title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2004 v zadevi C-113/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Telekomunikacije — Direktiva 97/33/ES — Storitev prenosljivosti številke — Negeografske številke)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/10

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 9. septembra 2004
   v zadevi C-113/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Telekomunikacije - Direktiva 97/33/ES - Storitev prenosljivosti številke - Negeografske številke)
   (2004/C 262/19)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-113/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Giolito in M. Shotter) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in C. Lemaire), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti iz člena 226 ES, je Sodišče (peti senat) v sestavi C. Gulmann (poročevalec), predsednik senata, S. von Bahr, sodnik, in R. Silva de Lapuerta, sodnica, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 9. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Francoska republika, s tem da ni zagotovila, da bi bila prenosljivost negeografskih številk na razpolago najkasneje do 1. januarja 2000, kot zahteva člen 12(5) Direktive 97/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 1997 o medomrežnem povezovanju v telekomunikacijah glede na zagotavljanje univerzalne storitve in medobratovalnosti z uporabo načel zagotavljanja odprtosti omrežij (ONP), kot je bila spremenjena s členom 1(2) Direktive 98/61/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 1998 o prenosljivosti številke in predizbiri operaterja, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 10.5.2003.


title: Zadeva T-334/05: Tožba, vložena 29. avgusta 2005 — Neirinck proti Komisiji

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/29

         Tožba, vložena 29. avgusta 2005 — Neirinck proti Komisiji
   (Zadeva T-334/05)
   (2005/C 281/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Wineke Neirinck (Bruselj, Belgija) (zastopniki: G. Vandersanden, L. Levi in C. Ronzi, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi z molkom odškodninskega zahtevka in, po potrebi, odločbo o zavrnitvi njene pritožbe;

               —

               ugotovitev odškodninskemu zahtevku za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki jo je utrpela zaradi kršitve obljube Komisije, da jo bo zaposlila pri Uradu za preiskave in disciplino (IDOC) najkasneje 1. maja 2004, ta znesek je bil določen ex aequo et bono na 576 593,20 evrov;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je najprej, od 1. maja 1998 do 30. aprila 2001, delala na Komisiji kot napoteni nacionalni strokovnjak, nato pa kot začasni uslužbenec na podlagi pogodbe, ki se je iztekla 30. aprila 2004.
   Od oktobra 2003 naprej je tožeča stranka ukrepala, da bi se od 1. maja 2004 naprej na novo zaposlila kot začasni uslužbenec. Trdi, da naj bi ji Urad za preiskave in disciplino ponudil delovno mesto vendar naj bi bilo njegovo zaposlovanje na koncu neuspešno zaradi napake služb Komisije. Trdi, da naj bi DG ADMIN zavrnil njeno zaposlitev, ker naj bi ugotovil, da je dosegla najvišje možno obdobje šest let zaposlitve. Tožeča stranka meni, da naj bi bila ta razlaga napačna, njena prva tri leta, ko je delala na Komisiji kot nacionalni strokovnjak, se naj ne bi upoštevala. Trdi, da je uprava na koncu priznala svojo napako ampak naj bi bilo med tem, delovno mesto, ki so ji ga ponudili, po prestrukturiranju ukinjeno.
   S tožbo tožeča stranka uveljavlja nadomestilo škode, ki naj bi jo utrpela. Navaja kršitev splošnih načel legitimnega pričakovanja, pravne varnosti, dobre vere, načela obrazložitve, preglednosti, „patere legem quam ipse fecisti legem“, obveznosti dobre uprave, pravice do zaslišanja, načela dolžne skrbnosti in načela interesa službe.


title: Zadeva C-641/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. januarja 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/18

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. januarja 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-641/11) (1)

   2013/C 108/40
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 58, 25.2.2012.


title: Zadeva T-425/07: Tožba, vložena 16. novembra 2007 – Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (100)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/46

         Tožba, vložena 16. novembra 2007 – Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (100)
   (Zadeva T-425/07)
   (2008/C 22/87)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol, sp. z o.o. (Częstochowa, Poljska) (zastopnica: D. Rzążewska, pravna svetovalka)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. septembra 2007 v zadevi št. R 1274/2006-4 naj se v celoti razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „100“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 28 in 41 (prijava št. 3 875 408).

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev registracije.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna uporaba določb člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti (1). Po mnenju tožeče stranke znak „100“ glede navedenih proizvodov ni niti opisen niti nima razlikovalnega učinka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993, UL 1994, L 11, str. 1.


title: Zadeva C-572/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Ustí nad Labem (Češka republika) 24. decembra 2007 – RLRE Tellmer Property s.r.o. proti Finanční ředitelství v Ústí nad Labem

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Ustí nad Labem (Češka republika) 24. decembra 2007 – RLRE Tellmer Property s.r.o. proti Finanční ředitelství v Ústí nad Labem
   (Zadeva C-572/07)
   (2008/C 79/25)
   Jezik postopka: češčina
   Predložitveno sodišče
   Krajský soud v Ustí nad Labem (Češka republika)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: RLRE Tellmer Property s.r.o.

      Tožena stranka: Finanční ředitelství v Ústí nad Labem
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se lahko določbe člena 6 (Opravljanje storitev) in člena 13 (Oprostitve) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (1) razlaga tako, da se na eni strani dajanje v najem stanovanja (eventualno prostora za drug namen kot bivanje) in na drugi strani čiščenje skupnih delov obravnava kot samostojno obdavčljive storitve, ločene ena od druge.

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen – kar predvideva Krajský soud v Ústí nad Labem – le-to meni, da je Sodišče koristno vprašati, ali določba člena 13 zgoraj navedene direktive, natančneje točka B(1), (i) zahteva obračun davka na dodano vrednost pri stroških čiščenja skupnih delov najemniške stanovanjske hiše ali (ii) ga izključuje ali (iii) dopušča, da država članica odloči o njegovem obračunu.

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-69/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki, vložena  6. februarja 2005

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/12

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki, vložena 6. februarja 2005
   (Zadeva C-69/06)
   (2006/C 74/22)
   Jezik postopka: slovaščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata N. Yerrell in Tomáš Kukal, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 6. februarja 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Slovaški republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti predlaga Sodišču, naj:

               1.

               ugotovi, da Slovaška republika s tem, ko ni sprejela zakonov in drugih predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 76/914/EGS z dne 16. decembra 1976 o najnižji stopnji usposabljanja za nekatere voznike v cestnem prometu (1), oziroma v vsakem primeru s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Slovaški republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel dne 1. maja 2004.

      (1)  UL L 357, 29.12.1976, str. 36.


title: Zadeva C-447/07: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 11. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 39 ES – Zaposlovanje v državni upravi – Kapitani in častniki (prvi častniki) ladij – Izvajanje pooblastil javnih organov na ladji – Zahteva po državljanstvu države članice zastave)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 11. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-447/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 39 ES - Zaposlovanje v državni upravi - Kapitani in častniki (prvi častniki) ladij - Izvajanje pooblastil javnih organov na ladji - Zahteva po državljanstvu države članice zastave)
   (2008/C 285/16)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in Pignataro-Nolin, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik, S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 39 ES – Nacionalna zakonodaja, ki pridružuje zaposlitev kapitana in prvega častnika na vseh ladjah pod zastavo te države svojim državljanom
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da je v svoji zakonodaji obdržala zahtevo po italijanskem državljanstvu za opravljanje nalog kapitana in častnika (prvi častniki ladij) na vseh ladjah pod italijansko zastavo, ni izpolnila obveznosti iz člena 39 ES.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007.


title: Zadeva T-595/10: Tožba, vložena 17. decembra 2010 – Zenato proti UUNT – Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA)

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/21

         Tožba, vložena 17. decembra 2010 – Zenato proti UUNT – Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA)
   (Zadeva T-595/10)
   2011/C 72/36
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alberto Zenato (Verona, Italija) (zastopnik: A. Rizzoli, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Italija)

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               To tožbo skupaj s prilogami razglasi za dopustno;

               —

               odločbo odbora za pritožbe razveljavi v delu, v katerem je bila za nično razglašena izpodbijana odločba in kjer je bila določena delitev stroškov postopka;

               —

               posledično, potrdi odločbo oddelka za ugovore;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „RIPASSA“ (zahteva za registracijo št. 106 955), za proizvode iz razreda 33

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Verona

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: italijanska besedna znamka „VINO DI RIPASSO“ (št. 528 778), za proizvode iz razreda 33

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev izpodbijane odločbe in vrnitev spisa oddelku za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev in napačna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-119/06: Tožba, vložena  19. aprila 2006  — Usha Martin proti Svetu in Komisiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/18

         Tožba, vložena 19. aprila 2006 — Usha Martin proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-119/06)
   (2006/C 154/47)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Usha Martin Ltd (Kalkuta, Indija) (zastopnika: K. Adamantopoulos, odvetnik, in J. Branton, solicitor)

      Toženi stranki: Svet Evropske Unije in Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Da se na podlagi člena 230 Pogodbe o ustanovitvi Evropskih skupnosti razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 22. decembra 2005 o spremembi Sklepa 1999/572/ES o sprejetju zavez, ponujenih v zvezi s protidampinškimi postopki glede uvoza jeklenih žičnatih vrvi in kablov s poreklom, med drugim, iz Indije, ki je bil objavljen 26. januarja 2006 v Uradnem listu Evropske unije, UL L 22/54, z dne 26.01.2006 („sporna odločba“), kolikor se nanaša na tožečo stranko in umika najnižjo raven cenovne zaveze, ki je veljala pred tem.

               —

               Da se na podlagi člena 230 Pogodbe o ustanovitvi Evropskih skupnosti razglasi ničnost Uredbe Sveta (ES) št. 121/2006 z dne 23. januarja 2006 o spremembah Uredbe (ES) št. 1858/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz jeklenih vrvi in kablov s poreklom, med drugim, iz Indije, ki je bila objavljena 26. januarja 2006 v Uradnem listu Evropske unije, UL L 22/1, 26.01.2006 razveljavi, v kolikor se nanaša na tožečo stranko in uveljavlja sporno odločbo, ki umika najnižjo raven cenovne zaveze, ki je pred tem veljala za tožečo stranko.

               —

               Da se stroški v zvezi s tem postopkom naložijo v plačilo toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je proizvajalec izvoznik jeklenih žičnatih vrvi v Indiji in izvaža v Evropsko unijo.
   Komisija je s sklepom z dne 13. avgusta 1999 (1) sprejela določeno najnižjo cenovno zavezo za ponudbo, ki velja med drugim za tožečo stranko v okviru protidampinških postopkov v zvezi z uvozom jeklenih žičnatih vrvi in kablov s poreklom npr. iz Indije.
   S sklepom 2006/38 (2) je Komisija umaknila sprejetje cenovne zaveze za ponudbo s strani tožeče stranke na podlagi tega, da, kot navaja tožeča stranka, ni prijavila prodaje izven področja cenovne zaveze in je zatrjevala dubajsko poreklo jeklenih žičnatih vrvi in kablov iz Dubaja, ko bi pravzaprav poreklo moralo biti indijsko glede na nezadostno nadaljnjo obdelavo indijskih surovin v Dubaju. Z Uredbo Sveta št. 121/2006 (3) je bila uvedena dokončna protidampinška dajatev, ki je uveljavila odločbo Komisije.
   Kar se tiče opustitve poročanja prodaj izven področja najnižje cenovne zaveze tožeča stranka navaja, da je to povezano s človeško napako, in zatrjuje, da gre pri tem za kršitev načela sorazmernosti, ker ne gre za bistveno kršitev cenovne zaveze in bi zato morala biti posledica te kršitve navodila, da ne bi prišlo do take kršitve v bodoče, in ne umik cenovne zaveze. Tožeča stranka nadalje trdi, da industriji Skupnosti ni bila povzročena bistvena škoda.
   Kar se tiče zatrjevanega dubajskega porekla tožeča stranka navaja, da so institucije zmotno uporabile pravo s tem, da so napravile napačno analizo porekla, saj je Komisija domnevno uporabila kriterij, ali je prišlo do spremembe v tarifni številki zadevnega proizvoda, med tem ko so po mnenju tožeče stranke relevantni kriteriji sledeči:

               i)

               zadnja bistvena predelava ali obdelava;

               ii)

               obdelava mora biti ekonomsko upravičena;

               iii)

               obdelava mora biti izvedena v podjetju, ki je opremljeno za ta namen; in

               iv)

               rezultat obdelave mora biti proizvodnja novega proizvoda ali mora predstavljati pomembno fazo proizvodnje.

         Poleg tega bi lahko bile sankcije manj zahtevne, kot je umik cenovne zaveze, kot na primer uvedba protidampinške dajatve s strani carinskih organov držav članic ali postavitev pogoja, da se ustavi izvoz vrvi, narejenih iz indijskega konopca, iz Dubaja.
   Tožeče stranka se zato sklicuje na kršitev prava, pomanjkanje obrazložitve, zlorabo pooblastil in kršitev načela sorazmernosti.

      (1)  Sklep Komisije 1999/572/ES z dne 13. avgusta 1999 o sprejetju zavez, ponujenih v zvezi s protidampinškimi postopki glede uvoza jeklene žice, vrvi in kablov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Madžarske, Indije, Republike Koreje, Mehike, Poljske, Južne Afrike in Ukrajine (UL 1999, L 217, str. 63).

      (2)  Sklep Komisije 2006/38/ES z dne 22. decembra 2005 o spremembi Sklepa 1999/572/ES o sprejetju zavez, ponujenih v zvezi s protidampinškimi postopki glede uvoza jeklenih žičnatih vrvi in kablov s poreklom, med drugim, iz Indije (UL 2006, L 22, str. 54).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 121/2006 z dne 23. januarja 2006 o spremembah Uredbe (ES) št. 1858/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz jeklenih vrvi in kablov s poreklom, med drugim, iz Indije (UL 2006, L 22, str. 1).


title: Zadeva T-72/14: Tožba, vložena 30. januarja 2014 – Bateaux mouches proti UUNT (BATEAUX MOUCHES)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/37

         Tožba, vložena 30. januarja 2014 – Bateaux mouches proti UUNT (BATEAUX MOUCHES)
   (Zadeva T-72/14)
   2014/C 102/58
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Compagnie des bateaux mouches SA (Pariz, Francija) (zastopnik: G. Barbaut, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna;

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. novembra 2013 v zadevi R 284/2013-2;

               —

               spremeni odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. novembra 2013 v zadevi R 284/2013-2;

               —

               Splošnemu sodišču Evropske unije naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: mednarodna registracija, ki označuje Evropsko unijo, besedne znamke „BATEAUX MOUCHES“ za storitve iz razreda 37 (št. 1 092 478)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7, prvi odstavek, (b) Uredbe št. 207/2009

               —

               napačna odločitev, da sporna znamka z uporabo ni pridobila razlikovalnega učinka za storitve iz prijavljene znamke


title: Zadeva T-316/99: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 16. oktobra 2006 — Pierik-Bomers proti Komisiji

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/30

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 16. oktobra 2006 — Pierik-Bomers proti Komisiji
   (Zadeva T-316/99) (1)

   (2006/C 310/64)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik drugega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 63, 4.3.2000.


title: Zadeva C-548/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 21. oktobra 2015 – J. J. de Lange/Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 21. oktobra 2015 – J. J. de Lange/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-548/15)
   (2016/C 038/31)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: J. J. de Lange

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3 Direktive Sveta 2000/78/ES (1) z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu razlagati tako, da se uporablja za davčno olajšavo, vključeno v davčne določbe, na podlagi katere se študijski stroški pod določenimi pogoji lahko odbijejo od obdavčljivega dohodka?

         Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje nikalen:

               2.

               Ali je treba prepoved diskriminacije zaradi starosti kot splošno načelo prava Unije uporabiti v primeru davčne olajšave, na podlagi katere se izdatki za izobraževanje lahko odbijejo le pod določenimi pogoji, tudi tedaj, če ta olajšava ne spada na stvarno področje uporabe Direktive 2000/78/ES in navedena določba ni namenjena izvajanju prava Unije?

         Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:

               3.

                           (a)

                           Ali je mogoče neenako obravnavanje, ki ni združljivo s prepovedjo diskriminacije zaradi starosti kot splošnega načela prava Unije, utemeljiti ob upoštevanju pogojev, določenih v členu 6 Direktive 2000/78/ES?

                           (b)

                           Če to ni mogoče: katera merila veljajo pri uporabi te prepovedi ali za utemeljitev razlikovanja po starosti?

               4.

                           (a)

                           Ali je treba člen 6 Direktive 2000/78/ES in/ali prepoved diskriminacije zaradi starosti razlagati tako, da je neenako obravnavanje na podlagi starosti mogoče utemeljiti, če razlog za to neenako obravnavanje zadeva le del primerov, ki jih navedeno razlikovanje obsega?

                           (b)

                           Ali je mogoče razlikovanje po starosti utemeljiti s stališčem zakonodajalca, da od določene starosti naprej ni potrebno, da je na voljo davčna olajšava, saj je zadevna oseba „sama odgovorna“ za dosego cilja, ki ga ima ta olajšava?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79.


title: Zadeva C-446/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 7. avgusta 2013 – Société Fonderie 2A proti Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 7. avgusta 2013 – Société Fonderie 2A proti Ministre de l'Économie et des Finances
   (Zadeva C-446/13)
   2013/C 304/12
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Société Fonderie 2A

      Druga stranka v postopku: Ministre de l'Économie et des Finances

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe Šeste direktive [77/388/EGS] (1), na podlagi katerih je mogoče opredeliti kraj dobave znotraj Skupnosti, razumeti tako, da gre v primeru, v katerem je blago, ki ga družba dobavi stranki v drugi državi Evropske unije, potem ko je za račun prodajalca predelano na sedežu druge družbe v državi stranke, za dobavo med državo prodajalca in državo končnega prejemnika, ali pa gre za dobavo znotraj države končnega prejemnika, s kraja predelave?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).


title: Zadeva C-4/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 3. januarja 2018 – Michael Winterhoff, stečajni upravitelj družbe DIREKTexpress Holding AG/Finanzamt Ulm

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 3. januarja 2018 – Michael Winterhoff, stečajni upravitelj družbe DIREKTexpress Holding AG/Finanzamt Ulm
   (Zadeva C-4/18)
   (2018/C 123/13)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Michael Winterhoff, stečajni upravitelj družbe DIREKTexpress Holding AG

      Tožena stranka: Finanzamt Ulm

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je podjetnik, ki izvaja uradno vročanje pisanj v skladu s predpisi javnega prava, „izvajalec univerzalne storitve“ v smislu člena 2, točka 13, Direktive 97/67/ES z dne 15. decembra 1997 (1), ki izvaja univerzalno poštno storitev ali njene dele, in ali so te storitve v skladu s členom 132(1)(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2) oproščene davka?

      (1)  Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71).

      (2)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva T-179/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. februarja 2018 – Laboratoire Nuxe/EUIPO – Camille in Tariot (NYouX) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije NY ouX — Prejšnja nacionalna besedna znamka NUXE — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 94(1), prvi stavek, Uredbe (EU) 2017/1001) — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost proizvodov — Podobnost znakov — Razlikovalni učinek — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b)Uredbe 2017/1001))

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. februarja 2018 – Laboratoire Nuxe/EUIPO – Camille in Tariot (NYouX)
   (Zadeva T-179/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije NY ouX - Prejšnja nacionalna besedna znamka NUXE - Obveznost obrazložitve - Člen 75, prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 94(1), prvi stavek, Uredbe (EU) 2017/1001) - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost proizvodov - Podobnost znakov - Razlikovalni učinek - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b)Uredbe 2017/1001)))
   (2018/C 123/25)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laboratoire Nuxe (Pariz, Francija) (zastopnika: P. Wilhelm in J. Roux, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard–Monguiral in V. Ruzek, agenta)

      Drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Élisabeth Camille (Alicante, Španija) in Jean-Yves Tariot (Alicante)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. januarja 2017 (zadeva R 718/2016-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Laboratoire Nuxe na eni strani ter É. Camille in J.-Y. Tariotom na drugi strani.

      Izrek

               1.

               Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 16. januarja 2017 (zadeva R 718/2016-5) se razveljavi.

               2.

               EUIPO se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva T-65/18: Tožba, vložena 6. februarja 2018 – Venezuela/Svet

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/24

         Tožba, vložena 6. februarja 2018 – Venezuela/Svet
   (Zadeva T-65/18)
   (2018/C 134/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bolivarska republika Venezuela (zastopnika: F. Di. Gianni in L. Giuliano, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Uredbo Sveta (EU) 2017/2063 z dne 13. novembra 2017 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli v delu, v katerem se njene določbe nanašajo na tožečo stranko, razglasi za nično; in

               —

               naloži Svetu plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet je kršil pravico tožeče stranke do izjave s tem, da je sprejel omejevalne ukrepe, ne da bi predhodno obvestil tožečo stranko o svoji nameri in ne da bi poslušal stališče tožeče stranke o dejstvih, ki naj bi upravičevala omejevalne ukrepe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je kršil obveznost obrazložitve in ni predložil zadostnih dokazov za sprejetje omejevalnih ukrepov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet je storil očitno napako pri presoji glede dejstev, na katerih temeljijo omejevalni ukrepi.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: omejevalni ukrepi so v skladu z običajnim mednarodnim pravom nezakoniti protiukrepi.


title: Zadeva C-182/17: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člen 2(1)(c), člen 9 in člen 13(1) — Nezavezanost za plačilo DDV — Pojem „oseba javnega prava“ — Gospodarska družba, ki je v 100 % lasti občine in je zadolžena za opravljanje nekaterih javnih nalog v pristojnosti te občine — Opredelitev teh nalog in plačila zanje v pogodbi, sklenjeni med to družbo in to občino)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/11

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Zadeva C-182/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1)(c), člen 9 in člen 13(1) - Nezavezanost za plačilo DDV - Pojem „oseba javnega prava“ - Gospodarska družba, ki je v 100 % lasti občine in je zadolžena za opravljanje nekaterih javnih nalog v pristojnosti te občine - Opredelitev teh nalog in plačila zanje v pogodbi, sklenjeni med to družbo in to občino))
   (2018/C 134/14)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Izrek

               1.

               Člen 2(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je dejavnost, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v okviru katere mora družba na podlagi pogodbe med njo in občino opravljati nekatere javne naloge, opravljanje storitev za plačilo, ki je na podlagi te določbe predmet davka na dodano vrednost, pri čemer mora upoštevna dejstva preveriti predložitveno sodišče.

               2.

               Člen 13(1) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da dejavnost, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v okviru katere mora družba na podlagi pogodbe med njo in občino opravljati nekatere občinske javne naloge, ne spada na področje uporabe pravila o nezavezanosti za plačilo davka na dodano vrednost iz te določbe, če ta dejavnost pomeni ekonomsko dejavnost v smislu člena 9(1) te direktive, pri čemer mora upoštevna dejstva in elemente nacionalnega prava preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva T-94/18: Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Multifit Tiernahrungs/EUIPO (fit+fun)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/32

         Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Multifit Tiernahrungs/EUIPO (fit+fun)
   (Zadeva T-94/18)
   (2018/C 134/45)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Nemčija) (zastopnika: N. Weber in L. Thiel, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije fit+fun – prijava št. 15 996 432

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. decembra 2017 v zadevi R 847/2017-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-307/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2018 – CEE Bankwatch Network/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s sklepom Komisije o odobritvi Euratom posojila v podporo programu za izboljšanje varnosti jedrskih elektrarn v Ukrajini — Delna zavrnitev dostopa — Izjema zaradi varstva javnega interesa, kar zadeva mednarodne odnose — Izjema zaradi varstva poslovnih interesov — Prevladujoč javni interes — Uredba (ES) št. 1367/2006 — Uporaba za dokumente v zvezi s sklepi, sprejetimi v okviru Pogodbe ESAE)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2018 – CEE Bankwatch Network/Komisija
   (Zadeva T-307/16) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s sklepom Komisije o odobritvi Euratom posojila v podporo programu za izboljšanje varnosti jedrskih elektrarn v Ukrajini - Delna zavrnitev dostopa - Izjema zaradi varstva javnega interesa, kar zadeva mednarodne odnose - Izjema zaradi varstva poslovnih interesov - Prevladujoč javni interes - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Uporaba za dokumente v zvezi s sklepi, sprejetimi v okviru Pogodbe ESAE))
   (2018/C 134/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CEE Bankwatch Network (Praga, Češka republika) (zastopnik: C. Kiss, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Zadra, F. Clotuche-Duvieusart in C. Cunniffe, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva M. Holt in D. Robertson, nato S. Brandon, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa C(2016) 2319 final Komisije z dne 15. aprila 2016, s katerim je Komisija na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) zavrnila dostop do več dokumentov v zvezi s Sklepom Komisije C(2013) 3496 final z dne 24. junija 2013 o odobritvi Euratom posojila v podporo programu za izboljšanje varnosti jedrskih elektrarn v Ukrajini.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Podjetje CEE Bankwatch Network nosi poleg svojih stroškov tudi stroške Evropske komisije.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 305, 22.8.2016.


title: Zadeva C-185/17: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – xxx/xxx (Predhodno odločanje — Skupna carinska tarifa — Uvrstitev blaga — Evropski harmonizirani standard EN 590:2013 — Tarifna podštevilka 2710 19 43 kombinirane nomenklature — Upoštevna merila za uvrstitev blaga kot „plinsko olje“)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/11

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – xxx/xxx
   (Zadeva C-185/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Uvrstitev blaga - Evropski harmonizirani standard EN 590:2013 - Tarifna podštevilka 2710 19 43 kombinirane nomenklature - Upoštevna merila za uvrstitev blaga kot „plinsko olje“))
   (2018/C 134/15)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad – Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Mitnitsa Varna

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo:„SAKSA“ ООD

      ob udeležbi: Okrazhna prokuratura – Varna

      Izrek

   Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različici, ki izhaja iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1101/2014 z dne 16. oktobra 2014, je treba razlagati tako, da mineralnega olja, kot je to, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, zaradi njegovih značilnosti glede destilacije ni mogoče uvrstiti kot plinsko olje pod tarifno podštevilko 2710 19 43 te nomenklature, tudi če to olje izpolnjuje zahteve iz harmoniziranega standarda EN 590, v različici iz septembra 2013 v zvezi s plinskim oljem za arktične podnebne razmere ali ostre zime.

      (1)  UL C 213, 3.7.2017.


title: Zadeva T-96/18: Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Cabell/EUIPO – Zorro Productions (ZORRO)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/32

         Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Cabell/EUIPO – Zorro Productions (ZORRO)
   (Zadeva T-96/18)
   (2018/C 134/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Robert W. Cabell (Renton, Washington, Združene države) (zastopnik: K. Bröcker, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Zorro Productions, Inc. (Berkeley, Kalifornija, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije ZORRO – znamka Unije št. 5 399 787

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 19. decembra 2017 v zadevi R 1637/2015-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               ugodi predlogu za razglasitev delne ničnosti registracije znamke Unije št. 5399 787 za vse izpodbijane proizvode in storitve;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 2017/1001 v povezavi z njenim členom 59(1)(a).


title: Zadeva T-66/18: Tožba, vložena 29. januarja 2018 – Tsapakidou/Sodišče

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/25

         Tožba, vložena 29. januarja 2018 – Tsapakidou/Sodišče
   (Zadeva T-66/18)
   (2018/C 134/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Argyro Tsapakidou (Berlin, Nemčija) (zastopnik: E. Kleani, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo Sodišča z dne 23. novembra 2017 (referenčna številka 20173939), s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranka v zvezi z obvestilom glede sklenitve pogodb z zunanjimi prevajalci 2017/S 002-001564 za grški jezik, razglasi za nično in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da izpodbijana odločba krši temeljna načela prava EU, v skladu s katerimi morajo biti upravni akti dovolj obrazloženi in morajo vsebovati načela, na katerih temeljijo. Ti merili nista izpolnjeni. Tožeča stranka zlasti trdi, da je bila utemeljitev, ki jo je podala tožena stranka, nezadostna glede na člen 4(3)(1) razpisne dokumentacije. Poleg tega tožeči stranki informacije, ki so ji bile dane, niso omogočile, da bi presodila veljavnost rezultatov zadevnega testnega prevoda. Ni imela dovolj informacij glede smernic za ocenjevanje in meril, na podlagi katerih je bila izpodbijana odločba sprejeta.


title: Zadeva C-41/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Italija) 22. januarja 2018 – Meca Srl/Comune di Napoli

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Italija) 22. januarja 2018 – Meca Srl/Comune di Napoli
   (Zadeva C-41/18)
   (2018/C 142/36)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Meca Srl

      Tožena stranka: Comune di Napoli

      Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali načeli varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in načela, ki iz teh izhajajo, kot so načelo enakega obravnavanja, načelo prepovedi diskriminacije ter načeli sorazmernosti in učinkovitosti iz Direktive 2014/24/EU (1), pa tudi določbe člena 57(4)(c) in (g) navedene direktive, nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje, kot je italijanska, ki v členu 80(5)(c) zakonske uredbe št. 50/2016 določa, da izpodbijanje precejšnjih pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri izvedbi prejšnjega naročila in so privedle do predčasne odpovedi prejšnje pogodbe o izvedbi javnega naročila, pred sodiščem naročniku preprečuje vsakršno ocenjevanje zanesljivosti ponudnika do končne sodbe v civilnem postopku, in sicer ne da bi zadevna družba pred tem dokazala, da je sprejela ukrepe za tako imenovano samoočiščevanje, namenjene odpravi kršitev in preprečevanju njihovega ponavljanja?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva T-764/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2018 – Paulini/ECB (Javni uslužbenci — Uslužbenci ECB — Osebni prejemki — Letna revizija plač in dodatkov — Zakonitost smernic — Metoda za izračun — Upoštevanje odsotnosti z dela zaradi bolezni — Upoštevanje dejavnosti predstavnika delavcev — Načelo prepovedi diskriminacije)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2018 – Paulini/ECB
   (Zadeva T-764/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uslužbenci ECB - Osebni prejemki - Letna revizija plač in dodatkov - Zakonitost smernic - Metoda za izračun - Upoštevanje odsotnosti z dela zaradi bolezni - Upoštevanje dejavnosti predstavnika delavcev - Načelo prepovedi diskriminacije))
   (2018/C 142/61)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jörn Paulini (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopniki: sprva L. Levi in M. Vandenbussche, nato L. Levi in A. Tymen ter nazadnje L. Levi, odvetnice)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: F. von Lindeiner in D. Camilleri Podestà, agenta, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU, s katerim se na eni strani zahteva razglasitev ničnosti sklepa ECB o letni reviziji plač in dodatkov za leto 2015, ki je bil tožeči stranki posredovan 15. decembra 2015 in spremenjen 10. februarja 2016, ter na drugi povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka domnevno utrpela zaradi tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Jörn Paulini nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska centralna banka.

      (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Zadeva C-54/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 29. januarja 2018 – Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus/Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 29. januarja 2018 – Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus/Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo
   (Zadeva C-54/18)
   (2018/C 142/41)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus

      Toženi stranki: Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali evropska ureditev na področju pravice do obrambe, pravice do poštenega sojenja in pravice do učinkovitega sodnega varstva, zlasti člena 6 in 13 Evropske konvencije o človekovih pravicah (EKČP), člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člen 1(1) in (2) Direktive 89/665/EGS (1), nasprotuje nacionalnemu predpisu, kakršen je člen 120(2a) Codice del processo amministrativo (zakonik o upravnem postopku), ki od gospodarskega subjekta, ki sodeluje v postopku oddaje javnega naročila, zahteva, da izpodbija odločitev o nadaljnjem sodelovanju drugega gospodarskega subjekta ali o njegovi neizključitvi, in sicer v roku 30 dni od objave obvestila o sprejetju odločbe, ki odreja bodisi nadaljnje sodelovanje bodisi izključitev ponudnikov?

               2.

               Ali evropska ureditev na področju pravice do obrambe, pravice do poštenega sojenja in pravice do učinkovitega sodnega varstva, zlasti člena 6 in 13 EKČP, člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člen 1(1) in (2) Direktive 89/665/EGS, nasprotuje nacionalnemu predpisu, kakršen je člen 120(2a) zakonika o upravnem postopku, ki gospodarskemu subjektu preprečuje, da bi po zaključku postopka, tudi z vložitvijo nasprotne tožbe, uveljavljal nezakonitost aktov, ki ostalim gospodarskim subjektom, zlasti izbranemu ponudniku ali tožeči stranki v postopku v glavni stvari, omogočajo nadaljnje sodelovanje v postopku oddaje javnega naročila, če ni pred tem izpodbijal tovrstnega akta v zgoraj navedenem roku?

      (1)  Direktiva Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, str. 33).


title: Zadeva T-843/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2018 – dm-drogerie markt/EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije Foto Paradies — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen (1)(b) Uredbe (ES) št.° 207/2009 [postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001])

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/47

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2018 – dm-drogerie markt/EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)
   (Zadeva T-843/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije Foto Paradies - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen (1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009 [postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001]))
   (2018/C 142/62)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: T. Strack in O. Bludovsky, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: M. Fischer, R. Manea in D. Walicka, agenti)

      Druga stranka v postopku pri odboru za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Digital Print Group O. Schimek GmbH (Nuremberg, Nemčija) (zastopnika: L. Petri in M. Gilch, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. septembra 2016 (R 1194/2015-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Digital Print Group O. Schimek in dm-drogerie markt.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi dm-drogerie markt GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Zadeva T-121/18: Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (1000 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/62

         Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (1000 PANORAMICZNYCH)
   (Zadeva T-121/18)
   (2018/C 142/80)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastopnik: C. Rogula, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „1000 PANORAMICZNYCH“ – prijava št. 15 299 671

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. decembra 2017 v zadevi R 2208/2016-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo petega odbora za pritožbe spremeni tako, da se ugodi pritožbi tožeče stranke in registrira znamko „1000 PANORAMICZNYCH“ glede na to, da besedna znamka „1000 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje zahtev iz člena 7(1), zlasti točk (b) in (c), Uredbe 2017/1001 in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko

         in/ali

               —

               ugotovi, da je besedni znak „1000 PANORAMICZNYCH“ v skladu s členom 7(3) Uredbe 2017/1001 pridobil razlikovalni učinek z uporabo (pridobljen razlikovalni učinek) in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko, zlasti pa se ne uporabijo zahteve iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

         podredno,

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) zaveže k ponovnemu preizkusu prijave besednega znaka „1000 PANORAMICZNYCH“ kot znamke Unije, prijavo št. 015299671, ponovno preuči, zlasti v izogib nepravilnosti, ki trenutno obstajajo ter ugotovi, da besedni znak „1000 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje zahtev iz člena 7(1), zlasti točk (b) in (c) Uredbe 2017/1001 in zato ne obstaja absolutni razlog za zavrnitev

         in/ali

               —

               ugotovi, da je besedni znak „1000 PANORAMICZNYCH“ v skladu s členom 7(3) Uredbe 2017/1001 pridobil razlikovalni učinek z uporabo (pridobljen razlikovalni učinek) in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko, zlasti pa se ne uporabijo zahteve iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-131/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 19. februarja 2018 – Vanessa Gambietz/Erika Ziegler

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/36

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 19. februarja 2018 – Vanessa Gambietz/Erika Ziegler
   (Zadeva C-131/18)
   (2018/C 142/48)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revidentka: Vanessa Gambietz

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Erika Ziegler

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 6(3) Direktive 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (1) (UL 2011, L 48, str. 1) razlagati tako, da se fiksni znesek 40 EUR iz člena 6(1) te direktive všteje v zunanje stroške izterjave, ki so zaradi dolžnikove zamude pri plačilu pred začetkom sodnega postopka nastali zaradi najema odvetnika in jih je zato treba na podlagi člena 6(3) Direktive nadomestiti?

      (1)  UL 2011, L 48, str. 1.


title: Zadeva T-482/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. februarja 2018 – MedSkin Solutions Dr. Suwelack/EUIPO – Cryo-Save (CryoSafe) (Znamka Evropske Unije — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. februarja 2018 – MedSkin Solutions Dr. Suwelack/EUIPO – Cryo-Save (CryoSafe)
   (Zadeva T-482/13) (1)

   ((Znamka Evropske Unije - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   (2018/C 152/43)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Billerbeck, Nemčija) (zastopnik: A. Thünken, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Cryo-Save AG (Freienbach, Švica) (zastopnica: C. Onken, odvetnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 4. julija 2013 (zadeva R 1759/2012-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Cryo-Save AG in MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Družbi MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG in Cryo-Save AG solidarno nosita stroške, ki jih je imel Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

               3.

               Družbi MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG in Cryo-Save AG nosita svoje stroške v skladu z njunim dogovorom.

      (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva C-114/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Anglija & Wales) 14. februarja 2018 – Sandoz Ltd, Hexal AG/G.D. Seale LLC, Janssen Sciences Ireland

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Anglija & Wales) 14. februarja 2018 – Sandoz Ltd, Hexal AG/G.D. Seale LLC, Janssen Sciences Ireland
   (Zadeva C-114/18)
   (2018/C 152/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici: Sandoz Ltd, Hexal AG

      Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: G.D. Seale LLC, Janssen Sciences Ireland

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Če edina učinkovina, ki je predmet dodatnega varstvenega certifikata, izdanega v skladu z [Uredbo (ES) št. 469/2009] (1), spada v razred spojin, ki so zajete z opredelitvijo Markush v patentnem zahtevku, pri čemer vsi predstavniki tega razreda pomenijo osrednjo inventivno raven patenta, ali za namene člena 3(a) Uredbe o DVC zadostuje, da bi se spojina ob preučitvi njene strukture takoj prepoznala kot spojina, ki spada v ta razred (in bi bila torej varovana kot patent v skladu z nacionalnim patentnim pravom), ali pa morajo biti substituenti, ki so potrebni za tvorbo učinkovine, med tistimi substituenti, ki bi jih strokovnjak lahko na podlagi svojega splošnega znanja razbral iz patentnih zahtevkov?

      (1)  Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL 2009, L 152, str. 1).


title: Zadeva T-113/18: Tožba, vložena 22. februarja 2018 – Miles-Bramwell Executive Services/EUIPO (FREE)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/43

         Tožba, vložena 22. februarja 2018 – Miles-Bramwell Executive Services/EUIPO (FREE)
   (Zadeva T-113/18)
   (2018/C 152/52)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Miles-Bramwell Executive Services Ltd (Alfreton, Združeno kraljestvo) (zastopnik: J. Mellor, QC)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „FREE“ – zahteva za registracijo št. 15 083 091

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. novembra 2017 v zadevi R 2164/2016-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe 2017/1001.


title: Zadeva T-114/18: Tožba, vložena 22. februarja 2018 – Miles-Bramwell Executive Services/EUIPO (FREE)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/43

         Tožba, vložena 22. februarja 2018 – Miles-Bramwell Executive Services/EUIPO (FREE)
   (Zadeva T-114/18)
   (2018/C 152/53)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Miles-Bramwell Executive Services Ltd (Alfreton, Združeno kraljestvo) (zastopnik: J. Mellor, QC)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „FREE“ – zahteva za registracijo št. 15 081 508

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. novembra 2017 v zadevi R 2166/2016-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-116/18: Tožba, vložena 27. februarja 2018 – Darmanin/EASO

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/44

         Tožba, vložena 27. februarja 2018 – Darmanin/EASO
   (Zadeva T-116/18)
   (2018/C 152/54)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Joanna Darmanin (Sliema, Malta) (zastopnica: N. De Montigny, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski azilni podporni urad (EASO)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi in odloči, da

                           —

                           se sklep OPSP (Executive Director) z dne 27. junija 2017, s katerim se tožečo stranko odpusti po koncu pripravništva, in sicer s 15. julijem 2017, razglasi za ničen;

                           —

                           se izrecna odločba o zavrnitvi pritožbe z dne 29. januarja 2018 po potrebi razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi razlog: kršitev člena 14 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev in internih navodil Evropskega azilnega podpornega urada (EASO) v zvezi s postopkom ocenjevanja pripravnikov.

               2.

               Drugi razlog: kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) in sklepa Management Board EASO z dne 18. januarja 2016 o izvajanju členov 43 in 44 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev.

               3.

               Tretji razlog: kršitev sklepa št. 11 Management Board EASO z dne 4. julija 2012 o uslužbencih na srednjih vodstvenih položajih.

               4.

               Četrti razlog: kršitev načel dobrega upravljanja in pravne varnosti.

               5.

               Peti razlog, podredno: ugovor nezakonitosti zaradi kršitve načela enakega obravnavanja in kršitve dejanske pravice do izjave.

               6.

               Šesti razlog: kršitev pravice do izvedbe postopka zakonitega, pravičnega in predvidljivega ocenjevanja.

               7.

               Sedmi razlog: nespoštovanje pravil s področja dokaznega bremena.


title: Zadeva C-206/18: Tožba, vložena 23. marca 2018 – Evropska komisija/Republika Poljska

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/16

         Tožba, vložena 23. marca 2018 – Evropska komisija/Republika Poljska
   (Zadeva C-206/18)
   (2018/C 182/19)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Samnadda, J. Hottiaux, G. von Rintelen, agenti)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlogi tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Republika Poljska s tem, da ni sprejela zakonskih in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo 2014/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o kolektivnem upravljanju avtorske in sorodnih pravic ter izdajanju več ozemeljskih licenc za pravice za glasbena dela za spletno uporabo na notranjem trgu (1) oziroma o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 43 te direktive;

               —

               Republiki Poljski na podlagi člena 260(3) PDEU zaradi kršitve obveznosti obvestitve o ukrepih naloži denarno kazen v višini 87 612 EUR na dan od razglasitve sodbe v obravnavani zadevi;

               —

               Republiki Poljski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 43(1) Direktive 2014/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o kolektivnem upravljanju avtorske in sorodnih pravic ter izdajanju več ozemeljskih licenc za pravice za glasbena dela za spletno uporabo na notranjem trgu morajo države članice zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, sprejeti do 10. aprila 2016. O tem morajo nemudoma obvestijo Komisijo.
   Republika Poljska je 22. novembra 2017 Komisiji predložila tri že obstoječe pravne akte, s katerimi je Direktivo 2014/26/EU prenesla le deloma. Ker Republika Poljska ni v svoj pravni red prenesla vseh potrebnih določb in jih ni izvedla, se je Komisija odločila, da zadevo predloži Sodišču Evropske unije.
   Komisija v tožbi predlaga, naj se Republiki Poljski naloži denarno kazen v višini 87 612 EUR na dan od razglasitve sodbe v obravnavani zadevi. Ta znesek naj bi bil določen upoštevajoč težo kršitve, trajanje kršitve in nujnost, zagotoviti odvračilni učinek.

      (1)  UL 2014, L 84, str. 72.


title: Zadeva C-130/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 19. februarja 2018 – flightright GmbH/Eurowings GmbH

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 19. februarja 2018 – flightright GmbH/Eurowings GmbH
   (Zadeva C-130/18)
   (2018/C 182/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: flightright GmbH

      Tožena stranka: Eurowings GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5(1)(c)(iii) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1) (v nadaljevanju: Uredba o pravicah potnikov) razlagati tako, da ne obstaja pravica do odškodnine pri odpovedi manj kot sedem dni pred odhodom leta po voznem redu niti takrat, kadar potnik zaradi spremembe poti izgubi skupaj manj kot tri, vendar več kot dve uri, ker je bilo pri dejanskem času prihoda glede na predviden čas prihoda več kot dve, vendar manj kot tri ure zamude?

      (1)  UL L 46, str. 1.


title: Zadeva C-179/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeidsrechtbank Gent (Belgija) 7. marca 2018 – Ronny Rohart/Federale Pensioendienst

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeidsrechtbank Gent (Belgija) 7. marca 2018 – Ronny Rohart/Federale Pensioendienst
   (Zadeva C-179/18)
   (2018/C 182/13)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeidsrechtbank Gent

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ronny Rohart

      Tožena stranka: Federale Pensioendienst (belgijski nacionalni pokojninski urad)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je načelo lojalnega sodelovanja, kot je določeno v členu 4(3) PEU, v povezavi s Kadrovskimi predpisi uradnikov Evropske unije, kot so določeni v Uredbi Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 (1) z dne 29. februarja 1968, treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da zakonska ureditev države članice ne dopušča, da se pri izračunu starostne pokojnine zaposlene osebe na podlagi njenih dosežkov v tej državi članici upošteva služenje vojaškega roka, ki ga je zadevna oseba odslužila v tej državi članici, ker je bila zadevna oseba v času služenja vojaškega roka in tudi potem neprekinjeno uradnik Evropske unije in zato ne izpolnjuje pogojev za izenačitev v skladu z zakonsko ureditvijo države članice?

      (1)  Uredba Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (Kadrovski predpisi) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 2, str. 5)


title: Zadeva C-80/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 6. februarja 2018 – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)/Administración General del Estado in Iberdrola Generación Nuclear S.A.U.

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 6. februarja 2018 – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)/Administración General del Estado in Iberdrola Generación Nuclear S.A.U.
   (Zadeva C-80/18)
   (2018/C 182/02)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)

      Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Administración General del Estado in Iberdrola Generación Nuclear S.A.U.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali načelo „plača povzročitelj obremenitve“ iz člena 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členoma 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki določata temeljni načeli enakosti in prepovedi diskriminacije, ki se odražata v členu 3(1) in (2) Direktive 2009/72/ES (1), katerega cilj je med drugim vzpostaviti konkurenčen in nediskriminatoren trg električne energije, na katerega se lahko poseže le zaradi splošnega gospodarskega interesa, kamor spada varstvo okolja, nasprotuje uvedbi nekaterih davkov, ki bremenijo izključno podjetja, ki proizvajajo električno energijo in uporabljajo jedrsko energijo, kadar glavni cilj takšnih davkov ni varovanje okolja, ampak povečanje dohodkov finančnega sistema električne energije, tako da ta podjetja v primerjavi drugimi podjetji, ki izvajajo isto dejavnost, nosijo večjo obremenitev pri financiranju primanjkljaja tarifnih prihodkov?

               2.

               Ali evropska zakonodaja na konkurenčnem in nediskriminatornem trgu električne energije dovoljuje uvedbo okoljskih davkov, ki ob upoštevanju preambule zakona temeljijo na onesnaževanju, ki je značilno za jedrsko dejavnost, ne da bi se določila konkretna ureditev, tako da za davek na proizvodnjo izrabljenega jedrskega goriva in radioaktivnih odpadkov ni zavezujoče zakonske določbe, ki bi urejala, katere stroške je treba kriti, in prav tako ni zavezujoče zakonske določbe glede skladiščenja radioaktivnih odpadkov, saj so stroški upravljanja in skladiščenja že pokriti z drugimi dajatvami, pri tem pa ni jasno določen namen porabe prihodkov od teh davkov, navedena podjetja pa morajo prevzeti odgovornost tretjim do višine 1 200 milijonov?

               3.

               Ali se izpolni zahteva iz člena 3(2) navedene Direktive, naj bodo obveznosti, ki jih je treba naložiti na podlagi splošnega gospodarskega interesa, kamor spada varstvo okolja, jasno določene, pregledne, nediskriminatorne in preverljive, kadar okoljski cilji in značilnosti okoljskih davkov niso podrobno urejeni z zavezujočimi zakonskimi določbami?

               4.

               Ali načelo „plača povzročitelj obremenitve“ iz člena 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, načeli enakosti in prepovedi diskriminacije iz členov 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člena 3 in 5 Direktive 2005/89/ES (2) s tem, ko želijo zagotoviti „pravilno delovanje notranjega trga z električno energijo“ in pozivajo države članice, naj zagotovijo „da ukrepi, sprejeti v skladu s to direktivo, niso diskriminatorni ter ne prestavljajo nesorazmernih obremenitev za udeležence na trgu“, nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki financiranje primanjkljaja v tarifnih prihodkih prenese na vsa podjetja v sektorju električne energije, vendar pa jedrskim elektrarnam (ki niso hidroelektrarne, ki štejejo med uporabnike obnovljivih naravnih virov) naloži posebej visoka davčna bremena, tako da imajo večjo davčno obremenitev, kot druga podjetja, ki delujejo na trgu električne energije in niso zavezana za plačilo teh dajatev, čeprav nekatera med njimi bolj onesnažujejo, te dajatve pa utemeljuje z varstvom okolja zaradi nevarnosti in negotovosti jedrske dejavnosti, ne da bi opredelila stroške ali določila, naj se ti davki uporabijo za varstvo okolja, čeprav sta upravljanje in skladiščenje odpadkov že pokrita z drugimi dajatvami, jedrske elektrarne pa odškodninsko odgovarjajo tretjim, v delu, v katerem ta ureditev izkrivlja konkurenco, ki se zahteva na liberaliziranem notranjem trgu, saj daje prednost drugim proizvajalcem električne energije, ki niso zavezani za plačilo teh okoljskih davkov, če uporabljajo vire, ki proizvedejo več onesnaževanja?

               5.

               Ali člen 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, in sicer „načelo plača povzročitelj obremenitve“, nasprotuje davku na proizvodnjo izrabljenega jedrskega goriva in radioaktivnih odpadkov pri proizvodnji električne energije v jedrskih elektrarnah, za plačilo katerega je zavezan le sektor proizvodnje električne energije iz jedrskih virov, izključeni pa so vsi drugi sektorji, ki bi lahko proizvedli take odpadke, tako da druga podjetja, ki opravljajo dejavnost, pri kateri se uporabljajo jedrske surovine ali viri, davkov ne plačujejo, čeprav vplivajo na vidik okolja, ki ga je treba zaščititi?

      (1)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL 2009, L 211, str. 55).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/89/ES z dne 18. januarja 2006 o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe z električno energijo in naložb v infrastrukturo (UL 2006, L 33, str. 22).


title: Zadeva C-221/18 P: Pritožba, ki jo je Électricité de France (EDF) 27. marca 2018 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. januarja 2018 v zadevi T-747/15, EDF/Komisija

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/17

         Pritožba, ki jo je Électricité de France (EDF) 27. marca 2018 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. januarja 2018 v zadevi T-747/15, EDF/Komisija
   (Zadeva C-221/18 P)
   (2018/C 182/20)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Électricité de France (EDF) (zastopnik: M. Debroux, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Francoska republika

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               —

               odloča o prvostopenjski tožbi in naj se ji ugodi ter posledično za nične razglasi člene od 1 do 5 Sklepa Komisije (EU) 2016/154 z dne 22. julija 2015 o državni pomoči SA.13869 (C 68/2002) (ex NN 80/2002) (1);

         podredno:

               —

               dokončno odloči o prvem tožbenem razlogu in prvem delu drugega tožbenega razloga prvostopenjske tožbe, pri čemer naj ugodi temu prvemu delu drugega tožbenega razloga in posledično presodi, da se načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu uporabi za sporni ukrep;

               —

               spor vrne v razsojanje Splošnemu sodišču v drugačni sestavi, da se obravnavajo drugi tožbeni razlogi in trditve, ki jih je tožeča stranka navedla v tožbi z dne 22. decembra 2015, in pridrži odločanje o stroških prve stopnje;

         še bolj podredno:
   spor vrne v razsojanje Splošnemu sodišču v drugačni sestavi, da se obravnavajo vsi tožbeni razlogi in trditve, ki jih je tožeča stranka navedla v tožbi z dne 22. decembra 2015 (vključno s podredno podanimi razlogi), in pridrži odločanje o stroških prve stopnje;
   vsekakor:
   Komisiji naloži plačilo vseh stroškov tega pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri glavne pritožbene razloge in en pritožbeni predlog podredno.
   S prvim pritožbenim razlogom se zatrjuje nespoštovanje pravnomočnosti sodbe, ki jo je 15. decembra 2009 izdalo Splošno sodišče v zadevi EDF/Komisija (T-156/04). Izpodbijana sodba sporni ukrep opredeljuje kot domnevno davčno oprostitev, kar je v nasprotju s sodbo z dne 15. decembra 2009, sprejeto v isti zadevi in v kateri je tak pristop izrecno zavrnjen. Za utemeljitev tega neskladja pri opredelitvi izpodbijanega akta se zdi, da se izpodbijana sodba implicitno – nepravilno – opira na nujnost, da se sodba z dne 15. decembra 2009 razlaga „ob upoštevanju“ potrdilne sodbe Sodišča z dne 5. junija 2012 (C-124/10 P). Vendar v tej sodbi Sodišče ni odločalo o opredelitvi spornega ukrepa, kar je dejanska ugotovitev.
   Z drugim pritožbenim razlogom se zatrjuje izkrivljanje dokazov, predloženih Splošnemu sodišču. Ti dokazi opisujejo dejansko izveden ukrep prestrukturiranja kapitala družbe EDF ter ne omogočajo opredelitve domnevne davčne oprostitve, ki jo je ugotovilo Splošno sodišče.
   S tretjim pritožbenim razlogom se zatrjuje kršitev narave in obsega obveznosti skrbnega in nepristranskega nadzora, ki jih določa nedavna sodna praksa Sodišča, zlasti sodba Frucona Košice z dne 20. septembra 2007 (C-300/16 P), ki je poleg tega bila navedena v pisnih stališčih, podanih pred Splošnim sodiščem.
   S četrtim pritožbenim razlogom se zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo obveznost obrazložitve, in sicer tako glede opredelitve zadevnega ukrepa kot tudi neobstoja razprave o trditvah pritožnice, ki temeljijo na sodbi Frucone Košice.
   Nazadnje, s podredno podanim pritožbenim razlogom se zatrjuje nepravilna uporaba prava, in sicer ker je bila zatrjevana pomoč opredeljena za novo pomoč, medtem ko bi jo bilo treba opredeliti za obstoječo pomoč.

      (1)  UL L 34, str. 152.


title: Zadeva T-361/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2018 – Eco Bat Technologies in drugi/Komisija (Ničnostna tožba — Omejevalni sporazumi — Trg za recikliranje avtomobilskih akumulatorjev — Odločba o popravku odločbe o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in naložitvi glob — Rok za vložitev tožbe — Začetek — Zamuda — Nedopustnost)

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2018 – Eco Bat Technologies in drugi/Komisija
   (Zadeva T-361/17) (1)

   ((Ničnostna tožba - Omejevalni sporazumi - Trg za recikliranje avtomobilskih akumulatorjev - Odločba o popravku odločbe o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in naložitvi glob - Rok za vložitev tožbe - Začetek - Zamuda - Nedopustnost))
   (2018/C 182/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Eco-Bat Technologies Ltd (Matlock, Združeno kraljestvo), Berzelius Metall GmbH (Braubach, Nemčija) in Société traitements chimiques des métaux (STCM) (Bazoches-les-Gallerandes, Francija) (zastopniki: M. Brealey, QC, I. Vandenborre in S. Dionnet, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. van Schaik, G. Conte, I. Rogalski in J. Szczodrowski, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU, ki se nanaša, prvič, na razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2017) 900 final z dne 8. februarja 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU (zadeva AT.40018 – Recikliranje avtomobilskih akumulatorjev), kakor je bila popravljena z Odločbo Komisije C(2017) 2223 final z dne 6. aprila 2017, in drugič, na znižanje zneska globe, naložene tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbam Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH in Société traitements chimiques des métaux (STCM) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 318, 25.9.2017.


title: Zadeva C-247/18 P: Pritožba, ki jo je 9. aprila 2018 vložila Italijanska republika zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 25. januarja 2018 v zadevi T-91/16, Italija/Komisija

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/18

         Pritožba, ki jo je 9. aprila 2018 vložila Italijanska republika zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 25. januarja 2018 v zadevi T-91/16, Italija/Komisija
   (Zadeva C-247/18 P)
   (2018/C 182/21)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agentka, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

               —

               Italijanska republika Sodišču predlaga, naj v skladu s členoma 56 in 58 Statuta Sodišča razveljavi sodbo z dne 25. januarja 2018, ki je bila vročena 29. januarja 2018, in ki jo je Splošno sodišče Evropske unije izdalo v zadevi T–91/16, katere predmet je razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2015)9413 z dne 17. decembra 2015, ki je bil vročen 18. decembra 2015, o znižanju zneska prispevka Evropskega socialnega sklada za operativni program za Sicilijo, ki spada v okvir podpore Skupnosti za strukturno pomoč Skupnosti italijanskim deželam, na katere se nanaša cilj št. 1 (POR za Sicilijo 2000-2006) ter naj zadnjenavedeno odločbo razglasi za nično.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska republika je pred Sodiščem vložila pritožbo zoper sodbo z dne 25. januarja 2018, zadeva T-91/16, s katero je Splošno sodišče Evropske unije zavrnilo tožbo Italije zoper odločbo Komisije C(2015)9413 z dne 17. decembra 2015, ki je bil vročen 18. decembra 2015, o znižanju zneska prispevka Evropskega socialnega sklada za operativni program za Sicilijo, ki spada v okvir podpore Skupnosti za strukturno pomoč Skupnosti italijanskim deželam, na katere se nanaša cilj št. 1 (POR za Sicilijo 2000-2006)

      Prvi pritožbeni razlog: kršitev členov 39 Uredbe 1260/99 (1)
      ; 4, 6 in 10 Uredbe št. 438/[2001] (2)
      ; 317 PDEU; ter načela dokaznega bremena.

   Splošno sodišče ni ugotovilo, da iz dejanskega stanja, ki ga je ugotovilo, izhaja, da se je revizijski postopek, ki ga je leta 2008 ponovno uvedla Komisija, nanašal na iste stroške, ki so že bili – v letih 2005 in 2006 – predmet revizije, ki se je končala pozitivno, pri čemer ni prišlo do nastanka novih dejstev.

      Drugi pritožbeni razlog: kršitev členov 39 Uredbe 1260/99; 100 Uredbe 1083/2006 (3)
      ; 145 Uredbe 1303/2013 (4)
      ; ter načel dobrega upravljanja, kontradiktornosti in zaupanja.

   Splošno sodišče je menilo, da je upravičeno – ne da bi za to obstajal razlog – več kot sedemletno skupno trajanje postopka finančnega popravka, v času katerega je Komisija v bistvu delovala na način, da šestmesečni prekluzivni rok od zaslišanja za sprejetje dokončne odločbe začne teči v trenutku, ki ga je ona sama določila po prostem preudarku, s čimer je izničila njegovo prekluzivnost.

      Tretji pritožbeni razlog: kršitev členov 39(2) in (3) Uredbe 1260/99 in člena 10 Uredbe 438/2001. Izkrivljanje dejstev.

   Splošno sodišče je ugotovilo, da je stopnja napak, ki je bila ugotovljena v obravnavanem primeru bistveno drugačna za obdobja pred in po 31. decembrom 2006 in tudi glede na stroške, ki se nanašajo na „usklajene“ projekte ali na druge projekte. Kljub temu pa je nezakonito štelo za ustrezen popravek, določen z ekstrapolacijo enotne stopnje napake v višini 32,65 % na vsa leta programiranja in na vse vrste projektov. S tem je Splošno sodišče kršilo načelo sorazmernosti finančnih popravkov ter reprezentativnosti vzorcev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 31).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 438/2001 z dne 2. marca 2001 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 glede sistemov upravljanja in nadzora pomoči, dodeljene v okviru Strukturnih skladov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 132).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL 2006, L 210, str. 25).

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL 2013, L 347, str. 320).


title: Zadeva C-81/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 6. februarja 2018 – Endesa Generación, S.A./Administración General del Estado

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 6. februarja 2018 – Endesa Generación, S.A./Administración General del Estado
   (Zadeva C-81/18)
   (2018/C 182/03)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: Endesa Generación, S.A.

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Administración General del Estado

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali načelo „plača povzročitelj obremenitve“ iz člena 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členoma 20 in 21 Listine [Evropske unije] o temeljnih pravicah, ki določata temeljni načeli enakosti in prepovedi diskriminacije, ki se odražata v členu 3(1) in (2) Direktive 2009/72/ES (1), katerega cilj je med drugim vzpostaviti konkurenčen in nediskriminatoren trg električne energije, na katerega se lahko poseže le zaradi splošnega gospodarskega interesa, kamor spada varstvo okolja, nasprotuje uvedbi nekaterih davkov, ki bremenijo le podjetja, ki proizvajajo električno energijo in uporabljajo jedrsko energijo, kadar resnični cilj takšnih davkov ni varovanje okolja, ampak povečanje dohodkov finančnega sistema električne energije, tako da ta podjetja v primerjavi z drugimi podjetji, ki izvajajo isto dejavnost, nosijo večjo obremenitev pri financiranju primanjkljaja v tarifnih prihodkov?

               2.

               Ali navedena evropska zakonodaja na konkurenčnem in nediskriminatornem trgu električne energije nasprotuje uvedbi okoljskih davkov, ki ob upoštevanju preambule zakona temeljijo na onesnaževanju, ki je značilno za jedrsko dejavnost, ne da bi se določila konkretna ureditev, tako da za davek na proizvodnjo izrabljenega jedrskega goriva in radioaktivnih odpadkov ni zavezujoče zakonske določbe, ki bi urejala, katere stroške je treba kriti, in prav tako ni zavezujoče zakonske določbe glede skladiščenja radioaktivnih odpadkov, saj so stroški upravljanja in skladiščenja že pokriti z drugimi dajatvami, pri tem pa ni jasno določen namen porabe prihodkov od teh davkov, navedena podjetja pa morajo prevzeti odgovornost tretjim do višine 1 200 milijonov?

               3.

               Ali člen 3(2) Direktive 2009/72/ES, v skladu s katerim morajo biti posebne obveznosti, ki jih ima industrija proizvodnje jedrske energije in ki jih je treba naložiti na podlagi splošnega gospodarskega interesa, kamor spada varstvo okolja, jasno določene, pregledne, nediskriminatorne in preverljive, nasprotuje davkom, uvedenim z zakonom 15/2012, kadar okoljski cilji in značilnosti okoljskih davkov niso podrobno urejeni z zavezujočimi zakonskimi določbami?

               4.

               Ali načelo „plača povzročitelj obremenitve“ iz člena 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, načeli enakosti in prepovedi diskriminacije iz členov 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člena 3 in 5 Direktive 2005/89/ES (2) s tem, ko želijo zagotoviti „pravilno delovanje notranjega trga z električno energijo“ in pozivajo države članice, naj zagotovijo „da ukrepi, sprejeti v skladu s to direktivo, niso diskriminatorni ter ne prestavljajo nesorazmernih obremenitev za udeležence na trgu“, nasprotujejo nacionalni ureditvi – ki financiranje primanjkljaja v tarifnih prihodkih prenese na vsa podjetja v sektorju električne energije, vendar pa jedrskim elektrarnam (ki niso hidroelektrarne, ki štejejo med uporabnike obnovljivih naravnih virov), naloži posebej visoka davčna bremena, tako da imajo večjo davčno obremenitev, kot druga podjetja, ki delujejo na trgu električne energije in niso zavezana za plačilo teh dajatev, čeprav nekatera med njimi bolj onesnažujejo, te dajatve pa utemeljuje z varstvom okolja zaradi nevarnosti in negotovosti jedrske dejavnosti, ne da bi opredelila stroške ali določila, naj se ti davki uporabijo za varstvo okolja, čeprav so stroški upravljanja in skladiščenje odpadkov že pokriti z drugimi dajatvami, jedrske elektrarne pa odškodninsko odgovarjajo tretjim – v delu v katerem ta ureditev izkrivlja konkurenco, ki se zahteva na liberaliziranem notranjem trgu, saj daje prednost drugim proizvajalcem električne energije, ki niso zavezani za plačilo teh okoljskih davkov, čeprav za proizvodnjo uporabljajo vire, ki bolj onesnažujejo?

               5.

               Ali člen 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, in sicer „načelo plača povzročitelj obremenitve“, nasprotuje davku na proizvodnjo izrabljenega jedrskega goriva in radioaktivnih odpadkov pri proizvodnji električne energije v jedrskih elektrarnah, za plačilo katerega je zavezan le sektor proizvodnje električne energije iz jedrskih virov, izključeni pa so vsi drugi sektorji, ki bi lahko proizvedli take odpadke, tako da druga podjetja, ki opravljajo dejavnost, pri kateri se uporabljajo jedrske surovine ali viri, davkov ne plačujejo, čeprav vplivajo na vrednote varstva okolja?

      (1)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL 2009, L 211, str. 55).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/89/ES z dne 18. januarja 2006 o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe z električno energijo in naložb v infrastrukturo (UL 2006, L 33, str. 22).


title: Zadeva T-271/10 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2018 – H/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Dodeljeni nacionalni član osebja pri EUPM v Bosni in Hercegovini — Sklep o premestitvi — Pristojnost vodje EUPM, da odloči o premestitvi dodeljenega nacionalnega člana osebja — Obveznost obrazložitve — Zloraba pooblastil — Očitna napaka pri presoji — Psihično nadlegovanje)

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2018 – H/Svet
   (Zadeva T-271/10 RENV) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Dodeljeni nacionalni član osebja pri EUPM v Bosni in Hercegovini - Sklep o premestitvi - Pristojnost vodje EUPM, da odloči o premestitvi dodeljenega nacionalnega člana osebja - Obveznost obrazložitve - Zloraba pooblastil - Očitna napaka pri presoji - Psihično nadlegovanje))
   (2018/C 182/22)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: H (zastopnica: M. Velardo, odvetnica)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Vitro in F. Naert, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti na eni strani odločbe z dne 7. aprila 2010, ki jo je podpisal vodja osebja Policijske misije Evropske unije (EUPM) v Bosni in Hercegovini in s katero je bila tožeča stranka premeščena na mesto „Criminal Justice Adviser – Prosecutor“ v regionalni urad v Banja Luki (Bosna in Hercegovina) in na drugi strani odločbe z dne 30. aprila 2010, ki jo je podpisal vodja EUPM iz člena 6 Sklepa Sveta 2009/906/SVZP z dne 8. decembra 2009 o EUPM v Bosni in Hercegovini (UL 2009, L 322, str. 22), s katero je bila potrjena odločba z dne 7. aprila 2010, in drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               H se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva T-574/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2018 – UD/Komisija (Javni uslužbenci — Upravičenec do družinske pokojnine — Socialna varnost — Zavrnitev vloge za predhodno odobritev povračila nekaterih zdravstvenih stroškov — Nova vloga — Izključno potrditveni akt — Rok za vložitev tožbe — Nedopustnost)

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2018 – UD/Komisija
   (Zadeva T-574/17) (1)

   ((Javni uslužbenci - Upravičenec do družinske pokojnine - Socialna varnost - Zavrnitev vloge za predhodno odobritev povračila nekaterih zdravstvenih stroškov - Nova vloga - Izključno potrditveni akt - Rok za vložitev tožbe - Nedopustnost))
   (2018/C 182/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: UD (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Bohr in M. Mensi, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEUP, s katerim se zahteva razglasitev ničnosti Sklepa Komisije o zavrnitvi predhodne odobritve povračila nekaterih zdravstvenih stroškov tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               UD se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 369, 30.10.2017.