title: Zadeva C-618/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber)– Združeno kraljestvo) – Rafal Prefeta/Secretary of State for Work and Pensions (Predhodno odločanje – Prosto gibanje oseb – Člen 45 PDEU – Akt o pristopu iz leta 2003 – Priloga XII, poglavje 2 – Možnost države članice, da odstopi od člena 7(2) Uredbe (EU) št. 492/2011 in člena 7(3) Direktive 2004/38/ES – Poljski državljan, ki ni dopolnil neprekinjenega obdobja dvanajstih mesecev registriranega dela v državi članici gostiteljici)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/9

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber)– Združeno kraljestvo) – Rafal Prefeta/Secretary of State for Work and Pensions
      (Zadeva C-618/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Prosto gibanje oseb - Člen 45 PDEU - Akt o pristopu iz leta 2003 - Priloga XII, poglavje 2 - Možnost države članice, da odstopi od člena 7(2) Uredbe (EU) št. 492/2011 in člena 7(3) Direktive 2004/38/ES - Poljski državljan, ki ni dopolnil neprekinjenega obdobja dvanajstih mesecev registriranega dela v državi članici gostiteljici))
      (2018/C 408/08)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Rafal Prefeta

         Tožena stranka: Secretary of State for Work and Pensions

         Izrek

      Prilogo XII, poglavje 2, k Aktu o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija je treba razlagati tako, da je ta priloga v prehodnem obdobju, ki ga je določala, Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske omogočala, da poljskega državljana, kot je Rafal Prefeta, ki ni izpolnjeval pogoja, določenega v nacionalni zakonodaji – in sicer da je na njegovem ozemlju prijavljen delal v neprekinjenem obdobju dvanajstih mesecev – izključi iz uporabe člena 7(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC.

         (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Zadeva C-68/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – IR/JQ (Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 2000/78/ES – Enako obravnavanje – Poklicne dejavnosti cerkva ali drugih organizacij, katerih etika temelji na veri ali prepričanju – Poklicne zahteve – Delovanje v dobri veri in lojalno do etosa cerkve ali organizacije – Pojem – Različno obravnavanje na podlagi vere ali prepričanja – Odpoved delovnega razmerja delavcu, ki je pripadnik katoliške vere in ki je na vodstvenem položaju, zaradi druge civilne zakonske zveze, sklenjene po razvezi)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/13

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – IR/JQ
      (Zadeva C-68/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje - Poklicne dejavnosti cerkva ali drugih organizacij, katerih etika temelji na veri ali prepričanju - Poklicne zahteve - Delovanje v dobri veri in lojalno do etosa cerkve ali organizacije - Pojem - Različno obravnavanje na podlagi vere ali prepričanja - Odpoved delovnega razmerja delavcu, ki je pripadnik katoliške vere in ki je na vodstvenem položaju, zaradi druge civilne zakonske zveze, sklenjene po razvezi))
      (2018/C 408/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: IR

         Tožena stranka: JQ

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(2), drugi pododstavek, Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da:

                              —

                              na eni strani cerkev ali druga organizacija, katere etika temelji na veri ali prepričanju in ki upravlja bolnišnico v obliki kapitalske družbe zasebnega prava, ne more odločiti, da za njene delavce na vodstvenih položajih veljajo zahteve delovanja v dobri veri in lojalno do te etike, ki se razlikujejo glede na versko pripadnost oziroma nepripadnost teh delavcev, ne da bi obstajala možnost, da je ta odločitev po potrebi predmet učinkovitega sodnega nadzora, ki zahteva, da se preveri, ali so izpolnjena merila iz člena 4(2) navedene direktive, in da

                              —

                              je na drugi strani različno obravnavanje delavcev na vodstvenih položajih, ki se nanaša na takšne zahteve delovanja v dobri veri in lojalno do navedene etike, glede na njihovo pripadnost oziroma nepripadnost veri v skladu z navedeno direktivo le, če glede na naravo zadevnih poklicnih dejavnosti ali okvir, v katerem se te izvajajo, vera ali prepričanje pomeni poklicno zahtevo, ki je bistvena, legitimna in upravičena glede na etiko zadevne cerkve ali organizacije ter ki je v skladu z načelom sorazmernosti, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.

                  2.

                  Nacionalno sodišče, ki odloča v sporu med strankama zasebnega prava, mora, če veljavnega nacionalnega prava ne more razlagati v skladu s členom 4(2) Direktive 2000/78, v okviru svojih pristojnosti zagotoviti pravno varstvo, ki za pravne subjekte izhaja iz splošnih načel prava Unije, kot je prepoved diskriminacije na podlagi vere ali prepričanja, ki je zdaj določena v členu 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ter polni učinek pravic, ki iz njih izhajajo iz teh načel, tako da po potrebi ne uporabi nobene nasprotujoče nacionalne določbe.

         (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva C-518/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 20. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Stefan Rudigier (Predhodno odločanje – Javna naročila – Javne storitve železniškega in cestnega potniškega prevoza – Uredba (ES) št. 1370/2007 – Člen 5(1) – Sklepanje pogodb o javnih storitvah – Člen 7(2) – Obveznost objave nekaterih informacij v Uradnem listu Evropske unije najpozneje eno leto pred začetkom postopka – Posledice neobjave – Razveljavitev javnega razpisa – Direktiva 2014/24/EU – Člen 27(1) – Člen 47(1) – Direktiva 2014/25/EU – Člen 45(1) – Člen 66(1) – Obvestilo o javnem naročilu)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/30

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 20. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Stefan Rudigier
      (Zadeva C-518/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Javne storitve železniškega in cestnega potniškega prevoza - Uredba (ES) št. 1370/2007 - Člen 5(1) - Sklepanje pogodb o javnih storitvah - Člen 7(2) - Obveznost objave nekaterih informacij v Uradnem listu Evropske unije najpozneje eno leto pred začetkom postopka - Posledice neobjave - Razveljavitev javnega razpisa - Direktiva 2014/24/EU - Člen 27(1) - Člen 47(1) - Direktiva 2014/25/EU - Člen 45(1) - Člen 66(1) - Obvestilo o javnem naročilu))
      (2018/C 408/38)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Stefan Rudigier

         Ob udeležbi: Salzburger Verkehrsverbund GmbH

         Izrek

      Člen 7(2) Uredbe (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 je treba razlagati tako, da:

                  —

                  se obveznost predhodnega informativnega obvestila, ki jo ta člen določa, uporablja za naročila javnih storitev avtobusnega prevoza, ki se načeloma oddajo v skladu postopki, določenimi v Direktivi 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES ali v Direktivi 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES;

                  —

                  posledica kršitve te obveznosti predhodnega informativnega obvestila ni razveljavitev zadevnega razpisa, če so spoštovana načela enakovrednosti, učinkovitosti in enakega obravnavanja, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 392, 20.11.2017.


title: Zadeva C-175/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – X/Belastingdienst/Toeslagen (Predhodno odločanje – Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite – Direktiva 2005/85/ES – Člen 39 – Direktiva 2008/115/ES – Člen 13 – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 18, člen 19(2) in člen 47 – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Načelo nevračanja – Odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito in o naložitvi obveznosti vrnitve – Nacionalna zakonodaja, ki določa drugo stopnjo sodnega varstva – Odložni učinek po samem zakonu, omejen na pravno sredstvo na prvi stopnji)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/19

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – X/Belastingdienst/Toeslagen
      (Zadeva C-175/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite - Direktiva 2005/85/ES - Člen 39 - Direktiva 2008/115/ES - Člen 13 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 18, člen 19(2) in člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Načelo nevračanja - Odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito in o naložitvi obveznosti vrnitve - Nacionalna zakonodaja, ki določa drugo stopnjo sodnega varstva - Odložni učinek po samem zakonu, omejen na pravno sredstvo na prvi stopnji))
      (2018/C 408/23)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: X

         Tožena stranka: Belastingdienst/Toeslagen

         Izrek

      Člen 39 Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah in člen 13 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav ob upoštevanju člena 18, člena 19(2) in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki sicer določa pritožbo zoper sodbo na prvi stopnji, s katero se potrdi odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito in naloži obveznost vrnitve, vendar temu pravnemu sredstvu ne prizna odložnega učinka po samem zakonu, čeprav zadevna oseba zatrjuje resno tveganje kršitve načela nevračanja.

         (1)  UL C 178, 6.6.2017.


title: Zadeva C-516/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 6. avgusta 2018 – QE/Sun Express Deutschland GmbH

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/38

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 6. avgusta 2018 – QE/Sun Express Deutschland GmbH
      (Zadeva C-516/18)
      (2018/C 408/51)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Nürnberg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: QE

         Tožena stranka: Sun Express Deutschland GmbH
      Zadeva je bila s sklepom Sodišča z dne 22. avgusta 2018 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-304/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Helga Löber/Barclays Bank plc (Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 44/2001 – Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah – Posebne pristojnosti – Člen 5, točka 3 – Pristojnost v zvezi z delikti ali kvazidelikti – Kraj, kjer je prišlo ali kjer grozi škodni dogodek – Potrošnik, ki prebiva v državi članici in je prek banke s sedežem v tej državi članici kupil vrednostne papirje, ki jih je izdala banka s sedežem v drugi državi članici – Pristojnost za obravnavanje tožbe, ki jo je vložil ta potrošnik v zvezi z deliktno odgovornostjo te banke)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/23

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Helga Löber/Barclays Bank plc
      (Zadeva C-304/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 44/2001 - Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Posebne pristojnosti - Člen 5, točka 3 - Pristojnost v zvezi z delikti ali kvazidelikti - Kraj, kjer je prišlo ali kjer grozi škodni dogodek - Potrošnik, ki prebiva v državi članici in je prek banke s sedežem v tej državi članici kupil vrednostne papirje, ki jih je izdala banka s sedežem v drugi državi članici - Pristojnost za obravnavanje tožbe, ki jo je vložil ta potrošnik v zvezi z deliktno odgovornostjo te banke))
      (2018/C 408/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Helga Löber

         Tožena stranka: Barclays Bank plc

         Izrek

      Člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da so v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, v katerem vlagatelj vloži tožbo glede deliktne odgovornosti proti banki, ki je izdala certifikat, v katerega je vložil, zaradi prospekta za ta certifikat, sodišča kraja stalnega prebivališča tega vlagatelja kot sodišča kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka, v smislu te določbe, pristojna za obravnavanje te tožbe, kadar je zatrjevana škoda finančna škoda, ki je nastala neposredno na bančnem računu navedenega vlagatelja pri banki s sedežem na območju pristojnosti teh sodišč, in kadar tudi druge posebne okoliščine tega položaja vodijo do dodelitve pristojnosti navedenim sodiščem.

         (1)  UL C 269, 14.8.2017.


title: Zadeva T-541/18: Tožba, vložena 12. septembra 2018 – Changmao Biochemical Engineering/Komisija

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/57

      Tožba, vložena 12. septembra 2018 – Changmao Biochemical Engineering/Komisija
      (Zadeva T-541/18)
      (2018/C 408/74)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Kitajska) (zastopnika: K. Adamantopoulos in P. Billiet, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano uredbo razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  ali, podredno, izpodbijano uredbo v celoti razglasi za nično; in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/921 (1)

      V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija ni podala ustrezne obrazložitve in storila očitno napako pri presoji prava in dejstev s tem, da je uporabila metodologijo primerljive države.
                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je očitno napačno uporabila pravo in očitno napačno presodila dejstva, kršila načelo dobrega upravljanja in ni podala ustrezne obrazložitve s tem, da je ugotovila, da je industrija Unije v referenčnem obdobju ostala ranljiva za škodljivi učinek dampinškega izvoza vinske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ker Komisija v nasprotju s členoma 11(2) in 3(2) Uredbe (EU) 2016/1036 (2) in členoma 11(3) in 3(1) Sporazuma STO o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o tarifah in trgovini (v nadaljevanju: protidampinški sporazum STO) ni upoštevala zmogljivost daleč največjega EU proizvajalca vinske kisline.

                  2.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je storila očitno napako pri presoji prava in dejstev z ugotovitvijo, da bi škoda industriji EU verjetno ponovno začela nastajati, če bi se končali protidampinški ukrepi proti vinski kislini s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ker uporabljena metodologija, prvič, ne temelji na pozitivnih dokazih, temveč na nepodkrepljenih mehanskih domnevah in hipotezah in, drugič, nikakor ne upošteva ravnanja družbe Hangzhou Bioking, velikega proizvajalca in največjega izvoznika vinske kisline v EU iz Ljudske republike Kitajske, ki ni bil predmet nobenih protidampinških dajatev EU od 20. aprila 2012. Tožeča stranka tudi navaja, da se v nasprotju s členoma 11(2) in 3(2) Uredbe (EU) 2016/1036 in členoma 11(3) in 3(1) Protidampinškega sporazuma STO ne upošteva vpliv podnebnih sprememb na naravno proizvodnjo vinske kisline.

                  3.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija je storila bistveno kršitev postopka, ki se nanaša na pravico tožeče stranke do obrambe kar je v nasprotju s členi 3(2), 11(2), 16(1), 19(2), 19(4), 20(2), 20(4), 21(5) in 21(7) Uredbe (EU) 2016/1036 in členi 3(1), 5(3), 6(1), 6(1)(2), 9(2), 6(4), 6(5)(1), 6(6), 6(9) in 11(3) Protidampinškega sporazuma STO in načelom dobrega upravljanja.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/921 z dne 28. junija 2018 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz vinske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 164, 2018, str. 14).

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL L 176, 2016, str. 21).


title: Zadeva T-572/18: Tožba, vložena 25. septembra 2018 – YS/Komisija

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/61

      Tožba, vložena 25. septembra 2018 – YS/Komisija
      (Zadeva T-572/18)
      (2018/C 408/79)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: YS (zastopnica: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za nično posamično odločbo, v skladu s katero se tožeči stranki od šolskega leta 2017/2018 ne zagotavlja več povračila stroškov izobraževanja za njene otroke, ki je bila obravnavana 14. novembra 2017, njeni učinki pa so bili prvič razvidni v plačilnem listu tožeče stranke za december 2017;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 3(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije in splošnih izvedbenih določb za povračilo zdravstvenih stroškov, ker naj bi sprememba razlage s strani tožene stranke kršila pridobljene pravice, legitimna pričakovanja, pravno varnost in načelo dobrega upravljanja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev otrokovih pravic, pravice do družinskega življenja in pravice do izobrazbe.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: neobstoj učinkovitega uravnoteženja interesov tožeče stranke in nespoštovanje načela sorazmernosti v izpodbijani odločbi.


title: Zadeva T-573/18: Tožba, vložena 25. septembra 2018 – Hickies/EUIPO (oblika vezalke za čevlje)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/62

      Tožba, vložena 25. septembra 2018 – Hickies/EUIPO (oblika vezalke za čevlje)
      (Zadeva T-573/18)
      (2018/C 408/80)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hickies, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnici: I. Fowler, Solicitor in J. Schmitt, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije (oblika vezalke za čevlje) – Prijava št. 16952 962

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. junija 2018 v zadevi R 2693/2017-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena pritožba tožeče stranke v zvezi z „vezalkami; okraski za čevlje iz plastike; okraski za čevlje; oblačilnimi dodatki, proizvodi za šivanje in dekorativnimi tekstilnimi dodatki; zaponkami za čevlje; sponkami za čevlje“;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-33/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Amicus Therapeutics UK in Amicus Therapeutics/EMA (Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Dokumenti, ki jih ima agencija EMA in ki vsebujejo informacije, ki sta jih tožeči stranki predložili v okviru vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom Galafold – Odločba o odobritvi dostopa tretje osebe do dokumentov – Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov – Neobstoj splošne domneve zaupnosti)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Amicus Therapeutics UK in Amicus Therapeutics/EMA
      (Zadeva T-33/17) (1)

      ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, ki jih ima agencija EMA in ki vsebujejo informacije, ki sta jih tožeči stranki predložili v okviru vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom Galafold - Odločba o odobritvi dostopa tretje osebe do dokumentov - Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov - Neobstoj splošne domneve zaupnosti))
      (2018/C 408/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Amicus Therapeutics UK Ltd (Gerrards Cross, Združeno kraljestvo) in Amicus Therapeutics, Inc. (Cranbury, New Jersey, Združene države) (zastopniki: L. Tsang, J. Mulryne, solicitors, F. Campbell, barrister)

         Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (zastopniki: N. Rampal Olmedo, S. Marino, A. Spina, A. Rusanov in T. Jabłoński, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe agencije EMA z dne 14. decembra 2016, s katero je bil v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) tretji osebi odobren dostop do dokumenta s podatki, predloženimi v okviru vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom Galafold.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbama Amicus Therapeutics UK Ltd in Amicus Therapeutics, Inc. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 104, 3.4.2017.


title: Zadeva T-182/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Novartis/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (AKANTO) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije AKANTO – Prejšnja besedna znamka Evropske unije KANTOS – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b)Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Novartis/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (AKANTO)
      (Zadeva T-182/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije AKANTO - Prejšnja besedna znamka Evropske unije KANTOS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b)Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2018/C 408/64)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Novartis AG (Basel, Švica) (zastopnica: L. Junquera Lara, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: sprva P. Duarte Guimarães in J. Ivanauskas, nato J. Ivanauskas in D. Walicka, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Chiesi Farmaceutici SpA (Parma, Italija) (zastopniki: T. de Haan, P. Péters in F. Folmer, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. januarja 2017 (zadeva R 531/2016-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Chiesi Farmaceutici in Novartis.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Novartis AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 22.5.2017.


title: Zadeva C-562/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance de Sens (Francija) 30. avgusta 2018 – X

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/42

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance de Sens (Francija) 30. avgusta 2018 – X
      (Zadeva C-562/18)
      (2018/C 408/55)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal d'instance de Sens

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: X

         Tožena stranka: Procureur de la République

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, če se razlaga ob upoštevanju Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov, na eni strani, in člen 39(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, na drugi strani, dovoljujeta, da se osebi na podlagi uvedbe ukrepa skrbništva zaradi njene duševne prizadetosti odvzame volilna pravica na evropskih volitvah?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen, ali evropsko pravo določa posebne pogoje za ta odvzem in, če da, katere?


title: Zadeva C-575/18 P: Pritožba, ki jo je Češka republika vložila 13. septembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Češka republika/Komisija, T-147/15

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/43

      Pritožba, ki jo je Češka republika vložila 13. septembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Češka republika/Komisija, T-147/15
      (Zadeva C-575/18 P)
      (2018/C 408/56)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Pritožnica: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in O. Serdula, agenti)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  Izpodbijani sklep naj se razveljavi;

                  —

                  ugovor nedopustnosti, ki ga je vložila Evropska komisija, naj se zavrne;

                  —

                  zadeva naj se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da to odloči o predlogih Češke republike v tožbi; in

                  —

                  Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev tožbe navaja en pritožbeni razlog, in sicer kršitev člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
      Splošno sodišče je v izpodbijanem sklepu napačno ugotovilo, da izpodbijani akt, zlasti glede na to, da Komisija nima pristojnosti za sprejemanje sklepov na področju tradicionalnih lastnih sredstev, ni akt, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo na podlagi člena 263 PDEU, kar po mnenju Splošnega sodišča ne posega v pravico Češke republike do učinkovitega sodnega varstva v smislu člena 47 Listine, ker je bilo Češki republiki omogočeno, da sporni znesek plača pod nekaterimi pogoji, da navede pomisleke o utemeljenosti pravnega stališča Komisije in da počaka, da Komisija vloži tožbo na podlagi člena 258 PDEU.
      Ugotovitve Splošnega sodišča so v nasprotju s členom 263 PDEU v povezavi s členom 47 Listine, saj pogojno plačilo ne zagotavlja tega, da bo o sporu v prihodnosti meritorno odločalo Sodišče. Ta ugotovitev izhaja iz ustaljene sodne prakse Sodišča o diskrecijski pravici Komisije v okviru postopka glede neizpolnitve obveznosti, iz neobstoja kakršnekoli določbe glede koncepta pogojnega plačila in zlasti iz trenutne prakse Komisije na tem področju.


title: Zadeva C-611/18 P: Pritožba, ki jo je Pirelli & C. SpA vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-455/14, Pirelli & C./Komisija

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/43

      Pritožba, ki jo je Pirelli & C. SpA vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-455/14, Pirelli & C./Komisija
      (Zadeva C-611/18 P)
      (2018/C 408/57)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Pritožnica: Pirelli & C. SpA (zastopniki: M. Siragusa, G. Rizza, avvocati)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Prysmian Cavi e Sistemi Srl

         Predlog

      Družba Pirelli Sodišču predlaga, naj:
      v skladu s členom 169(1) Poslovnika, razveljavi odločbo Splošnega sodišča, kot izhaja iz izreka sodbe, ki jo je to izdalo 12. julija 2018 v zadevi T-455/14 Pirelli & C. S.p.A./Komisija, in ki je bila tožeči stranki prek sistema e–Curia vročena istega dne;
      in
      v skladu s členom 170(1) Poslovnika, ugodi, ne da bi zadevo vrnilo Splošnemu sodišču, predlogom, ki jih je družba Pirelli podala na prvi stopnji, mutatis mutandis, in zato:
      primarno

                  —

                  za ničen razglasi Sklep (1) v delu v katerem se nanaša na družbo Pirelli, in natančneje: člen 1(5)(d); člen 2(g) in člen 4 tega sklepa, in družbo Pirelli vključi na seznam naslovnikov ukrepa;

            podredno

                  —

                  odredi beneficium ordinis seu excussionis v korist družbe Pirelli pri izvajanju svoje neomejene pristojnosti na podlagi člena 31 Uredbe (ES) št. 1/2003 (2) in 261 PDEU;

            če se ugodi morebitnemu pravnemu sredstvu družbe Prysmian zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 v zadevi T-475/14

                  —

                  Sklep razglasi za ničen ali spremeni njegov člen 2(g) z znižanjem globe, ki je bila solidarno naložena družbama Prysmian in Pirelli;

                  —

                  v vsakem primeru Komisiji naloži plačilo stroškov postopka;

            če ne razveljavi odločbe Splošnega sodišča, zajete v izreku sodbe, ki jo je to izdalo 12. julija 2018 v zadevi T-455/14 Pirelli & C. S.p.A./Komisija, pri izvajanju svoje neomejene pristojnosti na podlagi člena 31 Uredbe (ES) št. 1/2003 in člena 261 PDEU.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

         Prvi pritožbeni razlog: kršitev, s strani Splošnega sodišča, svoje obveznosti obrazložitve v zvezi z: zatrjevanim neobstojem pomanjkljive obrazložitve, ki jo je navajala pritožnica Pirelli, zavrnitve s strani Komisije njenih podrobnih trditev v zvezi z nezmožnostjo uporabe, v obravnavanem primeru, domneve odločilnega vpliva; in neenakim obravnavanjem s strani Komisije s tem, da je le za družbo Goldman Sachs uporabila tako imenovano metodo „dvojnega pravnega temelja“

      Splošno sodišče je napačno določilo predmet in obseg obveznosti obrazložitve, ki jo ima Komisija, s tem da ni priznalo in ugotovilo, da obrazložitev Sklepa ne izpolnjuje zahtev Sodišča EU. Splošno sodišče bi moralo Sklep razglasiti za ničen v delu, ki se nanaša na pritožnico, saj zadevni ukrep ne vsebuje izčrpne obrazložitve utemeljenih, posebnih in konkretnih razlogov za utemeljitev pripisa kršitve družbi Pirelli na podlagi domneve, kljub temu, da naj bi družba Pirelli predložila dokaz, da posledica ekonomskih, organizacijskih in pravnih vezi z družbo Prysmian ni bila izključitev ali omejitev stopnje samostojnosti njene hčerinske družbe. Poleg tega je v izpodbijani sodbi v celoti prezrta utemeljitev družbe Pirelli v zvezi z neenakim obravnavanjem, ki naj bi ga utrpela, glede na to, da je Komisija v zvezi z njo uporabila le domnevo izvajanja odločilnega vpliva, namesto da bi uporabila metodo, ki zahteva dvojni pravni temelji – ki pa jo je uporabila v zvezi z drugo matično družbo družbe Prysmian, družbo Goldman Sachs.

         Drugi pritožbeni razlog: kršitev členov 48 in 49 Listine iz Nice ter nezadostnost in nelogičnost obrazložitve sodbe, v zvezi s kršitvijo temeljnih pravic pravne osebe Pirelli in načela sorazmernosti, s strani Komisije

      Stališče Splošnega sodišča – v skladu s katerim na podlagi domneve ugotovljena odgovornost družbe Pirelli ni objektivna kazenska odgovornost in za dejanja druge osebe, temveč subjektivna odgovornost „podjetja“, ki ga je ta družba tvorila skupaj z odvisno družbo Prysmian, ki je neposredna storilka kršitve – ki temelji na nedovoljenem spajanja dveh vrst analiz, ki pa jih sicer ni mogoče spajati: uporaba konkurenčnih pravil za podjetja in varovanje temeljnih pravic obtoženih pravnih oseb. Poleg tega je v sodbi povsem neupoštevana trditev družbe Pirelli v zvezi z domnevo izvajanja odločilnega vpliva kar zadeva dvojno domnevo. Komisija je namreč v Sklepu domnevala, da je družba Pirelli izvajala odločilen vpliv ne le na trgovsko politiko družbe Prysmian, temveč tudi – ne da bi imela pritožnica možnost predložitve nasprotnega dokaza – na nekatera protikonkurenčna dejanja odvisne družbe. Pirelli graja neobstoj obrazložitve izpodbijane sodbe tudi kar zadeva trditev, da Komisija ni uskladila zadevnih interesov glede domneve izvajanja odločilnega vpliva, z upoštevanjem posebnih elementov konkretnega primera in spoštovanja pravice do obrambe, kot je sicer določeno v sodni praksi ESČP. Nazadnje, kar zadeva razlog družbe Pirelli, v skladu s katerim uporaba domneve izvajanja odločilnega vpliva v Sklepu v zvezi z njo ni bila sorazmerna – v skladu s členom 5(4) PEU – z uresničitvijo ciljev zagotovitve večjega jamstva dejanskega plačila sankcije ter omogočanja plačila glob v večjem znesku, z namenom odvračanja, je Splošno sodišče odgovorilo z navajanjem neupoštevnih precedenčnih primerov.

         Tretji pritožbeni razlog: kršitev načel solidarne odgovornosti, sorazmernosti ter enakega obravnavanja, in nelogičnost obrazložitve glede na napačno presojo v zvezi z uporabo, za družbo Pirelli, načela solidarne odgovornosti skupaj z družbo Prysmian za namene plačila globe, ter pomanjkljiva obrazložitev sodbe kar zadeva neuporabo beneficium ordinis seu excussionis v korist družbe Pirelli

      Čeprav je bilo družbi Pirelli naloženo – tako kot družbi Prysmian – plačilo celotnega zneska globe, ki jima je bila naložena s Sklepom, je bil položaj pritožnice bistveno drugačen od položaja njene prejšnje hčerinske družbe, ki je bila v Sklepu jasno označena za neposredno storilko kršitve. Kot je v sodbi pravilno – a protislovno – priznano, je bila družbi Pirelli pripisana povsem izpeljana in postranska odgovornost, ki je torej odvisna od odgovornosti družbe Prysmian. Komisija bi morala ublažiti nerazumne in nesorazmerne učinke njenega nejasnega videnja zahtev družbe Pirelli – kot edine matične družbe – na sankcije, s tem da bi se vzdržala uporabe v zvezi z njo solidarnosti sankcije, oziroma bi jo uporabila zgolj v zvezi z delom globe, ki je bila naložena družbi Prysmian, ali pa bi morala družbi Pirelli vsaj priznati beneficium ordinis seu excussionis. Sodišče je poleg tega, da ni podalo nobene obrazložitve v zvezi z grajo družbe Pirelli glede nepriznanja navedene ugodnosti, kršilo načela solidarne odgovornosti, sorazmernosti in enakega obravnavanja.

         Četrti pritožbeni: kršitev členov 261 PDEU in 31 Uredbe (ES) št. 1/2003 v zvezi z zavrnitvijo zahteve za priznanje beneficium ordinis seu excussionis, ki jo je vložila družba Pirelli v okviru tožbenih predlogov svoje tožbe pred Splošnim sodiščem

      V skladu z navedenimi določbami med spekter pristojnosti Splošnega sodišča ne spada zgolj pristojnost za prilagoditev sankcije, ki jo naloži Komisija, temveč tudi pristojnost spremeniti način plačila in izvršitve sankcije. Sodna praksa, ki je navedena v izpodbijani sodbi – v skladu s katero naj pristojnost Komisije za sankcioniranje ne bi zajemala možnost določitve deleža globe solidarnih dolžnikov pri njihovih medsebojnih odnosih – ni upoštevna za namene presoje drugačnega vprašanja, ki ga je podala družba Pirelli, in ki se mu je torej Splošno sodišče v bistvu izognilo, v zvezi s pristojnostjo Komisije in pristojnostjo Splošnega sodišča, ki sodno nadzira njene sklepe, za uporabo beneficium ordinis seu excussionis za edino matično družbo, ki je bila solidarno sankcionirana. Navedena ugodnost se namreč ne nanaša na notranja razmerja med solidarnimi dolžniki, temveč na obveznost, ki jo ima vsak od njih – ločeno – do Komisije (tako imenovana zunanja razmerja).

         (1)  Sklep Evropske komisije C(2014) 2139 final z dne 2. aprila 2014 (zadeva AT.39610 – Električni kabli).

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-214/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbeOberster Gerichtshof – Avstrija) – Alexander Mölk/Valentina Mölk (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Haaški protokol o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti – Člen 4(3) – Preživninski zahtevek, ki ga je preživninski upravičenec vložil pri pristojnem organu države običajnega prebivališča zavezanca – Odločba, ki je postala pravnomočna – Poznejši zahtevek za znižanje določenega zneska preživnine, ki ga je zavezanec vložil pri istem organu – Spustitev upravičenca v postopek – Določitev prava, ki se uporablja)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/21

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbeOberster Gerichtshof – Avstrija) – Alexander Mölk/Valentina Mölk
      (Zadeva C-214/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Haaški protokol o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti - Člen 4(3) - Preživninski zahtevek, ki ga je preživninski upravičenec vložil pri pristojnem organu države običajnega prebivališča zavezanca - Odločba, ki je postala pravnomočna - Poznejši zahtevek za znižanje določenega zneska preživnine, ki ga je zavezanec vložil pri istem organu - Spustitev upravičenca v postopek - Določitev prava, ki se uporablja))
      (2018/C 408/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Alexander Mölk

         Tožena stranka: Valentina Mölk

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(3) Haaškega protokola z dne 23. novembra 2007 o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti, ki je bil v imenu Evropske skupnosti potrjen s Sklepom Sveta z dne 30. novembra 2009 (2009/941/ES), je treba razlagati tako, da se v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, v katerem je bil znesek preživnine na zahtevo upravičenca in v skladu s tem členom 4(3) na podlagi prava sodišča, določenega v skladu z navedenim členom, določen z odločbo, ki je postala pravnomočna, to pravo ne uporablja za poznejši zahtevek za znižanje te preživnine, ki ga zavezanec vloži pri sodišču države svojega običajnega prebivališča proti upravičencu.

                  2.

                  Člen 4(3) Haaškega protokola z dne 23. novembra 2007 je treba razlagati tako, da se upravičenec ne „obrn[e]“ v smislu tega člena na pristojni organ države, v kateri ima zavezanec običajno prebivališče, kadar se upravičenec v okviru postopka, ki ga je zavezanec sprožil pri tem organu, spusti v postopek v smislu člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah s tem, da predlaga zavrnitev zahtevka iz vsebinskih razlogov.

         (1)  UL C 283, 28.8.2017.


title: Združeni zadevi C-325/18 PPU in C-375/18 PPU: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Irska) – Hampshire County Council/C.E., N.E. (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo – Mednarodni protipravni odvzem otrok – Uredba (ES) št. 2201/2003 – Člen 11 – Zahtevek za vrnitev – Haaška konvencija z dne 25. oktobra 1980 – Zahteva za razglasitev izvršljivosti – Pravno sredstvo – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 47 – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Rok za vložitev pravnega sredstva – Sklep o razglasitvi izvršljivosti – Izvršitev pred njegovo vročitvijo)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/32

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Irska) – Hampshire County Council/C.E., N.E.
      (Združeni zadevi C-325/18 PPU in C-375/18 PPU) (1)

      ((Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Mednarodni protipravni odvzem otrok - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Člen 11 - Zahtevek za vrnitev - Haaška konvencija z dne 25. oktobra 1980 - Zahteva za razglasitev izvršljivosti - Pravno sredstvo - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Rok za vložitev pravnega sredstva - Sklep o razglasitvi izvršljivosti - Izvršitev pred njegovo vročitvijo))
      (2018/C 408/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Appeal

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Hampshire County Council

         Toženi stranki: C.E., N.E.

         Ob udeležbi: Child and Family Agency, Attorney General

         Izrek

                  1.

                  Splošne določbe poglavja III Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 je treba razlagati tako, da se lahko, kadar se zatrjuje nezakonita premestitev otrok, odločba sodišča države članice, v kateri so ti otroci imeli običajno prebivališče, s katero je odrejena vrnitev teh otrok in ki sledi odločbi o starševski odgovornosti, razglasi za izvršljivo v državi članici gostiteljici v skladu s temi splošnimi določbami.

                  2.

                  Člen 33(1) Uredbe št. 2201/2003 v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, nasprotuje izvršitvi odločbe sodišča države članice, s katero sta bili odrejeni postavitev otrok pod skrbništvo in njihova vrnitev ter ki je bila v zaprošeni državi članici razglašena za izvršljivo, preden je bila razglasitev izvršljivosti te odločbe vročena zadevnima staršema. Člen 33(5) Uredbe št. 2201/2003 je treba razlagati tako, da sodišče, ki mu je predloženo pravno sredstvo, ne more podaljšati roka za njegovo vložitev, ki je določen v tej določbi.

                  3.

                  Uredbo št. 2201/2003 je treba razlagati tako, da v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, ne nasprotuje temu, da sodišče ene države članice sprejme ukrepe zavarovanja v obliki odredbe zoper javni organ druge države članice, s katero se temu organu prepreči, da pred sodišči te druge države članice začne ali nadaljuje postopek za posvojitev otrok, ki v tej državi članici običajno prebivajo.

         (1)  UL C 249, 16.7.2018.

         UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva T-260/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Švedska/Komisija (EKJS in EKSRP – Izdatki, izključeni iz financiranja – Ločene neposredne pomoči – Pregledi na kraju samem – Daljinsko zaznavanje – Ocena dejavnikov tveganja – Korektivni ukrepi, ki jih mora sprejeti zadevna država članica – Ocena finančne škode – Sorazmernost)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Švedska/Komisija
      (Zadeva T-260/16) (1)

      ((EKJS in EKSRP - Izdatki, izključeni iz financiranja - Ločene neposredne pomoči - Pregledi na kraju samem - Daljinsko zaznavanje - Ocena dejavnikov tveganja - Korektivni ukrepi, ki jih mora sprejeti zadevna država članica - Ocena finančne škode - Sorazmernost))
      (2018/C 408/59)
      Jezik postopka: švedščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Kraljevina Švedska (zastopniki: sprva L. Swedenborg, A. Falk, N. Otte Widgren, C. Meyer-Seitz in U. Persson, nato L. Swedenborg, A. Falk, in C. Meyer-Seitz, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in K. Simonsson, agenta)

         Intervenientka v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopnika: M. Smolek in J. Vláčil, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za, primarno, razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2016/417 z dne 17. marca 2016 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2016, L 75, str. 16) v delu, v katerem se nanaša na ločene neposredne pomoči, izplačane Kraljevini Švedski, v skupnem znesku 8 811 286,44 EUR za leto zahtevka 2013, in podredno, za znižanje zneska navedenih ločenih neposrednih pomoči, izključenega iz financiranja, ki naj se določi na 1 022 259,46 EUR.

         Izrek

                  1.

                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/417 z dne 17. marca 2016 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na ločene neposredne pomoči, izplačane Kraljevini Švedski, v skupnem znesku 8 811 286,44 EUR za leto zahtevka 2013.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov, nastalih Kraljevini Švedski.

                  3.

                  Češka republika nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 305, 22.8.2016.


title: Zadeva T-570/18: Tožba, vložena 25. septembra 2018 – YQ/Komisija

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/60

      Tožba, vložena 25. septembra 2018 – YQ/Komisija
      (Zadeva T-570/18)
      (2018/C 408/77)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: YQ (zastopnica: N. de Montigny, avocat)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi in razsodi, da se posamezen sklep o tem, da se ji od šolskega leta 2017/2018 ne odobri vračila šolnine za njenega otroka, sprejet 15. novembra 2017 in prvič razviden iz njenega plačilnega lista za december 2017, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 3(1) iz Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije in splošnih izvedbenih določb za povračilo zdravstvenih stroškov, ker naj bi bili s spremembo razlage s strani tožene stranke kršeni pridobljene pravice, legitimna pričakovanja, pravna varnost in načelo dobrega upravljanja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravic otroka, pravice do družinskega življenja in pravice do izobraževanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: neobstoj dejanskega tehtanja interesov tožeče stranke in nespoštovanje načela sorazmernosti v izpodbijanem sklepu.


title: Zadeva T-123/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2018 – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER (Energija – Sklep pritožbenega odbora ACER – Zavrnitev predloga za intervencijo – Neposredni in dejanski interes glede izida postopka – Obveznost obrazložitve – Pravica do zaslišanja)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2018 – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER
      (Zadeva T-123/17) (1)

      ((Energija - Sklep pritožbenega odbora ACER - Zavrnitev predloga za intervencijo - Neposredni in dejanski interes glede izida postopka - Obveznost obrazložitve - Pravica do zaslišanja))
      (2018/C 408/61)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: B. Rajal, odvetnik)

         Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev (zastopnika: P. Martinet in E. Tremmel, agenta)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev sklepa pritožbenega odbora ACER z dne 17. februarja 2017 o zavrnitvi predloga za intervencijo tožeče stranke v zadevi A-001-2017 (prečiščeno besedilo).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG nosi svoje stroške in stroške Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER), vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

                  3.

                  Republika Poljska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 129, 24.4.2017.


title: Zadeva C-23/18 P: Pritožba, ki jo je Ccc Event Management GmbH vložila 10. januarja 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 7. novembra 2017 v zadevi T-363/17, Ccc Event Management GmbH/Sodišče Evropske unije

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/35

      Pritožba, ki jo je Ccc Event Management GmbH vložila 10. januarja 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 7. novembra 2017 v zadevi T-363/17, Ccc Event Management GmbH/Sodišče Evropske unije
      (Zadeva C-23/18 P)
      (2018/C 408/46)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Ccc Event Management GmbH (zastopnik: A. Schuster, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije
      Sodišče Evropske unije (deseti senat) je s sklepom z dne 13. septembra 2018 v delu zavrglo pritožbo kot očitno nedopustno, v delu pa zavrnilo pritožbo kot očitno neutemeljeno in pritožnici naložilo plačilo njenih stroškov.


title: Zadeva C-594/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Enzo Buccioni/Banca d'Italia (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Direktiva 2013/36/EU – Člen 53(1) – Obveznost varovanja poslovne skrivnosti pristojnih nacionalnih organov nadzora kreditnih institucij – Kreditne institucije, zoper katere je bil uveden postopek prisilne likvidacije – Razkritje zaupnih informacij v civilnih ali gospodarskih postopkih)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/8

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Enzo Buccioni/Banca d'Italia
      (Zadeva C-594/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Direktiva 2013/36/EU - Člen 53(1) - Obveznost varovanja poslovne skrivnosti pristojnih nacionalnih organov nadzora kreditnih institucij - Kreditne institucije, zoper katere je bil uveden postopek prisilne likvidacije - Razkritje zaupnih informacij v civilnih ali gospodarskih postopkih))
      (2018/C 408/07)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Enzo Buccioni

         Nasprotna stranka: Banca d'Italia

         ob udeležbi: Banca Network Investimenti SpA, v likvidaciji

         Izrek

      Člen 53(1) Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da pristojni organi držav članic razkrijejo zaupne informacije prosilcu, da bi ta imel možnost sprožiti civilni ali gospodarski postopek za namene varstva svojih premoženjskih interesov, ki naj bi bili ogroženi zaradi prisilne likvidacije kreditne institucije. Vendar se mora zahteva za razkritje nanašati na informacije, glede katerih tožeča stranka navede natančne in skladne dokaze, na podlagi katerih se lahko verjetno domneva, da so potrebne za civilni ali gospodarski postopek, katerega predmet mora posebej določiti tožeča stranka in zunaj katerega zadevnih informacij ni mogoče uporabiti. Pristojni organi in pristojna sodišča morajo pred razkritjem vsake zahtevane zaupne informacije tehtati interes prosilca za dostop do zadevnih informacij in interese, povezane z ohranjanjem zaupnosti teh informacij, za katere velja obveznost varovanja poklicne skrivnosti.

         (1)  UL C 63, 27.2.2017.


title: Zadeva C-26/17 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. septembra 2018 – Birkenstock Sales GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba – Znamka Evropske unije – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija – Figurativna znamka z vzorcem medsebojno prepletenih valovitih črt – Uredba (ES) št. 207/2009 – Člen 7(1)(b) – Absolutni razlog za zavrnitev – Razlikovalni učinek – Reliefni vzorec)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/10

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. septembra 2018 – Birkenstock Sales GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-26/17 P) (1)

      ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka z vzorcem medsebojno prepletenih valovitih črt - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 7(1)(b) - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Reliefni vzorec))
      (2018/C 408/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Birkenstock Sales GmbH (zastopnika: C. Menebröcker in V. Töbelmann, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnica: D. Walicka, agentka)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Birkenstock Sales GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 151, 15.5.2017.


title: Zadeva T-530/18: Tožba, vložena 7. septembra 2018 – Romunija/Komisija

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/56

      Tožba, vložena 7. septembra 2018 – Romunija/Komisija
      (Zadeva T-530/18)
      (2018/C 408/73)
      Jezik postopka: romunščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Romunija (zastopniki: C. Canţăr, E. Gane, C. Florescu, O. Ichim, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi delno ničnost Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2018/873 z dne 13. junija 2018 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije), in sicer v delu, ki se nanaša na: (a) podukrep 1a v celoti (znesek v višini 13 184 846,61 EUR za leti 2015 in 2016) in (b) podukrepe 3a, 5a, 3b in 4b v celoti (znesek v višini 45 532 000,96 EUR za leta 2014, 2015 in 2016) ali, podredno, delno, za obdobje pred 19. septembrom 2015 (znesek v višini 21 315 857,50 EUR);

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v podporo tožbi navaja 2 tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: zloraba pooblastil, ki jo je storila Komisija, glede izločitve zneskov iz financiranja Evropske unije.

                              —

                              Komisija je z uporabo popravkov, določenih s Sklepom 2018/873, zlorabila svoja pooblastila, s čimer je kršila člen 52 Uredbe št. 1306/2013 ter načeli varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti.

                              —

                              Izpodbijani sklep krši člen 52 Uredbe št. 1306/2013, ker se je Komisija po razpravah z romunskimi organi odločila odobriti revizijo Nacionalnega programa za razvoj podeželja (NPRP) 2007-2013, pri čemer je izrazila soglasje glede ukrepov, določenih v tem NPRP, vključno glede metod v zvezi s plačili, ki zadevajo podukrepe 1a, 3a, 5a, 3b in 4b v okviru ukrepa 215 – plačila za dobrobit živali. Sklep o odobritvi revizije NPRP je pravna zaveza in zajema izvajanje plačil iz proračuna Unije.

                              —

                              Romunski organi so plačila izvedli v skladu z odobritvijo Komisije. V tem okviru je sklep o uporabi popravkov nezakonit.

                              —

                              Romunija meni, da izpodbijani sklep krši načelo varstva legitimnih pričakovanj, ker je sklep Komisije o odobritvi revizije NPRP pri romunskih organih in upravičencih ustvaril legitimno pričakovanje glede pravilnosti metod izračuna, ki jih je odobrila Komisija. To načelo zahteva, da Komisija glede podukrepov 3a, 5a, 3b in 4b uporabi popravke od 19. septembra 2015 dalje, kot je to storila glede popravkov, ki se nanašajo na podukrep 1a.

                              —

                              Poleg tega Romunija meni, da bi morala ta institucija Unije to načelo glede plačil, izvedenih po 19. septembru 2015, glede na to, da v tistem trenutku nova revizija NPRP več ni bila mogoča.

                              —

                              Romunija meni, da izpodbijani sklep krši načelo pravne varnosti, ker je Komisija zavzela drugačno stališče glede pravilnosti uporabljenih metod izračuna. Torej je Komisija z izpodbijanim sklepom ugotovila, da so bila plačila, izvedena na podlagi metod izračuna, ki jih je predhodno odobrila, nepravilna. Še več, čeprav so romunski organi zahtevali pojasnilo od te institucije Unije glede možnosti poprave napak v zvezi s kompenzacijskimi plačili, glede na to, da NPRP ni bilo mogoče revidirati po 19. septembru 2015, Komisija ni izrazila svojega stališča v zvezi s tem.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, določene v členu 296, drugi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije.

                              —

                              Romunija meni, da Komisija ni izpolnila svoje obveznosti obrazložitve, določene v členu 296, drugi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije, ker za podukrep 1a ta institucija Unije ni navedla zadostnih in ustreznih razlogov za: (i) svoje spremenljivo stališče, kar zadeva ugotovljene nepravilnosti in vrsto uporabljenega popravka; (ii) zavrnitev argumentov in pojasnil romunskih organov glede domnevne prekomerne kompenzacije, in (iii) izbiro uporabe pavšalne stopnje glede ugotovljenih nepravilnosti namesto izračunane stopnje.


title: Zadeva C-137/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – kazenski postopek proti Van Gennip BVBA, Antoniusu Johannes Marii ten Veldeju, Original BVBA, Antoniusu Corneliusu Ignatiusu Marii van der Schootu (Predhodno odločanje – Direktive 2006/123/ES, 2007/23/ES in 2013/29/EU – Dajanje pirotehničnih izdelkov v promet – Prosti pretok pirotehničnih izdelkov, skladnih z zahtevami iz teh direktiv – Nacionalna ureditev, ki določa omejitve glede skladiščenja in prodaje teh izdelkov – Kazenske sankcije – Sistem dveh dovoljenj – Direktiva 98/34/ES – Pojem „tehnični predpis“)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/17

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – kazenski postopek proti Van Gennip BVBA, Antoniusu Johannes Marii ten Veldeju, Original BVBA, Antoniusu Corneliusu Ignatiusu Marii van der Schootu
      (Zadeva C-137/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktive 2006/123/ES, 2007/23/ES in 2013/29/EU - Dajanje pirotehničnih izdelkov v promet - Prosti pretok pirotehničnih izdelkov, skladnih z zahtevami iz teh direktiv - Nacionalna ureditev, ki določa omejitve glede skladiščenja in prodaje teh izdelkov - Kazenske sankcije - Sistem dveh dovoljenj - Direktiva 98/34/ES - Pojem „tehnični predpis“))
      (2018/C 408/20)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Stranke v kazenskem postopku v glavni stvari

      Van Gennip BVBA, Antonius Johannes Maria ten Velde, Original BVBA, Antonius Cornelius Ignatius Maria van der Schoot

         Izrek

                  1.

                  Načelo prostega pretoka pirotehničnih izdelkov, kot je določeno zlasti v členu 6(2) Direktive 2007/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o dajanju pirotehničnih izdelkov v promet, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki prepoveduje, da potrošniki posedujejo ali uporabijo izdelke za praznične ognjemete, katerih vsebnost pirotehnične snovi ali zmesi je večja od 1 kilograma, oziroma da se jim ti izdelki prodajo, če je ta ureditev primerna za zagotovitev javnega reda in javne varnosti in ne presega tega, kar je potrebno za zaščito teh temeljnih interesov, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  2.

                  Člen 10 Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki skladiščenje pirotehničnih izdelkov, ki so skladni z Direktivo 2007/23 in ki so namenjeni za trgovino na drobno, pogojuje s pridobitvijo dveh dovoljenj, in sicer zveznega dovoljenja za eksplozive in regionalnega okoljskega dovoljenja, če so izpolnjeni vsi pogoji, določeni v členu 10(2) te direktive, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  3.

                  Člen 20 Direktive 2007/23 in člen 1(5) Direktive 2006/123 je treba razlagati tako, da države članice lahko sprejmejo kazenske sankcije pod pogojem, da so, kar zadeva Direktivo 2007/23, te sankcije učinkovite, sorazmerne in odvračalne ter da, kar zadeva Direktivo 2006/123, učinek nacionalnih določb kazenskega prava ni izogibanje določbam te direktive.

         (1)  UL C 178, 6.6.2017.


title: Zadeva C-173/17 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. septembra 2018 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Evropska komisija (Pritožba – Arbitražne klavzule – Konvencija Doc@Hand sklenjena v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002-2006) – Upravičeni stroški – Sklep Evropske komisije – Obveznost povračila izplačanih zneskov – Nasprotni zahtevek)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/19

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 13. septembra 2018 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Evropska komisija
      (Zadeva C-173/17 P) (1)

      ((Pritožba - Arbitražne klavzule - Konvencija Doc@Hand sklenjena v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002-2006) - Upravičeni stroški - Sklep Evropske komisije - Obveznost povračila izplačanih zneskov - Nasprotni zahtevek))
      (2018/C 408/22)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnica: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastopnica: S. Paliou, dikigoros)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in A. Kyratsou, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 168, 29.5.2017.


title: Zadeva T-384/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Ciper/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije BBQLOUMI – Prejšnja besedna certifikacijska znamka Združenega kraljestva HALLOUMI – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/53

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Ciper/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)
      (Zadeva T-384/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije BBQLOUMI - Prejšnja besedna certifikacijska znamka Združenega kraljestva HALLOUMI - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2018/C 408/68)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopniki: S. Malynicz, QC, V. Marsland, solicitor, in S. Baran, barrister)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: M. Rajh, D. Walicka in D. Gája, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: M. J. Dairies EOOD (Sofija, Bolgarija) (zastopnica: D. Dimitrova, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. aprila 2017 (zadeva R 496/2016-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Republiko Ciper in družbo M. J. Dairies.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Republiki Ciper se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 269, 14.8.2017.


title: Zadeva C-510/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Carrefour Hypermarchés SAS in drugi/Ministre des Finances et des Comptes publics (Predhodno odločanje – Državne pomoči – Člen 108(3) PDEU – Uredba (ES) št. 794/2004 – Priglašene sheme pomoči – Člen 4 – Sprememba obstoječe pomoči – Veliko povečanje prihodka od dajatev, ki so namenjene za financiranje shem pomoči glede na napovedi, ki so bile priglašene Evropski komisiji – Prag 20 % začetnega proračuna)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/7

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Carrefour Hypermarchés SAS in drugi/Ministre des Finances et des Comptes publics
      (Zadeva C-510/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Državne pomoči - Člen 108(3) PDEU - Uredba (ES) št. 794/2004 - Priglašene sheme pomoči - Člen 4 - Sprememba obstoječe pomoči - Veliko povečanje prihodka od dajatev, ki so namenjene za financiranje shem pomoči glede na napovedi, ki so bile priglašene Evropski komisiji - Prag 20 % začetnega proračuna))
      (2018/C 408/05)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie

         Tožena stranka: Ministre des Finances et des Comptes publics

         Izrek

      Povečanje prihodka od dajatev, s katerimi se financira več odobrenih shem pomoči, v primerjavi z napovedmi, ki so bile priglašene Evropski komisiji, kot je to iz postopka v glavni stvari, pomeni spremembo obstoječe pomoči v smislu člena 1(c) Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [108 PDEU] in člena 4(1), prvi stavek, Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe št. 659/1999 v povezavi s členom 108(3) PDEU, razen če to povečanje ostaja pod pragom 20 %, določenim v členu 4(1), drugi stavek, zadnjenavedene uredbe. Ta prag je treba v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, oceniti glede na prihodke, ki so namenjeni zadevnim shemam pomoči, in ne glede na dejansko dodeljene pomoči.

         (1)  UL C 462, 12.12.2016.


title: Zadeva C-601/17: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – Dirk Harms in drugi/Vueling Airlines SA (Predhodno odločanje – Zračni promet – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člen 8(1) – Povračilo stroškov cene vozovnice v primeru odpovedi leta – Provizija, ki jo zadrži oseba, ki deluje kot posrednik med potnikom in letalskim prevoznikom ob nakupu vozovnice – Vključitev)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/31

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – Dirk Harms in drugi/Vueling Airlines SA
      (Zadeva C-601/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 8(1) - Povračilo stroškov cene vozovnice v primeru odpovedi leta - Provizija, ki jo zadrži oseba, ki deluje kot posrednik med potnikom in letalskim prevoznikom ob nakupu vozovnice - Vključitev))
      (2018/C 408/40)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Hamburg

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Dirk Harms, Ann-Kathrin Harms, Nick-Julius Harms, Tom-Lukas Harms, Lilly-Karlotta Harms, Emma-Matilda Harms

         Tožena stranka: Vueling Airlines SA

         Izrek

      Uredbo (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, in zlasti njen člen 8(1)(a), je treba razlagati tako, da cena vozovnice, ki jo je treba upoštevati za določitev zneska povračila stroškov, ki ga letalski prevoznik dolguje potniku v primeru odpovedi leta, vključuje razliko med zneskom, ki ga je ta potnik plačal, in zneskom, ki ga je ta letalski prevoznik prejel, pri čemer ta razlika ustreza proviziji, ki jo je prejela oseba, ki je delovala kot posrednik med njima, razen če je bila ta provizija določena, ne da bi ta letalski prevoznik za to vedel, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva C-287/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresní soud v Českých Budějovicích – Češka republika) – Česká pojišťovna a.s./WCZ, spol. s r.o. (Predhodno odločanje – Pravo gospodarskih družb – Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih – Direktiva 2011/7/EU – Člen 6(1) in (3) – Povračilo stroškov za izterjavo dolga – Stroški, nastali z opozorili, poslanimi zaradi dolžnikove zamude pri plačilu)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/22

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresní soud v Českých Budějovicích – Češka republika) – Česká pojišťovna a.s./WCZ, spol. s r.o.
      (Zadeva C-287/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pravo gospodarskih družb - Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih - Direktiva 2011/7/EU - Člen 6(1) in (3) - Povračilo stroškov za izterjavo dolga - Stroški, nastali z opozorili, poslanimi zaradi dolžnikove zamude pri plačilu))
      (2018/C 408/27)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Okresní soud v Českých Budějovicích

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Česká pojišťovna a.s.

         Tožena stranka: WCZ, spol. s r.o.

         Izrek

      Člen 6 Direktive 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih je treba razlagati tako, da se z njim upniku, ki zahteva povračilo stroškov, nastalih z opozorili, poslanimi dolžniku zaradi njegove zamude pri plačilu, priznava pravica, da zaradi tega poleg fiksnega zneska 40 EUR, določenega v odstavku 1 tega člena, prejme razumno nadomestilo v smislu odstavka 3 istega člena za del teh stroškov, ki presega ta fiksni znesek.

         (1)  UL C 269, 14.8.2017.


title: Zadeva C-310/18 PPU: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper Emila Mileva (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Direktiva (EU) 2016/343 – Domneva nedolžnosti – Javno označevanje osumljenih ali obdolženih oseb za krive – Pravna sredstva – Postopek nadzora nad zakonitostjo ukrepa pripora)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/32

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper Emila Mileva
      (Zadeva C-310/18 PPU) (1)

      ((Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva (EU) 2016/343 - Domneva nedolžnosti - Javno označevanje osumljenih ali obdolženih oseb za krive - Pravna sredstva - Postopek nadzora nad zakonitostjo ukrepa pripora))
      (2018/C 408/41)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Emil Milev

         Izrek

      Člen 3 in člen 4(1) Direktive (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta sprejetju predhodnih procesnih odločb, kot je sklep sodnega organa o nadaljnjem trajanju pripora, ki temeljijo na sumih ali obremenilnih dokazih, če v teh odločbah priprta oseba ni označena za krivo. Ta direktiva pa ne ureja pogojev, pod katerimi je mogoče sprejeti sklepe o priporu.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva C-332/17: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Riigikohus – Estonija) – Starman AS/Tarbijakaitseamet (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 2011/83/EU – Člen 21 – Pogodbe, sklenjene s potrošniki – Telefonsko komuniciranje – Praksa ponudnika telekomunikacijskih storitev, da strankam, s katerimi ima sklenjeno pogodbo, ponuja skrajšano številko za pomoč po ceni, ki je višja od osnovne)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/24

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Riigikohus – Estonija) – Starman AS/Tarbijakaitseamet
      (Zadeva C-332/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2011/83/EU - Člen 21 - Pogodbe, sklenjene s potrošniki - Telefonsko komuniciranje - Praksa ponudnika telekomunikacijskih storitev, da strankam, s katerimi ima sklenjeno pogodbo, ponuja skrajšano številko za pomoč po ceni, ki je višja od osnovne))
      (2018/C 408/30)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Riigikohus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Starman AS

         Tožena stranka: Tarbijakaitseamet

         Izrek

      Člen 21, prvi odstavek, Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da v položaju, v katerem je dal trgovec vsem svojim strankam na voljo eno ali več skrajšanih telefonskih številk, za katere velja višja cena od osnovne, potrošniki, ki imajo s tem trgovcem sklenjeno pogodbo, plačajo več od osnovne cene, ko tega trgovca po telefonu pokličejo v zvezi s to pogodbo.

         (1)  UL C 256, 7.8.2017.


title: Zadeva T-668/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2018 – Maico Holding/EUIPO – Eico (Eico) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Besedna znamka Evropske unije Eico – Prejšnja besedna znamka Evropske unije MAICO – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Podobnost znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/55

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2018 – Maico Holding/EUIPO – Eico (Eico)
      (Zadeva T-668/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Besedna znamka Evropske unije Eico - Prejšnja besedna znamka Evropske unije MAICO - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2018/C 408/71)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Maico Holding GmbH (Villingen-Schwenningen, Nemčija) (zastopnika: T. Krüger in D. Deckers, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in D. Walicka, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Eico A/S (Brønderslev, Danska) (zastopnik: A. Skov, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. julija 2017 (zadeva R 2089/2016-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Maico Holding in Eico.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Maico Holding GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 382, 13.11.2017.


title: Združeni zadevi C-54/17 in C-55/17: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Tre SpA, nekdanja Wind Telecomunicazioni SpA (C-54/17), Vodafone Italia SpA, nekdanja Vodafone Omnitel NV (C-55/17) (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 2005/29/ES – Nepoštene poslovne prakse – Člen 3(4) – Področje uporabe – Členi 5, 8 in 9 – Agresivne poslovne prakse – Priloga I, točka 29 – Agresivne poslovne prakse v vseh okoliščinah – Nenaročeno blago ali storitve – Direktiva 2002/21/ES – Direktiva 2002/22/ES – Telekomunikacijske storitve – Prodaja kartic SIM (Subscriber Identity Module, modul za identifikacijo naročnika), ki vsebujejo nekatere predhodno nameščene in predhodno aktivirane storitve – Neobstoj predhodne obvestitve potrošnikov)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/12

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Tre SpA, nekdanja Wind Telecomunicazioni SpA (C-54/17), Vodafone Italia SpA, nekdanja Vodafone Omnitel NV (C-55/17)
      (Združeni zadevi C-54/17 in C-55/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse - Člen 3(4) - Področje uporabe - Členi 5, 8 in 9 - Agresivne poslovne prakse - Priloga I, točka 29 - Agresivne poslovne prakse v vseh okoliščinah - Nenaročeno blago ali storitve - Direktiva 2002/21/ES - Direktiva 2002/22/ES - Telekomunikacijske storitve - Prodaja kartic SIM (Subscriber Identity Module, modul za identifikacijo naročnika), ki vsebujejo nekatere predhodno nameščene in predhodno aktivirane storitve - Neobstoj predhodne obvestitve potrošnikov))
      (2018/C 408/13)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Wind Tre SpA, nekdanja Wind Telecomunicazioni SpA (C-54/17), Vodafone Italia SpA, nekdanja Vodafone Omnitel NV (C-55/17)

         Ob udeležbi: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C-54/17), Altroconsumo, Vito Rizzo (C-54/17), Telecom Italia SpA

         Izrek

                  1.

                  Pojem „nenaročeno blago ali storitve“ v smislu Priloge I, točka 29, k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da zajema ravnanja, kot so ta v postopkih v glavni stvari, s katerimi telekomunikacijski operater prodaja kartice SIM (Subscriber Identity Module, modul za identifikacijo naročnika), na katerih so predhodno nameščene in predhodno aktivirane nekatere storitve, kot sta dostopanje do spleta in telefonska tajnica, ne da bi potrošnika predhodno in ustrezno obvestil o tej predhodni namestitvi in o tem predhodnem aktiviranju niti o stroških teh storitev, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  2.

                  Člen 3(4) Direktive 2005/29 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero je treba ravnanje, ki pomeni nenaročeno blago ali storitve v smislu Priloge I, točka 29, k Direktivi 2005/29, kot so ravnanja v postopkih v glavni stvari, preučiti ob upoštevanju določb te direktive, zaradi česar nacionalni regulativni organ v smislu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, v skladu s to ureditvijo ni pristojen za sankcioniranje takega ravnanja.

         (1)  UL C 239, 24.7.2017.


title: Zadeva T-10/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – GABO:mi/Komisija („Arbitražna klavzula – Šesti in sedmi okvirni program Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (20022006 in 20072013) – Dopisi za vračilo dela odobrenih sredstev – Bremepis – Pobot terjatev – Prilagoditev tožbe – Dopustnost – Upravičenost izdatkov – Sredstva v skrbniških skladih – Dolžnost vpisati stroške v pogodbenikove računovodske izkaze – Skladnost z računovodskimi pravili, ki se uporabljajo v državi pogodbenikovega sedeža – Pravna varnost – Legitimno pričakovanje – Dobro upravljanje – Preglednost – Pravica do izjave – Sorazmernost“)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – GABO:mi/Komisija
      (Zadeva T-10/16) (1)

      ((„Arbitražna klavzula - Šesti in sedmi okvirni program Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (20022006 in 20072013) - Dopisi za vračilo dela odobrenih sredstev - Bremepis - Pobot terjatev - Prilagoditev tožbe - Dopustnost - Upravičenost izdatkov - Sredstva v skrbniških skladih - Dolžnost vpisati stroške v pogodbenikove računovodske izkaze - Skladnost z računovodskimi pravili, ki se uporabljajo v državi pogodbenikovega sedeža - Pravna varnost - Legitimno pričakovanje - Dobro upravljanje - Preglednost - Pravica do izjave - Sorazmernost“))
      (2018/C 408/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (München, Nemčija) (zastopnika: M. Ahlhaus in C. Mayer, avocats)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnice: sprva S. Delaude, S. Lejeune in M. Siekierzyńska, nato S. Delaude in M. Siekierzyńska, agentke)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev neobstoja terjatve, navedene v dveh obvestilih z dne 2. decembra 2015 in bremepisu z dne 2. decembra 2015, ki se nanašajo na terjatev v višini 1 770 417,29 EUR, ter drugič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepov o pobotu, zajetih v sedmih dopisih z dne 16. in 21. decembra 2015, 14. januarja, 26. aprila in 3. maja 2016, katerih namen je pobot vseh plačil glede domnevnega dolga tožeče stranke, ter navedenih bremepisa in obvestil.

         Izrek

                  1.

                  Terjatev Evropske komisije do družbe GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG, navedena v bremepisu št. 3241514917 z dne 2. decembra 2015 in v dveh obvestilih z dne 2. decembra 2015, je neutemeljena, kar zadeva prijavljene stroške glede „splošnega proračuna za potovanja ali seje“ ter s tem povezana pavšalna nadomestila.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva C-69/17: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Siemens Gamesa Renewable Energy România SRL, nekdanja Gamesa Wind România SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Pravica do odbitka – Pridobitve blaga davčnega zavezanca, ki ga je davčna uprava razglasila za „nedejavnega“ – Zavrnitev pravice do odbitka – Načeli sorazmernosti in nevtralnosti DDV)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/14

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Siemens Gamesa Renewable Energy România SRL, nekdanja Gamesa Wind România SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Zadeva C-69/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Pravica do odbitka - Pridobitve blaga davčnega zavezanca, ki ga je davčna uprava razglasila za „nedejavnega“ - Zavrnitev pravice do odbitka - Načeli sorazmernosti in nevtralnosti DDV))
      (2018/C 408/15)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Bucureşti

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Siemens Gamesa Renewable Energy România SRL, nekdanja Gamesa Wind România SRL

         Nasprotni stranki: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Izrek

      Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/45/EU z dne 13. julija 2010, zlasti njene člene 213, 214 in 273, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki davčni upravi dopušča, da davčnemu zavezancu, ki je opravil pridobitve v obdobju, v katerem je njegova identifikacijska številka za davek na dodano vrednost prenehala zaradi nepredložitve davčnih napovedi in obračunov, pravico do odbitka davka na dodano vrednost za te pridobitve na podlagi obračunov davka na dodano vrednost, ki so bili predloženi – oziroma računov, ki so bili izdani – po ponovni aktivaciji njegove identifikacijske številke, zavrne samo zato, ker so bile pridobitve opravljene v času neaktivnosti, čeprav so vsebinske zahteve izpolnjene in pravica do odbitka ni bila uveljavljena z namenom goljufije ali zlorabe.

         (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva T-180/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – EM Research Organization/EUIPO – Christoph Fischer in drugi (EM) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije EM – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) – Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – EM Research Organization/EUIPO – Christoph Fischer in drugi (EM)
      (Zadeva T-180/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije EM - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem))
      (2018/C 408/63)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: EM Research Organization, Inc. (Okinawa, Japonska) (zastopniki: J. Liesegang, M. Jost in N. Lang, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in D. Walicka, agenta)

         Druge stranke pred odborom za pritožbe, intervenienti v postopku pred Splošnim sodiščem: Christoph Fischer GmbH (Stephanskirchen, Nemčija), Ole Weinkath (Hünxe-Drevenack, Nemčija), Multikraft Produktions- und Handels GmbH (Pichl/Wels, Avstrija), Phytodor AG (Buochs, Švica) (zastopniki: M. Kinkeldey, J. Rosenhäger, K. Lochner in M. Peters, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. januarja 2017 (zadeva R 2442/2015-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Christophom Fischerjem, Olejem Weinkathom ter družbama Multikraft Produktions- und Handel in Phytodor na eni strani in EM Research Organization na drugi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi EM Research Organization, Inc. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 22.5.2017.


title: Zadeva C-513/17: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 26. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Köln – Nemčija) – Postopek, ki ga je sprožil Josef Baumgartner (Predhodno odločanje – Promet – Cestni promet – Uredba (ES) št. 561/2006 – Člen 19(2), prvi pododstavek – Upravna sankcija za prekršek, storjen na ozemlju države članice sedeža podjetja, ki so jo naložili pristojni organi druge države članice, v kateri je bil prekršek ugotovljen)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/29

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 26. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Köln – Nemčija) – Postopek, ki ga je sprožil Josef Baumgartner
      (Zadeva C-513/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Promet - Cestni promet - Uredba (ES) št. 561/2006 - Člen 19(2), prvi pododstavek - Upravna sankcija za prekršek, storjen na ozemlju države članice sedeža podjetja, ki so jo naložili pristojni organi druge države članice, v kateri je bil prekršek ugotovljen))
      (2018/C 408/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Köln

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Josef Baumgartner

         Ob udeležbi: Bundesamt für Güterverkehr, Staatsanwaltschaft Köln

         Izrek

      Člen 19(2), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 je treba razlagati tako, da neposredno pooblašča pristojne organe države članice, da naložijo kazen podjetju ali njegovemu poslovodji za kršitev navedene uredbe, ugotovljeno na ozemlju te države članice, za katero še ni bila naložena kazen, tudi če je bila kršitev storjena na ozemlju druge države članice, v kateri ima to podjetje sedež.

         (1)  UL C 382, 13.11.2017.


title: Zadeva C-180/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – X, Y/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Predhodno odločanje – Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite – Direktiva 2013/32/EU – Člen 46 – Direktiva 2008/115/ES – Člen 13 – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 18, člen 19(2) in člen 47 – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Načelo nevračanja – Odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito in o naložitvi obveznosti vrnitve – Nacionalna zakonodaja, ki določa drugo stopnjo sodnega varstva – Odložni učinek po samem zakonu, omejen na pravno sredstvo zoper odločbo na prvi stopnji)

text:
               12.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/21

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – X, Y/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Zadeva C-180/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite - Direktiva 2013/32/EU - Člen 46 - Direktiva 2008/115/ES - Člen 13 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 18, člen 19(2) in člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Načelo nevračanja - Odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito in o naložitvi obveznosti vrnitve - Nacionalna zakonodaja, ki določa drugo stopnjo sodnega varstva - Odložni učinek po samem zakonu, omejen na pravno sredstvo zoper odločbo na prvi stopnji))
      (2018/C 408/25)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: X, Y

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Izrek

      Člen 46 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite in člen 13 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav ob upoštevanju člena 18, člena 19(2) in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki sicer določa pritožbo zoper sodbo na prvi stopnji, s katero se potrdi odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito in naloži obveznost vrnitve, vendar temu pravnemu sredstvu ne prizna odložnega učinka po samem zakonu, čeprav zadevna oseba zatrjuje resno tveganje kršitve načela nevračanja.

         (1)  UL C 202, 26.6.2017.