title: Zadeva F-100/15: Tožba, vložena 6. julija 2015 – ZZ/EIB

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/41

         Tožba, vložena 6. julija 2015 – ZZ/EIB
   (Zadeva F-100/15)
   (2015/C 414/51)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Isola in G. Isola, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti, prvič, ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za leto 2013 in, drugič, nadaljnjih povezanih odločb EIB, kakršna je odločba, da ne napreduje v razred D, ter povračilo domnevno nastale nepremoženjske in premoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe odbora za pritožbe z dne 8. decembra 2014, kateremu naj se po določitvi meril, ki jih mora upoštevati pri sprejetju nove odločbe, zadeva vrne v ponovno odločanje;

               —

               razglasitev ničnosti smernic, ki jih je določil direktorat za človeške vire v obvestilu „Smernice za ocenjevanje osebja za leto 2013“, v delu, v katerem je v njih določeno, da mora biti končna ocena izražena v ustnem povzetku, ne da bi bile pri tem kakorkoli določene ustrezne izjave.

         Podredno:

               —

               Razglasitev ničnosti celotnega ocenjevalnega poročila za leto 2013 (v delu ocena, in sicer ker tožeči stranki ni podeljena ocena „izjemno uspešen“ ali „zelo uspešen“ in ker ni predlagana za napredovanje v naziv D, in nazadnje ker v njem ni opredeljen razvoj njene kariere in niso določeni cilji za leto 2014);

               —

               razglasitev ničnosti vseh povezanih, prihodnjih in predhodnih aktov, med katerimi je tudi obvestilo „Ocenjevanje uspešnosti za leto 2013 – Seznam napredovanj in nagrad“, ki je bilo objavljeno 31. marca 2014 in s katerim so napredovanja postala javna;

               —

               ugotovitev, da se je nad njo izvajalo nadlegovanje;

               —

               ugotovitev odgovornosti Evropske unije za spodbujanje k nadlegovanju in kršitev pravil o „poštenem postopku“;

               —

               toženima strankama solidarno naložiti plačilo pravične odškodnine za fizično, psihično in premoženjsko škodo, ki je natančno navedena v točkah od 112 do 120 zgoraj;

               —

               toženima strankama solidarno naložiti plačilo zamudnih in kompenzacijskih obresti ter revaloriziranih prisojenih zneskov;

               —

               toženima strankama v vsakem primeru naložiti plačilo stroškov.


title: Zadeva T-342/11: Tožba, vložena 30. junija 2011 – CEEES in Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio proti Komisiji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/40

         Tožba, vložena 30. junija 2011 – CEEES in Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio proti Komisiji
   (Zadeva T-342/11)
   2011/C 252/90
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio (CEEES) (Španija) in Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio (Madrid, Španija) (zastopnika: A. Hernández Pardo, in B. Marín Corral, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               izpodbijani akt razglasi za ničnega in

               —

               posledično, Komisija naj družbi REPSOL naloži globo ali periodično denarno kazen zaradi kršitve člena 9 Uredbe št. 1/2003.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper sklep Evropske komisije z dne 28. aprila 2011, sprejet v zadevi COMP/39.461/CEEES AOP-REPSOL, katere predmet je bila presoja dopustnosti pritožbe, ki sta jo tožeči stranki vložili 30. maja 2007. Ta pritožba je temeljila na treh bistvenih trditvah:

               (a)

               obstoj horizontalnih sporazumov med Asociación de Operadores Petrolíferos (AOP) in njenimi člani, ki so omejevali konkurenco med njimi;

               (b)

               kršitev členov 101 in 102 PDEU zaradi ohranjanja prodajnih cen tretjim;

               (c)

               da družba REPSOL ni izpolnila obveznosti iz Odločbe Komisije z dne 12. aprila 2006 (2006/446/ES) v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES, sprejeto v skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 1/2003 (zadeva COMP/B-1/38.348 – Repsol CPP), in da ta neizpolnitev ni imela posledic, kar zadeva sankcije.

         Komisija v izpodbijanem sklepu navaja, da ni zadostnih razlogov, da bi zoper družbo REPSOL sprejela kateri koli ukrep, ki je v Uredbi (ES) št. 1/2003 predviden za primere, če stranke ne izpolnijo svojih obveznosti.
   Tožeči stranki v podporo svoji tožbi navajata dva razloga.

               1.

               Prvi razlog je kršitev člena 9 Uredbe (ES) št. 1/2003 v povezavi s kršitvijo načela neposrednega učinka prava Skupnosti.

                           —

                           Tožeči stranki v zvezi s tem zlasti navajata, da Komisija glede na ugotovitve Autoridad Nacional de la Competencia (nacionalni organ za varstvo konkurence) ne more preprosto spregledati, da družba REPSOL z določanjem prodajnih cen ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz zaveze, da bo opustila tako ravnanje. Dejansko bi morala dejstva, ki jih je dokazal Autoridad Nacional de la Competencia in ki se nanašajo na kršitev člena 101 PDEU, Komisiji zadostovati za to, da bi neizpolnitev obveznosti s strani družbe REPSOL štela za popolnoma dokazano; in da

                           —

                           bi neukrepanje Komisije v primeru neizpolnitve obveznosti iz odločbe, v zvezi s čimer ima diskrecijsko pristojnost, ogrozilo bistvo mehanizmov, ki so osnova za prevzemanje obveznosti kot alternativne rešitve uvedbi postopka za izrek sankcij, saj bi diskrecijsko moč Komisije spremenilo v arbitrarno moč, ki bi lahko privedla do očitnega posega v pravico do obrambe.

               2.

               Drugi razlog je kršitev členov 23(2)(c) in 24(1)(c) Uredbe (ES) št. 1/2003.

                           —

                           Po mnenju tožečih strank bi morala Komisija v primeru kršitve člena 9 Uredbe (ES) št. 1/2003, za kakršno gre v tem postopku, naložiti globe in periodične denarne kazni, ki so predvidene v omenjenih določbah.


title: Zadeva C-67/12: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 16. januarja 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/91/ES — Energetska učinkovitost stavb — Členi 3, 7 in 8 — Nepopoln prenos)

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/2

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 16. januarja 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-67/12) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/91/ES - Energetska učinkovitost stavb - Členi 3, 7 in 8 - Nepopoln prenos)
   2014/C 85/03
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in I. Galindo Martin, agentki)

      Tožena stranka: Kraljevna Španija (zastopnika: A. Rubio González in S. Centeno Huerta, agenta)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ali nesporočitev v predpisanem roku predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 3, 7 in 8 Direktive 2002/91/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o energetski učinkovitosti stavb (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 168) v povezavi s členom 29 Direktive 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb (UL L 153, str. 13)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da v določenem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 3, 7 in 8 Direktive 2002/91/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o energetski učinkovitosti stavb, ni izpolnila obveznosti iz teh določb.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Zadeva C-597/12 P: Pritožba, ki jo je Isdin, SA vložila 19. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 9. oktobra 2012 v zadevi Bial-Portela & Ca, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), T-366/11

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/8

         Pritožba, ki jo je Isdin, SA vložila 19. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 9. oktobra 2012 v zadevi Bial-Portela & Ca, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), T-366/11
   (Zadeva C-597/12 P)
   2013/C 86/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Isdin, SA (zastopniki: H. L. Mosback, G. Marín Raigal, P. López Ronda, G. Macias Bonilla, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Bial-Portela & Ca, SA

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               potrdi odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. aprila 2001, s katero je bil ugovor v celoti zavrnjen;

               —

               Bial-Portela & Ca, SA naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče izkrivilo dokaze, saj je v točki 34 izpodbijane sodbe navedlo, da je „odbor za pritožbe napačno ugotovil, da med znaki ni bilo fonetične podobnosti“. Vendar v nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča odbor za pritožbe ni napačno ugotovil, da ni obstajala fonetična podobnost med znaki, temveč je pravilno ugotovil fonetično podobnost med znaki in ugotovil, da je kljub fonetični podobnosti med znaki celotni fonetični vtis drugačen. To pomeni, da je treba zgoraj navedeno odločitev odbora za pritožbe, ki jo je Splošno sodišče izkrivilo, potrditi.
   Poleg tega pritožnica trdi, da je Splošno sodišče izkrivilo dejstva, ker je v točki 40 izpodbijane Sodbe ugotovilo, „da se proizvodi iz točke 3 in mnogi proizvodi iz razreda 5 običajno oglašujejo na zaslonih v supermarketih in jih zato potrošniki izberejo, ko vidno zaznajo njihovo embalažo“. To dejstvo ni bilo dokazano in je torej izkrivilo dejstva, na katerih bi morala temeljiti odločba. Poleg tega tega dejstva ni navedla nobena stranka in ga je zato mogoče upoštevati le kot splošno znano dejstvo (in glede na argumente za utemeljitev pomanjkanja verjetnosti tega dejstva bi upoštevanje tega dejstva pomenilo izkrivljanje dejstev). Zato na podlagi tega dejstva ni mogoče ugotoviti verjetnosti zmede.
   Pritožnica trdi tudi, da je bilo kršeno načelo audi alteram partem iz člena 76(1) Uredbe 207/2009 (1) (prej člen 74(1) Uredbe 40/94 (2)) in da je Splošno sodišče napačno uporabilo člen 8(l)(b) Uredbe 207/2009 in upoštevno sodno prakso ter s tem kršilo pravo Unije. Splošno sodišče ni celostno presodilo zadevnih znamk, tako da bi upoštevalo vse upoštevne dejavnike v tem postopku.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 146).


title: Zadeva C-204/13: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Saarlouis proti Heinzu Malburgu (Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Nastanek in obseg pravice do odbitka — Prenehanje družbe zaradi odločitve družbenika — Pridobitev dela strank te družbe — Vložek v drugo družbo — Plačilo vstopnega davka — Mogoči odbitek)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/18

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Saarlouis proti Heinzu Malburgu
   (Zadeva C-204/13) (1)

   ((Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Nastanek in obseg pravice do odbitka - Prenehanje družbe zaradi odločitve družbenika - Pridobitev dela strank te družbe - Vložek v drugo družbo - Plačilo vstopnega davka - Mogoči odbitek))
   2014/C 135/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Saarlouis

      Tožena stranka: Heinz Malburg

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga členov 4(1) in (2) ter 17(2)(a) Direktive 77/388/EGS Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Nastanek in obseg pravice do odbitka – Pridobitev dela strank družbe, ki je prenehala zaradi odločitve družbenika, da te stranke kot vložek prepusti novi družbi – Možnost odbitka vstopnega davka

      Izrek

   Člena 4(1) in (2) ter 17(2)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, je treba glede načela nevtralnosti davka na dodano vrednost razlagati tako, da družbenik družbe civilnega prava, ki se ukvarja z davčnim svetovanjem, ki od te družbe pridobi del strank samo zato, da ga takoj zatem neodplačno prepusti v uporabo novoustanovljeni družbi civilnega prava, ki se ukvarja z davčnim svetovanjem in v kateri ima večinski delež, in sicer za namene opravljanja podjetniške dejavnosti te družbe in ne da bi te stranke pomenile njeno premoženje, nima pravice do odbitka vstopnega DDV v zvezi s pridobitvijo teh strank.

      (1)  UL C 178, 22.6.2013.


title: Zadeva C-615/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožil Insinööritoimisto InsTiimi Oy (Direktiva 2004/18/ES — Javna naročila na področju obrambe — Člen 10 — Člen 296(1)(b) ES — Zaščita bistvenih interesov varnosti države članice — Trgovina z orožjem, strelivom in vojaškimi sredstvi — Proizvod, ki ga naročnik nabavi izrecno v vojaške namene — Možnost pretežno enake uporabe tega proizvoda v civilne namene — Naprava z vrtljivo ploščo ( „tiltable turntable“ ) za elektromagnetne meritve — Neizvedba javnega razpisa v skladu s postopki iz Direktive 2004/18)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožil Insinööritoimisto InsTiimi Oy
   (Zadeva C-615/10) (1)

   (Direktiva 2004/18/ES - Javna naročila na področju obrambe - Člen 10 - Člen 296(1)(b) ES - Zaščita bistvenih interesov varnosti države članice - Trgovina z orožjem, strelivom in vojaškimi sredstvi - Proizvod, ki ga naročnik nabavi izrecno v vojaške namene - Možnost pretežno enake uporabe tega proizvoda v civilne namene - Naprava z vrtljivo ploščo („tiltable turntable“) za elektromagnetne meritve - Neizvedba javnega razpisa v skladu s postopki iz Direktive 2004/18)
   2012/C 217/04
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Insinööritoimisto InsTiimi Oy,
   ob udeležbi Puolustusvoimat

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Korkein hallinto-oikeus – Razlaga člena 10 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132) in člena 346 PDEU – Seznam orožja, streliva in vojaških sredstev, potrjen s Sklepom Sveta št. 255/58 z dne 15. aprila 1958 – Področje uporabe Direktive – Oprema, namenjena zlasti za vojaške namene – Naprava z vrtljivo ploščo za elektromagnetske meritve

      Izrek

   Člen 10 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev v povezavi s členom 296(1)(b) ES je treba razlagati tako, da državi članici dovoljuje, da za javno naročilo, ki ga odda naročnik na področju obrambe za nabavo opreme, ki je sicer izrecno predvidena za vojaške namene, vendar pa je mogoča tudi pretežno enaka civilna uporaba te opreme, ne uporabi postopkov iz navedene direktive, le če je na podlagi značilnosti te opreme zanjo mogoče šteti, da je bila zasnovana in razvita, tudi zaradi bistvenih sprememb, posebej za vojaške namene, za preveritev česar je pristojno predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011.


title: Zadeva C-594/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – T.G. van Laarhoven proti Staatssecretaris van Financiën (Šesta direktiva o DDV — Pravica do odbitka vstopnega davka — Omejitev — Uporaba premičnine, ki je del poslovnih sredstev podjetja, za zasebno rabo davčnega zavezanca — Davčna obravnava zasebne rabe blaga, ki je del poslovnih sredstev podjetja)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – T.G. van Laarhoven proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-594/10) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Pravica do odbitka vstopnega davka - Omejitev - Uporaba premičnine, ki je del poslovnih sredstev podjetja, za zasebno rabo davčnega zavezanca - Davčna obravnava zasebne rabe blaga, ki je del poslovnih sredstev podjetja)
   2012/C 98/10
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: T.G. van Laarhoven

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga člena 17(6) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1) – Odbitek vstopnega davka – Izključitev pravice do odbitka – Nacionalna ureditev, ki omejuje odbitek davka za vozila, ki jih podjetnik uporablja za namen opravljanja dejavnosti kot tudi za zasebni namen.

      Izrek

   Člen 6(2), prvi pododstavek, točka (a), Šeste direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, v povezavi s členom 11(A)(1)(c) te direktive je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni davčni ureditvi, ki davčnemu zavezancu, čigar avtomobili se uporabljajo tako za poslovne kot za zasebne namene, omogoča, da najprej takoj in v celoti odbije vstopni davek na dodano vrednost, vendar pa nato v zvezi z zasebno rabo teh vozil določa letno obdavčitev, ki za določitev davčne osnove za davek na dodano vrednost, ki ga je treba plačati za določeno davčno leto, temelji na pavšalnem izračunu stroškov v zvezi s to uporabo, ki pa ne upošteva dejanskega obsega te uporabe sorazmerno.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva T-222/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – National Trust for Scotland proti UUNT – Comhairle nan Eilean Siar (ST KILDA)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – National Trust for Scotland proti UUNT – Comhairle nan Eilean Siar (ST KILDA)
   (Zadeva T-222/12) (1)

   2013/C 336/64
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva T-833/14: Tožba, vložena 23. decembra 2014 – Søndagsavisen/Komisija

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/51

         Tožba, vložena 23. decembra 2014 – Søndagsavisen/Komisija
   (Zadeva T-833/14)
   (2015/C 138/68)
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Søndagsavisen A/S (Søborg, Danska) (zastopnik: M. Honoré, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Komisije z dne 9. julija 2014 o nenasprotovanju davčnim olajšavam za nekatero reklamno gradivo (SA.35683) razveljavi;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka, ki je konkurent upravičena do pomoči, trdi, da bi Komisija morala ugotoviti, da obstajajo dvomi v zvezi s tem, ali davčne olajšave za reklamno gradivo, ki se ne glasi na ime, in naročnine na časopis, dostavljen v gospodinjstva, pomenijo državno pomoč.
   Tožeča stranka trdi, da bi morala Komisija zato začeti formalni postopek preiskave, določen v členih 108(2) PDEU in členu 4(4) Uredbe št. 659/1999 (1). V nasprotnem primeru Komisija ne bi spoštovala postopkovnih pravic tožeče stranke na podlagi člena 108(2) PDEU.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje trditve, da obstaja upravičen dvom, navaja te razloge:

               —

               trajanje postopka pri Komisiji je bilo izredno dolgo in samo po sebi dokazuje, da je obstajal upravičen dvom – nenazadnje, ker je vključeval priglašeno shemo pomoči na podlagi člena 108(3) PDEU;

               —

               sklep Komisije ni obrazložen v delu, ki se nanaša na davčne olajšave za reklamno gradivo, ki se ne glasi na ime, in naročnine na časopis, dostavljen v gospodinjstva, in

               —

               Komisija pri odločanju, ali davčne olajšave za reklamno gradivo, ki se ne glasi na ime, in naročnine na časopis, dostavljen v gospodinjstva, pomenijo državno pomoč, ni v celoti in pravilno preučila danske zakonodaje o oglaševanju.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-220/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/33

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-220/08) (1)

   (2009/C 69/77)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-148/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel (Belgija)) – DHL International NV, prej Express Line NV, proti Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie (Poštne storitve — Zunanje obravnavanje pritožb uporabnikov — Direktiva 97/67/ES — Člen 19 — Področje uporabe — Komplementarnost pravnih sredstev, ki jih zagotavljata nacionalno pravo in pravo Unije — Polje proste presoje držav članic — Omejitve — Člen 49 PDEU — Svoboda ustanavljanja)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel (Belgija)) – DHL International NV, prej Express Line NV, proti Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie
   (Zadeva C-148/10) (1)

   (Poštne storitve - Zunanje obravnavanje pritožb uporabnikov - Direktiva 97/67/ES - Člen 19 - Področje uporabe - Komplementarnost pravnih sredstev, ki jih zagotavljata nacionalno pravo in pravo Unije - Polje proste presoje držav članic - Omejitve - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja)
   2011/C 355/08
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: DHL International NV, prej Express Line NV

      Tožena stranka: Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van beroep te Brussel – Razlaga člena 19 Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71), kakor je bila spremenjena z direktivama 2002/39/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 316) in 2008/6/ES (UL L 52, str. 3) – Postopki za obravnavanje pritožb uporabnikov poštnih storitev – Zunanji sistem za obravnavanje pritožb

      Izrek

               1.

               Direktivo 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve tako v prvotni različici kot v različicah na podlagi sprememb z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/39/ES z dne 10. junija 2002 in z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnim predpisom, na podlagi katerih je za izvajalce poštnih storitev, ki ne spadajo v okvir univerzalne storitve, zunanji postopek obravnave pritožb uporabnikov teh storitev obvezen.

               2.

               Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnim predpisom, na podlagi katerih je za izvajalce poštnih storitev, ki ne spadajo v okvir univerzalne storitve, zunanji postopek obravnave pritožb uporabnikov teh storitev obvezen.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva T-506/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. julija 2017 – Bodson in drugi/EIB (Javni uslužbenci — Osebje EIB — Pogodbena narava delovnega razmerja — Plačilo — Reforma plačnega sistema in rasti plač — Legitimno pričakovanje — Pravna varnost — Očitna napaka pri presoji — Sorazmernost — Dolžnost skrbnega ravnanja — Člen 11(3) Poslovnika EIB)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. julija 2017 – Bodson in drugi/EIB
   (Zadeva T-506/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje EIB - Pogodbena narava delovnega razmerja - Plačilo - Reforma plačnega sistema in rasti plač - Legitimno pričakovanje - Pravna varnost - Očitna napaka pri presoji - Sorazmernost - Dolžnost skrbnega ravnanja - Člen 11(3) Poslovnika EIB))
   (2017/C 277/66)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luksemburg) in 483 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k tej sodbi (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: sprva C. Gómez de la Cruz, G. Nuvoli in T. Gilliams, nato T. Gilliams in G. Faedo, agenti, skupaj s P.-E. Partschem, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev odločb, vsebovanih v plačilnih listih za april 2013 in naprej, v katerih sta bila za tožeče stranke uporabljena sklep sveta direktorjev EIB z dne 18. decembra 2012 in sklep upravnega odbora EIB z dne 29. januarja 2013, in članka, ki je bil 5. februarja 2013 objavljen na spletu, s katerim je bilo osebje obveščeno o sprejetju teh sklepov, in drugič, naložitev EIB, naj tožečim strankam izplača znesek, ki ustreza razliki med zneskom plačil, izplačanih na podlagi zgoraj navedenih sklepov, in zneskom plačil, dolgovanih na podlagi prejšnje ureditve, in odškodnino za škodo, ki naj bi nastala tožečim strankam zaradi izgube kupne moči.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               J.-P. Bodsonu in drugim članom osebja Evropske investicijske banke (EIB), katerih imena so navedena v prilogi, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013 (zadeva je bila najprej registrirana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-45/13, nato je bila 1.9.2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Združeni zadevi C-442/03 P in C-471/03 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  1. junija 2006  — P & O European Ferries (Vizcaya) SA proti Diputación Foral de Vizcaya, Komisiji Evropskih skupnosti (Državne pomoči — Pritožbi — Ničnostni tožbi — Odločba o ustavitvi postopka preizkusa, uvedenega na podlagi člena 88(2) ES — Pojem državne pomoči — Materialna pravnomočnost razsojene stvari — Pomoči, ki jih je mogoče razglasiti za združljive s skupnim trgom — Pomoči socialnega značaja — Pogoji)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/1

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. junija 2006 — P & O European Ferries (Vizcaya) SA proti Diputación Foral de Vizcaya, Komisiji Evropskih skupnosti
   (Združeni zadevi C-442/03 P in C-471/03 P) (1)

   (Državne pomoči - Pritožbi - Ničnostni tožbi - Odločba o ustavitvi postopka preizkusa, uvedenega na podlagi člena 88(2) ES - Pojem državne pomoči - Materialna pravnomočnost razsojene stvari - Pomoči, ki jih je mogoče razglasiti za združljive s skupnim trgom - Pomoči socialnega značaja - Pogoji)
   (2006/C 178/01)
   Jezik postopka: angleščina in španščina
   Stranki

      Tožeča stranka (v zadevi C-442/03 P): P & O European Ferries (Vizcaya) SA (Zastopniki: J. Lever, QC, J. Ellison, solicitor, in M. Pickford, barrister, skupaj z E. Bourtzalasom in J. Forguera Crespom, abogados)

      Tožeča stranka (v zadevi C-471/03 P): Diputación Foral de Vizcaya (Zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, abogados)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: N. Khan in J. Buendía Sierra, zastopnika)
   Predmet
   Pritožbi zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi razširjeni senat) z dne 5. avgusta 2003 v zadevi P&O European Ferries (Vizcaya) in Diputación Foral de Vizcaya proti Komisiji (združeni zadevi T-116/01 in T-118/01), s katero je zavrnilo njuni tožbi za razglasitev ničnosti člena 2 Odločbe Komisije 2001/247/ES z dne 29. novembra 2000 o shemi pomoči, ki jo je Španija uvedla v korist ladjarske družbe Ferries Golfo de Vizcaya, ki se sedaj imenuje P&O European Ferries (Vizcaya) SA, in odredilo povrnitev pomoči, ki je bila razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom.
   Izrek

               1)

               Pritožbi se zavrneta.

               2)

               P & O European Ferries (Vizcaya) SA in Diputación Foral de Vizcaya se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 7, 10.1.2004. in C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva C-400/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. septembra 2006 — Codirex Expeditie BV proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. septembra 2006 — Codirex Expeditie BV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-400/06)
   (2006/C 310/07)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Codirex Expeditie BV.

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën.
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba tarifno oznako 0202 30 50 kombinirane nomenklature razlagati tako, da se zamrznjeno meso (brez kosti) iz sprednje četrti goveda, opisano v dodatni opombi 1(A)(h)(11) 2. poglavja kombinirane nomenklature, lahko uvrsti pod to oznako, le če gre za meso v enem kosu?

               2)

               Če odgovor na 1. vprašanje vključuje, da se meso v obliki ločenih kosov lahko uvrsti pod oznako 0202 30 50, ali za tako uvrstitev zadostuje, da so v uvoženi pošiljki mesa zamrznjeni kosi sprednje četrti, kakor je opisano v dodatni opombi 1(A)(h)(11) 2. poglavja kombinirane nomenklature, ali mora imeti ta pošiljka oziroma njeni ločeno obravnavani deli (škatle) še druge lastnosti oziroma posebnosti?


title: Zadeva C-97/12 P: Pritožba, ki jo je Louis Vuitton Malletier vložila 23. februarja 2012 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. decembra 2011 v zadevi T-237/10: Louis Vuitton Malletier proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Friis Group International ApS

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/8

         Pritožba, ki jo je Louis Vuitton Malletier vložila 23. februarja 2012 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. decembra 2011 v zadevi T-237/10: Louis Vuitton Malletier proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Friis Group International ApS
   (Zadeva C-97/12 P)
   2012/C 126/16
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Louis Vuitton Malletier (zastopniki: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto, E. Gavuzzi, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Friis Group International ApS

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo, s katero je bila zavrnjena pritožba pritožnice zoper izpodbijano odločbo in naj tako razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe v delu, v katerem je ta registracijo (figurativne) znamke Skupnosti št. 3693116 razglasil za nično za „optične aparate in instrumente, vključno z očali, sončna očala in etuije za očala“ iz razreda 9, „skrinjice za nakit iz plemenitih kovin, njihovih zlitin ali prevlečene z njimi“ iz razreda 14, in „potovalne torbe, potovalno opremo (usnjeno), kovčke za obleko in potovalne torbe, potovalne torbe za oblačila, neseserje, nahrbtnike, torbe za čez ramlo, ročne torbe, ataše kovčke, torbe za dokumente in aktovke iz usnja, mošnjičke, žepne denarnice, denarnice, etuije za ključe, listnice“ iz razreda 18;

               —

               naloži UUNT plačilo stroškov, nastalih družbi Louis Vuitton Malletier S.A. v tem postopku;

               —

               naloži družbi Friis goup plačilo stroškov, nastalih družbi Louis Vuitton Malletier S.A. v tem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Namen te tožbe je dokazati, da je Splošno sodišče kršilo člen 7(l)(b) Uredbe o znamkah (1) s tem, da je menilo, da absolutni razlog za zavrnitev iz te določbe velja za registracijo (figurativne) znamke Skupnosti št. 3693116 (tako imenovano „FERMOIR S“) za vse proizvode iz razredov 9, 14 in 18, razen za „nakit, vključno s prstani, okrasne obeske za ključe, zaponke in uhane, manšetne gumbe, zapestnice, obeske na verižici ure ali zapestnici, broške, ogrlice, kravatne igle, okraske, medaljone; ure in kronometrski instrumenti in aparati, vključno z ročnimi urami, ohišja za ročne ure, budilke; klešče za trenje orehov iz plemenitih kovin, iz njihovih zlitin ali z njimi prevlečene, svečnike iz plemenitih kovin, iz njihovih zlitin ali z njimi prevlečene“ iz razreda 14 in „usnje in imitacije usnja“ ter „dežnike“ iz razreda 18.
   Prvič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče storilo napako, ko je v obravnavani zadevi uporabilo sodno prakso za tridimenzionalne znamke (vsaj za večino proizvodov, ki so predmet izpodbijane znamke) in tako kot pravni standard za razlikovalni učinek zahtevalo, da se „FERMOIR S“„znatno razlikuje od standarda ali navad v sektorju“, kar pomeni višji standard od običajnega (to je „minimalni razlikovalni učinek“).
   Iz sodne prakse je namreč jasno razvidno, da mora biti upoštevni znak, da bi se uporabil standard „znatnega razlikovanja“, ki je bil prvotno oblikovan le za tridimenzionalne znamke, nedvoumno povezan z zadevnimi proizvodi, to pomeni, da mora tak znak izkazovati verodostojno predstavitev bodisi celotnega proizvoda bodisi enega od njegovih glavnih delov in tudi potrošniki ga morajo tako zaznati in ga takoj prepoznati kot takega.
   Nasprotno, Splošno sodišče je menilo, da je vsak znak, ki predstavlja obliko dela proizvoda, predmet načel, določenih v zvezi s tridimenzionalnimi znamkami, razen če je tak znak konceptualno absolutno nemogoče zaznavati kot del proizvoda, ki ga označuje. Posledično je Splošno sodišče, namesto, da bi preučilo, ali bi javnost izpodbijano znamko lahko zaznala kot bistven del proizvodov, ki jih označuje, preučilo le, ali bi bilo to znamko teoretično mogoče uporabljati kot zapiralni mehanizem za proizvode iz razredov 9, 14 in 18.
   Drugič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče storilo napako, ko je veljavnost izpodbijane znamke presojalo glede na tiste proizvode, za katere je menilo da lahko vključujejo zapiralni mehanizem, pri čemer je kršilo pravila o dokaznem bremenu in izkrivilo dokaze.
   Splošno sodišče zlasti ni dovolj upoštevalo domneve veljavnosti registracij znamk Skupnosti s tem, da je zahtevalo, da pritožnica „predloži konkretne in utemeljene dokaze za to, da ima znamka, katere registracija se zahteva, notranji razlikovalni učinek“ in tako družbi Friis odvzelo dokazno breme glede ničnosti izpodbijane znamke.
   Zaradi vseh zgoraj navedenih razlogov pritožnica predlaga, naj Sodišče razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem deloma potrjuje odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 24. februarja 2010 v zadevi R 1590/2008-1, s katero je bila izpodbijana znamka razglašena za nično glede proizvodov iz razredov 9, 14 in 18.

      (1)  UL L 11, str. 1.


title: Zadeva C-478/07: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien – Avstrija) – Budejovicky Budvar National Corporation proti Rudolf Ammersin GmbH ( Dvostranske pogodbe med državami članicami — Zaščita označbe geografskega izvora iz ene države članice v drugi državi članici — Ime Bud — Uporaba znamke American Bud — Člena 28 ES in 30 ES — Uredba (ES) št. 510/2006 — Sistem Skupnosti za zaščito geografskih označb in označb porekla — Pristop Češke republike — Prehodni ukrepi — Uredba (ES) št. 918/2004 — Področje uporabe sistema Skupnosti — Izčrpnost )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/12

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien – Avstrija) – Budejovicky Budvar National Corporation proti Rudolf Ammersin GmbH
   (Zadeva C-478/07) (1)

   („Dvostranske pogodbe med državami članicami - Zaščita označbe geografskega izvora iz ene države članice v drugi državi članici - Ime ‚Bud‘ - Uporaba znamke American Bud - Člena 28 ES in 30 ES - Uredba (ES) št. 510/2006 - Sistem Skupnosti za zaščito geografskih označb in označb porekla - Pristop Češke republike - Prehodni ukrepi - Uredba (ES) št. 918/2004 - Področje uporabe sistema Skupnosti - Izčrpnost“)
   2009/C 267/21
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Budejovicky Budvar National Corporation

      Tožena stranka: Rudolf Ammersin GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Handelsgericht Wien – Razlaga členov 28 ES in 30 ES, Uredbe Komisije (ES) št. 918/2004 z dne 29. aprila 2004 o uvedbi prehodnih ukrepov o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske pridelke in živila zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 163, str. 88) in Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb izvora za kmetijske proizvode in živila (UL L 93, str. 12) – Ime, ki ne označuje niti področja niti kraja na ozemlju države porekla in je v tej državi članici zaščiteno kot kvalificirana geografska označba in zaščiteno tudi z znamko – Pogoji, ki jih je Sodišče opredelilo v sodbi z dne 18. novembra 2003 v zadevi Budějovický Budvar (C-216/01), pod katerimi je absolutno zaščito takega imena kot geografske označbe mogoče obravnavati kot združljivo s členom 28 ES – Učinek okoliščine, da tako ime na ravni Skupnosti ni bilo registrirano, na ohranitev prej obstoječe nacionalne zaščite in zaščite, ki jo zagotavlja dvostranski sporazum v drugi državi članici.

      Izrek

               1.

               Iz točke 101 sodbe z dne 18. novembra 2003 v zadevi Budějovický Budvar (C-216/01) je razvidno, da:

                           —

                           mora predložitveno sodišče za ugotovitev, ali se ime, kakršno je tisto v postopku v glavni stvari, lahko obravnava kot preprosta in posredna označba geografskega izvora, katere zaščita na podlagi dvostranskih pogodb v postopku v glavni stvari je lahko utemeljena glede na merila iz člena 30 ES, proučiti, ali to ime, čeprav kot tako ni geografsko ime, glede na dejanske okoliščine in pojmovanje v Češki republiki vsaj lahko seznanja potrošnika s tem, da proizvod, ki ga označuje, izvira iz regije ali kraja na ozemlju te države članice;

                           —

                           mora predložitveno sodišče poleg tega proučiti, prav tako glede na dejanske okoliščine in pojmovanje v Češki republiki, ali ni zadevno ime v postopku v glavni stvari, kakor je navedeno v točki 99 navedene sodbe, na dan začetka veljavnosti zadevnih dvostranskih pogodb ali pozneje postalo v tej državi članici generično, saj je Sodišče Evropskih skupnosti v točkah 99 in 100 navedene sodbe že ugotovilo, da je cilj sistema zaščite, ki ga določata ti pogodbi, varstvo industrijske in poslovne lastnine v smislu člena 30 ES;

                           —

                           če ni nobenih pravil Skupnosti s tega področja, mora predložitveno sodišče v skladu s svojim nacionalnim pravom odločiti, ali je treba naročiti mnenjsko anketo, namenjeno razjasnitvi dejanskih okoliščin in pojmovanja v Češki republiki, da bi se ugotovilo, ali se ime „Bud“ v postopku v glavni stvari lahko opredeli kot preprosta in posredna označba geografskega izvora in da v tej državi članici ni postalo generično. Prav tako mora predložitveno sodišče glede na to nacionalno pravo, če meni, da mora naročiti mnenjsko anketo, določiti odstotek potrošnikov, za katere meni, da je zadosti reprezentativen za to proučitev, in

                           —

                           člen 30 ES ne določa konkretne zahteve v zvezi s kakovostjo in trajanjem rabe imena v državi članici porekla, da bi bila zaščita tega imena glede na navedeni člen utemeljena. Na vprašanje, ali taka zahteva velja v okviru postopka v glavni stvari, mora ob upoštevanju veljavnega nacionalnega prava, zlasti sistema zaščite, ki ga določata zadevni dvostranski pogodbi, odgovoriti predložitveno sodišče.

               2.

               Sistem zaščite Skupnosti, ki ga določa Uredba Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila, je izčrpen, tako da ta uredba nasprotuje uporabi sistema zaščite – določenega s pogodbami, ki zavezujejo dve državi članici, kakršni sta dvostranski pogodbi v postopku v glavni stvari – ki imenu, ki je v skladu s pravom države članice priznano kot označba porekla, daje zaščito v drugi državi članici, v kateri se ta zaščita dejansko zahteva, čeprav za to označbo porekla ni bila zahtevana registracija na podlagi navedene uredbe.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva C-604/14 P: Pritožba, ki jo je Alcoa Trasformazioni Srl vložila 27. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. oktobra 2014 v zadevi T-177/10, Alcoa Trasformazioni/Komisija

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/8

         Pritožba, ki jo je Alcoa Trasformazioni Srl vložila 27. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. oktobra 2014 v zadevi T-177/10, Alcoa Trasformazioni/Komisija
   (Zadeva C-604/14 P)
   (2015/C 089/09)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Alcoa Trasformazioni Srl (zastopnik: O. W. Brouwer, T. Salonico in M. Siragusa, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga:

               —

               razveljavitev točk 50, od 81 do 90 in 92, posledično pa celotne sodbe,

               —

               dokončno odločitev v sporu in razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, in

               —

               naložitev Komisiji plačila stroškov postopkov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju pritožnice je izpodbijana sodba napačna in jo je treba razveljaviti iz naslednjih razlogov:

               1.

               Resno izkrivljanje dokazov, v povezavi z napačno ugotovitvijo v odločbi, ki jo je potrdilo Splošno sodišče, da je bila tarifa Alumix, ki je bila uvedena leta 1995 na podlagi dekreta, bistveno spremenjena s spornim ukrepom, posledično pa kršitev člena 107 (1) PDEU ter načela pravne varnosti. Točke od 81 do 83 izpodbijane sodbe se opirajo na napačno razumevanje pravil s strani Splošnega sodišča, ki se uporabijo v tem primeru, zlasti člena 15 Sklepa št. 204/99, ki ga je sprejel organ, pristojen za elektriko in plin, iz katerega jasno in nedvoumno izhaja, da tarifa Alumix – tudi po uvedbi kompenzacijskega elementa – ni bila deležna vsebinske spremembe, niti pri neto plačanem znesku elektrike, niti pri financiranju mehanizma, na podlagi katerega lahko družba Alcoa zagotavlja te cene dobave.

               2.

               Kršitev člena 107(1) PDEU, nezdružljivost s sodbama v zadevah T-332/06 in C-149/09 P, in resno izkrivljanje točke b) prvega tožbenega razloga v zvezi z ugotovitvijo Komisije, da ni potrebna izvedba ekonomske analize kot dokaz, da je ukrep tožeči stranki omogočil gospodarsko prednost. Sodba Splošnega sodišča naj bi bila napačna, (i) v delu, v katerem nasprotuje prejšnjima odločbama (T-332/06 in C-194/09 P), izdanima v zvezi z istimi vprašanji; (ii) ker sta bili pri uporabi člena 107(1) PDEU pomešani dveh merili, potrebni za obstoj pomoči, pri čemer se je zgolj na podlagi ugotovitve, da gre pri uporabljenih sredstvih za državna sredstva, sklepalo na to, da je bila družba Alcoa deležna ugodnosti; (iii) ker ni primerno utemeljena, saj v njej ni bilo opozorjeno na to, da je Komisija napačno izhajala iz tega, da je bila družba Alcoa zaradi ukrepa deležna prednosti, posledično pa ni bila izvedena nobena ekonomska analiza, ki bi se dokazalo vrednost – če je treba – prednosti.

               3.

               Postopkovna napaka, ker je Splošno sodišče drugi tožbeni razlog družbe Alcoa popačilo in izkrivilo, česar posledica je napačna odločba in netočna utemeljitev. Splošno sodišče je napačno izrazilo mnenje glede točke, ki je družba Alcoa v tožbi sploh ni navedla, nasprotno pa sploh ni obravnavalo bistvene točke, ki jo je navedla družba Alcoa, da je Komisija, tudi če bi obstajala ekonomska prednost, vrednost prednosti presodila po napačni metodi. Zato je bila vrednost pomoči ocenjena previsoko.


title: Zadeva T-201/13 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 5. junija 2013 – Rubinum proti Komisiji (Začasna odredba — Izdaja dovoljenja za krmne dodatke — Uredba o začasnem preklicu dovoljenj za pripravek iz Bacillus cereus var. toyoi — Predlog za odlog izvršitve — Nujnost — Uravnoteženje interesov)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/82

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 5. junija 2013 – Rubinum proti Komisiji
   (Zadeva T-201/13 R)
   (Začasna odredba - Izdaja dovoljenja za krmne dodatke - Uredba o začasnem preklicu dovoljenj za pripravek iz Bacillus cereus var. toyoi - Predlog za odlog izvršitve - Nujnost - Uravnoteženje interesov)
   2013/C 225/183
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rubinum SA (Barcelona, Španija) (zastopnika: C. Bittner in P.-C. Scheel, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Bianchi, G. von Rintelen in B. Schima, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 288/2013 z dne 25. marca 2013 o začasnem preklicu dovoljenj za pripravek iz Bacillus cereus var. toyoi (NCIMB 40112/CNCM I-1012) iz uredb (ES) št. 256/2002, (ES) št. 1453/2004, (ES) št. 255/2005, (ES) št. 1200/2005, (ES) št. 166/2008 in (ES) št. 378/2009 (UL L 86, str. 15).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 15. aprila 2013 v zadevi Rubinum proti Komisiji (T-201/13 R) se razveljavi.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-343/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. januarja 2010 – Evropska komisija proti Češki republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2003/41/ES — Dejavnosti in nadzor institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje — Delna neizvršitev prenosa v predpisanem roku — Neobstoj institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje na nacionalnem ozemlju — Pristojnost držav članic za organizacijo njihovega nacionalnega sistema pokojninskega zavarovanja)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. januarja 2010 – Evropska komisija proti Češki republiki
   (Zadeva C-343/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/41/ES - Dejavnosti in nadzor institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje - Delna neizvršitev prenosa v predpisanem roku - Neobstoj institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje na nacionalnem ozemlju - Pristojnost držav članic za organizacijo njihovega nacionalnega sistema pokojninskega zavarovanja)
   2010/C 63/13
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Šimerdová in N. Yerrell, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje v predpisanem roku vseh predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/41/ES z dne 3. junija 2003 o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje (UL L 235, str. 10).

      Izrek

               1.

               Češka republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 8, 9, 13, od 15 do 18 in 20, od (2) do (4), Direktive 2003/41/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. junija 2003 o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje, ni izpolnila obveznosti iz člena 22(1) te direktive.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Češki republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva T-88/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. maja 2011 – BIA Separations proti Komisiji

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. maja 2011 – BIA Separations proti Komisiji
   (Zadeva T-88/11) (1)

   2011/C 186/59
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 103, 2.4.2011.


title: Zadeva C-351/06: Tožba, vložena 24. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/6

         Tožba, vložena 24. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-351/06)
   (2006/C 249/12)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Pignataro-Nolin, zastopnik, I. Kaufmann-Bühler, zastopnik)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Tožeča stranka predlaga Sodišču, naj:

               —

               ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, ko ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2003/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o oglaševanju in sponzorstvu tobačnih izdelkov (1), oziroma s tem, da o njihovem sprejemu ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 10 te direktive;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive se je iztekel 1. julija 2005.

      (1)  UL 2003 L 152, str. 16


title: Zadeva F-85/11: Tožba, vložena 29. avgusta 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/42

         Tožba, vložena 29. avgusta 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-85/11)
   2011/C 340/88
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AST 5 od 1. marca 2009 v napredovalnem obdobju 2009

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije o nenapredovanju tožeče stranke v napredovalnem obdobju 2009 v naziv AST 5 od 1. marca 2009 naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-280/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca (Španija) 22. maja 2013 – Barclays Bank S.A. proti Sara Sánchez Garcia in Alejandro Chacón Barrera

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca (Španija) 22. maja 2013 – Barclays Bank S.A. proti Sara Sánchez Garcia in Alejandro Chacón Barrera
   (Zadeva C-280/13)
   (2013/C 226/05)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Barclays Bank S.A.

      Toženi stranki: Sara Sánchez Garcia in Alejandro Chacón Barrera

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih ter načeli prava Unije o varstvu potrošnikov in pogodbenem ravnovesju razlagati tako, da nasprotujejo španski ureditvi na področju hipotek, ki sicer določa, da lahko hipotekarni upnik zahteva povečanje zavarovanj, kadar ocenjena vrednost nepremičnine pade za 20 %, vendar ne določa, da bi lahko potrošnik-dolžnik-nasprotna stranka v izvršbi, v okviru postopka realizacije hipoteke po predhodni kontradiktorni oceni vrednosti zahteval revizijo te ocenjene vrednosti vsaj za namene iz člena 671 LEC (2), kadar je ta vrednost v obdobju med ustanovitvijo hipoteke in njeno realizacijo narasla za tak ali večji delež?

               2.

               Ali je treba Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih ter načeli prava Unije o varstvu potrošnikov in pogodbenem ravnovesju razlagati tako, da nasprotujejo španski postopkovni ureditvi glede realizacije hipoteke, ki določa, da se lahko upniku, predlagatelju izvršbe, domakne nepremičnina pod hipoteko za 50 % ocenjene vrednosti (zdaj 60 %), kar je neupravičeno sankcioniranje potrošnika-dolžnika-nasprotne stranke v izvršbi, ki ustreza 50 % (zdaj 40 %) te ocenjene vrednosti?

               3.

               Ali je treba Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih ter načeli prava Unije o varstvu potrošnikov in pogodbenem ravnovesju razlagati tako, da je podana zloraba pravice in neupravičena obogatitev, kadar upnik poleg tega, da se mu domakne nepremičnina pod hipoteko za 50 % (zdaj 60 %) ocenjene vrednosti, predlaga dovolitev izvršbe za preostali znesek zaradi poplačila celotnega dolga, ne glede na to, da ocenjena vrednost in/ali realna vrednost domaknjene nepremičnine presega celotni dolg, in čeprav je tako ravnanje določeno v nacionalnem procesnem pravu?

               4.

               Ali je treba Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih ter načeli prava Unije o varstvu potrošnikov in pogodbenem ravnovesju razlagati tako, da se v zvezi z domikom nepremičnine pod hipoteko z ocenjeno vrednostjo in/ali realno vrednostjo, ki je večja od celotnega hipotekarnega posojila, uporabi člen 570 LEC, ki nadomesti uporabo členov 579 in 671 LEC, zaradi česar je treba šteti, da je prišlo do popolnega poplačila upnika, ki je predlagatelj izvršbe?

      (1)  o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15 zvezek 2, str. 288).

      (2)  Zakon o pravdnem postopku.


title: Zadeva T-167/10: Tožba, vložena 7. aprila 2010 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/47

      Tožba, vložena 7. aprila 2010 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
      (Zadeva T-167/10)
      (2010/C 161/75)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Odločba z dne 27. januarja 2010 Generalnega sekretariata – SG.E.3/FM/psi – Ares (2010)43764 – s katero je bila zavrnjena zahteva za ponovno presojo, ki jo je vložila tožeča stranka in v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 predlagala, naj se ponovno preuči stališče, ki ga je Generalni direktorat za informatiko podal v svojem dopisu z dne 18. septembra 2009 na podlagi začetne prošnje tožeče stranke z dne 14. avgusta 2009 za dostop do vseh zahtevkov za ponudbo (RfQ) glede Sklopa 3A naročila ESP-DESIS, naj se razglasi za nično;

                  —

                  Odločba z dne 11. marca 2010 Generalnega sekretariata – SG.E.3/FM/MIB/rc/psi - Ares(2010)131966 – s katero je bila zavrnjena zahteva za ponovno presojo, ki jo je vložila tožeča stranka in v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 predlagala, naj se ponovno preuči stališče, ki so ga Generalni direktorat (GD) za informatiko, Urad za publikacije Evropske unije (UP, prej OPOCE) in GD za proračun podali v svojih dopisih z dne 11. decembra 2009 na podlagi začetne prošnje tožeče stranke z dne 9. oktobra 2009 za dostop do vseh RfQ, ki se nanašajo na vse sklope pogodb ESP, ESP-DIMA in ESP-DESIS (v pristojnosti GD za informatiko), Okvirne pogodbe OPOCE št. 6011, 6102, 6103, 6020, 10042, 6121, 6031, 10030 in Okvirna pogodba GD za proračun št. BUDG/O101;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo sodnih in drugih stroškov tožeče stranke, ki jih je imela v povezavi s to tožbo, tudi če bo zahtevek v tej tožbi zavrnjen.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev svojih zahtevkov navaja, da je Komisija kršila Uredbo št. 1049/2001, ker ni dejansko in posamično pregledala dokumentov, na katere se je nanašala prošnja za dostop, da bi presodila, ali se izjeme, na katere se sklicuje, dejansko lahko uporabijo in ali je mogoče odobriti delni dostop. Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da je treba razloge, na katere se sklicuje Komisija v povezavi z zaščito ekonomske politike EU, zaščito gospodarskih interesov in razlogi javne varnosti, kot popolnoma neutemeljene zavrniti, ker so po mnenju tožeče stranke pavšalni in abstraktni ter ne izkazujejo, da je Komisija posebej posamično pregledala vsebino zahtevanih dokumentov.


title: Združeni zadevi T-230/08 in T-231/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2010 – Asenbaum proti UUNT (WIENER WERKSTÄTTE) ( Znamka Skupnosti — Prijavi besedne znamke Skupnosti WIENER WERKSTÄTTE — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (prej člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2010 – Asenbaum proti UUNT (WIENER WERKSTÄTTE)
   (Združeni zadevi T-230/08 in T-231/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijavi besedne znamke Skupnosti WIENER WERKSTÄTTE - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (prej člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2010/C 328/47
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Paul Asenbaum (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: P. Vögel in E. Ploil, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Predmet

   Tožbi zoper odločbi četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. aprila 2008 (zadevi R 1573/2006-4 in R 1571/2006-4), ki se nanašata na prijavi za registracijo besednega znaka WIENER WERKSTÄTTE kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-230/08 in T-231/08 sta združeni za izdajo sodbe.

               2.

               Tožbi se zavrneta.

               3.

               Paulu Asenbaumu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva T-257/08: Tožba, vložena 30. junija 2008 – Biotronik proti UUNT (BioMonitor)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/53

         Tožba, vložena 30. junija 2008 – Biotronik proti UUNT (BioMonitor)
   (Zadeva T-257/08)
   (2008/C 223/94)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Biotronik Meß- und Therapiegeräte GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnika: U. Sander in R. Böhm, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. aprila 2008 v zadevi R 466/2007-4;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BioMonitor“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 10 in 38, pri čemer je bil seznam proizvodov naknadno spremenjen, tako da so na njem ostali le proizvodi iz razreda 10 (prijava št. 4 556 023)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj naj bi prijavljena znamka imela zadosten razlikovalni učinek, poleg tega pa naj ne bi bila opisna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-106/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 6. marca 2014 – FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution in FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison proti Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 6. marca 2014 – FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution in FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison proti Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie
   (Zadeva C-106/14)
   2014/C 142/35
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution, FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la

      Tožena stranka: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se obveznosti iz členov 7(2) in 33 Uredbe št. 1907/2006 (Reach) (1) v primeru, da je „izdelek“ v smislu te uredbe sestavljen iz več elementov, ki tudi sami ustrezajo opredelitvi „izdelka“ iz te uredbe, uporabljajo samo glede sestavljenega izdelka ali glede vsakega elementa, ki ustreza opredelitvi „izdelka“?

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1).


title: Zadeva T-326/16: Tožba, vložena 20. junija 2016 – Bundesverband Deutsche Tafel/EUIPO – Tiertafel Deutschland (Tafel)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/32

         Tožba, vložena 20. junija 2016 – Bundesverband Deutsche Tafel/EUIPO – Tiertafel Deutschland (Tafel)
   (Zadeva T-326/16)
   (2016/C 287/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bundesverband Deutsche Tafel e.V. (Berlin, Nemčija) (zastopniki: T. Koerl, E. Celenk, S. Vollmer, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tiertafel Deutschland e.V. (Rathenow, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „Tafel“ – Znamka Skupnosti št. 8 985 541

      Postopek pred UUNT: postopek ugotavljanja ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. aprila 2016 v zadevi R 248/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 65(6) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-120/07: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. marca 2011 – Strack proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Prenos letnega dopusta — Člen 4 Priloge V h Kadrovskim predpisom — Službeni razlogi — Člen 73 Kadrovskih predpisov — Direktiva 2003/88/ES — Pravica do plačanega letnega dopusta — Bolniški dopust)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/48

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. marca 2011 – Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-120/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Prenos letnega dopusta - Člen 4 Priloge V h Kadrovskim predpisom - Službeni razlogi - Člen 73 Kadrovskih predpisov - Direktiva 2003/88/ES - Pravica do plačanega letnega dopusta - Bolniški dopust)
   2011/C 252/102
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti več odločb Komisije o zahtevi za prenos neizrabljenega letnega dopusta iz leta 2004 v leto 2005, ki je presegal prag 12 dni. Naložitev Komisiji, naj plača kompenzacijsko plačilo za 26,5 dneva letnega neizrabljenega in neizplačanega dopusta, povečano za obresti po obrestni meri 2 % na leto.

      Izrek

               1.

               Odločba Evropske komisije z dne 15. marca 2007 o zavrnitvi zahteve G. Stracka za prenos neizrabljenega letnega dopusta iz leta 2004 se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil G. Strack.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007, str. 50.


title: Zadeva T-448/13: Tožba, vložena 21. avgusta 2013 – Bora Creations proti UUNT – Beauté Prestige International (essence)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/22

         Tožba, vložena 21. avgusta 2013 – Bora Creations proti UUNT – Beauté Prestige International (essence)
   (Zadeva T-448/13)
   2013/C 304/38
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bora Creations, SL (Ceuta, Španija) (zastopniki: R. Lange, G. Hild in C. Pape, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Beauté Prestige International SA (Pariz, Francija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. junija 2013 v zadevi R 1085/2012-5;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „essence“ za proizvode iz razredov 3, 4, 8, 14, 16, 21, 25 in 26 – prijava znamke Skupnosti št. 6 816 144

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: absolutni razlog za ničnost v skladu s členom 52(1) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (1), to je, da je bil pri registraciji znamke Skupnosti kršen člen 7(1)(b) in (c) te uredbe

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev predloga za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: dopustitev pritožbe in ugotovitev delne ničnosti znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. maja 2005. v zadevi T-359/02 Chum Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Besedna znamka STAR TV — Ugovor imetnika mednarodne figurativne znamke STAR TV — Zavrnitev registracije)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/14

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 4. maja 2005.
   v zadevi T-359/02 Chum Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Besedna znamka STAR TV - Ugovor imetnika mednarodne figurativne znamke STAR TV - Zavrnitev registracije)
   (2005/C 171/23)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi 359/02 Chum Ltd, s sedežem v Torontu (Kanada), ki jo zastopa M. J. Gilbert, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopniki: P. Bullock in S. Laitinen, druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT je bila Star TV AG, s sedežem v Schliernu (Švica), zaradi pritožbe zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. septembra 2002 (zadeva R 1146/2000-2), v zvezi z postopkom z ugovorom med Chum Ltd in Star TV AG, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Mengozzi in I. Wiszniewska-Białecka, sodniki, sodni tajnik: H. Jung, dne 4. maja 2005. razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva T-212/14: Tožba, vložena 31. marca 2014 – PSL proti UUNT – Consortium Ménager Parisien (Predstavitev ure)

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/17

         Tožba, vložena 31. marca 2014 – PSL proti UUNT – Consortium Ménager Parisien (Predstavitev ure)
   (Zadeva T-212/14)
   2014/C 245/23
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PSL Ltd (Kowloon, Hong-Kong) (zastopnika: R. Dissmann in J. Bogatz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Consortium Ménager Parisien (Pariz, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. januarja 2014 v zadevi R 1495/2012-3;

               —

               naloži toženi stranki plačilo stroškov postopka pred sodiščem in pritožbenega postopka pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirani model Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model v obliki ure za proizvode iz razreda 10-02 – model Skupnosti št. 1 600 560-0001

      Imetnik modela Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti modela Skupnosti: Consortium Menager Parisien

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: neobstoj individualne narave v smislu člena 6(1)(b) Uredbe št. 6/2002

      Odločba oddelka za ničnost: zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in razglasitev izpodbijanega modela za ničnega

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 6 Uredbe št. 6/2002


title: Zadeva C-47/10 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. oktobra 2011 – Republika Avstrija proti Scheucher – Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics, Evropski komisiji (Pritožba — Državne pomoči — Člena 87 ES in 88(2) in (3) ES — Uredba (ES) št. 659/1999 — Odločba o nenasprotovanju — Ničnostna tožba — Pogoji dopustnosti — Tožbeni razlogi, ki jih je mogoče uveljavljati za razglasitev ničnosti — Pojem „zainteresirana stranka“ — Obrazložitev sodb — Dokazno breme — Ukrepi procesnega vodstva pred Splošnim sodiščem — Člena 64 in 81 Poslovnika Splošnega sodišča)

text:
               17.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 370/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. oktobra 2011 – Republika Avstrija proti Scheucher – Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics, Evropski komisiji
   (Zadeva C-47/10 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Člena 87 ES in 88(2) in (3) ES - Uredba (ES) št. 659/1999 - Odločba o nenasprotovanju - Ničnostna tožba - Pogoji dopustnosti - Tožbeni razlogi, ki jih je mogoče uveljavljati za razglasitev ničnosti - Pojem „zainteresirana stranka“ - Obrazložitev sodb - Dokazno breme - Ukrepi procesnega vodstva pred Splošnim sodiščem - Člena 64 in 81 Poslovnika Splošnega sodišča)
   2011/C 370/16
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Republika Avstrija (zastopniki: E. Riedl, zastopnik, M. Núñez-Müller, J. Dammann, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Scheucher – Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics (zastopnika: J. Hofer in T. Humer, odvetnika), Evropska komisija (zastopnika: V. Kreuschitz in A. Stobiecka-Kuik, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. novembra 2009 v zadevi Scheucher – Fleisch in drugi proti Komisiji (T-375/04), s katero je Splošno sodišče za nično razglasilo Odločbo Komisije C(2004) 2037 konč. z dne 30. junija 2004 o državni pomoči NN 34A 2000 za programe kakovosti in znaka „AMA-Biozeichen“ in „AMA Gütesiegel“ (UL 2005, C 105, str. 30) – Napačna razlaga pojma „neposredno in posamično nanašajo“ iz člena 263, četrti odstavek, PDEU – Kršitev člena 108(2) PDEU, ker je Splošno sodišče razsodilo, da Komisija mora začeti postopek iz te določbe – Kršitev pravil o dokaznem bremenu – Pomanjkljiva obrazložitev izpodbijane sodbe – Neodreditev nujnih pripravljalnih ukrepov

      Izrek

               1.

               Glavna pritožba in nasprotna pritožba se zavrneta.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva T-290/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2015 – Portnov/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Vključitev imena tožeče stranke — Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam)

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2015 – Portnov/Svet
   (Zadeva T-290/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena tožeče stranke - Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam))
   (2015/C 429/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Andriy Portnov (Kijev, Ukrajina) (zastopnik: M. Cessieux, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in J.–P. Hix, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: D. Gauci in T. Scharf, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 66, str. 1) in Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 66, str. 26) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke vpisano na seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabijo ti omejevalni ukrepi.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Uredba Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na Andriya Portnova.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil A. Portnov.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva C-250/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 12. maja 2017 – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 12. maja 2017 – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA
   (Zadeva C-250/17)
   (2017/C 239/38)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj revizije: Virgílio Tarragó da Silveira

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pravilo iz člena 15 Uredbe (ES) št. 1346/2000 (1) z dne 29. maja 2000 razlagati tako, da vključuje pravdo, ki teče pred sodiščem države članice in v okviru katere se predlaga, da se dolžniku naloži obveznost plačila denarnega zneska, dolgovanega na podlagi pogodbe o opravljanju storitev, in plačilo odškodnine zaradi neizpolnitve te obveznosti, ob upoštevanju, da: (i) je bil dolžnik v postopku pred sodiščem druge države članice razglašen za insolventnega; in (ii) se razglasitev insolventnosti nanaša na dolžnikovo celotno premoženje?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191).


title: Zadeva C-120/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Košiciach (Slovaška republika) 9. marca 2015 – Kovozber s. r. o./Daňový úrad Košice

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Košiciach (Slovaška republika) 9. marca 2015 – Kovozber s. r. o./Daňový úrad Košice
   (Zadeva C-120/15)
   (2015/C 213/22)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Košiciach

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kovozber s. r. o.

      Tožena stranka: Daňový úrad Košice

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 183, prvi odstavek, Direktive 2006/112/ES v različici, ki izhaja iz Direktive 2006/138/ES (1), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki pri določanju pogojev za vračilo presežka davka na dodano vrednost v zvezi s priznavanjem zamudnih obresti (za zamudo pri vračilu navedenega davka) zahteva, da poteče 10 dni od konca davčnega postopka za ugotovitev, ali je zahteva za vračilo presežka utemeljena?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je v primeru, da ne obstajajo nacionalni predpisi o zamudnih obrestih po poteku 10 dni od konca davčnega postopka, nacionalno sodišče pristojno, da po analogiji in v okviru svoje diskrecijske pravice določi ustrezen pravni režim za obresti?

      (1)  UL L 384, 29.12.2006, str. 92.


title: Sodba Sodišča z dne 15. novembra 2013 v zadevi E-11/13 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2002/92/ES z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju)

text:
               27.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/12

      SODBA SODIŠČA

   z dne 15. novembra 2013
   v zadevi E-11/13
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2002/92/ES z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju)
   2014/C 88/09
   V zadevi E-11/13, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ker ni v predpisanem roku ustrezno prenesla odstavkov 1 in 2 člena 9 ter člena 10 Akta, navedenega v točki 13b Priloge IX k Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju), kot je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma EGP – je sodišče Efte v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher, sodnik Per Christiansen in sodnik Páll Hreinsson, 15. novembra 2013 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ker ni v predpisanem roku ustrezno prenesla odstavkov 1 in 2 člena 9 ter člena 10 akta, navedenega v točki 13b Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz tega akta in člena 7 Sporazuma EGP;

               2.

               Republiki Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva F-100/12: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. januarja 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Člen 34(1) Poslovnika — Tožba, vložena po telefaksu v roku za pritožbo in podpisana tako, da je na njej odtisnjen žig z vgraviranim podpisom odvetnika ali na drug način reprodukcije — Prepozna vložitev tožbe — Očitna nedopustnost)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/29

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. januarja 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-100/12)
   (Javni uslužbenci - Člen 34(1) Poslovnika - Tožba, vložena po telefaksu v roku za pritožbo in podpisana tako, da je na njej odtisnjen žig z vgraviranim podpisom odvetnika ali na drug način reprodukcije - Prepozna vložitev tožbe - Očitna nedopustnost)
   2013/C 71/49
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bilo zavrnjeno izplačilo nadomestila tožeči stranki zaradi škode, ki naj bi jo utrpela zaradi zamude pri postopku njene upokojitve na podlagi člena 53 Kadrovskih predpisov in zaradi neobstoja odločbe glede tega, da je bolezen, zaradi katere je bila upokojena, morebiti poklicnega izvora.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-142/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. maja 2014 – SolarWorld in drugi proti Svetu (Začasna odredba — Subvencije — Uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani — Dokončna izravnalna dajatev — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/18

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. maja 2014 – SolarWorld in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-142/14 R)
   ((Začasna odredba - Subvencije - Uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani - Dokončna izravnalna dajatev - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   2014/C 235/24
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: SolarWorld AG (Bonn, Nemčija), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italija) in Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnik: B. Driessen, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve člena 2 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1239/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL L 325, str. 66).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-383/12 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. novembra 2013 – Environmental Manufacturing LLP proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Société Elmar Wolf (Pritožba — Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Figurativna znamka, ki upodablja volčjo glavo — Ugovor imetnika figurativnih mednarodnih in nacionalnih znamk z besednima elementoma „WOLF Jardin“ in „Outils WOLF“ — Relativni razlogi za zavrnitev — Škodovanje razlikovalnemu učinku prejšnje znamke — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 8(5) — Sprememba ekonomskega ravnanja povprečnega potrošnika — Dokazno breme)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/11

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. novembra 2013 – Environmental Manufacturing LLP proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Société Elmar Wolf
   (Zadeva C-383/12 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Figurativna znamka, ki upodablja volčjo glavo - Ugovor imetnika figurativnih mednarodnih in nacionalnih znamk z besednima elementoma „WOLF Jardin“ in „Outils WOLF“ - Relativni razlogi za zavrnitev - Škodovanje razlikovalnemu učinku prejšnje znamke - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(5) - Sprememba ekonomskega ravnanja povprečnega potrošnika - Dokazno breme)
   2014/C 9/16
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Environmental Manufacturing LLP (zastopniki: M. Atkins, solicitor, K. Shadbolt, odvetnik, S. Malynicz, barrister)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik), Société Elmar Wolf

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 22. maja 2012 v zadevi Environmental Manufacturing proti UUNT - Wolf (T-570/10), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev, ki jo je vložil prijavitelj figurativne znamke, ki upodablja volčjo glavo, za proizvode iz razreda 7 zoper odločbo R 425/2010-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 6. oktobra 2010, s katero je bila razveljavljena odločba oddelka za ugovore, s katero je bil zavrnjen ugovor, ki ga je vložil imetnik nacionalnih in mednarodnih figurativnih znamk z besednimi elementi „WOLF Jardin“ in „Outils WOLF“ za proizvode iz razredov 1, 5, 7, 8, 12, 13 in 31 – Razlaga člena 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Relativni razlogi za zavrnitev – Škodovanje razlikovalnemu učinku in ugledu prejšnje znamke

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 22. maja 2012 v zadevi Environmental Manufacturing proti UUNT – Wolf (upodobitev volčje glave) (T-570/10) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 331, 27.10.2012.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2004 v zadevi T-332/02, Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. Snc, Livio Danielis in Domenico D'Alessandro proti Komisiji Evropskih skupnosti, (Carinska unija — Skupnostna tranzitna operacija — Goljufija — Tihotapljenje cigaret — Odpust uvoznih dajatev — Uredba (EGS) št. 1430/79 — Člen 13: klavzula pravičnosti — Izraz„posebna situacija“)

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/22

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. decembra 2004

      v zadevi T-332/02, Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. Snc, Livio Danielis in Domenico D'Alessandro proti Komisiji Evropskih skupnosti,
       (1)

   (Carinska unija - Skupnostna tranzitna operacija - Goljufija - Tihotapljenje cigaret - Odpust uvoznih dajatev - Uredba (EGS) št. 1430/79 - Člen 13: klavzula pravičnosti -
         Izraz
       „
         posebna situacija
      “)
   (2005/C 45/50)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-332/02, Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. Snc, s sedežem v Trstu (Italija), Livio Danielis, stanujoč v Trstu in Domenico D'Alessandro, stanujoč v Trstu, ki jih zastopa G. Leone, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva X. Lewis in R. Amorosi, nato pa M. Lewis skupaj z G. Bambara, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije REM 14/01 z dne 28. junija 2002, s katero ni bilo ugodeno zahtevku Italijanske republike za odpust uvoznih dajatev v korist tožečih strank in podredno predlog za ugotovitev delnega odpusta carinskega dolga, ki ustreza omenjenim dajatvam, je Sodišče prve stopnje (peti senat) v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in J. D. Cooke, sodnika, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 14. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeče stranke nosijo svoje lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 7, 11.1.2003.


title: Zadeva T-314/05: Tožba, vložena 10. avgusta 2005 — Arko in drugi proti Komisiji

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/23

         Tožba, vložena 10. avgusta 2005 — Arko in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-314/05)
   (2005/C 281/44)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Eva Arko (Bruselj, Belgija) in 28 drugih (zastopnika: S. Rodrigues, avocat, A. Jaume, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasitev ničnosti odločb o imenovanju, ki jih je sprejela tožena stranka in ki določajo naziv tožečih strank ob uporabi člena 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom in plačilni razred ob uporabi določb, ki veljajo od 1. maja 2004;

               —

               prikaz toženi stranki učinkov, do katerih pride zaradi razglasitve ničnosti izpodbijanih odločb, in zlasti ponovne razvrstitve tožečih strank ob uporabi tabele enakovrednosti iz člena 2(1) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, in to z retroaktivnim učinkom od datuma začetka učinkovanja odločb o imenovanju tožečih strank;

         Podredno:

               —

               naložitev Komisiji povračila škode, ki so jo utrpele tožeče stranke zato, ker niso bile razvrščene ob uporabi člena 2(1) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, od datuma začetka učinkovanja odločb o njihovem imenovanju.

         V vsakem primeru:

               —

               naložitev plačila vseh stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke, uradniki Komisije, so osebe, ki so bile izbrane na natečajih, ki so potekali pred začetkom veljavnosti sprememb Kadrovskih predpisov, torej pred 1. majem 2004. Ker so bile zaposlene po tem datumu, so bile imenovane v naziv in plačilni razred, kot ju določajo novi Kadrovski predpisi, za katere menijo, da so manj ugodni. S to tožbo izpodbijajo svoja imenovanja.
   Uveljavljajo, da se v obravnavanem primeru člen 12 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom ne uporablja, podredno pa nezakonitost te določbe, ki naj bi kršila več pravnih načel Skupnosti. V tej zvezi se, prvič, sklicujejo na načela prepovedi diskriminacije, enakega obravnavanja in prostega gibanja delavcev. Tožeče stranke ocenjujejo, da so bila ta načela kršena zato, ker je večina zadevnih uradnikov državljanov novih držav članic. Menijo tudi, da naj bi bile diskriminirane v primerjavi z uradniki, ki so navedeni na istem seznamu ustreznih kandidatov in so bili imenovani pred 1. majem 2004.
   V istem okviru tožeče stranke zatrjujejo domnevno kršitev člena 31 Kadrovskih predpisov, ki določa imenovanje novih uradnikov v naziv in v skupino nalog, navedenih v obvestilu o natečaju, domnevno kršitev načel zaupanja v pravo, pravne varnosti, dobre uprave in sorazmernosti, dolžnosti skrbnega ravnanja uprave ter zlorabo pooblastil.


title: Zadeva T-179/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2013 – Wirtgen proti UUNT (Oblika vpetja za orodja) (Znamka Skupnosti — Zavrnitev registracije — Umik zahteve za registracijo — Ustavitev postopka)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2013 – Wirtgen proti UUNT (Oblika vpetja za orodja)
   (Zadeva T-179/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Zavrnitev registracije - Umik zahteve za registracijo - Ustavitev postopka)
   2014/C 45/52
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wirtgen GmbH (Windhagen, Nemčija) (zastopnik: S. Jackermeier, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Poch, zastopnik)

      Predmet

   Tožba za razveljavitev odločbe četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 15. februarja 2012 (R 1923/2011-4) v zvezi z zahtevo za registracijo tridimenzionalne znamke v obliki vpetja za orodja kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012.


title: Zadeva C-227/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 28. aprila 2017 – Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 28. aprila 2017 – Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss
   (Zadeva C-227/17)
   (2017/C 249/29)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Medtronic GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Neuss

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba kombinirano nomenklaturo v Prilogi I Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/1754 z dne 6. oktobra 2015 (1), razlagati tako, da se sistemi za fiksacijo hrbtenice, podrobneje opisani (2) v sklepu, uvrstijo pod tarifno podštevilko 9021 90 90?

      (1)  UL 2015, L 285, str. 1.

      (2)  Sistemi za fiksacijo hrbtenice znamke CD Horizon SOLERA Spinal System.