title: Zadeva T-197/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – Republika Slovenija proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Poljščine)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2011 – Republika Slovenija proti Komisiji
   (Zadeva T-197/09) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Poljščine)
   2011/C 252/76
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Slovenija (zastopniki: sprva Ž. Cilenšek Bončina, zastopnica, nato L. Bembič, zastopnik, skupaj z J. Sladičem, odvetnikom)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva T. van Rijn in K. Banks, nato F. Jimeno Fernández in M. Žebre, in nazadnje F. Jimeno Fernández in B. Rous, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 19. marca 2009 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) iz financiranja Skupnosti (2009/253/ES) (UL L 75, str. 15) v delu, ki se nanaša na Republiko Slovenijo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Republika Slovenija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva C-353/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Flensburg – Nemčija) – Postopek, ki sta ga sprožila Stefan Grunkin in Dorothee Regina Paul (Pravica prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Mednarodno zasebno pravo o priimku – Državljanstvo kot edina navezna okoliščina za določitev veljavnega prava – Mladoletnik, ki je rojen v eni državi članici in ima v njej prebivališče, a ima državljanstvo druge države članice – Nepriznavanje imena, pridobljenega v državi članici rojstva in prebivališča, v državi članici, katere državljanstvo ima)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Flensburg – Nemčija) – Postopek, ki sta ga sprožila Stefan Grunkin in Dorothee Regina Paul
   (Zadeva C-353/06) (1)

   (Pravica prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic - Mednarodno zasebno pravo o priimku - Državljanstvo kot edina navezna okoliščina za določitev veljavnega prava - Mladoletnik, ki je rojen v eni državi članici in ima v njej prebivališče, a ima državljanstvo druge države članice - Nepriznavanje imena, pridobljenega v državi članici rojstva in prebivališča, v državi članici, katere državljanstvo ima)
   (2008/C 313/04)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Amtsgericht Flensburg
   Stranke v postopku, ki sta ga sprožila
   Stefan Grunkin, Dorothee Regina Paul,
   ob sodelovanju:
   Leonhard Matthias Grunkin-Paul, Standesamt Niebüll,
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Amtsgericht Flensburg – Razlaga členov 12 in 18 Pogodbe ES – Nacionalno kolizijsko pravilo, ki pravico do določitve osebnega imena navezuje le na državljanstvo – Zavrnitev države članice državljanstva, da prizna priimek otroka, ki ga sestavljata rodbinski imeni obeh staršev, ob tem da je bil otrok rojen in prebiva v drugi državi članici, kjer je bil registriran pod tem dvojnim imenom.
   Izrek
   V okoliščinah, kot so v zadevi v glavni stvari, člen 18 ES nasprotuje temu, da pristojni organ ene države članice na podlagi uporabe nacionalnega prava zavrne priznanje priimka otroka – kot je bil določen in registriran v drugi državi članici, v kateri je bil ta otrok rojen in v njej od rojstva živi – ki ima tako kot njegovi starši le državljanstvo prve države članice.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Zadeva T-222/08: Tožba, vložena 9. junija 2008 – Sanatur proti UUNT – Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/46

         Tožba, vložena 9. junija 2008 – Sanatur proti UUNT – Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light)
   (Zadeva T-222/08)
   (2008/C 223/80)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sanatur GmbH (Singen, Nemčija) (zastopnik: M. Wiume, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sektkellerei Schloss Wachenheim AG (Trier, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. marca 2008 v zadevi R 1257/2006-1;

               —

               naj se izpodbijana odločba spremeni tako, da se pritožba zavrne;

               —

               intervenientu naj se naloži stroške postopka, vključno s stroški pritožbenega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „life light“ za proizvode iz razreda 32 (prijava št. 3 192 481).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Sektkellerei Schloss Wachenheim AG.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nemška figurativna znamka „LIGHT live“ za proizvode iz razreda 32 (znamka št. 302 00 216).

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore.
   Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker med nasprotujočima znamkama ne obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-306/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) z dne 7. junija 2005 v zadevi Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) proti Rafael Hoteles, S.A.

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/3

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) z dne 7. junija 2005 v zadevi Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) proti Rafael Hoteles, S.A.
   (Zadeva C-306/05)
   (2005/C 257/05)
   Jezik postopka: španščina
   Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) je s sklepom z dne 7. junija 2005 v zadevi Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) proti Rafael Hoteles, S.A., ki ga je sodno tajništvo Sodišča prejelo 3. avgusta 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložila predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Audiencia Provincial de Barcelona Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je namestitev televizijskih sprejemnikov na katerih se preko kabla oddaja televizijski signal, ki je zajet s satelita ali zemlje, dejanje priobčitve javnosti na katerega se nanaša pričakovana uskladitev nacionalnih predpisov o varstvu avtorskih pravic iz člena 3 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 (1)?

               2.

               Ali je to, da se hotelska soba šteje za strogo zaseben prostor in da se zato šteje da priobčitev, strojena s televizijskimi sprejemniki, ki oddajajo signal, ki ga predhodno zajame hotel ni priobčitev javnosti, v nasprotju z varstvom avtorskih pravic, ki ga nalaga Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001?

               3.

               Ali je mogoče zaradi varstva avtorskih pravic pred dejanji priobčitve javnosti določenega v Direktivi 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001, dejanje priobčitve, ki se opravi s televizijskim sprejemnikom nameščenim v hotelsko sobo šteti za dejanje priobčitve javnosti, če ima ta nadaljnja javnost dostop do dela?

      (1)  O usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, 22.6.2001, str. 10).


title: Zadeva T-512/14: Tožba, vložena 26. junija 2014 – Green Source Poland proti Komisiji

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/50

      Tožba, vložena 26. junija 2014 – Green Source Poland proti Komisiji
      (Zadeva T-512/14)
      (2014/C 395/63)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Green Source Poland sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnika: M. Merola in L. Armati, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka s tožbo želi razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2014)2289 final z dne 7. aprila 2014, s katero je Komisija zavrnila dodelitev finančne pomoči z Evropskega sklada za regionalni razvoj za predlagani velik projekt „Nakup in izvajanje inovativne proizvodne tehnologije za biološke sestavine za proizvajanje bio goriv“, ki je del operativnega programa „Inovativno gospodarstvo“ za strukturno pomoč na podlagi cilja konvergence na Poljskem.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi prekoračila svojo pristojnost iz člena 41 Uredbe št. 1083/2006 (1) in kršila načeli pravne varnosti in sorazmernosti s tem, da je še neodobrenemu predlogu direktive, t.i. predlogu direktive ILUC (2), dala dejansko zavezujoči učinek. Tožeča stranka trdi, da zavrnitev dejansko ne temelji na dejstvu, da projekt ni imel visoke stopnje inovativnosti kot prva generacija proizvodnih zmogljivosti za proizvodnjo bio goriv iz poljščin, ki se uporabljajo v prehrani, ampak na dejstvu, da projekt ni bil v skladu s predlogom ILUC Direktive, ki spodbuja drugo generacijo bio goriv, proizvedenih iz poljščin, ki se ne uporabljajo v prehrani. Komisija se je tako oprla na prihodnjo zakonodajo, da bi zavrnila prispevek iz Evropskega sklada za regionalni razvoj.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in očitna napaka pri presoji s tem, da se je štelo, da predlog ILUC Direktive postavlja pod vprašaj donosnost predlaganega obrata. Tožeča stranka trdi, da je Komisija storila napako, ko je ugotovila, da bi bila dolgoročna donosnost obrata vprašljiva od leta 2020 na podlagi domneve, da bodo po letu 2020 le bio goriva, proizvedena iz poljščin, ki se ne uporabljajo v prehrani, prejela finančno pomoč.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: zloraba postopka in kršitev načela sorazmernosti zaradi neskladnih in umetnih razlogov, ki jih je zaporedoma navajala Komisija, da bi zavrnila pomoč iz Evropskega sklada za regionalni razvoj.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 41 Uredbe št. 1083/2006, ker naj bi šla Komisija pri presoji preko meril, določenih v upoštevnem operativnem programu in je tako ugotovila, da bodo financirani le „rešitve, ki ustrezajo najsodobnejši tehnologiji“ in „najbolj inovativne in najnovejše rešitve“. Operativni program pa se nanaša le na nove in moderne rešitve, kar bi bilo treba razlagati glede na trenutno stopnjo industrijskega in trgovinskega razvoja na Poljskem ter na celotni cilj spodbujanja zadevne regije.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev člena 41 Uredbe št. 1083/2006 in kršitev načela dobrega upravljanja in skrbnega ravnanja ter obveznosti obrazložitve.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: zloraba postopka in kršitev načel razumnega roka in dobrega upravljanja ter kršitev člena 41(2) Uredbe št. 1083/2006, ki določa trimesečni rok za sprejetje sklepov o velikih projektih. Tožeča stranka trdi, da je Komisija stalno pozivala Poljsko, naj umakne svojo prošnjo in ponavljala ista vprašanja ali dodaja nova in neupoštevna vprašanja, zaradi katerih se je postopek zavlekel za več kot leto in pol, ter naj bi s tem zmanjšala možnosti za uresničitev predlaganega projekta.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL L 210, str. 25).

         (2)  Predlog direktive COM(2012) 595 final Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 98/70/ES o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva ter spremembi Direktive 2009/28/ES o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov.


title: Zadeva F-162/12: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 16. decembra 2013 – CL proti EEA (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Bolniški dopust — Vrnitev na delovno mesto — Dolžnost skrbnega ravnanja — Psihično nadlegovanje)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/29

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 16. decembra 2013 – CL proti EEA
   (Zadeva F-162/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Bolniški dopust - Vrnitev na delovno mesto - Dolžnost skrbnega ravnanja - Psihično nadlegovanje)
   2014/C 39/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CL (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska agencije za okolje (EEA) (zastopnika: O. Cornu, zastopnik, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o vrnitvi tožeče stranke na delovno mesto po bolniškem dopustu, ko je bila glede na izid zdravniškega pregleda spoznana za zmožno za delo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               CL nosi svoje stroške in stroške Evropske agencije za okolje.

      (1)  UL C 86, 23.3.2013, str. 30.


title: Zadeva C-510/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. novembra 2008 vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) – Vera Mattner proti Finanzamt Velbert

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. novembra 2008 vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) – Vera Mattner proti Finanzamt Velbert
   (Zadeva C-510/08)
   (2009/C 44/47)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Düsseldorf
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vera Mattner

      Tožena stranka: Finanzamt Velbert
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je člena 39 ES in 43 ES kot tudi člen 56 ES v povezavi s členom 58 ES treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnim predpisom države članice o izterjavi davka na darila, s katerimi je v primeru, da na nacionalnem ozemlju ležeče zemljišče pridobi oseba, ki ni rezident te države, za pridobitelja, ki ni rezident, predviden neobdavčeni znesek v višini 1 100 EUR, medtem ko bi bil pri podaritvi istega zemljišča odobren neobdavčeni znesek v višini 205 000 EUR, če bi darovalec ali obdarjenec ob obdaritvi imel stalno prebivališče v zadevni državi članici?


title: Zadeva T-172/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Gem-Year in Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) proti Svetu (Damping — Uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske — Podpora industrije Skupnosti pritožbi — Opredelitev zadevnega proizvoda — Škoda — Tržnogospodarska obravnava — Stroški za glavne vložke, ki v glavnem odražajo tržne vrednosti — Člen 2(7), (b) in (c), Uredbe (ES) št. 384/96 (postal člen 2(7), (b) in (c), Uredbe (ES) št. 1225/2009))

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Gem-Year in Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) proti Svetu
   (Zadeva T-172/09) (1)

   (Damping - Uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske - Podpora industrije Skupnosti pritožbi - Opredelitev zadevnega proizvoda - Škoda - Tržnogospodarska obravnava - Stroški za glavne vložke, ki v glavnem odražajo tržne vrednosti - Člen 2(7), (b) in (c), Uredbe (ES) št. 384/96 (postal člen 2(7), (b) in (c), Uredbe (ES) št. 1225/2009))
   2012/C 366/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Gem-Year Industrial Co. Ltd (Zhejiang, Kitajska) in Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (Zhejiang) (zastopniki: sprva K. Adamantopoulos in Y. Melin, nato Y. Melin, V. Akritidis in F. Crespo, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: najprej J. P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem in G. Wolfom, odvetnikoma, nato J. P. Hix in B. Driessen, zastopnika, skupaj z G. Berrischem)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in C. Clyne, zastopnika) in European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva J. Bourgeois, Y. van Gerven in E. Wäktare, nato J. Bourgeois, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 29, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Gem-Year Industrial Co. Ltd in Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd se poleg lastnih stroškov naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Svet Evropske unije in European Industrial Fasteners Institute AISBL.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-264/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Država Belgija proti Direct Parcel Distribution Belgium NV (Carinski zakonik Skupnosti — Carinski dolg — Znesek dajatev — Člena 217 in 221 — Lastna sredstva Skupnosti — Uredba (ES, Euratom) št. 1150/2000 — Člen 6 — Zahteva po vknjižbi zneska dajatve pred sporočitvijo tega dolžniku — Pojem zakonsko dolgovani znesek)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Država Belgija proti Direct Parcel Distribution Belgium NV
   (Zadeva C-264/08) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Carinski dolg - Znesek dajatev - Člena 217 in 221 - Lastna sredstva Skupnosti - Uredba (ES, Euratom) št. 1150/2000 - Člen 6 - Zahteva po vknjižbi zneska dajatve pred sporočitvijo tega dolžniku - Pojem ‚zakonsko dolgovani‘ znesek)
   2010/C 63/10
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: država Belgija

      Tožena stranka: Direct Parcel Distribution Belgium NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van Cassatie van België – Razlaga členov 217(1) in 221(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (v različici, ki je veljala leta 1992) (UL L 302, str.1) in člena 6 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 130, str.1) – Naknadna izterjava uvoznih ali izvoznih dajatev – Vprašanje, ali naj se zahteva upoštevanje zneska dajatev, preden je sporočen dolžniku – Pojem [vnos] […] v računovodske evidence ali kakšne druge ustrezne nosilce podatkov – Povračilo neupravičeno plačanih zneskov

      Izrek

               1.

               Člen 221(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti je treba razlagati tako, da „vknjižba“ zneska izterjevanih dajatev, ki je v njem navedena, pomeni „vknjižbo“ navedenega zneska, kot jo določa člen 217(1) navedene uredbe.

               2.

               „Vknjižbo“ v smislu člena 217(1) Uredbe št. 2913/92 je treba razlikovati od vknjižbe pravic na račune lastnih sredstev iz člena 6 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti. Ker člen 217 Uredbe št. 2913/92 ne določa podrobnosti „vknjižbe“ v smislu te določbe in torej niti minimalnih tehničnih ali formalnih zahtev, je treba to vknjižbo opraviti tako, da se zagotovi, da pristojni carinski organi vnesejo natančen znesek uvoznih ali izvoznih dajatev, ki je posledica carinskega dolga, v računovodske evidence ali kakšne druge ustrezne nosilce podatkov, zlasti da bi bila vknjižba zadevnih zneskov opravljena z gotovostjo tudi glede dolžnika.

               3.

               Člen 221(1) Uredbe št. 2913/92 je treba razlagati tako, da lahko carinski organi dolžniku v skladu z ustreznimi postopki veljavno sporočijo znesek uvoznih ali izvoznih dajatev, ki jih je treba plačati, le če so ta znesek prej vknjižili. Države članice niso dolžne sprejeti posebnih postopkovnih pravil glede postopkov, v katerih je treba dolžniku sporočiti znesek navedenih dajatev, saj se za ta sporočila lahko uporabijo notranja splošna postopkovna pravila, ki zagotavljajo ustrezno obveščenost dolžnika in mu omogočajo, da si polno obveščen zagotovi obrambo svojih pravic.

               4.

               Pravo Skupnosti ne nasprotuje temu, da se nacionalno sodišče v zvezi z izjavo carinskih organov, da je bil znesek uvoznih ali izvoznih dajatev „vknjižen“ v smislu člena 217 Uredbe št. 2913/92, preden je bil ta znesek sporočen dolžniku, opira na domnevo, če se spoštujeta načeli učinkovitosti in enakovrednosti.

               5.

               Člen 221(1) Uredbe št. 2913/92 je treba razlagati tako, da morajo carinski organi zadevne države članice, preden dolžniku sporočijo znesek dajatev, ta znesek predhodno vknjižiti, in če znesek ni bil vknjižen v skladu s členom 217(1) Uredbe št. 2913/92, ga ti organi – ki vendarle ohranijo možnost, da v skladu s pogoji, določenimi v členu 221(1) Uredbe št. 2913/92, in pravili o zastaranju, ki so veljala ob nastanka carinskega dolga, dolžniku ponovno sporočijo ta znesek – ne morejo izterjati.

               6.

               Če znesek uvoznih ali izvoznih dajatev ostane „zakonsko dolgovan“ v smislu člena 236(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 2913/92, čeprav je bil dolžnik o tem znesku obveščen, ne da bi bil ta pred tem vknjižen v skladu s členom 221(1) te uredbe, pa ni dvoma, da mora imeti navedeni dolžnik, če tako sporočila ni več mogoče – ker se je rok, določen v členu 221(3) navedene uredbe, iztekel – načeloma možnost prejeti vračilo zneskov od države članice.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Zadeva T-650/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – LG Electronics/EUIPO (QD) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije QD — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – LG Electronics/EUIPO (QD)
   (Zadeva T-650/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije QD - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 283/70)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: LG Electronics, Inc. (Seul, Južna Koreja) (zastopnica: R. Schiffer, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: M. Rajh, agentka)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. maja 2016 (zadeva R 2046/2015-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka QD kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi LG Electronics, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 402, 31.10.2016.


title: Zadeva C-311/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Mons – Belgija) – Société de Gestion Industrielle (SGI) proti državi Belgiji (Svoboda ustanavljanja — Prosti pretok kapitala — Neposredno obdavčenje — Dohodninska zakonodaja o dohodnini in davku od dohodka pravnih oseb — Določitev obdavčljivih dohodkov družb — Povezane družbe — Izjemna ali neodplačna ugodnost, ki jo družba rezidentka odobri družbi s sedežem v drugi državi članici — Vštetje zneska zadevne ugodnosti v lastni dobiček družbe rezidentke, ki je to ugodnost odobrila — Enakomerna porazdelitev pristojnosti za obdavčitev med državami članicami — Boj proti davčnemu izogibanju — Preprečevanje zlorab — Sorazmernost)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Mons – Belgija) – Société de Gestion Industrielle (SGI) proti državi Belgiji
   (Zadeva C-311/08) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Prosti pretok kapitala - Neposredno obdavčenje - Dohodninska zakonodaja o dohodnini in davku od dohodka pravnih oseb - Določitev obdavčljivih dohodkov družb - Povezane družbe - Izjemna ali neodplačna ugodnost, ki jo družba rezidentka odobri družbi s sedežem v drugi državi članici - Vštetje zneska zadevne ugodnosti v lastni dobiček družbe rezidentke, ki je to ugodnost odobrila - Enakomerna porazdelitev pristojnosti za obdavčitev med državami članicami - Boj proti davčnemu izogibanju - Preprečevanje zlorab - Sorazmernost)
   2010/C 63/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Mons

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société de Gestion Industrielle (SGI)

      Tožena stranka: država Belgija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de première instance de Mons (Belgija) – Razlaga členov 12 ES, 43 ES, 48 ES in 56 ES – Dopustnost, da nacionalna zakonodaja predvideva za družbo rezidentko izjemno in neodplačno davčno ugodnost, ki ga je ta odobrila družbi nerezidentki, s katero je v soodvisnosti, ne predvideva pa take obdavčitve, kadar je ista ugodnost odobrena družbi rezidentki

      Izrek

   Člen 43 ES v povezavi s členom 48 ES je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta v zadevi v glavni stvari, v skladu s katero so izjemne ali neodplačne ugodnosti obdavčene v družbi rezidentki, če jih je ta odobrila družbi s sedežem v drugi državi članici, s katero je ta družba neposredno ali posredno povezana, medtem ko družba rezidentka ni obdavčena za te ugodnosti, če so odobrene drugi družbi rezidentki, s katero je ta družba tako povezana. Predložitveno sodišče mora torej preveriti, ali zakonodaja v postopku v glavni stvari ne presega tega, kar je nujno za uresničitev zastavljenih ciljev.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva C-356/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Rechtbank van Koophandel te Brussel (Belgija) z dne 29. julija 2004 v zadevi Lidl Belgium GmbH & Co KG proti NV Etablissementen Franz Colruyt

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/12

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Rechtbank van Koophandel te Brussel (Belgija) z dne 29. julija 2004 v zadevi Lidl Belgium GmbH & Co KG proti NV Etablissementen Franz Colruyt
   (Zadeva C-356/04)
   (2004/C 273/23)
   Rechtbank van Koophandel te Brussel je s sodbo z dne 29. julija 2004 v zadevi Lidl Belgium GmbH & Co KG proti NV Etablissementen Franz Colruyt, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 18. avgusta 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Rechtbank van Koophandel te Brussel predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je treba člen 3a(1)(a) Direktive 84/450/EGS (1) (dodan z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES (2) z dne 6. oktobra 1997 o spremembi Direktive 84/450/EGS o zavajajočem oglaševanju, tako da vključuje primerjalno oglaševanje) razlagati tako, da je primerjava splošne ravni cen oglaševalcev s cenami konkurentov, pri kateri je na podlagi primerjave cen vzorca proizvodov izvedena ekstrapolacija, nedopustna, če se z njo vzbuja vtis, da je oglaševalec cenejši v svojem celotnem izboru proizvodov, čeprav se izvedena primerjava nanaša le na omejen vzorec proizvodov, razen če oglas omogoča ugotovitev, kateri in koliko proizvodov oglaševalca, po eni strani, in konkurentov, vključenih v primerjavo, po drugi strani, je bilo primerjanih, in omogoča ugotovitev, kje v primerjavi je položaj konkurentov, vključenih v primerjavo in kakšne so njihove cene v primerjavi s cenami oglaševalca in drugih konkurentov, vključenih v primerjavo?

               2.

               Ali je treba člen 3a(1)(b) Direktive 84/450/EGS (dodan z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES z dne 6. oktobra 1997 o spremembi Direktive 84/450/EGS o zavajajočem oglaševanju, tako da vključuje primerjalno oglaševanje) razlagati tako, da je primerjalno oglaševanje dovoljeno le, če se primerjava nanaša na individualno blago ali storitve, ki zadovoljujejo enake potrebe oziroma je njihova namembnost enaka in so izbori proizvodov izključeni, četudi v celoti, vendar ne nujno vsak element izbora, zadovoljujejo enake potrebe ali so namenjeni enakemu namenu?

               3.

               Ali je treba člen 3a(1)(c) Direktive 84/450/EGS (dodan z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES z dne 6. oktobra 1997 o spremembi Direktive 84/450/EGS o zavajajočem oglaševanju, tako da vključuje primerjalno oglaševanje) razlagati tako, da je primerjalno oglaševanje, s katerim so primerjane cene proizvodov ali splošne ravni cen konkurentov, objektivno samo, če navaja primerjane proizvode in cene oglaševalca ter vseh konkurentov v primerjavi in omogoča ugotovitev cen, ki jih zaračunavajo oglaševalec in njegovi konkurenti, pri čemer morajo biti vsi proizvodi, zajeti s primerjavo, navedeni izrecno za vsakega dobavitelja posebej?

               4.

               Ali je treba člen 3a(1)(b) Direktive 84/450/EGS (dodan z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES z dne 6. oktobra 1997 o spremembi Direktive 84/450/EGS o zavajajočem oglaševanju, tako da vključuje primerjalno oglaševanje) razlagati tako, da lastnost v primerjalnem oglaševanju izpolnjuje pogoj preverljivosti iz tega člena samo, če lahko točnost te lastnosti preverijo tisti, ki jim je oglaševanje namenjeno, ali zadošča, da lahko lastnost preverijo tretje osebe, ki jim oglaševanje ni namenjeno?

               5.

               Ali je treba člen 3a(1)(b) Direktive 84/450/EGS (dodan z Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES z dne 6. oktobra 1997 o spremembi Direktive 84/450/EGS o zavajajočem oglaševanju, tako da vključuje primerjalno oglaševanje) razlagati tako, da sta cena proizvodov in splošna raven cen konkurentov sami po sebi preverljivi lastnosti?

      (1)  UL L 250, 19.9.1984, str. 17-20.

      (2)  UL L 290, 23.10.1997, str. 18-23.


title: Zadeva T-497/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – CEPSA proti Komisiji (Konkurenca — Karteli — Cestogradbeni bitumen na španskem trgu — Letni sporazumi o delitvi trga in usklajevanju cen — Prevod obvestila o nasprotovanju — Pripisovanje odgovornosti za kršitev — Razumni rok — Načelo nepristranskosti — Izračun zneska globe — Pravnomočnost)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – CEPSA proti Komisiji
   (Zadeva T-497/07) (1)

   (Konkurenca - Karteli - Cestogradbeni bitumen na španskem trgu - Letni sporazumi o delitvi trga in usklajevanju cen - Prevod obvestila o nasprotovanju - Pripisovanje odgovornosti za kršitev - Razumni rok - Načelo nepristranskosti - Izračun zneska globe - Pravnomočnost)
   2013/C 336/29
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva O. Armengol i Gasull, P. Pérez-Llorca Zamora in Á. Pascual Morcillo, nato O. Armengol i Gasull in J. Rodríguez Cárcamo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, zastopnik, sprva skupaj z J. Rivasom Andrésom, odvetnikom, in z M. Heenanom Brónom, solicitor, nato J. Rivas Andrés in J. Gutiérrez Gisbert, odvetnik, in na koncu J. Rivas Andrés)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 4441 konč. z dne 3. oktobra 2007 v zvezi s postopkom iz člena 81 ES (zadeva COMP/38.710 - bitumen Španija) in predlog za znižanje globe, ki je bila s to odločbo naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Predlogi Evropske komisije v zvezi z zneskom globe se zavrnejo.

               3.

               Družbi Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-188/08: Tožba, vložena 13. maja 2008 – infeurope proti Komisiji

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/48

         Tožba, vložena 13. maja 2008 – infeurope proti Komisiji
   (Zadeva T-188/08)
   (2008/C 171/91)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: infeurope SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Evropska komisija ni razglasila za nično odločbo o dodelitvi okvirnih pogodb v razpisnem postopku UUNT AO/026/06 za svetovalne storitve, revizijo in študije;

               —

               ugotovi naj se, da Evropska komisija ni razvezala posebnih pogodb, sklenjenih na podlagi navedenih okvirnih pogodb;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži, naj plača tožeči stranki znesek v višini 35 950 eurov, 4 % obresti na znesek v višini 33 050 od 19. decembra 2006, 4 % obresti na znesek v višini 2 900 eurov od 14. decembra 2007 ter 8 % obresti na znesek v višini 35 950 eurov od dneva sodbe;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži, naj plača tožeči stranki znesek v višini 646 631,27 eurov, 4 % obresti na navedeni znesek od 14. maja 2008 ter 8 % obresti na navedeni znesek od dneva sodbe;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži predložitev določenih dokumentov v zvezi s postopkom presoje ponudb;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga, naj se ugotovi, da Komisija ni razglasila za nično odločbo Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) o dodelitvi več okvirnih pogodb v razpisnem postopku UUNT AO/026/06 „E-Alicante: svetovalne storitve, revizija in študije“ (1) in da ni razvezala ustreznih posebnih pogodb na podlagi okvirnih pogodb.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, na katere se sklicuje tožeča stranka, so enaki tistim, na katere se sklicuje v zadevi T-176/08 infeurope proti Komisiji.

      (1)  UL 2006, S 210-223510.


title: Zadeva C-344/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Torino (Italija) 9. junija 2017 – IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Torino (Italija) 9. junija 2017 – IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando
   (Zadeva C-344/17)
   (2017/C 330/04)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Torino

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: IJDF Italy Srl

      Toženi stranki: Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba Direktivo 93/13/EGS (1), člen 19(1), drugi stavek, Pogodbe o Evropski uniji in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki v primerih povezanih zadev, natančneje zahtevka za jamstvo, povezanega s postopkom v glavni stvari, določa skupno obravnavo pred istim sodiščem, čeprav se izkaže, da je na podlagi navedene določbe za obravnavo zahtevka za jamstvo pristojno drugo sodišče, in ne sodišče, ki je pristojno v okrožju, kjer ima potrošnik prebivališče ali naslov (tudi za vročanje)?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva F-68/11: Tožba, vložena 15. julija 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/52

         Tožba, vložena 15. julija 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-68/11)
   2011/C 282/98
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence Evropske unije predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo organa Komisije, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 30. septembra 2010 o odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas;

               —

               hkrati in v delu, v katerem je to potrebno: razglasi za nično odločbo organa Komisije, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 14. aprila 2011 o zavrnitvi pritožbe, vložene 23. decembra 2010 na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.


title: Izvolitev predsednikov senatov

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/1

         Izvolitev predsednikov senatov
   (2005/C 31/01)
   Sodniki Sodišča so na seji dne 6. oktobra 2004 v skladu s členom 10(1), drugi pododstavek Poslovnika, izvolili g. Lenaertsa za predsednika četrtega senata, ga. Silvo de Lapuerto za predsednico petega senata in g. Borga Bartheta za predsednika šestega senata za enoletno obdobje do 6. oktobra 2005.
   Sestava četrtega, petega in šestega senata je naslednja:
   Četrti senat
   g. Lenaerts, predsednik senata,
   ga. Colneric, g. Cunha Rodrigues, g. Schiemann, g. Juhász, g. Ilešič in g. Levits, sodniki.
   Peti senat
   ga. Silva de Lapuerta, predsednica senata,
   g. Gulmann, g. Schintgen, g. Makarczyk, g. Kūris, g. Arestis in g. Klučka, sodniki.
   Šesti senat
   g. Borg Barthet, predsednik senata,
   g. La Pergola, g. Puissochet, ga. Macken, g. von Bahr, g. Malenovský in g. Lõhmus, sodniki.


title: Zadeva C-305/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour d'arbitrage (Belgija) z dne 13. julija 2005 v zadevah Ordre des barreaux francophones et germanophones, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles proti Svetu ministrov in Ordre des barreaux flamands in Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles proti Svetu ministrov

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/10

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour d'arbitrage (Belgija) z dne 13. julija 2005 v zadevah Ordre des barreaux francophones et germanophones, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles proti Svetu ministrov in Ordre des barreaux flamands in Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles proti Svetu ministrov
   (Zadeva C-305/05)
   (2005/C 243/15)
   Jezik postopka: francoščina
   Cour d'arbitrage (Belgija) je s sodbo z dne 13. julija 2005 v zadevah Ordre des barreaux francophones et germanophones, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles proti Svetu ministrov, in Ordre des barreaux flamands in Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles proti Svetu ministrov, ki je v sodno tajništvo Sodišča prispela 29. julija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Cour d'arbitrage (Belgija) Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali člen 1(2) Direktive 2001/97/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2001, ki spreminja Direktivo Sveta 91/308/EGS o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja (1), krši pravico do poštenega sojenja, kot jo zagotavlja 6. člena konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, in, posledično, člen 6(2) Pogodbe o Evropski uniji s tem, da novi člen 2a(5), ki ga je ta vstavil v direktivo 91/308/EGS, določa da se za člane neodvisnih pravniških poklicev, pri tem pa vključuje tudi odvetnike, uporablja ta ista direktiva, katere bistveni cilj je, da se osebam in ustanovam za katere velja, naloži obveznost obveščanja organov pristojnih za boj proti pranju denarja o vseh dejstvih, ki bi lahko kazala na tako pranje (6. člen Direktive 91/308/EGS, nadomeščen z členom 1(5) Direktive 2001/97/EGS)?

      (1)  UL L 344, 28.12.2001, str. 76.


title: Zadeva C-371/06: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Benetton Group SpA proti G-Star Internatonal BV (Znamke – Direktiva 89/104/EGS – Člen 3(1)(e), tretja alinea, in (3) – Znak – Oblika, ki daje proizvodu bistveno vrednost – Uporaba – Oglaševalske kampanje – Privlačnost oblike, pridobljena pred prijavo za registracijo zaradi njene prepoznavnosti kot razlikovalnega znaka)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/15

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Benetton Group SpA proti G-Star Internatonal BV
   (Zadeva C-371/06) (1)

   (Znamke - Direktiva 89/104/EGS - Člen 3(1)(e), tretja alinea, in (3) - Znak - Oblika, ki daje proizvodu bistveno vrednost - Uporaba - Oglaševalske kampanje - Privlačnost oblike, pridobljena pred prijavo za registracijo zaradi njene prepoznavnosti kot razlikovalnega znaka)
   (2007/C 269/28)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Benetton Group SpA

      Tožena stranka: G-Star Internatonal BV
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga člena 3(1)(e), prva alinea, Prve Direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 40, str. 1) – Hlače iz jeansa, katerih razlikovalni znak so značilnosti delovne ali motoristične obleke s ščitniki za koleno – Znak, ki ga sestavlja oblika, proizvodu daje bistveno vrednost.
   Izrek
   Člen 3(1)(e), tretja alinea, Prve Direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da oblika proizvoda, ki mu daje bistveno vrednost, na podlagi člena 3(3) te direktive ne more biti znamka, če je postala privlačna zaradi prepoznavnosti kot razlikovalnega znaka pred prijavo zaradi oglaševalskih kampanj, v katerih so bile predstavljene posebne značilnosti zadevnega proizvoda.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva C-73/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Tivoli (Italija) 11. februarja 2013 – T

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Tivoli (Italija) 11. februarja 2013 – T
   (Zadeva C-73/13)
   2013/C 147/12
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Tivoli

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: T

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 82 DPR (dekret predsednika republike) z dne 30. maja 2002 št. 115 v zvezi z državno pravno pomočjo v italijanski ureditvi – v delu, v katerem določa, da sodni organ nagrado in stroške zagovorniku izplača na podlagi naloga za plačilo v skladu s poklicno tarifo, tako da nikakor ne morejo presegati povprečnih vrednosti po veljavni tarifi v zvezi z nagradami in povračili stroškov, pri čemer pa se upošteva poklicno prizadevanje, ki se kaže v deležu opravljenih dejanj glede na procesni položaj zastopane osebe – v skladu z določbami člena 47, tretji odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki določa, da se osebam, ki nimajo zadostnih sredstev, odobri pravna pomoč, kolikor je ta potrebna za učinkovito zagotovitev dostopa do sodnega varstva?

               2.

               Ali je člen 130 del DPR z dne 30. maja 2002 št. 115 v zvezi z državno pravno pomočjo v italijanski ureditvi – v delu, v katerem določa, da sodni organ nagrado in stroške zagovorniku izplača na podlagi naloga za plačilo v skladu s poklicno tarifo, tako da nikakor ne morejo presegati povprečnih vrednosti po veljavni tarifi v zvezi z nagradami in povračili stroškov, pri čemer pa se upošteva poklicno prizadevanje, ki se kaže v deležu opravljenih dejanj glede na procesni položaj zastopane osebe – v skladu z določbami člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, kot je bila prevzeta v pravo Skupnosti v skladu s členom 52(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 6 (PEU)?


title: Zadeva T-221/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. julija 2006 — Belgija proti Komisiji ( EKUJS — Potrditev obračunov — Poljščine — Nadzor površin, ki temelji na sistemu zračnih ortoposnetkov (SZO) — Razlika med priglašeno površino in površino po sistemu SZO — Upravni nadzor in revizija na terenu — Škoda, povzročena EKUJS )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. julija 2006 — Belgija proti Komisiji
   (Zadeva T-221/04) (1)

   („EKUJS - Potrditev obračunov - Poljščine - Nadzor površin, ki temelji na sistemu zračnih ortoposnetkov (SZO) - Razlika med priglašeno površino in površino po sistemu SZO - Upravni nadzor in revizija na terenu - Škoda, povzročena EKUJS“)
   (2006/C 224/79)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka Kraljevina Belgija (zastopniki: sprva A. Goldman in E. Dominkovits, nato M. Wimmer, zastopniki, skupaj s H. Gilliamsom, P. de Bandtom in L. Goossensom, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Nolin in L. Visaggio, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/136/ES z dne 4. februarja 2004 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelka za jamstva, iz financiranja Skupnosti (UL L 40, str. 31) v delu, kjer določa 2 % pavšalni popravek stroškov, ki jih je v zvezi s poljščinami priglasila Belgija.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 30.4.2004 (zadeva C-176/04).


title: Zadeva T-325/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató/EUIPO – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Choco Love — Prejšnji besedni in figurativna znamka CHOCOLATE, CSOKICSŐ in Chocolate Brown — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató/EUIPO – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love)
   (Zadeva T-325/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Choco Love - Prejšnji besedni in figurativna znamka CHOCOLATE, CSOKICSŐ in Chocolate Brown - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 070/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: Á. László, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualnno lastnino (zastopnika: I. Moisescu in A. Schifko, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Budimpešta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 26. marca 2015 (zadeva R 1369/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató in Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 279, 24.8.2015.


title: Zadeva C-24/05 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. junija 2006 — August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 — Absolutni razlog za zavrnitev registracije — Tridimenzionalna znamka — Tridimenzionalna oblika bonbona čiste kostanjeve barve — Razlikovalni učinek)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. junija 2006 — August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-24/05 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 - Absolutni razlog za zavrnitev registracije - Tridimenzionalna znamka - Tridimenzionalna oblika bonbona čiste kostanjeve barve - Razlikovalni učinek)
   (2006/C 212/10)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnik: August Storck KG (zastopniki: I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin in T. Reher, avocats)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: W G. Schneider)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 10. novembra 2004 v zadevi August Storck KG proti UUNT, T-396/02, s katero je bila zavrnjena tožba na razveljavitev odločbe o zavrnitvi registracije tridimenzionalne znamke v obliki bonbona jasne kostanjeve barve za „slaščice“ iz razreda 30 — Razlikovalni učinek znamke — Člen 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Družbi August Storck KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 19.3.2005.


title: Zadeva T-277/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2013 – Trasys proti Komisiji

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/82

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2013 – Trasys proti Komisiji
   (Zadeva T-277/09) (1)

   2013/C 225/185
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 244, 10.10.2009.


title: Zadeva C-80/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 15. februarja 2013 – ACO Industries Tábor s. r. o. proti Odvolací finanční ředitelství

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 15. februarja 2013 – ACO Industries Tábor s. r. o. proti Odvolací finanční ředitelství
   (Zadeva C-80/13)
   2013/C 147/14
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ACO Industries Tábor s. r. o.

      Tožena stranka: Odvolací finanční ředitelství

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali členi 18, 45, 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotujejo predpisom, v skladu s katerimi mora delodajalec s sedežem v eni državi članici plačati akontacijo davka od dohodkov delavcev (državljanov druge države članice), ki mu jih je posredovala agencija za zagotavljanje začasnega dela s sedežem v drugi državi članici prek svoje podružnice v prvi državi članici?

               2.

               Ali členi 18, 45, 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotujejo predpisom, v skladu s katerimi je osnova za odmero za take delavce pavšalno določena na vsaj 60 % zneska, ki ga je zaračunala agencija za zagotavljanje začasnega dela, kadar je provizija za posredovanje vključena v obračunani znesek?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen, ali je v položaju, kakršen je ta v obravnavani zadevi, mogoče omejiti navedene temeljne svoboščine iz razlogov javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja ali zaradi učinkovitosti davčnega nadzora?


title: Zadeva T-140/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2011 – Chi Mei Optoelectronics Europe in Chi Mei Optoelectronics UK proti Komisiji

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2011 – Chi Mei Optoelectronics Europe in Chi Mei Optoelectronics UK proti Komisiji
   (Zadeva T-140/07) (1)

   2011/C 113/40
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva T-122/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2011 – USFSPEI in drugi proti Svetu

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/19

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2011 – USFSPEI in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-122/10) (1)

   2011/C 120/41
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednica četrtega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 148 str. 5.6.2010.


title: Zadeva C-257/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône (Francija) 13. maja 2013 – Anouthani Mlalali proti CAF des Bouches-du-Rhône

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône (Francija) 13. maja 2013 – Anouthani Mlalali proti CAF des Bouches-du-Rhône
   (Zadeva C-257/13)
   2013/C 207/43
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Anouthani Mlalali

      Tožena stranka: CAF des Bouches-du-Rhône

      Vprašanje za predhodno odločanje

   [Ali je treba člen 11 Direktive 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 razlagati tako, da nasprotuje pogojem iz členov L.512-2 in D.512-2 francoskega Code de la sécurité sociale]? (1)

      (1)  Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 272).


title: Sklep Predsednika Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2004 V zadevi T-193/04 R, Hans-Martin Tillack proti Komisiji Evropskih skupnosti (Začasna odredba — Predlog za izdajo začasnih odredb in odložitev izvršitve)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/36

      SKLEP PREDSEDNIKA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 15. oktobra 2004
   V zadevi T-193/04 R, Hans-Martin Tillack proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Začasna odredba - Predlog za izdajo začasnih odredb in odložitev izvršitve)
   (2005/C 6/72)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-193/04 R, Hans-Martin Tillack, ki ga zastopajo I. Forrester, QC, ter T. Bosly, C. Arhold, N. Flandin, J. Herrlinger in J. Siaens, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Docksey in C. Ladenburger, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi predloga, na eni strani, za začasno odložitev izvršitve ukrepa, ki ga je treba sprejeti v okviru domnevne prijave, ki jo je vložil Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) dne 11. februarja 2004 pri belgijskih in nemških sodnih organih oblasteh, in na drugi strani, za odreditev, da se OLAF vzdrži prejemanja, pregledovanja in preiskovanja oziroma seznanjanja z vsebino vseh listin in informacij, ki jih imajo belgijski in nemški sodni organi po hišni preiskavi in preiskavi pisarne tožeče stranke dne 19. marca 2004, je predsednik Sodišča prve stopnje dne 15. oktobra 2004 razglasil sklep, katerega izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločba o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-138/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Impetus Consultants, vložena dne 23. marca 2005

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/36

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Impetus Consultants, vložena dne 23. marca 2005
   (Zadeva T-138/05)
   (2005/C 182/69)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa D. Triantafyllou, ki mu pomaga N. Kostikas, avvocati, je dne 23. marca 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti družbi Impetus Consultants.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži plačilo vsote 235 655, 21 EUR, in sicer 160 380,35 EUR iz naslova glavnice in 75 274,86 EUR iz naslova zamudnih obresti od dneva, ko je v znesek zapadel v plačilo na podlagi vsakokratnega bremenopisa;

               —

               toženi stranki naloži, da od 15. marca 2005 in do popolnega poplačila dolga plača, kolikor gre za dolg iz pogodbe COP 493 „Invite“, obresti v znesku 41,93 EUR na dan, kolikor gre za dolg iz pogodbe TR 1006 „Ausias“, obresti v znesku 1,66 EUR na dan in, kolikor gre za dolg iz pogodbe V 2043 „Artis“, obresti v znesku 1,01 EUR na dan;

               —

               Toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropska skupnost, ki jo zastopa Evropska komisija, je s toženo stranko sklenila tri pogodbe v okviru programov Skupnosti za raziskovanje in razvoj. Gre za naslednje pogodbe:

               —

               pogodba št. COP 493 „Invite“, ki se je posebej nanašala na izvršitev načrta z naslovom „Telematika na področju notranje plovbe“ in bi moral biti realiziran v 24. mesecih od dne 30. decembra 1994. Tožena stranka je bila član in koordinator zadevnega konzorcija.

               —

               pogodba št. TR 1006 „Ausias“, ki se je posebej nanašala na izvršitev načrta z naslovom „Napredni telematski sistemi za integriran in izvirni transport v urbanih središčih“ in bi moral biti realiziran v 23. mesecih od dne 30. decembra 1995. Tožena stranka je bila član zadevnega konzorcija.

               —

               pogodba št. V 2043 „Artis“, ki se je posebej nanašala na izvršitev načrta z naslovom „Napredni telematski sistemi za cestni promet v Španiji“. Načrt bi moral biti realiziran v 12. mesecih od 1. januarja 1992. Tožena stranka je bila član zadevnega konzorcija.

         V vsakem primeru je bilo določeno, da mora Komisija finančno prispevati k uspešni realizaciji določenega načrta v okviru rokov, ki jih določa vsaka od pogodb. Za vsako pogodbo je Komisija toženi stranki plačala predplačila za njeno udeležbo.
   Po finančnih preveritvah je Komisija ugotovila, da je tožena stranka za potrebe posameznega načrta porabila le del denarja, ki ji je bil nakazan, kot sledi:

               —

               Za pogodbo št. COP 493 „Invite“ je Komisija toženi stranki, kot koordinatorki konzorcija, izplačala predplačilo v znesku 257 400 EUR. Izkazalo se je, da je tožeča stranka drugim pogodbenim partnerjem plačala samo znesek v višini 79 062,70 EUR in je zadržala znesek v višini 178 337,30 EUR, od katerega je bil za konkreten program porabljen samo znesek v višini 42 000 EUR. Komisija je izstavila bremenopis v znesku 136 037,30 EUR na ime tožene stranke;

               —

               Za pogodbo št. TR 1006 „Ausias“ je Komisija konzorciju, katerega član je bila tožena stranka, izplačala predplačilo v znesku 78 341,91 EUR. Komisija je ugotovila, da tožena stranka za določen program porabila le znesek 63 229,63 EUR in je izstavila bremenopis v znesku 15 112,28 EUR na ime tožene stranke;

               —

               Za pogodbo št. V 2043 „Artis“ je tožeča stranka kot član zadevnega konzorcija od Komisije prejela predplačilo v znesku 62 621,86 EUR. Komisija je menila, da je bil za realizacijo obravnavanega programa porabljen samo znesek 53 391,09 EUR in je na ime tožene stranke izstavila bremenopis v znesku 9 320,77 EUR.

         S svojo tožbo Komisija zahteva plačilo zgoraj navedenih dolgovanih zneskov, skupaj z zamudnimi obrestmi, ki so dolgovane na podlagi predpisov, ki veljajo za posamezno pogodbo, to je grško pravo v primeru prve pogodbe in špansko pravo v primeru ostalih dveh.


title: Zadeva C-73/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 15. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/24

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 15. februarja 2005
   (Zadeva C-73/05)
   (2005/C 82/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Nicola Yerrell, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 15. februarja 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 2000 o spremembah Direktive Sveta 93/104/ES o določenih vidikih organizacije delovnega časa, s katerimi se vključijo sektorji in dejavnosti, ki so iz te direktive izključeni (1), oziroma s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz pogodbe ES,

               2)

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos direktive v notranji pravni red, je potekel dne 1. avgusta 2003.

      (1)  UL L 195, 1.8.2000, str. 41.


title: Zadeva T-72/16: Tožba, vložena 15. februarja 2016 – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/37

         Tožba, vložena 15. februarja 2016 – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)
   (Zadeva T-72/16)
   (2016/C 118/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BBY Solutions, Inc. (Minneapolis, Združene države) (zastopnik: A. Poulter, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedne elemente „BEST BUY mobile“ – Zahteva za registracijo št. 7 213 424

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. decembra 2015 v zadevi R 53/2015-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 6. novembra 2014 v postopku z ugovorom št. B 1485137;

               —

               dovoli registracijo znamke Evropske unije iz prijave št. 007213424;

               —

               EUIPO naloži, da nosi lastne stroške in stroške tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Odbor je kršil člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 s tem, da je napačno presodil prevladujoče in razlikovalne elemente znamk;

               —

               odbor je kršil člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 s tem, da je napačno presodil splošni vtis, ki ga ustvarjata znamki;

               —

               odbor je kršil člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 s tem, da je napačno presodil, da se znamki nanašata na enake storitve in

               —

               odbor je kršil člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 s tem, da je napačno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede glede prejšnje znamke nasprotne stranke in prijavljene znamke.


title: Zadeva C-372/11 P: Pritožba, ki jo je Power-One Italy SpA vložila 14. julija 2011 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2011 v zadevi Power-One Italy SpA proti Evropski komisiji, T-489/08

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/12

         Pritožba, ki jo je Power-One Italy SpA vložila 14. julija 2011 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2011 v zadevi Power-One Italy SpA proti Evropski komisiji, T-489/08
   (Zadeva C-372/11 P)
   2011/C 282/23
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Power-One Italy SpA (zastopnika: A. Giussani in R. Giuffrida, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2011 v zadevi T-489/08 naj se razveljavi in naj se zato:

                           —

                           ugotovi in razglasi, da je Evropska komisija kršila člen 10(2) Uredbe št. 1655/2000 (1) in člen 14 SUP (2) ter splošno pravno načelo legitimnih pričakovanj;

                           —

                           ugotovi in razglasi, če stanje postopka to dovoljuje, vzročna zveza med ravnanjem Komisije in škodo, ki jo je utrpela družba Power One, ter Uniji na podlagi člena 268 PDEU (prej člen 235 ES) naloži, naj družbi Power One Italy SpA plača odškodnino za škodo, ki jo je utrpela, v višini 2 876 188,99 EUR oziroma v znesku, ki ustreza stroškom projekta PNEUMA, kot je razvidno iz listin, ki so priložene k pritožbi in ki jih Komisija že ima ter so bile že predložene.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja, prvič, kršitev splošnega pravnega načela legitimnih pričakovanj ter pomanjkljivo in protislovno obrazložitev, pri čemer se sklicuje na navedbo o zlorabi postopka.
   Splošno sodišče je v točki 47 izpodbijanega sklepa navedlo, da bi lahko tožeča stranka od razglasitve ničnosti odločbe Komisije imela večjo korist v primerjavi z vrnjenimi zneski, ker bi lahko izterjala celotno finančno pomoč, predvideno za sporni projekt, in „da se lahko šteje, da plačilo zadnjenavedenega zneska kot odškodnine pomeni tesno zvezo z razglasitvijo ničnosti zadevne odločbe“, s tem pa je obrazložilo navedbo o zlorabi postopka. Splošno sodišče naj bi zato predlog pritožnice samovoljno obravnavalo ločeno od vseh dejanj, ki so pomenila škodljivo ravnanje, in od škodnega dogodka, ki predstavlja nastanek vseh stroškov. Ugoditev ugovoru, ki ga je vložila Komisija, naj zato ne bi bila ustrezno obrazložena.
   Drugi pritožbeni razlog, na katerem temelji pritožba, se nanaša na kršitev splošnega pravnega načela legitimnih pričakovanj in napačno uporabo pravil na področju dokaznega bremena in pridobivanja dokazov ter pomanjkljivo in protislovno obrazložitev navedb o preostali škodi.
   V točki 55 sklepa Splošnega sodišča je navedeno, da „v tožbi ni navedena narava in obseg preostale škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka“ in da „v tožbi sploh niso navedeni razlogi, zakaj tožeča stranka meni, da je preostalo škodo mogoče pripisati preklicu financiranja spornega projekta s strani Komisije“. V zvezi s tem bi bilo treba ugotoviti, da je škodo, ki jo je utrpela zadevna družba, mogoče opredeliti le in re ipsa, če bi zadevno financiranje imelo natančno določen namen, ki bi ga bilo mogoče opredeliti v realiziranem projektu, preklic tega financiranja pa bi lahko sovpadal le s stroški, ki jih pritožnica brez financiranja ne bi zmogla kriti; zgoraj navedenih argumentov, ki so bili navedeni že v stališčih glede ugovora nedopustnosti, ki ga je vložila Komisija (stališča, h katerim je bil priložena tudi bilanca stanja družbe pritožnice), Splošno sodišče ni presojalo, ampak je ugotovilo le neobstoj trditev v zvezi z nastalo škodo.
   Nazadnje, pritožnica navaja kršitev splošnega pravnega načela legitimnih pričakovanj in napačno uporabo pravil na področju dokaznega bremena in pridobivanja dokazov ter neobstoj presoje odločilnih dejstev za spor s sklicevanjem na vzročno zvezo.
   Splošno sodišče je v točki 57 izpodbijanega sklepa v zvezi z navedbami o vzročni zvezi potrdilo, da tožeča družba „ni predložila nobenega dokaza o vplivu zadevnega ravnanja na to, da so tožeči stranki nastali stroški v zvezi s spornim projektom, ki presegajo najvišji znesek, za katerega izplačilo se je zavezala Komisija“. Po mnenju pritožnice je očitno, da je Splošno sodišče v obravnavani zadevi nepravilno presodilo dejansko stanje, ki izhaja iz predloženega spisa. Splošno sodišče naj bi v bistvu izkrivilo pridobljene dokaze, pri čemer ni upoštevalo očitne vzročne zveze med ravnanjem Komisije in škodo, ki je nastala pritožnici. Tako naj Splošno sodišče pri obrazložitvi svoje odločbe ne bi upoštevalo okoliščin, navedenih v tožbi na prvi stopnji, niti pozneje predloženih stališč. Iz trditev družbe pritožnice naj bi bila med drugim razvidna stranska in ne bistvena narava zatrjevane napake te stranke, in sicer zamuda pri dopolnjevanju dokumentacije glede v celoti končanega projekta.

      (1)  Uredba (ES) št. 1655/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. julija 2000 o finančnem instrumentu za okolje (LIFE) (UL L 192, str. 1).

      (2)  Standardni upravni predpisi, priloženi k podpisanemu Grant Agreement.


title: Zadeva C-460/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshofs (Nemčija) 5. septembra 2011 – Hewlett-Packard GmbH proti Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshofs (Nemčija) 5. septembra 2011 – Hewlett-Packard GmbH proti Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)
   (Zadeva C-460/11)
   2011/C 362/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hewlett-Packard GmbH

      Tožena stranka: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Sodišču se predložijo naslednja vprašanja glede razlage Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 (1) o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi:

               1.

               Ali je treba pri razlagi nacionalnega prava Direktivo upoštevati že za dogodke, ki so nastali po 22. juniju 2001, se pravi po tem, ko je Direktiva začela veljati, toda preden se je začela uporabljati, to je 22. decembra 2002?

               2.

               Ali gre pri reprodukcijah z uporabo tiskalnikov za reprodukcije, ki se pridobijo z uporabo katere koli fotografske tehnike ali na kak drug način s podobnim učinkom v smislu člena 5(2)(a) Direktive?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali so lahko ob upoštevanju temeljne pravice do enakega obravnavanja iz člena 20 Listine EU o temeljnih pravicah zahteve Direktive v zvezi s pravičnim nadomestilom za izjeme ali omejitve glede pravice do reprodukcije v skladu s členom 5(2) in (3) Direktive izpolnjene tudi, če zavezanci za plačilo pravičnega nadomestila niso proizvajalec, uvozniki in trgovci tiskalnika, ampak proizvajalci, uvozniki in trgovci ene ali več drugih naprav iz skupine naprav, ki omogoča izdelavo ustreznih reprodukcij?

      (1)  (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).


title: Zadeva T-441/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. junija 2007 – IVG Immobilien proti UUNT (I) ( Znamka Skupnosti – Figurativni znaki – Absolutni razlogi za zavrnitev registracije – Pomanjkanje razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. junija 2007 – IVG Immobilien proti UUNT (I)
   (Zadeva T-441/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Figurativni znaki - Absolutni razlogi za zavrnitev registracije - Pomanjkanje razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 170/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: IVG Immobilien AG (Bonn, Nemčija) (zastopnika: A. Okonek in U. Karpenstein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. septembra 2005 (zadeva R 559/2004-4) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka „I“ kot znamko Skupnosti.
   Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 1. septembra 2005 (zadeva R 559/2004-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške družbe IVG Immobilien.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva T-424/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2010 – Nexus Europe (Ireland) proti Komisiji ( „Arbitražna klavzula — Peti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti — Projekt v zvezi z makroekonomskim in urbanističnim razvojem v evropski informacijski družbi (Muteis) — Škoda, nastala zaradi spremembe pogodbe, ki se nanaša na sistem nadomestila stroškov, ki so nastali udeležencu projekta“ )

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2010 – Nexus Europe (Ireland) proti Komisiji
   (Zadeva T-424/08) (1)

   („Arbitražna klavzula - Peti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti - Projekt v zvezi z makroekonomskim in urbanističnim razvojem v evropski informacijski družbi (Muteis) - Škoda, nastala zaradi spremembe pogodbe, ki se nanaša na sistem nadomestila stroškov, ki so nastali udeležencu projekta“)
   2010/C 179/61
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nexus Europe (Ireland) Ltd (Dablin, Irska) (zastopnik: M. Noonan, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in A. Sauka, zastopnika)

      Predmet

   Tožba za povračilo škode, ki je tožeči stranki nastala s tem, da je Komisija izvedla nekatere spremembe pogodbe Muteis IST-2000-30117, ki je bila sklenjena 31. oktobra 2001.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Nexus Europe (Ireland) Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Zadeva C-91/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Wall AG proti Mestu Frankfurt na Majni, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES) (Koncesije za storitve — Postopek oddaje — Obveznost preglednosti — Naknadna zamenjava podizvajalca)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Wall AG proti Mestu Frankfurt na Majni, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)
   (Zadeva C-91/08) (1)

   (Koncesije za storitve - Postopek oddaje - Obveznost preglednosti - Naknadna zamenjava podizvajalca)
   2010/C 148/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Frankfurt am Main

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wall AG

      Toženi stranki: Mesto Frankfurt na Majni, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)

      Ob udeležbi: Deutsche Städte Medien (DSM) GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Frankfurt am Main – Razlaga členov 12, 43, 49 in 86(1) Pogodbe ES, načel preglednosti, enakosti in prepovedi diskriminacije ter člena 2(1)(b) in (2) Direktive Komisije 80/723/EGS z dne 25. junija 1980 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji (UL L 195, str. 35), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2000/52/ES z dne 26. julija 2000 o spremembah Direktive 80/723/EGS o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji (UL L 193, str. 75), in člena 1(9) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Oddaja koncesije za storitve – Pojem javnega podjetja – Posledice nespoštovanja obveznosti preglednosti ob naknadni spremembi podizvajalca na izvršitev pogodbe

      Izrek

               1.

               Če so spremenjene določbe koncesijske pogodbe za storitve bistveno drugačne od določb zaradi katerih je bila prvotna koncesijska pogodba dodeljena in zato izkazujejo željo strank po ponovnem pogajanju glede bistvenih določil te pogodbe, je treba v skladu z nacionalnim pravnim redom zadevne države članice naložiti sprejetje vseh ukrepov, ki so potrebni za ponovno vzpostavitev preglednosti postopka, vključno z novim postopkom dodelitve. Po potrebi je treba izpeljati nov postopek dodelitve na podlagi pogojev, ki so prilagojeni specifičnosti zadevne koncesije za storitve, in omogočiti dostop do ustreznih informacij, ki se nanašajo na to koncesijo, podjetjem, s sedežem na ozemlju druge države članice, preden se ta koncesija dodeli.

               2.

               Če podjetje koncesionar sklene pogodbo, ki se nanaša na storitve, ki so zajete s koncesijo, ki ji jo je dodelil lokalni organ, obveznost preglednosti, ki izhaja iz členov 43 ES in 49 ES ter iz načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva, ne velja, če:

                           —

                           je to podjetje ustanovil lokalni organ za namene odstranjevanja odpadkov in čiščenja cestnih površin, vendar opravlja dejavnosti tudi na trgu;

                           —

                           ima ta lokalni organ v tem podjetju 51-odstotni delež, vendar se lahko sklepi glede upravljanja sprejmejo le s tričetrtinsko večino na skupščini te družbe;

                           —

                           ta lokalni organ imenuje v tem podjetju le četrtino članov nadzornega sveta zadevnega podjetja, vključno s predsednikom nadzornega sveta; in

                           —

                           to podjetje ustvari več kot polovico svojega prometa na podlagi dvostranskih pogodb o odstranitvi odpadkov in čiščenju cestnih površin na območju tega lokalnega organa, ki jih slednji financira z občinskimi davki, ki jih plačajo davkoplačevalci.

               3.

               Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva iz členov 43 ES in 49 ES ter zahteva po preglednosti, ki izhaja iz njiju, ne nalagajo nacionalnim organom odpovedi pogodbe niti nacionalnim sodiščem sprejetje odredbe v vsakem primeru, ko se zatrjuje, da je bila v postopku dodelitve koncesije za storitve ta obveznost kršena. Naloga nacionalnega pravnega reda je, da določi pravna sredstva, ki so namenjena varstvu pravic, ki jih imajo posamezniki na podlagi te obveznosti, tako, da ta pravna sredstva niso manj ugodna od podobnih pravnih sredstev nacionalnega prava in v praksi ne onemogočijo ali preveč otežijo uveljavljanja teh pravic. Obveznost preglednosti izhaja neposredno iz členov 43 ES 49 ES, ki imata v nacionalnem pravnem redu držav članic neposreden učinek in prednost pred nasprotnimi določbami nacionalnega prava.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008.


title: Zadeva C-193/06 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. septembra 2007 – Société des Produits Nestlé SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Quick restaurants SA (Pritožba – Znamka Skupnosti – Uredba (ES) št. 40/94 – Člen 8(1)(b) – Figurativna znamka, ki vsebuje besedo QUICKY – Ugovor imetnika prejšnjih nacionalnih besednih znamk QUICKIES – Verjetnost zmede – Celovita presoja)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. septembra 2007 – Société des Produits Nestlé SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Quick restaurants SA
   (Zadeva C-193/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Figurativna znamka, ki vsebuje besedo „QUICKY“ - Ugovor imetnika prejšnjih nacionalnih besednih znamk QUICKIES - Verjetnost zmede - Celovita presoja)
   (2007/C 269/26)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Société des Produits Nestlé SA (zastopnik: D. Masson, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik), Quick restaurants SA (zastopniki: E. De Gryse, F. de Visscher in D. Moreau, odvetniki)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 22. februarja 2006 v zadevi Nestlé proti OHMI, intervenient: Quick restaurants SA (zadeva T-74/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo na razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. decembra 2003 (zadeva R 922/2001-2) glede postopka z ugovorom med Société des produits Nestlé SA in Quick restaurants SA
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 22. februarja 2006 v zadevi Nestlé proti UUNT – Quick (QUICKY) (T-74/04) se razveljavi v delu, v katerem Sodišče prve stopnje v nasprotju s členom 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti ni upoštevalo vidne podobnosti zadevnih znakov, ampak njuna celotna vtisa.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Zadeva se vrne Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.

               4)

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006.


title: Zadeva C-415/05 P: Pritožba Ahmeda Yusufa in Al Barakaat International Foundation zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi razširjeni senat) z dne  21. septembra 2005  v zadevi Ahmed Yusuf in Al Barakaat International Foundation proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, T-306/01, vložena dne  23. novembra 2005

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/11

         Pritožba Ahmeda Yusufa in Al Barakaat International Foundation zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi razširjeni senat) z dne 21. septembra 2005 v zadevi Ahmed Yusuf in Al Barakaat International Foundation proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, T-306/01, vložena dne 23. novembra 2005
   (Zadeva C-415/05 P)
   (2006/C 48/23)
   Jezik postopka: švedščina
   Ahmed Yusuf in Al Barakaat International Foundation, ki ju zastopata Leif Silbersky in Thomas Olsson, abogados, sta dne 23. novembra 2005 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi razširjeni senat) z dne 21. septembra 2005 v zadevi Ahmed Yusuf in Al Barakaat International Foundation proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, T-306/01.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1)

               Razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 21. septembra 2005 v zadevi T-306/01.

               2)

               Za nično razglasi uredbo (ES) št. 881/2002.

               3)

               Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem prve stopnje in stroškov postopka pred Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki zatrjujeta, da je Sodišče prve stopnje napačno razglasilo, da je Svet na podlagi členov 60 ES, 301 ES in 308 ES lahko sprejel Uredbo (ES) št. 88l/2002. Poleg tega navaja naslednje trditve.
   Sodišče prve stopnje je neutemeljeno štelo, da je Uredba (ES) št. 881/2002 splošno veljavna, kot to zahteva člen 249 ES.
   Sodišče prve stopnje je storilo napako, ko se je pri presoji kršitev temeljnih pravic tožečih strank omejilo na vprašanje, ali je bila resolucija Varnostnega sveta v skladu s temeljnimi načeli mednarodnega prava, ki so del ius cogens. Sodišče prve stopnje ni preučilo, ali je bila Uredba veljavna v skladu s skupnostnim pravom ali če je bila uporaba resolucije v skladu z nacionalnimi in skupnostnimi predpisi.


title: Zadeva C-488/06 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. julija 2008 – L & D SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Julius Sämann Ltd (Pritožba – Znamka Skupnosti – Uredba (ES) št. 40/94 – Člena 8(1)(b) in 73 – Figurativna znamka Aire Limpio – Figurativna znamka Skupnosti ter nacionalne in mednarodne figurativne znamke, ki predstavljajo jelko z različnimi imeni – Ugovor imetnika – Delna zavrnitev registracije – Ugotovitev posebnega razlikovalnega učinka prejšnje znamke na podlagi dokazov glede druge znamke)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. julija 2008 – L & D SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Julius Sämann Ltd
   (Zadeva C-488/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člena 8(1)(b) in 73 - Figurativna znamka „Aire Limpio“ - Figurativna znamka Skupnosti ter nacionalne in mednarodne figurativne znamke, ki predstavljajo jelko z različnimi imeni - Ugovor imetnika - Delna zavrnitev registracije - Ugotovitev posebnega razlikovalnega učinka prejšnje znamke na podlagi dokazov glede druge znamke)
   (2008/C 223/13)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: L & D SA (zastopnik: S. Miralles Miravet, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. García Murillo, zastopnik), Julius Sämann Ltd (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 7. septembra 2006 v zadevi L & D, S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Julius Sämann Ltd (T-168/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo predlog za delno razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. marca 2004 (zadeva R 326/2003-2) o postopku z ugovorom med Julius Sämann Ltd in L & D, S.A
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Družbi L & D se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva C-323/13: Tožba, vložena 13. junija 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/21

         Tožba, vložena 13. junija 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-323/13)
   2013/C 252/33
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Pignataro-Nolin in A. Alcover San Pedro, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da del komunalnih odpadkov, ki se odlagajo na odlagališčih SubATO Rim, vključno s tistim v Malagrotti, in na odlagališčih SubATO Latina, ne gre v postopek obdelave, ki bi vključeval ustrezno ločevanje različnih vrst odpadkov in stabilizacijo organskih odpadkov, in s tem, da v deželi Lacij ni bila vzpostavljena integrirana in primerna mreža naprav za obdelavo odpadkov, ki bi ustrezale najboljšim razpoložljivim tehnikam, ni upoštevala obveznosti iz člena 6(a) Direktive 1999/31/ES (1), v povezavi s členom 1(1) te direktive, in členov 4, 13 in 16(1) Direktive 2008/98/ES (2);

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 1999/31/ES se je iztekel 16. julija 2001.
   Rok za prenos Direktive 2008/98/ES se je iztekel 12. decembra 2010.

      (1)  Direktiva Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 228).

      (2)  Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, str. 3).


title: Zadeva T-384/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 – Safa Nicu Sepahan/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu za preprečevanje širjenja jedrskega orožja – Zamrznitev sredstev – Napaka pri presoji – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Odškodninski zahtevek)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 – Safa Nicu Sepahan/Svet
      (Zadeva T-384/11) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu za preprečevanje širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Napaka pri presoji - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Odškodninski zahtevek)
      (2015/C 016/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Safa Nicu Sepahan Co. (Isfahan, Iran) (zastopnik: A. Bahrami, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva A. Vitro in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, nato R. Liudvinaviciute-Cordeiro in I. Gurov, zastopniki)

         Predmet

      Prvič, delna razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 503/2011 z dne 23. maja 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 26) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) in, drugič, odškodninski zahtevek.

         Izrek

                  1.

                  V delih, v katerih se nanašata na Safa Nicu Sepahan Co., sta razglašeni za nični:

                              —

                              točka 19, del I, točka (B), Priloge I k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 503/2011 z dne 23. maja 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                              —

                              točka 61, del I, točka (B), Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010.

                  2.

                  Svetu Evropske unije se naloži, da mora Safa Nicu Sepahan izplačati odškodnino 50 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode, ki ji je nastala.

                  3.

                  Odškodnina, ki jo je treba plačati Safa Nicu Sepahan, se poveča za zamudne obresti od datuma razglasitve te sodbe do popolnega poplačila navedene odškodnine po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka določi za glavne transakcije refinanciranja, povišani za dve točki.

                  4.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  5.

                  Svet nosi svoje stroške glede glavnega postopka in postopka za izdajo začasne odredbe ter polovico stroškov Safa Nicu Sepahan, ki se nanašajo na ista postopka. Safa Nicu Sepahan nosi polovico svojih stroškov glede glavnega postopka in postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva T-689/15: Tožba, vložena 29. novembra 2015 – Marcas Costa Brava/UUNT – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/84

         Tožba, vložena 29. novembra 2015 – Marcas Costa Brava/UUNT – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Zadeva T-689/15)
   (2016/C 048/92)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španija) (zastopnika: E. Manresa Medina in J. Manresa Medina, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švica)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti v rdeči in beli barvi, ki vsebuje besedni element „Cremcaffé by Julius Meinl“ – Znamka Skupnosti št. 11 406 899

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 28/09/2015 v zadevi R 2491/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               ugotovi, da je bila uporaba znamke Skupnosti št. 2 423 705 za razred 30 dokazana ter da je prijava znamke Skupnosti št. 11 406 915 nezdružljiva z znamko Skupnosti št. 11 406 899;

               —

               UUNT in morebitnim drugim toženim strankam naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Napačna razlaga členov 15(1), 15(1)(a) in 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-248/08 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. marca 2010 – Doktor proti Svetu ( Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zaposlovanje — Poskusna doba — Podaljšanje obdobja poskusnega dela — Poročilo ob koncu obdobja poskusnega dela — Odpoved ob koncu obdobja poskusnega dela — Člen 34 Kadrovskih predpisov — Izkrivljanje dejstev in dokazov — Obveznost obrazložitve Sodišča za uslužbence )

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. marca 2010 – Doktor proti Svetu
   (Zadeva T-248/08 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlovanje - Poskusna doba - Podaljšanje obdobja poskusnega dela - Poročilo ob koncu obdobja poskusnega dela - Odpoved ob koncu obdobja poskusnega dela - Člen 34 Kadrovskih predpisov - Izkrivljanje dejstev in dokazov - Obveznost obrazložitve Sodišča za uslužbence“)
   2010/C 100/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Frantisek Doktor (Bratislava, Slovaška) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Vitsentzatos in M. Bauer, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 16. aprila 2008, Doktor proti Svetu (F-73/07, še neobjavljena v Zodl.), s katero se zahteva razveljavitev te sodbe in povrnitev škode.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               M. Frantisek Doktorin Svet Evropske unije nosita svoje stroške na tej stopnji.

      (1)  UL 223, 30.8.2008.