title: Zadeva T-71/07: Tožba, vložena 9. marca 2007 — Icuna.Com proti Parlamentu

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/53

         Tožba, vložena 9. marca 2007 — Icuna.Com proti Parlamentu
   (Zadeva T-71/07)
   (2007/C 95/107)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgija) (zastopnika: J. Windey in P. de Bandt, avocats)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba Evropskega parlamenta z dne 31. januarja 2007 o razveljavitvi postopka javnega razpisa EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, in sicer v delu, ki se nanaša na sklop 2;

               —

               ugotovi naj se nepogodbena odgovornost Skupnosti in Evropskemu parlamentu naj se naloži poplačilo vse škode, nastale tožeči stranki zaradi izpodbijane odločbe, ter naj se imenuje izvedenca za oceno te škode;

               —

               v vsakem primeru naj se Evropskemu parlamentu naloži stroške tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z odločbo z dne 1. decembra 2006 je Evropski parlament zavrnil ponudbo tožeče stranke, vložene v postopku javnega razpisa EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, sklop 2: vsebina programov z namenom ustanovitve spletnega televizijskega kanala Evropskega parlamenta (1), ter je pogodbo sklenil z drugim ponudnikom. Zoper to odločbo je tožeča stranka pri Sodišču prve stopnje 19. decembra 2006 vložila tožbo za razglasitev ničnosti (2). V postopku za izdajo začasne odredbe je predsednik Sodišča prve stopnje — začasno in ob pogoju, da je Parlament v skladu z odločbo z dne 1. decembra 2006 že sklenil pogodbo — odredil odložitev izvršitve pogodbe. Po obravnavi, opravljeni v postopku za izdajo začasne odredbe, je Parlament sprejel izpodbijano odločbo z dne 31. januarja 2007, s katero je razveljavil zadevni postopek javnega razpisa, in sicer v delu, ki se nanaša na sklop 2.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja dva tožbena razloga. Prvi je nezakonitost izpodbijane odločbe, in sicer zaradi nepristojnosti izdajatelja odločbe ter kršitve člena 101 Finančne uredbe (3). Tožeča stranka zatrjuje, da naj bi nobena določba prava Skupnosti odredbodajalca ne pooblaščala, da po podpisu pogodbe z izbranim ponudnikom razveljavi oddajo naročila. Poleg tega zatrjuje, da tudi če bi bila tožena stranka na podlagi člena 101 Finančne uredbe pristojna za sprejetje izpodbijane odločbe, bi ji ta določba ne omogočala, da delno razveljavi postopek javnega razpisa.
   Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje nepravilno obrazložitev, saj naj bi odločba ne omogočala razumeti razlogov, zaradi katerih je tožena stranka sprejela tak ukrep, niti podlage, na katero se je oprla, niti razloga, zakaj je postopek javnega razpisa razveljavljen le deloma, in sicer samo za sklop 2.
   Tožeča stranka poleg razglasitve ničnosti odločbe z dne 31. januarja 2007 uveljavlja tudi poplačilo celotne škode, nastale zaradi te odločbe.

      (1)  Obvestilo o javnem naročilu „Spletni televizijski kanal Evropskega parlamenta “(UL 2006 S. 87-91412).

      (2)  Zadeva T-383/06, Icuna.Com proti Parlamentu, UL 2007, C 20, str. 31.

      (3)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).


title: Zadeva T-366/10 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. julija 2011 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Nepogodbena odgovornost — Povračilo stroškov, ki se lahko povrnejo — Ugovor litispendence — Kršitev postopka — Pravica do obrambe — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. julija 2011 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-366/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Nepogodbena odgovornost - Povračilo stroškov, ki se lahko povrnejo - Ugovor litispendence - Kršitev postopka - Pravica do obrambe - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   2011/C 282/39
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 22. junija 2010 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-78/09, še neobjavljen v ZOdl. JU), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je Evropska komisija priglasila v postopku na tej stopnji.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva T-492/08: Tožba, vložena 18. novembra 2008 – Wessang proti UUNT – Greinwald (star foods)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/40

         Tožba, vložena 18. novembra 2008 – Wessang proti UUNT – Greinwald (star foods)
   (Zadeva T-492/08)
   (2009/C 32/77)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Greinwald GmbH (Kempten, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba odbora za pritožbe UUNT z dne 17. septembra 2008 naj se razveljavi;

               —

               ugodi naj se ugovoru z dne 26. septembra 2005, ki ga je vložil Nicolas WESSANG zoper zahtevo za registracijo znamke STAR FOODS + grafičnega prikaza št. 004105615;

               —

               v celoti naj se zavrne navedena zahteva za registracijo št. 004105615;

               —

               družbi Greinwald GmbH naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je imel Nicolas WESSANG v postopku z ugovorom, pritožbenem postopku in tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Greinwald GmbH

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „star foods“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 32 – prijava št. 4 105 615

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativne in besedne znamke Skupnosti „STAR SNACKS“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 31

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: po mnenju tožeče stranke obstaja med dvema nasprotujočima si znamkama verjetnost zmede, ker naj bi bili izredno podobni na vidni, fonetični ali pojmovni ravni ter naj bi se nanašali na podobne oziroma enake proizvode.


title: Zadeva F-45/06: Tožba, vložena  25. aprila 2006  — Martin Avendano in drugi proti Komisiji

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/39

         Tožba, vložena 25. aprila 2006 — Martin Avendano in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-45/06)
   (2006/C 143/74)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeče stranka: Martin Avendano in drugi (zastopnika: S. Rodrigues in A. Jaume, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               za nično naj se razglasi odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI), o zavrnitvi vpisa na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2005 napredujejo v naziv A*10 in B*10, kot to implicitno izhaja iz upravnega obvestila št. 85-2005 z dne 23. novembra 2005;

               —

               OPI naj se navede posledice razglasitve ničnosti izpodbijanih odločb, in predvsem ponovna uvrstitev tožečih strank v nazive, in sicer — odvisno od primera — v naziv A*10 z retroaktivnim učinkom od 1. marca 2005, ali v naziv B*10 z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2005;

               —

               podredno, po eni strani, naj se toženi stranki naloži, da se tožečim strankam prizna, da lahko ob svojem prihodnjem napredovanju napredujejo v naziv A*10 oziroma v naziv B*10, in, po drugi strani, naj se toženi stranki naloži povračilo škode, ki je tožečim strankam nastala zaradi nenapredovanja v naziv — odvisno od primera — A*10 od 1. marca 2005 oziroma v naziv B*10 od 1. januarja 2005;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke so nekdanji uradniki nazivov A7 oziroma B2. Z začetkom veljavnosti novih kadrovskih predpisov je bil na podlagi člena 2 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom njihov naziv spremenjen v naziv A*8 oziroma B*8. Zatrjujejo, da se je njihova kariera upočasnila, ker novi sistem uvrščanja določa vzpostavitev dodatnih nazivov A*9 in B*9 med nekdanja razreda A7 (postal A*8) in A6 (postal A*10) in med nekdanja razreda B2 (postal B*8) in B1 (postal B*10).
   Tožeče stranke v podporo svojim tožbam zatrjujejo nezakonitost uporabe člena 2 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom zanje, ne da bi bil predviden poseben ukrep za povrnitev škode, nastale glede kariere. Ta ugovor nezakonitosti temelji najprej na kršitvi načela enakovrednosti med nekdanjim in novim kariernim sistemom — načelom, ki ga določa člen 6 Kadrovskih predpisov. Ob uporabi tega načela bi OPI moral tožeče stranke uvrstiti na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2005 napredujejo v naziv A*10 in B*10.
   Tožeče stranke prav tako menijo, da so bile žrtve kršitve načela enakega obravnavanja uradnikov glede na svoje kolege nazivov A7 in B2, ki so napredovali pred začetkom veljavnosti novih kadrovskih predpisov.
   Tožeče stranke nazadnje zatrjujejo, po eni strani, kršitev legitimnega pričakovanja, ki sta ga jim ustvarila Svet in Komisija glede dejstva, da novi karierni sistem ne bo poslabšal njihovih delovnih pogojev, in, po drugi strani, kršitev pridobljenih pravic in zlorabo pooblastil.


title: Zadeva C-655/15 P: Pritožba, ki jo je Panrico, S.A. vložila 7. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 7. oktobra 2015 v zadevi T-534/13, Panrico/EUIPO

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/3

         Pritožba, ki jo je Panrico, S.A. vložila 7. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 7. oktobra 2015 v zadevi T-534/13, Panrico/EUIPO
   (Zadeva C-655/15 P)
   (2016/C 118/04)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Panrico, S.A. (zastopnik: D. Pellisé Urquiza, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in HDN Development Corp.

      Predlogi

               —

               V celoti naj se razveljavi sodba Splošnega sodišča (četrti senat), z dne 7. oktobra 2015 v zadevi T-534/14;

               —

               ugodi naj se predlogom podanim v postopku pred Splošnim sodiščem, in katerih namen je zavrženje ali razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 25. julija 2013 v zadevi R 623/2011-4,

               —

               drugi stranki v postopku naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe tožeča stranka navaja naslednje pritožbene razloge, ki temeljijo na kršitvi členov 8(1) in 8(5) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti ter sodne prakse Unije, s katero sta bila razložena.

      Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani Splošnega sodišča pri opredelitvi prevladujočega elementa nasprotujočih si znakov in pri tem, da je ta znaka primerjalo ne da bi pred tem upoštevalo okoliščine upoštevnega trga ter vidika upoštevne javnosti v zvezi z večjim ali manjšim razlikovalnim učinkom nasprotujočih si znakov in/ali elementov, ki jih sestavljajo.

   Za pravilno preučitev – z drugimi besedami, v skladu s pravno logiko – podobnosti primerjanih znakov, je treba to preučitev najprej umestiti v okvir upoštevnega trga, zaradi sprejetja vidika povprečnega potrošnika na konkretnem upoštevnem ozemlju. Kot je navedeno v pritožbi, Splošno sodišče v izpodbijani sodbi – daleč od tega, da bi sprejelo vidik, ki izhaja iz umestitve v okoliščine – ne upošteva ustrezno naslednjih elementov: (i) zelo velikega razlikovalnega učinka, ki se na upoštevnem ozemlju navezuje na element DONUT (ali DOUGHNUTS v fonetični obliki) in torej ii) prevladujočega učinka, ki ga bo na upoštevnem ozemlju, povprečni potrošnik neizogibno pripisal elementu DOUGHNUTS (ali DONUTS), ko bo ta vključen v sestavljeno znamko, kakršna je znamka „Krispy Kreme DOUGHNUTS“.

      Drugi pritožbeni razlog, ki je povezan s prejšnjim: dejansko neupoštevanje tega, da so prejšnje znamke družbe PANRICO, S.A. splošno znane (ali celo ugledne)

   Splošno sodišče v izpodbijani tožbi ob preučitvi verjetnosti zmede ne upošteva pomembnosti poznavanja in ugleda prejšnjih znamk. Ta okoliščina je še posebej pomembna ker iz sodne prakse izhaja, da je verjetnost zmede toliko večja kolikor večji je razlikovalni učinek, zlasti kar zadeva ugledne znamke.

      Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani Splošnega sodišča, s tem ko to v izpodbijani sodbi ni upoštevalo meril sodne prakse v zvezi z oceno verjetnosti zmede, vključno z verjetnostjo povezovanja

   Med drugim:

               —

               Napačna presoja podobnosti nasprotujočih si znakov, saj (i) glede elementa DOUGHNUTS ni štelo, da ima prevladujoč učinek znotraj celotne znamke „Krispy Kreme DOUGHNUTS“; in (ii) obstoječa podobnost med elementom „DOUGHNUTS“ in prejšnjima znamkama DONUT in/ali DONUTS;

               —

               nepravilna presoja sličnosti ali podobnosti med proizvodi in storitvami nasprotujočih si znamk.

      Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani Splošnega sodišča, s tem ko to ni ugotovilo obstoj neupravičenega izkoriščanja razlikovalnega učinka prejšnjih znamk DONUT in DONUTS, ter očitne škode povzročene tema znamkama.


title: Zadeva C-392/10: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Suiker Unie GmbH – Zuckerfabrik Anklam proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Uredba (ES) št. 800/1999 — Člen 15(1) in (3) — Kmetijski proizvodi — Sistem izvoznih nadomestil — Diferencialno izvozno nadomestilo — Pogoji za odobritev — Uvoz proizvoda v namembno tretjo državo — Plačilo uvoznih dajatev)

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Suiker Unie GmbH – Zuckerfabrik Anklam proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-392/10) (1)

   (Uredba (ES) št. 800/1999 - Člen 15(1) in (3) - Kmetijski proizvodi - Sistem izvoznih nadomestil - Diferencialno izvozno nadomestilo - Pogoji za odobritev - Uvoz proizvoda v namembno tretjo državo - Plačilo uvoznih dajatev)
   2012/C 73/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Suiker Unie GmbH – Zuckerfabrik Anklam

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Razlaga člena 15(1) in (3) Uredbe Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 129) in člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307) – Proizvod, ki je iz države članice izvožen v tretjo državo, da bi se bistveno predelal v postopku aktivnega oplemenitenja brez plačila uvoznih dajatev – Izvoz proizvoda, pridobljenega s to predelavo, v drugo tretjo državo – Pogoji za odobritev diferencialnih izvoznih nadomestil – Potreba, da se da proizvod v namembni tretji državi v prosti promet ob plačilu uvoznih dajatev

      Izrek

   Člen 15(1) in (3) Uredbe Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 444/2003 z dne 11. marca 2003, je treba razlagati tako, da pogoj za pridobitev diferencialnega nadomestila, ki ga ta člen določa, in sicer da so opravljene uvozne carinske formalnosti, ni izpolnjen, če je proizvod v tretji namembni državi po tem, ko je bil dan v postopek aktivnega oplemenitenja brez plačila uvoznih dajatev, podvržen „bistveni predelavi ali obdelavi“ v smislu člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, in je bil proizvod, pridobljen s to predelavo ali obdelavo, izvožen v tretjo državo.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva C-88/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Belgija) – Philippe Gruslin proti Beobank SA, nekdanja Citibank Belgium SA (Predhodno odločanje — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) — Direktiva 85/611/EGS — Člen 45 — Pojem „izplačilo imetnikom enot premoženja“  — Izročitev potrdil o imenskih enotah premoženja imetnikom enot)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Belgija) – Philippe Gruslin proti Beobank SA, nekdanja Citibank Belgium SA
   (Zadeva C-88/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) - Direktiva 85/611/EGS - Člen 45 - Pojem „izplačilo imetnikom enot premoženja“ - Izročitev potrdil o imenskih enotah premoženja imetnikom enot))
   2014/C 409/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Philippe Gruslin

      Druga stranka v postopku: Beobank SA, nekdanja Citibank Belgium SA

      Izrek

   Obveznost iz člena 45 Direktive Sveta 85/611/EGS z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 95/26/ES z dne 29. junija 1995, v skladu s katero mora kolektivni naložbeni podjem za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje, ki enote svojega premoženja trži v državi članici, ki ni tista, v kateri je, zagotoviti izplačila imetnikom enot premoženja v državi članici trženja, je treba razlagati tako, da ne vključuje tega, da se imetnikom enot premoženja izročijo potrdila o enotah premoženja, ki izkazujejo enote premoženja, vpisane na njihovo ime v register imetnikov enot premoženja, ki ga vodi izdajatelj.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 31. maja 2005 v zadevi C-438/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Stockholms tingsrätt): v kazenskem postopku proti Kristerju Hannerju (Členi 28 ES, 31 ES, 43 ES in 86(2) ES — Dajanje zdravil na trg — Ustanavljanje trgovcev na drobno — Državni monopol prodaje zdravil na drobno — Podjetje, zadolženo za upravljanje s storitvijo splošnega gospodarskega interesa)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/2

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 31. maja 2005
   v zadevi C-438/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Stockholms tingsrätt): v kazenskem postopku proti Kristerju Hannerju (1)

   (Členi 28 ES, 31 ES, 43 ES in 86(2) ES - Dajanje zdravil na trg - Ustanavljanje trgovcev na drobno - Državni monopol prodaje zdravil na drobno - Podjetje, zadolženo za upravljanje s storitvijo splošnega gospodarskega interesa)
   (2005/C 182/03)
   Jezik postopka: švedščina
   V zadevi C-438/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Stockholms tingsrätt (Švedska) z dne 29. novembra 2002, ki je prispela na Sodišče dne 4. decembra 2002, v kazenskem postopku proti Kristerju Hannerju, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann (poročevalec), C. W. A. Timmermans in A. Rosas, predsedniki senatov, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr in J. N. Cunha Rodrigues, sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 31. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 31(1) ES nasprotuje ureditvi, ki določa izključno pravico do prodaje na drobno, ki je urejena na način, kot je ta v glavni stvari.

      (1)  UL C 31, 8.2.2003.


title: Zadeva T-8/16: Tožba, vložena 5. januarja 2016 – Toshiba Samsung Storage Technology in Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Komisija

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/52

         Tožba, vložena 5. januarja 2016 – Toshiba Samsung Storage Technology in Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Komisija
   (Zadeva T-8/16)
   (2016/C 098/67)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Toshiba Samsung Storage Technology Corp. (Tokio, Japonska), in Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (Gyeonggi-do, Republika Koreja) (zastopniki: M. Bay, J. Ruiz Calzado, A. Aresu in A. Scordamaglia-Tousis, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 21. oktobra 2015 v zadevi AT.39639 – Optični pogoni v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP v celoti ali v delu razglasi za ničen;

               —

               nato ali podredno znatno zniža znesek globe, naložene tožečima strankama;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov; in

               —

               odredi kakršen koli ukrep, ki je v okoliščinah te zadeve primeren.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata devet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, s katerim se sklicujeta na bistvene kršitve postopka in kršitev njune pravice do obrambe, ki so posledica nekonsistentne pravne opredelitve ravnanja, kontradiktorne ali vsaj nezadostne obrazložitve pravne opredelitve zatrjevane kršitve, neomogočitve dostopa do olajševalnih dokazov in uporabe nekaterih pravnih in dejanskih elementov v izpodbijanem sklepu, ki niso bili obravnavani v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, s katerim tožeči stranki navajata, da je bilo pri uporabi člena 101 PDEU v zvezi z ugotovitvijo učinka na trgovino med državami članicami napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, s katerim tožeči stranki trdita, da je bilo pri določitvi geografskega obsega kršitve člena 101 PDEU napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog, s katerim tožeči stranki navajata, da je bilo pri uporabi člena 101 PDEU v zvezi z ugotovijo enotne kršitve napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo.

               5.

               Peti tožbeni razlog s katerim tožeči stranki trdita, da je bilo napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo v zvezi z zavedanjem tožeče stranke glede enotnosti kršitve in, natančneje, udeležbe ostalih naslovnikov.

               6.

               Šesti tožbeni razlog, s katerim se tožeči stranki sklicujeta na napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabo prava v zvezi z začetkom zatrjevane udeležbe tožečih strank pri enotni kršitvi.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog, s katerim se tožeči stranki sklicujeta na napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabo prava v zvezi s kršitvijo, očitano tožečima stranka, ki naj bi jo pomenila njuna udeležba pri protikonkurenčnih „sporazumih“.

               8.

               Osmi tožbeni razlog, s katerim tožeči stranki zatrjujeta kršitev pravice do dobrega upravljanja in z njo povezanih splošnih načel prava EU, do katere je prišlo zaradi očitno prekomernega trajanj preiskave.

               9.

               Deveti tožbeni razlog, s katerim se tožeči stranki podredno sklicujeta na napake pri izračunu globe, so katerih je prišlo zaradi:

                           —

                           tega, ker Komisija ni upoštevala, da (a) sta tožeči stranki podjetji, ki proizvajata en sam proizvod, (b) dodatnih okoliščin, ki zmanjšujejo težo individualnega ravnanja tožečih strank, in olajševalnih okoliščin; ter

                           —

                           tega, da Komisija ni pripisala zadostne teže specifičnim okoliščinam kršitve pri določanju višine splošnega koeficienta teže in vstopne pristojbine.


title: Zadeva T-352/17: Tožba, vložena 2. junija 2017 – Korwin-Mikke/Parlament

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/69

         Tožba, vložena 2. junija 2017 – Korwin-Mikke/Parlament
   (Zadeva T-352/17)
   (2017/C 239/80)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Janusz Korwin–Mikke (Jozefow, Poljska) (zastopniki: M. Cherchi, A. Daoût in M. Dekleermaker, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

         v skladu s tem naj:

               —

               sklep predsedstva Evropskega parlamenta z dne 3. aprila 2017 razglasi za ničnega;

               —

               sklep predsednika Evropskega parlamenta z dne 14. marca 2017 razglasi za ničnega;

               —

               naloži plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, povzročeno z izpodbijanima sklepoma, ali pa tožeči stranki odobri znesek 19 180 EUR;

               —

               Evropskemu parlamentu v vsakem primeru naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, splošnega načela svobode izražanja v povezavi s členom 10 Evropske konvencije o človekovih pravicah in členom 52 Listine o temeljnih pravicah, pri čemer je navedbe, na katere se nanašata izpodbijana sklepa, podal evropski poslanec med opravljanjem svojih nalog in v okviru institucij Evropske unije, in kršitev člena 166 Poslovnika Evropskega parlamenta, člena 41 Listine o temeljnih pravicah, načela obrazložitve aktov institucij Evropske unije in člena 296 PDEU, očitna napaka pri presoji in prekoračitev pristojnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah, načela obrazložitve aktov institucij Evropske unije in splošnega načela sorazmernosti, očitna napaka pri presoji in prekoračitev pristojnosti.


title: Zadeva F-93/13: Tožba, vložena 23. septembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/32

         Tožba, vložena 23. septembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-93/13)
   2013/C 336/72
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da se izračun priznavanja pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom dela, opravi na podlagi novih splošnih izvedbenih določb za člena 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da je člen 9 splošnih izvedbenih določb za člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom nezakonit, zaradi česar se ne uporablja;

               —

               odločba z dne 3. oktobra 2012 o priznavanju pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila pred nastopom dela, v okviru prenosa teh pravic v pokojninski sistem institucij Evropske unije (v nadaljevanju: PSIEU) v skladu s splošnimi izvedbenimi določbami (v nadaljevanju: SID) za člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-335/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Općinsku sud u Velikoj Gorici (Hrvaška) 15. junija 2016 – VG Čistoća d.o.o./Đuro Vladika, Ljubica Vladika

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Općinsku sud u Velikoj Gorici (Hrvaška) 15. junija 2016 – VG Čistoća d.o.o./Đuro Vladika, Ljubica Vladika
   (Zadeva C-335/16)
   (2016/C 296/31)
   Jezik postopka: hrvaščina

      Predložitveno sodišče

   Općinsku sud u Velikoj Gorici

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: VG Čistoća d.o.o.

      Toženi stranki: Đuro Vladika, Ljubica Vladika

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Kako se v skladu s pravom Evropske unije obračuna nadomestilo za zbiranje in odvoz komunalnih odpadkov in kako državljani [Evropske unije] plačujejo zbiranje in odvoz komunalnih odpadkov, in sicer ali plačajo po prostornini izpraznjene kante oziroma posode ali po prostornini odpeljanih odpadkov ter ali poleg tega plačajo še kakšna druga nadomestila?


title: Zadeva T-905/16: Tožba, vložena 22. decembra 2016 – Chefaro Ireland/EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/42

         Tožba, vložena 22. decembra 2016 – Chefaro Ireland/EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)
   (Zadeva T-905/16)
   (2017/C 053/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Chefaro Ireland DAC (Dublin, Irska) (zastopnika: P. Maeyaert in J. Muyldermans, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Laboratoires M&L SA (Manosque, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: prijava za mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropska unija, za figurativno znamko, ki vsebuje besedni element „NUIT PRECIEUSE“ – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija št. 1 063 952

      Postopek pred EUIPO: Postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. oktobra 2016 v zadevi R 2596/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in intervenientki naloži plačilo stroškov lastnih stroškov in stroškov Chefaro Ireland.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-250/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutele), Wolu TV ASBL proti državi Belgiji (Člen 49 ES – Prosto opravljanje storitev – Nacionalna zakonodaja, ki kabelskim operaterjem nalaga obveznost oddajanja programov, ki jih oddajajo nekateri zasebni izdajatelji televizijskih programov ( must carry ) – Omejitev – Nujni razlogi v splošnem interesu – Ohranitev pluralizma v dvojezični regiji)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/16

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutele), Wolu TV ASBL proti državi Belgiji
   (Zadeva C-250/06) (1)

   (Člen 49 ES - Prosto opravljanje storitev - Nacionalna zakonodaja, ki kabelskim operaterjem nalaga obveznost oddajanja programov, ki jih oddajajo nekateri zasebni izdajatelji televizijskih programov („must carry“) - Omejitev - Nujni razlogi v splošnem interesu - Ohranitev pluralizma v dvojezični regiji)
   (2008/C 51/26)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutele) in Wolu TV ASBL

      Tožena stranka: država Belgija

      Ob udeležbi: BeTV SA, Tvi SA, Télé Bruxelles ASBL, Belgian Business Television SA, Media ad Infinitum SA in TV5-Monde
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Belgija) – Razlaga členov 49 in 86 Pogodbe ES – Pojem „posebna pravica“ – Obveznost kabelskih operaterjev, da oddajajo programe nekaterih izdajateljev televizijskih programov, ki imajo sedež večinoma na nacionalnem ozemlju.
   Izrek
   Člen 49 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, ki se obravnava v zadevi v glavni stvari in ki kabelskim operaterjem, ki delujejo na zadevnem ozemlju te države, na podlagi obveznosti, imenovane „obvezni prenos“, nalaga oddajanje televizijskih programov, ki jih oddajajo zasebni izdajatelji televizijskih programov, ki spadajo pod javna pooblastila te države, ki jih je imenovala, če ta zakonodaja:

               —

               sledi cilju v splošnem interesu, kot je ohranitev pluralizma televizijske programske ponudbe na tem območju iz naslova kulturne politike te države članice, in

               —

               ni nesorazmerna glede na ta cilj, kar pomeni, da mora za podrobna pravila uporabe veljati transparentni postopek, ki temelji na vnaprej znanih objektivnih in nediskriminatornih merilih.

         Naloga predložitvenega sodišča je, da ugotovi, ali so ti pogoji izpolnjeni.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-58/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. februarja 2008 vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) – Vodafone Ltd, Telefónica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd proti Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. februarja 2008 vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) – Vodafone Ltd, Telefónica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd proti Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform
   (Zadeva C-58/08)
   (2008/C 107/25)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Vodafone Ltd, Telefónica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd

      Tožena stranka: Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

      Zainteresirana stranka: Office of Communications, Hutchison 3G (UK) Limited

      Intervenient: GSM Association
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je Uredba (ES) št. 717/2007 (1) v celoti ali deloma neveljavna zaradi neprimernosti člena 95 ES kot pravne podlage?

               2)

               Ali je člen 4 Uredbe (ES) št. 717/2007 (skupaj s členoma 2(a) in 6(3) v delu, v katerem se sklicujeta na eurotarifo in obveznosti v zvezi z njo) neveljaven, ker je z določitvijo najvišjih maloprodajnih cen za gostovanje kršeno načelo sorazmernosti in/ali subsidiarnosti?

      (1)  Uredba (ES) št. 717/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2007 o gostovanju v javnih mobilnih telefonskih omrežjih znotraj Skupnosti in spremembah Direktive 2002/21/ES (UL L 171, str. 32).


title: Zadeva T-361/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Hand Held Products proti UUNT – Orange Brand Services (DOLPHIN) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti DOLPHIN — Prejšnja besedna znamka Skupnosti DOLPHIN — Delna zavrnitev ugovora — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Hand Held Products proti UUNT – Orange Brand Services (DOLPHIN)
   (Zadeva T-361/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti DOLPHIN - Prejšnja besedna znamka Skupnosti DOLPHIN - Delna zavrnitev ugovora - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 258/36
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hand Held Products, Inc. (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopnika: J. Güell Serra in M. Curell Aguilà, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva P. Bullock in R. Pethke, nato P. Bullock in G. Schneider, zastopniki)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Orange Brand Services Ltd (Bristol, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. aprila 2011 (zadeva R 1443/2010-1), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Hand Held Products, Inc. in Orange Brand Services Ltd.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 6. aprila 2011 (zadeva R 1443/2010-1) se razveljavi v delu, v katerem je ta zavrnil ugovor za električne in elektronske pripomočke.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Družba Hand Held Products, Inc. in UUNT nosijo vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Združene zadeve C-585/14, C-587/14 in C-588/14: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj in Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (Predhodno odločanje — Notranja obdavčenja — Člen 110 PDEU — Dajatev, ki jo država članica pobira za motorna vozila ob njihovi prvi registraciji ali ob prvem prenosu lastninske pravice — Davčna nevtralnost za rabljena motorna vozila iz drugih držav članic in enakovrstna motorna vozila, ki so na voljo na nacionalnem trgu)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/8

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj in Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj
   (Združene zadeve C-585/14, C-587/14 in C-588/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Notranja obdavčenja - Člen 110 PDEU - Dajatev, ki jo država članica pobira za motorna vozila ob njihovi prvi registraciji ali ob prvem prenosu lastninske pravice - Davčna nevtralnost za rabljena motorna vozila iz drugih držav članic in enakovrstna motorna vozila, ki so na voljo na nacionalnem trgu))
   (2015/C 398/10)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke

      Tožeče stranke: Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14), Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)

      Tožene stranke: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (C-585/14, C-587/14), Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (C-588/14)

      Izrek

               1.

               Člen 110 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica uvede dajatev na motorna vozila, kot je ta, ki jo določa zakon št. 9/2012 z dne 6. januarja 2012 o dajatvi za onesnaževanje z emisijami iz avtomobilov (Legea nr. 9/2012 privind taxa pentru emisiile poluante provenite de la autovehicule), ki jo je za uvožena rabljena vozila treba plačati ob njihovi prvi registraciji v tej državi članici, za vozila, ki so v navedeni državi članici že registrirana, pa ob prvem prenosu lastninske pravice na njih v tej državi članici.

               2.

               Člen 110 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica oprosti dajatve, kakršno določa zakon št. 9/2012, že registrirana vozila, za katera je bila plačana dajatev, ki je veljala v preteklosti, če je preostali znesek zadnjenavedene dajatve, ki je zajeta v tržni vrednosti teh vozil, nižji od zneska nove dajatve. Tako je nujno v primeru, ko je treba prejšnjo dajatev vrniti skupaj z obrestmi zaradi njene nezdružljivostjo s pravom Unije.

      (1)  UL C 107, 30.3.2015.


title: Zadeva T-224/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 30 junija 2016 – CW/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji — Zamrznitev sredstev — Podaljšanje — Lastninska pravica — Sorazmernost — Napačno ugotovljeno dejansko stanje — Zloraba pooblastil — Nepogodbena odgovornost)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30 junija 2016 – CW/Svet
   (Zadeva T-224/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji - Zamrznitev sredstev - Podaljšanje - Lastninska pravica - Sorazmernost - Napačno ugotovljeno dejansko stanje - Zloraba pooblastil - Nepogodbena odgovornost))
   (2016/C 305/38)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CW (zastopnik: A. Tekari, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Étienne in M. Bishop, agenta)

      Predmet

   Po eni strani zahtevek na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2014/49/SZVP z dne 30. januarja 2014 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2014, L 28, str. 38) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, po drugi strani pa zahtevek na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki je nastala tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               CW nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva T-413/08: Tožba, vložena 29. septembra 2008 – SOZA proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/56

         Tožba, vložena 29. septembra 2008 – SOZA proti Komisiji
   (Zadeva T-413/08)
   (2008/C 301/93)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Bratislava, Slovaška republika ) (zastopnik: M. Favart, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožeče stranke

               —

               Za ničnega naj se razglasi člen 3 Odločbe Komisije z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom v skladu s členoma 81 ES in 53 EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka predlaga, naj se delno razglasi za nično Odločba Komisije z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom v skladu s členoma 81 ES in 53 EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) in zlasti njen člen 3, v katerem je določeno, da so člani CISAC (1) v EGP usklajeno ravnali in kršili člena 81 ES ter 53 EGP, s tem da so uskladili ozemeljske razmejitve v pooblastilih za vzajemno predstavništvo, tako da so bile licence omejene na nacionalno ozemlje vsake od družb za upravljanje avtorskih pravic.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka navaja:

               (i)

               da vključitev ozemeljskih razmejitev v sporazume vzajemnega predstavništva ni posledica usklajenega ravnanja in

               (ii)

               podredno, da naj tudi v primeru usklajenega ravnanja v zvezi z ozemeljskimi razmejitvami konkurenca ne bi bila omejena v smislu člena 81 ES.

         V okviru prvega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da je Komisija storila napako v presoji in kršila člena 81 ES ter 253 ES, s tem da je menila, da je vzporednost ozemeljskihraz, vključenih v sporazume vzajemnega predstavništva, ki so jih sklenili tožeča stranka in drugi člani CISAC v EGP, posledica usklajenega ravnanja, ne da bi v odločbi navedla dokaze za takšno usklajeno ravnanje.
   V okviru drugega tožbenega razloga tožeča stranka trdi, da domnevno usklajeno ravnanje v zvezi z ozemeljskimi razmejitvami ni nezakonito, ker se nanaša na obliko konkurence, ki je ni treba varovati. Poleg tega tožeča stranka trdi, da tudi če bi se štelo, da domnevno ravnanje omejuje konkurenco, se z njim ne krši člen 81(1) ES, ker je to ravnanje nujno potrebno in sorazmerno za doseganje legitimnega cilja.

      (1)  Mednarodna konfederacija avtorskih društev.


title: Zadeva C-143/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. oktobra 2012 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/14

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. oktobra 2012 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-143/12) (1)

   2013/C 101/30
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva T-465/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji ( Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa na ravni Skupnosti – Opravljanje informacijskih storitev in nabave v zvezi s tem, ki so povezani z informacijskimi sistemi generalnega direktorata za ribištvo – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Obveznost obrazložitve )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/16

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-465/04) (1)

   („Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa na ravni Skupnosti - Opravljanje informacijskih storitev in nabave v zvezi s tem, ki so povezani z informacijskimi sistemi generalnega direktorata za ribištvo - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve“)
   (2008/C 272/28)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva K. Banks, nato M. Wilderspin in E. Manhaeve, zastopniki)
   Predmet
   Ničnostna tožba zoper odločbo Komisije z dne 15. septembra 2004, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru postopka javnega razpisa za opravljanje informacijskih storitev in nabave v zvezi s tem, ki so povezani z informacijskimi sistemi Generalnega direktorata za ribištvo, in s katero je bilo naročilo oddano drugemu ponudniku.
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije o zavrnitvi ponudbe Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE in o oddaji naročila drugemu ponudniku v okviru postopka javnega razpisa „FISH/2004/02“ se razglasi za nično.

               2)

               Komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva F-53/12: Tožba, vložena 7. maja 2012 – ZZ in drugi proti EESO

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/22

         Tožba, vložena 7. maja 2012 – ZZ in drugi proti EESO
   (Zadeva F-53/12)
   2012/C 200/46
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor

      Predmet in opis spora

   Razglasitev delne ničnosti odločbe Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, s katero je bilo za tožeče stranke določeno napredovanje iz naziva AST 5 v naziv AST 6 v delu, v katerem je določen množitelj.

      Predlog tožečih strank

               —

               Odločbe z dne 20. julija 2011 pomočnika generalnega sekretarja pristojnega za splošne in kadrovske zadeve, vodi direkcijo za kadrovske in interne zadeve, v delu, v katerem je množitelj v zvezi z napredovanjem tožečih strank v naziv AST6/1 z učinkom od 1. aprila 2011, množitelj, ki je bil zanje določen 1. aprila 2009, in ne tisti, ki je bil zanje določen 24. marca 2011, z učinkom od 1. aprila 2011, naj se razglasijo za nične;

               —

               podredno, te odločbe naj se razglasijo za nične v delu, v katerem se glede množitelja v zvezi z napredovanjem tožečih strank ne upošteva njihova dopolnjena delovna doba, pridobljena med 1. aprilom 2009 in 1. aprilom 2011;

               —

               podredno, odločbe z dne 20. julija 2011 naj se razglasijo za nične v delu, ki določa, da začnejo učinkovati 1. aprila 2011, in ne na datum neposredno po tem, ko začnejo učinkovati odločbe z dne 24. marca 2011;

               —

               EESO naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-188/04: Tožba Freixenet S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 24. maja 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/22

         Tožba Freixenet S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 24. maja 2004
   (Zadeva T-188/04)
   (2004/C 217/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Freixenet S.A., s sedežem v Sant Sadurní d'Anoia (Španija), ki ga zastopajo Fernand de Visscher, Emmanuel Cornu, Eric De Gryse in Donatienne Moreau, avocats,
   je dne 24. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.

               —

               Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo četrtega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 11. februarja 2004 in odloči, da se prijava za znamko Skupnosti št. 32540 objavi v skladu s členom 40 Uredbe št. 40/94;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Freixenet S.A.

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Tridimenzionalni znak v obliki črne mat polirane steklenice (št. 32540)

               Proizvodi ali storitve:

               Proizvodi iz razreda 33 (peneča vina)

               Odločba preizkuševalca:

               Zavrnitev prijave

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Kršitev pravice do obrambe in člena 73 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1
                  ) zato, ker tožeči stranki ni bilo omogočeno, da se izjasni glede vseh dejstev ter kršitev člena 7(1)(b) in člena 7(3) Uredbe št. 40/94.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14. 1. 1994, str. 1).


title: Zadeva T-386/14: Tožba, vložena 24. maja 2014 – Fih Holding in Fih Erhversbank proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/50

         Tožba, vložena 24. maja 2014 – Fih Holding in Fih Erhversbank proti Komisiji
   (Zadeva T-386/14)
   2014/C 253/66
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Fih Holding A/S (Kopenhagen, Danska) in Fih Erhversbank A/S (Kopenhagen) (zastopnik: O. Koktvedgaard, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 11. marca 2014 C(2014) 1280 final o državni pomoči SA.34445 (2012/c), ki ga je izvajala Danska za prenos premoženjskih sredstev banke FIH družbi FSC razglasi za ničen; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep je v nasprotju s členom 107(1) PDEU, v delu, v katerem je Komisija sklenila, da „noben subjekt v tržnem gospodarstvu ne bi bil pripravljen investirati pod pogoji, ki so enaki pogojem dogovora o nakupu deležev“ (točka 93 obrazložitve), da „posledično ukrepi niso v skladu z načelom subjekta v tržnem gospodarstvu“ (točki 93 in 99 obrazložitve), in v členu 1(1), da prenos sredstev predstavlja državno pomoč.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: družbe FSC ni mogoče primerjati z zasebnim investitorjem, ki ga usmerjajo možnosti dolgoročnejše rentabilnosti vloženega kapitala, temveč z zasebnim upnikom, ki želi dobiti poplačilo zneska, ki mu ga dolguje dolžnik, ki je v finančnih težavah zaradi že prej obstoječih obveznosti družbe FSC.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: izpodbijani sklep je v nasprotju s členom 107(1) PDEU v delu, v katerem v točki 116 obrazložitve določa, da bruto učinek razbremenitve kapitala znaša 375 milijonov DKK, ki jih je treba nadomestiti, in vrednost prenosa znaša 254 milijonov DKK nad resnično ekonomsko vrednostjo, ki jo je treba vrniti, in da se odobritev v členu 1(2) in v Splošnih pogojih v zavezi št. 6 da, če so ti pogoji izpolnjeni.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: izpodbijani sklep je v nasprotju s členom 107(1) PDEU, v delu, v katerem je Komisija v točki 103(a) obrazložitve potrdila „dobiček v zvezi z dogovorom o nakupu deležev (0,73 milijard DKK)“, in v točki 103(b) obrazložitve „vnaprejšnje nadomestilo za udeležbo na kapitalu (1,33 milijard DKK)“. Zato zahtevek nadomestila za razbremenitev kapitala, ki ga zahteva Komisija v členu 1(2) in v zavezi št. 6, ni utemeljen.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija je napačno razumela določbe dogovora, ko je sklenila, da mora FIH plačati 254 milijonov DKK FSC (točka 116 obrazložitve) razlike med vrednostjo prenosa in resnično ekonomsko vrednostjo sredstev.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: izpodbijani sklep je v nasprotju s členom 296 PDEU in členom 41(2)(c) Listine, ker Komisija ni izpolnila bistvene obveznosti postopka, da obrazloži svojo odločitev.


title: Zadeva T-540/13: Tožba, vložena 1. oktobra 2013 – Société européenne des chaux et liants proti ECHI

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/10

         Tožba, vložena 1. oktobra 2013 – Société européenne des chaux et liants proti ECHI
   (Zadeva T-540/13)
   2014/C 31/18
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Société européenne des chaux et liants (Bourgoin-Jallieu, Francija) (zastopnik: J. Dezarnaud, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi predlogu družbe ECL, da se jo v celoti oprosti plačila globe, ki ji je bila naložena.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga, naj se jo oprosti plačila upravne globe, ki ji je bila naložena z odločbo ECHE SME(2013) 1665 z dne 21. maja 2013, v kateri je bilo ugotovljeno, da tožeča stranka ne izpolnjuje pogojev za upravičenost do znižanja pristojbine, namenjenega malim podjetjem, in sicer na podlagi izjave o popravku, ki jo je podala po tem, ko je ECHA že sprožila postopek preverjanja velikosti podjetja.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja več razlogov, ki se nanašajo na to, da:

               —

               je uporabljena sankcija nesorazmerna glede na napako, ki ji jo je mogoče očitati;

               —

               je svojo izjavo popravila že prvič, ko je bilo to od nje zahtevano, zgolj na poizvedbo ECHE;

               —

               je opravičljivo, da je napačno razlagala izjemno tehničen spis, sestavljen v jeziku, ki ni njen;

               —

               je samodejna sankcija odstopajoča.


title: Zadeva T-599/13: Tožba, vložena 11. novembra 2013 – Cosmowell proti UUNT – Haw Par (GELENKGOLD)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/22

         Tožba, vložena 11. novembra 2013 – Cosmowell proti UUNT – Haw Par (GELENKGOLD)
   (Zadeva T-599/13)
   2014/C 39/38
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Avstrija) (zastopnik: J. Sachs, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Haw Par Corp. Ltd (Singapur, Singapur)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj

               —

               se sklep četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) v zadevi R 2013/2012-4 z dne 5. septembra 2013 razveljavi;

               —

               se intervenientki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi v postopku s pritožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vključuje risbo tigra in besedni element „GELENKGOLD“, za proizvode iz razredov 5, 29 in 30 – prijava znamke Skupnosti št. 9 957 978

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Haw Par Corp. Ltd

      Navajana znamka ali znak: figurativne znamke Skupnosti, ki vsebujejo risbo tigra za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-540/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Regeringsrätten – Švedska) – Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp proti Skatteverket (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Šesta direktiva o DDV — Člen 13(B)(d), točka 5 — Oprostitve — Jamstvo za odkup ( „underwriting guarantee“ ), ki ga kreditna institucija proti plačilu provizije zagotovi družbam izdajateljicam v okviru izdaje delnic na trgu kapitala — Transakcije z vrednostnimi papirji)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Regeringsrätten – Švedska) – Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp proti Skatteverket
   (Zadeva C-540/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Šesta direktiva o DDV - Člen 13(B)(d), točka 5 - Oprostitve - Jamstvo za odkup („underwriting guarantee“), ki ga kreditna institucija proti plačilu provizije zagotovi družbam izdajateljicam v okviru izdaje delnic na trgu kapitala - Transakcije z vrednostnimi papirji)
   2011/C 139/12
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Regeringsrätten

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp

      Tožena stranka: Skatteverket

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Högsta förvaltningsdomstolen (prej Regeringsrätten) – Razlaga člena 13(B) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Oprostitve – Jamstvo za odkup, ki ga banka proti plačilu provizije zagotovi družbi, izdajateljici novih delnic – Transakcija, pri kateri se banka zaveže, da bo zato, da družbi izdajateljici zagotovi financiranje, potrebno za izdajo, odkupila del delnic družbe izdajateljice, če bi bilo število v roku vpisanih delnic premajhno (underwriting)

      Izrek

   Člen 13(B)(d), točka 5, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da oprostitev plačila davka na dodano vrednost iz te določbe zajema storitve, ki jih zagotavlja kreditna institucija v obliki odplačnega jamstva za odkup družbi, ki želi izdati nove delnice, s katerim se ta institucija zaveže, da bo prevzela delnice, ki ne bodo vpisane v roku, predvidenem za vpis delnic.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva T-266/08 P: Pritožba, ki jo je 9. julija 2008 vložil Petrus Kerstens zoper sodbo, ki jo je 8. maja 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-119/06, Kerstens proti Komisiji

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/13

         Pritožba, ki jo je 9. julija 2008 vložil Petrus Kerstens zoper sodbo, ki jo je 8. maja 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-119/06, Kerstens proti Komisiji
   (Zadeva T-266/08 P)
   (2008/C 247/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Petrus Kerstens (Overijse, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               razveljavitev izpodbijane sodbe;

               —

               vrnitev zadeve v razsojanje Sodišču za uslužbence Evropske unije;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica s pritožbo zahteva razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence (SU) z dne 8. maja 2008, razglašene v zadevi Kerstens proti Komisiji, F-119/06, s katero se je zavrnila tožba, s katero je pritožnica zahtevala, na eni strani razglasitev ničnosti odločbe upravnega odbora urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic z dne 8. decembra 2005 o spremembi organizacijskega načrta tega urada, ker je bila, kot posledica te odločbe, pritožnica, tedaj vodja oddelka „Kadri“, premeščena na delovno mesto raziskovalca, in na drugi strani vračilo škode, ki jo je domnevno utrpela.
   Pritožnica se v podporo svoji pritožbi sklicuje na izkrivljanje dejstev in dokazov ter na to, da je SU pri uporabi člena 7 Kadrovskih predpisov Evropskih Skupnosti in kadrovskih določb na področju disciplinskih ukrepov napačno uporabilo pravo, ter na zlorabo pooblastil, ker naj bi SU na podlagi netočnih ugotovitev o dejstvih sklepalo, da ne obstaja kršitev člena 7.
   Pritožnica med drugim navaja, da kar zadeva presojo interesa službe, ki jo je izvrševal Urad za vodenje in plačevanje posameznih pravic, in kar zadeva ustanovitev dodatne raziskovalne službe ob upoštevanju kroničnega pomanjkanja kadrov v Uradu, SU naj ne bi zadostno obrazložilo izpodbijane sodbe.
   Tretjič, pritožnica meni, da so bile njene pravice do obrambe kršene, ker naj bi SU več sklepov utemeljilo s kariernim poročilom pritožnice za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2006, ki ga je Komisija predložila prvič na obravnavi, ne da bi pritožnica v zvezi s temi sklepi imela možnost podati svoje mnenje.


title: Zadeva F-121/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. junija 2014 – Maynard proti Europolu (Javni uslužbenci — Osebje Europola — Konvencija o Europolu — Kadrovski predpisi Europola — Sklep Sveta 2001/886/PNZ — Uporaba PZDU za uslužbence Europola — Nepodaljšanje pogodbe začasnega uslužbenca o zaposlitvi za določen čas — Zavrnitev dodelitve začasnemu uslužbencu pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/69

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. junija 2014 – Maynard proti Europolu
   (Zadeva F-121/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje Europola - Konvencija o Europolu - Kadrovski predpisi Europola - Sklep Sveta 2001/886/PNZ - Uporaba PZDU za uslužbence Europola - Nepodaljšanje pogodbe začasnega uslužbenca o zaposlitvi za določen čas - Zavrnitev dodelitve začasnemu uslužbencu pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas))
   2014/C 253/96
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ginny Maynard (La Haye, Nizozemska) (zastopnik: J.-J. Ghosez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (zastopniki: sprva D. Neumann D. El Khoury, zastopnika, nato J. Arnould, D. Neumann in D. El Khoury, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Europola, da se pogodba tožeče stranke ne podaljša za nedoločen čas in naložitev Europolu, da plača razliko med osebnimi prejemki, do katerih bi bila upravičena, če bi bila še naprej zaposlena pri Europolu, in vsemi drugimi nadomestili, ki jih je dejansko prejela.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               G. Maynard nosi svoje stroške ter se ji naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil Evropski policijski urad.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012, str. 36.


title: Zadeva T-552/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2013 – Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro proti Komisiji (Ničnostna tožba — Pogodba o finančni pomoči Evropske unije za projekt na področju zdravstvenega sodelovanja — Opomin dolžniku — Pogodbena narava spora — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost — Nasprotna tožba za plačilo)

text:
               24.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. julija 2013 – Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro proti Komisiji
   (Zadeva T-552/11) (1)

   (Ničnostna tožba - Pogodba o finančni pomoči Evropske unije za projekt na področju zdravstvenega sodelovanja - Opomin dolžniku - Pogodbena narava spora - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost - Nasprotna tožba za plačilo)
   2013/C 245/11
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Atene, Grčija) (zastopnik: E. Tzannini, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Condou-Durande in S. Lejeune, agenta, skupaj z E. Petritsijem, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti opomina, ki ga je 9. septembra 2011 izdala Komisija za izterjavo zneska 83 001,09 EUR, ki je bil tožeči stranki izplačan v okviru finančne pomoči v podporo projektu, in na drugi strani, nasprotna tožba za naložitev tožeči stranki plačila navedenega zneska in pripadajočih obresti.

      Izrek

               1.

               Ničnostna tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE se naloži, da Evropski komisiji plača znesek 83 001,09 EUR glavnice in 11,37 EUR na dan iz naslova zamudnih obresti, zapadlih 25. oktobra 2011, in sicer do poplačila dolga v celoti.

               3.

               Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 6, 7.1.2012.


title: Zadeva T-501/15: Tožba, vložena 31. avgusta 2015 – Nizozemska/Komisija

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/35

         Tožba, vložena 31. avgusta 2015 – Nizozemska/Komisija
   (Zadeva T-501/15)
   (2015/C 346/40)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. Bulterman, B. Koopman in H. Stergiou)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/1119 razglasi za ničen,

                           —

                           v delu, v katerem se nanaša na finančni popravek v višini 336 064,53 EUR (2009), 403 863,66 EUR (2010) in 230 786,49 EUR (2011) v povezavi s popustljivim sistemom sankcij, ki ga je uporabila Komisija;

                           —

                           v delu, v katerem se nanaša na finančni popravek v povezavi z delno kontrolo PZR 3 leta 2009 (1 597 182 EUR, 15,53 EUR in 358,20 EUR), PZR 4 leta 2010 (1 630 540,68 EUR in 6 520,50 EUR) in PZR 4 leta 2011 (1 631 326,51 EUR), v katerem gre za oceno Evropske komisije, da je Nizozemska kršila PZR 8;

               —

               naj Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga delno razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/1119 z dne 22. junija 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 4076) (UL L 182, str. 39).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 24 Uredbe (ES) št. 73/2009 (1) in člena 71 Uredbe (ES) št. 1122/2009 (2) z ugotovitvijo uporabe nizozemskega popustljivega sistema sankcij, ki je v nasprotju s temi predpisi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 3, 4 in 5 Uredbe (ES) št. 73/2009 z ugotovitvijo, ki je v nasprotju s temi predpisi in z načelom pravne varnosti, da je Nizozemska izvajala delno kontrolo predpisanih zahtev ravnanja (PZR) 8, določenih v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 73/2009. Komisija naj bi napačno menila, da nizozemski sistem sankcij ne izpolnjuje vseh zahtev iz Uredbe (ES) št. 21/2004 (3) in členov 3, 4 in 5 Uredbe (ES) št. 73/2009.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, str. 16).

      (2)  Uredba komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. november 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina (UL L 316, str. 65).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 21/2004 z dne 17. decembra 2003 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo ovc in koz ter o spremembi Uredbe (ES) št. 1782/2003 in direktiv 92/102/EGS in 64/432/EGS (UL L 5, str. 8).


title: Zadeva C-151/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) 25. marca 2013 – Le Rayon d'Or SARL proti Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) 25. marca 2013 – Le Rayon d'Or SARL proti Ministre de l'Économie et des Finances
   (Zadeva C-151/13)
   2013/C 171/35
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative d'appel de Versailles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Le Rayon d'Or SARL

      Tožena stranka: Ministre de l'Économie et des Finances

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 11(A)(1)(a) Šeste direktive (1), po katerem je bil povzet člen 73 Direktive 2006/112/ES (2), razlagati tako, da „plačilo za oskrbo“, ki ga zavod za zdravstveno zavarovanje izplača ustanovam za nastanitev odvisnih starejših oseb v skladu z določbami člena L. 174-7 zakonika o socialni varnosti in ki je oproščeno plačila davka na dodano vrednost na podlagi člena 261(4), točka 1b, splošnega davčnega zakonika, pomeni subvencijo, ki je neposredno povezana s ceno oskrbe, ki jo prejemajo oskrbovanci, in ki zato spada na področje uporabe davka na dodano vrednost?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-291/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil n° 8 de Barcelona (Španija) 23. maja 2016 – Schweppes S.A./Exclusivas Ramírez S.L. in drugi

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona (Španija) 23. maja 2016 – Schweppes S.A./Exclusivas Ramírez S.L. in drugi
   (Zadeva C-291/16)
   (2016/C 305/19)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Schweppes S.A.

      Tožena stranka: Exclusivas Ramírez S.L., Red Paralela S.L., Carboniques Montaner S.L., Orangina Schweppes Holding BV in Schweppes International Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je s členom 36 Pogodbe o delovanju Evropske unije (1) ter s členom 7(1) Direktive 2008/95/ES (2) in členom 15(1) Direktive (EU) 2015/2436 (3) skladno, da imetnik znamke v eni ali več državah članicah prepove vzporedni uvoz ali trženje proizvodov povsem enake ali skoraj enake znamke, katere imetnik je tretja oseba, pri čemer ti proizvodi izvirajo iz druge države članice, če je navedeni imetnik krepil celostno podobo znamke kot povezane z državo članico, od koder izvirajo proizvodi, ki jih želi prepovedati?

               2.

               Ali je s členom 36 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter s členom 7(1) Direktive 2008/95/ES in členom 15(1) Direktive (EU) 2015/2436 skladno, da se proizvod z znamko, ki je dobro znana, prodaja v EU, pri čemer registrirana imetnika ohranjata celostno podobo znamke v vsem EGP, ki pri povprečnem potrošniku ustvarja zmedo glede trgovskega izvora proizvoda?

               3.

               Ali je s členom 36 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter s členom 7(1) Direktive 2008/95/ES in členom 15(1) Direktive (EU) 2015/2436 skladno, da imetnik povsem enakih ali podobnih nacionalnih znamk v različnih državah članicah nasprotuje uvozu proizvodov, ki so označeni z enako ali podobno znamko njegovi in izvirajo iz države članice, v kateri ni imetnik, v državo članico, v kateri je imetnik znamke, če je vsaj v eni drugi državi članici, kjer je imetnik, implicitno ali izrecno soglašal z uvozom teh proizvodov?

               4.

               Ali je s členom 7(1) Direktive 2008/95/ES in členom 15(1) Direktive (EU) 2015/2436 skladno ter s členom 36 Pogodbe o delovanju Evropske unije skladno, da imetnik A znamke X v neki državi članici nasprotuje uvozu proizvodov, označenih z navedeno znamko, če ti proizvodi izvirajo iz druge države članice, v kateri je znamko (Y), ki je povsem enaka X, registriral drug imetnik B, ki jo trži, in:

                           —

                           oba imetnika, A in B, vzdržujeta intenzivne poslovne in gospodarske odnose, čeprav pri teh ne gre za strogo odvisnost za skupno uporabo znamke X;

                           —

                           oba imetnika, A in B, vzdržujeta usklajeno strategijo glede znamke, tako da pri upoštevni javnosti namenoma krepita videz ali podobo enotne in celostne znamke; ali

                           —

                           oba imetnika, A in B, vzdržujeta intenzivne poslovne in gospodarske odnose, čeprav pri teh ne gre za strogo odvisnost za skupno uporabo znamke X, poleg tega pa vzdržujeta usklajeno strategijo glede znamke, tako da pri upoštevni javnosti namenoma krepita videz ali podobo enotne in celostne znamke?

      (1)  UL C 202, 7.6.2002.

      (2)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami UL L 299, str. 25.

      (3)  Direktiva (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami

      UL L 336, str. 1.


title: Zadeva C-309/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhof z dne 20. aprila 2004 v zadevi Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/2

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhof z dne 20. aprila 2004 v zadevi Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-309/04)
   (2004/C 239/03)
   Bundesfinanzhof je s sklepom z dne 20. aprila 2004 v zadevi Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 21. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesfinanzhof predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali okoliščina, da na podlagi preiskave carinskih organov obstaja sum, da je vnos blaga prepovedan s pravom Skupnosti, ki prepoveduje tranzit blaga, ki izpolnjuje pogoje za povračilo, iz določene države članice v druge države članice in v tretje države, sama po sebi izključuje obstoj zdrave in običajne tržne kakovosti v smislu prvega stavka člena 13 Uredbe št. 3665/87/EGS (1), neodvisno od dejanske kakovosti ali tržnosti proizvoda v posameznem primeru?

               2.

               Ali spada zagotovitev zdrave in običajne tržne kakovosti v smislu prvega stavka člena 13 Uredbe št. 3665/87/EGS, ki se poda pred nacionalnim organom ob vložitvi zahtevka za plačilo, med podatke v smislu drugega pododstavka 11(1) v zvezi s členom 3 uredbe št. 3665/87/EGS?

      (1)  UL L 351, str. 1.


title: Zadeva C-366/15: Tožba, vložena 14. julija 2015 – Evropska komisija/Romunija

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/5

         Tožba, vložena 14. julija 2015 – Evropska komisija/Romunija
   (Zadeva C-366/15)
   (2015/C 346/05)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Sanfrutos Cano, L. Nicolae, agenta)

      Tožena stranka: Romunija

      Predlog tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Romunija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov za uskladitev z določbami Direktive Komisije 2013/28/EU z dne 17. maja 2013 o spremembi Priloge II k Direktivi 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta o izrabljenih vozilih (1) ali vsekakor, da o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1) te direktive;

               —

               Romuniji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive v notranji pravni red je potekel 22. avgusta 2013.

      (1)  UL L 135, str. 14.


title: Izbris zadeve C-395/03

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/29

         Izbris zadeve C-395/03 (1)

   (2005/C 143/48)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik šestega senata Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 25. februarja 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-395/03: Komisija Evropskih Skupnosti proti Kraljevini Nizozemski.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


title: Zadeva T-719/14: Tožba, vložena 10. oktobra 2014 – Tri Ocean Energy/Svet

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/34

         Tožba, vložena 10. oktobra 2014 – Tri Ocean Energy/Svet
   (Zadeva T-719/14)
   (2014/C 448/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tri Ocean Energy (Kairo, Egipt) (zastopniki: P. Saini, QC, B. Kennelly, Barrister, in N. Sheikh, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta 2014/678/SZVP z dne 26. septembra 2014 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1013/2014 z dne 26. septembra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet ni izpolnil merila za vpis na seznam, da je zadevna oseba „odgovorna za nasilno zatiranje civilnega prebivalstva v Siriji“ ali „ima koristi od režima ali ga podpira“ ali da je povezana s tako osebo. Svet ni dokazal utemeljenosti razlogov, navedenih proti zadevnemu subjektu.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je kršil pravico tožeče stranke do obrambe in njeno pravico do učinkovitega sodnega varstva. Tožeči stranki nikoli niso bili predloženi „resni in verodostojni dokazi“ ali „konkretni dokazi in informacije“ v utemeljitev zadeve, ki bi upravičili omejevalne ukrepe proti njej, kot se to zahteva v sodni praksi Sodišča.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet tožeči stranki ni zadosti obrazložil njene vključitve.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Svet je hudo kršil temeljni pravici tožeče stranke do lastnine in ugleda. Omejevalni ukrepi so bili naloženi brez ustreznih varoval, ki bi omogočila tožeči stranki, da bi se učinkovito branila pred Svetom. Svet ni dokazal, da je zelo veliko poseganje v lastninsko pravico tožeče stranke upravičeno in sorazmerno. Poseganje nima samo finančnih posledic, ampak je tudi škodovalo njenemu ugledu.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Svet je storil očitno napako pri presoji. V nasprotju z edinim razlogom za njeno vključitev ne obstajajo nikakršne informacije ali dokazi, da je tožeča stranka dejansko „podpirala sirski režim“ in imela koristi od njega. Svet je prav tako tožečo stranko napačno opredelil kot „Tri Ocean Trading a.k.a. Tri-Ocean Energy“, kot da gre pri teh dveh pravnih osebah za isto pravno osebo. Tožeča stranka je ločena družba in se razlikuje od družbe Tri Ocean Trading.


title: Zadeva T-153/10: Tožba, vložena 6. aprila 2010 – Schneider España de Informática proti Komisiji

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/45

         Tožba, vložena 6. aprila 2010 – Schneider España de Informática proti Komisiji
   (Zadeva T-153/10)
   2010/C 148/74
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Schneider España de Informática, SA (Madrid, Španija), (zastopnika: P. De Baere in P. Muñiz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2010) 22 konč. z dne 18. januarja 2010 o ugotovitvi, da je naknadno knjiženje uvoznih dajatev utemeljeno in da oprostitev plačila teh dajatev ni utemeljena v posebnem primeru (REM 02/08), naj se razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 18. januarja 2010, s katero je tožena stranka ugotovila, da bi zadevne uvozne dajatve za barvne televizorje morale biti vknjižene, ker niso bili izpolnjeni pogoji za uporabo člena 220(2)(b) carinskega zakonika Skupnosti (1). Z izpodbijano odločbo je bilo tudi ugotovljeno, da v skladu s členom 239 carinskega zakonika Skupnosti oprostitev zadevnih carinskih dajatev ni bil utemeljen.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila njeno pravico do obrambe, s tem ko je sprejela odločbo s sklicevanjem le na dokumente, ki jih je predložila tožeča stranka.
   Drugič, tožena stranka je kršila člen 220(2)(b) carinskega zakonika Skupnosti, skupaj s členom 236 tega zakonika, ker:

               —

               je zmotno presodila, da se protidampinški ukrepi, sprejeti zoper uvoz iz tretjih držav, avtomatično uporabijo za blago v prostem prometu v carinski uniji med EU in Turčijo;

               —

               ni obvestila trgovcev, da se Uredba Sveta (ES) št. 2584/98 (2) uporablja tudi za blago v prostem prometu v carinski uniji med EU in Turčijo;

               —

               je, podredno, napačno ugotovila, da pristojni organi niso storili nobene napake, ker so turški organi napačno potrdili, da se protidampinške dajatve, ki bremenijo blago iz tretjih držav, ne uporabijo za blago v prostem prometu v carinski uniji med EU in Turčijo;

               —

               je napačno ugotovila, da pristojni organi niso storili nobene napake, ker so španski carinski organi napačno domnevali, da blago, ki ima potrdilo o poreklu, ni mogoče obremeniti z nobenimi dodatnimi dajatvami ali ukrepi trgovske zaščite in da torej niso obvestili gospodarskih subjektov, da za njihove uvoze iz Turčije lahko veljajo taki ukrepi, tudi če je to blago v prostem prometu.

         Tožeča stranka poleg tega navaja, da zavezanec za plačilo dajatev, ki je ravnal v dobri veri in upošteval vse zakonske določbe glede carinske deklaracije, ni mogel razumno odkriti napake pristojnih carinskih organov.
   Nazadnje tožeča stranka navaja, da je v posebnem položaju v smislu člena 239 carinskega zakonika Skupnosti in da ji na podlagi te določbe ni mogoče očitati nobenega goljufivega ravnanja ali očitne malomarnosti.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2584/98 z dne 27. novembra 1998 o spremembah Uredbe (ES) št. 710/95 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz barvnih televizijskih sprejemnikov s poreklom iz Malezije, Ljudske republike Kitajske, Republike Koreje, Singapurja in Tajske ter o dokončnem pobiranju začasne dajatve (UL L 324, str. 1)


title: Zadeva T-421/08: Tožba, vložena 29. septembra 2008 – Performing Right Society Ltd proti Komisiji

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/42

         Tožba, vložena 29. septembra 2008 – Performing Right Society Ltd proti Komisiji
   (Zadeva T-421/08)
   (2008/C 313/78)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Performing Right Society Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: J. Rivas Andrés in M. Nissen, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) naj se razglasi za nično, ker v njej ni naveden datum začetka kršitev in torej tudi ne trajanje teh kršitev;

               —

               razglasi naj se ničnost člena 3 in/ali člena 4(2) Odločbe Komisije z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC);

               —

               podredno, razglasi naj se ničnost člena 3 in/ali člena 4(2) Odločbe Komisije z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in členav53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) v delu, v katerem se nanaša(ta) na tožečo stranko;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga, naj se Odločba Komisije C(2008) 3435 z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) v skladu s členom 230 ES v celoti ali deloma razglasi za nično.
   S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da obrazložitev v izpodbijani odločbi ne podpira ugotovitev o kršitvah v zvezi s katero koli od naslednjih treh oblik izkoriščanja: satelitskim predvajanjem, spletno distribucijo in kabelsko distribucijo. Na tej podlagi tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni predložila dokazov o zatrjevanem usklajenem ravnanju, v katerem so sodelovali vsi člani CISAC s sedežem v EGP, s tem da so omejili svoja vzajemna pooblastila, tako da veljajo le na njihovih lastnih območjih. Tožeča stranka meni, da je bila s tem storjena napaka v presoji in da sta bila kršena člena 81 ES in 253 ES. Zatrjuje namreč, da ravnanja članov CISAC s sedežem v EGP ni mogoče označiti kot vzporedno ravnanje, kot to dokazujejo izjeme od ozemeljskih omejitev, ki so navedene v sami izpodbijani odločbi. Poleg tega meni, da izpodbijana odločba ni dovolj obrazložena, saj v njej ni naveden datum začetka kršitev in torej tudi ne trajanje teh kršitev, zlasti usklajenega ravnanja, s čimer sta bila kršena člena 2 in 16(1) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1).
   Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je obrazložitev v izpodbijani odločbi napačna, saj ne dokazuje, da je sodelovala pri domnevnem usklajenem ravnanju. Poleg tega je po mnenju tožeče stranke njeno ravnanje mogoče razložiti tudi drugače, kot da je šlo za usklajeno ravnanje, in sicer da se je za to rešitev odločila, ker je menila, da je s poslovnega vidika boljša. Meni tudi, da bi morala Komisija v skladu z ustaljeno sodno prakso preizkusiti, ali bi odločitev, da se eni ali več kolektivnim organizacijam omogoči, da konkurirajo lokalni kolektivni organizaciji in organizaciji, ki podeljuje neposredne licence, pomenila gospodarsko razumno individualno ravnanje.
   S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da z ukrepi, naloženimi v členu 4(2) izpodbijane določbe, ni mogoče zagotoviti prenehanja zatrjevane kršitve, saj vzpostavljajo pravno negotovost, so neupravičeni, nepotrebni in/ali nesorazmerni.
   S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija kršila njeno pravico do izjave, saj je ni obvestila o razlogih, zaradi katerih ni sprejela predlaganih zavez.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003 L 1, str. 1).


title: Zadeva C-281/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. novembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 89/552/EGS — Razširjanje televizijskih programov — Oglaševalni vložki — Oddajni čas)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/3

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. novembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
      (Zadeva C-281/09) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 89/552/EGS - Razširjanje televizijskih programov - Oglaševalni vložki - Oddajni čas)
      (2012/C 25/04)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Lozano Palacios in C. Vrignon, zastopnika)

         Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik N. Díaz Abad, zastopnik)

         Intervenientka v podporo toženi stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: S. Behzadi-Spencer in S. Hathaway, zastopnika)

         Predmet

      Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 3(2) in 18(2) Direktiva Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (89/552/EGS) (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 224) – Oddajni čas, namenjen oglaševalnim vložkom

         Izrek

                  1.

                  Kraljevina Španija s tem, da je dovolila, da se nekatere oblike oglaševanja, kot so reklamne reportaže, vložki televizijske promocije, oglasi sponzorjev in krajši oglaševalni vložki, razširjajo prek španskih televizijskih kanalov v obsegu, ki presega največjo omejitev 20 % oddajnega časa v eni uri, določeno v členu 18(2) Direktive Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (89/552/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES z dne 30. junija 1997, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 3(2) navedene direktive.

                  2.

                  Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva T-341/08: Tožba, vložena 19. avgusta 2008 – Hess Group proti UUNT – Coloma Navarro (COLOMÉ)

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/41

         Tožba, vložena 19. avgusta 2008 – Hess Group proti UUNT – Coloma Navarro (COLOMÉ)
   (Zadeva T-341/08)
   (2008/C 272/81)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Hess Group AG (Bern, Švica) (zastopnika: E. Armijo Chávarri, A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: José Félix Coloma Navarro (Badajoz, Španija)
   Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je bila pritožba zoper Odločbo prvega odbora za pritožbe Urada z dne 21. maja 2008 vložena v roku in zahtevani obliki ter v ustreznem postopku, navedena odločba naj se razveljavi, plačilo stroškov pa naj se izrecno naloži Uradu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „COLOMÉ“ (prijava št. 2 140 283) za proizvode iz razreda 33 (vina).

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti:J osé Félix Coloma Navarro.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Figurativne španske znamke „COLOMÉ“ za proizvode iz razreda 33 (vina).

      Odločba oddelka za izbris: Ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev določb člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-166/05: Tožba Borax Europe Ltd. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. aprila 2005

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/29

         Tožba Borax Europe Ltd. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. aprila 2005
   (Zadeva T-166/05)
   (2005/C 155/56)
   Jezik postopka: angleščina
   Borax Europe Ltd., s sedežem v Guildfordu (Združeno kraljestvo), ki ga zastopata D. Vandermeersch in K. Nordlander, lawyers, je dne 29. aprila 2005 vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije SG/B/2/IS/md D(2005) 1644 z dne 21. februarja 2005;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot tisti, na katere se tožeča stranka sklicuje v zadevi T-121/05.