title: Zadeva C-826/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Korneuburg – Avstrija) – WZ/Austrian Airlines AG (Predhodno odločanje – Zračni promet – Odškodnina in pomoč potnikom v primeru zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude leta – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člen 6 – Let z zamudo – Člen 8(3) – Preusmeritev leta na drugo letališče, ki pokriva isto mesto, naselje ali regijo – Pojem, odpoved‘ – Izredne razmere – Odškodnina letalskim potnikom v primeru odpovedi ali velike zamude leta pri prihodu – Obveznost kritja stroškov transferja od dejanskega letališča prihoda do namembnega letališča, za katero je imel potnik rezervacijo)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/5

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Korneuburg – Avstrija) – WZ/Austrian Airlines AG
      (Zadeva C-826/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Zračni promet - Odškodnina in pomoč potnikom v primeru zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude leta - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 6 - Let z zamudo - Člen 8(3) - Preusmeritev leta na drugo letališče, ki pokriva isto mesto, naselje ali regijo - Pojem, odpoved‘ - Izredne razmere - Odškodnina letalskim potnikom v primeru odpovedi ali velike zamude leta pri prihodu - Obveznost kritja stroškov transferja od dejanskega letališča prihoda do namembnega letališča, za katero je imel potnik rezervacijo)
      (2021/C 228/07)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Korneuburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: WZ

         Tožena stranka: Austrian Airlines AG

         Izrek

                  1.

                  Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da kadar je let preusmerjen na letališče, ki pokriva isto mesto kot letališče, za katero je potnik imel rezervacijo, kritje stroškov transferja potnika med tema letališčema, določeno s to določbo, ni pogojeno s tem, da je prvo letališče na ozemlju istega mesta, istega naselja ali iste regije kot drugo letališče.

                  2.

                  Člen 5(1)(c), člen 7(1) in člen 8(3) Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da potnik na podlagi leta, ki je bil preusmerjen in ki pristane na letališču, ki ni letališče, za katero je imel rezervacijo, vendar pokriva isto mesto, naselje ali regijo, ne dobi pravice do odškodnine iz naslova odpovedi leta. Vendar ima potnik leta, ki je preusmerjen na nadomestno letališče, ki pokriva isto mesto, naselje ali regijo kot letališče, za katero je imel rezervacijo, načeloma pravico do odškodnine na podlagi te uredbe, kadar prispe v končni namembni kraj tri ure ali več po času prihoda, ki ga je prvotno načrtoval dejanski letalski prevoznik.

                  3.

                  Člena 5 in 7 ter člen 8(3) Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da je treba za ugotavljanje trajanja zamude, ki jo je ob prihodu utrpel potnik leta, ki je bil preusmerjen in ki je pristal na letališču, ki ni letališče, za katero je imel rezervacijo, vendar pokriva isto mesto, naselje ali regijo, kot referenco upoštevati uro, ob kateri potnik ob koncu transferja dejansko prispe na letališče, za katero je imel rezervacijo, ali – odvisno od primera – na drug bližnji kraj, o katerem se dogovori z dejanskim letalskim prevoznikom.

                  4.

                  Člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da se lahko dejanski letalski prevoznik za to, da bi bil oproščen obveznosti plačila odškodnine potnikom v primeru velike zamude leta ob prihodu, sklicuje na izredne razmere, ki niso vplivale na navedeni let z zamudo, temveč na prejšnji let, ki ga je izvedel ta letalski prevoznik z istim zrakoplovom v okviru predpredzadnje rotacije tega zrakoplova, če obstaja neposredna vzročna zveza med nastankom teh razmer in veliko zamudo poznejšega leta ob prihodu, kar mora predložitveno sodišče preučiti zlasti ob upoštevanju načina, na katerega zadevni dejanski letalski prevoznik uporablja zadevni zrakoplov.

                  5.

                  Člen 8(3) Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da mora dejanski letalski prevoznik, kadar preusmerjeni let pristane na letališču, ki ni letališče, za katero je potnik imel rezervacijo, vendar pokriva isto mesto, naselje ali regijo, na lastno pobudo potniku ponuditi, da krije stroške transferja do namembnega letališča, za katero je imel potnik rezervacijo, ali – odvisno od primera – drugega bližnjega kraja, o katerem se dogovori z navedenim potnikom.

                  6.

                  Člen 8(3) Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da zaradi kršitve – s strani dejanskega letalskega prevoznika – obveznosti kritja stroškov transferja potnika od letališča prihoda do letališča, za katero je imel rezervacijo, ali do drugega kraja, o katerem se dogovori s potnikom, zadnjenavedenemu ne daje pravice do pavšalne odškodnine iz naslova člena 7(1) te uredbe. Vendar zaradi te kršitve nastane pravica v korist navedenega potnika do povračila zneskov, ki so mu nastali in ki so glede na okoliščine vsakega posameznega primera potrebni, primerni in razumni za to, da se ublaži opustitev oskrbe s strani prevoznika.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva C-896/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali – Malta) – Repubblika/Il-Prim Ministru (Predhodno odločanje – Člen 2 PEU – Vrednote Evropske unije – Pravna država – Člen 49 PEU – Pristop k Uniji – Nezniževanje ravni varstva vrednot Unije – Učinkovito sodno varstvo – Člen 19 PEU – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Področje uporabe – Neodvisnost sodnikov države članice – Postopek imenovanja – Pristojnost predsednika vlade – Sodelovanje odbora za imenovanje sodnikov)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/7

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali – Malta) – Repubblika/Il-Prim Ministru
      (Zadeva C-896/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 2 PEU - Vrednote Evropske unije - Pravna država - Člen 49 PEU - Pristop k Uniji - Nezniževanje ravni varstva vrednot Unije - Učinkovito sodno varstvo - Člen 19 PEU - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Področje uporabe - Neodvisnost sodnikov države članice - Postopek imenovanja - Pristojnost predsednika vlade - Sodelovanje odbora za imenovanje sodnikov)
      (2021/C 228/08)
      Jezik postopka: malteščina

         Predložitveno sodišče

      Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Repubblika

         Tožena stranka: Il-Prim Ministru

         Ob udeležbi: WY

         Izrek

                  1.

                  Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU je treba razlagati tako, da ga je mogoče uporabiti v zadevi, v kateri je pri nacionalnem sodišču vložena tožba, ki jo določa nacionalno pravo in s katero se predlaga, naj se to sodišče izreče o skladnosti nacionalnih določb, ki urejajo postopek imenovanja sodnikov države članice navedenega sodišča, s pravom Unije. Pri razlagi te določbe je treba ustrezno upoštevati člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  2.

                  Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnim določbam, s katerimi je predsedniku vlade zadevne države članice podeljena odločilna pristojnost v postopku imenovanja sodnikov, pri čemer pa določajo, da v tem postopku sodeluje neodvisen organ, zadolžen zlasti za ocenjevanje kandidatov za mesto sodnika in predložitev mnenja temu predsedniku vlade.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva C-73/20: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – ZM, stečajni upravitelj družbe Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH/E. A. Frerichs (Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 1346/2000 – Postopki v primeru insolventnosti – Člen 4 – Pravo, ki se uporablja za postopke v primeru insolventnosti – Pravo države članice, na ozemlju katere je uveden postopek – Člen 13 – Pravna dejanja, ki so v škodo vseh upnikov – Izjema – Pogoji – Pravno dejanje, za katero se uporablja pravo države članice, ki ni država, v kateri so bili uvedeni postopki – Pravno dejanje, ki ga ni mogoče izpodbijati na podlagi tega prava – Uredba (ES) št. 593/2008 – Pravo, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja – Člen 12(1)(b) – Obseg uporabe prava, ki se uporablja za pogodbo – Izpolnitev obveznosti, ki jih ta nalaga – Plačilo, izvršeno zaradi izpolnitve pogodbe, za katero se uporablja pravo države članice, ki ni država, v kateri so bili uvedeni postopki – Izpolnitev s strani tretje osebe – Tožba zaradi vračila tega plačila v okviru postopka v primeru insolventnosti – Pravo, ki se uporablja za navedeno plačilo)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – ZM, stečajni upravitelj družbe Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH/E. A. Frerichs
      (Zadeva C-73/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Postopki v primeru insolventnosti - Člen 4 - Pravo, ki se uporablja za postopke v primeru insolventnosti - Pravo države članice, na ozemlju katere je uveden postopek - Člen 13 - Pravna dejanja, ki so v škodo vseh upnikov - Izjema - Pogoji - Pravno dejanje, za katero se uporablja pravo države članice, ki ni država, v kateri so bili uvedeni postopki - Pravno dejanje, ki ga ni mogoče izpodbijati na podlagi tega prava - Uredba (ES) št. 593/2008 - Pravo, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja - Člen 12(1)(b) - Obseg uporabe prava, ki se uporablja za pogodbo - Izpolnitev obveznosti, ki jih ta nalaga - Plačilo, izvršeno zaradi izpolnitve pogodbe, za katero se uporablja pravo države članice, ki ni država, v kateri so bili uvedeni postopki - Izpolnitev s strani tretje osebe - Tožba zaradi vračila tega plačila v okviru postopka v primeru insolventnosti - Pravo, ki se uporablja za navedeno plačilo)
      (2021/C 228/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: ZM, stečajni upravitelj družbe Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH

         Tožena stranka: E. A. Frerichs

         Izrek

      Člen 13 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti in člen 12(1)(b) Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I), je treba razlagati tako, da pravo, ki se uporablja za pogodbo na podlagi zadnjenavedene uredbe, ureja tudi plačilo, ki ga je zaradi izpolnitve pogodbene obveznosti plačila ene od strank pogodbe izvedla tretja oseba, kadar se to plačilo v okviru postopka v primeru insolventnosti izpodbija kot dejanje, ki je v škodo vsem upnikom.

         (1)  UL C 191, 8.6.2020.


title: Zadeva C-75/20: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 22. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Lifosa“ UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Predhodno odločanje – Carinska unija – Carinski zakonik Skupnosti – Uredba (EGS) št. 2913/92 – Člen 29(1) – Člen 32(1)(e)(i) – Carinski zakonik Unije – Uredba (EU) št. 952/2013 – Člen 70(1) – Člen 71(1)(e)(i) – Določitev carinske vrednosti – Transakcijska vrednost – Uskladitev – Cena, ki vključuje dobavo na meji)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/8

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 22. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Lifosa“ UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Zadeva C-75/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Carinska unija - Carinski zakonik Skupnosti - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Člen 29(1) - Člen 32(1)(e)(i) - Carinski zakonik Unije - Uredba (EU) št. 952/2013 - Člen 70(1) - Člen 71(1)(e)(i) - Določitev carinske vrednosti - Transakcijska vrednost - Uskladitev - Cena, ki vključuje dobavo na meji)
      (2021/C 228/10)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„Lifosa“ UAB

         Tožena stranka: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Ob udeležbi: Kauno teritorinė muitinė, „Transchema“ UAB

         Izrek

      Člen 29(1) in člen 32(1)(e)(i) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti ter člen 70(1) in člen 71(1)(e)(i) Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije je treba razlagati tako, da se za določitev carinske vrednosti uvoženega blaga transakcijski vrednosti tega blaga ne prištejejo stroški, ki so dejansko nastali proizvajalcu za prevoz tega blaga do kraja njegovega vnosa na carinsko območje Evropske unije, kadar je v skladu z dogovorjenimi dobavnimi pogoji obveznost kritja teh stroškov na proizvajalcu, čeprav so navedeni stroški višji od cene, ki jo je uvoznik dejansko plačal, če ta cena ustreza realni vrednosti tega blaga, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 137, 27.4.2020.


title: Zadeva C-13/19: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Zaragoza – Španija) – Ibercaja Banco, SA/TJ, UK (Predhodno odločanje – Člen 53(2) in člen 99 Poslovnika Sodišča – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Pogodba o hipotekarnem posojilu – Nepošteni pogoji – Pogoj o omejitvi spremenljivosti obrestne mere (t. i. pogoj o obrestnem dnu) – Pogodba o novaciji – Odpoved sodnim postopkom zoper pogodbene pogoje – Nezavezujoča narava – Direktiva 2005/29/ES – Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov – Člen 6(1) in člen 7(1))

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/9

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Zaragoza – Španija) – Ibercaja Banco, SA/TJ, UK
      (Zadeva C-13/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 99 Poslovnika Sodišča - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Pogodba o hipotekarnem posojilu - Nepošteni pogoji - Pogoj o omejitvi spremenljivosti obrestne mere (t. i. pogoj o obrestnem dnu) - Pogodba o novaciji - Odpoved sodnim postopkom zoper pogodbene pogoje - Nezavezujoča narava - Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov - Člen 6(1) in člen 7(1))
      (2021/C 228/11)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Provincial de Zaragoza

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ibercaja Banco, SA

         Toženi stranki: TJ, UK

         Izrek

                  1.

                  Člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da je pogoj v pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, katerega nepoštenost se lahko sodno ugotovi, lahko predmet pogodbe o novaciji med tem prodajalcem ali ponudnikom in tem potrošnikom, s katero se potrošnik odpove učinkom razglasitve nepoštenosti tega pogoja, če ta odpoved izhaja iz potrošnikove svobodne privolitve po predhodni seznanitvi, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče. Pogoj, s katerim se isti potrošnik v zvezi s prihodnjimi spori odpove tožbam na podlagi pravic, ki jih ima v skladu z Direktivo 93/13, pa za navedenega potrošnika ni zavezujoč.

                  2.

                  Člen 3 Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da je mogoče šteti, da pogoj v pogodbi o hipotekarnem posojilu, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, katerega namen je spremeniti potencialno nepošten pogoj iz prejšnje pogodbe, sklenjene med njima, ali ki določa, da se ta potrošnik odpoveduje vsakršni tožbi proti temu prodajalcu ali ponudniku, ni bil posamično dogovorjen, če ta potrošnik ni mogel vplivati na vsebino novega pogoja, kar pa bo moralo preveriti predložitveno sodišče.

                  3.

                  Člene od 3 do 5 Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da zahteva po preglednosti, ki je prodajalcu ali ponudniku naložena na podlagi teh določb, pomeni, da je treba ob sklenitvi pogodbe o novaciji, katere namen je po eni strani spremeniti potencialno nepošten pogoj iz prejšnje sklenjene pogodbe in ki po drugi strani določa, da se potrošnik odpoveduje vsakršni tožbi proti temu prodajalcu ali ponudniku, temu potrošniku omogočiti razumevanje vseh odločilnih pravnih in ekonomskih posledic, ki zanj izhajajo iz sklenitve te pogodbe o novaciji.

                  4.

                  Deseto in trinajsto vprašanje, ki ju je postavilo Audiencia Provincial de Zaragoza (pokrajinsko sodišče v Zaragozi, Španij), sta očitno nedopustni.

         (1)  UL C 148, 29.4.2019.


title: Zadeva C-841/19: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n° 41 de Madrid – Španija) – JL/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Direktiva 2006/54/ES – Člen 2(1) in člen 4 – Enako plačilo za delavke in delavce – Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom – Določba 4 – Delavci, ki delajo s krajšim delovnim časom in so večinoma ženskega spola – Nacionalna institucija, ki zadevnim delavcem zagotavlja plačilo terjatev, ki jih njihovi insolventni delodajalci niso plačali – Zgornja meja za plačilo teh terjatev – Znesek na podlagi znižane zgornje meje za delavce, ki delajo s krajšim delovnim časom, glede na razmerje med delovnim časom zadnjenavedenih delavcev in delovnim časom delavcev, ki delajo s polnim delovnim časom – Načelo pro rata temporis)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/10

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 41 de Madrid – Španija) – JL/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
      (Zadeva C-841/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Direktiva 2006/54/ES - Člen 2(1) in člen 4 - Enako plačilo za delavke in delavce - Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom - Določba 4 - Delavci, ki delajo s krajšim delovnim časom in so večinoma ženskega spola - Nacionalna institucija, ki zadevnim delavcem zagotavlja plačilo terjatev, ki jih njihovi insolventni delodajalci niso plačali - Zgornja meja za plačilo teh terjatev - Znesek na podlagi znižane zgornje meje za delavce, ki delajo s krajšim delovnim časom, glede na razmerje med delovnim časom zadnjenavedenih delavcev in delovnim časom delavcev, ki delajo s polnim delovnim časom - Načelo pro rata temporis)
      (2021/C 228/12)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social no 41 de Madrid

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: JL

         Tožena stranka: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

         Izrek

      Člen 2(1) in člen 4 Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki v zvezi s plačilom – ki ga zagotavlja nacionalna institucija – plač in nadomestil, ki delavcem niso bili izplačani zaradi insolventnosti njihovega delodajalca, določa zgornjo mejo tega plačila za delavce, ki delajo s polnim delovnim časom, pri čemer se ta zgornja meja za delavce, ki delajo s krajšim delovnim časom, znižuje sorazmerno s časom dela, ki ga opravijo zadnjenavedeni v primerjavi s časom dela, ki ga opravijo delavci, ki delajo s polnim delovnim časom.

         (1)  UL C 45, 10.2.2020.


title: Zadeva C-507/20: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Pécsi Törvényszék – Madžarska) – FGSZ Földgázszállító Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 90 – Znižanje davčne osnove za DDV – Celotno ali delno neplačilo cene – Terjatev, ki je postala dokončno neizterljiva – Zastaralni rok za zahtevanje naknadnega znižanja davčne osnove za DDV – Datum začetka teka roka)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/11

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Pécsi Törvényszék – Madžarska) – FGSZ Földgázszállító Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-507/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 90 - Znižanje davčne osnove za DDV - Celotno ali delno neplačilo cene - Terjatev, ki je postala dokončno neizterljiva - Zastaralni rok za zahtevanje naknadnega znižanja davčne osnove za DDV - Datum začetka teka roka)
      (2021/C 228/13)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Pécsi Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FGSZ Földgázszállító Zrt.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izrek

      Člen 90 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi z načeloma davčne nevtralnosti in učinkovitosti je treba razlagati tako, da mora, če država članica določi zastaralni rok, po izteku katerega davčni zavezanec – ki ima terjatev, ki je postala dokončno neizterljiva – ne more več uveljavljati pravice do zmanjšanja davčne osnove, ta rok začeti teči od datuma, ko je terjatev postala dokončno neizterljiva, in ne od prvotno določenega datuma izpolnitve obveznosti plačila.

         (1)  UL C 28, 25.1.2021.


title: Zadeva C-523/20: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Győri Törvényszék – Madžarska) – Koppány 2007 Kft./Vas Megyei Kormányhivatal (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Socialna varnost – Uredba (EU) št. 1231/2010 – Zakonodaja, ki se uporablja – Potrdilo A 1 – Člen 1 – Razširitev ugodnosti potrdila A 1 na državljane tretjih držav, ki zakonito stalno prebivajo na ozemlju države članice – Zakonito stalno prebivanje – Pojem)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/11

      Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Győri Törvényszék – Madžarska) – Koppány 2007 Kft./Vas Megyei Kormányhivatal
      (Zadeva C-523/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Socialna varnost - Uredba (EU) št. 1231/2010 - Zakonodaja, ki se uporablja - Potrdilo A 1 - Člen 1 - Razširitev ugodnosti potrdila A 1 na državljane tretjih držav, ki zakonito stalno prebivajo na ozemlju države članice - Zakonito stalno prebivanje - Pojem)
      (2021/C 228/14)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Győri Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Koppány 2007 Kft.

         Tožena stranka: Vas Megyei Kormányhivatal

         Izrek

      Člen 1 Uredbe (EU) št. 1231/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o razširitvi uporabe uredb (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 na državljane tretjih držav, za katere se navedeni uredbi ne uporabljata le na podlagi njihovega državljanstva je treba razlagati tako, da državljani tretjih držav, ki v neki državni članici začasno prebivajo na podlagi dovoljenja za prebivanje, imajo dokument o prijavi prebivališča, ki ga je potrdil pristojni organ za tujce, in v različnih državah članicah delajo za delodajalca, ki ima sedež v tej državi članici, za določitev zakonodaje s področja socialni varnosti, ki se zanje uporablja, lahko sklicujejo na pravila o koordinaciji, določena v Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 465/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012, in Uredbi (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 883/2004, če stalno zakonito prebivajo in delajo na ozemlju držav članic.

         (1)  UL C 28, 25.1.2021.


title: Zadeva C-592/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 11. novembra 2020 – NT, RV, BS, ER/British Airways plc

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 11. novembra 2020 – NT, RV, BS, ER/British Airways plc
      (Zadeva C-592/20)
      (2021/C 228/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Düsseldorf

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: NT, RV, BS, ER

         Tožena stranka: British Airways plc
      Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 22. aprila 2021 odločilo, da je treba člen 2(b) in člen 7(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1) razlagati tako, da lahko v primeru iz dveh letov sestavljenega letalskega prevoza, ki je bil rezerviran kot celota, potnik, ki ima v končnem namembnem kraju zamudo treh ur ali več, ki je posledica odpovedi drugega od teh letov, ki bi ga morala opraviti letalska družba, ki ni tista, s katero je potnik sklenil prevozno pogodbo, svoj odškodninski zahtevek iz člena 7(1) te uredbe usmeri zoper to letalsko družbo in od nje zahteva plačilo odškodnine iz te določbe, ki se določi na podlagi skupne razdalje letalskega prevoza od kraja odhoda prvega od teh letov do namembnega kraja drugega od teh letov.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.


title: Zadeva C-681/20 P: Pritožba, ki jo je 16. decembra 2020 vložila smart things solutions GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2020 v zadevi T-48/19, smart things solutions/EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/12

      Pritožba, ki jo je 16. decembra 2020 vložila smart things solutions GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2020 v zadevi T-48/19, smart things solutions/EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things)
      (Zadeva C-681/20 P)
      (2021/C 228/16)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: smart things solutions GmbH (zastopnik: R. Dissmann, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Samsung Electronics GmbH
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 24. marca 2021 odločilo, da se pritožba ne dopusti in da nosi družba smart things solutions GmbH svoje stroške.


title: Zadeva C-41/21 P: Pritožba, ki jo je 26. januarja 2021 vložila Allergan Holdings France zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 18. novembra 2020 v zadevi T-664/19, Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/13

      Pritožba, ki jo je 26. januarja 2021 vložila Allergan Holdings France zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 18. novembra 2020 v zadevi T-664/19, Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)
      (Zadeva C-41/21 P)
      (2021/C 228/17)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Allergan Holdings France (zastopnika: T. de Haan, avocat, in J. Day, Solicitor)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Dermavita Co. Ltd
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 29. aprila 2021 odločilo, da se pritožba ne dopusti in da družba Allergan Holdings France nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-50/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španija) 29. januarja 2021 – Prestige and Limousine, S.L./Área Metropolitana de Barcelona

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španija) 29. januarja 2021 – Prestige and Limousine, S.L./Área Metropolitana de Barcelona
      (Zadeva C-50/21)
      (2021/C 228/18)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prestige and Limousine, S.L.

         Tožena stranka: Área Metropolitana de Barcelona

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  (1)

                  Ali člen 49 in člen 107(1) PDEU nasprotujeta nacionalnim – zakonskim in podzakonskim – predpisom, ki brez kakršnega koli prepričljivega razloga dovoljenja VTC (1) omejujejo na po eno dovoljenje na vsakih 30 licenc za opravljanje taksi storitev ali manj?

                  (2)

                  Ali člen 49 in člen 107(1) PDEU nasprotujeta nacionalnemu predpisu, ki brez kakršnega koli prepričljivega razloga določa dodatno dovoljenje in dodatne zahteve za vozila VTC, s katerimi se želijo opravljati mestne storitve?

         (1)  Dajanje v najem vozil z voznikom


title: Zadeva C-54/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) 29. januarja 2021 – Konsorcjum: ANTEA POLSKA S.A., „Pectore-Eco“ sp. z o.o., Instytut Ochrony Środowiska – Państwowy Instytut Badawczy/Państwowe Gospodarstwo Wodne Wody Polskie

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) 29. januarja 2021 – Konsorcjum: ANTEA POLSKA S.A., „Pectore-Eco“ sp. z o.o., Instytut Ochrony Środowiska – Państwowy Instytut Badawczy/Państwowe Gospodarstwo Wodne Wody Polskie
      (Zadeva C-54/21)
      (2021/C 228/19)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Krajowa Izba Odwoławcza

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljice zahteve za revizijo: Konsorcjum: ANTEA POLSKA S.A., „Pectore-Eco“ sp. z o.o., Instytut Ochrony Środowiska – Państwowy Instytut Badawczy

         Nasprotna stranka: Państwowe Gospodarstwo Wodne Wody Polskie

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je na podlagi načela enakega in nediskriminatornega obravnavanja gospodarskih subjektov in načela transparentnosti iz člena 18(1) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (1) (v nadaljevanju: Direktiva 2014/24/EU) mogoča taka razlaga člena 21(1) Direktive 2014/24/EU in člena 2(1) Direktive (EU) 2016/943 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o varstvu nerazkritega strokovnega znanja in izkušenj ter poslovnih informacij (poslovnih skrivnosti) pred njihovo protipravno pridobitvijo, uporabo in razkritjem (2) (v nadaljevanju: Direktiva 2016/943) ter zlasti v njima vsebovanih formulacij „kot celota ali v natančni konfiguraciji in sestavi njenih komponent ni splošno znana ali lahko dosegljiva“ in „ima tržno vrednost, ker je skrivnost“ in določitve, da „javni naročnik ne razkrije informacij, ki mu jih gospodarski subjekti predložijo in označijo kot zaupne“, v skladu s katero lahko gospodarski subjekt ob sklicevanju, da gre za poslovno skrivnost, odkloni razkritje kakršne koli informacije, ker je noče razkriti gospodarskim subjektom, ki z njim konkurirajo?

                  2.

                  Ali je na podlagi načela enakega in nediskriminatornega obravnavanja gospodarskih subjektov in načela transparentnosti iz člena 18(1) Direktive 2014/24/EU mogoča taka razlaga člena 21(1) Direktive 2014/24/EU in člena 2(1) Direktive (EU) 2016/943, v skladu s katero lahko gospodarski subjekti, ki si prizadevajo za pridobitev javnega naročila, ob sklicevanju, da gre za poslovno skrivnost, v celoti ali v delu odklonijo razkritje dokumentov, navedenih v členih 59 in 60 Direktive 2014/24/EU ter prilogi XII k Direktivi 2014/24/EU, zlasti v zvezi z opisom pridobljenih izkušenj, referencami, seznamom oseb, ki jih predlagajo za izvedbo javnega naročila, in njihovo strokovno usposobljenostjo, imeni in sposobnostmi subjektov, na katerih sposobnosti se sklicujejo, ali podizvajalcev, če so ti dokumenti zahtevani za dokaz izpolnjevanja pogojev za sodelovanje v postopku ali za oceno na podlagi meril za ocenjevanje ponudb ali za ugotavljanje skladnosti ponudb z drugimi zahtevami, ki jih je javni naročnik navedel v dokumentaciji postopka (obvestilu o javnem naročilu, razpisni dokumentaciji)?

                  3.

                  Ali je na podlagi načela enakega in nediskriminatornega obravnavanja gospodarskih subjektov in načela transparentnosti iz člena 18(1) v povezavi s členi 58(1), 63(1) in 67(2)(b) Direktive 2014/24/EU dopustno, da javni naročnik sprejme izjavo gospodarskega subjekta, da razpolaga s človeškimi viri, drugimi subjekti, katerih zmogljivosti želi uporabiti, ali podizvajalci, ki jih zahteva javni naročnik ali jih je sam priglasil, kar mora v skladu s predpisi dokazati javnemu naročniku, in obenem izjavo, da bi lahko že zaradi samega razkritja gospodarskim subjektom, ki z njim konkurirajo, podatkov o teh osebah ali subjektih (priimki, nazivi, izkušnje, usposobljenost) prišlo do tega, da bi mu jih ti gospodarski subjekti „speljali“, zaradi česar je nujno, da se te podatke šteje za poslovno skrivnost? Ali je v zvezi s tem glede na tako nestalno povezavo med gospodarskim subjektom ter temi osebami in subjekti mogoče šteti, da je razpolaganje s temi zmogljivostmi dokazano, in gospodarskemu subjektu priznati dodatne točke v okviru meril za ocenjevanje ponudb?

                  4.

                  Ali je na podlagi načela enakega in nediskriminatornega obravnavanja gospodarskih subjektov in načela transparentnosti iz člena 18(1) Direktive 2014/24/EU mogoča taka razlaga člena 21(1) Direktive 2014/24/EU in člena 2(1) Direktive (EU) 2016/943, v skladu s katero lahko gospodarski subjekti, ki si prizadevajo za pridobitev javnega naročila, ob sklicevanju, da gre za poslovno skrivnost, odklonijo razkritje dokumentov, ki so potrebni za ugotavljanje skladnosti ponudbe z zahtevami, ki jih je javni naročnik določil v razpisni dokumentaciji (in v tem okviru v opisu predmeta javnega naročila), ali za oceno ponudbe po merilih za ocenjevanje ponudb, zlasti če se ti dokumenti nanašajo na izpolnjevanje zahtev javnega naročnika, ki so zajete v razpisni dokumentaciji, pravnih predpisih ali v drugih dokumentih, ki so dostopni javnosti ali zainteresiranim osebam, posebej če se ta ocena ne opravi na podlagi objektivno primerljivih shem ter izmerljivih in matematično ali fizikalno primerljivih kazalcev, ampak na podlagi individualne presoje javnega naročnika? Ali je posledično člen 21(1) Direktive 2014/24/EU in člen 2(1) Direktive (EU) 2016/943 mogoče razlagati tako, da se za poslovno skrivnost danega gospodarskega subjekta lahko šteje njegova v okviru ponudbe predložena izjava, da bo predmet javnega naročila izvedel v skladu z navodili javnega naročnika, zajetimi v razpisni dokumentaciji, ki jih javni naročnik preverja in ocenjuje z vidika skladnosti s temi zahtevami, in sicer tudi, če je gospodarskemu subjektu prepuščena izbira metode, s katero bo dosegel učinek (predmet javnega naročila), ki ga zahteva javni naročnik?

                  5.

                  Ali je v skladu z načelom enakega in nediskriminatornega obravnavanja gospodarskih subjektov in načelom transparentnosti iz člena 18(1) Direktive 2014/24/EU v povezavi s členom 67(4) Direktive 2014/24/ES, ki določa, da merila za oddajo javnega naročila javnemu naročniku ne dajejo neomejene svobode izbire in da morajo zagotavljati možnost učinkovite konkurence ter omogočati učinkovito preverjanje informacij, ki jih predložijo ponudniki, da se tako oceni, kako ponudbe izpolnjujejo merila za oddajo javnega naročila, dopustno, da javni naročnik določi zadevno merilo za ocenjevanje ponudb, in sicer merilo, ki ga javni naročnik vrednoti po individualni presoji, čeprav je že ob določitvi tega merila jasno, da bodo gospodarski subjekti del ponudbe, ki se nanaša na to merilo, označili za poslovno skrivnost, čemur javni naročnik ne nasprotuje, tako da lahko gospodarski subjekti, ki si konkurirajo, zato, ker ne morejo preveriti ponudb konkurentov in jih primerjati z lastnimi, dobijo vtis, da je javni naročnik ponudbe preučil in ocenil povsem arbitrarno?

                  6.

                  Ali je načelo enakega in nediskriminatornega obravnavanja gospodarskih subjektov in načelo transparentnosti iz člena 18(1) Direktive 2014/24/EU v povezavi s členom 67(4) Direktive 2014/24/ES, ki določa, da merila za oddajo javnega naročila javnemu naročniku ne dajejo neomejene svobode izbire in da morajo zagotavljati možnost učinkovite konkurence ter omogočati učinkovito preverjanje informacij, ki jih predložijo ponudniki, da se tako oceni, kako ponudbe izpolnjujejo merila za oddajo javnega naročila, mogoče razlagati tako, da lahko javni naročnik določi takšno merilo za ocenjevanje ponudb, kakršni sta v tem postopku merili „zasnova študije“ in „opis načina izvedbe javnega naročila“?

                  7.

                  Ali je treba člen 1(1) in (3) Direktive 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil (3) (v nadaljevanju: Direktiva o revizijskih postopkih), v skladu s katerim morajo države članice zagotoviti, da imajo gospodarski subjekti možnost učinkovite revizije odločitev, ki jih sprejmejo naročniki, in da so revizijski postopki na voljo osebam, ki imajo ali so imele interes za dodelitev določenega javnega naročila in ki jim je z domnevno kršitvijo nastala škoda ali bi jim lahko nastala škoda, razlagati tako, da mora revizijski organ, če ugotovi, da dokumenti, katerih razkritje so gospodarski subjekti v danem postopku odklonili, niso poslovna skrivnost, zaradi česar se javnemu naročniku naloži – če taka obveznost ne izhaja neposredno iz zakonodaje – naj jih razkrije in da na razpolago konkurenčnim gospodarskim subjektom, izdati takšno odločitev, ki temu gospodarskemu subjektu omogoči ponovno vložitev zahtevka za revizijo – v obsegu, ki izhaja iz vsebine teh dokumentov, ki mu prej ni bila znana, zaradi česar ni mogel uveljavljati pravnega sredstva – v zvezi z ravnanjem, glede katerega zahtevka za revizijo zaradi izteka roka za njegovo vložitev ne bi mogel uveljavljati, na primer takšno, s katero razveljavi preučitev in oceno ponudb, na katere se nanašajo zadevni dokumenti, katerih razkritje je bilo ob sklicevanju na poslovno skrivnost odklonjeno?

         (1)  UL 2014, L 94, str. 65.

         (2)  UL 2016, L 157, str. 1.

         (3)  UL 2007, L 335, str. 31.


title: Zadeva C-63/21 P: Pritožba, ki jo je 2. februarja 2021 vložil Laure Camerin zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 24. novembra 2020 v zadevi T-367/19, Camerin/Komisija

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/16

      Pritožba, ki jo je 2. februarja 2021 vložil Laure Camerin zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 24. novembra 2020 v zadevi T-367/19, Camerin/Komisija
      (Zadeva C-63/21 P)
      (2021/C 228/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Laure Camerin (zastopnica: M. Casado García-Hirschfeld, avocate)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predloga

                  —

                  Razveljavitev sklepa Splošnega sodišča, izdanega 24. novembra 2020 v zadevi T-367/19;

                  —

                  naložitev plačila vseh stroškov Komisiji, vključno s stroški, ki so nastali pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlog in bistvene trditve

      S pritožbo se predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je Splošno sodišče razglasilo ustavitev postopka in nedopustnost tožbe, s katero sta bila predlagana razglasitev delne ničnosti odločbe PMO z dne 17. aprila 2019 in povračilo nepremoženjske škode, utrpljene zaradi nepravilnosti, ki jih je storil PMO in ki pritožnici ne omogočajo dostojnega življenja.
      Pritožnica v pritožbi zlasti izpodbija točke od 50 do 52 in 54, točke od 57 do 62 in 67 ter točki 73 in 74 izpodbijanega sklepa.
      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja en sam tožbeni razlog, ki se nanaša na izkrivljanje dejstev in očitne napake pri presoji, zaradi katerih naj bi bila obrazložitev pravno napačna.


title: Zadeva C-90/21 P: Pritožba, ki so jo 12. februarja 2021 vložili Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2020 v zadevi T-247/19, Thunus in drugi/EIB

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/16

      Pritožba, ki so jo 12. februarja 2021 vložili Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2020 v zadevi T-247/19, Thunus in drugi/EIB
      (Zadeva C-90/21 P)
      (2021/C 228/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožniki: Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt (zastopnica: L. Levi, odvetnica)

         Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

         Predlogi

                  —

                  Sodba Splošnega sodišča z dne 2. decembra 2020 v zadevi T-247/19 naj se razveljavi;

                  —

                  posledično naj se ugodi predlogom, ki so jih pritožniki podali na prvi stopnji, in zato:

                              —

                              razglasi za nična sklep, vsebovan v plačilnih listih pritožnikov za februar 2018, in sklep, s katerim je bila določena letna prilagoditev osnovne plače, ki je bila omejena na 0,7 % za leto 2018, posledično naj se razglasi za nične podobne sklepe, vsebovane v poznejših plačnih listih;

                              —

                              toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za premoženjsko škodo iz naslova (i) zneska plače, ki ustreza uporabi letne prilagoditve za leto 2018, in sicer povišanje plače za 1,4 % za obdobje od 1. januarja 2018 do 31. decembra 2018; (ii) zneska plače, ki ustreza posledicam uporabe letne prilagoditve 0,7 % za leto 2018 od zneska plač, ki bodo izplačane od januarja 2018; (iii) zamudnih obresti od zneska plač, ki se dolgujejo vse do popolnega plačila dolgovanih zneskov, pri čemer se mora stopnja zamudnih obresti, ki se uporabi, izračunati na podlagi stopnje, ki jo Evropska centralna banka določi za operacije glavnega refinanciranja, ki se uporabljajo v zadevnem obdobju, povečane za tri točke;

                  —

                  toženi stranki naj se naložijo vsi stroški.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Kršitev pravice do posvetovanja s kolegijem – izkrivljanje spisa

                  2.

                  Kršitev obveznosti obrazložitve – izkrivljanje spisa – kršitev obveznosti obrazložitve, ki zavezuje sodišče

                  3.

                  Kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in načela sorazmernosti


title: Zadeva C-91/21 P: Pritožba, ki so jo 12. februarja 2021 vložili Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2020 v zadevi T-318/19, Thunus in drugi/EIB

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/17

      Pritožba, ki so jo 12. februarja 2021 vložili Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2020 v zadevi T-318/19, Thunus in drugi/EIB
      (Zadeva C-91/21 P)
      (2021/C 228/22)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožniki Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

         Predlog

                  —

                  Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča z dne 2. decembra 2020 v zadevi T-318/19;

                  —

                  posledično naj se ugodi predlogom, ki so jih pritožniki podali na prvi stopnji, in tako:

                              —

                              razglasitev te pritožbe za dopustno in utemeljeno, vključno z ugovorom nezakonitosti, ki ga vsebuje;

                              —

                              posledično:

                  —

                  za ničen naj se razglasi sklep v plačilnih listih tožečih strank za februar 2019, s katerim je bila določena letna prilagoditev osnovne plače, ki je bila omejena na 0,8 % za leto 2019, in, posledično pa naj se za nične razglasijo podobni sklepi, vsebovani v poznejših plačnih listih;

                  —

                  zato naj se toženi stranki naloži plačilo, za povračilo premoženjske škode, iz naslova (i) zneska plače, ki ustreza uporabi letne prilagoditve za leto 2019, in sicer povečanje v višini 1,2 %, za obdobje od 1. januarja 2019 do 31. decembra 2019; (ii) zneska plače, ki ustreza posledicam uporabe letne prilagoditve 0,8 % za leto 2019 od zneska plač, ki bodo izplačane od januarja 2019; (iii) zamudnih obresti od zneska plač, ki se dolgujejo vse do popolnega plačila dolgovanih zneskov, pri čemer se mora stopnja zamudnih obresti, ki se uporabi, izračunati na podlagi stopnje, ki jo Evropska centralna banka določi za operacije glavnega refinanciranja, ki se uporabljajo v zadevnem obdobju, ki se povečajo za tri točke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Kršitev pravil o pristojnosti s strani avtorja akta – kršitev člena 18 poslovnika – Izkrivljanje spisa – Kršitev obveznosti obrazložitve s strani sodišča

                  2.

                  Kršitev pravice do posvetovanja s kolegijem – Izkrivljanje spisa

                  3.

                  Kršitev obveznosti obrazložitve – Izkrivljanje spisa – Kršitev obveznosti obrazložitve s strani sodišča

                  4.

                  Kršitev obveznosti skrbnosti in načela sorazmernosti


title: Zadeva C-111/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 25. februarja 2021 – BT/Laudamotion GmbH

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 25. februarja 2021 – BT/Laudamotion GmbH
      (Zadeva C-111/21)
      (2021/C 228/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vlagateljica revizije: BT

         Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Laudamotion GmbH

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je bolezenska duševna motnja potnika, ki je posledica nesreče, „telesna poškodba“ v smislu člena 17(1) Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, ki je bila sklenjena 28. maja 1999 v Montrealu, s strani Evropske skupnosti podpisana 9. decembra 1999 in v njenem imenu odobrena s Sklepom Sveta 2001/539/ES (1) z dne 5. aprila 2001?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
                  ali člen 29 navedene konvencije nasprotuje pravici do odškodnine, ki bi obstajala na podlagi veljavne nacionalne zakonodaje?

         (1)  Sklep Sveta z dne 5. aprila 2001 o sklenitvi Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (Montrealska konvencija) s strani Evropske skupnosti (UL 2001, L 194, str. 38).


title: Zadeva C-146/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bucureşti (Romunija) 3. marca 2021 – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice/VB, Direcţia Generalā Regionalā a Finanţelor Publice Bucureşti -Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bucureşti (Romunija) 3. marca 2021 – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice/VB, Direcţia Generalā Regionalā a Finanţelor Publice Bucureşti -Serviciul Soluţionare Contestaţii 1
      (Zadeva C-146/21)
      (2021/C 228/24)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Bucureşti

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice

         Nasprotni stranki: VB, Direcţia Generalā Regionalā a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali Direktiva 2006/112/ES (1) in načelo nevtralnosti v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, nasprotujeta nacionalni zakonodaji ali davčni praksi, v skladu s katero se za subjekt, ki je predmet davčnega nadzora in identificiran za namene DDV po tem nadzoru, ne uporablja sistem obrnjene davčne obveznosti (ukrepi za poenostavitev) – določen brez možnosti odstopanja za prodajo neposekanega lesa –, ker subjekt, ki je predmet nadzora, pred izvedbo transakcije ali na datum prekoračitve praga ni zaprosil za registracijo za DDV in je ni pridobil?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. l).


title: Zadeva C-159/21: Predlog za sprejetje predhodneo odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 11. marca 2021 — GM/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság in drugi

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/19

      Predlog za sprejetje predhodneo odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 11. marca 2021 — GM/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság in drugi
      (Zadeva C-159/21)
      (2021/C 228/25)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: GM

         Tožene stranke: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 11(2), člen 12(1)(d) in (2), člen 23(1)(b) in člen 45(1) in od (3) do (5) Direktive o azilnih postopkih (1) – z vidika člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) – razlagati tako, da morata v primeru, da je podana izjema iz člena 23(1) navedene direktive v zvezi z razlogom nacionalne varnosti, organ države članice, ki je sprejel sklep na področju mednarodne zaščite o zavrnitvi ali odvzemu statusa na podlagi razloga nacionalne varnosti, in posebni organ, ki je določil zaupnost, omogočiti, da se prosilcu, beguncu ali tujcu, upravičenemu do subsidiarne zaščite, ali njegovemu pravnemu zastopniku, na vsak način zagotovi pravica, da dostopa vsaj do bistvenih zaupnih ali tajnih informacij ali podatkov, na katerih temelji sklep, sprejet na podlagi navedenega razloga, in te informacije ali podatke uporabi v postopku, povezanem s sklepom, če pristojni organ trdi, da je navedeno razkritje v nasprotju z razlogom nacionalne varnosti?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen, kako je treba, natančno, razumeti pojem „bistveni“ zaupni razlogi, na katerih temelji navedeni sklep, pri uporabi člena 23(1)(b) Direktive o azilnih postopkih in z vidika členov 41 in 47 Listine?

                  3.

                  Ali je treba člen 14(4)(a), člen 17(1)(d) Direktive o pogojih za azil (2), člen 45(1)(a), (3) in (4) Direktive o azilnih postopkih in njeno uvodno izjavo 49 razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, v skladu s katero se odvzem statusa begunca ali tujca, upravičenega do subsidiarne zaščite, ali izključitev iz teh statusov izvedeta na podlagi neobrazloženega sklepa, ki temelji izključno na samodejnem odvzemu na podlagi zavezujočega – in prav tako neobrazloženega – mnenja posebnega organa, v katerem je ugotovljeno, da obstaja grožnja za nacionalno varnost?

                  4.

                  Ali je treba uvodni izjavi 20 in 34 ter člen 4 in člen 10(2) in (3)(d) Direktive o azilnih postopkih ter člen 14(4)(a) in člen 17(1)(d) Direktive o pogojih za azil razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, v skladu s katero navedeni posebni organ preuči razlog za izključitev in sprejme vsebinski sklep v postopku, ki ni v skladu z materialnimi in postopkovnimi določbami Direktive o azilnih postopkih in Direktive o pogojih za azil?

                  5.

                  Ali je treba člen 17(1)(b) Direktive o pogojih za azil razlagati tako, da nasprotuje izključitvi, temelječi na okoliščini ali kaznivem dejanju, ki je bilo znano že pred izdajo sodbe ali sprejetjem dokončnega sklepa o priznanju statusa begunca, vendar v njej ni obrazložen razlog za izključitev niti v zvezi s priznanjem statusa begunca niti v zvezi s subsidiarno zaščito?

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60).

         (2)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL 2011, L 337, str. 9).


title: Zadeva C-168/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 16. marca 2021 – Procureur général près la cour d’appel d’Angers/KL

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 16. marca 2021 – Procureur général près la cour d’appel d’Angers/KL
      (Zadeva C-168/21)
      (2021/C 228/26)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Procureur général près la cour d’appel d’Angers

         Tožena stranka: KL

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 2(4) in člen 4(1) Okvirnega sklepa 2002/584 (1) razlagati tako, da je pogoj dvojne kaznivosti izpolnjen v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem se predaja zahteva za ravnanja, ki so bila v odreditveni državi opredeljena kot kaznivo dejanje uničevanja in plenjenja, katerega elementi so ravnanja uničevanja in plenjenja, s katerimi se ogroža javni mir, če v izvršitveni državi obstajajo kazniva dejanja tatvine s poškodovanjem, uničevanja in poškodovanja, ki ne vsebujejo tega elementa ogrožanja javnega miru?

                  2.

                  Če bi bil odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 2(4) in člen 4(1) Okvirnega sklepa 2002/584 razlagati tako, da lahko sodišče izvršitvene države zavrne izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega za izvršitev kazni, če ugotovi, da so pravosodni organi odreditvene države zadevno osebo obsodili na to kazen zaradi storitve enega kaznivega dejanja, s katerim se sankcionira različna ravnanja, in da je v izvršitveni državi kazniv samo del teh ravnanj? Ali je treba razlikovati glede na to, ali so sodni organi odreditvene države ta različna ravnanja šteli za deljiva ali ne?

                  3.

                  Ali člen 49(3) Listine o temeljnih pravicah pravosodnemu organu izvršitvene države članice nalaga, da zavrne izvršitev evropskega naloga za prijetje, kadar je po eni stran ta izdan za izvršitev ene kazni za eno kaznivo dejanje po drugi strani pa nekatera ravnanja, za katera je bila izrečena ta kazen, po zakonu izvršitvene države članice niso kazniva, tako da se lahko predaja odobri samo za del teh ravnanj?

         (1)  Okvirni sklep sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL 2002, L 190, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 19 zvezek 006 str. 34 – 51).


title: Zadeva C-172/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilos Landgericht Köln (Nemčija) 19. marca 2021 – EF/Deutsche Lufthansa AG

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilos Landgericht Köln (Nemčija) 19. marca 2021 – EF/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-172/21)
      (2021/C 228/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EF

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanji za predhodno odločanje:

                  1.

                  Ali gre pri tarifi za podjetja, ki je glede na običajno tarifo ugodnejša (v obravnavanem primeru 152,00 EUR namesto 169,00 EUR), in ki temelji na okvirnem dogovoru med letalskim prevoznikom in drugim podjetjem ter jo je mogoče rezervirati le za poslovna potovanja sodelavcev zadevnega podjetja, za znižano tarifo v smislu prvega stavka člena 3(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1), ki ni neposredno ali posredno na voljo širši javnosti?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali pri taki tarifi za podjetja tudi ne gre za program zvestega potnika ali drug komercialni program letalskega prevoznika ali organizatorja potovanja v smislu drugega stavka člena 3(3) Uredbe (ES) št. 261/2004?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-183/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Saarbrücken (Nemčija) 23. marca 2021 – Maxxus Group GmbH & Co. KG/Globus Holding GmbH & Co. KG

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Saarbrücken (Nemčija) 23. marca 2021 – Maxxus Group GmbH & Co. KG/Globus Holding GmbH & Co. KG
      (Zadeva C-183/21)
      (2021/C 228/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Saarbrücken

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Maxxus Group GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Globus Holding GmbH & Co. KG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba pravo Unije, zlasti kar zadeva direktivi o znamkah, torej Direktivo 2008/95/ES (1), zlasti člen 12, oziroma Direktivo (EU) 2015/2436 (2), zlasti člene 16, 17 in 19, razlagati tako, da polni učinek teh določb nasprotuje taki razlagi nacionalnega procesnega prava, ki

                  1.

                  tožeči stranki v civilnem postopku, ki zadeva izbris registrirane nacionalne znamke iz razloga razveljavitve zaradi neuporabe, nalaga trditveno breme, ki ga je treba razlikovati od dokaznega bremena, in ki

                  2.

                  v okviru tega trditvenega bremena tožeči stranki nalaga,

                              (a)

                              da mora v takem postopku, v obsegu, ki se od nje lahko pričakuje, podrobno utemeljiti neuporabo znamke s strani tožene stranke, in

                              (b)

                              v zvezi s tem na trgu opraviti lastno poizvedovanje, ki je glede na zahtevo za izbris in posebnosti zadevne znamke primerno?

         (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 299, 8. 11. 2008, str. 95).

         (2)  Direktiva (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 336, 23. 12. 2015, str. 1).


title: Zadeva C-187/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 25. marca 2021 — FAWKES Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 25. marca 2021 — FAWKES Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-187/21)
      (2021/C 228/29)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Kúria

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj revizije: FAWKES Kft.

         Nasprotna stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 30(2)(a) in (b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (1) razlagati tako, da je mogoče in treba kot carinsko vrednost upoštevati le vrednost, navedeno v podatkovni zbirki, ki temelji na lastnih carinjenjih carinskega organa države članice?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali se je treba pri določitvi carinske vrednosti v smislu člena 30(2)(a) in (b) obrniti na carinske organe drugih držav članic, da bi se pridobila carinska vrednost podobnega blaga, navedena v njihovi podatkovni zbirki, in/ali je treba vpogledati v podatkovno zbirko Skupnosti in pridobiti carinsko vrednost, navedeno v njej?

                  3.

                  Ali je mogoče člen 30(2)(a) in (b) Uredbe št. 2913/92 razlagati tako, da pri določitvi carinske vrednosti ni mogoče upoštevati transakcijskih vrednosti, povezanih z lastnimi transakcijami predlagatelja carinjenja, čeprav jih niso prerekali ne nacionalni carinski organ ne carinski organi drugih držav članic?

                  4.

                  Ali je treba zahtevo po istem ali skoraj istem času iz člena 30(2)(a) in (b) Uredbe št. 2913/92 razlagati tako, da je mogoče ta čas omejiti na +/- 45 dni pred oziroma po carinjenju?

         (1)  UL 1992, L 302, str. 1.


title: Zadeva C-188/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 25. marca 2021 — Megatherm-Csillaghegy Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 25. marca 2021 — Megatherm-Csillaghegy Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-188/21)
      (2021/C 228/30)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Kúria

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Megatherm-Csillaghegy Kft.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba načelo nevtralnosti davka na dodano vrednost, [uvodno izjavo 30] ter člene 63, 167, 168, od 178 do 180, 182 in 273 Direktive o DDV (1) razlagati tako, da nasprotujejo zadnjemu stavku člena 137(3) az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény (zakon CXXVII iz leta 2007 o davku na dodano vrednost) v različici, ki je veljala med 1. januarjem 2015 in 31. decembrom 2017, v skladu s katerim „tudi če davčna uprava prekliče identifikacijsko številko za DDV davčnega zavezanca, ne da bi začasno zadržala njeno uporabo, ta izgubi pravico do odbitka davka na dan, ko odločba, s katero je ta številka prenehala, postane pravnomočna“, in členu 137 v različici, ki je veljala med 1. januarjem 2018 in 26. novembrom 2020, ki določa: „Če državna davčna in carinska uprava prekliče identifikacijsko številko za DDV davčnega zavezanca, ta izgubi pravico do odbitka davka na dan, ko odločba, s katero je ta številka prenehala, postane dokončna“[?]

                  2.

                  Ali je treba člen 273 Direktive o DDV razlagati tako, da izguba pravice do odbitka davka kot obvezna pravna posledica (nesorazmerno) presega to, kar je nujno za dosego cilja pobiranja davka in boja proti davčnim utajam?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-189/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) 26. marca 2021 – R. en R./Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) 26. marca 2021 – R. en R./Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Zadeva C-189/21)
      (2021/C 228/31)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: R. en R.

         Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba predpisano zahtevo ravnanja (PZR) 10, kot je določena v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1306/2013 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 in v kateri se napotuje na člen 55, prvi in drugi stavek, Uredbe (ES) št. 1107/2009 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS, razlagati tako, da se ta predpisana zahteva ravnanja nanaša tudi na položaj, v katerem je bilo uporabljeno fitofarmacevtsko sredstvo, ki v zadevni državi članici ni registrirano v skladu z zadnjenavedeno uredbo?

         (1)  UL 2013, L 347, str. 549.

         (2)  UL 2009, L 309, str. 1.


title: Zadeva C-194/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 29. marca 2021 – Staatssecretaris van Financiën, druga stranka: X

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 29. marca 2021 – Staatssecretaris van Financiën, druga stranka: X
      (Zadeva C-194/21)
      (2021/C 228/32)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj kasacijske pritožbe: Staatssecretaris van Financiën

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: X

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 184 in 185 Direktive o DDV iz leta 2006 (1) razlagati tako, da ima davčni zavezanec, ki ob pridobitvi blaga ali ob prejemu storitve ni uveljavljal odbitka vstopnega davka (v nadaljevanju: začetni odbitek) v prekluzivnem roku iz nacionalne zakonodaje v skladu z nameravano uporabo za obdavčljive namene, pravico uveljavljati ta odbitek v okviru popravka – ob poznejši prvi uporabi tega blaga ali te storitve – če se dejanska uporaba tega blaga ali te storitve v trenutku tega popravka ne razlikuje od nameravane uporabe?

                  2.

                  Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno, da pri neuveljavljanju začetnega odbitka ne gre za goljufijo ali zlorabo pravice in da ni bil ugotovljen noben škodljiv učinek za državno blagajno?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-195/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rayonen sad Lukovit (Bolgarija) 26. marca 2021 – LB/Smetna palata na Republika Bulgaria

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rayonen sad Lukovit (Bolgarija) 26. marca 2021 – LB/Smetna palata na Republika Bulgaria
      (Zadeva C-195/21)
      (2021/C 228/33)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Rayonen sad Lukovit

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: LB

         Nasprotna stranka: Smetna palata na Republika Bulgaria

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 58(4) Direktive 2014/24/EU (1) razlagati tako, da so lahko zahteve glede strokovne sposobnosti osebja gospodarskih subjektov za izvedbo specifičnega naročila gradenj, določene s pogoji za sodelovanje, strožje od minimalnih zahtev glede izobrazbe in strokovne usposobljenosti, ki jih določa poseben nacionalni zakon (člen 163a(4) ZUT), ne da bi že od vsega začetka omejevale konkurenco, in konkretneje: ali mora nacionalno sodišče v skladu z določenim pogojem „sorazmernosti“ postavljenih zahtev za sodelovanje s predmetom naročila (a) preizkusiti sorazmernost na podlagi izvedenih dokazov in konkretnih parametrov naročila tudi v primerih, v katerih nacionalni zakon določa številne strokovnjake, ki so načeloma usposobljeni za dela v okviru zadevnega naročila, ali (b) je lahko sodni nadzor v skladu s tem pogojem omejen le na preizkus, ali so pogoji za sodelovanje v primerjavi s tistimi, ki so načeloma določeni v posebnem nacionalnem zakonu, prestrogi?

                  2.

                  Ali je treba določbe naslova II „Upravni ukrepi in kazni“ Uredbe št. 2988/95 (2) razlagati tako, da lahko enaka neskladnost z Zakon za obshtestvenite porachki (zakon o oddaji javnih naročil), s katerim se prenaša Direktiva 2014/24/EU, (vključno z neskladnostjo pri določanju pogojev za sodelovanje, za kar je bil kaznovan pritožnik) povzroči različne pravne posledice glede na to, ali gre za nekrivdno neskladnost ali namerno neskladnost ali neskladnost iz malomarnosti?

                  3.

                  Ali je v skladu z načeloma pravne varnosti in učinkovitosti ob upoštevanju cilja člena 8(3) Uredbe št. 2988/95 ter uvodnih izjav 43 in 122 Uredbe št. 1303/13 (3) dopustno, da različni nacionalni organi, ki so pristojni za zaščito finančnih interesov Evropske unije, različno presojajo ista dejstva v postopku javnega naročanja, konkretneje: da upravni organ operativnega programa ne ugotovi neskladnosti pri določitvi pogojev za sodelovanje, medtem ko računsko sodišče pri poznejšem nadzoru, ne da bi šlo za posebne ali novo nastale okoliščine, zavzame stališče, da ti pogoji omejujejo konkurenco, in naročniku zato izreče upravno kazen?

                  4.

                  Ali načelo sorazmernosti nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 247(1) zakona o oddaji javnih naročil, ki določa, da se naročnik v primeru formalne neskladnosti s prepovedjo iz člena 2(2) tega zakona kaznuje z globo v višini dveh stotin pogodbene vrednosti, vključno z DDV, ki pa ne sme biti višja od 10 000 levov, ne da bi bilo treba ugotoviti težo kršitve in njene dejanske ali morebitne posledice za interese Unije?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).

         (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL 1995, L 312, str. 1).

         (3)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL 2013, L 347, str. 320).


title: Zadeva C-203/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okrazhen sad Burgas (Bolgarija) 31. marca 2021 – Kazenski postopek zoper „DELTA STROY 2003“ EOOD

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okrazhen sad Burgas (Bolgarija) 31. marca 2021 – Kazenski postopek zoper „DELTA STROY 2003“ EOOD
      (Zadeva C-203/21)
      (2021/C 228/34)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Okrazhen sad Burgas

         Stranka v postopku v glavni stvari

      „DELTA STROY 2003“ EOOD

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 4 in 5 Okvirnega sklepa 2005/212/PNZ in člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da dopuščajo nacionalno ureditev, v skladu s katero lahko nacionalno sodišče v postopku, kot je postopek v glavni stvari, izreče pravni osebi kazen zaradi konkretnega kaznivega dejanja, za katero še ni bilo ugotovljeno, ali je bilo storjeno, ker je predmet vzporednega kazenskega postopka, ki še ni dokončno zaključen?

                  2.

                  Ali je treba člena 4 in 5 Okvirnega sklepa 2005/212/PNZ in člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da dopuščajo nacionalno ureditev, v skladu s katero lahko nacionalno sodišče v postopku, kot je postopek v glavni stvari, izreče pravni osebi kazen v višini premoženjske koristi, ki bi bila pridobljena s konkretnim kaznivim dejanjem, za katero še ni bilo ugotovljeno, ali je bilo storjeno, ker je predmet vzporednega kazenskega postopka, ki še ni dokončno zaključen?


title: Zadeva C-246/21 P: Pritožba, ki jo je Evropski parlament vložil 19. aprila 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 3. februarja 2021 v zadevi T-17/19, Evropski parlament/Giulia Moi

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/26

      Pritožba, ki jo je Evropski parlament vložil 19. aprila 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 3. februarja 2021 v zadevi T-17/19, Evropski parlament/Giulia Moi
      (Zadeva C-246/21 P)
      (2021/C 228/35)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnik: Evropski parlament (zastopniki: S. Seyr, M. Windisch, T. Lazian, agenti)

         Druga stranka v postopku: Giulia Moi

         Predlogi

                  —

                  Izpodbijana sodba naj se razveljavi;

                  —

                  o zadevi, ki je bila predložena Splošnemu sodišču, naj se dokončno odloči in ugodi naj se predlogom Evropskega parlamenta v postopku na prvi stopnji;

                  —

                  tožeči stranki na prvi stopnji naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  —

                  V okviru prvega pritožbenega razloga se zatrjuje, da je Splošno sodišče prekoračilo svoja pooblastila in odločilo ultra petita, saj je v predmet spora vključilo sklep predsednika Evropskega parlamenta o ugotovitvi, da gre za primer nadlegovanja, in razglasilo ničnost tega sklepa (točke 34, 37 38 in 76 izpodbijane sodbe);

                  —

                  v okviru drugega pritožbenega razloga se zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo pravico Parlamenta do obrambe (točki 35 in 36 izpodbijane sodbe);

                  —

                  v okviru tretjega pritožbenega razloga se zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo člen 263, šesti odstavek, PDEU, ker ni upoštevalo roka za vložitev ničnostne tožbe, določenega v tem odstavku, in ker je v predmet spora vključilo sklep predsednika Evropskega parlamenta o ugotovitvi, da gre za primer nadlegovanja, ki je med tem postal dokončen (točki 76 in 77 izpodbijane sodbe);

                  —

                  v okviru četrtega pritožbenega razloga se zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo člen 232 PDEU, ker ni upoštevalo pristojnosti Parlamenta, da svobodno organizira svoj način delovanja, kot je določeno v internih predpisih o postopku v zvezi s primeri nadlegovanja, ki vključujejo poslance, in v pravilniku Parlamenta, zlasti v členih 166 in 167 o naložitvi sankcij, ki sta veljala v času dejanskega stanja (točke 12, 13, 63, 66, 129 in 132 izpodbijane sodbe).


title: Zadeva C-469/19: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 4. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Postopek, ki ga je začela All in One Star Ltd

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/27

      Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 4. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Postopek, ki ga je začela All in One Star Ltd
      (Zadeva C-469/19) (1)

      (2021/C 228/36)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva C-606/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – EZ/Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/27

      Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – EZ/Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal
      (Zadeva C-606/20) (1)

      (2021/C 228/37)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 62, 22.2.2021.


title: Zadeva T-504/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. aprila 2021 – Crédit lyonnais/ECB (Ekonomska in monetarna politika – Bonitetni nadzor kreditnih institucij – Člen 4(1)(d) in (3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 – Izračun količnika finančnega vzvoda – Delna zavrnitev ECB, da dovoli izključitev izpostavljenosti, ki izpolnjujejo nekatere pogoje – Člen 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 – Nepreučitev vseh upoštevnih elementov obravnavane zadeve – Pravnomočnost – Člen 266 PDEU)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. aprila 2021 – Crédit lyonnais/ECB
      (Zadeva T-504/19) (1)

      (Ekonomska in monetarna politika - Bonitetni nadzor kreditnih institucij - Člen 4(1)(d) in (3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 - Izračun količnika finančnega vzvoda - Delna zavrnitev ECB, da dovoli izključitev izpostavljenosti, ki izpolnjujejo nekatere pogoje - Člen 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 - Nepreučitev vseh upoštevnih elementov obravnavane zadeve - Pravnomočnost - Člen 266 PDEU)
      (2021/C 228/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Crédit lyonnais (Lyon, Francija) (zastopnika: A. Champsaur in A. Delors, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: J. Poscia, R. Ugena in F. Bonnard, agenti, skupaj s H.-G. Kamannom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa ECB ECB SSM 2019 FRCAG 39 z dne 3. maja 2019, sprejetega na podlagi člena 4(1)(d) in člena 10 Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63) ter člena 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1, popravka v UL 2013, L 208, str. 68, in UL 2013, L 321, str. 6), v delu, v katerem je z njim tožeči stranki zavrnjena možnost, da iz izračuna svojega količnika finančnega vzvoda izključi nekatere izpostavljenosti.

         Izrek

                  1.

                  Sklep ECB-SSM-2019-FRCAG-39 Evropske centralne banke (ECB) z dne 3. maja 2019 se v delu, v katerem je bila z njim družbi Crédit lyonnais zavrnjena možnost, da iz izračuna svojega količnika finančnega vzvoda izključi 34 % svojih izpostavljenosti do Caisse des dépôts et consignations, razglasi za ničen.

                  2.

                  ECB se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 312, 16.9.2019.


title: Zadeva T-415/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. aprila 2021 – Laroni/Parlament (Pravo institucij – Enotni statut evropskih poslancev – Evropski poslanci, izvoljeni v italijanskih volilnih enotah – Sklep št. 14/2018, ki ga je Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija) sprejel na področju pokojnin – Sprememba zneska pokojnin italijanskih nacionalnih poslancev – Korelacijska sprememba zneska pokojnin nekaterih nekdanjih evropskih poslancev, izvoljenih v Italiji, s strani Evropskega parlamenta – Smrt tožeče stranke – Nenadaljevanje postopka s strani upravičencev – Ustavitev postopka)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/29

      Sklep Splošnega sodišča z dne 9. aprila 2021 – Laroni/Parlament
      (Zadeva T-415/19) (1)

      (Pravo institucij - Enotni statut evropskih poslancev - Evropski poslanci, izvoljeni v italijanskih volilnih enotah - Sklep št. 14/2018, ki ga je Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija) sprejel na področju pokojnin - Sprememba zneska pokojnin italijanskih nacionalnih poslancev - Korelacijska sprememba zneska pokojnin nekaterih nekdanjih evropskih poslancev, izvoljenih v Italiji, s strani Evropskega parlamenta - Smrt tožeče stranke - Nenadaljevanje postopka s strani upravičencev - Ustavitev postopka)
      (2021/C 228/39)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Nereo Laroni (Benetke, Italija) (zastopnik: M. Merola, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in S. Alves, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sporočila z dne 11. aprila 2019, ki ga je sestavil Parlament in ki se nanaša na prilagoditev zneska pokojnin, do katerih je tožeča stranka upravičena po 1. januarju 2019, ko je začel veljati sklep št. 14/2018 Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 295, 2.9.2019.


title: Zadeva T-496/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. aprila 2021 – CRII-GEN in drugi/Komisija (Ničnostna tožba – Fitofarmacevtska sredstva – Aktivna snov glifosat – Prošnja za ponovni pregled s ciljem umika ali spremembe odobritve – Člen 21 Uredbe (ES) št. 1107/2009 – Zavrženje – Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti pravno sredstvo)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/29

      Sklep Splošnega sodišča z dne 8. aprila 2021 – CRII-GEN in drugi/Komisija
      (Zadeva T-496/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Fitofarmacevtska sredstva - Aktivna snov glifosat - Prošnja za ponovni pregled s ciljem umika ali spremembe odobritve - Člen 21 Uredbe (ES) št. 1107/2009 - Zavrženje - Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti pravno sredstvo)
      (2021/C 228/40)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Comité de recherche et d’information indépendantes sur le génie génétique (CRII-GEN) (Pariz, Francija) in 6 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k sklepu (zastopnik: C. Lepage, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: X. Lewis, G. Gattinara, I. Naglis in G. Koleva, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 17. junija 2020 o zavrnitvi prošnje tožečih strank za ponovni pregled, ki je bila vložena na podlagi člena 21 Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1) in se je nanašala na umik ali spremembo odobritve aktivne snovi glifosat.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Postopek s predlogom za intervencijo družbe Bayer Agriculture BV se ustavi.

                  3.

                  Comité de recherche et d’information indépendantes sur le génie génétique (CRII-GEN) in drugim tožečim strankam, katerih imena so v prilogi k sklepu, se naloži plačilo stroškov, razen stroškov, ki so nastali družbi Bayer Agriculture v zvezi z njenim predlogom za intervencijo.

                  4.

                  Družba Bayer Agriculture nosi svoje stroške v zvezi s predlogom za intervencijo.

         (1)  UL C 329, 5.10.2020.


title: Zadeva T-157/21: Tožba, vložena 22. marca 2021 – RG/Svet

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/30

      Tožba, vložena 22. marca 2021 – RG/Svet
      (Zadeva T-157/21)
      (2021/C 228/41)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: RG (zastopnik: R. Purcell, Solicitor)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi Sklep Sveta (EU) 2020/2252 z dne 29. decembra 2020 (1) o podpisu, v imenu Unije, in začasni uporabi Sporazuma o trgovini in sodelovanju med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani ter Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska na drugi strani in Sporazuma med Evropsko unijo ter Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska o varnostnih postopkih za izmenjavo in varovanje tajnih podatkov (2) za ničen v delu, v katerem se s tem sklepom za Irsko začasno uporablja naslov VII tretjega dela Sporazuma o trgovini in sodelovanju;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da Svet za sprejetje sklepa, s katerim naj bi bila Irska zavezana k območju svobode, varnosti in pravice (OSVP) brez možnosti izbire v skladu s Protokolom (št. 21), ni bil pristojen, pri tem pa je storil bistveno kršitev postopka in kršil Pogodbi.

                  —

                  Protokol je del primarnega prava Unije. Protokol odraža tudi ključno demokratično določbo irskega ustavnega prava;

                  —

                  besedilo Protokola (št. 21) in temu protokolu ustrezajoča določba v irski ustavi dokazujeta, da Irska ohranja izključno pristojnost na OSVP:

                  —

                  Sporazum o trgovini in sodelovanju je mednarodni sporazum v smislu Protokola. Zato se zahteva možnost izbire, da bi bili ukrepi OSVP, ki so v njem, za Irsko zavezujoči;

                  —

                  sodna praksa Sodišča Evropske unije potrjuje dejstvo, da naslov o predaji ni postranski ukrep, ki ima OSVP za pravno podlago.

         (1)  UL 2020, L 444, str. 2.

         (2)  UL 2020, L 444, str. 14.


title: Zadeva T-171/21: Tožba, vložena 29. marca 2021 – Ubisoft Entertainment/EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR)

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/31

      Tožba, vložena 29. marca 2021 – Ubisoft Entertainment/EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR)
      (Zadeva T-171/21)
      (2021/C 228/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ubisoft Entertainment (Carentoir, Francija) (zastopnik: J. Bourgeois, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kitajska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranke pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije FOR HONOR – zahteva za registracijo št. 14 744 338

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. januarja 2021 v zadevi R 1297/2020-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in intervenientki naloži plačilo stroškov in povračilo vseh stroškov tožeči stranki, ki so tej nastali v zvezi s postopkom z ugovorom in tožbo, vključno s taksami v zvezi s tožbo.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Napačna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Napačna uporaba člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-172/21: Tožba, vložena 31. marca 2021 – Valve/Komisija

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/32

      Tožba, vložena 31. marca 2021 – Valve/Komisija
      (Zadeva T-172/21)
      (2021/C 228/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Valve Corp. (Bellevue, Washington, Združene države) (zastopniki: L. Kjølbye, S. Völcker, in G. Caldini, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Komisije z dne 20. januarja 2021 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeve AT.40413 – Focus Home, AT.40414 – Koch Media, AT.40420 – ZeniMax, AT.40422 – Bandai Namco in AT.40424 – Capcom – C(2021) 75 final) v celoti ali delno razglasi za ničen; in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in napačno ugotovljeno dejansko stanje pri uporabi člena 101(1) PDEU v zvezi z ugotovitvijo sporazumov/usklajenega ravnanja med družbo Valve in vsakim od petih založnikov video iger, ki izhaja iz tega, da je Evropska komisija upoštevno sodno prakso neupravičeno razširila na ravnanje, ki ne pomeni „usklajevanja“ in napačno presodila zadevno ravnanje.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in napačno ugotovljeno dejansko stanje pri uporabi člena 101(1) PDEU v zvezi z ugotovitvijo Komisije, da domnevni sporazumi/usklajeno ravnanje med družbo Valve in vsakim od petih založnikov video iger omejujejo konkurenco „zaradi cilja“ v smislu člena 101(1) PDEU, ki izhaja iz tega, da Komisija ni ocenila novosti spornega ravnanja in je napačno presodila upoštevni pravni in gospodarski okvir, in sicer upoštevnost Direktive o avtorskih pravicah, vlogo družbe Valve kot dvostranske platforme in naravo zadevnih proizvodov in storitev (digitalne videoigre).


title: Zadeva T-207/21: Tožba, vložena 16. aprila 2021 – Polynt/ECHA

text:
               14.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/32

      Tožba, vložena 16. aprila 2021 – Polynt/ECHA
      (Zadeva T-207/21)
      (2021/C 228/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Polynt SpA (Scanzorosciate, Italija) (zastopniki: C. Mereu, P. Sellar, in S. Abdel-Qader, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

                  —

                  izpodbijani sklep razglasi za ničen;

                  —

                  ECHA naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka s tožbo predlaga, da se za ničen razglasi sklep komisije za pritožbe Evropske agencije za kemikalije z dne 9. februarja 2021, s katerim je ta komisija potrdila sklep ECHA, da je treba v okviru evalvacije snovi anhidrid heksahidro-4-metil-ftalna kislina (zadeva A-015-2019) v skladu s členom 40 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (1) („Uredba REACH“) opraviti dodatne teste. Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: komisija za pritožbe je napačno uporabila pravo s tem, da je opravila nadzor nad zakonitostjo sklepa ECHA TPE-D-2114483466-38-01/F z dne 4. septembra 2019 o predlogu za testiranje snovi anhidrid heksahidro-4-metil-ftalna kislina (številka ES 243-072-0 in številka CAS 19438-60-9) („4-MHHPA“);

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: komisija za pritožbe je napačno uporabil pravo s tem, da je ugotovila, da je preučitev predlogov za testiranje enaka preizkusu preverjanja skladnosti;

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: komisija za pritožbe ni uporabila ustreznega pravnega merila in ni upoštevala trditev tožeče stranke, poleg tega je prevalila dokazno breme v zvezi z zahtevami iz stolpca 2 oddelka 8.7.3. Priloge X k Uredbi REACH in ni upoštevala trditev tožeče stranke glede ugotovitev „WHO Concise International Chemical Assessment Document 75“ (Strnjen dokument mednarodne kemijske presoje Svetovne zdravstvene organizacije št. 75);

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: komisija za pritožbe je kršila/napačno uporabila člene od 91 do 93 Uredbe REACH;

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: komisija za pritožbe ni obravnavala pritožbenih razlogov tožeče stranke v zvezi s kršitvijo člena 13 PDEU, člena 25 Uredbe REACH in načel varstva dobrobiti živali, sorazmernosti in dobrega upravljanja.

         (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).