title: Zadeva C-574/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. septembra 2018 – C-eG /Finanzamt Z

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. septembra 2018 – C-eG /Finanzamt Z
      (Zadeva C-574/18)
      (2018/C 427/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in revidentka: C-eG

         Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Finanzamt Z

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, v katerih organizacija proizvajalcev v smislu členov 11(1) in 15 Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo (Uredba št. 2200/96) (1) dobavi blago proizvajalcem, ki so njeni člani, in za to od proizvajalcev prejme plačilo, ki je nižje od nakupne cene,

                              a)

                              podana menjava z gotovinskim doplačilom, ker so se proizvajalci v zameno za dobavo v pogodbi, ki so jo sklenili z organizacijo proizvajalcev, zavezali, da ji bodo v roku za namensko uporabo dobavljali sadje in zelenjavo, tako da je davčna osnova dobave nakupna cena za investicijsko blago, ki jo je organizacija proizvajalcev plačala preddobaviteljem?

                              b)

                              znesek, ki ga operativni sklad za dobavo dejansko plača organizaciji proizvajalcev, v celoti „subvencija, ki je neposredno povezana s ceno takšnih dobav“ v smislu člena 11(A)(1)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (77/388/EGS) (Direktiva 77/388/EGS) (2), tako da je v davčno osnovo vključena tudi finančna pomoč v smislu člena 15 Uredbe št. 2200/96, ki so jo operativnemu skladu na podlagi operativnega programa odobrili pristojni organi?

                  2.

                  Če je treba na podlagi odgovora na prvo vprašanje za davčno osnovo šteti samo plačila proizvajalcev, ne pa obveznosti dobave in finančne pomoči: Ali člen 11(A)(1)(a) Direktive 77/388/EGS v okoliščinah, opisanih v prvem vprašanju, nasprotuje nacionalnemu posebnemu ukrepu, kot je člen 10(5), točka 1, Umsatzsteuergesetz (zakon o DDV), ki temelji na členu 27(1) Direktive 77/388/EGS, v skladu s katerim je davčna osnova dobav, opravljenih za proizvajalce, nakupna cena za investicijsko blago, ki jo je organizacija proizvajalcev plačala preddobaviteljem, ker so proizvajalci povezane osebe?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: Ali to velja tudi, če imajo proizvajalci pravico do polnega odbitka, ker je investicijsko blago predmet popravka odbitkov (člen 20 Direktive 77/388/EGS)?

         (1)  Posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 20, str. 55.

         (2)  Posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23.


title: Zadeva T-579/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2018 – Wall Street Systems UK/ECB

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/103

      Sklep Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2018 – Wall Street Systems UK/ECB
      (Zadeva T-579/17) (1)

      (2018/C 427/137)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 347, 2017.


title: Zadeva C-578/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 14. septembra 2018 – Energiavirasto

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 14. septembra 2018 – Energiavirasto
      (Zadeva C-578/18)
      (2018/C 427/24)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Energiavirasto

         Drugi stranki v pritožbenem postopku: A, Caruna Oy

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 37 Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (1) razlagati tako, da je treba osebo, ki je odjemalka potrošnica omrežnega podjetja in ki je pred nacionalnim regulativnim organom začela postopek, ki zadeva to omrežno podjetje, šteti za „stranko“ v smislu odstavka 17 navedenega člena, ki jo zadeva sklep regulativnega organa in ki ima zato pravico pri nacionalnem sodišču vložiti pravno sredstvo zoper sklep nacionalnega regulativnega organa, ki zadeva to omrežno podjetje?

                  2.

                  Če se osebe iz prvega vprašanja ne sme šteti za „stranko“ v smislu člena 37 Direktive 2009/72/ES o trgu z električno energijo, ali ima odjemalec potrošnik v položaju, kot je položaj vložnika pravnega sredstva v postopku v glavni stvari, pravico, ki temelji na drugi pravni podlagi v okviru prava Unije, da pred regulativnim organom sodeluje pri obravnavi predloga za sprejetje ukrepov, ki ga je vložil ta odjemalec, oziroma da predloži zadevo v nadzor nacionalnemu sodišču, ali pa je treba to vprašanje presojati na podlagi nacionalnega prava?

         (1)  UL 2009, L 211, str. 55.


title: Zadeva T-17/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2018 – Delfant-Hoylaerts/Komisija

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/103

      Sklep Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2018 – Delfant-Hoylaerts/Komisija
      (Zadeva T-17/18) (1)

      (2018/C 427/138)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 104, 19.3.2018.


title: Zadeva C-579/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 17. septembra 2018 – Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique/QC, Comida paralela 12

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 17. septembra 2018 – Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique/QC, Comida paralela 12
      (Zadeva C-579/18)
      (2018/C 427/25)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Liège

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique

         Tožena stranka: QC, Comida paralela 12

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člen 79 Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije (1) nasprotuje temu, da nacionalna zakonodaja, kakršna se izvaja s členom 266 splošnega zakona o carinah in trošarinah z dne 18. julija 1977, ob nezakonitem vnosu blaga na carinsko ozemlje Unije, za katero se plača uvozna dajatev, določa, da je oseba, ki je civilno odgovorna za kršitev, vendar pri njej ni sodelovala, solidarna dolžnica carinskega dolga?

         (1)  UL L 269, str. 1.


title: Zadeva T-129/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2018 – HMV (Brands)/EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/103

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2018 – HMV (Brands)/EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)
      (Zadeva T-129/18) (1)

      (2018/C 427/139)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018


title: Zadeva C-581/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgerichts Frankfurt am Main (Nemčija) 19. septembra 2018 – RB/TÜV Rheinland LGA Products GmbH in drugi

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgerichts Frankfurt am Main (Nemčija) 19. septembra 2018 – RB/TÜV Rheinland LGA Products GmbH in drugi
      (Zadeva C-581/18)
      (2018/C 427/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: RB

         Toženi stranki: TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali so naslovniki prepovedi diskriminacije iz člena 18, prvi odstavek, PDEU poleg držav članic EU in institucij Unije tudi zasebnopravni subjekti (neposredni učinek člena 18, prvi odstavek, PDEU v razmerju med zasebnopravnimi subjekti)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen in se člen 18, prvi odstavek, PDEU ne uporablja v razmerjih med zasebnopravnimi subjekti: ali je treba člen 18, prvi odstavek, PDEU razlagati tako, da ta določba nasprotuje omejitvi kritja na škodne primere, ki nastopijo v celinski Franciji in francoskih čezmorskih ozemljih, ker pristojni francoski organ, Bureau central de tarification, ni izpodbijal zadevne klavzule, čeprav je ta klavzula v nasprotju s členom 18, prvi odstavek, PDEU, saj pomeni posredno diskriminacijo na podlagi državljanstva?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: pod katerimi pogoji je v primeru učinka v razmerju med zasebnopravnimi subjekti posredna diskriminacija lahko upravičena? Zlasti: ali je omejitev ozemeljskega obsega zavarovalnega kritja na škodne primere, ki nastopijo v določeni državi članici EU, mogoče utemeljiti z argumentom omejitve odgovornosti zavarovalnice in višine premije, če zadevne zavarovalne pogodbe hkrati določajo, da je v primeru serijske škode višina zavarovalnega kritja omejena po posameznem škodnem primeru in po posameznem zavarovalnem letu?

                  4.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je treba člen 18, prvi odstavek, PDEU razlagati tako, da se zavarovatelj, ki je ob kršitvi člena 18, prvi odstavek, PDEU škodo povrnil samo, če je ta nastala v celinski Franciji in francoskih čezmorskih ozemljih, ne more, kadar je škodni primer nastopil zunaj teh območij, sklicevati na to, da je treba plačilo zavrniti, ker je bil najvišji znesek kritja že dosežen?


title: Zadeva T-339/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2018 – Enterprise Holdings/EUIPO (E PLUS)

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/104

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2018 – Enterprise Holdings/EUIPO (E PLUS)
      (Zadeva T-339/18) (1)

      (2018/C 427/140)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica prvega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva C-582/18 P: Pritožba, ki jo je družba Viscas Corp. vložila 19. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-422/14, Viscas/Komisija

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/19

      Pritožba, ki jo je družba Viscas Corp. vložila 19. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-422/14, Viscas/Komisija
      (Zadeva C-582/18 P)
      (2018/C 427/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Viscas Corp. (zastopnik: J.-F. Bellis, lawyer)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija. Furukawa Electric Co. Ltd

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi T-422/14, Viscas Corp. proti Komisiji v delu, v katerem je z njo zavrnjen tožbeni razlog kršitve načela enakega obravnavanja glede izračuna zneska globe, naložene družbi Viscas, in v katerem je tej družbi naloženo plačilo stroškov;

                  —

                  člen 2 Sklepa Komisije C(2014) 2139 final (1) razglasi za ničnega v delu, v katerem znesek globe, naložene družbi Viscas, določa v višini 34 992 000 EUR;

                  —

                  znesek globe, naložene družbi Viscas zaradi kršitve, ugotovljene v členu 1 tega sklepa, določi v višini 19 595 520 EUR;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev pritožbe družba Viscas navaja en pritožbeni razlog, da sodba Splošnega sodišča krši načelo enakega obravnavanja zaradi potrditve metode za določitev upoštevne vrednosti prodaje na podlagi točke 18 Smernic o določanju glob (2), ki jo je Komisija uporabila v izpodbijanem sklepu. Ta metoda daje znatno diskriminatorno prednost proizvajalcem, vpletenim tako v evropski kot v mednarodni kartel kršitve v primerjavi s tistimi, ki so bili vpleteni le v mednarodni kartel. Določitev prispevka posameznega proizvajalca h kršitvi namreč ne upošteva evropskega kartela in tako znatno podceni težo kršitve proizvajalcev, ki so bili vpleteni v oba kartela, tako da jih dejansko nagradi zato, da so bili vpleteni v dva kartela in ne v enega s tem, da jim naloži globe, ki so v povprečju 44 % nižje kot če bi bila kršitev omejena na evropski kartel.

         (1)  Sklep Komisije z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39610 – Električni kabli) (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 2139 final) (UL 2014, C 319, str. 10)

         (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2)


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi C-457/18 (Uradni list Evropske unije C 399 z dne, 5.11.2018)

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/105

      Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi C-457/18
      (
            Uradni list Evropske unije C 399 z dne 5. novembra 2018
         )
      (2018/C 427/141)
      V obvestilu v UL v zadevi C-457/18, Republika Slovenija proti Republiki Hrvaški, se besedilo nadomesti z naslednjim besedilom:

               „Tožba, vložena 13. julija 2018 – Republika Slovenija proti Republiki Hrvaški
               (Case C-457/18)
               (2018/C 427/141)
               Jezik postopka: hrvaščina

                  Stranki

                  Tožeča stranka: Republika Slovenija (zastopnica: M. Menard)

                  Tožena stranka: Republika Hrvaška

                  Predlogi tožeče stranke

               Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj ugotovi, da je tožena stranka kršila:

                           —

                           člena 2 in 4(3) PEU,

                           —

                           člen 5(2) Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki, skupaj z njeno Prilogo I, sistem Evropske unije za nadzor, inšpekcijo in izvajanje pravil skupne ribiške politike, ki ga vzpostavljata Uredba št. 1224/2009 in Izvedbena uredba št. 404/2011,

                           —

                           člen 4 in člen 17, v povezavi s členom 13, Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja ter

                           —

                           člen 2(4) in člen 11(1) Direktive 2014/89/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o vzpostavitvi okvira za pomorsko prostorsko načrtovanje;

                           —

                           naloži toženi stranki, naj nemudoma preneha z navedenimi kršitvami; in

                           —

                           naloži toženi stranki plačilo stroškov postopka.

                  Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.
               Prvi tožbeni razlog:

                           Z enostranskim neizpolnjevanjem zaveze, ki jo je sprejela v procesu pristopanja k EU, da bo spoštovala arbitražno razsodbo in s tem mejo, določeno v razsodbi ter druge obveznosti iz razsodbe, Hrvaška zavrača spoštovanje pravne države, ki je temeljna vrednota EU (člen 2 PEU).

                     Drugi tožbeni razlog::

                           S tem, ko enostransko zavrača izvajanje svojih obveznosti po arbitražni razsodbi, hkrati pa preprečuje Sloveniji celovito izvajanje suverenosti nad nekaterimi deli njenega ozemlja v smislu Pogodb, Hrvaška krši dolžnost lojalnega sodelovanja z EU in s Slovenijo v skladu s členom 4(3) PEU. Ravnanje Hrvaške ogroža uresničevanje ciljev EU, tudi krepitev miru in vse tesnejšo zvezo narodov, ter cilje predpisov EU, ki se nanašajo na ozemlje držav članic (člen 4(3) PEU, prvi pododstavek). Hrvaška tudi onemogoča Sloveniji, da bi na svojem celotnem kopenskem in morskem ozemlju izvajala pravo EU in ravnala v skladu z njim, zlasti s sekundarnimi predpisi EU, ki se nanašajo na ozemlje držav članic (člen 4(3) PEU, prvi pododstavek).

                     Tretji tožbeni razlog:

                           Hrvaška krši Uredbo (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki, zlasti ureditev vzajemnega dostopa v skladu s členom 5 in Prilogo I. Ureditev, ki se za Hrvaško in Slovenijo uporablja od 30. decembra 2017, 25 ribiškim plovilom vsake od držav omogoča prost dostop do teritorialnega morja druge države, kot je bilo razmejeno po mednarodnem pravu, tj. z arbitražno razsodbo. Hrvaška Sloveniji onemogoča uveljavljanje pravic v okviru te ureditve in s tem krši člen 5 Uredbe, saj (i) zavrača uveljavitev ureditve vzajemnega dostopa, (ii) zavrača priznanje veljavnosti zakonodaje, ki jo je Slovenija sprejela za ta namen, in (iii) s sistematičnim kaznovanjem onemogoča slovenskim ribičem prost dostop do voda, ki so bile z arbitražno razsodbo leta 2017 opredeljene kot slovenske, ter a fortiori do hrvaških voda, ki spadajo v področje uporabe ureditve vzajemnega dostopa.

                     Četrti tožbeni razlog:

                           Hrvaška krši Uredbo Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike in Izvedbeno uredbo (EU) št. 404/2011 z dne 8. aprila 2011. Hrvaška policijska plovila brez dovoljenja Slovenije spremljajo hrvaške ribiče, ko izvajajo ribolov v slovenskih vodah, s čimer slovenskim ribiškim inšpektorjem preprečujejo izvajanje nadzora. Hkrati hrvaški organi slovenskim ribičem, ko lovijo v slovenskih vodah, ki si jih lasti Hrvaška, izrekajo globe za nezakonito prehajanje meje in nezakoniti ribolov. Dodatno, Hrvaška Sloveniji ne posreduje podatkov o dejavnostih hrvaških plovil v slovenskih vodah, kot zahtevata navedeni Uredbi. Hrvaška s tem Sloveniji onemogoča izvajanje nadzora v vodah pod njeno suverenostjo in jurisdikcijo ter ne spoštuje izključne pristojnosti, ki jo ima Slovenija kot obalna država v svojem teritorialnem morju, ter tako krši Uredbo (ES) št. 1224/2009 in Uredbo (EU) št. 404/2011.

                     Peti tožbeni razlog:

                           Hrvaška je kršila in krši Uredbo (EU) št. 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah). Hrvaška meje, določene z arbitražno razsodbo, ne priznava kot skupno mejo s Slovenijo, ne sodeluje s Slovenijo pri varovanju te ‚zunanje meje‘ in ne more zagotavljati zadovoljivega varovanja, s čimer krši člena 13 in 17 navedene Uredbe, kot tudi člen 4, ki zahteva določitev meje v skladu z mednarodnim pravom.

                     Šesti tožbeni razlog:

                           Hrvaška je kršila in krši Direktivo 2014/89/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o vzpostavitvi okvira za pomorsko prostorsko načrtovanje, ki se uporablja za ‚morske vode‘ držav članic, kot so določene v skladu z ustreznimi določbami Konvencije ZN o pomorskem mednarodnem pravu (UNCLOS) (člen 2(4) Direktive). Hrvaška zavrača arbitražno razsodbo, ki je določila tako razmejitev ter – nasprotno – vključuje slovenske vode v svoje pomorsko prostorsko načrtovanje in posledično onemogoča uskladitev z zemljevidi Slovenije, s tem pa krši navedeno Direktivo, zlasti člena 8 in 11.“


title: Zadeva C-589/18 P: Pritožba, ki jo je Furukawa Electric Co. Ltd vložila 20. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-444/14, Furukawa Electric/Komisija

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/20

      Pritožba, ki jo je Furukawa Electric Co. Ltd vložila 20. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-444/14, Furukawa Electric/Komisija
      (Zadeva C-589/18 P)
      (2018/C 427/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Furukawa Electric Co. Ltd (zastopnika: C. Pouncey, A. Luke, Solicitors)

         Drugi stranki v postopku: Evropska Komisija, Viscas Corp.

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo v zadevi T-444/2014, Furukawa Electric proti Komisiji v delu, v katerem je z njo zavrnjen: (i) prvi del petega tožbenega razloga družbe Furukawa; in (ii) tretji del tretjega tožbenega razloga družbe Furukawa; v zvezi z izračunom zneska globe, naložene družbi Furukawa, in je tej družbi naloženo plačilo stroškov;

                  —

                  člen 2(n) Sklepa Komisije C(2014) 2139 final (1) razglasi za ničnega v delu, v katerem znesek globe, naložen družbi Furukawa, določa v višini 8 858 000 EUR;

                  —

                  globo, naloženo družbi Furukawa v členu 2(n) Sklepa Komisije, določi v višini 4 844 000 EUR;

                  —

                  če razveljavi sodbo v zadevi T-422/2014, Viscas proti Komisiji, in zmanjša globo, naloženo družbi Viscas na podlagi člena 2(p) Sklepa Komisije C(2014) 2139 final, družbi Furukawa prizna enakovredno zmanjšanje zneska globe, za katero je solidarno odgovorna v skladu s točko 291 sodbe Splošnega sodišča v zadevi T-444/2014; in

                  —

                  Komisiji naloži, naj družbi Furukawa plača stroške tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica meni, da je treba sodbo Splošnega sodišča razveljaviti zaradi teh razlogov:
      Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi točke 18 Smernic o določanju glob (2), ker je menilo, da je Evropska komisija pri določitvi upoštevne vrednosti prodaje pritožnice za obdobje od 18. februarja 1999 do 30. septembra 2001 lahko upoštevala prodajo družbe Fujikura Ltd., saj med to družbo in pritožnico v tem obdobju niso obstajale nobene strukturne, organizacijske ali pravne povezave. Pritožnica in družba Fujikura Ltd. v tem obdobju nista tvorili enega podjetja, zato pravno ni bilo pravilno, da se taka prodaja upošteva pri izračunu vrednosti prodaje pritožnice. Vključitev take prodaje je kršila načelo osebne odgovornosti in vodila k povečanju zneska globe, naložene pritožnici, za več kot 200 000 EUR.
      Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo tako, da je kršilo pravila o enakem obravnavanju, ker je menilo, da je Komisija točko 18 Smernic o določanju glob lahko uporabila za vse naslovnike Sklepa Komisije v zadevi „električni kabli“ kljub bistveno različnim položajem strank. Evropski proizvajalci so sodelovali pri svetovnem kartelu glede razdelitve trga in pri evropskem kartelu, medtem ko so japonski in korejski proizvajalci (vključno s pritožnico) sodelovali le pri svetovnem kartelu glede razdelitve trga. Glede na kršitev enakega obravnavanja, ki izhaja iz splošne uporabe točke 18 Smernic o določanju glob za vse naslovnike, zaradi katere so bili evropski proizvajalci nagrajeni z zmanjšanjem njihovih posameznih vrednosti prodaje (in torej njihovih glob) v višini 44 %, in v skladu s sodbo Sodišča v zadevi 580/12 P, Guardian Industries in Guardian Europe proti Komisiji, pritožnica Sodišču predlaga, naj odpravi kršitev s tem, da odobri 44-odstotno zmanjšanje globe, naložene pritožnici.

         (1)  Sklep Komisije z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39610 – Električni kabli) (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 2139 final) (UL 2014, C 319, str. 10)

         (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2)


title: Zadeva C-353/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Romunija) 30. maja 2018 – SC Beny Alex Srl/Organizaţia Utilizatorilor de Apă pentru Irigaţii (OUAI) Săveni

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Romunija) 30. maja 2018 – SC Beny Alex Srl/Organizaţia Utilizatorilor de Apă pentru Irigaţii (OUAI) Săveni
      (Zadeva C-353/18)
      (2018/C 436/19)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SC Beny Alex Srl

         Tožena stranka: Organizaţia Utilizatorilor de Apă pentru Irigaţii (OUAI) Săveni
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 17. oktobra 2018 predlog za sprejetje predhodne odločbe razglasilo za očitno nedopusten.


title: Zadeva C-507/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 2. avgusta 2018 – NH/Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 2. avgusta 2018 – NH/Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford
      (Zadeva C-507/18)
      (2018/C 436/20)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: NH

         Tožena stranka: Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 9 Direktive 2000/78/ES (1) razlagati tako, da združenje, ki ga sestavljajo odvetniki, specializirani za pravno varstvo kategorije drugače spolno usmerjenih subjektov, in ki ima v statutu določen namen spodbujati kulturo in spoštovanje pravic te kategorije, samodejno postane nosilec kolektivnega interesa in neprofitno usmerjeno združenje, ki ima procesno upravičenje, tudi za odškodninski zahtevek, če obstajajo dejstva, za katera se šteje, da pomenijo diskriminiranje navedene kategorije?

                  2.

                  Ali izjava, s katero je v intervjuju v radijski razvedrilni oddaji intervjuvanec izrazil mišljenje, ki je uperjeno proti kategoriji homoseksualnih oseb, in izjavil, da nikoli ne bi zaposlil niti ne bi želel sodelovati z navedenimi osebami v svoji pisarni, čeprav sploh ni zaposloval in niti ni načrtoval zaposlitve novih delavcev, spada na področje uporabe varstva pred diskriminacijo, ki je določeno v Direktivi št. 2000/78/ES, v skladu z natančno razlago členov 2 in 3?

         (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).


title: Zadeva C-207/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Tarragona – Španija) – Postopek, ki ga je sprožilo Ministerio Fiscal (Predhodno odločanje – Elektronske komunikacije – Obdelava osebnih podatkov – Direktiva 2002/58/ES – Člena 1 in 3 – Področje uporabe – Zaupnost elektronskih komunikacij – Varstvo – Člena 5 in 15(1) – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člena 7 in 8 – Podatki, obdelani v okviru zagotavljanja elektronskih komunikacijskih storitev – Dostop nacionalnih organov do podatkov za namene preiskave – Prag teže kaznivega dejanja, ki lahko upravičuje dostop do podatkov)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/2

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Tarragona – Španija) – Postopek, ki ga je sprožilo Ministerio Fiscal
      (Zadeva C-207/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Elektronske komunikacije - Obdelava osebnih podatkov - Direktiva 2002/58/ES - Člena 1 in 3 - Področje uporabe - Zaupnost elektronskih komunikacij - Varstvo - Člena 5 in 15(1) - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 7 in 8 - Podatki, obdelani v okviru zagotavljanja elektronskih komunikacijskih storitev - Dostop nacionalnih organov do podatkov za namene preiskave - Prag teže kaznivega dejanja, ki lahko upravičuje dostop do podatkov))
      (2018/C 436/02)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Provincial de Tarragona

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Ministerio Fiscal

         Izrek

      Člen 15(1) Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, v povezavi s členoma 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da dostop javnih organov do identifikacijskih podatkov imetnikov kartic SIM, aktiviranih z ukradenim mobilnim telefonom, kot so priimek, ime in po potrebi naslov teh imetnikov, ne pomeni tako hudega posega v njihove temeljne pravice, določene v navedenih členih Listine o temeljnih pravicah, da bi moral biti ta dostop na področju preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja in pregona kaznivih dejanj omejen na boj proti hudemu kriminalu.

         (1)  UL C 251, 11.7.2016.


title: Zadeva T-33/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2018 – Pracsis in Conceptexpo Project/Komisija in EACEA (Ničnostna in odškodninska tožba – Javna naročila storitev – Upravna pritožba pred Komisijo – Izključno potrditveni akt – Rok za vložitev tožbe – Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati – Nedopustnost)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/51

      Sklep Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2018 – Pracsis in Conceptexpo Project/Komisija in EACEA
      (Zadeva T-33/18) (1)

      ((Ničnostna in odškodninska tožba - Javna naročila storitev - Upravna pritožba pred Komisijo - Izključno potrditveni akt - Rok za vložitev tožbe - Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati - Nedopustnost))
      (2018/C 436/73)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Pracsis SPRL (Bruselj, Belgija) in Conceptexpo Project (Wavre, Belgija) (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: D. Martin, A Katsimerou in I. Rubene, agenti), Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (zastopniki: sprva H. Monet in A. Kisylyczko, nato H. Monet in N. Durand, agenti)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi čelna 263 PDEU, ki se nanaša na razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 13. novembra 2017 o zavrnitvi upravne pritožbe zoper odločbi EACEA z dne 17. julija in z dne 11. avgusta 2017 ter „po potrebi“, razglasitev ničnosti navedenih odločb EACEA, ter njene „odločbe“, da pogodbo podpiše s prvouvrščenim ponudnikom, saj je bila s tema odločbama ponudba konzorcija tožečih strank uvrščena na drugo mesto na podlagi kaskadnega mehanizma v okviru javnega razpisa EACEA/2017/01, ki se nanaša na storitve organizacije dogodkov in reklamnih dejavnosti na avdiovizualnem področju, in drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU, katerega namen je povrnitev škode, ki naj bi nastala tožečima strankama zaradi teh odločb.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne kot nedopustna.

                  2.

                  Družbi Pracsis SPRL in Conceptexpo Project poleg svojih stroškov, nosita stroške, nastale Evropski komisiji in Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA).

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva T-10/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2018 – Proof IT/EIGE (Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa – Oddaja storitev, razdeljenih na dva sklopa – Storitve v zvezi s spletnim mestom – Zavrnitev ponudnikove ponudbe – Merila za oddajo – Preglednost – Enako obravnavanje – Očitna napaka pri presoji – Nepogodbena odgovornost)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2018 – Proof IT/EIGE
      (Zadeva T-10/17) (1)

      ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Oddaja storitev, razdeljenih na dva sklopa - Storitve v zvezi s spletnim mestom - Zavrnitev ponudnikove ponudbe - Merila za oddajo - Preglednost - Enako obravnavanje - Očitna napaka pri presoji - Nepogodbena odgovornost))
      (2018/C 436/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Proof IT SIA (Riga, Latvija) (zastopnici: J. Jerņeva in D. Pāvila, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropski inštitut za enakost spolov (zastopniki: J. Stuyck, V. Ost in M. Vanderstraeten, odvetniki)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe EIGE, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke, dana v okviru sklopa št. 1 javnega razpisa EIGE/2016/OPER/03 z naslovom „Okvirna pogodba v zvezi z internetnimi storitvami“, okvirna pogodba pa je bila dodeljena drugemu ponudniku, in drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi izgube priložnosti ali izgube samega naročila.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Proof IT SIA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 78, 13.3.2017.


title: Zadeva C-571/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – Nikolay Kantarev/Balgarska Narodna Banka (Predhodno odločanje – Sistemi zajamčenih vlog – Direktiva 94/19/ES – Člen 1, točka 3(i) – Člen 10(1) – Pojem „nerazpoložljiva vloga“ – Odgovornost države članice za škodo, povzročeno posameznikom s kršitvami prava Unije – Dovolj resna kršitev prava Unije – Procesna avtonomija držav članic – Načelo lojalnega sodelovanja – Člen 4(3) PEU – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/3

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – Nikolay Kantarev/Balgarska Narodna Banka
      (Zadeva C-571/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Sistemi zajamčenih vlog - Direktiva 94/19/ES - Člen 1, točka 3(i) - Člen 10(1) - Pojem „nerazpoložljiva vloga“ - Odgovornost države članice za škodo, povzročeno posameznikom s kršitvami prava Unije - Dovolj resna kršitev prava Unije - Procesna avtonomija držav članic - Načelo lojalnega sodelovanja - Člen 4(3) PEU - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti))
      (2018/C 436/03)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad – Varna

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Nikolay Kantarev

         Druga stranka postopka: Balgarska Narodna Banka

         Izrek

                  1.

                  Člen 1, točka 3, in člen 10(1) Direktive 94/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 je treba razlagati tako, da nasprotujeta, po eni strani, nacionalni ureditvi, v skladu s katero je ugotovitev nerazpoložljivosti vlog odvisna od insolventnosti kreditne institucije in odvzema dovoljenja za opravljanje bančnih storitev te institucije in, po drugi strani, temu, da se odstopa od rokov, ki jih te določbe predpisujejo za ugotovitev nerazpoložljivosti vlog in za vračilo teh vlog, ker naj bi bilo potrebno, da se zoper kreditno institucijo odredi posebni nadzor.

                  2.

                  Člen 1, točka 3(i), Direktive 94/19, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, je treba razlagati tako, da mora biti nerazpoložljivost vlog v smislu te določbe ugotovljena z izrecnim aktom pristojnega nacionalnega organa in o njej ni mogoče sklepati iz drugih aktov, kakršna je odločba bolgarske narodne banke, da se zoper Korporativna Targovska Banka odredi posebni nadzor, niti domnevati na podlagi okoliščin, kakršne so te v zadevi v glavni stvari.

                  3.

                  Člen 1, točka 3(i), Direktive 94/19, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, je treba razlagati tako, da ugotovitev nerazpložljivosti bančne vloge v smislu te določbe ne sme biti pogojena s tem, da je imetnik te vloge pri zadevni kreditni instituciji predhodno vložil zahtevo za dvig sredstev, ki ni bila uspešna.

                  4.

                  Člen 1, točka 3(i), Direktive 94/19, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, ima neposredni učinek in je pravilo, ki daje posameznikom pravice in ki vlagateljem omogoča vložitev odškodninske tožbe za škodo, ki jo je povzročila zamuda pri vračilu vlog. Predložitveno sodišče mora preveriti, prvič, ali je neugotovitev nerazpoložljivosti vlog v roku petih delovnih dni iz te določbe, kljub dejstvu, da so bili pogoji, ki so jasno navedeni v tej določbi, izpolnjeni, v okoliščinah zadeve v glavni stvari dovolj resna kršitev v smislu prava Unije in, drugič, ali obstaja neposredna vzročna zveza med to kršitvijo in škodo, ki je nastala vlagatelju, kot je Nikolay Kantarev.

                  5.

                  Člen 4(3) PEU ter načeli enakovrednosti in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ob tem, da v Bolgariji ne obstaja poseben postopek za uveljavljanje odgovornosti te države članice glede škode, ki je posledica kršitve prava Unije s strani nacionalnega organa:

                              —

                              ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki določa dve različni pravni sredstvi, ki spadata v pristojnost različnih sodišč in za kateri veljajo različni pogoji, če predložitveno sodišče določi, ali mora biti glede na nacionalno pravo odgovornost nacionalnega organa, kot je bolgarska narodna banka, uveljavljana na podlagi Zako za otgovornostta na darzhavata i obshtinite za vredi (zakon o odgovornosti države in občin za škodo) ali Zakon za zadalzheniata i dogovorite (zakon o obligacijskih razmerjih in pogodbah), in če vsako od teh dveh pravnih sredstev spoštuje načeli enakovrednosti in učinkovitosti;

                              —

                              nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki pravico posameznikov za pridobitev odškodnine pogojuje z dodatnim pogojem, in sicer naklepnostjo škode, ki jo je povzročil zadevni nacionalni organ;

                              —

                              ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki pravico posameznikov za pridobitev odškodnine pogojuje z obveznostjo posameznika, da predloži dokaz obstoja krivdnega ravnanja, če pojem „krivdno ravnanje“ ne presega pojma „dovolj resna kršitev“, kar mora preveriti predložitveno sodišče;

                              —

                              ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki določa plačilo pavšalne takse ali takse, ki je sorazmerna z vrednostjo spora, če – kar mora preveriti predložitveno sodišče – plačilo pavšalne takse ali takse, ki je sorazmerna vrednosti spora, ni v nasprotju z načelom učinkovitosti glede na znesek in pomembnost takse, nepremostljivost ali premostljivost ovire, ki jo ta morebiti pomeni za dostop do sodnega varstva, njeno obvezno naravo in možnosti oprostitve, in

                              —

                              ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki pravico posameznikov za pridobitev odškodnine pogojuje s predhodno razglasitvijo ničnosti upravnega akta, ki je vzrok za škodo, če – kar mora presoditi predložitveno sodišče – se ta zahteva lahko razumno naloži oškodovancu.

         (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Zadeva C-592/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 21. septembra 2018 – Darie B.V./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 21. septembra 2018 – Darie B.V./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
      (Zadeva C-592/18)
      (2018/C 436/37)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Darie B.V.

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pojem „biocidni proizvod“ iz člena 3 Uredbe št. 528/2012 (1) razlagati tako, da se nanaša tudi na sredstva, ki so sestavljena iz ene ali več vrst bakterij, encimov ali drugih sestavin – ob upoštevanju, da zaradi svojega specifičnega delovanja ne vplivajo neposredno na škodljive organizme, čemur so namenjeni, ampak na obstoj ali ohranitev morebitnega življenjskega okolja tega škodljivega organizma – in katere zahteve za delovanje je treba torej postaviti v takem primeru?

                  2.

                  Ali je za odgovor na prvo vprašanje upoštevno, ali v okoliščinah, v katerih je bilo tako sredstvo uporabljeno, ni škodljivih organizmov, in če je tako, na podlagi katerega merila je treba ugotoviti, ali gre za zadnjenavedeni primer?

                  3.

                  Ali je za odgovor na prvo vprašanje upoštevno, v kakšnem času pride do takega delovanja?

         (1)  Uredba (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov (UL L 167, 2012, str. 1)


title: Zadeva T-549/18: Tožba, vložena 19. septembra 2018 – Hexal/EMA

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/52

      Tožba, vložena 19. septembra 2018 – Hexal/EMA
      (Zadeva T-549/18)
      (2018/C 436/74)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hexal AG (Holzkirchen, Nemčija) (zastopniki: M. Martens, N. Carbonnelle, odvetnika, in S. Faircliffe, Solicitor)

         Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ugovor nezakonitosti, ki ga je tožeča stranka uveljavljala zoper ugotovitev CHMP, da ima Teriflunomide družbe Sanofi status nove zdravilne učinkovine, kot je navedeno v Sklepu Komisije z dne 26. avgusta 2013 o izdaji dovoljenja za promet zdravila „AUBAGIO® – Teriflunomide“, dopusten in utemeljen;

                  —

                  odločbo agencije EMA z dne 5. julija 2018, da se ne potrdi vloga za pridobitev dovoljenja za promet družbe Hexal za generično različico zdravila Aubagio® razglasi za nično;

                  —

                  agenciji EMA naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Z izpodbijano odločbo je zavrnjena potrditev vloge družbe Hexal za pridobitev dovoljenja za promet za Teriflunomide Hexal, ker Aubagio®, ki je prej odobreno zdravilo, še vedno uživa zakonsko varstvo podatkov v skladu z Izvedbenim sklepom Komisije z dne 26. avgusta 2013, zoper katerega je tožeča stranka uveljavljala ugovor nezakonitosti na podlagi člena 277 PDEU. Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga zoper izpodbijano odločbo Evropske agencije za zdravila družba Hexal navaja, da glede na to, da je ugovor nezakonitosti utemeljen, obrazložitev izpodbijane odločbe ni pravno dopustna, ker je agencija EMA napačno ugotovila dejstva in napačno uporabila pravo in ni izpolnila svoje obveznosti obrazložitve in izvedbe natančne in temeljite preučitve kot določa člen 296 PDEU;

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga se ravno tako izpodbija zakonitost izpodbijane odločbe, ker bi moral biti status „nove zdravilne učinkovine“ še enkrat preučen, ko je družba Hexal vložila vlogo za pridobitev dovoljenja za promet za generično zdravilo, kar se ni zgodilo. Zato naj agencija EMA ne bi ustrezno izvrševala svojih nalog, zlasti naloge da izvede učinkovito in podrobno preučitev in da poda obrazložitev v skladu s členom 296 PDEU, zaradi česar je izpodbijana odločba nezakonita.


title: Zadeva C-513/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Italija) 3. avgusta 2018 – Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Italija) 3. avgusta 2018 – Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo
      (Zadeva C-513/18)
      (2018/C 436/21)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Autoservizi Giordano società cooperativa

         Tožena stranka: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 7 Direktive 2003/96/ES (1) razlagati tako, da na njegovo področje uporabe spadajo vsa podjetja in subjekti, javni ali zasebni, ki poslujejo v sektorju prevoza potnikov z avtobusom, vključno z dajanjem avtobusa z voznikom v najem, in da navedena določba nasprotuje nacionalni zakonodaji o izvajanju direktive v delu, v katerem med subjekte, ki uporabljajo plinsko olje, ki se uporablja v komercialne namene, ne vključuje tistih, ki opravljajo dejavnost dajanja avtobusa z voznikom v najem?

                  2.

                  Ali določba, ki v okvir plinskega olja, ki se uporablja v komercialne namene, vključuje tudi plinsko olje, namenjeno „izrednemu prevozu potnikov“, zaradi diskrecijske pravice, priznane državam članicam, na katero se nanaša člen 7(2) zgoraj navedene Direktive št. 2003/96/ES („Države članice lahko razlikujejo med komercialno in nekomercialno uporabo plinskega olja, ki se uporablja kot pogonsko gorivo, če upoštevajo najnižje ravni Skupnosti in če stopnja za plinsko olje, ki se kot pogonsko gorivo uporablja v komercialne namene ne pade pod nacionalno raven obdavčitve, ki je v veljavi 1. januarja 2003“), nima neposrednega učinka in ni brezpogojna?

                  3.

                  Ali je člen 7 zgoraj navedene direktive z vsebinskega vidika po eni strani dovolj podroben in po drugi dovolj brezpogojen, da se posameznik lahko nanj neposredno sklicuje v sporu z organi države članice?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405).


title: Zadeva T-26/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2018 – Jalkh/Parlament (Privilegiji in imunitete – Član Evropskega parlamenta – Sklep o odvzemu poslanske imunitete – Povezava s poslansko funkcijo – Enako obravnavanje – Pravna varnost – Zaupanje v pravo – Postopek odvzema imunitete – Pravica do obrambe – Zloraba pooblastil – Nepogodbena odgovornost)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2018 – Jalkh/Parlament
      (Zadeva T-26/17) (1)

      ((Privilegiji in imunitete - Član Evropskega parlamenta - Sklep o odvzemu poslanske imunitete - Povezava s poslansko funkcijo - Enako obravnavanje - Pravna varnost - Zaupanje v pravo - Postopek odvzema imunitete - Pravica do obrambe - Zloraba pooblastil - Nepogodbena odgovornost))
      (2018/C 436/56)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francija) (zastopniki: sprva J.-P. Le Moigne, nato M. Ceccaldi in na koncu F. Wagner, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva M. Dean in S. Alonso de León, nato S. Alonso de León, N. Görlitz in S. Seyr, agenti)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Parlamenta P8_TA(2016)0430 z dne 22. novembra 2016 o zahtevi za odvzem imunitete tožeče stranke, in drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi nastala tožeči stranki.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Jean-François Jalkh nosi svoje stroške in stroške, ki so nastali Evropskemu parlamentu, vključno s stroški, povezanimi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 70, 6.3.2017.


title: Zadeva C-515/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italija) 6. avgusta 2018 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Regione autonoma della Sardegna

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italija) 6. avgusta 2018 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Regione autonoma della Sardegna
      (Zadeva C-515/18)
      (2018/C 436/22)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Tožena stranka: Regione autonoma della Sardegna

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 7(2) Uredbe (ES) št. 1370/2007 (1) z dne 23. oktobra 2007 razlagati tako, da določa, da mora pristojni organ, ki želi neposredno skleniti pogodbo o izvajanju storitev, sprejeti potrebne ukrepe, da objavi ali sporoči potrebne informacije vsem izvajalcem, ki bi bili potencialno zainteresirani za izvajanje storitve, da pripravijo resno in razumno ponudbo?

                  2.

                  Ali je treba člen 7(4) Uredbe (ES) št. 1370/2007 z dne 23. oktobra 2007 razlagati tako, da mora pristojni organ pred neposredno sklenitvijo pogodbe primerjalno oceniti vse ponudbe za izvajanje storitve, ki bi jih morda prejel po objavi predhodnega informativnega obvestila, kot je določeno v členu 7(4)?

         (1)  Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (UL L 315, str. 1).


title: Zadeva C-593/18 P: Pritožba, ki sta jo družbi ABB Ltd in ABB AB vložili 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-445/14, ABB Ltd in ABB AB/Evropska komisija

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/27

      Pritožba, ki sta jo družbi ABB Ltd in ABB AB vložili 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-445/14, ABB Ltd in ABB AB/Evropska komisija
      (Zadeva C-593/18 P)
      (2018/C 436/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: ABB Ltd, ABB AB (zastopnika: I. Vandenborre, advocaat, S. Dionnet, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predloga

      Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo ali sprejme druge potrebne ukrepe in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, Komisija zadostila dokaznemu bremenu pri dokazovanju kršitve pritožnice, ki se je nanašala na vse podvodne električne kable in dodatno opremo z napetostjo od 110 kV do 220 kV. Splošno sodišče ni preverilo, ali je v sklepu (1) kršitev opredeljena z „zadostno mero natančnosti“ in v skladu z zahtevanim pravnim standardom. Splošno sodišče tudi ni pravilno uporabilo pogojev, ki se nanašajo na zadostno zavedanje, ki je potrebno, da bi bilo mogoče ugotoviti sodelovanje pritožnice pri kršitvi.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče pri tem, ko je potrdilo ugotovitev Komisije, da se je obdobje kršitve za pritožnico začelo s 1. aprilom 2000, ni uporabilo načela enakega obravnavanja in domneve nedolžnosti.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo dolžnost obrazložitve pri presoji predloga pritožnice, ki se nanaša na neenako obravnavanje, pri čemer je napačno ugotovilo, da je pritožnica na tako razlikovanje pristala v upravnem postopku, in ta pristanek upoštevalo pri svoji presoji.

         (1)  Sklep Komisije z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39610 – Električni kabli) (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 2139 final) (UL 2014, C 319, str. 10).


title: Zadeva T-27/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2018 – Jalkh/Parlament (Privilegiji in imunitete – Član Evropskega parlamenta – Odločba o odvzemu parlamentarne imunitete – Povezava s parlamentarnimi funkcijami – Enako obravnavanje – Pravna varnost – Legitimno pričakovanje – postopek odvzema imunitete – Pravica do obrambe – Zloraba pooblastila – Nepogodbena odgovornost)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2018 – Jalkh/Parlament
      (Zadeva T-27/17) (1)

      ((Privilegiji in imunitete - Član Evropskega parlamenta - Odločba o odvzemu parlamentarne imunitete - Povezava s parlamentarnimi funkcijami - Enako obravnavanje - Pravna varnost - Legitimno pričakovanje - postopek odvzema imunitete - Pravica do obrambe - Zloraba pooblastila - Nepogodbena odgovornost))
      (2018/C 436/57)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francija) (zastopniki: sprva J.-P. Le Moigne, nato M. Ceccaldi in zatem F. Wagner, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva M. Dean in S. Alonso de León, nato S. Alonso de León, N. Görlitz in S. Seyr, agenti)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU se nanaša na razglasitev ničnosti odločbe P8_TA(2016)0429 Parlamenta z dne 22. novembra 2016 o odvzemu parlamentarne imunitete tožeči stranki in, drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU, katerega namen je povrnitev škode, ki naj bi nastala tožeči stranki.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Jean-François Jalkh nosi svoje stroške in stroške, nastale Evropskemu parlamentu, vključno s stroški v postopku za izdajo začasne odredbe..

         (1)  UL C 70, 6.3.2017.


title: Zadeva C-652/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Ahmedbekov/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite (Predhodno odločanje – Skupna politika o azilu in subsidiarni zaščiti – Standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite – Direktiva 2011/95/EU – Členi 3, 4, 10 in 23 – Prošnje za mednarodno zaščito, ki so jih ločeno vložili člani iste družine – Posamična presoja – Upoštevanje groženj družinskemu članu v okviru posamične presoje prošnje drugega družinskega člana – Ugodnejši standardi, ki jih države članice lahko ohranijo ali sprejmejo za razširitev azila ali mednarodne zaščite na družinske člane upravičenca do mednarodne zaščite – Presoja razlogov za preganjanje – Sodelovanje državljana Azerbajdžana pri vložitvi tožbe zoper svojo državo pri Evropskem sodišču za človekove pravice – Skupni postopkovni standardi – Direktiva 2013/32/EU – Člen 46 – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Podrobna in ex nunc presoja – Razlogi za preganjanje ali dejanski elementi, ki so bili zamolčani pred organom za presojo, vendar pa so bili navedeni v okviru pravnega sredstva, vloženega zoper odločbo, ki jo je ta organ sprejel)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/4

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Ahmedbekov/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
      (Zadeva C-652/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupna politika o azilu in subsidiarni zaščiti - Standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite - Direktiva 2011/95/EU - Členi 3, 4, 10 in 23 - Prošnje za mednarodno zaščito, ki so jih ločeno vložili člani iste družine - Posamična presoja - Upoštevanje groženj družinskemu članu v okviru posamične presoje prošnje drugega družinskega člana - Ugodnejši standardi, ki jih države članice lahko ohranijo ali sprejmejo za razširitev azila ali mednarodne zaščite na družinske člane upravičenca do mednarodne zaščite - Presoja razlogov za preganjanje - Sodelovanje državljana Azerbajdžana pri vložitvi tožbe zoper svojo državo pri Evropskem sodišču za človekove pravice - Skupni postopkovni standardi - Direktiva 2013/32/EU - Člen 46 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Podrobna in ex nunc presoja - Razlogi za preganjanje ali dejanski elementi, ki so bili zamolčani pred organom za presojo, vendar pa so bili navedeni v okviru pravnega sredstva, vloženega zoper odločbo, ki jo je ta organ sprejel))
      (2018/C 436/04)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Ahmedbekov

         Tožena stranka: Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

         Izrek

                  1.

                  Člen 4 Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite je treba razlagati tako, da je treba v okviru posamične obravnave prošnje za mednarodno zaščito upoštevati nevarnost preganjanja in resnih groženj za družinskega člana prosilca, da se ugotovi, ali je zadnjenavedeni zaradi družinskih vezi z navedeno ogroženo osebo tudi sam izpostavljen tem grožnjam.

                  2.

                  Direktivo 2011/95 in Direktivo 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da so prošnje za mednarodno zaščito, ki so jih ločeno vložili člani iste družine, predmet ukrepov za obravnavanje morebitne povezanosti, da pa nasprotujeta temu, da se te prošnje obravnavajo skupno. Nasprotujeta tudi temu, da se obravnava ene od teh prošenj prekine do končanja postopka obravnave v zvezi z drugo od teh prošenj.

                  3.

                  Člen 3 Direktive 2011/95 je treba razlagati tako, da državi članici omogoča, da v primeru priznanja – na podlagi ureditve, ki je uvedena s to direktivo – mednarodne zaščite družinskemu članu določi, da to zaščito razširi na druge člane te družine, če v zvezi z njimi ne velja nobeden od razlogov za izključitev iz člena 12 te direktive in je njihov položaj zaradi potrebe po ohranjanju enotnosti družine povezan z logiko mednarodne zaščite.

                  4.

                  Razlog za nedopustnost iz člena 33(2)(e) Direktive 2013/32 ne zajema položaja, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem odrasla oseba zase in za svojega mladoletnega otroka vloži prošnjo za mednarodno zaščito, ki temelji zlasti na obstoju družinske vezi z drugo osebo, ki je ločeno vložila prošnjo za mednarodno zaščito.

                  5.

                  Sodelovanja prosilca za mednarodno zaščito pri vložitvi tožbe zoper svojo matično državo pred Evropskim sodiščem za človekove pravice v okviru presoje razlogov za preganjanje iz člena 10 Direktive 2011/95 načeloma ni mogoče šteti za dokaz pripadnosti tega prosilca „določeni družbeni skupini“ v smislu odstavka 1(d) tega člena, ampak je to sodelovanje treba šteti kot razlog za preganjanje na podlagi „političnega prepričanja“ v smislu odstavka 1(e) navedenega člena, če obstajajo utemeljeni razlogi, da bo ta država sodelovanje pri vložitvi te tožbe razumela kot dejanje političnega nestrinjanja, zoper katero lahko izvaja povračilne ukrepe.

                  6.

                  Člen 46(3) Direktive 2013/32 v povezavi s sklicevanjem na postopek s tožbo iz člena 40(1) te direktive je treba razlagati tako, da je sodišče, pri katerem se vloži tožba zoper odločbo o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito, na podlagi „naknadnih navedb“ in po tem, ko je od organa za presojo zahtevalo njihovo preučitev, načeloma dolžno opraviti presojo razlogov za mednarodno zaščito, kadar so bili dejanski elementi, ki se nanašajo na dogodke ali grožnje, ki so domnevno obstajali pred sprejetjem navedene odločbe o zavrnitvi ali celo pred vložitvijo prošnje za mednarodno zaščito, prvič navedeni v postopku s tožbo. To sodišče pa, nasprotno, tega ni dolžno storiti, če ugotovi, da so bili razlogi ali elementi navedeni v pozni fazi postopka s tožbo ali da niso predloženi dovolj konkretno, da bi jih bilo mogoče ustrezno preučiti, ali – kadar gre za dejanske elemente – če ugotovi, da ti niso pomembni ali se ne razlikujejo dovolj od elementov, ki jih je organ za presojo že lahko upošteval.

         (1)  UL C 86, 20.3.2017.


title: Zadeva C-599/18 P: Pritožba, ki sta jo Silec Cable SAS, General Cable Corp. vložili 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-438/14, Silec Cable, General Cable/Evropska komisija

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/28

      Pritožba, ki sta jo Silec Cable SAS, General Cable Corp. vložili 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-438/14, Silec Cable, General Cable/Evropska komisija
      (Zadeva C-599/18 P)
      (2018/C 436/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: Silec Cable, General Cable Corp. (zastopnika: I. Sinan, barrister, C. Renner, rechtsanwältin)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano sodbo;

                  —

                  razglasi za ničen člen 1 sklepa (1) v delu, v katerem se nanaša na družbi Silec Cable in General Cable;

                  —

                  podredno, spremeni člen 2 sklepa in glede na argumente, navedene v utemeljitev te pritožbe, zniža globo, ki je bila naložena družbama Silec Cable in General Cable;

                  —

                  podredno, zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Pritožnici navajata, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker ni pravilno uporabilo dokaznih pravil in je izkrivilo predložene dokaze v zvezi z udeležbo družbe Silec pri domnevni kršitvi.
      Splošno sodišče je nepravilno uporabilo merilo odprtega in javnega distanciranja za prevalitev dokaznega bremena za dokazovanje domnevne kršitve družbe Silec. Pritožnici navajata, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo tudi, ker se je pri dokazovanju kršitve družbe Silec, zanašalo izključno na subjektivno zaznavanje drugih udeležencev pri domnevni kršitvi. Pritožnici poleg tega menita, da je Splošno sodišče, s tem ko je ugotovilo, da je družba Silec sodelovala pri zatrjevani kršitvi, izkrivilo predložene dokaze in tudi kršilo obveznost varovanja poslovnih skrivnosti (člen 339 PDEU).
      Drugi pritožbeni razlog: Pritožnici navajata, da je Splošno sodišče kršilo načelo enakega obravnavanja, ker udeležbe družbe Silec, pri zatrjevani kršitvi ni štelo za „stransko vlogo“.
      Pritožnice navajajo, da je Splošno sodišče nezakonito upoštevalo ravnanje družb Safran/Sagem/Sagem Communications pri presoji individualne udeležbe družbe Silec z namenom določitve globe. Pritožnici poleg tega navajata, da tudi Splošno sodišče samo glede tega navaja očitno nasprotujoče si razloge. Pritožnici dalje navajata, da Splošno sodišče pri tem, ko ugotavlja, da Komisija družbe Silec, s tem, ko je ni obravnavala kot igralca, ki je imel stransko vlogo, ni diskriminirala, primerja napačna dejanska položaja.

         (1)  Sklep Komisije z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39610 – Električni kabli) (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 2139 final) (UL 2014, C 319, str. 10)..


title: Zadeva T-109/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2018 – FCA US/EUIPO – Busbridge (VIPER) („Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije VIPER – Prejšnja nacionalna besedna znamka VIPER – Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke – Proizvodi, za katere se je prejšnja znamka uporabljala – Obseg uporabe prejšnje znamke – Člen 57(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001)“)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2018 – FCA US/EUIPO – Busbridge (VIPER)
      (Zadeva T-109/17) (1)

      ((„Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije VIPER - Prejšnja nacionalna besedna znamka VIPER - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Proizvodi, za katere se je prejšnja znamka uporabljala - Obseg uporabe prejšnje znamke - Člen 57(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001)“))
      (2018/C 436/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: FCA US LLC (City of Auburn Hills, Michigan, Združene države) (zastopnik: C. Morcom, QC)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Robert Dennis Busbridge (Hookwood, Združeno kraljestvo)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. decembra 2016 (zadeva R 554/2016-1) glede postopka za ugotovitev ničnosti med R. D. Busbridgeom in družbo FCA US.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba FCA US LLC nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 121, 18.4.2017.


title: Zadeva C-668/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2018 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2006/40/ES – Emisije iz klimatskih naprav v motornih vozilih – Člen 5(4) in (5) – Direktiva 2007/46/ES – Homologacija motornih vozil – Členi 12, 29, 30 in 46 – Vozila, ki niso skladna s tehničnimi zahtevami – Odgovornost nacionalnih organov)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/6

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2018 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
      (Zadeva C-668/16) (1)

      ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/40/ES - Emisije iz klimatskih naprav v motornih vozilih - Člen 5(4) in (5) - Direktiva 2007/46/ES - Homologacija motornih vozil - Členi 12, 29, 30 in 46 - Vozila, ki niso skladna s tehničnimi zahtevami - Odgovornost nacionalnih organov))
      (2018/C 436/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Hermes, D. Kukovec in C. Becker, agenti)

         Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in D. Klebs, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz:

                              —

                              Direktive 2006/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o emisijah iz klimatskih naprav v motornih vozilih in spremembi Direktive Sveta 70/156/EGS in členov 12 in 30 Direktive 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih vozil, njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 371/2010 z dne 16. aprila 2010, ker v roku, določenem v obrazloženem mnenju, ni sprejela potrebnih ukrepov za vzpostavitev skladnosti 133 713 vozil tipov 246, 176 in 117, ki jih je družba Daimler AG prodala od 1. januarja do 26. junija 2013, z njihovimi homologiranimi tipi, saj niso bili opremljeni s hladilnim sredstvom R1234yf, ki je bilo prijavljeno za te homologirane tipe, temveč s hladilnim sredstvom, katerega potencial globalnega segrevanja je bil višji od 150, kar je kršitev praga, določenega v členu 5(4) Direktive 2006/40, in

                              —

                              Direktive 2006/40 in povezanih določb členov 46, 5 in 18 Direktive 2007/46, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 371/2010, ker ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje kazni iz člena 46 zadenjenavedene direktive v roku, določenem v obrazloženem mnenju, da bi se doseglo, da proizvajalci spoštujejo člena 5 in 18 te direktive, ki se nanašata na skladnost proizvodnje in izdajo certifikata o skladnosti.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške in polovico stroškov Evropske komisije.

                  4.

                  Evropska komisija nosi polovico svojih stroškov.

         (1)  UL C 70, 6.3.2017.


title: Zadeva T-164/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2018 – Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion/EUIPO – Pink Lady America (WILD PINK) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije WILD PINK – Prejšnja besedna znamka Evropske unije in prejšnja besedna nacionalna znamka PINK LADY – Prejšnje figurativne Evropske unije Pink Lady – Relativni razlog za razveljavitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] – Člen 8(5)Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001])

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2018 – Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion/EUIPO – Pink Lady America (WILD PINK)
      (Zadeva T-164/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije WILD PINK - Prejšnja besedna znamka Evropske unije in prejšnja besedna nacionalna znamka PINK LADY - Prejšnje figurativne Evropske unije Pink Lady - Relativni razlog za razveljavitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] - Člen 8(5)Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001]))
      (2018/C 436/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Apple and Pear Australia Ltd (Victoria, Avstralija) in Star Fruits Diffusion (Le Pontet, Francija) (zastopniki: T. de Haan, P. Péters in H. Abraham, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in D. Walicka, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Pink Lady America LLC (Yakima, Washington, Združene države) (zastopnika: sprva R. Manno in S. Travaglio, nato R. Manno, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 10. januarja 2017 (zadeva R 87/2015-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion na eni strani in družbo Pink Lady America na drugi.

         Izrek

                  1.

                  Odločba četrtega odbora Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) za pritožbe z dne 10. januarja 2017 (zadeva R 87/2015-4) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO nosi poleg svojih stroškov tudi polovico stroškov, ki so nastali družbama Apple and Pear Australia Ltd in Star Fruits Diffusion, vključno s polovico stroškov, ki so jima neizogibno nastali v zvezi s postopkom pred odborom EUIPO za pritožbe.

                  3.

                  Družba Pink Lady America LLC nosi poleg svojih stroškov tudi polovico stroškov, ki so nastali družbama Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion, vključno s polovico stroškov, ki so jima neizogibno nastali v zvezi s postopkom pred odborom EUIPO za pritožbe.

         (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva T-564/18: Tožba, vložena 21. septembra 2018 – Bernis in drugi/ECB

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/53

      Tožba, vložena 21. septembra 2018 – Bernis in drugi/ECB
      (Zadeva T-564/18)
      (2018/C 436/75)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Ernests Bernis (Jurmala, Latvija), Oļegs Fiļs (Jurmala), OF Holding SIA (Riga, Latvija) in Cassandra Holding Company SIA (Jurmala) (zastopniki: O. Behrends, M. Kirchner in L. Feddern, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB)

         Predlog

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo naj:

                  —

                  odločbo ECB-SSM-2018-LVABL-2 WOANCA-2018-0007 z dne 11. julija 2018, s katero je bilo odvzeto dovoljenje za opravljanje bančnih storitev ABLV Bank, AS, razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo sedem razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ECB je nepravilno domnevala, da so bili izpolnjeni pogoji za odvzem dovoljenja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: ECB ni upoštevala diskrecijske narave odločbe.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: ECB je kršila načelo sorazmernosti.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: ECB je zlorabila pooblastila.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: odločba ECB ni bila ustrezno obrazložena.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev načela nemo auditur.


title: Zadeva C-519/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 7. avgusta 2018 – TB/ Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 7. avgusta 2018 – TB/ Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Zadeva C-519/18)
      (2018/C 436/23)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TB

         Tožena stranka: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 10(2) Direktive sveta 2003/86/ES o pravici do združitve družine razlagati (1) tako, da če država članica na podlagi tega člena odobri vstop družinskega člana, ki ne spada med družinske člane iz člena 4, lahko za tega družinskega člana uporabi le pogoj, ki ga določa člen 10(2) (da ga „begunec vzdržuje“)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali pogoj „vzdrževane“ osebe („dependency“), določen v členu 4(2)(a) Direktive, zajema dejanski položaj, v katerem morajo za izpolnitev tega pogoja kumulativno obstajati različni vidiki odvisnosti, ali zadostuje obstoj le nekaterih od teh vidikov, glede na posebne okoliščine posameznega primera[?] Ali je v teh okoliščinah s pogojem, ki ga določa člen 10(2) (da družinskega člana „begunec vzdržuje“), skladna nacionalna določba, ki izključuje posamično presojo in kot pogoj za izpolnitev tega pogoja zajema en sam element dejanskega stanu (vidik, ki kaže na odvisnost: „[biti] objektivno nesposob[en] poskrbeti za svoje potrebe zaradi svojega zdravstvenega stanja“)?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen in torej lahko država članica uporabi dodatne pogoje glede na tiste iz člena 10(2) (da družinskega člana „begunec vzdržuje“), ali to pomeni, da država članica lahko, če se ji zdi ustrezno, določi kakršen koli pogoj, vključno s tistimi, ki so določeni v zvezi z drugimi družinskimi člani v členu 4(2) in (3), ali pa lahko uporabi izključno pogoj, ki izhaja iz člena 4(3) Direktive? Kakšen dejanski položaj v tem primeru vključuje pogoj „objectively unable to provide for their own needs on account of their state of health“ iz člena 4(3) Direktive? Ali ga je treba razlagati tako, da družinski član ne more [poskrbeti] „za svoje potrebe“, ali tako, da „ni sposoben“ skrbeti „zase“, ali pa ga je treba morebiti razlagati drugače?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL L 251, str. 12).


title: Zadeva T-567/18: Tožba, vložena 21. septembra 2018 – VE/ESMA

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/54

      Tožba, vložena 21. septembra 2018 – VE/ESMA
      (Zadeva T-567/18)
      (2018/C 436/76)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: VE (zastopnika: N. Flandin in L. Levi, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep ESMA z dne 11. junija 2018 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper sklep ESMA z dne 14. novembra 2017, s katerim je bila prekinjena zaposlitev tožeče stranke pri ESMA;

                  —

                  hkrati, če je treba, razglasi ta ničen sklep ESMA z dne 14. novembra 2017;

                  —

                  naloži plačilo nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka o odločitvi o prekinitvi njene pogodbe o zaposlitvi ni bila obveščena v roku, ki je določen v pogodbi.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, kot je določena s členom 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, v skladu s katerim mora uprava svoje odločitve obrazložitvi.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: napačna pravna podlaga za odločitvi o zavrnitvi predlogov tožeče stranke in o prekinitvi pogodbe, saj temeljita na ocenjevalnem poročilu za leto 2016, v katerem so bile storjene očitne napake pri presoji.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja, ki jo je imela tožena stranka ob upoštevanju zdravstvenih težav in splošnih delovnih pogojev tožeče stranke.


title: Zadeva T-171/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2018 – Genfoot (KIMIKA) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije KIMIKA – Prejšnja besedna znamka Evropske unije KAMIK – Relativni razlogi za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] – Resna in dejanska uporaba – Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 47(2) in (3)Uredbe 2017/1001))

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2018 – Genfoot (KIMIKA)
      (Zadeva T-171/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije KIMIKA - Prejšnja besedna znamka Evropske unije KAMIK - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] - Resna in dejanska uporaba - Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 47(2) in (3)Uredbe 2017/1001)))
      (2018/C 436/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: M & K Srl (Prato, Italija) (zastopniki: sprva F. Caricato, nato M. Cartella in B. Cartella, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: E. Markakis in A. Folliard-Monguiral, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Genfoot, Inc. (Montreal, Québec, Kanada) (zastopnika: E. Saarmann in P. Baronikians, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. januarja 2017 (zadeva R 1206/2016-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Genfoot in M & K.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi M & K Srl se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva C-12/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Tribunalul Botoşani, Ministerul Justiţiei/Maria Dicu (Predhodno odločanje – Socialna politika – Organizacija delovnega časa – Direktiva 2003/88/ES – Pravica do plačanega letnega dopusta – Direktiva 2010/18/EU – Revidirani okvirni sporazum o starševskem dopustu – Starševski dopust, ki se ne šteje za obdobje dejanskega dela)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/7

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Tribunalul Botoşani, Ministerul Justiţiei/Maria Dicu
      (Zadeva C-12/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Pravica do plačanega letnega dopusta - Direktiva 2010/18/EU - Revidirani okvirni sporazum o starševskem dopustu - Starševski dopust, ki se ne šteje za obdobje dejanskega dela))
      (2018/C 436/06)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Cluj

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ministerul Justiţiei, Ministerul Justiţiei

         Tožena stranka: Maria Dicu

         ob udeležbi: Curtea de Apel Suceava, Consiliul Superior al Magistraturii

         Izrek

      Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi – kakršna je ta iz postopka v glavni stvari – ki pri določitvi pravic do plačanega letnega dopusta, do katerega je na podlagi tega člena delavec upravičen iz naslova referenčnega obdobja, trajanja starševskega dopusta, ki ga ta delavec vzame v navedenem obdobju, ne šteje za obdobje dejanskega dela.

         (1)  UL C 104, 3.4.2017.


title: Zadeva T-569/18: Tožba, vložena 25. septembra 2018 – W. Kordes’ Söhne Rosenschulen/EUIPO (Kordes’ Rose Monique)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/54

      Tožba, vložena 25. septembra 2018 – W. Kordes’ Söhne Rosenschulen/EUIPO (Kordes’ Rose Monique)
      (Zadeva T-569/18)
      (2018/C 436/77)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Kordes’ Söhne Rosenschulen GmbH & Co KG (Klein Offenseth-Sparrieshoop, Nemčija) (zastopnik: G. Würtenberger, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Unije Kordes’ Rose Monique –prijava št. 15 856 743

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. julija 2018 v zadevi R 1929/2017-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(m) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 95 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-600/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 24. septembra 2018 – UTEP 2006. SRL/Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 24. septembra 2018 – UTEP 2006. SRL/Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály
      (Zadeva C-600/18)
      (2018/C 436/40)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UTEP 2006. SRL

         Tožena stranka: Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba [člen] 92 PDEU razlagati tako, da nasprotuje razlagi člena 12/A a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. [évi] XXXIV. törvény (zakon XXXIV iz leta 2004 o malih in srednje velikih podjetjih ter pomočeh za njihov razvoj; v nadaljevanju: zakon KKV) in praksi organov v zvezi s tem, v skladu s katero ni mogoče uporabiti člena 12/A zakona KKV za podjetja (pravne subjekte), ki niso registrirana na Madžarskem, temveč v drugi državi članici, ki pa v ostalem ustrezajo pojmu malega in srednje velikega podjetja, kakor je opredeljen v navedenem zakonu?


title: Zadeva C-602/18 P: Pritožba, ki jo je Star Television Productions Ltd vložila 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (STAR), T-797/17

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/30

      Pritožba, ki jo je Star Television Productions Ltd vložila 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (STAR), T-797/17
      (Zadeva C-602/18 P)
      (2018/C 436/41)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Star Television Productions Ltd (zastopnik: D. Farnsworth, solicitor)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Marc Dorcel
      Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 18. oktobra 2018 odločilo, da se pritožba zavrže.


title: Zadeva T-577/18: Tožba, vložena 25. septembra 2018 – Crédit agricole Corporate and Investment Bank/ECB

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/56

      Tožba, vložena 25. septembra 2018 – Crédit agricole Corporate and Investment Bank/ECB
      (Zadeva T-577/18)
      (2018/C 436/79)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge, Francija) (zastopnici: A. Champsaur in A. Delors, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  na podlagi členov 256 in 263 PDEU razglasi ničnost Sklepa ECB-SSM-2018-FRCAG-76, ki ga je ECB sprejela 16. julija 2018

                  —

                  ECB naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga, ki sta v bistvu enaka kot tožbena razloga v okviru zadeve T-576/18, Crédit agricole/ECB.


title: Zadeva C-616/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance d’Épinal (Francija) 1. oktobra 2018 – Cofidis SA/YU, ZT

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance d’Épinal (Francija) 1. oktobra 2018 – Cofidis SA/YU, ZT
      (Zadeva C-616/18)
      (2018/C 436/42)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal d'instance d’Épinal

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Cofidis SA

         Tožena stranka: YU, ZT

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali varstvo, ki ga Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (1) zagotavlja potrošnikom, nasprotuje nacionalni določbi, v skladu s katero nacionalno sodišče – v okviru tožbe, ki jo je prodajalec ali ponudnik vložil proti potrošniku in ki temelji na kreditni pogodbi, sklenjeni med njima – po izteku petletnega zastaralnega roka, ki začne teči s sklenitvijo pogodbe, po uradni dolžnosti ali na podlagi ugovora potrošnika preizkusi in sankcionira neizpolnitev določb v zvezi z obveznostjo, da se preveri kreditna sposobnost potrošnika, navedenih v členu 8 navedene direktive, določb v zvezi z informacijami, ki bi morale biti jasno in jedrnato navedene v kreditnih pogodbah iz člena 10 in naslednjih Direktive, ter splošneje vseh določb za varstvo potrošnikov, zajetih z navedeno direktivo?

         (1)  UL L 133, str. 66.


title: Zadeva T-578/18: Tožba, vložena 25. septembra 2018 – CA Consumer Finance/ECB

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/56

      Tožba, vložena 25. septembra 2018 – CA Consumer Finance/ECB
      (Zadeva T-578/18)
      (2018/C 436/80)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CA Consumer Finance (Massy, Francija) (zastopnici: A. Champsaur in A. Delors, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  na podlagi členov 256 in 263 PDEU razglasi ničnost Sklepa ECB-SSM-2018-FRCAG-77, ki ga je ECB sprejela 16. julija 2018;

                  —

                  ECB naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga, ki sta v bistvu enaka kot tožbena razloga v okviru zadeve T-576/18, Crédit agricole/ECB.


title: Zadeva T-367/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2018 – Linak/EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Električno upravljan dvižni steber) (Model Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Registriran model Skupnosti, ki ponazarja električno upravljan dvižni steber – Prejšnji model Skupnosti – Razlog za ničnost – Neobstoj individualnosti – Pozoren uporabnik – Neobstoj različnega celotnega vtisa – Člen 6 Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               3.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2018 – Linak/EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Električno upravljan dvižni steber)
      (Zadeva T-367/17) (1)

      ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registriran model Skupnosti, ki ponazarja električno upravljan dvižni steber - Prejšnji model Skupnosti - Razlog za ničnost - Neobstoj individualnosti - Pozoren uporabnik - Neobstoj različnega celotnega vtisa - Člen 6 Uredbe (ES) št. 6/2002))
      (2018/C 436/61)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Linak A/S (Nordborg, Danska) (zastopnika: V. von Bomhard in J. Fuhrmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: sprva G. Sakalaite-Orlovskiene in A. Folliard-Monguiral, nato G. Sakalaite-Orlovskiene in J. Ivanauskas, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, Kitajska)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. marca 2017 (zadeva R 1411/2015 3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Linak in ChangZhou Kaidi Electrical.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Linak A/S se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 249, 31.7.2017.