title: Zadeva C-610/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 13. avgusta 2019 – Vikingo Fővállalkozó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 13. avgusta 2019 – Vikingo Fővállalkozó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-610/19)
      (2020/C 95/06)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vikingo Fővállalkozó Kft.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali sta v skladu s členoma 168(a) in 178(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) v povezavi s členoma 220(a) in 226 iste direktive ter načelom učinkovitosti nacionalnopravna razlaga in praksa, v skladu s katerima – če so izpolnjeni materialni pogoji za pravico do odbitka DDV – ni dovolj samo to, da ima davčni zavezanec račun, katerega vsebina je v skladu z zahtevami iz člena 226 navedene direktive, temveč mora, da bi zakonito uveljavljal pravico do odbitka davka na podlagi zadevnega računa, poleg tega imeti dodatne listinske dokaze, ki morajo izpolnjevati ne samo določbe Direktive 2006/112/ES, ampak morajo biti tudi v skladu z načeli nacionalne zakonodaje o računovodstvu in posebnimi določbami na področju dokazil ter v skladu s katerimi se od vsakega člena verige zahteva, da se spomni in hkrati pojasni vsako podrobnost ekonomske transakcije, ki jo potrjujejo ta dokazila?

                  2.

                  Ali sta v skladu z določbami Direktive 2006/112 o [odbitku DDV] in z načeloma davčne nevtralnosti in učinkovitosti nacionalni pravna razlaga in praksa, v skladu s katerima se v primeru verižnega posla in ne glede na katero koli drugo okoliščino samo zato, ker je bila transakcija take narave, vsakemu členu verige naloži obveznost, da preveri elemente ekonomske transakcije, ki jo izvaja, in obveznost, da iz tega preverjanja izpelje posledice v zvezi z davčnim zavezancem, ki je na drugi točki v verigi, ter se davčnemu zavezancu ne prizna pravice do [odbitka DDV], ker se zatrjuje, da veriga, čeprav ni prepovedana z nacionalno zakonodajo, z ekonomskega vidika ni bila [razumno] utemeljena? Ali je mogoče v primeru verižnega posla pri preverjanju objektivnih okoliščin, ki lahko utemeljijo nepriznanje pravice [do odbitka DDV], ko se ugotavlja in presoja upoštevnost in dokazna moč dokazov, na katerih temelji nepriznanje pravice do odbitka DDV, v tem okviru uporabiti samo določbe Direktive 2006/112 in nacionalnega prava v zvezi z odbitkom davka kot materialnopravne določbe, ki določajo upoštevna dejstva za določitev dejanskega okvira, ali pa je treba kot posebna pravila uporabiti tudi določbe zadevne države članice s področja računovodstva?

                  3.

                  Ali sta v skladu z določbami Direktive 2006/112 o [odbitku DDV] ter načeloma davčne nevtralnosti in učinkovitosti nacionalni pravna razlaga in praksa, v skladu s katerima se davčnemu zavezancu, ki blago uporablja za svoje obdavčljive transakcije v državi članici, kjer jih izvaja, in ki ima račun v skladu z Direktivo 2006/112, ne prizna pravice [do odbitka DDV], pri čemer se mu očita dejstvo, da ni poznal vseh elementov [transakcije], ki so jo izvedli členi verige, oziroma se sklicuje na okoliščine, povezane s členi verige, ki so pred izdajateljem računa in na katere davčni zavezanec nikakor ni mogel vplivati iz razlogov, ki niso na njegovi strani, in je pravica [do odbitka DDV] pogojena s tem, da davčni zavezanec v okviru ukrepov, ki jih mora razumno sprejeti, izpolni splošno obveznost nadzora, ki ga mora izvajati ne samo pred sklenitvijo pogodbe, temveč tudi med izvajanjem pogodbe in tudi še po tem? Ali se je v tem okviru davčni zavezanec dolžan odreči pravici [do odbitka DDV], če v zvezi s katerim koli elementom ekonomske transakcije, navedene na računu, po sklenitvi pogodbe ali med njenim izvajanjem ali po njeni izpolnitvi opazi nepravilnost ali izve za okoliščino, posledica katere je v skladu s prakso davčnega organa nepriznanje pravice do [odbitka DDV]?

                  4.

                  Ali je davčni organ ob upoštevanju določb Direktive 2006/112 o [odbitku DDV] in načela učinkovitosti dolžan pojasniti, zakaj gre za davčno zatajitev? Ali je pravilno postopanje davčnega organa, v skladu s katerim se napake in nepravilnosti, ki nimajo razumne povezave s pravico do [odbitka DDV], ki so jih storili členi verige, štejejo za dokaz davčne zatajitve in se davčni organ sklicuje na dejstvo, da je davčni zavezanec glede na to, da so te napake in nepravilnosti povzročile neverodostojnost vsebine računa, vedel ali bi moral vedeti za davčno zatajitev? Ali v primeru obstoja davčne zatajitve ta okoliščina utemelji, da se od davčnega zavezanca zahteva, da izvaja nadzor v obsegu in s temeljitostjo, kakor je bilo navedeno zgoraj, ali pa ta obveznost presega to, kar zahteva načelo učinkovitosti?

                  5.

                  Ali je sorazmerna sankcija, ki pripelje do nepriznanja pravice [do odbitka DDV] in ki zajema obveznost plačila globe v višini 200 % davčnega dolga, če ni prišlo do nobene izgube prihodkov za proračun, ki bi bila neposredno vezana na pravico davčnega zavezanca [do odbitka DDV]? Ali je treba presojati obstoj kakšne od okoliščin, na katere se nanaša člen 170(1), tretji stavek, az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (zakon XCII iz leta 2003 o splošnem davčnem postopku; v nadaljevanju: LPGT), če je davčni zavezanec dal na voljo davčnemu organu vse dokumente, ki jih je imel, in je svojemu davčnemu obračunu priložil izdane račune?

                  6.

                  Ali je mogoče, če bi se lahko iz odgovorov na postavljena vprašanja za predhodno odločanje izpeljalo, da razlaga nacionalnega pravnega pravila po zadevi, v kateri je bil izdan sklep z dne 10. novembra 2016, Signum Alfa Sped (C-446/15, EU:C:2016:869), in praksa, sprejeta na podlagi nje, nista v skladu z določbami Direktive 2006/112 o [odbitku DDV], in glede na to, da sodišče prve stopnje ne sme predložiti Sodišču predloga za sprejetje predhodne odločbe v vseh zadevah, na podlagi določb člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah šteti, da pravica do učinkovitega pravnega sredstva in do nepristranskega sodnika, ki je priznana v tem členu, zagotavlja pravico davčnih zavezancev, da začnejo postopek za uveljavljanje odškodnine? Ali je treba v tem okviru uporabiti razlago, da izbira oblike odločbe, izdane v zadevi Signum Alfa Sped, pomeni, da je vprašanje že urejeno s pravom Skupnosti in je bilo že pojasnjeno s sodno prakso Sodišča Evropske unije ter da je zato očitno, ali pa pomeni, da glede na to, da se je začel nov postopek, vprašanje ni bilo popolnoma razjasnjeno in da je zato še vedno treba prositi Sodišče, naj se izreče v predhodnem postopku?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-611/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 13. avgusta 2019 – Crewprint Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 13. avgusta 2019 – Crewprint Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-611/19)
      (2020/C 95/07)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Crewprint Kft.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali sta v skladu z upoštevnimi določbami Direktive 2006/112/ES (1) [na področju odbitka DDV] in z načelom davčne nevtralnosti nacionalna razlaga in praksa, v skladu s katerima davčni organ ne prizna pravice [do odbitka DDV] v zvezi z ekonomsko transakcijo, izvedeno med strankama, na podlagi tega, da obliko pravnega razmerja med njima šteje za goljufivo (podjemna pogodba), saj daje pravico do odbitka, in v skladu s členom 1(7) [zakona o splošnem davčnem postopku] torej prerazvrsti dejavnost (v dejavnost posrednika), ki ne daje pravice do odbitka, saj meni, da je namen ravnanja strank davčno izogibanje glede na to, da ni nujno, da ima dejavnost, ki jo izvaja naslovnik računa, [to obliko poslovne dejavnosti], saj bi jo lahko opravljal tudi posrednik? Ali imajo v tem okviru kot pogoj za uporabo [odbitka DDV] davčni zavezanci davčno obveznost, da kot obliko ekonomske dejavnosti izberejo tisto, ki bo zanje pomenila večje davčno breme, ali pa pomeni zlorabo dejstvo, da v okviru uresničevanja pogodbene svobode, ki jo uživajo, in z nameni, ki nimajo ničesar skupnega z davčnim pravom, izberejo pogodbeno obliko ekonomske dejavnosti, ki jo izvajajo med seboj, ki ima tudi učinek, ki mu niso sledile, in sicer pravico do odbitka davka?

                  2.

                  Ali sta v skladu z upoštevnimi določbami Direktive 2006/112 [na področju odbitka DDV] in z načelom davčne nevtralnosti nacionalna razlaga in praksa, v skladu s katerima v primeru, če davčni zavezanec, ki želi uveljavljati pravico [do odbitka DDV] izpolnjuje materialne in formalne pogoje [za navedeni odbitek] in je sprejel zahtevane ukrepe pred sklenitvijo pogodbe, davčni organ ne prizna pravice do odbitka DDV, ker meni, da je vzpostavitev verige z ekonomskega vidika nepotrebna in torej pomeni zlorabo, saj podizvajalec, kljub temu da je sposoben opraviti storitve, te storitve zaupa drugim podizvajalcem iz razlogov, ki nimajo nič skupnega z davki, in ker je davčni zavezanec, ki želi izvajati pravico [do odbitka DDV], vedel, ko je sprejel naročilo, da bo njegov podizvajalec, ker nima kadrovskih in materialnih sredstev, opravil storitev s svojimi podizvajalci? Ali na odgovor vpliva dejstvo, da je davčni zavezanec oziroma da so njegovi podizvajalci v verigo vključili podizvajalca, s katerim so neposredno povezani ali s katerim jih povezuje osebna ali organizacijska vez (osebno poznanstvo, sorodstvena vez ali isti lastnik)?

                  3.

                  V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje: ali je izpolnjena zahteva ugotovitve dejanskega stanja na podlagi objektivnih dejstev v primeru, v katerem davčni organ v postopku, v katerem meni, da je ekonomsko razmerje med davčnim zavezancem, ki želi uveljavljati pravico [do odbitka DDV], in njegovim podizvajalcem nerazumno in neutemeljeno, to dejstvo oprl samo na pričevanje enega dela zaposlenih podizvajalca, ne da bi v skladu z objektivnimi dejstvi ugotovil značilnosti ekonomske dejavnosti, ki je predmet pogodbe, njenih posebnih okoliščin in zadevnega ekonomskega okvira in ne da bi zaslišal direktorje davčnega zavezanca in podizvajalskih podjetij, ki so del verige, ki imajo pooblastila za odločanje, in ali je v tem primeru pomembno, ali so davčni zavezanec oziroma členi v verigi sposobni izvesti storitve, in ali je potrebno sodelovanje izvedenca v zvezi s tem?

                  4.

                  Ali sta v skladu z določbami Direktive 2006/112 in z načelom učinkovitosti nacionalna razlaga in praksa, v skladu s katerima davčni organ v primeru, v katerem so izpolnjeni materialni in formalni pogoji [za odbitek DDV] in so se sprejeli ukrepi, ki jih je mogoče [razumno] zahtevati, na podlagi okoliščin, ki v skladu s sodbami Sodišča ne utemeljujejo [zavrnitve odbitka DDV] in niso objektivne, šteje davčno goljufijo za dokazano in ne prizna pravice [do odbitka DDV], samo zato ker se te okoliščine pojavljajo skupaj pri dovolj visokem številu preiskovanih členov v odkriti verigi?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-656/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 4. septembra 2019 – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 4. septembra 2019 – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-656/19)
      (2020/C 95/09)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je s členom 147 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: Direktiva o DDV) združljiva praksa države članice, v skladu s katero se pojem „osebna prtljaga“, določen kot pojmovni element dobav blaga v korist tujih potnikov, oproščenih davka na dodatno vrednost, izenačuje s pojmom osebnih predmetov, ki je uporabljen v Konvenciji o carinskih olajšavah za potovanja, podpisani 4. junija 1954 v New Yorku, in njenem Dodatnem protokolu, in pojmom „prtljage“, opredeljenim v členu 1, točka 5, Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o podrobnih pravilih v zvezi z nekaterimi določbami carinskega zakonika Unije?

                  2.

                  V primeru nikalnega odgovora na prejšnje vprašanje: kako je treba opredeliti pojem „osebna prtljaga“ iz člena 147 Direktive o DDV glede na to, da ga navedena direktiva ne opredeljuje? Ali je nacionalna praksa, v skladu s katero davčni organi države članice upoštevajo izključno „običajni pomen izrazov“, v skladu z določbami prava Unije?

                  3.

                  Ali je treba člena 146 in 147 Direktive o DDV razlagati tako, da je treba, če davčni zavezanec nima pravice do oprostitve dobav blaga v korist tujih potnikov v skladu s členom 147 navedene direktive, preučiti, odvisno od primera, ali je mogoče uporabiti oprostitev dobav blaga za izvoz v skladu s členom 146 iste direktive, čeprav se niso izvedle carinske formalnosti, določene v Carinskem zakoniku Unije in v delegirani zakonodaji?

                  4.

                  Če se na prejšnje vprašanje za predhodno odločanje odgovori, da je, če ni mogoče uporabiti oprostitve v korist tujih potnikov, transakcija lahko predmet oprostitve DDV iz naslova izvoza, ali se pravna transakcija opredeli kot dobava blaga za izvoz, ki je oproščena DDV, v nasprotju z namenom, ki ga je izrazila stranka ob oddaji naročila?

                  5.

                  V primeru pritrdilnega odgovora na tretje in četrto vprašanje za predhodno odločanje, ali je v primeru, kakršen je obravnavani v tej zadevi, v katerem je izdajatelj računa ob dobavi blaga vedel, da je bilo blago kupljeno z namenom preprodaje, vendar ga je tuji kupec kljub temu želel odnesti z ozemlja pod režimom tujih potnikov, zaradi česar je izdajatelj računa ravnal slaboverno, ko je izdal obrazec za zahtevek za vračilo davka, predviden za to v navedenem režimu, in ko je iz naslova oprostitve v korist tujih potnikov vrnil zaračunani davek na dodano vrednost, praksa države članice, v skladu s katero davčni organ zavrne vračilo davka, ki je bil nepravilno obračunan in plačan iz naslova dobav blaga v korist tujih potnikov, ne da bi take transakcije opredelil kot dobave blaga za izvoz in ne da bi izvedel ustrezni popravek, kljub temu da je nesporno, da je bilo blago odpeljano z Madžarske kot prtljaga potnikov, združljiva s členoma 146 in 147 Direktive o DDV ter načeloma davčne nevtralnosti in sorazmernosti, ki veljata v pravu Unije?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-717/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 27. septembra 2019 – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 27. septembra 2019 – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-717/19)
      (2020/C 95/10)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 90(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu predpisu, kakršen je sporni predpis iz postopka v glavni stvari, v skladu s katerim farmacevtska družba, ki po pogodbi, katere sklenitev ni obvezna, izvršuje plačila nacionalnemu nosilcu zdravstvenega zavarovanja glede na promet s farmacevtskimi izdelki in ki zato plačila za navedene izdelke ne obdrži v celoti, ni upravičena do naknadnega zmanjšanja davčne osnove zgolj zato, ker se plačila ne izvršujejo niti na način, ki je vnaprej določen z njeno tržno politiko, niti predvsem v promocijske namene?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu predpisu, kakršen je sporni predpis iz postopka v glavni stvari, v skladu s katerim se za naknadno zmanjšanje davčne osnove zahteva račun na ime imetnika pravice do povračila, ki dokazuje, da je bila opravljena transakcija, ki daje pravico do tega povračila, čeprav je transakcija, ki omogoča naknadno zmanjšanje davčne osnove, ustrezno dokumentirana in jo je mogoče naknadno preveriti ter delno temelji na avtentičnih javnih podatkih in omogoča pravilno pobiranje davka?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-740/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 9. novembra 2019 – NJ/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 9. novembra 2019 – NJ/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság
      (Zadeva C-740/19)
      (2020/C 95/11)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: NJ

         Tožena stranka: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/32/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana „Direktiva o postopkih“) ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin razlagati tako, da je mogoče, da država članica zagotavlja učinkovito pravno varstvo, čeprav njena sodišča ne morejo spremeniti odločb, izdanih v azilnem postopku, temveč jih lahko zgolj odpravijo in upravnemu organu naložijo izvedbo novega postopka?

                  2)

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana „Direktiva o postopkih“) – znova ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin – razlagati tako, da je zakonodaja države članice, ki za sodne postopke na področju azila določa enoten zavezujoč rok skupno največ 60 dni, ne glede na kakršne koli posamične okoliščine in brez upoštevanja posebnosti zadeve ter morebitnih težav z dokazovanjem, v skladu s temi določbami?

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60).


title: Zadeva C-819/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 6. novembra 2019 – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV in drugi

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 6. novembra 2019 – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV in drugi
      (Zadeva C-819/19)
      (2020/C 95/12)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands B. V.

         Tožene stranke: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Société Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Singapore Airlines Ltd, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, Swiss International Air Lines AG, British Airways plc, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, SAS AB, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS Cargo Group A/S, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, British Airways plc

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je nacionalno sodišče v sporu med oškodovanci (v tem primeru špediterji, odjemalci storitev zračnega tovornega prevoza) in letalskimi prevozniki pristojno – bodisi zaradi neposrednega učinka člena 101 PDEU ali vsaj člena 53 Sporazuma EGP bodisi na podlagi (takojšnjega učinka) člena 6 Uredbe št. 1/2003 (1) – za uporabo člena 101 PDEU ali vsaj člena 53 Sporazuma EGP v celotnem obsegu za sporazume/medsebojno dejansko usklajena ravnanja letalskih prevoznikov glede storitev prevoza tovora na letih, ki so bili opravljeni pred 1. majem 2004 na zračnih poteh med letališči znotraj Unije in letališči zunaj EGP oziroma pred 19. majem 2005 na zračnih poteh med Islandijo, Lihtenštajnom in Norveško ter letališči zunaj EGP, oziroma na letih, ki so bili opravljeni pred 1. junijem 2002 med letališči znotraj Unije in Švico, tudi za obdobje, ko je veljala prehodna ureditev iz členov 104 in 105 PDEU, ali pa prehodna ureditev temu nasprotuje?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-867/19 P: Pritožba, ki jo je Confédération nationale du Crédit Mutuel vložila 25. novembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-13/18, Crédit mutuel Arkéa/EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/13

      Pritožba, ki jo je Confédération nationale du Crédit Mutuel vložila 25. novembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-13/18, Crédit mutuel Arkéa/EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)
      (Zadeva C-867/19 P)
      (2020/C 95/13)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnik: Confédération nationale du Crédit Mutuel (zastopniki: B. Moreau-Margotin, M. Merli, C. Thomas-Raquin, M. Le Guerer, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Crédit Mutuel Arkéa, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 13. februarja 2020 sklenilo, da se pritožba ne dopusti.


title: Zadeva C-887/19 P: Pritožba, ki jo je vložila Susanne Rutzinger-Kurpas 4. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 v zadevi T-491/18, Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/14

      Pritožba, ki jo je vložila Susanne Rutzinger-Kurpas 4. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 v zadevi T-491/18, Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas
      (Zadeva C-887/19 P)
      (2020/C 95/14)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Susanne Rutzinger-Kurpas (zastopnik: F. Lichtnecker, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Vafo Praha s.r.o.
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 11. februarja 2020 razsodilo, da se pritožba ne dopusti in da mora Susanne Rutzinger-Kurpas nositi svoje stroške.


title: Zadeva C-910/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 12. decembra 2019 – Bankia S.A./Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 12. decembra 2019 – Bankia S.A./Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)
      (Zadeva C-910/19)
      (2020/C 95/15)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: Bankia S.A.

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

         Vprašanji za predhodno odločanje

      Sodišču Evropske unije se na podlagi člena 267 PDEU predložita v predhodno odločanje ti vprašanji v zvezi z razlago členov 3(2) in 6 Direktive 2003/71/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje in o spremembi Direktive 2001/34/ES:

                  1.

                  Ali lahko v primeru, da je javna ponudba za vpis delnic namenjena tako malim vlagateljem kot dobro poučenim vlagateljem in da se izda prospekt za male vlagatelje, tožbo za ugotovitev odgovornosti za prospekt vložita obe vrsti vlagateljev ali samo mali vlagatelji?

                  2.

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje tak, da jo lahko vložijo tudi dobro poučeni vlagatelji, ali je mogoče oceniti njihovo stopnjo poznavanja ekonomskega položaja izdajatelja javne ponudbe za vpis, ki ni razviden iz prospekta, glede na njihove pravne ali trgovinske odnose z navedenim izdajateljem (lastništvo delnic izdajatelja, sodelovanje v njegovih upravnih organih ipd.)?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 6, str. 356.


title: Zadeva C-912/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 13. decembra 2019 – Agrimotion S.A./ADAMA Deutschland GmbH

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 13. decembra 2019 – Agrimotion S.A./ADAMA Deutschland GmbH
      (Zadeva C-912/19)
      (2020/C 95/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in pritožnica: Agrimotion S.A.

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: ADAMA Deutschland GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali se lahko podjetje, ki fitofarmacevtsko sredstvo, registrirano v državi članici izvora, da v promet v državi članici vnosa, sklicuje na dovoljenje za vzporedno trgovanje, ki ga je pristojni organ države članice vnosa izdal tretjemu podjetju, če je na kanticah, v katere je fitofarmacevtsko sredstvo polnjeno in v katerih se da v promet v državi članici vnosa, naveden imetnik dovoljenja ter uvozno podjetje? Ali obstajajo dodatne zahteve in če da, katere? (1)

         (1)  V skladu s členom 52 Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).


title: Zadeva C-915/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. decembra 2019 – Eco Fox Srl / Fallimento Mythen Spa in drugi

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. decembra 2019 – Eco Fox Srl / Fallimento Mythen Spa in drugi
      (Zadeva C-915/19)
      (2020/C 95/17)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Eco Fox Srl

         Tožena stranka: Fallimento Mythen Spa, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo Economico, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je – glede na člena 107 in 108 PDEU, Uredbo Sveta (ES) št. 659/1999 (1) z dne 22. marca 1999 in poznejše spremembe, Uredbo Komisije (ES) št. 794/2004 (2) z dne 21. aprila 2004 in druge upoštevne določbe prava [Evropske unije] – državna pomoč, ki mora biti kot taka predhodno priglašena Evropski komisiji, sekundarna zakonodaja, kot je tukaj izpodbijana uredba, sprejeta na podlagi ministrske uredbe št. 37/2015, ki je neposredno vezana na sodbe Consiglio di Stato v zvezi z delno razveljavitvijo predhodnih uredb, ki so bile že priglašene Komisiji, ,retroaktivno‘ vplivala na način uporabe nižje trošarine za biodizelsko gorivo, s čimer je retroaktivno spremenila merila za dodelitev ugodnosti med družbami prosilkami, pri čemer se ni časovno podaljšala veljavnost programa davčnih olajšav?

         (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 4, str. 3).


title: Zadeva C-916/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. decembra 2019 – Alpha Trading SpA unipersonale/Ministero dell’Economia e delle Finanze in drugi

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. decembra 2019 – Alpha Trading SpA unipersonale/Ministero dell’Economia e delle Finanze in drugi
      (Zadeva C-916/19)
      (2020/C 95/18)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Alpha Trading SpA unipersonale

         Tožene stranke: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo Economico

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je – glede na člena 107 in 108 PDEU, Uredbo Sveta (ES) št. 659/1999 (1) z dne 22. marca 1999 in poznejše spremembe, Uredbo Komisije (ES) št. 794/2004 (2) z dne 21. aprila 2004 in druge upoštevne določbe prava [Evropske unije] – državna pomoč, ki mora biti kot taka predhodno priglašena Evropski komisiji, sekundarna zakonodaja, kot je tukaj izpodbijana uredba, sprejeta na podlagi ministrske uredbe št. 37/2015, ki je neposredno vezana na sodbe Consiglio di Stato v zvezi z delno razveljavitvijo predhodnih uredb, ki so bile že priglašene Komisiji, „retroaktivno“ vplivala na način uporabe nižje trošarine za biodizelsko gorivo, s čimer je retroaktivno spremenila merila za dodelitev ugodnosti med družbami prosilkami, pri čemer se ni časovno podaljšala veljavnost programa davčnih olajšav?

         (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 4, str. 3).


title: Zadeva C-917/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. decembra 2019 – Novaol Srl/Ministero dell’Economia e delle Finanze in drugi

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 12. decembra 2019 – Novaol Srl/Ministero dell’Economia e delle Finanze in drugi
      (Zadeva C-917/19)
      (2020/C 95/19)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Novaol Srl

         Tožene stranke: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali e del Turismo, Ministero dello Sviluppo Economico

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je – glede na člena 107 in 108 PDEU, Uredbo Sveta (ES) št. 659/1999 (1) z dne 22. marca 1999 in poznejše spremembe, Uredbo Komisije (ES) št. 794/2004 (2) z dne 21. aprila 2004 in druge upoštevne določbe prava [Evropske unije] – državna pomoč, ki mora biti kot taka predhodno priglašena Evropski komisiji, sekundarna zakonodaja, kot je tukaj izpodbijana uredba, sprejeta na podlagi ministrske uredbe št. 37/2015, ki je neposredno vezana na sodbe Consiglio di Stato v zvezi z delno razveljavitvijo predhodnih uredb, ki so bile že priglašene Komisiji, ,retroaktivno‘ vplivala na način uporabe nižje trošarine za biodizelsko gorivo, s čimer je retroaktivno spremenila merila za dodelitev ugodnosti med družbami prosilkami, pri čemer se ni časovno podaljšala veljavnost programa davčnih olajšav?

         (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 4, str. 3).


title: Zadeva C-918/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 16. decembra 2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH/Swiss International Air Lines AG

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 16. decembra 2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH/Swiss International Air Lines AG
      (Zadeva C-918/19)
      (2020/C 95/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

         Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Swiss International Air Lines AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu z dne 21. junija 1999 (1), kot je bil spremenjen s Sklepom št. 2/2010 Skupnega odbora Skupnosti in Švice za zračni promet z dne 26. novembra 2010 (2), razlagati tako, da se Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (3) v skladu s svojim členom 3(1)([b]) uporablja tudi za potnike na letu iz tretje države, ki pristanejo na letališču v Švici, da bi se nato vkrcali na letalo za let v državo članico?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali ta upoštevnost pomeni, da je za sodišča države članice upoštevna tudi sodna praksa Sodišča EU, v skladu s katero se lahko potniki na letih, ki so imeli zamudo, glede uporabe pravice do odškodnine obravnavajo enako kot potniki na letih, ki so bili odpovedani (sodba Sodišča EU z dne 19. novembra 2009, C-402/07 in C-432/07, Sturgeon in drugi (4))?

                  3.

                  Ali pravica do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe obstaja tudi v primeru, če potnik zaradi sorazmerno majhne zamude pri prihodu zamudi neposredni povezovalni let, posledica česar je zamuda treh ur ali več v končnem namembnem kraju, pri čemer pa sta leta opravila različna letalska prevoznika, rezervacijo pa je potrdil organizator potovanja, ki je sestavil leta za svoji stranki?

         (1)  UL 2002, L 114, str. 73.

         (2)  UL 2010, L 347, str. 54.

         (3)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.

         (4)  EU:C:2009:716.


title: Zadeva C-937/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 23. decembra 2019 – KA

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 23. decembra 2019 – KA
      (Zadeva C-937/19)
      (2020/C 95/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Köln

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Zadevna stranka: KA

         Nasprotni stranki: Staatsanwaltschaft Köln, Bundesamt für Güterverkehr

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 8(2), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 1072/2009 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 razlagati tako, da gre za dohodni mednarodni prevoz v smislu navedene določbe tudi tedaj, če do tega prevoza pride v okviru prevoza v skladu s členom 1(5)(d) Uredbe (ES) št. 1072/2009?

         (1)  Uredba (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga (UL 2009, L 300, str. 72).


title: Zadeva C-20/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 17. januarja 2020 – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 17. januarja 2020 – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Zadeva C-20/20)
      (2020/C 95/22)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj kasacijske pritožbe: E. M. T.

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 46 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (1) (prenovitev), v skladu s katerim morajo prosilci imeti pravico do učinkovitega pravnega sredstva zoper odločbe, ,izdan[e] v zvezi z [njihovo] prošnjo za mednarodno zaščito‘, in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členoma 20 in 26 zgoraj navedene direktive 2013/32/EU razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu postopkovnemu pravilu, kot je člen 39/57 zakona z dne 15. decembra 1980 o vstopu na ozemlje, prebivanju, nastanitvi in odstranitvi tujcev, ki določa, da je rok za vložitev tožbe zoper odločbo o zavrnitvi ponovne prošnje za mednarodno zaščito deset, koledarskih‘ dni od vročitve upravne odločbe, ,kadar tožbo vloži tujec, ki je ob vročitvi določbe na opredeljenem kraju, določenem v členih 74/8 in 74/9 [istega zakona], ali je na voljo vladi‘, zlasti če mora vlagatelj kasacijske pritožbe po vročitvi zgoraj navedene upravne odločbe najti novega odvetnika v okviru možnosti brezplačne pravne pomoči, da začne pritožbeni postopek?

         (1)  UL 2013, L 180, str. 60.


title: Zadeva C-21/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 17. januarja 2020 – Balgarska natsionalna televizia/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 17. januarja 2020 – Balgarska natsionalna televizia/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite
      (Zadeva C-21/20)
      (2020/C 95/23)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Balgarska natsionalna televizia

         Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se lahko avdiovizualne medijske storitve, ki jih javna televizija opravlja za gledalce, štejejo za storitev, ki se opravi za plačilo, v smislu člena 2(1)(c) Direktive 2006/112/Е[S], če se financira z državnimi sredstvi, pri čemer gledalci ne plačujejo prispevka za oddajanje, ali pa se sploh ne šteje za storitev, ki se opravi za plačilo, v smislu te določbe, in ne spada na področje uporabe te direktive?

                  2.

                  Ali je treba, če je odgovor, da avdiovizualne medijske storitve, ki se ponujajo gledalcem javne televizije, spadajo na področje uporabe člena 2(1)(c) Direktive 2006/112/Е[S], šteti, da gre za oproščene dobave v smislu člena 132(1)(q) te direktive, in ali je dopustna nacionalna ureditev, v skladu s katero je ta dejavnost oproščena samo zaradi tega, ker javna televizija prejema sredstva iz državnega proračuna, neodvisno od tega, ali je ta dejavnost tudi komercialna?

                  3.

                  Ali je v skladu s členom 168 Direktive 2006/112/Е[S] (1) dopustna praksa, v skladu s katero pravica do odbitka za nakupe ni odvisna samo od uporabe kupljenega blaga ali storitev (za obdavčljivo ali neobdavčljivo dejavnost), ampak tudi od načina financiranja teh nakupov – po eni strani, z lastnimi prihodki (med drugim od storitev oglaševanja) in, po drugi strani, z državnimi sredstvi – in v skladu s katero se pravica do celotnega odbitka prizna samo za nakupe, ki se plačajo z lastnimi prihodki, ne pa tudi za nakupe, ki se plačajo z državnimi sredstvi, pri čemer je treba obe vrsti nakupov knjižiti ločeno?

                  4.

                  Če se zavzame stališče, da dejavnost javne televizije vključuje obdavčljive in oproščene dobave, in če se upošteva mešano financiranje te dejavnosti: v kakšnem obsegu za te nakupe velja pravica do odbitka in katera merila je treba uporabiti za njeno opredelitev?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-23/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Klagenævnet for Udbud (Danska) 17. januarja 2020 – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland and Region Syddanmark

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Klagenævnet for Udbud (Danska) 17. januarja 2020 – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland and Region Syddanmark
      (Zadeva C-23/20)
      (2020/C 95/24)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Klagenævnet for Udbud

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Simonsen & Weel A/S

         Tožene stranke: Region Nordjylland in Region Syddanmark

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba načeli enakega obravnavanja in transparentnosti, navedeni v členu 18(1) [Direktive 2014/24] (1) in členu 49 [Direktive 2014/24] v povezavi s točkama 7 in 10(a) dela C Priloge V k Direktivi 2014/24, razlagati tako, da mora obvestilo o javnem naročilu v primeru, kot je v obravnavani zadevi, vsebovati informacije o ocenjeni količini in/ali ocenjeni vrednosti dobav na podlagi okvirne pogodbe, na katero se nanaša razpis?
                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, se Sodišče sprašuje še, ali je treba zgoraj navedene določbe razlagati tako, da je treba informacije navesti glede na okvirno pogodbo (a) kot celoto in/ali (b) glede na prvotnega naročnika, ki je navedel svojo namero o sklenitvi sporazuma na podlagi povabila k predložitvi ponudb (v obravnavani zadevi: Region Nordjylland) in/ali (c) glede na prvotnega naročnika, ki je navedel le, da sodeluje pri eni opciji (v obravnavani zadevi: Region Syddanmark).

                  2.

                  Ali je treba načeli enakega obravnavanja in transparentnosti, navedeni v členu 18(1) [Direktive 2014/24] ter členih 33 in 49 [Direktive 2014/24] v povezavi s točkama 7 in 10(a) dela C Priloge V k Direktivi 2014/24, razlagati tako, da morata biti v obvestilu o javnem naročilu ali v razpisni dokumentaciji navedeni največja količina in/ali najvišja vrednost dobav na podlagi okvirne pogodbe, na katero se nanaša razpis, da sporna okvirna pogodba tako ne bo več imela kakršnega koli učinka, ko je navedena omejitev dosežena?
                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, se Sodišču postavlja tudi vprašanje, ali je treba zgoraj navedene določbe razlagati tako, da je treba zgornjo največjo omejitev navesti glede na okvirno pogodbo (a) kot celoto in/ali (b) glede na prvotnega naročnika, ki je navedel svojo namero o sklenitvi sporazuma na podlagi povabila k predložitvi ponudb (v obravnavani zadevi: Region Nordjylland) in/ali (c) glede na prvotnega naročnika, ki je navedel le, da sodeluje pri eni opciji (v obravnavani zadevi: Region Syddanmark).
                  Če je dogovor na prvo in/ali drugo vprašanje pritrdilen, se Sodišče prosi še – kolikor je to upoštevno za vsebino navedenih odgovorov – naj odgovori na vprašanje:

                  3.

                  Ali je treba člen 2d(1)(a) [Direktive 92/13] v povezavi s členoma 33 in 49 [Direktive 2014/24] v povezavi s točkama 7 in 10(a) dela C Priloge V k Direktivi 2014/24 razlagati tako, da pogoj, da je „naročnik oddal naročilo brez predhodne objave obvestila v Uradnem listu Evropske unije“, zajema primer, kot je v obravnavani zadevi, kadar je naročnik objavil obvestilo o javnem naročilu v Uradnem listu Evropske unije, ki se nanaša na predvideno okvirno pogodbo, vendar

                              (a)

                              obvestilo o javnem naročilu ne izpolnjuje zahteve po navedbi ocenjene količine in/ali ocenjene vrednosti dobav na podlagi okvirne pogodbe, na katero se nanaša razpis, saj je zadevna ocena navedena v razpisni dokumentaciji, in

                              (b)

                              je naročnik kršil zahtevo, da mora v obvestilu o javnem naročilu ali v razpisni dokumentaciji navesti največjo količino in/ali najvišjo vrednost dobav na podlagi okvirne pogodbe, na katero se nanaša povabilo k predložitvi ponudb?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva C-27/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Rennes (Francija) 21. januarja 2020 – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Rennes (Francija) 21. januarja 2020 – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)
      (Zadeva C-27/20)
      (2020/C 95/25)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de grande instance de Rennes

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: PF, QG

         Tožena stranka: Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba pravo Unije, zlasti člena 20 in 45 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter člen 4 Uredbe št. 883/2004 (1) in člen 7 Uredbe št. 492/2011 (2), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen R 532-3 zakonika o socialni varnosti, v kateri je kot referenčno koledarsko leto za izračun družinskih dajatev opredeljeno predzadnje leto pred obdobjem izplačila in katere uporaba v primeru, ko se prejemniku po znatnem zvišanju dohodkov v drugi državi članici ti dohodki po njegovi vrnitvi v državo članico izvora znižajo, pripelje do tega, da je ta prejemnik – drugače kot državljani, ki niso izvajali svoje pravice do prostega gibanja – prikrajšan za del družinskih dajatev?

         (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).

         (2)  Uredba (EU) št 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (UL 2011, L 141, str. 1).


title: Zadeva C-28/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Attunda Tingsrätt (Švedska) 21. januarja 2020 – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Attunda Tingsrätt (Švedska) 21. januarja 2020 – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS
      (Zadeva C-28/20)
      (2020/C 95/26)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Attunda Tingsrätt

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Airhelp Limited

         Tožena stranka: Scandinavian Airlines System SAS

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali stavka letalskih pilotov, ki so zaposleni pri letalskem prevozniku in so potrebni za letenje, pomeni „izredne razmere“ v smislu člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 (1), kadar se stavka ne izvaja v povezavi z ukrepom, za katerega se odloči ali ki ga napove letalski prevoznik, vendar je zanjo izdano obvestilo in jo organizacije delavcev začnejo zakonito izvajati kot sindikalni ukrep, katerega namen je letalskega prevoznika prisiliti k zvišanju plač, zagotavljanju koristi ali spremembi delovnih pogojev, da bi se izpolnile zahteve organizacij?

                  2.

                  Kateri morebitni pomen je treba pripisati pravičnosti zahtev organizacij delavcev in zlasti dejstvu, da je zahtevano zvišanje plač precej višje od zvišanja plač, ki se na splošno uporablja na zadevnih nacionalnih trgih dela?

                  3.

                  Kateri morebitni pomen je treba pripisati dejstvu, da letalski prevoznik za to, da bi preprečil stavko, sprejme predlog za poravnavo nacionalnega organa, pristojnega za posredovanje v delovnih sporih, organizacije delavcev pa ga ne?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-320/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – WD/EFSA (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Pogodba za določen čas – Sklep o neizvedbi prerazvrstitve – Neobstoj poročil o delu – Dodelitev točk za prerazvrstitev s poročilom – Očitna napaka pri presoji – Sklep o nepodaljšanju – Dolžnost skrbnega ravnanja – Očitna napaka pri presoji – Zloraba pooblastil – Legitimna pričakovanja – Obveznost obrazložitve – Pravica do zaslišanja – Odgovornost)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – WD/EFSA
      (Zadeva T-320/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za določen čas - Sklep o neizvedbi prerazvrstitve - Neobstoj poročil o delu - Dodelitev točk za prerazvrstitev s poročilom - Očitna napaka pri presoji - Sklep o nepodaljšanju - Dolžnost skrbnega ravnanja - Očitna napaka pri presoji - Zloraba pooblastil - Legitimna pričakovanja - Obveznost obrazložitve - Pravica do zaslišanja - Odgovornost)
      (2020/C 95/27)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: WD (zastopnici: L. Levi in A. Blot, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (zastopniki: D. Detken in F. Volpi, agenta, skupaj z D. Waelbroeckom, A. Duron in C. Dekemexhe, odvetniki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti sklepa EFSA z dne 14. julija 2017, da se tožeče stranke ne prerazvrsti v naziv AST 6 v okviru prerazvrstitve za leto 2017, sklepa EFSA z dne 9. avgusta 2017 o nepodaljšanju njene pogodbe ter sklepov z dne 9. februarja in 12. marca 2018 o zavrnitvi pritožb zoper ta sklepa in, drugič, za odškodnino za domnevno nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi teh sklepov.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  WD se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 259, 23.7.2018.


title: Zadeva T-485/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2020 – Compañia de Tranvías de la Coruña/Komisija (Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Dokumenti Komisije glede razlage določbe prava Unije – Dokumenti, ki izvirajo od tretje osebe – Dokumenti, ki jih je izdala država članica – Uredba (ES) št. 1370/2007 – Delna zavrnitev dostopa – Zavrnitev dostopa v celoti – Obveznost obrazložitve – Izjema glede varstva sodnih postopkov – Prevladujoč javni interes)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2020 – Compañia de Tranvías de la Coruña/Komisija
      (Zadeva T-485/18) (1)

      (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti Komisije glede razlage določbe prava Unije - Dokumenti, ki izvirajo od tretje osebe - Dokumenti, ki jih je izdala država članica - Uredba (ES) št. 1370/2007 - Delna zavrnitev dostopa - Zavrnitev dostopa v celoti - Obveznost obrazložitve - Izjema glede varstva sodnih postopkov - Prevladujoč javni interes)
      (2020/C 95/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Compañía de Tranvías de la Coruña, SA (La Corogne, Španija) (zastopnik: J. Monrabà Bagan, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in C. Ehrbar, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 7. junija 2018, s katerim je bil tožeči stranki delno ali v celoti zavrnjen dostop do dokumentov, ki so povezani z mnenjem Komisije, poslanim Francoski republiki glede veljavnosti pogodbe za proge podzemne železnice do leta 2039.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Evropske komisije z dne 7. junija 2018, s katerim je bil delno ali v celoti družbi Compañía de Tranvías de la Coruña, SA zavrnjen dostop do dokumentov, ki so povezani z mnenjem Komisije, ki je bilo posredovano Francoski republiki glede veljavnosti pogodb za proge podzemne železnice do leta 2039, se razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim delno zavrnjen dostop do podatkov, ki niso osebni podatki, ki jih vsebujejo dopis Komisije z dne 25. oktobra 2010, ki je bil poslan francoskim organom, ter dopisa podpredsednika Komisije S. Kallasa z dne 27. julija 2012 in 5. junija 2013, ki sta bila poslana RATP.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Komisija nosi svoje stroške in petino stroškov družbe Compañía de Tranvías de la Coruña.

                  4.

                  Družba Compañía de Tranvías de la Coruña nosi štiri petine svojih stroškov.

         (1)  UL C 381, 22.10.2018.


title: Zadeva T-487/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. februarja 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect) („Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije ViruProtect – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) – Obveznost obrazložitve“)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. februarja 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect)
      (Zadeva T-487/18) (1)

      („Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije ViruProtect - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Obveznost obrazložitve“)
      (2020/C 95/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. junija 2018 (zadeva R 1886/2017-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka ViruProtect kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Stada Arzneimittel AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 352, 1.10.2018.


title: Zadeva T-505/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Madžarska/Komisija (EKJS in EKSRP – Odhodki, izključeni iz financiranja – Podpora za razvoj podeželja – Pomoč, dodeljena skupinam proizvajalcev – Odhodki Madžarske – Člen 35 Uredbe (ES) št. 1698/2005 – Kvalificirano priznanje – Upravičenost do pomoči – Izračunani finančni popravek – Člen 52(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 – Lojalno sodelovanje – Varstvo legitimnih pričakovanj – Sorazmernost – Pravna varnost – Neupravičeni zneski)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Madžarska/Komisija
      (Zadeva T-505/18) (1)

      (EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Podpora za razvoj podeželja - Pomoč, dodeljena skupinam proizvajalcev - Odhodki Madžarske - Člen 35 Uredbe (ES) št. 1698/2005 - Kvalificirano priznanje - Upravičenost do pomoči - Izračunani finančni popravek - Člen 52(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 - Lojalno sodelovanje - Varstvo legitimnih pričakovanj - Sorazmernost - Pravna varnost - Neupravičeni zneski)
      (2020/C 95/30)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Madžarska (zastopniki: M. Fehér, M. Tátrai, A. Pokoraczki in G. Koós, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Bottka in J. Aquilina, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2018/873 z dne 13. junija 2018 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2018, L 152, str. 29).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Madžarski se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 399, 5.11.2018.


title: Zadeva T-573/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2020 – Hickies/EUIPO (oblika vezalke) (Znamka Evropske unije – Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije – Oblika vezalke – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Varstvo pravice v zvezi s prejšnjim modelom – Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2020 – Hickies/EUIPO (oblika vezalke)
      (Zadeva T-573/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije - Oblika vezalke - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Varstvo pravice v zvezi s prejšnjim modelom - Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)
      (2020/C 95/31)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hickies, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnici: I. Fowler, solicitor, in S. Petivlasova, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. O’Neill, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. junija 2018 (zadeva R 2693/2017-5) v zvezi z zahtevo za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki vezalke kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Hickies, Inc. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 408, 12.11.2018.


title: Zadeva T-732/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. februarja 2020 – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije charantea – Prejšnja figurativna znamka Evropske unije CHARITÉ – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. februarja 2020 – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)
      (Zadeva T-732/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije charantea - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije CHARITÉ - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 95/32)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnica: I. Hödl, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: A. Söder, odvetnica)

         Drugi stranki pred odborom za pritožbe, intervenientki v postopku pred Splošnim sodiščem: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlin, Nemčija) (zastopnika: A. Wulff in K. Schmidt-Hern, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. oktobra 2018 (zadeva R 539/2018-4), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Charité in Dalasa.

         Izrek

                  1.

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 15. oktobra 2018 (zadeva R 539/2018-4) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO nosi svoje stroške in stroške družbe Dalasa Handelsgesellschaft mbH v postopku pred Splošnim sodiščem.

                  3.

                  Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts nosi svoje stroške v postopku pred Splošnim sodiščem.

                  4.

                  Tožba se v preostalem delu zavrne.

         (1)  UL C 54, 11.2.2019.


title: Zadeva T-44/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2020 – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije TC Touring Club – Prejšnja besedna znamka Evropske unije TOURING CLUB ITALIANO – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Resna uporaba prejšnje znamke – Člen 47(2) Uredbe 2017/1001 – Dodatni dokazi, ki so bili prvič predloženi pred pritožbenim odborom – Člen 95(2) Uredbe 2017/1001 – Nasprotna tožba)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2020 – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club)
      (Zadeva T-44/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije TC Touring Club - Prejšnja besedna znamka Evropske unije TOURING CLUB ITALIANO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Resna uporaba prejšnje znamke - Člen 47(2) Uredbe 2017/1001 - Dodatni dokazi, ki so bili prvič predloženi pred pritožbenim odborom - Člen 95(2) Uredbe 2017/1001 - Nasprotna tožba)
      (2020/C 95/34)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Globalia Corporación Empresarial, SA (Llucmajor, Španija) (zastopnik: A. Gómez López, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: A. Kusturovic, J.F. Crespo Carrillo in H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Touring Club Italiano (Milano, Italija) (zastopnik: G. Guglielmetti, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. novembra 2018 (zadeva R 448/2018-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Touring Club Italiano in Globalia Corporación Empresarial.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Nasprotna tožba se zavrže kot nedopustna.

                  3.

                  V okviru primarne tožbe se družbi Globalia Corporación Empresarial, SA, naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, nastalimi družbi Touring Club Italiano v zvezi s postopkmo pred odborom za pritožbe.

                  4.

                  V okviru nasprotne tožbe družba Touring Club Italiano nosi svoje stroške in stroške, nastale družbi Globalia Corporación Empresarial in EUIPO.

         (1)  UL C 93, 11.3.2019.


title: Zadeva T-135/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO – Dalmat (LaTV3D) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije LaTV3D – Prejšnja nacionalna besedna znamka TV3 – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost storitev – Podobnost znakov – Razlikovalni učinek – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO – Dalmat (LaTV3D)
      (Zadeva T-135/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije LaTV3D - Prejšnja nacionalna besedna znamka TV3 - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost storitev - Podobnost znakov - Razlikovalni učinek - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 95/35)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. Erdozain López, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. O’Neill, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Stéphane Dalmat (Pariz, Francija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. decembra 2018 (zadeva R 874/2018-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals in S. Dalmatom.

         Izrek

                  1.

                  Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 13. decembra 2018 (zadeva R 874/2018-2) se razveljavi v delu, v katerem je z njo izključen obstoj verjetnosti zmede glede drugih storitev od storitev „prevajanje in tolmačenje“ iz razreda 41 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 148, 29.4.2019.


title: Zadeva T-248/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Bilde/Parlament (Privilegiji in imunitete – Član Parlamenta – Odločba o odvzemu poslanske imunitete – Očitna napaka pri presoji – Electa una via – Načelo non bis in idem – Zloraba pooblastil)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Bilde/Parlament
      (Zadeva T-248/19) (1)

      (Privilegiji in imunitete - Član Parlamenta - Odločba o odvzemu poslanske imunitete - Očitna napaka pri presoji - Electa una via - Načelo non bis in idem - Zloraba pooblastil)
      (2020/C 95/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Dominique Bilde (Lagarde, Francija) (zastopnik: F. Wagner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: N. Görlitz in C. Burgos, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta P8_TA(2019)0137 z dne 12. marca 2019 o odvzemu poslanske imunitete tožeči stranki.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Dominique Bilde nosi svoje stroške in stroške Evropskega parlamenta.

         (1)  UL C 213, 24.6.2019.


title: Zadeva T-262/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. februarja 2020 – Jakober/EUIPO (oblika skodelice) (Znamka Evropske unije – Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije – Oblika skodelice – Nedopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. februarja 2020 – Jakober/EUIPO (oblika skodelice)
      (Zadeva T-262/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije - Oblika skodelice - Nedopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe)
      (2020/C 95/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Philip Jakober (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: J. Klink, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. februarja 2019 (zadeva R 1153/2018-4) v zvezi z zahtevo za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki skodelice kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 11. februarja 2019 (zadeva R 1153/2018-4) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva T-331/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (upodobitev levje glave, obdane z obroči, ki tvorijo verigo) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja levjo glavo, obdano z obroči, ki tvorijo verigo – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (upodobitev levje glave, obdane z obroči, ki tvorijo verigo)
      (Zadeva T-331/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja levjo glavo, obdano z obroči, ki tvorijo verigo - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 95/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Pierre Balmain (Pariz, Francija) (zastopnika: J. M. Iglesias Monravá in S. Mainar Roger, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: V. Ruzek, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. marca 2019 (zadeva R 1223/2018-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki prikazuje levjo glavo, obdano z obroči, ki tvori verigo, kot znamko Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Pierru Balmainu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 246, 22.7.2019.


title: Zadeva T-332/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (upodobitev levje glave, obdane z obroči, ki tvorijo verigo) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije ki upodablja levjo glavo, obdano z obroči, ki tvorijo verigo – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (upodobitev levje glave, obdane z obroči, ki tvorijo verigo)
      (Zadeva T-332/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije ki upodablja levjo glavo, obdano z obroči, ki tvorijo verigo - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 95/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Pierre Balmain (Pariz, Francija) (zastopnika: J. M. Iglesias Monravá in S. Mainar Roger, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: V. Ruzek, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. marca 2019 (zadeva R 1224/2018-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki upodablja levjo glavo, obdano z obroči, ki tvorijo verigo, kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Pierru Balmainu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 246, 22.7.2019.


title: Zadeva T-293/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. januarja 2020 – Republika Latvija/Komisija (Ničnostna tožba – Skupna ribiška politika – Pariška pogodba o arhipelagu Spitzberg (Norveška) – Možnosti ribolova snežnega morskega pajka na območju okoli Svalbarda (Norveška) – Uredba (EU) 2017/127 – Plovila, registrirana v Uniji, ki imajo dovoljenje za ribolov – Zadržanje latvijskega plovila – Člen 265 PDEU – Poziv k ukrepanju – Opredelitev Komisije – Akti, ki ne povzročajo zavezujočih pravnih učinkov – Nedopustnost)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/31

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. januarja 2020 – Republika Latvija/Komisija
      (Zadeva T-293/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Skupna ribiška politika - Pariška pogodba o arhipelagu Spitzberg (Norveška) - Možnosti ribolova snežnega morskega pajka na območju okoli Svalbarda (Norveška) - Uredba (EU) 2017/127 - Plovila, registrirana v Uniji, ki imajo dovoljenje za ribolov - Zadržanje latvijskega plovila - Člen 265 PDEU - Poziv k ukrepanju - Opredelitev Komisije - Akti, ki ne povzročajo zavezujočih pravnih učinkov - Nedopustnost)
      (2020/C 95/40)
      Jezik postopka: latvijščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Latvija (zastopnik: V. Soņeca, agent)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, E. Paasivirta, I. Naglis in A. Sauka, agenti)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členu 263 PDEU, se nanaša, prvič, na razglasitev ničnsoti dopisa Komisije z dne 12. marca 2018, s katerim se je ta institucija opredelila do poziva k ukrepanju, ki ji ga je z dopisom z dne 22. decembra 2017 na podlagi člena 265 PDEU poslala Republika Latvija, in katerega namen je bil v bistvu poziv Komisiji, naj sprejme ukrepe glede obrambe ribolovnih pravic in interesov Evropske unije na območju Svalbarda (Norveška) in drugič, na naložitev Komisiji, naj v zvezi s tem sprejme stališče, ki ne ustvarja škodljivih pravnih učinkov za Republiko Latvijo.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne kot nedopustna.

                  2.

                  Postopek s predlogom za intervencijo Kraljevine Španije se ustavi.

                  3.

                  Republiki Latviji se poleg lastnih stroškov naloži stroške, nastale Evropski komisiji, razen stroškov v zvezi s predlogom za intervencijo.

                  4.

                  Republika Španija, Republika Latvija in Komisija nosijo svoje stroške v zvezi s predlogom za intervencijo.

         (1)  UL C 240, 9.7.2018.


title: Zadeva T-808/19 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2020 – Silgan International in Silgan Closures/Komisija (Začasna odredba – Konkurenca – Zahtevek za posredovanje podatkov – Člen 18(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/33

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2020 – Silgan International in Silgan Closures/Komisija
      (Zadeva T-808/19 R)
      (Začasna odredba - Konkurenca - Zahtevek za posredovanje podatkov - Člen 18(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2020/C 95/43)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Silgan International Holdings BV (Amsterdam, Nizozemska), Silgan Closures GmbH (Munich, Nemčija) (zastopniki: D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, B. Meyring in E. Venot, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B. Ernst, L. Wildpanner, A. Keidel in G. Meessen, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Sklepa Komisije C(2019) 8501 final z dne 20. novembra 2019 v zvezi s postopkom na podlagi člena 18(3) in člena 24(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (zadeva AT.40522 – Kovinska embalaža).

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-13/20: Tožba, vložena 8. januarja 2020 – Valiante/Komisija

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/34

      Tožba, vložena 8. januarja 2020 – Valiante/Komisija
      (Zadeva T-13/20)
      (2020/C 95/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Diego Valiante (Antwerpen-Berchem, Belgija) (zastopnik: R. Wardyn, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Komisije z dne 14. marca 2019 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke za dopustitev k notranjem natečaju COM/1/AD10/18 (AD10) razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 27 Kadrovskih predpisov, ker je bila tožeči stranki s sklepom zavrnjena pripustitev k notranjemu natečaju zaradi neobstoja minimalnega razreda.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da minimalni razred ni objektiven pokazatelj sposobnosti. Zahteva po minimalnem razredu naj bi zato preprečevala zaposlitev izkušenih in kvalificiranih kandidatov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja in člena 27 Kadrovskih predpisov z zahtevo po minimalnem razredu, ki ne vpliva enako na začasne uslužbence in uradnike.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 27 Kadrovskih predpisov z zahtevo po prijavi le za eno področje, s katero se preprečuje zaposlitev na podlagi najvišje stopnje sposobnosti, učinkovitosti in neoporečnosti na najširši možni podlagi.


title: Zadeva T-14/20: Tožba, vložena 8. januarja 2020 – Tratkowski/Komisija

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/35

      Tožba, vložena 8. januarja 2020 – Tratkowski/Komisija
      (Zadeva T-14/20)
      (2020/C 95/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Michal Tratkowski (Bruselj, Belgija) (zastopnik: R. Wardyn, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi odločbo Komisije z dne 14. marca 2019, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke, da se jo uvrsti v notranji izbirni postopek COM/2/AD12/18;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 27 Kadrovskih predpisov z odločbo, da se jo ne uvrsti v notranji izbirni postopek, ker ni v najnižjem nazivu. Tožeča stranka trdi, da najnižji naziv ni dejanski pokazatelj kompetenc. Posledično najnižji naziv preprečuje zaposlovanje izkušenih in kvalificiranih kandidatov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja in člena 27 Kadrovskih predpisov, zaradi zahteve v zvezi z najnižjim nazivom, ki ne vpliva na enak način začasnih uslužbencev in uradnikov.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 27 Kadrovskih predpisov zaradi zahteve, da se lahko prijavi le na eno področje, kar preprečuje zaposlovanje na podlagi prijav najsposobnejših, najučinkovitejših in neoporečnih kandidatov.


title: Zadeva T-20/20: Tožba, vložena 14. januarja 2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Parlament

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/35

      Tožba, vložena 14. januarja 2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Parlament
      (Zadeva T-20/20)
      (2020/C 95/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis AE (Kallithea Attikis, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Razglasi za ničen Sklep Evropskega parlamenta z dne 5. decembra 2019, s katerim je bila uvrščena na drugo mesto v okviru javnega razpisa TRA/EU19/2019: Storitve prevajanja v okviru sklopa 5 (prevajanje v angleščino);

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali, ker pogodba ni bila sklenjena z njo;

                  —

                  podredno, Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali zaradi izgube priložnosti;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo pravnih stroškov ter drugih stroškov in izdatkov, ki so nastali v zvezi s to tožbo, tudi če se ta zavrne.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje nezadostna obrazložitev – kršitev obveznosti obrazložitve, kršitev člena 296 PDEU in kršitev Priloge I, Poglavje 1, Skupne določbe, Oddelek 1, točka 34 Finančne uredbe (EU) 2018/1046 (1) in člena 89 Delegirane uredbe (EU) 2019/715 (2) – ter bistvena kršitev postopka in pravice do učinkovitega pravnega sredstva.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da predložena obrazložitev ni zadostna in concreto, saj ni razvidno katera pomanjkljivost v okviru vsakega izmed podmeril ustreza odbitju točk za vsako zatrjevano posamezno prevajalsko napako. Tožeča stranka zato ne more niti razumeti, na kaj natančno se napaka nanaša, niti analizirati stanja in predložiti pojasnil.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjujejo očitne napake pri ocenjevanju.

                              —

                              Pri ocenjevanju so bile storjene številne očitne napake presoje v povezavi s podmerilom „Slog – Jasnost“, „Razumljivost – Ločila“, „izgled in natančnost“ ter „napačen prevod“.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje nejasnost ocenjevalnih meril, ker se isto merilo uporabi dvakrat, tako da se točke za isto značilnost storitve, dodelijo v okviru dveh različnih ocenjevalnih meril.

                              —

                              Ena vrsta napake je nejasna, ker v slovarju razpisa ni navedena nobena posebna analiza in ker ker ta napaka ni tehnični termin prevajalskega poklica. Razpisne zahteve tudi določajo, da se ista postavka upošteva v dveh različnih merilih, zaradi česar je rezultat ocene izkrivljen.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev člena 21.2 Priloge I Finančne uredbe (EU) 2018/1046 – Neustrezno ponderiranje meril za dodelitev.

                              —

                              Ker je ponder cene le 33 %, ponder kvalitete pa 66 %, je teža cene zelo majhna, s čemer se nevtralizira vpliv stroškov v postopku oddaje in spodbuja nakup storitev, ki so nerazumno drage, kar pomeni slabo finančno upravljanje.

                  5.

                  S petim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev razpisnih zahtev in člena 175 Finančne uredbe (EU) 2018/1046, ki se nanaša na obdobje mirovanja.

                              —

                              Kljub obvestilu Evropskega parlamenta v zvezi z odložitvijo podpisa zadevne pogodbe je bilo v Uradnem listu EU objavljeno obvestilo, da je bila pogodba že podpisana 4. decembra 2019, pri čemer ni bil objavljen noben popravek, s čimer so bile kršene razpisne zahteve in člen 175 Finančne uredbe (EU) 2018/1046, ki se nanaša na obdobje mirovanja.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (UL 2018 L 193, str. 1)

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/715 z dne 18. decembra 2018 o okvirni finančni uredbi za organe, ustanovljene na podlagi PDEU in Pogodbe Euratom, iz člena 70 Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2019 L 122, str. 1).


title: Zadeva T-28/20: Tožba, vložena 16. januarja 2020 – ID/ESZD

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/37

      Tožba, vložena 16. januarja 2020 – ID/ESZD
      (Zadeva T-28/20)
      (2020/C 95/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ID (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je njena tožba dopustna;

                  —

                  sporno odločbo razglasi za nično in, kolikor je potrebno, razglasi za nično tudi odločbo o zavrnitvi pritožbe;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo 449 397,05 EUR za povračilo premoženjske škode, ki je nastala tožeči stranki, skupaj z obrestmi po zakonski obrestni meri do celotnega plačila;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo 20 000 EUR za povračilo premoženjske škode, ki je nastala tožeči stranki, skupaj z obrestmi po zakonski obrestni meri do celotnega plačila, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 84 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije:

                              —

                              prvi del, ki se nanaša na elemente, na katerih mora temeljiti ugotovitev neustreznosti, da se utemelji odpustitev pred iztekom poskusne dobe;

                              —

                              drugi del, ki se nanaša na stopnjo neustreznosti, ki mora biti podana, da se utemelji odpustitev pred iztekom poskusne dobe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev in očitna napaka pri presoji:

                              —

                              prvi del, ki se nanaša na nezadostno obrazložitev in očitno napako pri presoji;

                              —

                              drugi del, ki se nanaša na presojo dejstev, ki so lahko podlaga za ugotovitev očitne neustreznosti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: zloraba pooblastil.


title: Zadeva T-37/20: Tožba, vložena 22. januarja 2020 – Združeno kraljestvo/Komisija

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/38

      Tožba, vložena 22. januarja 2020 – Združeno kraljestvo/Komisija
      (Zadeva T-37/20)
      (2020/C 95/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: Z. Lavery, agent, in T. Buley, Barrister)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2019/1835 (1) v delu, v katerem se z njim nekateri odhodki akreditiranih plačilnih agencij združenega kraljestva v okviru Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) zaradi pomanjkljive opredelitve aktivnega kmeta – povezane družbe izključujejo iz financiranja Evropske Unije, in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov Združenega kraljestva.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, v katerem zatrjuje, da je bil napačno uporabljen člen 9(2), prvi pododstavek, Uredbe 1307/2013 (2).
      Združeno kraljestvo v utemeljitev tega tožbenega razloga navaja sedem argumentov.

                  —

                  Prvič, Komisija je napačno razlagala besedilo člena 9(2), prvi pododstavek. Ta člen ne preprečuje plačila prosilcu zgolj zaradi tega, ker je prosilec član večje skupine družb in nekateri drugi člani te skupine opravljajo dejavnosti, ki so na negativnem seznamu.

                  —

                  Drugič, tožeča stranka navaja, da besedilo te določbe ne more imeti pomena, ki mu ga je pripisala Komisija. Iz skladnje besedila izhaja, da je prepovedano to, da bi se skupina sama ukvarjala z zadevno dejavnostjo. Ta pogoj ni izpolnjen, kadar je prosilec za neposredno plačilo družba, ki sama izpolnjuje pogoje za opredelitev kmeta iz člena 4(1)(a), vendar sama ne opravlja zadevne dejavnosti.

                  —

                  Tretjič, razlaga Združenega kraljestva je podkrepljena z dejstvom, da besedilo člena 9(2), prvi pododstavek, povzema besedilo člena 4(1)(a), v katerem je opredeljen pojem „kmet“. „Kmet“ je lahko bodisi fizična ali pravna oseba, ki opravlja kmetijsko dejavnost, bodisi skupina takih oseb. V zadnjem primeru bo posamezni „kmet“ v smislu člena 4(1)(a) vključen v združenje fizičnih ali pravnih oseb. Tega stavka se ne bi smelo razumeti tako, da v člen 4(1)(a) uvaja „povezane subjekte“, zato takega pomena tudi ni mogoče pripisati členu 9(2), prvi pododstavek.

                  —

                  Četrtič, izraz „skupine fizičnih ali pravnih oseb“ se pojavlja tudi na drugih mestih v Uredbi, vendar pa se zdi, da ga Komisija ne razlaga vedno tako kot ga razlaga v členu 9(2), prvi pododstavek. Združeno kraljestvo trdi, da se mora ta bistveni izraz v celotni Uredbi 1307/13 razlagati enako.

                  —

                  Petič, Združeno kraljestvo trdi tudi, da je z razlago Komisije povezan še en jezikovni problem. Navedba „fizične“ osebe v zadevnem izrazu je nepotrebna. Dovolj bi bila že navedba „skupine pravnih oseb“. Fizična oseba nikoli ne more biti v lasti druge fizične ali pravne osebe in tudi ne more biti združena z drugo tako osebo na način, na katerega se lahko družba poveže z drugo družbo.

                  —

                  Šestič, iz širše namenske ali teleološke razlage je razvidno, da je stališče Združenega kraljestva pravilno in da je stališče Komisije napačno. V uvodni izjavi 10 je namreč navedeno, da se neposredna plačila ne bi smela dodeljevati „fizičnim in pravnim osebam, razen če lahko take osebe dokažejo, da se s kmetijsko dejavnostjo ne ukvarjajo le obrobno“. Ta pristop je popolnoma skladen z razlago člena 9(2), prvi pododstavek, ki jo zastopa Združeno kraljestvo, in je v nasprotju z razlago Komisije.

                  —

                  Nazadnje, člen 9(2), tretji pododstavek, uvaja izjemo od prepovedi iz člena 9(2), prvi pododstavek, kadar prosilec (posameznik ali skupina) izpolnjuje pogoje iz točk od (a) do (c). Če lahko prosilec dokaže, da njegova kmetijska dejavnost „ni zanemarljiva“, zanj velja točka (b). Iz tega je jasno razvidno, da zakonodajalec ni imel namena, da bi per se izključil plačila osebam, ki opravljajo dejavnosti na negativnem seznamu.

         (1)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2019/1835 z dne 30. oktobra 2019 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2019, L 279, str. 98).

         (2)  Uredba (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. december 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (UL 2013, L 347, str. 608).