni zakonodaji vrste skladov, za katere veljajo v prvem vprašanju navedene lastnosti, opredeliti kot „posebne investicijske sklade“, pomembne:

                                       (i)

                                       lastnosti sklada (opisane v prvem vprašanju);

                                       (ii)

                                       obseg, v katerem je sklad „podoben in torej konkurenčen“ naložbenim instrumentom, ki jih je država članica že opredelila kot „posebne investicijske sklade“.

               3.

               Če je odgovor na vprašanje 2(b)(ii) pomemben za določitev obsega, v katerem je sklad „podoben in torej konkurenčen“ naložbenim instrumentom, ki jih je država članica že opredelila kot „posebne investicijske sklade“, ali se mora obstoj ali obseg „konkurence“ med zadevnim skladom in drugimi naložbenimi instrumenti obravnavati kot vprašanje, ločeno od vprašanja „podobnosti“?


title: Zadeva T-109/07: Tožba, vložena 11. aprila 2007 – L'Oréal proti UUNT – Spa Monopole (SPA THERAPY)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/25

         Tožba, vložena 11. aprila 2007 – L'Oréal proti UUNT – Spa Monopole (SPA THERAPY)
   (Zadeva T-109/07)
   (2007/C 140/45)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: L'Oréal SA (Pariz, Francija) (zastopnik: E. Baud, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, skrajšano SA Spa Monopole NV (Spa, Belgija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. januarja 2007 (zadeva R 468/2005-4);

               —

               naj se toženi stranki, in, če je to potrebno, intervenientu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „SPA THERAPY“ za proizvode iz razreda 3 – prijava št. 1 975 283

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, skrajšano SA Spa Monopole NV

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka Beneluksa „SPA“ za priozvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru za vse sporne proizvode

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba tožeče stranke se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj bi odbor za pritožbe zmotno štel, da so si sporni znaki podobni in ker naj bi, po mnenju tožeče stranke, v zadevnem primeru ne bilo verjetnosti zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1).


title: Zadeva T-337/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2010 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli proti UUNT (Oblika severnega jelena iz čokolade) (Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke — Oblika severnega jelena iz čokolade — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES)št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               12.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2010 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli proti UUNT (Oblika severnega jelena iz čokolade)
   (Zadeva T-337/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke - Oblika severnega jelena iz čokolade - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES)št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 46/15
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švica) (zastopniki: R. Lange, E. Schalast in G. Hild, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega pritožbenega odbora UUNT z dne 12. junija 2008 (zadeva R 780/2005-4), ki se nanaša na registracijo tridimenzionalne znamke v obliki severnega jelena iz čokolade kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva C-318/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 11. junija 2013 – X

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 11. junija 2013 – X
   (Zadeva C-318/13)
   2013/C 233/06
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: X

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(1) Direktive 79/7/EGS (1) (Direktiva o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti) razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu predpisu, v skladu s katerim se različna pričakovana življenjska doba moških in žensk kot aktuarski faktor uporabi za izračun dajatev socialne varnosti, katerih plačilo je zakonsko predpisano za primer poškodbe pri delu, če je pri uporabi tega faktorja enkratna dajatev odškodnine, ki jo je treba plačati moškemu, nižja od odškodnine, ki bi jo prejela enako stara ženska, ki bi sicer bila v primerljivem položaju?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je v tej zadevi izpolnjen pogoj za odgovornost države članice, ki zadeva dovolj resno kršitev prava Unije, če se predvsem upošteva, da:

                           —

                           Sodišče v sodni praksi ni izrecno zavzelo stališča glede vprašanja, ali se pri izračunu dajatev zakonskih sistemov socialne varnosti, ki spadajo na področje uporabe Direktive 79/7/EGS, lahko upoštevajo aktuarski faktorji, ki se nanašajo na spol;

                           —

                           je Sodišče člen 5(2) Direktive 2004/113/ES (2) (Direktiva o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi), ki upoštevanje takih faktorjev dopušča, v sodbi v zadevi Test Achats, C-236/09, razglasilo za neveljaven, vendar do začetka neveljavnosti odredilo prehodno obdobje, in

                           —

                           je zakonodajalec Unije v direktivah 2004/113/ES in 2006/54/ES (Direktiva o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu) pod določenimi pogoji dopustil upoštevanje takih faktorjev pri izračunu dajatev v smislu obeh direktiv in je nacionalni zakonodajalec na tej podlagi domneval, da je sporne faktorje mogoče upoštevati tudi glede zakonskih sistemov socialne varnosti v smislu obravnavane zadeve?

      (1)  UL L 6, str. 24.

      (2)  UL L 373, str. 37.


title: Zadeva T-344/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. februar 2009 – Air One proti Komisiji

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/35

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. februar 2009 – Air One proti Komisiji
   (Zadeva T-344/02) (1)

   (2009/C 82/60)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 31, 8.2.2003.


title: Zadeva C-264/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Skatteverket/David Hedqvist (Predhodno odločanje — Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člena 2(1)(c) in 135(1), od (d) do (f) — Odplačne storitve — Transakcije menjave virtualne valute„bitcoin“ v običajne valute — Oprostitev)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Skatteverket/David Hedqvist
   (Zadeva C-264/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člena 2(1)(c) in 135(1), od (d) do (f) - Odplačne storitve - Transakcije menjave virtualne valute„bitcoin“ v običajne valute - Oprostitev))
   (2015/C 414/08)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skatteverket

      Tožena stranka: David Hedqvist

      Izrek

               1.

               Člen 2(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da štejejo za opravljanje storitev za plačilo v smislu te določbe transakcije, kakršne so te v postopku v glavni stvari, opisane kot menjava običajnih valut za enote virtualne valute „bitcoin“ in obratno, ki se opravljajo proti plačilu zneska, ki ustreza razliki med ceno, po kateri zadevni izvajalec transakcij kupi enote valute, in ceno, po kateri jih proda strankam.

               2.

               Člen 135(1)(e) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da je opravljanje storitev, kakršne so te v postopku v glavni stvari, opisane kot menjava običajnih valut za enote virtualne valute „bitcoin“ in obratno, ki se opravljajo proti plačilu zneska, ki ustreza razliki med ceno, po kateri zadevni izvajalec transakcij kupi enote valute, in ceno, po kateri jih proda strankam, transakcija, ki je v skladu s to določbo oproščena plačila davka na dodano vrednost.
               Člen 135(1)(d) in (f) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da opravljanje teh storitev ne spada na področje uporabe teh določb.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Izbris zadeve C-154/03

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/10

         Izbris zadeve C-154/03 (1)

   (2004/C 314/22)
   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 15. septembra 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-154/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva T-123/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2015 — BSH/UUNT — Arçelik (AquaPerfect) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti AquaPerfect — Prejšnja besedna znamka Skupnosti waterPerfect — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (CE) št. °207/2009)

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2015 — BSH/UUNT — Arçelik (AquaPerfect)
   (Zadeva T-123/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti AquaPerfect - Prejšnja besedna znamka Skupnosti waterPerfect - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (CE) št.o 207/2009))
   (2015/C 089/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: S. Biagosch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Arçelik AS (Carigrad, Turčija) (zastopnik: A. Franke, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. decembra 2013 (zadeva R 314/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH in Arçelik A.Ş.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 9. decembra 2013 (zadeva R 314/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH in Arçelik A.Ş se razveljavi.

               2.

               UUNT poleg svojih stroškov nosi stroške družbe BSH Bosch und Siemens Hausgeräte.

               3.

               Družba Arçelik nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 129, 28.4.2014.


title: Združeni zadevi C-424/10 in C-425/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Tomasz Ziolkowski C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10) proti Land Berlin (Prosto gibanje oseb — Direktiva 2004/38/ES — Pravica do stalnega prebivališča — Člen 16 — Zakonito prebivanje — Prebivanje na podlagi nacionalnega prava — Prebivanje pred pristopom izvorne države zadevnega državljana k Uniji)

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Tomasz Ziolkowski C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10) proti Land Berlin
   (Združeni zadevi C-424/10 in C-425/10) (1)

   (Prosto gibanje oseb - Direktiva 2004/38/ES - Pravica do stalnega prebivališča - Člen 16 - Zakonito prebivanje - Prebivanje na podlagi nacionalnega prava - Prebivanje pred pristopom izvorne države zadevnega državljana k Uniji)
   2012/C 49/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Tomasz Ziolkowski C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)

      Tožena stranka: Land Berlin

      Ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Bundesverwaltungsgericht - Razlaga člena 16(1), prvi stavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 5, zvezek 5, str. 46) – Državljan Unije, ki je v skladu s pravom države članice gostiteljice več kot pet let zakonito prebival v tej državi, a v tem obdobju ni izpolnil pogojev iz člena 7 Direktive 2004/38/ES – Pojem „zakonito prebivanje“ – Prebivanje, katerega trajanje znaša pet let le če se upoštevajo obdobja prebivanje pred pristopom izvorne države zadevne osebe k Evropski uniji – Določitev trajanja prebivanja, ki je potrebno za pridobitev pravice do stalnega prebivališča.

      Izrek

               1.

               Člen 16(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, je treba razlagati tako, da državljana Unije, ki je v državi članici gostiteljici prebival več kot pet let samo na podlagi nacionalnega prava te države, ni mogoče obravnavati tako, kot da je pridobil pravico do stalnega prebivališča v skladu s to določbo, če med tem prebivanjem ni izpolnjeval pogojev iz člena 7(1) iste direktive.

               2.

               Prebivanje državljana tretje države v državi članici pred pristopom te tretje države k Evropski uniji je treba upoštevati – če ni posebnih določb v pristopnem aktu – za pridobitev pravice do stalnega prebivališča na podlagi člena 16(1) Direktive 2004/38, če to prebivanje izpolnjuje pogoje iz člena 7(1) te direktive.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva F-92/10: Tožba, vložena 1. oktobra 2010 – Dricot-Daniele in drugi proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/40

         Tožba, vložena 1. oktobra 2010 – Dricot-Daniele in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-92/10)
   ()
   2011/C 13/80
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Luigia Dricot-Daniele (Overijse, Belgija) in drugi (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti plačilnih listov o regularizaciji osebnih prejemkov tožečih strank za obdobje od julija do decembra 2009 in plačilnih listov, sestavljenih od 1. januarja 2010 dalje v okviru letne prilagoditve prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009.

      Predloga tožečih strank

               —

               Plačilni listi RG 2009 tožečih strank, njihovi plačilni listi za januar 2010 in njihovi naslednji plačilni listi, naj se razglasijo za nične, ker je bila v teh listih uporabljena prilagoditev v višini 1,85 %, pri čemer naj se ohranijo učinki teh listov do sprejetja novih;

               —

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-235/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/26

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-235/06) (1)

   (2006/C 331/57)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006.


title: Zadeva C-539/14: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Castellón – Španija) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Direktiva 93/13/EGS — Člen 7 — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člena 7 in 47 — Potrošniške pogodbe — Pogodba o hipotekarnem posojilu — Nepošteni pogoji — Postopek izvršbe na podlagi hipoteke — Pravica do pritožbe)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/12

         Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Castellón – Španija) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Zadeva C-539/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Direktiva 93/13/EGS - Člen 7 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 7 in 47 - Potrošniške pogodbe - Pogodba o hipotekarnem posojilu - Nepošteni pogoji - Postopek izvršbe na podlagi hipoteke - Pravica do pritožbe))
   (2015/C 320/17)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Castellón

      Stranke

      Tožeči stranki: Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García

      Tožena stranka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Izrek

   Člen 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah v povezavi s členoma 7 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero se lahko potrošnik kot dolžnik v postopku izvršbe na podlagi hipoteke pritoži zoper odločbo o zavrnitvi ugovora zoper izvršbo, samo če prvostopenjsko sodišče ni sprejelo razloga za ugovor zoper nepoštenost pogodbenega pogoja, ki je podlaga za izvršilni naslov, medtem ko se lahko prodajalec ali ponudnik, nasprotno, pritoži zoper vse odločbe, s katerimi je bila odrejena ustavitev postopka, ne glede na razlog za ugovor, na katerem temelji.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva C-133/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Mons (Belgija) 4. marca 2016 – Christian Ferenschild/JPC Motor SA

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Mons (Belgija) 4. marca 2016 – Christian Ferenschild/JPC Motor SA
   (Zadeva C-133/16)
   (2016/C 191/14)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Mons

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Christian Ferenschild

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: JPC Motor SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe člena [5(1)] v povezavi s členom [7(1), drugi pododstavek] Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (1) razlagati tako, da nasprotujejo določbi nacionalnega prava, razlagani tako, da se lahko v zvezi z rabljenim blagom zastaralni rok za vložitev tožbe potrošnika izteče pred koncem dveh let od dobave neskladnega blaga, če sta se prodajalec in potrošnik dogovorila za manj kot dveletni garancijski rok?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 223.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. oktobra 2004 v zadevi C-106/03 P: Vedial SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Verjetnost zmede — Besedna in figurativna znamka HUBERT — Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke SAINT-HUBERT 41 — Lastnost UUNT kot tožene stranke pred Sodiščem prve stopnje)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/18

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 12. oktobra 2004
   v zadevi C-106/03 P: Vedial SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Verjetnost zmede - Besedna in figurativna znamka HUBERT - Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke SAINT-HUBERT 41 - Lastnost UUNT kot tožene stranke pred Sodiščem prve stopnje)
   (2004/C 300/37)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-106/03 P, zaradi pritožbe na podlagi člena 56 statuta Sodišča, ki jo je dne 27. februarja 2003 vložila Vedial SA, s sedežem v Lurdes (Francija) (odvetniki: T. van Innis, G. Glas in F. Herbert), druga stranka v postopku je bil: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT) (zastopnika: O. Montalto in P. Geroulakos), je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann in R. Schintgen, sodnika, F. Macken (poročevalka), N. Colneric, sodnici, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 12. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Pritožbe se zavrne.

               2.

               Vedial SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva T-153/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. junija 2010 – Shenzhen Taiden proti UUNT – Bosch Security Systems (Komunikacijska naprava) ( „Model Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja komunikacijsko napravo — Prejšnji mednarodni model — Razlog ničnosti — Neobstoj individualne narave — Neobstoj drugačnega celotnega vtisa — Seznanjeni uporabnik — Stopnja svobode oblikovalca — Dokaz za dostopnost javnosti prejšnjega modela — Členi 4(1), 6(1)(b) in (2), 7(1) in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002“ )

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. junija 2010 – Shenzhen Taiden proti UUNT – Bosch Security Systems (Komunikacijska naprava)
   (Zadeva T-153/08) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja komunikacijsko napravo - Prejšnji mednarodni model - Razlog ničnosti - Neobstoj individualne narave - Neobstoj drugačnega celotnega vtisa - Seznanjeni uporabnik - Stopnja svobode oblikovalca - Dokaz za dostopnost javnosti prejšnjega modela - Členi 4(1), 6(1)(b) in (2), 7(1) in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)
   2010/C 209/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd (Shenzhen, Guangdong, Kitajska) (zastopnik: M. Hartmann in M. Helmer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bosch Security Systems BV (Eindhoven, Nizozemska) (zastopnika: C. Gielen, M. Bom in B. van Hunnik, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. februarja 2008 (zadeva R 1437/2006-3) glede postopka za razglasitev ničnosti med Bosch Security Systems BV in Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd se naloži plačilo stroškov, skupaj z nujnimi stroški, ki jih je družba Bosch Security Systems BV priglasila za namen postopka pred odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Zadeva C-504/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. julija 2005 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 92/57/EGS – Minimalne varnostne in zdravstvene zahteve na začasnih ali premičnih gradbiščih – Člen 3(1) – Nepravilen prenos)

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. julija 2005 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-504/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/57/EGS - Minimalne varnostne in zdravstvene zahteve na začasnih ali premičnih gradbiščih - Člen 3(1) - Nepravilen prenos)
   (2008/C 236/02)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Pignataro-Nolin in I. Kaufmann-Bühler, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik in W. Ferrante, avvocato dello Stato)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nepravilni prenos člena 3(1) Direktive Sveta 92/57/EGS z dne 24. junija 1992 o izvajanju minimalnih varnostnih in zdravstvenih zahtev na začasnih ali premičnih gradbiščih (osma posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 245, str. 6) – Imenovanje koordinatorjev na področju varnosti in zdravja za gradbišče, kjer je prisotnih več podjetij.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da v italijansko pravo ni pravilno prenesla člena 3(1) Direktive Sveta 92/57/EGS z dne 24. junija 1992 o izvajanju minimalnih varnostnih in zdravstvenih zahtev na začasnih ali premičnih gradbiščih (osma posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva C-53/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji, vložena  1. februarja 2006

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/10

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji, vložena 1. februarja 2006
   (Zadeva C-53/06)
   (2006/C 74/18)
   Jezik postopka: španščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata U. Wölker in S. Pardo Quintillán, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 1. februarja 2006 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Španiji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo 2003/4/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313 (2), oziroma, da v vsakem primeru o sprejetju takih predpisov ni obvestila Komisije ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2.

               Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za uskladitev nacionalnega pravnega reda s Direktivo 2003/4 se je iztekel 14. februarja 2005.

      (1)  UL L 41, 14.2.2003, str. 26.

      (2)  UL L 158, 23.6.1990, str. 56.


title: Zadeva T-32/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. oktobra 2006 — Staelen proti Parlamentu (Uradniki — Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje — Ničnostna tožba — Ustavitev postopka — Odškodninska tožba — Odsotnost predhodnega postopka — Odsotnost neposredne zveze — Očitna nedopustnost)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/57

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. oktobra 2006 — Staelen proti Parlamentu
   (Zadeva T-32/05) (1)

   (Uradniki - Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje - Ničnostna tožba - Ustavitev postopka - Odškodninska tožba - Odsotnost predhodnega postopka - Odsotnost neposredne zveze - Očitna nedopustnost)
   (2006/C 326/122)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Claire Staelen (Bridel, Luksemburg) (zastopnik: J. Choucroun, avocat)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: J. de Wachter in M. Mustapha-Pacha, zastopnika)
   Predmet
   Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe komisije natečaja EUR/A/151/98, ki je bil ponovno odprt na podlagi sodbe Sodišča prve stopnje z dne 5. marca 2003 v zadevi Staelen proti Parlamentu (T-24/01, RecFP, str. I-A-79 in II-423), da se tožeče stranke ne vpiše na rezervni seznam tega natečaja, in na drugi strani odškodninski zahtevek.
   Izrek

               1)

               Postopek glede predloga za razglasitev ničnosti se ustavi.

               2)

               Odškodninski zahtevki se zavrnejo.

               3)

               Parlament nosi svoje stroške in dve tretjini stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Zadeva C-157/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie (Belgija) 3. aprila 2015 – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie (Belgija) 3. aprila 2015 – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV
   (Zadeva C-157/15)
   (2015/C 205/24)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Tožena stranka: G4S Secure Solutions NV

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 2(2)(a) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) razlagati tako, da prepoved muslimanom na delovnem mestu nositi naglavno ruto ne pomeni neposredne diskriminacije, če pri delodajalcu sprejeto pravilo vsem delavcem prepoveduje na delovnem mestu nositi zunanje znake političnega, filozofskega in verskega prepričanja?

      (1)  UL L 303, str. 16.


title: Zadeva T-355/15: Tožba, vložena 30. junija 2015 – Alpex Pharma/UUNT – Astex Pharmaceuticals (ASTEX)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/79

         Tožba, vložena 30. junija 2015 – Alpex Pharma/UUNT – Astex Pharmaceuticals (ASTEX)
   (Zadeva T-355/15)
   (2015/C 294/95)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alpex Pharma SA (Mezzovico-Vira, Švica) (zastopnika: C. Bacchini in M. Mazzitelli, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Astex Pharmaceuticals, Inc. (Pleasanton, Združene države)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti, ASTEX‘ – prijava za registracijo št. 10 805 281

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 28. aprila 2015 v zadevi R 593/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT in drugi stranki v postopku pred UUNT, v primeru, da bi ta intervenirala, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-46/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 27. januarja 2016 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „LS Customs Services“

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 27. januarja 2016 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „LS Customs Services“
   (Zadeva C-46/16)
   (2016/C 111/17)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Tožena stranka: SIA „LS Customs Services“

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 29(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (1) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti razlagati tako, da se metoda, ki je določena v tem členu, uporabi tudi, če sta uvoz blaga in njegova sprostitev v prosti promet na carinskem območju Skupnosti posledica tega, da je bilo blago med tranzitnim postopkom odstranjeno izpod carinskega nadzora, pri čemer gre za blago, za katero se plačujejo uvozne dajatve in ki ni bilo prodano za izvoz na carinsko območje Skupnosti, temveč za izvoz zunaj Skupnosti?

               2.

               Ali je treba izraz „po vrstnem redu“ iz člena 30(1) Uredbe št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti v povezavi z načelom dobrega upravljanja iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načelom obrazložitve upravnih aktov razlagati tako, da ima carinski organ, zato da bi se ugotovilo, da se uporabi metoda iz člena 31, obveznost, da v vsakem upravnem aktu utemelji, zakaj v konkretnih okoliščinah ni mogoče uporabiti metod določitve carinske vrednosti blaga, vsebovanih v členih 29 ali 30?

               3.

               Ali za to, da se metoda iz člena 30(2)(a) carinskega zakonika ne uporabi, zadošča, da carinska uprava navede, da ne razpolaga z ustreznimi podatki, ali pa je carinska uprava dolžna pridobiti podatke od proizvajalca?

               4.

               Ali mora carinska uprava obrazložiti, zakaj ni treba uporabiti metod, določenih v členu 30(2)(c) in (d) carinskega zakonika, če določi ceno podobnega blaga na podlagi člena 151(3) Uredbe št. 2454/93 (2)?

               5.

               Ali mora odločba carinske uprave vsebovati izčrpno obrazložitev, kateri podatki so na razpolago v Skupnosti v smislu člena 31 carinskega zakonika, ali pa jo lahko poda pozneje, pri sodišču, ko predloži natančnejše dokaze?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3.


title: Zadeva F-121/10: Tožba, vložena 19. novembra 2010 – Heath proti ECB

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/67

         Tožba, vložena 19. novembra 2010 – Heath proti ECB
   (Zadeva F-121/10)
   ()
   2011/C 30/133
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michael Heath (Southampton, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti pokojninskih odrezkov tožeče stranke za januar 2010 in za naslednje mesece, ker je v njih na podlagi prilagoditve pokojnine za leto 2010 določeno povišanje pokojnine za 0,6 %, in povrnitev škode, ki je nastala tožeči stranki.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Plačilni listi za januar 2010 in za naslednje mesece naj se razglasijo za nične v delu, v katerem je v njih določeno povišanje pokojnine za 0,6 %, da bi se določilo povišanje za 2,1 %, izračunano v skladu z redno splošno prilagoditvijo plač;

               —

               odločbe o zavrnitvi zahtev za ponovno preučitev in pritožb, ki jih je vložila tožeča stranka, to je odločb z dne 11. maja 2010 in 9. septembra 2010, naj se, če je to potrebno, razglasijo za nične;

               —

               toženi stranki naj se naloži izplačilo razlike med povišanjem pokojnine za 0,6 %, ki je bila za tožečo stranko nepravilno določena za obdobje od januarja 2010, in povišanjem pokojnine za 2,1 %, do katere bi morala biti upravičena, torej povišanje plačila za 1,5 % na mesec od januarja 2010. Na podlagi teh zneskov je treba obračunati obresti od trenutka zapadlosti do dne dejanskega izplačila, ki se izračunajo na podlagi stopnje, ki jo je Evropska centralna banka določila za operacije glavnega refinanciranja v zadevnem obdobju, povišane za dve točki;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 5 000 EUR za povrnitev premoženjske škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi izgube kupne moči;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 5 000 EUR, ocenjenih ex aequo et bono, za povrnitev nepremoženjske škode, ki je nastala tožeči stranki;

               —

               ECB naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T -261/05: Tožba Franka Sliggersa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2005

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/29

         Tožba Franka Sliggersa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2005
   (Zadeva T -261/05)
   (2005/C 229/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Frank Sliggers, stanujoč v Schildeju (Belgija), ki ga zastopa Lucas Vogel, avocat, je dne 8. julija 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo, ki jo je 21. marca 2005 sprejel organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi (OPSP), s katero je bila zavrnjena zahteva, spremenjena v ugovor, ki ga je vložila tožeča stranka 14. decembra 2004 zoper odločbo, ki določa razporeditev in plačilo tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca na podlagi pogodbe, ki je začela veljati 14. septembra 2004;

               —

               če je potrebno, prav tako razglasi za nično prvotno odločbo, ki določa razporeditev in plačilo tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca na podlagi sporazuma, ki je stopil v veljavo 14. septembra 2004;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine 25.000 evrov z izrecnim pridržkom naknadnega povišanja, znižanja in natančnejše določitve;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim, ki so navedeni v okviru zadeve T-253/05, Fernandez Tunon proti Komisiji.


title: Zadeva F-45/14: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. julija 2016 – Esen/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Pokojninske pravice, pridobljene pred nastopom službe pri Uniji, v okviru nacionalnega pokojninskega sistema – Prenos v pokojninski sistem Unije – Predlog za priznanje pokojninske dobe – Ugovor nedopustnosti – Pojem akt, ki posega v položaj – Člen 83(1) Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/49

      Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. julija 2016 – Esen/Komisija
      (Zadeva F-45/14) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Pokojninske pravice, pridobljene pred nastopom službe pri Uniji, v okviru nacionalnega pokojninskega sistema - Prenos v pokojninski sistem Unije - Predlog za priznanje pokojninske dobe - Ugovor nedopustnosti - Pojem akt, ki posega v položaj - Člen 83(1) Poslovnika))
      (2016/C 364/63)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kerim Esen (Maputo, Mozambik) (zastopniki: sprva D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas in J.-N. Louis, odvetniki, nato J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent, nazadnje G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  K. Esen nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 212, 7.7.2014, str 46.


title: Zadeva T-270/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2012 – Conceria Kara proti UUNT – Dima (KARRA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke KARRA — Prejšnje figurativne nacionalne znamke in znamke skupnosti Kara — Firma Conceria Kara Srl in trgovsko ime Kara — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 75, prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 8 Pariške konvencije — Slaba vera)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2012 – Conceria Kara proti UUNT – Dima (KARRA)
   (Zadeva T-270/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke KARRA - Prejšnje figurativne nacionalne znamke in znamke skupnosti Kara - Firma Conceria Kara Srl in trgovsko ime Kara - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 75, prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 8 Pariške konvencije - Slaba vera)
   2012/C 174/32
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Conceria Kara Srl (Trezzano sul Naviglio, Italija) (zastopnik: P. Picciolini, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Mannucci, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dima – Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti (Istanbul, Turčija)

      Predmet

   Tožba za razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. marca 2010 (zadeva R 1172/2009-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Conceria Kara Srl in Dima – Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Conceria Kara Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.