title: Zadeva C-519/12: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság proti Hochtief Solution AG (Sodna pristojnost, priznavanje in izvrševanje odločb v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Posebne pristojnosti — Člen 5(1)(a) — Pojem „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ )

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/20

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság proti Hochtief Solution AG
   (Zadeva C-519/12) (1)

   (Sodna pristojnost, priznavanje in izvrševanje odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Posebne pristojnosti - Člen 5(1)(a) - Pojem „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“)
   2013/C 367/34
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság

      Tožena stranka: Hochtief Solution AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Kúria – Razlaga člena 5(1)(a) Uredbe (ES) št. 44/2001 Sveta z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Sodna pristojnost držav članic v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji – Upnikova tožba na podlagi posojilne pogodbe, vložena zoper družbo, ki ima kontrolni delež v družbi dolžnici, ki je pogodbenica, in sicer ob uporabi posebnih nacionalnih predpisov, ki urejajo odgovornost te prve družbe

      Izrek

   Za spor, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem nacionalna zakonodaja osebi nalaga odgovornost za dolgove družbe, ki jo ta oseba nadzira, ker po prevzemu nadzora nad to družbo ni izpolnila obveznosti glede poročanja, ni mogoče šteti, da spada med „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ v smislu člena 5(1)(a) Uredbe (ES) št. 44/2001 Sveta z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva C-348/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 10. julija 2015 – Stadt Wiener Neustadt

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 10. julija 2015 – Stadt Wiener Neustadt
   (Zadeva C-348/15)
   (2015/C 363/23)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica revizije: Stadt Wiener Neustadt

      Druga stranka: A.S.A. Abfall Service AG

      Nasprotna stranka: Niederösterreichische Landesregierung

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravo Unije, zlasti Direktiva 2011/92/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, zlasti njen člen 1(4), oziroma Direktiva Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (85/337/EGS) (2), zlasti njen člen 1(5), nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki projekte, za katere je veljala obveznost izvedbe PVO, za katere pa ni bilo izdano soglasje na podlagi nacionalnega zakona o presoji vplivov na okolje (Umweltverträglichkeitsprüfungsgesetz, v nadaljevanju: UVP-G 2000), temveč zgolj soglasja na podlagi posameznih materialnih zakonov (npr. avstrijski zakon o ravnanju z odpadki; Abfallwirtschaftsgesetz), ki jih od 19. avgusta 2009 (z uveljavitvijo novele UVP-G 2009), zaradi črtanja v nacionalnem pravu (člen 3(6) UVP-G 2000) predvidenega triletnega roka, ni več mogoče razglasiti za nična, šteje za odobrene na podlagi UVP-G 2000, ali pa je takšna ureditev v skladu z načeloma pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj na podlagi prava Unije?

      (1)  UL L 26, 28.1.2012, str. 1.

      (2)  UL L 175, str. 40.


title: Zadeva C-111/14: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 23. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – GST – Sarviz AG Germania proti Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natisonalnata agentsia za prihodite (Skupni sistem davka na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Načelo davčne nevtralnosti — Oseba, ki je dolžna plačati DDV — Zmotno plačilo DDV, ki ga opravi prejemnik — Zavezanost izvajalca storitev za plačilo DDV — Zavrnitev odobritve vračila DDV izvajalcu storitve)

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 23. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – GST – Sarviz AG Germania proti Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natisonalnata agentsia za prihodite
   (Zadeva C-111/14) (1)

   ((Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Načelo davčne nevtralnosti - Oseba, ki je dolžna plačati DDV - Zmotno plačilo DDV, ki ga opravi prejemnik - Zavezanost izvajalca storitev za plačilo DDV - Zavrnitev odobritve vračila DDV izvajalcu storitve))
   (2015/C 205/13)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: GST – Sarviz AG Germania

      Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natisonalnata agentsia za prihodite

      Izrek

               1.

               Člen 193 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/88/EU z dne 7. decembra 2010, je treba razlagati tako, da je davek na dodano vrednost dolžan plačati le davčni zavezanec, ki opravlja storitev, kadar je bila ta storitev opravljena prek stalne poslovne enote s sedežem v državi članici, v kateri je ta davek dolgovan.

               2.

               Člen 194 Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/88, je treba razlagati tako, da davčni upravi države članice ne dopušča, da za osebo, ki je dolžna plačati davek na dodano vrednost šteje prejemnika storitve, ki jo izvajalec opravi prek stalne poslovne enote, kadar imata tako izvajalec kot prejemnik teh storitev sedež na ozemlju iste države članice, tudi če je ta prejemnik ta davek že plačal na podlagi zmotne domneve, da navedeni izvajalec v tej državi ni imel stalne poslovne enote.

               3.

               Načelo nevtralnosti davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, ki davčni upravi dovoljuje, da izvajalcu storitev zavrne vračilo tega davka, ki ga je plačal, če se prejemniku teh storitev, ki je prav tako plačal navedeni davek za iste storitve, zavrne pravica do njegovega odbitka iz razloga, da ni razpolagal z ustreznim finančnim dokumentom, ker nacionalna zakonodaja ne dopušča poprave davčnih dokumentov, kadar že obstaja dokončna odmerna odločba.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva T-354/06: Tožba, vložena 4. decembra 2006 — BAM NBM Wegenbouw in HBG Civiel proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/22

         Tožba, vložena 4. decembra 2006 — BAM NBM Wegenbouw in HBG Civiel proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-354/06)
   (2007/C 20/33)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeči stranki: BAM NBM Wegenbouw BV in HBG Civiel BV (B. W. Biesheuvel in J. K. de Pree, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank
   Tožeči stranki predlagata,

               —

               naj se Odločba Komisije C (2006) 4090 konč. z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/F/38.456 — Bitumen — NL) razglasi za nično v vsakem primeri v delu, v katerem je ugotovljeno, da sta BAM NBM in HBG kršili člen 81 ES, v delu, v katerem sta bili BAM NBM in HBG Civiel naloženi globi, v delu, v katerem sta bili BAM NBM in HBG Civiel pozvani, naj prenehata s kršitvijo in se v prihodnje vzdržita vseh dejanj in ravnanj, navedenih v členu 1, kot tudi vseh dejanj in ravnanj, ki imajo isti ali podoben cilj oziroma isti ali podobni učinek, in v delu, v katerem se ta odločba nanaša na BAM NBM in HBG;

               —

               naj se Komisiji naloži stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki izpodbijata Odločbo Komisije z dne 13. septembra 2006, v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/38.456 — Bitumen — NL), s katero jima je bila zaradi kršitve člena 81 ES naložena globa.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeči stranki najprej navajata, da odločba krši člen 81 ES in člena 7 in 23(2) Uredbe št.1/2003 ter dolžnost obrazložitve iz člena 253 ES. Po njunem mnenju je Komisija napačno ugotovila in razlagala dejansko stanje in ni zadostnega dokaza za ugotovitev, da sta tožeči stranki kršili člen 81 ES.
   Tožeči stranki podredno navajata, da člen 2 Odločbe krši člen 23(3) Uredbe št.1/2003 ter Smernice za določitev glob (1). Zastopata stališče, da je bila teža domnevne kršitve napačno ocenjena. S tem naj bi bila kršitev neupravičeno kvalificirana kot zelo huda, naložena globa pa naj bi bila nesorazmerna.
   Tožeči stranki na koncu navajata, da je bila odločba izdana ob kršitvi bistvenih predpisov o obliki, med drugim zato, ker po navedbah tožečih strank Komisija slednjima ni omogočila vpogleda v odgovore naftnih družb in drugih podjetij za gradnjo cest na dopis o točkah pritožbe, čeprav sta tožeči stranki zanj zaprosili.

      (1)  Smernice o metodi določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ (UL 1998, C 9, str. 3).


title: Zadeva C-247/04: Tožba Asociación de Exportadores Españoles de Productos Farmacéuticos („ASEPROFAR“) in Española de Desarrollo e Impulso Farmacéutico, S.A. („EDIFA“) proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/32

         Tožba Asociación de Exportadores Españoles de Productos Farmacéuticos („ASEPROFAR“) in Española de Desarrollo e Impulso Farmacéutico, S.A. („EDIFA“) proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. junija 2004
   (Zadeva C-247/04)
   (2004/C 217/57)
   jezik postopka: španščina
   Asociación de Exportadores Españoles de Productos Farmacéuticos („ASEPROFAR“) y Española de Desarrollo e Impulso Farmacéutico, S.A. („EDIFA“), s sedežem v Madridu (Španija), ki ju zastopa Luis Ortiz Blanco, letrado en ejercicio, sta dne 17. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlagata, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije vsebovano v dopisih z dne 2. aprila, 6. maja in 10. maja 2004, s katerimi se arhivirajo prejete pritožbe glede zadev pod opr. št. P/2002/4609 in 2003/5119 (ki se nanašajo na uporabljivost člena 29 ES) in sicer zato, ker Real Decreto 725/2003 z dne 13. junija 2003 ne krši člena 29 ES niti člena 10 v povezavi s členom 29 ES;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Predmet tožbe je razglasitev ničnosti odločbe vsebovane v dopisih Komisije Evropskih skupnosti z dne 2. aprila, 6. in 10. maja 2004, s katerimi se zavrnejo pritožbe, ki sta jih vložili tožeči stranki (P/2002/4609 in 2003/5119), zaradi sprejema Real Decreto 725/2003 z dne 13. junija 2003, s katerim se v nekaterih vidikih dopolnjuje člen 102(2) Ley 25/1990 o zdravilih.
   Real Decreto določa, da morajo trgovci na debelo, ki se ukvarjajo z distribucijo farmacevtskih proizvodov, zdravstvenim organom priglasiti količine medicinskih proizvodov, ki jih dostavljajo lekarnam in drugim trgovcem na debelo. Javni organ nato te podatke sporoči farmacevtskim laboratorijem. Tožeča stranka meni, da farmacevtski laboratoriji torej lahko dejansko sprejmejo ukrepe, s katerim blokirajo izvoz trgovcev na debelo v druge države Skupnosti, saj so seznanjeni s podatki o tem, kateri trgovci na debelo izvažajo medicinske proizvode, kateri farmacevtski proizvodi se izvažajo in v kakšnih količinah.
   Tožeči stranki torej menita, da zadevni Real Decreto krši člen 29 Pogodbe ES oziroma člen 10 v povezavi s členom 29.


title: Sodba Sodišča z dne 26. julija 2016 v zadevi E-28/15 – Yankuba Jabbi proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Direktiva 2004/38/ES – Pravica do prebivanja – Izvedene pravice državljanov tretjih držav)

text:
               23.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/8

         SODBA SODIŠČA
   z dne 26. julija 2016
   v zadevi E-28/15
   Yankuba Jabbi proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja
   (Direktiva 2004/38/ES – Pravica do prebivanja – Izvedene pravice državljanov tretjih držav)
   (2017/C 90/09)
   V zadevi E-28/15, Yankuba Jabbi proti norveški vladi, ki jo je zastopal odbor za pritožbe na področju priseljevanja – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Oslu (Oslo tingrett) v zvezi z razlago člena 7(1)(b) v povezavi s členom 7(2) Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 26. julija 2016 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
   Kadar je državljan EGP z državljanom tretje države med dejanskim prebivanjem v drugi državi EGP od tiste, katere državljan je, v skladu s členom 7(1)(b) in (2) Direktive 2004/38/ES razvil ali utrdil družinsko življenje in se navedeni državljan EGP z zadevnim družinskim članom vrne v svojo matično državo, se določbe navedene direktive uporabijo po analogiji.


title: Zadeva F-54/06: Tožba, vložena  10. maja 2006  — Davis in drugi proti Svetu

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/28

         Tožba, vložena 10. maja 2006 — Davis in drugi proti Svetu
   (Zadeva F-54/06)
   (2006/C 154/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: John Davis (Bolton, Združeno kraljestvo), Svend Mikkelsen (Sabro, Danska), Dorrit Pedersen (Kopenhagen, Danska) in Margareta Strandberg (Axminster, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožečih strank

               —

               za nične naj se razglasijo odločbe Sveta o določitvi pravic do pokojnine tožečih strank, ker delu njihovih pravic do pokojnine, ki so ga pridobile po 30. aprilu 2004, ni dodeljen korekcijski koeficient in ker je korekcijski koeficient, ki velja za del njihovih pravic do pokojnine, ki so ga pridobile pred 0, drugačen od tistega, ki vpliva na plačo uradnikov, ki so v službi v Združenem kraljestvu in na Danskem;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke, vse nekdanji uradniki Evropskih skupnosti, ki prebivajo v Združenem kraljestvu ali na Danskem, so se upokojile po začetku veljavnosti novih Kadrovskih predpisov.
   V podporo svojih tožb navajajo nezakonitost člena 82 Kadrovskih predpisov, členov 1(3) in 3(5) Priloge XI h Kadrovskim predpisom in člena 20 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, ki so začeli veljati 1. maja 2004.
   Navajajo kršitev načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, ker ob uporabi zgoraj navedenih določb uradniki, ki so se upokojili po 1. maju 2004, niso upravičeni do jamstva enake kupne moči, ne glede na kraj njihovega bivališča. Prav tako naj bi pri enaki plači ne bili upravičeni do enake kupne moči kot njihovi kolegi, ki so še v službi, ker je bil njihovi pokojnini dodeljen korekcijski koeficient, določen glede na državo, medtem ko je plači njihovih kolegov, ki so v službi, dodeljen korekcijski koeficient, določen glede na glavno mesto.
   Poleg tega tožeče stranke navajajo kršitev že pridobljenih pravic in načela varstva zaupanja v pravo, ker so lahko imele pričakovanja, da bodo njihove pokojnine določene v skladu s pravili, ki so veljala ob nastopu njihove službe in skoraj ves čas njihove kariere.
   Končno navajajo kršitev načela prostega gibanja in svobode ustanavljanja delavcev, ukinitev korekcijskega koeficienta, ki velja za njihovo celotno pokojnino, jim namreč ne zagotavlja več svobodne določitve njihovega centra interesov, ker so eventualno kaznovani z zmanjšanjem njihove kupne moči v primerjavi s kupno močjo kolegov, ki bivajo v krajih, kjer so življenjski stroški nižji.


title: Zadeva T-233/11: Tožba, vložena 28. aprila 2011 – Helenska republika proti Komisiji

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/24

         Tožba, vložena 28. aprila 2011 – Helenska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-233/11)
   2011/C 204/45
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: B. Asimakopoulos, G. Kanellopoulos, A. Iosifidou in P. Mylonopoulos)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničnega in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga, da se za ničnega razglasi sklep Evropske komisije z dne 23. februarja 2011, C(2011) 1006 konč., o državni pomoči št. C 48/2008 (ex NN 61/2008), ki jo je Grčija dodelila družbi Ellinikos Krysos A.E.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja naslednje tožbene razloge:

               Tožeča stranka navaja, da je tožena stranka kršila določbe Pogodbe (člen 107(1) PDEU in 108(2) PDEU, prej 87(1) ES in 88(2) ES) s tem, da je slednje napačno razlagala in uporabila zaradi zmote glede součinkovanja in presoje dejanskih okoliščin v povezavi s pojmom državnih pomoči.
               Tožeča stranka v prvem delu tega tožbenega razloga, v povezavi z državno pomočjo št. 1 (prodaja rudnika Kassandra po nižji ceni od tržne) graja: a) napačno presojo obstoja državne pomoči kot posledico očitne napake v povezavi z okoliščino, da je država zgolj posrednik in z neobstojem uveljavljanja državnih sredstev pri spornem prenosu; b) (podredno), napačno presojo uporabe meril zasebnega investitorja, c) (podpodredno) napačno presojo dodelitve pomoči zaradi očitno napačnega izračuna vrednosti rudnika, tal in nahajališča mineralov, kakor tudi zatrjevanega dejanskega obratovanja rudnika v času prodaje, d) (še bolj podredno) napačno presojo izkrivljanja konkurence in vpliva na trgovanje med državami članicami.
               V podporo drugega dela prvega tožbenega razloga, glede državne pomoči št. 2 (oprostitev plačila davka ob prenosu lastninske pravice) uveljavlja napačno presojo dodeljene državne pomoči ter zatrjevano izkrivljanje konkurence in vpliva na trgovanje med državami članicami.

               Glede drugega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da je tožena stranka kršila člen 14(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 659/1999 (1) s tem, ko je kršila načela sorazmernosti, lojalnega sodelovanja, pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj.
               Tožena stranka naj bi v luči teh načel pri tehtanju med nevarnostjo izkrivljanja konkurence in prednostjo nadaljnjega obratovanja spornega rudnika storila napako.

               Nazadnje tožeča stranka v zvezi s tretjim ničnostnim razlogom navaja, da je tožena stranka glede obstoja državne pomoči in njene združljivosti z notranjim trgom kršila določbe v zvezi z utemeljitvijo (člen 296 PDEU, prej člen 253 ES).
               Tožena stranka naj ne bi pojasnila, zakaj naj bi se prodajno ceno rudnika Kassandra, ki naj bi očitno izhajala iz zasebnih sredstev, pripisalo državi in ne pojasnjuje zakaj bi bilo po njenem mnenju v tem primeru treba plačati tako davek ob prenos lastninske pravice za rudnik ter tla in ne le za rudnik. Poleg tega naj pri izračunu vrednosti rudnika, tal in nahajališč mineralov ne bi pojasnila zakaj je bila dodeljena državna pomoč in se selektivno opirala delno na poročilo Behre Dolbear in delno na lastno samovoljno argumentacijo, ki je v preostalem glede na negativno vrednost zaprtega rudnika protislovna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES.


title: Zadeva T-26/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2012 – Fraas proti UUNT (karirast vzorec črne, bež, rjave, temno rdeče in sive barve) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti s karirastim vzorcem črne, bež, rjave, temno rdeče in sive barve — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1) b), člen 75 in člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2012 – Fraas proti UUNT (karirast vzorec črne, bež, rjave, temno rdeče in sive barve)
      (Zadeva T-26/10) (1)

      (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti s karirastim vzorcem črne, bež, rjave, temno rdeče in sive barve - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1) b), člen 75 in člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009)
      (2012/C 331/34)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva B. Schmidt nato D. Walicka, zastopnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. novembra 2010 (zadeva R 1317/2010-4), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativnega znaka s karirastim vzorcem črne, bež, rjave, temno rdeče in sive barve kot znamke Skupnosti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi V. Fraas GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 72, 5.3.2011.


title: Zadeva C-181/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/52

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-181/05) (1)

   (2006/C 326/106)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 171, 9.7.2005.


title: Sklep Sodišča z dne 20. marca 2015 v zadevi E-19/13 – Konkurrenten.no AS proti Nadzornemu organu Efte (Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Storitve lokalnega avtobusnega prevoza – Odločba o tem, da se formalni postopek preiskave ne začne – Odločba po formalnem postopku preiskave – Dopustnost – Ukrepi procesnega vodstva)

text:
               29.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/32

         SKLEP SODIŠČA
   z dne 20. marca 2015
   v zadevi E-19/13
   Konkurrenten.no AS proti Nadzornemu organu Efte
   (Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Storitve lokalnega avtobusnega prevoza – Odločba o tem, da se formalni postopek preiskave ne začne – Odločba po formalnem postopku preiskave – Dopustnost – Ukrepi procesnega vodstva)
   (2016/C 357/13)
   V zadevi E-19/13, Konkurrenten.no AS proti Nadzornemu organu Efte – katere predmet je ZAHTEVEK za razglasitev ničnosti Odločbe Nadzornega organa Efte št. 519/12/COL z dne 19. decembra 2012 o zaključku formalnega postopka preiskave v zvezi s pomočjo, ki jo je občina Oslo odobrila podjetju AS Oslo Sporveier, in Odločbe Nadzornega organa Efte št. 181/13/COL z dne 8. maja 2013 o zavrnitvi začetka formalnega postopka preiskave ukrepov pomoči, ki niso zajeti v Odločbi št. 519/12/COL – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson, 20. marca 2015 izdalo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Zahtevek se zavrže kot nedopusten.

               2.

               Konkurrenten.no AS nosi svoje stroške in stroške, ki so nastali Nadzornemu organu Efte.

               3.

               Sporveien Oslo AS nosi svoje stroške.


title: Zadeva F-65/14: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 9. junija 2015 – EF proti ESZD (Javni uslužbenci — Osebje ESZD — Uradniki — Napredovalno obdobje 2013 — Odločba, da tožeča stranka ne napreduje v naziv AD 13 — Ugovor tožeče stranke k seznamu uradnikov, predlaganih za napredovanje — Člen 45 Kadrovskih predpisov — Dopolnitev vsaj dveh let v nazivu — Izračun obdobja dveh let — Datum odločbe o napredovanju)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/48

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 9. junija 2015 – EF proti ESZD
   (Zadeva F-65/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje ESZD - Uradniki - Napredovalno obdobje 2013 - Odločba, da tožeča stranka ne napreduje v naziv AD 13 - Ugovor tožeče stranke k seznamu uradnikov, predlaganih za napredovanje - Člen 45 Kadrovskih predpisov - Dopolnitev vsaj dveh let v nazivu - Izračun obdobja dveh let - Datum odločbe o napredovanju))
   (2015/C 245/59)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: EF (zastopnika: L. Levi in N. Flandin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in M. Silva, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb o zavrnitvi napredovanja tožeče stranke v naziv AD13 v okviru napredovalnega obdobja 2013, čeprav je bila na seznamu uradnikov, ki lahko napredujejo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               EF nosi svoje stroške in stroške Evropske službe za zunanje delovanje.

      (1)  UL C 380, 27.10.2014, str. 26.


title: Zadeva C-417/06 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. novembra 2007 – Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Dopustnost – Strukturni skladi – Financiranje pobud Skupnosti – Sprememba okvirnih razdelitev – Izvršitev razsojene stvari)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/10

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. novembra 2007 – Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-417/06 P) (1)

   (Pritožba - Dopustnost - Strukturni skladi - Financiranje pobud Skupnosti - Sprememba okvirnih razdelitev - Izvršitev razsojene stvari)
   (2008/C 22/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopniki: I. Braguglia, zastopnik, D. Del Gaizo in G. Albenzio, avvocati dello Stato)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. de March in L. Flynn, zastopnika, A. Dal Ferro, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 13. julija 2006 v zadevi Italija proti Komisiji (T-225/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2003)3971 konč. z dne 26. novembra 2003 o določitvi okvirne razdelitve pravic za prevzem obveznosti na podlagi pobud Skupnosti za obdobje od 1994 do 1999 ter vseh povezanih in predhodnih aktov.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Italijanska republika poleg svojih stroškov nosi stroške Komisije Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva T-234/11 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2012 – Arango Jaramillo in drugi proti EIB (Pritožba — Javni uslužbenci — Osebje EIB — Pokojnine — Prispevki v pokojninski sistem — Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Razumen rok)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2012 – Arango Jaramillo in drugi proti EIB
   (Zadeva T-234/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Osebje EIB - Pokojnine - Prispevki v pokojninski sistem - Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Razumen rok)
   2012/C 227/30
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Luxembourg, Luksemburg) in 34 preostalih uslužbencev Evropske investicijske banke, katerih imena so v prilogi k sodbi (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (zastopniki: C. Gómez de la Cruz in T. Gilliams, zastopnika, skupaj s P. E. Partschem, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 4. februarja 2011 v zadevi Arango Jaramillo in drugi proti EIB (F-34/10, še neobjavljena v ZOdl.), za razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Oscar Orlando Arango Jaramillo in 34 preostalih uslužbencev Evropske investicijske banke (EIB), katerih imena so v prilogi, nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je EIB priglasila na prvi stopnji.

      (1)  UL C 211, 16.7.2011.


title: Zadeva C-351/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social n ° 33 de Barcelona (Španija) 22. julija 2014 – Estrella Rodríguez Sanchez proti Consum Sociedad Cooperativa Valenciana

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španija) 22. julija 2014 – Estrella Rodríguez Sanchez proti Consum Sociedad Cooperativa Valenciana
   (Zadeva C-351/14)
   2014/C 339/13
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Estrella Rodríguez Sanchez

      Tožena stranka: Consum Sociedad Cooperativa Valenciana

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali razmerje delavke-članice zadružnega združenja delavcev, kot je urejeno v členu 80 španskega Ley 27/99 de Cooperativas in členu 89 Ley 8/2003 de Cooperativas de la Comunidad Valenciana ter ki ga je – čeprav je z notranjimi predpisi in sodno prakso opredeljeno kot „s področja prava družb“ – mogoče v okviru prava Skupnosti šteti za „pogodbo o zaposlitvi“, spada na področje uporabe Direktive 2010/18 (1) o „revidiranem okvirnem sporazumu o starševskem dopustu“, opredeljenem v njegovi klavzuli 1(2)?
               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, se postavlja drugo, podredno vprašanje.

               2.

               Ali je treba klavzulo 8(2) „revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu“ (Direktiva 2010/18) in, konkretneje, določbo, [po kateri] „[i]zvajanje določb tega sporazuma ni veljavna podlaga za zmanjševanje splošne ravni varstva, ki jo imajo delavci na področju, ki ga zajema ta sporazum“, razlagati tako, da če država članica ni izrecno prenesla Direktive 2010/18, ni mogoče zmanjšati področja varstva, ki ga je sama opredelila ob prenosu prejšnje Direktive 96/34 (2)?
               Samo če je odgovor na katero od prejšnjih vprašanj pritrdilen in se šteje, da se Direktiva 2010/18 uporabi za zadružno delovno razmerje, kakršno je razmerje tožeče stranke, sta iz v nadaljevanju navedenih razlogov utemeljeni ti vprašanji.

               3.

               Ali je treba klavzulo 6 novega „revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu“, zajetega v Direktivi 2010/18, razlagati tako, da se zahteva, da so z notranjim nacionalnim predpisom ali sporazumom za prenos zajete in izrecno naštete obveznosti delodajalcev, da v skladu s svojimi potrebami in potrebami delavcev „preučijo“ in „se odzovejo“ na zahteve njihovih delavcev/delavk, ki se vračajo s starševskega dopusta, po „spremembah delovnega časa in/ali vzorcev“, pri čemer ni mogoče šteti za izpolnjen nalog za prenos z notranjim zakonom ali predpisom s področja prava družb, v skladu s katerim je učinkovitost take pravice izključno v diskreciji delodajalca, da ugodi ali ne ugodi navedenim zahtevam?

               4.

               Ali je treba šteti, [da] ima klavzula 6 „revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu“ – ob upoštevanju člena 3 Direktive [2010/18] in „končnih določb“ iz klavzule 8 Sporazuma – če prenos ni opravljen, „neposredni horizontalni“ učinek, ker je minimalni predpis Skupnosti?

      (1)  Direktiva Sveta 2010/18/EU z dne 8. marca 2010 o izvajanju revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, sklenjenega med BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP in ETUC, ter o razveljavitvi Direktive 96/34/ES.

      UL L 68, str. 13.

      (2)  Direktiva Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC
   UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 285.


title: Zadeva C-315/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Monomeles Protodikeio Veroias – Grčija) – Georgios Diamantis proti FANCO AE

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/30

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Monomeles Protodikeio Veroias – Grčija) – Georgios Diamantis proti FANCO AE
   (Zadeva C-315/06) (1)

   (2008/C 171/48)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva T-392/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. julija 2017 – European Dynamics Luxembourg in drugi/Agencija Evropske unije za železnice (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje zunanjih storitev za razvoj informacijskega sistema Agencije Evropske unije za železnice — Uvrstitev ponudbe ponudnika — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Obveznost obrazložitve — Neobičajno nizka ponudba)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. julija 2017 – European Dynamics Luxembourg in drugi/Agencija Evropske unije za železnice
   (Zadeva T-392/15) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje zunanjih storitev za razvoj informacijskega sistema Agencije Evropske unije za železnice - Uvrstitev ponudbe ponudnika - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve - Neobičajno nizka ponudba))
   (2017/C 277/52)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeče stranke: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) in European Dynamics Belgium SA, (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva I. Ampazis, M. Sfyri, C.-N. Dede in D. Papadopoulou, nato M. Sfyri, C.-N. Dede in D. Papadopoulou, odvetniki)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za železnice (zastopniki: sprva J. Doppelbauer, nato G. Stärkle in Z. Pyloridou, agenti, skupaj z V. Christianosom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe Agencije Evropske unije za železnice o uvrstitvi ponudb tožečih strank za sklopa 1 in 2 naročila ERA/2015/01/OP „ESP EISD 5 – Naročilo za opravljanje zunanjih storitev za razvoj informacijskega sistema [Agencije]“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbam European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE in European Dynamics Belgium SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva F-42/07: Tožba, vložena 10. maja 2007 – Prieto proti Parlamentu

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/47

         Tožba, vložena 10. maja 2007 – Prieto proti Parlamentu
   (Zadeva F-42/07)
   (2007/C 140/75)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Antonio Prieto (Bousval, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta z dne 9. junija 2006 o imenovanju tožeče stranke za uradnika pripravnika, razvrščenega v naziv AST 2, plačilni razred 3;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uspešni kandidat notranjega natečaja C/348 za kariero C5–4, je bil začasni uslužbenec Komisije z nazivom AST 3 (nekdanji naziv C4), ko je bil imenovan za uradnika pripravnika in razvrščen v naziv AST 2.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe najprej zatrjuje, da odločba o imenovanju uradnika z razvrstitvijo v nižji naziv kot ga je imel, ko je bil začasni uslužbenec, krši člen 5(4) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi).
   Tožeča stranka poleg tega navaja kršitev načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, ker so lahko ob imenovanju uradnikov prejšnjo, boljšo, razvrstitev obdržali le uspešni kandidati tega natečaja, ki so imeli kot začasni uslužbenci kariero D.
   Tožeča stranka nazadnje trdi, da izpodbijana odločba krši tudi načela pravne varnosti, varstva zaupanja v pravo in dobre uprave in dobrega poslovodstva.


title: Zadeva T-150/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Ningbo Yonghong Fasteners proti Svetu ( „Damping — Uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Kitajske — Status v tržnem gospodarstvu delujočega podjetja — Rok za sprejetje odločbe o tem statusu — Očitna napaka pri presoji — Dokazno breme — Prilagoditev stroškov — Člen 2(5) in (7)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 384/96 (postal člen 1225/2009)“ )

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Ningbo Yonghong Fasteners proti Svetu
   (Zadeva T-150/09) (1)

   (Damping - Uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Kitajske - Status v tržnem gospodarstvu delujočega podjetja - Rok za sprejetje odločbe o tem statusu - Očitna napaka pri presoji - Dokazno breme - Prilagoditev stroškov - Člen 2(5) in (7)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 384/96 (postal člen 1225/2009))
   2012/C 366/54
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (Zhouhan, Kitajska) (zastopnika: F. Graafsma in J. Cornelis, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva J. P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem in G. Wolfom, odvetnikoma, nato J. P. Hix in B. Driessen, zastopnika, skupaj z G. Berrischem)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in C. Clyne, zastopnika) in European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva J. Bourgeois, Y. van Gerven in E. Wäktare, nato J. Bourgeois, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 29, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd nosi poleg svojih stroškov stroške, ki sta jih je priglasila Svet Evropske unije in European Industrial Fasteners Institute AISBL.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva C-426/04 P: Pritožba Evropske agencije za obnovo (EAO) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 7. julija 2004 v zadevi T-175/03, Norbert Schmitt proti Evropski agenciji za obnovo (EAO), vložena dne 4. oktobra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/32

         Pritožba Evropske agencije za obnovo (EAO) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 7. julija 2004 v zadevi T-175/03, Norbert Schmitt proti Evropski agenciji za obnovo (EAO), vložena dne 4. oktobra 2004
   (Zadeva C-426/04 P)
   (2004/C 300/61)
   Evropska agencija za obnovo (EAO), ki jo zastopajo Albert Coolen, Jean-Noël Louis, Etienne Marchal in Sébastien Orlandi, avocats, je dne 4. oktobra 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 7. julija 2004 v zadevi T-175/03, Norbert Schmitt proti Evropski agenciji za obnovo (EAO).
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:
   razsodi:

               —

               sodba Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 7. julija 2004 v zadevi T-175/03 (Norbert Schmitt proti Evropski agenciji za obnovo) se v celoti razveljavi.

         in samo odloči o zahtevku tako, da:

               —

               zahtevek za razglasitev ničnosti odločbe EAO z dne 25. februarja 2003, s katero je bila tožeči stranki v postopku na prvi stopnji odpovedana pogodba začasnega uslužbenca, se zavrne.

               —

               toženi stranki, tožeči stranki v postopku na prvi stopnji, naloži plačilo stroškov, ki so nastali v postopku s pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Sodišče prve stopnje je kršilo pravilo, da mora odločiti v mejah postavljenega zahtevka, s tem da je svojo določitev utemeljilo na razlogih in navedbah, ki jih tožeča stranka v postopku na prvi stopnji ni neposredno navedla niti pravno dovolj natančno utemeljila.
   Med drugim je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo pravo pri razlagi člena 4 pogodbe začasnega uslužbenca, sklenjene z Norbertom Schmittom, s katerim naj bi bila pravica Agencije, da odpove to pogodbo pred iztekom njegovega mandata, omejena samo z okoliščinami, ki so posledica znatnega zmanjšanja ali prenehanja aktivnosti Agencije.
   Na koncu je Sodišče prve stopnje prav tako zmotno uporabilo pravo pri presoji, da je bilo v postopku na prvi stopnji tožeči stranki kršeno načelo zaupanja v pravo, saj iz obrazložitve sodbe izhaja, da v času, ko je bila zaposlena pri Agenciji in do konca mandata, ni dobila nikakršnega zagotovila, ki bi bilo natančno, brezpogojno, ustrezno in skladno s pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev v Skupnosti.


title: Zadeva T-259/10: Tožba, vložena 8. junija 2010 – Ax proti Svetu

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/41

         Tožba, vložena 8. junija 2010 – Ax proti Svetu
   (Zadeva T-259/10)
   ()
   2010/C 234/75
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Thomas Ax (Neckargemünd, Nemčija) (zastopnik: J. Baumann, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo naj se razglasi za nično;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba se nanaša na Uredbo (EU) št. 407/2010 (1).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe med drugim navaja, da se s pomočmi, odobrenimi z izpodbijano Uredbo, kršita prepoved prevzemanja obveznosti drugih držav članic in prepoved jamčenja zanje iz člena 125 PDEU.
   Poleg tega naj za Uredbo št. 407/2010 ne bi obstajala podlaga v členu 122 PDEU. V zvezi s tem navaja, da zadevnim državam članicam zaradi špekulativnih napadov ne grozijo resno hude težave. Dalje naj težave zaradi špekulativnih napadov ne bi temeljile na izjemnih okoliščinah, nad katerimi zadevne države ne bi imele nikakršnega nadzora.

      (1)  Uredba Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (UL L 118, str. 1).


title: Zadeva C-287/15: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 12. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl/Abbanoa SpA: ob udeležbi: Consorzio Stabile CSI – Consorzio Servizi Integrati Soc. cons. arl, Procelli Costruzioni Srl, Bondini Srl, Assisi Strade Srl

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/12

      Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 12. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl/Abbanoa SpA: ob udeležbi: Consorzio Stabile CSI – Consorzio Servizi Integrati Soc. cons. arl, Procelli Costruzioni Srl, Bondini Srl, Assisi Strade Srl
      (Zadeva C-287/15) (1)

      (2016/C 364/08)
      Jezik postopka: italijanščina
      Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 302, 14.9.2015.


title: Zadeva C-334/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Chemnitz (Nemčija) 3. avgusta 2006 — Matthias Zerche proti Landkreis Mittweida

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Chemnitz (Nemčija) 3. avgusta 2006 — Matthias Zerche proti Landkreis Mittweida
   (Zadeva C-334/06)
   (2006/C 261/19)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Chemnitz
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Matthias Zerche

      Tožena stranka: Landkreis Mittweida
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 1(2) v povezavi s členom 8(2) in (4) Direktive Sveta 91/439/EGS (1) z dne 29. julija 1991 razlagati tako, da lahko država članica na svojem ozemlju odkloni priznanje pravice do vožnje glede vozniškega dovoljenja, izdanega v drugi državi članici, če je pred tem bilo imetniku dovoljenja, izdanega v drugi državi članici EU, vozniško dovoljenje odvzeto ali preklicano, ko je rok trajanja prepovedi za izdajo novega dovoljenja v državi, ki je bila zavezana v povezavi s tem ukrepom, iztekel, preden je bilo izdano vozniško dovoljenje v drugi državi članici, in če je treba na podlagi objektivnih naveznih okoliščin (ni bivališča v državi članici, ki je izdala vozniško dovoljenje, in neuspešna vloga za ponovno izdajo vozniškega dovoljenja) izhajati iz tega, da bi se s pridobitvijo dovoljenja, izdanega v drugi državi članici EU, zgolj obšlo stroge vsebinske zahteve nacionalnega postopka za ponovno izdajo dovoljenja, še posebej zahtevo po medicinsko- psihološkem izvidu?

      (1)  UL št. L 237, str. 1


title: Zadeva T-177/07: Tožba, vložena 23. maja 2007 – Mediaset proti Komisiji

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/31

         Tožba, vložena 23. maja 2007 – Mediaset proti Komisiji
   (Zadeva T-177/07)
   (2007/C 170/60)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Mediaset SpA (Milano, Italija) (zastopniki: D. O'Keeffe, Solicitor, K. Adamantopoulos in G. Rossi, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 24. januarja 2007 o državni pomoči C 52/2005, ki jo je Italijanska republika izvedla v zvezi s pomočjo za nakup digitalnih dekoderjev v Italiji, zlasti njeni členi od 1 do 3, naj se na podlagi člena 230 Pogodbe ES (bivši člen 173) razglasi za nično;

               —

               vsi stroški, nastali tožeči stranki v tem postopku, naj se naložijo toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 6634 konč. (1) z dne 24. januarja 2007, s katero je Komisija ugotovila, da shema, ki jo je vzpostavila Italija v korist digitalnih prizemnih radiodifuzijskih hiš, ki ponujajo storitve plačljive televizije in operaterjev kabelske plačljive televizije, pomeni državno pomoč, ki ni združljiva s skupnim trgom.
   Tožeča stranka, ki je prejemnica zadevne državne pomoči, navaja naslednje tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija pri uporabi in razlagi člena 87(1) ES zmotno uporabila pravo s tem, da je i) Komisija štela, da pomoč, neposredno dodeljena potrošnikom, sodi v področje člena 87(1) ES; ii) Komisija sklepala, da ta ukrep tožeči stranki daje selektivno „ekonomsko korist“; iii) Komisija sklepala, da je ukrep selektiven, ker naj bi bil domnevno diskriminatoren, in iv) Komisija menila, da ukrep izkrivlja konkurenco na skupnem trgu.
   Tožeča stranka poleg tega trdi, da je Komisija storila resno napako pri presoji in očitno zmotno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da ukrep ni bil združljiv s skupnim trgom v skladu s členom 87(3)(c) ES.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Komisija bistveno kršila postopek s tem, da je v nasprotju s členom 253 ES podala protislovno in nezadostno obrazložitev.
   Končno, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 14 Uredbe Sveta št. 659/1999 (2) s tem, da je odredila povračilo ukrepa, ker je prezrla, da i) je imela tožeča stranka upravičena pričakovanja domnevati, da je bila navedena pomoč zakonita in ii) ker ni mogoče določiti zneska pomoči in opredeliti morebitne posredne prejemnike.

      (1)  C 52/2005 (prej NN 88/2005, prej CP 101/2004).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL 1999, L 83, str. 1).


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. marca 2005 v zadevi C-209/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)): The Queen, na predlog Danyja Bidarja proti London Borough of Ealing in drugi (Državljanstvo Unije — Člena 12 ES in 18 ES — Pomoči študentom v obliki subvencioniranega posojila — Določbe, ki omejujejo dodeljevanje takega posojila na študente, ki so nastanjeni na državnem ozemlju)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/8

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 15. marca 2005
   v zadevi C-209/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)): The Queen, na predlog Danyja Bidarja proti London Borough of Ealing in drugi (1)

   (Državljanstvo Unije - Člena 12 ES in 18 ES - Pomoči študentom v obliki subvencioniranega posojila - Določbe, ki omejujejo dodeljevanje takega posojila na študente, ki so nastanjeni na državnem ozemlju)
   (2005/C 132/14)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-209/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo), z dne 12. februarja 2003, ki je prispel na Sodišče dne 15. maja 2003, v postopku The Queen, na predlog: Danyja Bidarja proti London Borough of Ealing, Secretary of State for Education and Skills, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts (poročevalec) in A. Borg Barthet, predsedniki senatov, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 15. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Pomoč, ki je bodisi v obliki subvencioniranih posojil bodisi štipendij priznana študentom, ki zakonito prebivajo v državi članici gostiteljici, in je namenjena kritju njihovih stroškov za vzdrževanje, spada na področje uporabe Pogodbe z namenom prepovedi diskriminacije iz prvega odstavka člena 12 ES.

               2)

               Prvi odstavek člena 12 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki pravico do pomoči za kritje njihovih stroškov za vzdrževanje podeljuje le študentom, ki so nastanjeni v državi članici gostiteljici, pri čemer izključuje, da bi državljan druge države članice kot študent pridobil status nastanjene osebe, četudi ta državljan zakonito prebiva in je opravil znaten del svojega srednješolskega izobraževanja v državi članici gostiteljici ter je posledično vzpostavil dejansko povezavo z družbo te države.

               3)

               Učinkov te sodbe ni treba časovno omejiti.

      (1)  UL C 171, 19.7.2003.


title: Zadeva C-378/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 14. septembra 2006 — (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation — Belgija) –Samotor SPRL proti državi Belgiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/35

         Sklep predsednika Sodišča z dne 14. septembra 2006 — (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation — Belgija) –Samotor SPRL proti državi Belgiji
   (Zadeva C-378/05) (1)

   (2006/C 294/63)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 330, 24.12.2005.


title: Zadeva C-538/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 3. junija 2015 – Evropska komisija/Republika Finska

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/26

         Sklep predsednika Sodišča z dne 3. junija 2015 – Evropska komisija/Republika Finska
   (Zadeva C-538/14) (1)

   (2015/C 320/40)
   Jezik postopka: finščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 34, 2.2.2015.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2004 v zadevi T-258/01 Pierre Eveillard proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Disciplinska ureditev — Razvrstitev v nižji plačilni razred — Člena 11 in 14 Kadrovskih predpisov — Pogodba o varovanju stavb Komisije)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/36

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. junija 2004
   v zadevi T-258/01 Pierre Eveillard proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Disciplinska ureditev - Razvrstitev v nižji plačilni razred - Člena 11 in 14 Kadrovskih predpisov - Pogodba o varovanju stavb Komisije)
   (2004/C 228/80)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-258/01, Pierre Eveillard, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopa L. Vogel, avocat, z naslovom za vročanje v Luxemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik J. Curral ob sodelovanju B. Wägenbaur, avocat, z naslovom za vročanje v Luxemburgu), zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije z dne 25. junija 2001, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke z dne 13. marca 2001, v katerem je ugovarjala odločbi organa pristojnega za imenovanje z dne 19. decembra 2000, s katero mu je bila izrečena disciplinska sankcija razvrstitve v nižji plačilni razred za dva plačilna razreda, je Sodišče prve stopnje (peti senat) v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in J. D. Cooke, sodnika; sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 10. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Odločba z dne 19. decembra 2000, s katero je bila tožeči stranki izrečena sankcija razvrstitve v nižji plačilni razred za dva plačilna razreda, se razglasi za nično.

               2)

               Komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 369, 22. 12. 2001.


title: Zadeva C-321/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – F. van der Helder, D. Farrington proti College voor zorgverzekeringen (Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Člen 28(2)(b) — Storitve iz zdravstvenega zavarovanja — Upokojenci, ki so do starostne pokojnine upravičeni v več državah članicah — Stalno prebivališče v drugi državi članici — Opravljanje storitev v državi stalnega prebivališča — Stroški storitev — Država članica, katere „zakonodaja“ je za upokojenca veljala najdlje — Pojem)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/33

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – F. van der Helder, D. Farrington proti College voor zorgverzekeringen
   (Zadeva C-321/12) (1)

   (Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 28(2)(b) - Storitve iz zdravstvenega zavarovanja - Upokojenci, ki so do starostne pokojnine upravičeni v več državah članicah - Stalno prebivališče v drugi državi članici - Opravljanje storitev v državi stalnega prebivališča - Stroški storitev - Država članica, katere „zakonodaja“ je za upokojenca veljala najdlje - Pojem)
   2013/C 344/57
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: F. van der Helder, D. Farrington

      Tožena stranka: College voor zorgverzekeringen

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Centrale Raad van Beroep – Razlaga členov 4 in 28(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) – Zdravstveno zavarovanje – Dajatev za upravičence do pokojnine, ki živijo v drugi državi članici od tiste, v kateri se nahaja pristojni nosilec – Dajatve v breme nosilca države članice, pri katerem je upravičenec bil najdlje zavarovan – Pojem „zakonodaja, ki je za upokojenca veljala najdlje“

      Izrek

   Člen 28(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1992/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006, je treba razlagati tako, da „zakonodaja“ iz te določbe, ki je za upokojenca veljala najdlje, pomeni pokojninsko zakonodajo.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva T-684/13: Tožba, vložena 23. decembra 2013 – Copernicus-Trademarks proti UUNT – Bolloré (BLUECO)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/41

         Tožba, vložena 23. decembra 2013 – Copernicus-Trademarks proti UUNT – Bolloré (BLUECO)
   (Zadeva T-684/13)
   2014/C 52/78
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Pechan in S. Körber, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. oktobra 2013 v zadevi R 2029/2012-1 razveljavi in spremeni tako, da ugotovi, da je pritožba utemeljena, zaradi česar je treba ugovor v celoti zavrniti;

               —

               toženemu Uradu in družbi Bolloré SA, če ta vstopi v postopek, naloži plačilo stroškov postopka, vključno s tistimi, ki so nastali v postopku pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BLUECO“ za proizvode iz razreda 12 ‒ prijava znamke Skupnosti št. 9 724 675

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Bolloré SA

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „BLUECAR“ za proizvode iz razreda 12 ‒ prijava znamke Skupnost št. 4 597 621

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-167/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Asklepios Kliniken proti Komisiji ( Državne pomoči – Javne bolnišnice – Poravnava izgub iz poslovanja in dodelitev jamstev – Prijava – Neoblikovanje stališča Komisije – Tožba zaradi nedelovanja – Procesno upravičenje – Dopustnost – Razumni rok – Uredba (ES) št. 659/1999 )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Asklepios Kliniken proti Komisiji
   (Zadeva T-167/04) (1)

   („Državne pomoči - Javne bolnišnice - Poravnava izgub iz poslovanja in dodelitev jamstev - Prijava - Neoblikovanje stališča Komisije - Tožba zaradi nedelovanja - Procesno upravičenje - Dopustnost - Razumni rok - Uredba (ES) št. 659/1999“)
   (2007/C 199/58)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Asklepios Kliniken GmbH (Königstein-Falkenstein, Nemčija) (zastopnik: K. Füßer, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in M. Niejahr)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: najprej C.-D. Quassowski in A. Tiemann nato W. D. Plessing in C. Schulze-Bahr) in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: najprej M. Bethell nato C. Gibbs in E. O'Neill)
   Predmet
   Predlog, da se v skladu s členom 232 ES ugotovi nesprejetje odločbe na podlagi člena 4(2), (3) ali (4) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88] ES (UL L 83, str. 1), glede prijave, ki jo je vložila tožeča stranka v zvezi z dodelitvijo domnevno nezakonitih pomoči bolnišnicam v javnem sektorju v Nemčiji, pri čemer Komisija ni izpolnila obveznosti iz člena 88 ES ter členov 10(1) in 13(1) Uredbe št. 659/1999.
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Asklepios Kliniken GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3.

               Zvezna republika Nemčija ter Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva C-454/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 10. oktobra 2012 – Pro Med Logistik GmbH proti Finanzamt Dresden-Süd

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 10. oktobra 2012 – Pro Med Logistik GmbH proti Finanzamt Dresden-Süd
   (Zadeva C-454/12)
   2012/C 399/21
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in revidentka: Pro Med Logistik GmbH

      Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Finanzamt Dresden-Süd

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 12(3)(a), tretji pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 (1) v povezavi s kategorijo 5 Priloge H k tej direktivi in člen 98 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 (2) v povezavi s kategorijo 5 Priloge III k tej direktivi ob upoštevanju načela davčne nevtralnosti nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki za prevoz potnikov s taksijem v primestnem prometu določa nižjo stopnjo davka na dodano vrednost, za prevoz potnikov z vozilom, ki se izposodi, v primestnem prometu pa splošno stopnjo davka na dodano vrednost?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno, da podjetniki, ki opravljajo prevoz s taksijem, in podjetniki, ki opravljajo prevoz z izposojo vozila, prevoz na podlagi posebnih sporazumov z velikimi strankami opravljajo pod skoraj enakimi pogoji?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23), kakor je bila nazadnje spremenjena.

      (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 9. julija 2004 v zadevi C-116/03 P: Augusto Fichtner proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Uradnik — Disciplinski ukrep — Odstavitev z delovnega mesta z obdržanjem pravice do starostne pokojnine — Opravljanje zunanjih dejavnosti brez predhodnega dovoljenja)

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/9

      SKLEP SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 9. julija 2004
   v zadevi C-116/03 P: Augusto Fichtner proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - Uradnik - Disciplinski ukrep - Odstavitev z delovnega mesta z obdržanjem pravice do starostne pokojnine - Opravljanje zunanjih dejavnosti brez predhodnega dovoljenja)
   (2004/C 273/18)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-116/03 P, Augusto Fichtner, nekdanji uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Besozzu (Italija), (avocats: F. Colussi in M. Tamburini), zaradi pritožbe zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat), s 16. januarja 2003, Fichtner proti Komisiji (T-75/00, Recueil PP, str. II-51), in zaradi razveljavitve te sodbe, druga stranka v postopku je bila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika J. Currall, skupaj z A. Dal Ferro), je Sodišče (šesti senat), v sestavi J.-P. Puissochet, predsednik senata, F. Macken (poročevalka), sodnica, in A. Borg Barthet, sodnik, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 9. julija 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               G. Fichtnerju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva T-640/16: Tožba, vložena 8. septembra 2016 – GEA Group/Komisija

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/49

         Tožba, vložena 8. septembra 2016 – GEA Group/Komisija
   (Zadeva T-640/16)
   (2016/C 392/64)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GEA Group AG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: I. du Mont in C. Wagner, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije C(2016)3920 z dne 29. junija 2016 o spremembi Odločbe C(2009)8682 final z dne 11. novembra 2009 v zvezi s postopkom po Pogodbi ES in členu 53 Sporazuma EGP (AT.38589 – Toplotni stabilizatorji);

               —

               podredno, zmanjša globo in določi nov datum za plačilo in obresti (po sprejetju izpodbijanega sklepa), in

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Evropska komisija je kršila člen 25 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe ES, ker je sprejela izpodbijani sklep kljub poteku zastaralnega roka.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom sta kršena člen 266(1) PDEU in pravica tožeče stranke do obrambe, ker tožeči stranki ni bila dana možnost, da ustno predstavi svoje stališče.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 23(2) in (3) Uredbe št. 1/2003, ker za tožečo stranko ni uporabila zgornje meje 10 % in ker je to zgornjo mejo uporabila za drugega kršitelja v škodo tožeče stranke.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila načelo enakega obravnavanja, ker je tožečo stranko štela za edino odgovorno za ravnanje, za katero je bila ugotovljena odgovornost drugih kršiteljev, medtem ko je odgovornost tožeče stranke zgolj izvedena, in ker je izključno tožeči stranki naložila dodatno obremenitev kot posledico zmanjšanja odgovornosti drugega kršitelja.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija je ravnala ultra vires, ker je retroaktivno določila rok za plačilo na dan, ko ni obstajala nobena veljavna pravna podlaga za plačilo, poleg tega pa ni podala obrazložitve v skladu s členom 296(2) PDEU, ker ni pojasnila razlogov za odstop od svoje prakse.


title: Zadeva C-525/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. decembra 2006 vložilo Rechtbank van koophandel, Hasselt (Belgija) — NV de Nationale Loterij proti BVBA Customer Service Agency

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. decembra 2006 vložilo Rechtbank van koophandel, Hasselt (Belgija) — NV de Nationale Loterij proti BVBA Customer Service Agency
   (Zadeva C-525/06)
   (2007/C 42/29)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Rechtbank van koophandel, Hasselt (Belgija).
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: NV de Nationale Loterij.

      Tožena stranka: BVBA Customer Service Agency.
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 49 ES razlagati tako, da so restriktivne nacionalne določbe, kot je člen 37 belgijskega zakona z dne 19. aprila 1992, ki omejujejo podjetje pri dostopu na trg, na katerem se z namenom ustvarjanja dobička prodaja obrazce za skupinsko sodelovanje v igri Euro Millions, ob upoštevanju, da:

                           a)

                           Nationale Loterij, ki ji je Belgija podelila monopol, za katerega ji ta plačuje monopolno dajatev, in katere cilj je usmerjanje človekove prirojene strasti do iger na srečo, redno oglašuje sodelovanje v igri Euro Millions, kar spodbuja strast do iger na srečo;

                           b)

                           oglaševalske akcije Nationale Loterij ter načini prodaje širijo trg, kar v zadostni meri razkriva cilj Nationale Loterij, da povečuje dobiček (finančni razlogi) in ne da usmerja strast do iger na srečo, prirojeno državljanom;

                           c)

                           se lahko z manj omejevalnimi ukrepi, kot je omejitev vložkov in dobitkov, bolje doseže zastavljeni cilj, namreč usmerjanje strasti do iger na srečo,

                     vendarle utemeljene na podlagi javnega interesa (preprečevanje zapravljanja denarja z igranjem)?

               2)

               Ali je restriktivna določba nacionalnega prava, kot je člen 37 zakona z dne 19. aprila 2002, ki omejuje podjetje pri dostopu na trg, na katerem se za pridobitni namen prodaja obrazce za skupinsko sodelovanje v Euro Millions, v nasprotju z načelom svobodnega opravljanja storitev (člen 49 ES), če tožena stranka loterije ne organizira sama, ampak skuša z namenom ustvarjanja dobička zgolj organizirati skupinsko sodelovanje v Euro Millions prek obrazcev Nationale Loterij?


title: Zadeva T-800/14: Tožba, vložena 9. decembra 2014 – Philip Morris/Komisija

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/25

         Tožba, vložena 9. decembra 2014 – Philip Morris/Komisija
   (Zadeva T-800/14)
   (2015/C 056/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Philip Morris Ltd (Richmond, Združeno kraljestvo) (zastopnika: K. Nordlander in M. Abenhaïm, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ničnostno tožbo razglasi za dopustno;

               —

               Sklep Komisije Ares (2014) 3188066 z dne 29. septembra 2014 razglasi za ničnega v delu v katerem je tožeči stranki zavrnjen dostop do zaprošenih dokumentov, z izjemo prikritih osebnih podatkov v teh dokumentih;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka kar zadeva tožečo stranko.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Ares(2014) 3188066 z dne 29. septembra 2014 s katerim ji je Komisija zavrnila neomejeni dostop do devetih notranjih dokumentov, ki so del pripravljalnega gradiva oziroma del, ki so privedla do sprejetja Direktive 2014/40/EU o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov (1) (v nadaljevanju: izpodbijani sklep).
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila svojo obveznost obrazložitve s tem, da ni pojasnila – za vsak dokument in različico – katero upoštevno izjemo iz Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2) (v nadaljevanju: Uredba o zagotavljanju preglednosti) je uporabila in na podlagi kakšnih dejanskih okoliščin in preudarkov. S sklicevanjem na iste vseobsegajoče splošne argumente za svojo zavrnitev na podlagi varstva sodnih postopkov in pravnih nasvetov, Komisija ni obrazložila zakaj bi razkritje zaprošenih dokumentov „konkretno in dejansko“ ogrozil vsakega od teh interesov. Natančneje, v izpodbijanem sklepu ni pojasnjeno ali izjema, navajana za vsako upoštevano zavrnitev, zadeva „sodne postopke“ ali „pravne nasvete“.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 4(2), druga alineja, Uredbe o zagotavljanju preglednosti s tem, da ni navedla kako bi razkritje v vsakem posamičnem primeru „konkretno in dejansko“ ogrozilo varstvo „sodnih postopkov“ in „pravnih nasvetov“. Kar zadeva varstvo „pravnih nasvetov“ so bile abstraktne utemeljitve Komisije vse že zavrnjene v sodni praksi, Komisija pa ni podala nobene konkretne razlage zakaj bi v tem primeru popolno razkritje zaprošenih dokumentov „konkretno in dejansko“ ogrozilo varstvo pravnih nasvetov. Tudi glede „sodnih postopkov“ Komisija ni konkretno pojasnila, zakaj naj bi razkritje „konkretno in dejansko“ ogrozilo varstvo „sodnih postopkov“. A fortiori, Komisija ni izvedla natančne in konkretne presoje ali bi lahko prevladujoč javni interes upravičil razkritje zaprošenih dokumentov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 4(3), drugi pododstavek, Uredbe o zagotavljanju preglednosti s tem, da ni izkazala, da upoštevni dokumenti/različice vsebujejo „mnenja za notranjo rabo“, ko ni pojasnila zakaj bi razkritje teh dokumentov „konkretno in dejansko“ ogrozilo varstvo postopka odločanja in ko ni ustrezno tehtala navajanih interesov, na eni, ter prevladujočega javnega interesa za razkritje, na drugi strani.

      (1)  Direktiva 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES, UL 2014, L 127, str. 1.

      (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331.


title: Zadeva T-152/15 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2016 – Komisija/Kakol (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Splošni natečaj — Nepripustitev kandidata — Nepriznavanje diplome — Pripustitev k prejšnjemu natečaju — Pogoji za podobne natečaje — Obveznost obrazložitve)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2016 – Komisija/Kakol
   (Zadeva T-152/15 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Splošni natečaj - Nepripustitev kandidata - Nepriznavanje diplome - Pripustitev k prejšnjemu natečaju - Pogoji za podobne natečaje - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 392/42)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Simonetti, J. Currall in G. Gattinara, nato F. Simonetti in G. Gattinara, agenti)

      Druga stranka v postopku: Danuta Kakol (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: R. Duta, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 22. januarja 2015 v zadevi Kakol/Komisija (F-1/14 in F-48/14, EU:F:2015:5), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 22. januarja 2015 v zadevi Kakol/Komisija (F-1/14 in F-48/14, EU:F:2015:5) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne senatu Splošnega sodišča, ki ni senat, ki je odločal o tej pritožbi.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015.


title: Zadeva C-176/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Poljska) 6. aprila 2017 – Profi Credit Polska S.A. s sedežem v Bielsko-Białi/Mariusz Wawrzosek

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Poljska) 6. aprila 2017 – Profi Credit Polska S.A. s sedežem v Bielsko-Białi/Mariusz Wawrzosek
   (Zadeva C-176/17)
   (2017/C 300/13)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Profi Credit Polska S.A. s sedežem v Bielsko-Białi

      Tožena stranka: Mariusz Wawrzosek

      Vprašanje*i*a za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1), zlasti njena člena 6(1) in 7(1), ter določbe Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (2), zlasti njena člena 17(1) in 22(1), razlagati tako, da nasprotujejo temu, da podjetje (dajalec kredita) proti potrošniku (kreditojemalec) uveljavlja zahtevek, ki izhaja iz pravilno izpolnjene menice, v postopku za izdajo plačilnega naloga v skladu s členom 485(2) in naslednjimi zakonika o civilnem postopku (Kodeks postępowania cywilnego, skrajšano: KPC) v povezavi s členom 41 zakona o potrošniških kreditih (Ustawa o kredycie konsumenckim, Dz. U. 2014.1479, prečiščena različica s spremembami) z dne 12. maja 2011, pri čemer nacionalno sodišče lahko preizkuša veljavnost zahtevka iz menice samo z vidika upoštevanja obličnostnih zahtev, ki veljajo za menico, ne da bi obravnavalo temeljni pravni posel?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.

      (2)  UL 2008, L 133, str. 66.


title: Zadeva C-280/14 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. decembra 2015 – Italijanska republika/Evropska komisija (Pritožba — Regionalna politika — Regionalni operativni program 2000 – 2006 za deželo Apulijo (Italija), ki spada v okvir cilja št. 1 — Znižanje finančne pomoči Skupnosti, ki jo je prvotno dodelil Evropski sklad za regionalni razvoj)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. decembra 2015 – Italijanska republika/Evropska komisija
   (Zadeva C-280/14 P) (1)

   ((Pritožba - Regionalna politika - Regionalni operativni program 2000 – 2006 za deželo Apulijo (Italija), ki spada v okvir cilja št. 1 - Znižanje finančne pomoči Skupnosti, ki jo je prvotno dodelil Evropski sklad za regionalni razvoj))
   (2016/C 038/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in A. Steiblytė, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se delno zavrže in delno zavrne.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 315, 15.9.2014.


title: Zadeva C-451/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Giessen – Nemčija) – Natthaya Dülger proti Wetteraukreis (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija — Sklep št. 1/80 Pridružitvenega sveta — Člen 7, prvi odstavek — Pravica do prebivanja družinskih članov turškega delavca, vključenega na zakoniti trg dela države članice — Tajska državljanka, ki je bila poročena s turškim delavcem in je z njim živela več kot tri leta)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/16

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Giessen – Nemčija) – Natthaya Dülger proti Wetteraukreis
   (Zadeva C-451/11) (1)

   (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Sklep št. 1/80 Pridružitvenega sveta - Člen 7, prvi odstavek - Pravica do prebivanja družinskih članov turškega delavca, vključenega na zakoniti trg dela države članice - Tajska državljanka, ki je bila poročena s turškim delavcem in je z njim živela več kot tri leta)
   2012/C 295/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Giessen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Natthaya Dülger

      Tožena stranka: Wetteraukreis

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Gießen – Razlaga člena 7, prvi odstavek, prva alinea, Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ki je bil ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo – Pravica do prebivanja družinskih članov turškega delavca, ki je vključen v zakoniti trg dela v državi članici – Tajska državljanka, ki je s svojim turškim možem živela več kot tri leta do razveze njune zakonske zveze

      Izrek

   Člen 7, prvi odstavek, Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ustanovljen s Sporazumom med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Republiko Turčijo, ki so ga Republika Turčija na eni strani in države članice EGS in Skupnost na drugi strani podpisale 12. septembra 1963 v Ankari in ki je bil sklenjen, odobren in potrjen v imenu Skupnosti s Sklepom 64/732/EGS Sveta z dne 23. decembra 1963, je treba razlagati tako, da se družinski član turškega delavca, ki je državljan tretje države, ki ni Turčija, v državi članici gostiteljici lahko sklicuje na pravice iz te določbe, če so vsi drugi pogoji iz te določbe izpolnjeni.

      (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Združene zadeve od C-478/11 P do C-482/11 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. aprila 2013 – Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) proti Svetu Evropske unije (Pritožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti osebam in subjektom — Člen 263, šesti odstavek, PDEU — Rok za vložitev tožbe — Višja sila — Oborožen spopad)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. aprila 2013 – Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) proti Svetu Evropske unije
   (Združene zadeve od C-478/11 P do C-482/11 P) (1)

   (Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti osebam in subjektom - Člen 263, šesti odstavek, PDEU - Rok za vložitev tožbe - Višja sila - Oborožen spopad)
   2013/C 171/12
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) (zastopnik: L. Bourthoumieux, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in M.-M. Joséphidès, agenta)

      Predmet

   Pritožbe zoper sklepe Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 v zadevah Gbagbo proti Svetu (T-348/11), Koné proti Svetu (T-349/11), Boni Claverie proti Svetu (T-350/11), Djédjé proti Svetu (T-351/11) in N’Guessan proti Svetu (T-352/11), s katerimi je Splošno sodišče kot očitno nedopustne zavrglo tožbe pritožnikov, s katerimi so predlagali razglasitev ničnosti sklepov Sveta 2011/17/SZVP z dne 11. januarja 2011 (UL L 11, str. 31), 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 (UL L 11, str. 36), in 2011/221/SZVP z dne 6. aprila 2011 (UL L 93, str. 20) o spremembi sklepa 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali in razglasitev ničnosti uredb Sveta (EU) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 (UL L 11, str. 1) in št. 330/2011 z dne 6. aprila 2011 (UL L 93, str. 10) o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali v delih, v katerih se nanašata na pritožnika – Neobstoj osebne vročitve navedenega sklepa – Primer višje sile

      Izrek

               1.

               Pritožbe se zavrnejo.

               2.

               Laurentu Gbagbu, Katinanu Justinu Konéju, Akissi Danièle Boni Claverie, Alcidu Djédjéju in Affiju Pascalu N’Guessanu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 6, 7.1.2012.


title: Zadeva C-1/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 2. januarja 2014 – KPN Group Belgium NV in Mobistar NV proti Ministerraad, intervenientka: Belgacom NV

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 2. januarja 2014 – KPN Group Belgium NV in Mobistar NV proti Ministerraad, intervenientka: Belgacom NV
   (Zadeva C-1/14)
   2014/C 102/16
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Grondwettelijk Hof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: KPN Group Belgium NV in Mobistar NV

      Tožena stranka: Ministerraad

      Intervenientka: Belgacom NV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je Direktivo 2002/22/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) – zlasti njena člena 9 in 32 – treba razlagati tako, da se lahko socialna tarifa za univerzalne storitve kakor tudi kompenzacijski mehanizem, predviden v členu 13(1)(b) Direktive o univerzalnih storitvah, uporabljata ne le za elektronsko komunikacijo prek telefonskega priključka na javno komunikacijsko omrežje na fiksni lokaciji, temveč tudi za elektronsko komunikacijo prek mobilnih komunikacijskih storitev in/ali dostopa do interneta v okviru naročniškega razmerja?

               2.

               Ali je člen 9(3) Direktive o univerzalnih storitvah treba razlagati tako, da državam članicam omogoča, da univerzalni storitvi dodajo posebne tarifne opcije za druge storitve kot tiste, ki so opisane v členu 9(2) Direktive o univerzalnih storitvah?

               3.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen: ali so zadevne določbe Direktive o univerzalnih storitvah v skladu z načelom enakosti, kot je med drugim zapisano v členu 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2)?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 367.

      (2)  UL 2000, C 362, str. 1.


title: Zadeva T-472/17: Tožba, vložena 31. julija 2017 – Wilhelm Sihn jr./EUIPO – in-edit (Camele’on)

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/12

         Tožba, vložena 31. julija 2017 – Wilhelm Sihn jr./EUIPO – in-edit (Camele’on)
   (Zadeva T-472/17)
   (2017/C 330/15)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Nemčija) (zastopnik: H. Twelmeier, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Luksemburg)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „Camele’on“ – Zahteva za registracijo št. 13317 714

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. maja 2017 v zadevi R 570/2016-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo svojih stroškov in stroškov družbe Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG;

               —

               družbi in-edit S.à.r.l. naloži plačilo svojih stroškov v primeru intervencije.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-515/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 3. oktobra 2011 – Deutsche Umwelthilfe e.V. proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 3. oktobra 2011 – Deutsche Umwelthilfe e.V. proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-515/11)
   2012/C 32/22
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutsche Umwelthilfe e.V.

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2, točka 2, drugi stavek, Direktive 2003/4/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS razlagati tako, da gre za opravljanje zadev iz zakonodajne pristojnosti tudi v primeru dejavnosti organov in institucij, ki se nanašajo na sprejemanje normativnih pravnih aktov izvršilne oblasti na podlagi zakonskega pooblastila?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali ti organi in institucije niso zajeti s pojmom „organ oblasti“ ves čas ali le, dokler se ne konča postopek sprejemanja normativnih pravnih aktov?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 375.


title: Zadeva C-301/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 7. julija 2008 vložilo Cour de cassation (Luksemburg) – Irène Bogiatzi, poročena Ventouras, proti Deutscher Luftpool, Société Luxair SA, Evropskim skupnostim, državi Veliko vojvodstvo Luksemburg, Le Foyer Assurances SA

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 7. julija 2008 vložilo Cour de cassation (Luksemburg) – Irène Bogiatzi, poročena Ventouras, proti Deutscher Luftpool, Société Luxair SA, Evropskim skupnostim, državi Veliko vojvodstvo Luksemburg, Le Foyer Assurances SA
   (Zadeva C-301/08)
   (2008/C 236/14)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Irène Bogiatzi, poročena Ventouras

      Tožene stranke: Deutscher Luftpool, Société Luxair (luksemburška letalska družba) SA, Evropske skupnosti, država Veliko vojvodstvo Luksemburg, Le Foyer Assurances SA
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je Konvencijo o poenotenju nekaterih pravil, ki se nanašajo na mednarodni zračni prevoz, podpisana v Varšavi 12. oktobra 1929, kot je bila dopolnjena v Haagu 28. septembra 1955, na katero se nanaša Uredba (ES) št. 2027/97 (1), del pravnega reda Skupnosti, ki ga je Sodišče pristojno razlagati na podlagi člena 234 ES?

               2)

               Ali je treba Uredbo Sveta (ES) št. 2027/97 z dne 9. oktobra 1997 o odgovornosti letalskih prevoznikov v primeru nesreč, v različici, ki je veljala v času nesreče, in sicer 21. decembra 1998, razlagati tako, da se za vprašanja, ki niso izrecno urejena, določbe Varšavske konvencije, v obravnavani zadevi člen 29, še naprej uporabljajo za let med državami članicami Skupnosti?

               3)

               Ali je treba v primeru pritrdilnega odgovora na prvo in drugo vprašanje, člen 29 Varšavske konvencije, v povezavi z Uredbo (ES) št. 2027/97 razlagati tako, da je mogoče rok dveh let, ki ga določa, ustaviti ali prekiniti, oziroma da ga lahko prevoznik in njegov zavarovalec odpovesta, z aktom, za katerega nacionalno sodišče šteje, da pomeni priznanje odgovornosti?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2027/97 z dne 9. oktobra 1997 o odgovornosti letalskih prevoznikov v primeru nesreč (UL L 285, str. 1).


title: Zadeva C-351/13: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 4. septembra 2014 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 1999/74/ES – Člena 3 in 5(2) – Reja kokoši nesnic – Neizpopolnjena baterijska reja – Prepoved – Reja kokoši nesnic v kletkah, ki niso v skladu z zahtevami iz te direktive)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/18

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 4. septembra 2014 – Evropska komisija proti Helenski republiki
      (Zadeva C-351/13) (1)

      ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/74/ES - Člena 3 in 5(2) - Reja kokoši nesnic - Neizpopolnjena baterijska reja - Prepoved - Reja kokoši nesnic v kletkah, ki niso v skladu z zahtevami iz te direktive))
      (2014/C 395/22)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Marcoulli in B. Schima, agenta)

         Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: I.-K. Chalkias, E. Leftheriotou in M. Tassopoulou, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Helenska republika s tem, da ni zagotovila, da se od 1. januarja 2012 kokoši nesnic ne vzreja več z uporabo sistemov neizpopolnjene baterijske reje, ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 5(2) Direktive Sveta 1999/74/ES z dne 19. julija 1999 o minimalnih standardih za zaščito kokoši nesnic.

                  2.

                  Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 260, 7.9.2013.