title: Zadeva T-39/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. februarja 2008 – Orsay proti UUNT – Jiménez Arellano (O orsay) ( Znamka skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne in figurativne znamke Skupnosti O orsay – Prejšnja nacionalna besedna in figurativna znamka D'ORSAY – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. februarja 2008 – Orsay proti UUNT – Jiménez Arellano (O orsay)
   (Zadeva T-39/04) (1)

   („Znamka skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne in figurativne znamke Skupnosti O orsay - Prejšnja nacionalna besedna in figurativna znamka D'ORSAY  - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 79/49)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Orsay GmbH (Willstätt, Nemčija) (zastopnika: D. von Schultz in S. Elbe, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnika: sprva U. Pfeghar, nato G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: José Jiménez Arellano, SA (Madrid, Španija) (Zastopniki: sprva J. Astiz Suárez, nato S. Hernán-Carillo Portolés, nazadnje A. Tarí Lázaro, odvetniki)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. novembra 2003 (zadeva R 394/2002-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med José Jiménez Arellano, SA in Orsay GmbH.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Orsay GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva T-226/16: Tožba, vložena 10. maja 2016 – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/35

         Tožba, vložena 10. maja 2016 – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)
   (Zadeva T-226/16)
   (2016/C 232/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ipuri GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnica: K. Sandberg, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: van Graaf GmbH & Co. KG (Dunaj, Avstrija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „IPURI“ – Prijava št. 8 971 021

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. marca 2016 v zadevi R 886/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pritožbenega postopka.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 15, v povezavi s členom 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009, in pravila 22(3) in (4) Uredbe št. 2868/95 ter člena 78(1)(f) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(2)(a), pri uporabi člena 42(3) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-393/16: Tožba, vložena 25. julija 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/16

      Tožba, vložena 25. julija 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)
      (Zadeva T-393/16)
      (2016/C 364/12)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Omnicom International Holdings, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnik: D. Farnsworth, Solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: eBay, Inc. (San Jose, Kalifornija, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „(dA/tA/bA/y)“ – Znamka Skupnosti št. 12 354 015

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. maja 2016 v zadevi R 872/2015-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-104/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – AS „Olainfarm“ /Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Industrijska politika — Direktiva 2001/83/ES — Zdravila za ljudi — Člen 6 — Dovoljenje za promet — Člen 8(3)(i) — Obveznost priložiti k vlogi za pridobitev dovoljenja rezultate farmacevtskih, predkliničnih in kliničnih preizkusov — Odstopanja glede predkliničnih in kliničnih preizkusov — Člen 10 — Generična zdravila — Pojem „referenčno zdravilo“  — Subjektivna pravica imetnika dovoljenja za promet z referenčnim zdravilom do izpodbijanja dovoljenja za promet z generičnim zdravilom istega referenčnega zdravila — Člen 10a — Zdravila, ki temeljijo na zdravilnih učinkovinah z vsaj desetletno dobro uveljavljeno medicinsko uporabo v Evropski uniji — Možnost uporabe zdravila, za katero je bilo dovoljenje izdano ob upoštevanju člena 10a, kot referenčnega zdravila za pridobitev dovoljenja za promet z generičnim zdravilom)

text:
               8.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 439/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – AS „Olainfarm“/Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra
   (Zadeva C-104/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Industrijska politika - Direktiva 2001/83/ES - Zdravila za ljudi - Člen 6 - Dovoljenje za promet - Člen 8(3)(i) - Obveznost priložiti k vlogi za pridobitev dovoljenja rezultate farmacevtskih, predkliničnih in kliničnih preizkusov - Odstopanja glede predkliničnih in kliničnih preizkusov - Člen 10 - Generična zdravila - Pojem „referenčno zdravilo“ - Subjektivna pravica imetnika dovoljenja za promet z referenčnim zdravilom do izpodbijanja dovoljenja za promet z generičnim zdravilom istega referenčnega zdravila - Člen 10a - Zdravila, ki temeljijo na zdravilnih učinkovinah z vsaj desetletno dobro uveljavljeno medicinsko uporabo v Evropski uniji - Možnost uporabe zdravila, za katero je bilo dovoljenje izdano ob upoštevanju člena 10a, kot referenčnega zdravila za pridobitev dovoljenja za promet z generičnim zdravilom))
   (2014/C 439/04)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: AS „Olainfarm“

      Toženi stranki: Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra

      Ob udeležbi: Grindeks AS

      Izrek

               1.

               Pojem „referenčno zdravilo“ v smislu člena 10(2)(a) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1394/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007, je treba razlagati tako, da zajema zdravilo, za katero je bilo dovoljenje za promet izdano na podlagi člena 10a te direktive.

               2.

               Člen 10 Direktive 2001/83, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1394/2007, v povezavi s členom 47 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije je treba razlagati tako, da ima imetnik dovoljenja za promet z zdravilom, ki se uporablja kot referenčno zdravilo v okviru vloge za dovoljenje za promet z generičnim zdravilom drugega proizvajalca, vložene na podlagi tega člena 10, pravico do pravnega sredstva zoper odločbo pristojnega organa, ki je izdal dovoljenje za promet s tem zadnjenavedenim zdravilom, če je njegov namen uveljavljanje sodnega varstva pravice, ki mu jo daje ta člen 10. Taka pravica do pravnega sredstva med drugim obstaja, če navedeni imetnik ugovarja temu, da se njegovo zdravilo uporabi za pridobitev – na podlagi tega člena 10 – dovoljenja za promet z zdravilom, v zvezi s katerim se njegovo zdravilo ne more šteti za referenčno zdravilo v smislu istega člena 10(2)(a).

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva T-450/04 RENV: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. junija 2014 – Bouygues in Bouygues Télécom proti Komisiji

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/58

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. junija 2014 – Bouygues in Bouygues Télécom proti Komisiji
   (Zadeva T-450/04 RENV) (1)

   2014/C 292/71
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva T-196/07: Tožba, vložena 5. junija 2007 – Dyckerhoff Polska proti Komisiji

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/38

         Tožba, vložena 5. junija 2007 – Dyckerhoff Polska proti Komisiji
   (Zadeva T-196/07)
   (2007/C 170/72)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Dyckerhoff Polska sp. z o.o. (zastopnika: P. K. Rosiak, pravni svetovalec, in F. Puel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga:

               —

               Odločba Komisije z dne 26. marca 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, o katerem je Poljska obvestila Komisijo skladno z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije K(2007) 1295 konč. z dne 26. marca 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, o katerem je Poljska obvestila Komisijo skladno z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1), v kateri je Komisija odločila, da so nekateri vidiki poljskega načrta razdelitve pravic do emisij ogljikovega dioksida za obdobje 2008-2012, o katerem je bila obveščena 30. junija 2006, neskladni s členom 9(1) in (3), členom 10 in členom 13(2), ter merili iz Priloge III k Direktivi 2003/87. Izpodbijana odločba zgornjo mejo emisij ogljikovega dioksida za obdobje 2008-2012 v primerjavi z zgornjo mejo, ki jo je Poljska v posredovanem nacionalnem načrtu predlagala Komisiji, znižuje za 26,7 %.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so taki kot v zadevi T-195/07.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).


title: Zadeva T-470/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – medi proti UUNT (medi) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti medi — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – medi proti UUNT (medi)
   (Zadeva T-470/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti medi - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 258/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: medi GmbH & Co. KG (Bayreuth, Nemčija) (zastopniki: H. Lindner, D. Terheggen in T. Kiphuth, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva S. Schäffner, nato G. Schneider, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. oktobra 2009 (zadeva R 692/2008-4) v zvezi z registracijo besednega znaka medi kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Medi GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva T-700/16: Tožba, vložena 30. septembra 2016 – Laboratorios Ern/EUIPO – Ascendo Medienagentur (SLIMDYNAMICS)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/26

         Tožba, vložena 30. septembra 2016 – Laboratorios Ern/EUIPO – Ascendo Medienagentur (SLIMDYNAMICS)
   (Zadeva T-700/16)
   (2016/C 462/33)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: S. Correa Rodríguez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ascendo Medienagentur AG (Gamprin Bendern, Lihtenštajn)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „SLIMDYNAMICS“ – Prijava št. 12 882 304

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. julija 2016 v združenih zadevah R 1814/2015-4 in R 1780/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v zvezi s proizvodi iz razreda 5 in zavrne registracijo znamke Evropske unije št. 012882304 SLIM DYNAMICS & design za razred 5; in

               —

               EUIPO in družbi ASCENDO MEDIENAGENTUR AG, če bo intervenirala v tem postopku, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-125/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Scientific and Technological Committee in drugi proti Potočniku in drugim članom Komisije

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/33

         Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Scientific and Technological Committee in drugi proti Potočniku in drugim članom Komisije
   (Zadeva T-125/07)
   (2007/C 140/55)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Scientific and Technological Committee der AGH University of Science and Technology in drugi (Kraków, Republika Poljska) (zastopnik: A. Żuraniewski, odvetnik)

      Tožene stranke: J. Potočnik, S. Dimas in A. Piebalgs, člani Komisije Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeče stranke predlagajo, naj se:

               —

               ugotovi, da so člani Komisije Evropske unije J. Potočnik, S. Dimas in A. Piebalgs s tem, da ob prejetju treh dopisov o podatkih glede nevarnosti, povezanimi s postopkom odlaganja CO2 v podzemlje, niso nemudoma sprejeli ukrepov za zaščito prebivalstva EU in so tako povzročili trajno ogrožanje življenja prebivalstva EU ter nevarnost ekološke katastrofe, zagrešili kazenskopravno opustitev;

               —

               opozori na nujnost izvedbe predlagane preiskave;

               —

               opozori na nujnost popolnega financiranja odlagališč, ki niso komercialna, ampak so namenjena varstvu življenja prebivalstva EU;

               —

               opozori na nujnost, da se v EU do zaključka preiskave ustavi nadaljnje odlaganje CO2 v podzemlje.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke predlagajo, naj se ugotovi opustitev na strani članov Evropske komisije, ki naj bi po tem, ko naj bi jih tožeče stranke poučile o nevarnostih nezavarovanega odlaganja ogljikovega dioksida pod zemeljsko površje, opustili sprejetje ustreznih ukrepov za preprečitev negativnih posledic uporabe takih postopkov. Po navedbah tožečih strank se toženi člani Komisije na poziv za sprejetje primernih dejanj in izvedbo preiskav o posledicah odlaganja ogljikovega dioksida v zemlji nikakor niso opredelili do problemov, ki so bili predstavljeni v pritožbah, naslovljenih nanje. To nedelovanje naj bi pomenilo kršitev pravnega reda Evropske unije in naj bi bilo nezdružljivo z dolžnostmi člana Komisije.


title: Zadeva C-237/14 P: Pritožba, ki jo je Lidl Stiftung & Co. KG vložila 13. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 27. februarja 2014 v zadevi T-225/12, Lidl Stiftung & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/18

         Pritožba, ki jo je Lidl Stiftung & Co. KG vložila 13. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 27. februarja 2014 v zadevi T-225/12, Lidl Stiftung & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-237/14 P)
   2014/C 282/24
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Lidl Stiftung & Co. KG (zastopniki: M. Wolter, M. Kefferpütz, A. K. Marx, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014 (zadeva T-225/12);

               —

               če ugotovi, da je pritožba utemeljena, razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe z dne 21. marca 2012 (R 2379/2010-1), kot je bilo predlagano v postopku pred Splošnim sodiščem;

               —

               UUNT kot toženi stranki pred Splošnim sodiščem naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družba Lidl Stiftung & Co. KG v okviru pritožbe navaja tri pritožbene razloge zoper izpodbijano sodbo:

               1.

               kršitev člena 42(2) in (3) UBZS (1) in Pravila 22(3) in (4) UIUBZS (2) v povezavi s členom 15(1) UBZS, saj je Splošno sodišče napačno razlagalo zahteve za dokaz o resni in dejanski uporabi znamke, ki je predmet ugovora, glede na pomen teh določb;

               2.

               kršitev člena 15(1)(a) UBZS v povezavi s členom 42(2) in (3) UBZS, saj je Splošno sodišče napačno razlagalo zahteve za to, da se uporaba znamke, ki je predmet ugovora, v drugačni obliki, kot je tista, v kateri je registrirana, šteje za resno in dejansko uporabo v smislu člena 15(1) UBZS;

               3.

               kršitev člena 8(1)(b) UBZS, saj je Splošno sodišče napačno razlagalo zahteve za presojo verjetnosti zmede.

         Bistvene trditve je mogoče povzeti tako:
   Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da je odbor za pritožbe pravilno štel, da so tri nedatirane fotografije skupaj z nekaj računi trden in objektiven dokaz, ki zadostuje za dokazovanje resne in dejanske uporabe znamke, ki je predmet ugovora, zlasti glede na naravo uporabe.
   Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni upoštevalo izjemnega značaja člena 15(1)(a) UBZS, ki zahteva, da se zaradi pravne varnosti in predvidljivosti strogo in ozko razlaga presoja vseh elementov znamke v njeni registrirani obliki. Splošno sodišče je zato napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo ugotovitve odbora za pritožbe, da je uporabljena oblika znamke pomenila resno in dejansko uporabo, saj ni spremenila razlikovalnega značaja znamke, ki je predmet ugovora, v njeni registrirani obliki, saj odbor za pritožbe ni upošteval vseh elementov znamke, ki je predmet ugovora.
   Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 8(1)(b) UBZS, saj pri presoji ugotovitev odbora za pritožbe glede podobnosti znakov in verjetnosti zmede ni ustrezno upoštevalo, prvič, da je v obravnavanem primeru stopnja pozornosti upoštevne javnosti precej visoka, drugič, da povprečni potrošnik znamko običajno zaznava kot celoto in ne presoja različnih podrobnosti, in tretjič, da se presoja podobnosti znakov lahko opravi na podlagi samega prevladujočega elementa le, če so vsi sestavni deli znamke zanemarljivi. Če bi se ti vidiki pravilno upoštevali, verjetnost zmede ne bi bila ugotovljena.
   Ker izpodbijana sodba zato ni v skladu z določbami UBZS, družba Lidl Stiftung & Co. KG zahteva njeno razveljavitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti

      UL L 78, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti
   UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189.


title: Zadeva C-89/13: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli – Italija) – Luigi D' Aniello in drugi proti Poste Italiane SpA (Člen 99 Poslovnika Sodišča — Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Načelo prepovedi diskriminacije — Nacionalni predpisi, ki glede nezakonite določitve trajanja pogodbe o zaposlitvi določajo drugačen režim nadomestil kot velja v primeru nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas — Ekonomske posledice — Primerljivost zahtevkov)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/4

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli – Italija) – Luigi D' Aniello in drugi proti Poste Italiane SpA
   (Zadeva C-89/13) (1)

   ((Člen 99 Poslovnika Sodišča - Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Načelo prepovedi diskriminacije - Nacionalni predpisi, ki glede nezakonite določitve trajanja pogodbe o zaposlitvi določajo drugačen režim nadomestil kot velja v primeru nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas - Ekonomske posledice - Primerljivost zahtevkov))
   2014/C 261/05
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Napoli

      Stranke

      Tožeče stranke: Luigi D' Aniello, Ester Di Vaio, Anna Di Benedetto, Antonella Camelio, Angela Leva, Alessia Romano, Emilia Aloia, Cira Oligo, Ottavio Russo, Guiseppe D’Ambra, Stefano Caputo, Ilaria Pappagallo, Maurizio De Rosa, Gianluca Liguori, Dario Puzone, Vincenzo De Luca, Guido Gorbari, Raffaella D’Ambrosio

      Tožena stranka: Poste Italiane SpA

      Izrek

   Brez poseganja v možnost, ki jo državam članicam daje določilo 8 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je Priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP je treba določilo 4, točka 1 tega okvirnega sporazuma razlagati tako, da ne nalaga enakega obravnavanja ekonomskih posledic, ki se priznajo zaradi nezakonite določitve trajanja pogodbe o zaposlitvi, in tistih, ki se priznajo v primeru nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas.

      (1)  UL C 156, 1.6.2013.


title: Zadeva T-326/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. septembra 2009 – Cheminova in drugi proti Komisiji ( Fitofarmacevtska sredstva — Aktivna snov malation — Nevključitev v Prilogo I Direktive 91/414/EGS — Ničnostna tožba — Procesno upravičenje — Dopustnost — Postopek ocenjevanja — Ocenjevanje s strani EFSA — Ugovor nezakonitosti — Člen 20 Uredbe (ES) št. 1490/2002 — Predstavitev novih študij — Člen 8(2) in (5) Uredbe (ES) št. 451/2000 — Legitimno pričakovanje — Sorazmernost — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja — Pravica do obrambe — Načelo subsidiarnosti — Člen 95(3) ES ter člena 4(1) in 5(1) Direktive 91/414 )

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. septembra 2009 – Cheminova in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-326/07) (1)

   („Fitofarmacevtska sredstva - Aktivna snov malation - Nevključitev v Prilogo I Direktive 91/414/EGS - Ničnostna tožba - Procesno upravičenje - Dopustnost - Postopek ocenjevanja - Ocenjevanje s strani EFSA - Ugovor nezakonitosti - Člen 20 Uredbe (ES) št. 1490/2002 - Predstavitev novih študij - Člen 8(2) in (5) Uredbe (ES) št. 451/2000 - Legitimno pričakovanje - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Načelo dobrega upravljanja - Pravica do obrambe - Načelo subsidiarnosti - Člen 95(3) ES ter člena 4(1) in 5(1) Direktive 91/414“)
   2009/C 256/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Cheminova A/S (Harboøre, Danska), Cheminova Agro Italia Srl (Rim, Italija), Cheminova Bulgaria EOOD (Sofija, Bolgarija), Agrodan, SA (Madrid, Španija) in Lodi SAS (Grand-Fougeray, Francija) (zastopniki: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika, in P. Sellar, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Doherty in L. Parpala, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2007/389/ES z dne 6 junija 2007 o nevključitvi malationa v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov (notificirano pod dokumentarno številko C(2007) 2337) (UL L 146, str. 19).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Cheminova A/S, Cheminova Agro Italia Srl, Cheminova Bulgaria EOOD, Agrodan, SA in Lodi SAS nosijo lastne stroške in plačajo stroške Komisije, vključno s stroški, nastalimi v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007.


title: Zadeva C-416/17: Tožba, vložena 10. julija 2017 – Evropska komisija/Republika Francija

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/22

         Tožba, vložena 10. julija 2017 – Evropska komisija/Republika Francija
   (Zadeva C-416/17)
   (2017/C 293/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland, agent, W. Roels, agent)

      Tožena stranka: Republika Francija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Francija s tem, ko je ohranila učinke določb, katerih cilj je odprava ekonomskega dvojnega obdavčevanja dividend in ki matični družbi omogočajo, da od predplačila davka, ki ga mora plačati ob nadaljnji razdelitvi dividend, ki so ji jih izplačale odvisne družbe, svojim delničarjem, odbije davčni odbitek, povezan z razdelitvijo teh dividend, če jih je prejela od odvisne družbe s sedežem v Franciji, te možnosti pa ne ponuja, če je te dividende izplačala odvisna družba s sedežem v drugi državi članici, ker ta zakonodaja v zadnjenavedenem primeru ne priznava pravice do odobritve davčnega odbitka, povezanega z razdelitvijo teh dividend, ki jo opravi ta odvisna družba, saj je v skladu s sodno prakso Conseil d'État prošnjam za vračilo predplačil davka, prejetih ob kršitvi prava Unije v smislu sodbe Sodišča v zadevi C-310/09 Accor
                   (1), ugodeno pod temi tremi omejitvami:

                           —

                           pravica do vračila nezakonito obračunanega predplačila davka je omejena s tem, da se ne upošteva obdavčitev družb vnukinj s sedežem zunaj Francije;

                           —

                           pravica do vračila nezakonito obračunanega predplačila davka je omejena z nesorazmernimi zahtevami na področju dokazovanja;

                           —

                           pravica do vračila nezakonito obračunanega predplačila davka je omejena z omejitvijo davčnega odbitka tretji osebi od zneska dividende, ki ga je hčerinska družba s sedežem zunaj Francije izplačala v Franciji, čeprav je Conseil d'État, upravno sodišče, ki odloča na zadnji stopnji, določilo te omejitve, ne da bi Sodišču postavilo vprašanje za ugotovitev skladnosti teh omejitev s pravom Unije,

                     ni izpolnila obveznosti na podlagi načel enakovrednosti in učinkovitosti ter na podlagi členov 49, 63 in 267, tretji odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               Republiki Franciji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Evropska komisija Franciji očita, da je prek ustaljene sodne prakse Conseil d'État, njenega najvišjega upravnega sodišča, odrekla zagotovitev polnega učinka sodbe Sodišča v zadevi C-310/09, Ministre du Budget, des Comptes publics et de la Fonction publique/Accor SA1, zlasti s tem, da je za vračilo neupravičeno pobranega davka, in sicer pri viru odtegnjenega davka na dohodke iz premoženja, naložila omejitve v nasprotju s pravom Unije.
   Sodišče je v sodbi Accor, izdani na podlagi vprašanja za predhodno odločanje, ugotovilo, da se s francoskimi davčnimi pravili za odpravo ekonomskega dvojnega obdavčevanja dividend ohranja diskriminacija na področju obdavčevanja dividend, ki izvirajo iz drugih držav članic EU. Obdavčitve, za katere je Sodišče ugotovilo, da so v nasprotju s pravom Unije, je torej treba vrniti.
   Komisija meni, da Francija ne spoštuje sodbe Sodišča glede treh specifičnih točk:

               —

               ne upošteva davka, ki so ga že plačale družbe vnukinje s sedežem zunaj Francije;

               —

               za omejitev pravice zadevnih družb do vračila ohranja zahteve glede dokazovanja, pri čemer ne spoštuje meril, ki jih je določilo Sodišče;

               —

               sistem davčnega odbitka dividende, ki jo je izplačala hčerinska družba s sedežem zunaj Francije, tretji osebi omejuje absolutno.

         Te kršitve poleg tega izvirajo iz tega, da Conseil d'État ni izpolnilo obveznosti postavitve vprašanja za predhodno odločanje Sodišču na podlagi člena 267 PDEU.

      (1)  Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. septembra 2011 v zadevi C-310/09, Ministre du Budget, des Comptes publics et de la Fonction publique/Accor SA, EU:C:2011:581


title: Zadeva F-22/07: Tožba, vložena 16. marca 2007 — Lafili proti Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/59

         Tožba, vložena 16. marca 2007 — Lafili proti Komisiji
   (Zadeva F-22/07)
   (2007/C 95/118)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Paul Lafili (Genk, Belgija) (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba o razvrstitvi tožeče stranke v naziv AD 13, plačilni razred 5, kot izhaja iz obvestila GD ADMIN z dne 11. maja 2006 in iz plačilnega lista za junij 2006 ter nadaljnjih plačilnih listov;

               —

               tožečo stranko naj se ponovno razvrsti — z učinkom od 1. maja 2006 — v naziv AD 13, plačilni razred 2, in naj se ohrani količnik 1,1172071;

               —

               v celoti naj se obnovi ustrezna kariera tožeče stranke z retroaktivnim učinkom od 1. maja 2006 — od datuma, na katerega se nanašata ustrezno popravljena naziv in plačilni razred — (vključno z ustreznim ovrednotenjem njenih izkušenj v ustrezno popravljeni razvrstitvi, njeno pravico do napredovanja in njeno pravico do pokojnine); plača naj se zamudne obresti za skupni znesek, ki ustreza razliki med obravnavanjem, ki ustreza njeni razvrstitvi iz odločbe o razvrstitvi, in razvrstitvijo, do katere naj bi bila upravičena do dneva, ko bo izdana odločba o njeni pravilni razvrstitvi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, je bila razvrščena v naziv A4, plačilni razred 7, in sicer do dneva pred začetkom veljave novih Kadrovskih predpisov. Ta razvrstitev se je 1. maja 2004 spremenila v naziv A*12, plačilni razred 7, s količnikom 0,9442490 (na podlagi člena 2(2) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom). Tožeča stranka je 1. julija 2004 prešla v naziv A*12, plačilni razred 8, z istim količnikom. Tožeča stranka je 22. julija 2005 napredovala — z retroaktivnim učinkom od 1. maja 2004 — v naziv A*13, plačilni razred 1, s količnikom 1,1172071 (na podlagi člena 7(6) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom). Tožeča stranka je bila na podlagi odločbe GD ADMIN z dne 11. maja 2006 razvrščena v naziv AD 13, plačilni razred 5, s količnikom 1, in sicer z učinkom od 1. maja 2006.
   Tožeča stranka v svoji pritožbi zatrjuje, da taka razvrstitev i) krši predvsem člena 44 in 46 Kadrovskih predpisov in člen 7 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom; ii) bila opravljena brez ustrezne pristojnosti; iii) krši načelo varstva legitimnega pričakovanja. Podrobneje, Komisija — po mnenju tožeče stranke — nepravilno razlaga 7(7) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, in sicer s tem, da meni, da je v primeru količnika, večjega od 1, presežni del treba pretvoriti v plačilni razred iz naslova delovne dobe.


title: Zadeva T-219/10: Tožba, vložena 14. maja 2010 – Autogrill España proti Komisiji

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/54

         Tožba, vložena 14. maja 2010 – Autogrill España proti Komisiji
   (Zadeva T-219/10)
   2010/C 179/93
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Autogrill España, S.A. (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan in R. Calvo Salinero, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razlogom za razglasitev ničnosti, navedenim v tožbi, naj se ugodi,

               —

               člen 1(1) Odločbe Komisije C(2009) 8107 konč. z dne 28. oktobra 2009 o davčni amortizaciji finančnega dobrega imena (goodwill) za prevzem obsežnih deležev v tujih družbah (državna pomoč št. C 45/2007 (prej NN 51/2007, prej CP 9/2007)) naj se razglasi za ničen v delu, v katerem je razglašeno, da člen 12(5) prečiščenega besedila zakona o davku od dohodkov pravnih oseb (TRLIS) vsebuje elemente državne pomoči,

               —

               podredno, člen 4 naj se razglasi za ničen v delu, v katerem je določeno, da odredba vračila pomoči velja za posle, sklenjene preden je bila končna odločba, ki je predmet te tožbe, objavljena v Uradnem listu Evropske unije, in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V odločbi, ki se izpodbija v tej zadevi, se šteje, da je sistem pomoči, ki ga izvaja Španija v skladu s členom 12(5) TRLIS, nezdružljiv s skupnim trgom v delu, v katere se upravičencem podelijo pomoči ob pridobitvah znotraj Skupnosti. V zvezi s tem je v izpodbijani odločbi pojasnjeno, da zgoraj navedeni člen dopušča, da se amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v družbah nerezidentkah, višjih od 5 %, odbije.
   Tožeča stranka navaja te tožbene razloge v podporo svojim trditvam:

               1.

               Kršitev člena 107(1) PDEU, ker izpodbijana odločba šteje, da je ukrep v tej zadevi državna pomoč. V zvezi s tem je treba potrditi, da Komisija ni dokazala, da daje zadevni davčni ukrep prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“, kot zahteva člen 107(1) PDEU. Komisija zgolj domneva, da je ta davčni ukrep selektiven, ker se uporablja samo za pridobitev deležev v tujih družbah in ne za pridobitev deležev v domačih družbah. Tožeča stranka meni, da je to razlogovanje napačno in se vrti v krogu. Dejstvo, da uporaba zadevnega ukrepa – kot katere koli druge davčne določbe – temelji na izpolnjevanju nekaterih objektivnih pogojev, še ne pomeni, da je ta ukrep selektiven de iure ali de facto. Zaradi samodejnosti razlogovanja, ki ga uporablja Komisija, bi lahko vse davčne določbe šteli za selektivne prima facie.
               Poleg tega tako pravna analiza ukrepa kot tudi statistični podatki, ki jih je predložila Kraljevina Španija, dokazujejo, da je član 12(5) TRLIS splošen ukrep, na voljo de iure in de facto vsem družbam, ki so zavezanke za španski davek od dohodkov pravnih oseb, ne glede na njihovo velikost, njihovo vrsto, njihov sektor ali njihov izvor.
               Po drugi strani je namen prima facie različnega obravnavanja člena 12(5) TRLIS, ki sicer še zdaleč ne pomeni selektivne ugodnosti, davčno izenačiti vse pridobitve delnic, ne glede na to, ali so domače ali tuje, ker je glede na to, da čezmejne združitve niso mogoče, amortizacijo dobrega imena mogoče izvesti samo na nacionalni ravni, za kar pa dejansko obstajajo davčne določbe, ki to dovoljujejo, člen 12(5) TRLIS pa zgolj razširja to možnost na pridobitev deležev tujih družb.
               Podredno, odločba Komisije je nesorazmerna, saj bi morala vsaj tiste primere, v katerih pride do prevzema nadzora nad tujimi družbami, izenačiti s primeri združitev na nacionalni ravni in bi bili ti primeri torej utemeljeni z sistematiko in logiko španskega sistema.

               2.

               Kršitev člena 107(1) PDEU zaradi napačne uporabe prava pri identifikaciji upravičenca ukrepa.
               Komisija bi morala podredno, čeprav je menila, da člen 12(5) TRLIS vsebuje elemente državne pomoči, izvesti izčrpno ekonomsko analizo, da bi določila upravičence v sistemu pomoči. Tožeča stranka meni, da so v vsakem primeru upravičenci do pomoči (v obliki višje cene za nakup deležev) prodajalci deležev in ne – kot trdi Komisija – španska podjetja, ki so uporabila ta ukrep.

               3.

               Nazadnje tožeča stranka navaja kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj v zvezi s časovno uporabo odredbe za vračilo pomoči.


title: Zadeva T-404/04: Tožba Troy Chemical Company BV proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. oktobra 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/29

         Tožba Troy Chemical Company BV proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. oktobra 2004
   (Zadeva T-404/04)
   (2005/C 19/62)
   Jezik postopka: angleščina
   Troy Chemical Company BV, Maassluis, Nizozemska, ki jo zastopata K. Van Maldegem in C. Mereu, lawyers, je dne 1. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži, naj odgovori na zahtevo tožečih strank; ali, alternativno

               —

               odredi, da se akt Evropske komisije D 341571(04) razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži, da tožeči stranki, do natančnega izračuna in določitve natančnega zneska, plača odškodnino v začasni višini 1 EUR za škodo, ki jo je utrpela kot posledico neizpolnitve obveznosti tožene stranke po pravu Skupnosti, ko tožeči stranki ni odgovorila, ali, alternativno, kot posledico akta Evropske komisije D 341571(04), kakor tudi kakršnekoli pripadajoče obresti;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov in izdatkov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožbeni razlogi so podobni tistim v zadevi T-400/04, Arch Chemicals in Arch Timber Protection proti Komisiji.


title: Zadeva C-5/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret — Danska) — Infopaq International A/S proti Danske Dagblades Forening (Avtorske pravice — Informacijska družba — Direktiva 2001/29/ES — Člena 2 in 5 — Književna in umetniška dela — Pojem reproduciranje — Delno reproduciranje — Reprodukcija kratkih odlomkov književnih del — Časopisni članki — Začasna in prehodna dejanja reproduciranja — Tehnološki proces, ki zajema skeniranje člankov s poznejšo pretvorbo v tekstovno datoteko, elektronsko obdelavo reprodukcije ter shranjevanje in tiskanje dela te reprodukcije)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret — Danska) — Infopaq International A/S proti Danske Dagblades Forening
   (Zadeva C-5/08) (1)

   (Avtorske pravice - Informacijska družba - Direktiva 2001/29/ES - Člena 2 in 5 - Književna in umetniška dela - Pojem „reproduciranje“ - „Delno“ reproduciranje - Reprodukcija kratkih odlomkov književnih del - Časopisni članki - Začasna in prehodna dejanja reproduciranja - Tehnološki proces, ki zajema skeniranje člankov s poznejšo pretvorbo v tekstovno datoteko, elektronsko obdelavo reprodukcije ter shranjevanje in tiskanje dela te reprodukcije)
   2009/C 220/10
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Infopaq International A/S

      Tožena stranka: Danske Dagblades Forening

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Højesteret — Razlaga členov 2 in 5(1) in (5) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10) — Družba, katere glavna dejavnost je pripravljanje povzetkov časopisnih člankov s skeniranjem — Shranjevanje odlomka članka, sestavljenega iz ključne besede ter petih besed pred njo in petih besed za njo — Dejanja začasnega reproduciranja

      Izrek

               1)

               Pojem delnega reproduciranja v smislu člena 2 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi lahko zajema dejanje v procesu zbiranja podatkov, in sicer shranjevanje odlomka zaščitenega dela, sestavljenega iz enajstih besed, v računalniški spomin in njegovo tiskanje, če so tako reproducirani elementi lastna intelektualna stvaritev njihovega avtorja, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               2)

               Dejanje tiskanja odlomka, sestavljenega iz enajstih besed, ki se opravi med procesom zbiranja podatkov, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ne izpolnjuje pogoja prehodnosti, določenega v členu 5(1) Direktive 2001/29, zato tega procesa ni mogoče opraviti brez privolitve zadevnih imetnikov avtorskih pravic.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-181/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2007 – Neue Erba Lautex proti Komisiji

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/41

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2007 – Neue Erba Lautex proti Komisiji
   (Zadeva T-181/02) (1)

   (2007/C 183/78)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik prvega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva T-389/05: Tožba, vložena  20. oktobra 2005  — Eistrup proti Parlementu

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/26

         Tožba, vložena 20. oktobra 2005 — Eistrup proti Parlementu
   (Zadeva T-389/05)
   (2006/C 10/52)
   Jezik postopka: danščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ole Eistrup (Knebel, Danska) (zastopnik: E. Hjelmborg, avvocato)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo tožene stranke z dne 13. decembra 2004 in odgovor tožene stranke z dne 12. julija 2005;

               —

               naloži toženi stranki plačilo škode v višini 203.357 evrov zaradi izpada prihodka, ki se nanaša na obdobje od 1. junija 1998 do 1. septembra 2002, skupaj z obrestmi;

               —

               naloži toženi strani plačilo 20 000 evrov zaradi nepremoženjske škode, skupaj z obrestmi;

         toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je bila zaposlena v danskem prevajalskem oddelku v Parlamentu, se je želela vrniti na svoje delovno mesto za tem, ko se ji je izteklo mirovanje zaposlitve iz osebnih razlogov, ki je trajalo od 1. avgusta 1992 do 1. julija 1996. Ponovni nastop dela je bil zanjo mogoč šele od 1. oktobra 2002, ker Parlament pred tem datumom ni mogel zagotoviti prostega delovnega mesta, ki bi ustrezal kategoriji in usposobljenosti tožeče stranke.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka uveljavlja, da je izpolnila svojo obveznost omejitve škode v povezavi s postavljenim zahtevkom za nadomestilo izpada prihodkov.
   Tožeča stranka med drugim zatrjuje, da je bil zaradi nezakonitega obravnavanja s strani tožene stranke postavljen v položaj nenehne negotovosti in stiske, in da je tožena stranka s svojim ravnanjem očitno kršila njene pravice kot tudi zaupanje, ki ga bi moral imeti vsak državljan v pravni sistem Skupnosti.


title: Zadeva F-16/08: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. septembra 2009 – Behmer proti Evropskemu parlamentu (Uradniki — Postopek za dodelitev točk za delovno uspešnost v Evropskem parlamentu — Kršitev obveznosti obrazložitve — Navedba obrazložitve v pritožbenem postopku)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/35

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. septembra 2009 – Behmer proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-16/08) (1)

   (Uradniki - Postopek za dodelitev točk za delovno uspešnost v Evropskem parlamentu - Kršitev obveznosti obrazložitve - Navedba obrazložitve v pritožbenem postopku)
   2009/C 297/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Joachim Behmer (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: C. Burgos in R. Ignătescu, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero sta bili tožeči stranki za leti 2004 in 2006 dodeljeni dve točki za delovno uspešnost.

      Izrek sodbe

               1.

               Postopek se v delu, v katerem se tožba nanaša na odločbo Evropskega parlamenta z dne 4. junija 2007, s katero sta bili J. Behmerju dodeljeni dve točki za delovno uspešnosti v ocenjevalnem obdobju 2004, ustavi.

               2.

               Odločba Evropskega parlamenta z dne 26. junija 2007 o dodelitvi dveh točk za delovno uspešnost J. Behmerju v ocenjevalnem obdobju 2006 se razglasi za nično.

               3.

               Evropski parlament nosi svoje stroške in polovico stroškov J. Behmerja.

               4.

               J. Behmer nosi polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008, str. 32.


title: Zadeva C-240/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 8. junija 2004

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/13

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 8. junija 2004
   (Zadeva C-240/04)
   (2004/C 190/21)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa M. Shotter, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 8. junija 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Belgiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da s tem, da ni sprejela potrebnih zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov za uskladitev z

                           —

                           Direktivo 2002/19/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (1),

                           —

                           Direktivo 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (2),

                           —

                           Direktivo 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) (3),

                           —

                           Direktivo 2002/22/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (4)

                     ali pa, da s tem da ni posredovala zadevnih predpisov Komisiji, Kraljevina Belgija ni izpolnila obveznosti iz člena 18 Direktive o dostopu, člena 18 Direktive o odobritvi, člena 28 Okvirne direktive in člena 38 Direktive o univerzalnih storitvah.

               2.

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok določen za prenos direktiv je potekel dne 24. julija 2003.

      (1)  UL L 108, 24.4.2002, str. 7.

      (2)  UL L 108, 24.4.2002, str. 21.

      (3)  UL L 108, 24.4.2002, str. 33.

      (4)  UL L 108, 24.4.2002, str. 51.


title: Zadeva T-71/10: Tožba, vložena 18. februarja 2010 – Xeda International in Pace International proti Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/62

         Tožba, vložena 18. februarja 2010 – Xeda International in Pace International proti Komisiji
   (Zadeva T-71/10)
   2010/C 100/92
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Xeda International (Saint Andiol, Francija) in Pace International LLC (Seattle, Združene države Amerike) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožečih strank

               —

               Tožbo naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               izpodbijano odločbo naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               po potrebi naj sprejmejo drugi primerni ukrepi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki s to tožbo predlagata razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2009/859/ES z dne 30. novembra 2009 o nevključitvi difenilamina v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov (notificirano pod dokumentarno številko C(2009) 9262) (UL 2009 L 314, str. 79).
   Tožeči stranki trdita, da zaradi izpodbijane odločbe prvi tožeči stranki ne bo več dopuščeno, da v Evropski uniji prodaja difenilamin in proizvode na osnovi difenilamina, ter da bo od 30. maja 2010 izgubila proizvodno registracijo v državah članicah.
   Tožeči stranki zatrjujeta, da je izpodbijana odločba nezakonita, ker temelji na nepopolni oceni difenilamina, kar je znanstveno in zakonsko nepravilno. Po mnenju tožečih strank gre za kršitev Pogodbe o delovanju Evropske unije in sekundarne zakonodaje EU.
   Tožeči stranki v bistvu trdita, da izpodbijana odločba uporabo fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo difenilamin prepoveduje na podlagi treh znanstvenih pomislekov, navedenih v točki 5 obrazložitve odločbe, pri čemer sta tožeči stranki na vsakega od teh pomislekov ustrezno odgovorili ali pa ni zadeval nevključitev.
   Dalje, tožeči stranki trdita, da je Komisija tožečima strankama kršila pravico do obrambe, ker jima je preprečila možnost umika in ponovne vložitve spisa ob daljšem prehodnem obdobju, kot je to veljajo za druge snovi, ki so bile zajete z istim zakonodajnim postopkom.


title: Zadeva C-266/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 10. junija 2009 – Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Mileudefensie in Vereniging Goede Waar & Co. proti College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, drugi stranki v postopku: Bayer CropScience BV in Nederlandse Stichting voor Fytopharmacie

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 10. junija 2009 – Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Mileudefensie in Vereniging Goede Waar & Co. proti College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, drugi stranki v postopku: Bayer CropScience BV in Nederlandse Stichting voor Fytopharmacie
   (Zadeva C-266/09)
   2009/C 267/47
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke v postopku v glavni stvari

               Tožeče stranke

               :

                           Stichting Natuur en Milieu

                           Vereniging Mileudefensie

                           Vereniging Goede Waar & Co

               Tožena stranka

               :

               College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

               Drugi stranki

               :

                           Bayer CropScience BV

                           Nederlandse Stichting voor Fytopharmacie

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem „informacije o okolju“ iz člena 2 Direktive 2003/4 (1) razlagati tako, da obsega tudi informacije, ki so posredovane v okviru nacionalnega postopka za registracijo (ali za razširitev registracije) fitofarmacevtskega sredstva glede določitve najvišje vrednosti fitofarmacevtskega sredstva, njegove sestavine ali njegovih razgradnih produktov v hrani in pijači?

               2.

               Če je take informacije treba obravnavati kot „informacije o okolju“ v smislu člena 2 Direktive 2003/3: kakšno razmerje obstaja med členom 14 Direktive 91/414/EGS (2) in Direktivo 2003/4 glede informacij v smislu prvega vprašanja, zlasti ali se člen 14 Direktive 91/414 lahko uporabi le, če se s tem ne bi negativno vplivalo na obveznosti iz člena 4(2) Direktive 2003/4?

               3.

               Če iz odgovora na prvo in drugo vprašanje izhaja, da mora tožena stranka v obravnavani zadevi uporabiti člen 4 Direktive 2003/4, ali ta člen potem določa, da se v njem zahtevano tehtanje med javnim interesom, ki mu služi razkritje, in posebnim interesom, ki mu služi zavrnitev razkritja, opravi na stopnji uporabe prava, ali pa se to lahko opravi tudi na ravni nacionalne zakonodaje?

      (1)  Direktiva 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str.26).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, str.1).


title: Zadeva C-516/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Dimensione Direct Sales srl, Michele Labianca/Knoll International Spa (Predhodno odločanje — Avtorska pravica — Direktiva 2001/29/ES — Člen 4(1) — Pravica distribuiranja — Pojem ‚javno distribuiranje‘ — Prodajna ponudba in oglaševanje s strani trgovca države članice na njegovi spletni strani, z direktno pošto in v tisku v drugi državi članici — Reprodukcije pohištva, varovanega z avtorsko pravico, na prodaj brez privoljenja imetnika izključne pravice distribuiranja — Ponudba ali oglaševanje, na podlagi katerih ne pride do nakupa izvirnika ali primerkov varovanega dela)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Dimensione Direct Sales srl, Michele Labianca/Knoll International Spa
   (Zadeva C-516/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Avtorska pravica - Direktiva 2001/29/ES - Člen 4(1) - Pravica distribuiranja - Pojem ‚javno distribuiranje‘ - Prodajna ponudba in oglaševanje s strani trgovca države članice na njegovi spletni strani, z direktno pošto in v tisku v drugi državi članici - Reprodukcije pohištva, varovanega z avtorsko pravico, na prodaj brez privoljenja imetnika izključne pravice distribuiranja - Ponudba ali oglaševanje, na podlagi katerih ne pride do nakupa izvirnika ali primerkov varovanega dela))
   (2015/C 236/09)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Dimensione Direct Sales srl, Michele Labianca

      Tožena stranka: Knoll International Spa

      Izrek

   Člen 4(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da naslovniku izključne pravice distribuiranja varovanega dela dopušča, da nasprotuje prodajni ponudbi ali ciljanemu oglaševanju, ki se nanaša na izvirnik ali primerek tega dela, tudi če ni dokazano, da je na podlagi te ponudbe ali tega oglaševanja kupec iz Unije kupil varovani predmet, če navedeno oglaševanje potrošnike države članice, v kateri je navedeno delo varovano z avtorsko pravico, spodbudi k njegovemu nakupu.

      (1)  UL C 367, 14.12.2013.


title: Zadeva F-59/06: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. aprila 2007 – Kerstens proti Komisiji Evropskih skupnosti (Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2004 – Kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov – Kršitev SDI člena 43 Kadrovskih predpisov)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/42

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. aprila 2007 – Kerstens proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva F-59/06) (1)

   (Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2004 - Kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov - Kršitev SDI člena 43 Kadrovskih predpisov)
   (2007/C 96/87)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Petrus Kerstens (Overijse, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Herrmann in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti, na eni strani, odločbe OPI z dne 11. julija 2005, ki se nanaša na sprejetje KOP tožeče stranke za leto 2004, in na drugi strani, izrecne odločbe OPI z dne 6. februarja 2006 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke št. R/769/05.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 165, 15. 7. 2006, str. 34.


title: Zadeva T-342/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2014 – CEEES in Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Španski trg bencinskih servisov — Sklep o zavrnitvi pritožbe — Uredba (ES) št. 1/2003 — Neizvajanje zavez, ki so se spremenile v zavezujoče z odločbo Komisije — Ponovni začetek postopka — Globe — Periodične denarne kazni)

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2014 – CEEES in Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio proti Komisiji
   (Zadeva T-342/11) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Španski trg bencinskih servisov - Sklep o zavrnitvi pritožbe - Uredba (ES) št. 1/2003 - Neizvajanje zavez, ki so se spremenile v zavezujoče z odločbo Komisije - Ponovni začetek postopka - Globe - Periodične denarne kazni)
   2014/C 78/14
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio (CEEES) (Madrid, Španija); in Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio (Madrid) (zastopnika: A. Hernández Pardo, B. Marín Corral, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in F. Ronkes Agerbeek, zastopnika)

      Intervenienta v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva M. Muñoz Pérez, nato S. Centeno Huerta in nazadnje A. Rubio González, abogados del Estado) in Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (zastopnika: J. Jiménez-Laiglesia Oñate in S. Rivero Mena, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2011) 2994 final z dne 28. aprila 2011, s katerim je bila zavrnjena pritožba, ki sta jo tožeči stranki vložili v zvezi s kršitvami pravil konkurence, ki jih je storila družba Repsol (zadeva COMP/39.461).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio (CEEES) in Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio nosita svoje stroške in stroške, ki jih je predlagala Evropska komisija.

               3.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

               4.

               Družba Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-387/15: Tožba, vložena 15. julija 2015 – J & Joy/UUNT – Joy-Sportswear (J AND JOY)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/45

         Tožba, vložena 15. julija 2015 – J & Joy/UUNT – Joy-Sportswear (J AND JOY)
   (Zadeva T-387/15)
   (2015/C 381/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: J & Joy SA (Waremme, Belgija) (zastopnika: A. Maqua in C. Pirenne, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „J AND JOY“ – zahteva za registracijo št. 1 1 4 09  935

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora UUNT za pritožbe z dne 22. aprila 2015 v zadevi R 1352/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               preizkusi odločbo oddelka za ugovore in ugovor razglasi za nedopusten;

               —

               na podlagi člena 81 Uredbe o znamki Skupnosti nasprotni stranki naloži, naj poleg svojih stroškov nosi še stroške, ki so tožeči stranki nastali v postopku z ugovorom.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-573/14: Tožba, vložena 31. julija 2014 – Polyelectrolyte Producers Group in SNF proti Komisiji

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/45

         Tožba, vložena 31. julija 2014 – Polyelectrolyte Producers Group in SNF proti Komisiji
   (Zadeva T-573/14)
   2014/C 409/66
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Polyelectrolyte Producers Group (Bruselj, Belgija) in SNF SAS (Andrézieux, Francija) (zastopnika: R. Cana in A. Patsa, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi dopustnost in utemeljenost tožbe;

               —

               razglasi ničnost izpodbijanega akta v delu, v katerem je v njem določena nespremenljiva mejna koncentracija 100 ppm za preostale monomere;

               —

               naloži plačilo stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki s to tožbo predlagata razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije 2014/256/EU z dne 2. maja 2014 o določitvi okoljskih meril za podelitev znaka EU za okolje za proizvode iz predelanega papirja (1).
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev Uredbe o znaku EU za okolje (2), ker je Komisija določila nespremenljivo mejno koncentracijo 100 ppm za preostale monomere v oddelku (e) Merila 1(B)(B3) Priloge k izpodbijanemu sklepu. Tožeči stranki trdita, da zahteve v navedenem oddelku:

                           —

                           pomenijo kršitev člena 6(3) in Priloge I k Uredbi o znaku EU za okolje, ker niso opredeljene na znanstveni podlagi;

                           —

                           pomenijo kršitev člena 6(1) in Priloge I k Uredbi o znaku EU za okolje, ker se s temi zahtevami ne upoštevajo zadnji strateški cilji EU na okoljskem področju;

                           —

                           pomenijo kršitev člena 6(3)(b) Uredbe o znaku EU za okolje, ker Komisija ni preverila, ali so izvedljive.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve ter načel enakosti in sorazmernosti, ker:

                           —

                           izpodbijani sklep ne vsebuje nikakršnih navedb ali pojasnil glede zahtev, ki so določene v oddelku (e) Merila 1(B)(B3);

                           —

                           so v izpodbijanem sklepu različni položaji obravnavani enako in enaki položaji različno, ne da bi bilo to objektivno utemeljeno;

                           —

                           ni nujno, da bodo z izpodbijanim sklepom doseženi želeni cilji, in obstajajo manj strogi ukrepi.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev dolžnosti dobrega upravljanja, ki jo ima Komisija, ker pri sprejetju izpodbijanega sklepa ni skrbno in nepristransko preučila vseh upoštevnih dejavnikov in okoliščin.

      (1)  UL 2014 L 135, str. 24. Notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 2774.

      (2)  Uredba (ES) št. 66/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o znaku EU za okolje(UL 2010 L 27, str. 1).


title: Zadeva T-531/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2014 – Tifosi Optics proti UUNT – Tom Tailor (T) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti T — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti T — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2014 – Tifosi Optics proti UUNT – Tom Tailor (T)
   (Zadeva T-531/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti T - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti T - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 409/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tifosi Optics, Inc. (Watkinsville, Združene države) (zastopnika: sprva A. Tornato in D. Hazan, nato R. Gilbey, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Tom Tailor GmbH (Hambourg, Nemčija) (zastopniki: O. Gillert, K. Vanden Bossche in B. Köhn-Gerdes, odvetniki)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. septembra 2012 (zadeva R 729/2011 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Tom Tailor GmbH in Tifosi Optics, Inc.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tifosi Optics, Inc. nosi svoje stroške in stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) ter družbe Tom Tailor GmbH.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva C-168/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresný súd Prešov – Slovaška) – Milena Tomášová/Slovenská republika – Ministerstvo spravodlivosti SR, Pohotovosť s.r.o. (Predhodno odločanje — Varstvo potrošnikov — Direktiva 93/13/EGS — Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah — Kreditna pogodba, ki vsebuje nepošten pogoj — Izvršba na podlagi arbitražne odločbe, izdane na podlagi tega pogoja — Odgovornost države članice za škodo, povzročeno posameznikom zaradi kršitev prava Unije, ki jih je storilo nacionalno sodišče — Pogoji za uveljavljanje — Obstoj dovolj resne kršitve prava Unije)

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresný súd Prešov – Slovaška) – Milena Tomášová/Slovenská republika – Ministerstvo spravodlivosti SR, Pohotovosť s.r.o.
   (Zadeva C-168/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Kreditna pogodba, ki vsebuje nepošten pogoj - Izvršba na podlagi arbitražne odločbe, izdane na podlagi tega pogoja - Odgovornost države članice za škodo, povzročeno posameznikom zaradi kršitev prava Unije, ki jih je storilo nacionalno sodišče - Pogoji za uveljavljanje - Obstoj dovolj resne kršitve prava Unije))
   (2016/C 350/09)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Okresný súd Prešov

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Milena Tomášová

      Toženi stranki: Slovenská republika – Ministerstvo spravodlivosti SR, Pohotovosť s.r.o.

      ob udeležbi: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

      Izrek

               1.

               Odgovornost države članice za škodo, povzročeno posameznikom s kršitvijo prava Unije, storjeno z odločbo nacionalnega sodišča, je mogoče uveljavljati, samo če je to odločbo izdalo sodišče te države članice, ki odloča na zadnji stopnji, kar mora glede spora o glavni stvari preveriti predložitveno sodišče. Če je tako, odločba nacionalnega sodišča, ki odloča na zadnji stopnji, pomeni dovolj resno kršitev prava Unije, na podlagi katere je mogoče uveljavljati navedeno odgovornost, le če je navedeno sodišče s to odločbo očitno kršilo pravo, ki se uporablja, ali če do te kršitve pride kljub temu, da na tem področju obstaja ustaljena sodna praksa Sodišča.
               Ni mogoče šteti, da je nacionalno sodišče, ki pred izdajo sodbe z dne 4. junija 2009, Pannon GSM (C-243/08, EU:C:2009:350), v postopku izvršbe na podlagi arbitražne odločbe, s katero je bilo ugodeno zahtevi za plačilo terjatev na podlagi pogodbenega pogoja, ki ga je treba šteti za nepošten v smislu Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, ni po uradni dolžnosti preizkusilo nepoštenosti tega pogoja, čeprav je imelo na voljo potrebne pravne in dejanske elemente, očitno kršilo sodno prakso Sodišča s tega področja in s tem storilo dovolj resno kršitev prava Unije.

               2.

               Pravila v zvezi s povračilom škode, povzročene s kršitvijo prava Unije, kakršna so pravila o oceni te škode ali o razmerju med zahtevkom za povračilo te škode in drugimi pravnimi sredstvi, ki so morda na voljo, so določena v nacionalnem pravu posamezne države članice, spoštovati pa se morata načeli enakovrednosti in učinkovitosti.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva F-77/15: Tožba, vložena 18. maja 2015 – ZZ/Komisija

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/51

         Tožba, vložena 18. maja 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-77/15)
   (2015/C 245/65)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: J.-N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o omejitvi retroaktivnega plačila izselitvenega dodatka na obdobje pet let od datuma, na katerega je bilo ugotovljeno neplačilo tega dodatka, in naložitev plačila zamudnih obresti toženi stranki.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba PMO o omejitvi plačila izselitvenega dodatka, ki neutemeljeno ni bilo izvedeno 1. septembra 2007, na obdobje pet let naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki plača izselitveni dodatek, do katerega je upravičena od 1. septembra 2007, in zamudne obresti, izračunane po fiksni obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka uporablja za glavne operacije financiranja, povečani za dve odstotni točki, na zneske, ki so že bili izplačani tožeči stranki na podlagi neplačanega dela osebnih prejemkov (izselitveni dodatek), in na zneske, ki so še dolgovani, od zapadlosti vsakega od njih do popolnega plačila;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-586/11 P: Pritožba, ki jo je 24. novembra 2011 vložila Regione Puglia zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. septembra 2011 v zadevi T-84/10, Regione Puglia proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/40

      Pritožba, ki jo je 24. novembra 2011 vložila Regione Puglia zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. septembra 2011 v zadevi T-84/10, Regione Puglia proti Komisiji
      (Zadeva C-586/11 P)
      (2012/C 25/75)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnica: Regione Puglia (zastopnika: F. Brunelli in A. Aloia, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  Razveljavi naj se sklep, ki ga je Splošno sodišče izdalo 14. septembra 2011 in je bil vročen pritožnici 15. septembra 2011, s katerim je bila zavržena tožba v zadevi T-84/10;

                  —

                  zato naj se preide k vsebinskem preizkusu zadeve s posledično ugotovitvijo ničnosti sklepa Evropske komisije št. C(2009) 10350 z dne 22. decembra 2009, tako da potrdi veljavnost in učinkovitost edine določbe člena 4 glede „preklica odložitve vmesnih plačil Evropskega sklada za regionalni razvoj v zvezi s programom, ki je predmet tega sklepa“;

                  —

                  Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica navaja, prvič, bistveno kršitev postopka pred prvostopenjskim sodiščem, ki je pritožnici povzročila veliko škodo, v obravnavani zadevi neizvedba ustnega postopka določenega v členu 114(3) Poslovnika Splošnega sodišča.
      Drugič, trdi, da je Splošno sodišče kršilo pravo Skupnosti z nepravilno razlago člena 263(4) PDEU in Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 (1) v povezavi s členom 4(2) in (3) PDEU ter členom 5(3) PDEU ter z nezadostno obrazložitvijo svojih ugotovitev v nasprotju s členom 81 Poslovnika Splošnega sodišča.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 31.


title: Zadeva T-347/16: Tožba, vložena 29. junija 2016 – Inox Mare/Komisija

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/38

         Tožba, vložena 29. junija 2016 – Inox Mare/Komisija
   (Zadeva T-347/16)
   (2016/C 296/48)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Inox Mare (Rimini, Italija) (zastopnik: R. Holzeisen, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj razglasi ničnost sklepa Komisije z dne 6. januarja 2016, s katerim je bilo ugotovljeno, da povračilo uvoznih dajatev ni upravičeno v konkretnem primeru [REM 02/14 – C(2015) 9672 final], in naj toženi strani naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sklep, ki se izpodbija s to tožbo, je bil sprejet po sklepu, ki je predmet zadeve T-289/16, Inox Mare/Komisija.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja nezakonitost izpodbijanega akta, ki izhaja iz hudih kršitev zakonitosti povezanega postopka preiskave, ki jo je opravil OLAF in ki se je zaključila s končnim poročilom, izpodbijanim v zgoraj navedeni zadevi T-289/16.
   Izpodbijani sklep naj bi konkretno vseboval te kršitve:

               —

               kršitev in napačna uporaba zakonodaje Skupnosti o protidampinški dajatvi.

               —

               kršitev in napačna uporaba zakonodaje Skupnosti in filipinske zakonodaje o obveznosti filipinskega carinskega organa glede nadzora nad poreklom blaga, ki ga potrdi ta organ.

               —

               kršitev in napačna uporaba člena 220(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).

         Tožeča stranka torej predlaga razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa zaradi kršitev Pogodb in pravnih pravil v zvezi z njuno uporabo ter Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti člena 41.


title: Zadeva C-637/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 12. decembra 2011 – TVI Televisão Independente SA proti Fazenda Pública

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 12. decembra 2011 – TVI Televisão Independente SA proti Fazenda Pública
   (Zadeva C-637/11)
   2012/C 49/29
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: TVI Televisão Independente SA

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Fazenda Pública

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 16(1) CIVA [Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado], kot je bil razložen v izpodbijani sodbi (v smislu, da je dajatev na predvajanje oglasov neločljivo povezana z opravljanjem storitev oglaševanja, zaradi česar jo je treba vključiti v davčno osnovo za obdavčenje opravljanja storitev z DDV), združljiv z določbo člena 11(A)(1)(a) Direktive 77/388/ES (1) (postal člen 73 Direktive Sveta 2006/112/ES (2) z dne 28. novembra 2006), zlasti z dikcijo „plačilo, ki ga je prejel ali ga bo prejel dobavitelj ali izvajalec […] za te dobave“?

               2.

               Ali je člen 16(6)(c) CIVA, kot je bil razložen v izpodbijani sodbi (v smislu, da dajatev na predvajanje oglasov ni znesek, plačan v imenu in za račun prejemnika storitev, čeprav je v knjigah knjižen na prehodnem kontu za tretje osebe in naj bi se odvedel osebam javnega prava, zaradi česar ni izključen iz davčne osnove za namene DDV), združljiv z določbo člena 11(A)(3)(c) Direktive 77/388/ES (postal člen 79(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006), zlasti z dikcijo „zneskov, ki jih davčni zavezanec prejme od svojega kupca ali naročnika kot povračilo za stroške, ki jih je plačal v imenu in za račun kupca ali naročnika in ki jih je v svojih knjigah knjižil na prehodnem kontu“?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-20/17: Tožba, vložena 16. januarja 2017 – Madžarska/Komisija

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/36

         Tožba, vložena 16. januarja 2017 – Madžarska/Komisija
   (Zadeva T-20/17)
   (2017/C 078/50)
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Madžarska (zastopnika: M. Z. Fehér in E. Zs. Tóth)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije C(2016) 6929 final z dne 4. novembra 2016 o ukrepu SA.39235 (2015/C) (ex 2015/NN), ki ga je uporabila Madžarska na področju obdavčitve prihodkov iz oglaševanja;

               —

               podredno, razglasi delno ničnost izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je kot prepovedana državna pomoč opredeljena različica predpisov po spremembi iz leta 2015;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog temelji na napačni opredelitvi davka na oglaševanje kot državne pomoči.
               Izpodbijani sklep ni zakonit, ker je Komisija zadevni madžarski ukrep neutemeljeno opredelila kot državno pomoč; državna pomoč ni niti sistem progresivne obdavčitve, ki določa davčne razrede in obročno odplačevanje v skladu z objektivnimi merili, niti znižanje davčne osnove za nerentabilna podjetja, niti uporaba novega davčnega sistema za prejšnja davčna leta.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na neizpolnitvi obveznosti obrazložitve.
               Komisija ni izpolnila obveznosti obrazložitve pri opredelitvi predpisov o obdavčitvi oglaševanja tako v spremenjeni različici iz leta 2014 kot v spremenjeni različici iz leta 2015 kot prepovedane državne pomoči, ne da bi vsebinsko preučila razliko med obema predpisoma. V izpodbijanem sklepu ni navedeno, v skladu s katero izjemo, določeno z zakonom, ima podjetje premoženjsko korist v primerjavi z drugim podjetjem v enakem položaju; ni navedeno, zakaj sistem progresivnega obdavčenja ni del referenčnega sistema; ni navedena kategorija podjetij, ki so v prednosti le zaradi sistema progresivne obdavčitve po davčnih razredih, in ni obrazloženo, zakaj šteje, da izračuni madžarskih organov glede stroškov, ki jih imajo davčni zavezanci in davčni organi, niso zadovoljivi.

               3.

               Tretji tožbeni razlog temelji na zlorabi pooblastil.
               Komisija je s sprejetjem izpodbijanega sklepa zlorabila pooblastila na področju preizkusa državnih pomoči, konkretno je z opredelitvijo kot prepovedana državna pomoč prepovedala pobiranje davkov na podlagi davčnih predpisov, kar je v izključni pristojnosti držav članic, ne da bi upoštevala, da še ni sodne prakse Sodišča in Splošnega sodišča glede tega, ali je zadevni davek mogoče opredeliti kot državno pomoč.


title: Zadeva T-696/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017 – Bodegas Vega Sicilia/EUIPO (TEMPOS VEGA SICILIA) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije TEMPOS VEGA SICILIA — Absolutni razlog za zavrnitev — Znamka za vino z geografskimi označbami — Člen 7(1)(j) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017 – Bodegas Vega Sicilia/EUIPO (TEMPOS VEGA SICILIA)
   (Zadeva T-696/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije TEMPOS VEGA SICILIA - Absolutni razlog za zavrnitev - Znamka za vino z geografskimi označbami - Člen 7(1)(j) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 086/33)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bodegas Vega Sicilia, SA (Valbuena de Duero, Španija) (zastopnik: S. Alonso Maruri, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Muñiz Rodríguez in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 30. septembra 2015 (zadeva R 285/2015-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka TEMPOS VEGA SICILIA kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bodegas Vega Sicilia, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-185/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 29. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/8

         Sklep predsednika Sodišča z dne 29. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-185/05) (1)

   (2006/C 249/20)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Zadeva T-282/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Fédération internationale des logis proti UUNT (zelen štirikotnik z izbočenimi stranicami) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja zelen štirikotnik z izbočenimi stranicami — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Fédération internationale des logis proti UUNT (zelen štirikotnik z izbočenimi stranicami)
   (Zadeva T-282/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja zelen štirikotnik z izbočenimi stranicami - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 30/67
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka:: Fédération internationale des logis (Pariz, Francija) (zastopnik: B. Brisset, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. aprila 2009 (zadeva R 1511/2008-1) v zvezi s predlogom za registracijo zelenega štirikotnika z izbočenimi stranicami kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Fédération internationale des logis se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva F-75/12: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. junija 2016 – Wille in Skovsboell/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Prenos nacionalnih pokojninskih pravic — Predlog za priznanje pokojninske dobe — Akt, ki ne posega v položaj — Nedopustnost tožbe — Predlog za odločitev brez odločanja o zadevi po vsebini — Člen 83 Poslovnika)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/38

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. junija 2016 – Wille in Skovsboell/Komisija
   (Zadeva F-75/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos nacionalnih pokojninskih pravic - Predlog za priznanje pokojninske dobe - Akt, ki ne posega v položaj - Nedopustnost tožbe - Predlog za odločitev brez odločanja o zadevi po vsebini - Člen 83 Poslovnika))
   (2016/C 410/69)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Daniel Wille (Mouscron, Belgija) in Bo Skovsboell (Bruselj, Belgija) (zastopniki: najprej D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in S. Orlandi, odvetniki, nato D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis in S. Orlandi, odvetniki, nato J.-N. Louis in S. Orlandi, odvetnika, in nazadnje J.-N. Louis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: najprej J. Baquero Cruz in D. Martin, agenta, nato J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent, in nazadnje G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa o izračunu ugodnosti iz naslova pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom dela na Komisiji in zavrnitev ugovorov, ki sta ju vložili tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Daniel Wille in Bo Skovsboell nosita svoje stroške in se jima naložijo stroški Evropske komisije.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012, str. 41.


title: Zadeva T-297/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — ACEA proti Komisiji ( Državne pomoči — Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem — Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom — Ničnostna tožba — Posamično zadevanje — Dopustnost — Veljavne ali nove pomoči — Člen 87(3)(c) ES )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — ACEA proti Komisiji
   (Zadeva T-297/02) (1)

   („Državne pomoči - Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem - Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom - Ničnostna tožba - Posamično zadevanje - Dopustnost - Veljavne ali nove pomoči - Člen 87(3)(c) ES“)
   2009/C 180/68
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ACEA SpA (Rim, Italija) (zastopniki: A. Giardina, L. Radicati di Brozolo in V. Puca, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: V. Di Bucci, zastopnik)

      Intervenientki v podporo tožeči stranki: ACSM Como SpA (Como, Italija) (zastopnika: L. Radicati di Brozolo in M. Merola, odvetnika) in AEM — Azienda Energetica Metropolitana Torino SpA (Torino, Italija) (zastopnika: M. Merola in L. Radicati di Brozolo, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 2 in 3 Odločbe Komisije 2003/193/ES z dne 5. junija 2002 o državni pomoči, ki jo je Italija v obliki davčnih oprostitev in posojil pod ugodnejšimi pogoji dodelila javnim storitvenim podjetjem v večinski javni lasti (UL 2003, L 77, str. 21).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna v delu, v katerem se nanaša na posojila Cassa Depositi e Prestiti.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne kot neutemeljena.

               3)

               Družba ACEA SpA nosi svoje stroške in plača stroške Komisije.

               4)

               Družbi ACSM Como SpA in AEM — Azienda Energetica Metropolitana Torino SpA nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 289, 23.11.2002.


title: Zadeva C-436/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 22. septembra 2014 – kazenski postopek zoper Davida Cazzorla

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 22. septembra 2014 – kazenski postopek zoper Davida Cazzorla
   (Zadeva C-436/14)
   (2014/C 448/07)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bari

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Davide Cazzorla

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v sodbi Sodišča Evropske unije z dne 16. februarja 2012 v združenih zadevah C-72/10 in C-77/10, razlagati tako, da nasprotujejo objavi javnega razpisa glede koncesij s krajšim trajanjem od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti, pri čemer je bil navedeni javni razpis objavljen zaradi odprave posledic nezakonitosti izključitve nekega števila gospodarskih subjektov iz prejšnjih javnih razpisov?

               2.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da zahteva po časovni uskladitvi prenehanja koncesij pomeni ustrezno utemeljitev krajšega trajanja koncesij, ki so predmet javnega razpisa, od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti?

               3.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo določitvi obveznosti neodplačnega prenosa uporabe opredmetenih in neopredmetenih sredstev, ki tvorijo omrežje za upravljanje in pobiranje stav, v primeru prenehanja dejavnosti zaradi poteka trajanja koncesije ali zaradi ukrepov izgube ali odvzema pravice?


title: Zadeva C-379/16 P: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 24. novembra 2016 – European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Javna naročila storitev — Razvoj programske opreme in storitve vzdrževanja — Napačna razlaga trditev in izkrivljanje dokazov, ki jih je predložila druga stranka v postopku pred Splošnim sodiščem)

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/3

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 24. novembra 2016 – European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   (Zadeva C-379/16 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Javna naročila storitev - Razvoj programske opreme in storitve vzdrževanja - Napačna razlaga trditev in izkrivljanje dokazov, ki jih je predložila druga stranka v postopku pred Splošnim sodiščem))
   (2017/C 086/04)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zastopnika: C.-N. Dede in D. Papadopoulou, dikigoroi)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: N. Bambara, agent)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbe European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 305, 22.8.2016.


title: Zadeva T-103/07: Tožba, vložena 2. aprila 2007 – Fratex Indústria e Comércio proti UUNT – USA Track & Field (TRACK & FIELD USA)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/25

         Tožba, vložena 2. aprila 2007 – Fratex Indústria e Comércio proti UUNT – USA Track & Field (TRACK & FIELD USA)
   (Zadeva T-103/07)
   (2007/C 140/44)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Fratex Indústria e Comércio, Lda. (São Paulo, Brazilija) (zastopnik: B. Braga da Cruz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: USA Track & Field, Inc.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. januarja 2007 (zadeva št. R 1061/2005-4);

               —

               posledično naj se UUNT naloži zavrnitev registracije znamke Skupnosti št. 168088 za proizvode iz razreda 25;

               —

               naj se UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: USA Track & Field, Inc.

      Zadevna znamka Skupnosti: Mešana znamka USA TRACK & FIELD

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: TRACK & FIELD

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: Ugoditev pritožbi USA Track & Field, Inc.

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba krši člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1), ker zaradi sočasnega obstoja obeh zadevnih znakov na trgu, ki oba vsebujeta izraz TRACK & FIELD, obstaja verjetnost, da bodo potrošniki zmedeni. Proizvodi, ki jih označujeta zadevna znaka, so identični in tudi če ne obstaja verjetnost zmede v strogem smislu, še vedno obstaja verjetnost povezovanja s prejšnjo znamko, ki je zajeta z verjetnostjo zmede na podlagi člena 8(1)(b) in fine te uredbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1).


title: Zadeva C-578/15 P: Pritožba, ki jo je Mansour Dairek Attoumi vložil 9. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. septembra 2015 v zadevi T-278/14, Dairek Attoumi/EUIPO-Diesel

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/3

         Pritožba, ki jo je Mansour Dairek Attoumi vložil 9. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. septembra 2015 v zadevi T-278/14, Dairek Attoumi/EUIPO-Diesel
   (Zadeva C-578/15 P)
   (2016/C 251/03)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Mansour Dairek Attoumi (zastopnika: E. Manresa Medina in J.M. Manresa Medina, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Diesel, S.P.A.
   S sklepom z dne 26. maja 2016 je Sodišče (deseti senat) zavrnilo pritožbo in Mansouru Daireku Attoumiju naložilo plačilo stroškov.