title: Zadeva C-257/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel București – Romunija) – SC Gran Via Moinești Srl proti Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Administrația Finanțelor Publice București (Direktiva 2006/112/ES — Davek na dodano vrednost — Členi 167, 168 in 185 — Pravica do odbitka — Popravki odbitkov — Nakup zemljišča in na njem zgrajenih zgradb z namenom rušenja teh zgradb in izvedbe nepremičninskega projekta na tem zemljišču)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel București – Romunija) – SC Gran Via Moinești Srl proti Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Administrația Finanțelor Publice București
   (Zadeva C-257/11) (1)

   (Direktiva 2006/112/ES - Davek na dodano vrednost - Členi 167, 168 in 185 - Pravica do odbitka - Popravki odbitkov - Nakup zemljišča in na njem zgrajenih zgradb z namenom rušenja teh zgradb in izvedbe nepremičninskega projekta na tem zemljišču)
   2013/C 26/14
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel București

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Gran Via Moinești Srl

      Toženi stranki: Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Administrația Finanțelor Publice București

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Curtea de Apel București – Razlaga členov 167, 168 in 185(2) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Pravica do odbitka DDV za nakup zgradb z namenom njihove rušitve zaradi izvedbe nepremičninskega projekta – Ekonomska dejavnost pred izvedbo nepremičninskega projekta, ki vključuje prve naložbene izdatke, opravljene za potrebe izvedbe navedenega projekta – Popravek odbitkov DDV

      Izrek

               1.

               Člena 167 in 168 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ima družba, ki je zemljišče in na njem zgrajene zgradbe pridobila z namenom njihove rušitve in izgradnje stanovanjskega kompleksa na tem zemljišču, v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, pravico do odbitka davka na dodano vrednost v zvezi s pridobitvijo navedenih zgradb.

               2.

               Člen 185 Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da rušitev zgradb, pridobljenih z zemljiščem, na katerem so bile zgrajene, opravljena z namenom izgradnje stanovanjskega kompleksa na mestu teh zgradb, v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ne povzroči obveznosti popravka začetnega odbitka davka na dodano vrednost v zvezi s pridobitvijo navedenih zgradb.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva C-248/14 P: Pritožba, ki jo je Schwenk Zement KG vložila 23. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-306/11, Schwenk Zement KG proti Evropski komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/11

         Pritožba, ki jo je Schwenk Zement KG vložila 23. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-306/11, Schwenk Zement KG proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-248/14 P)
   2014/C 223/16
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Schwenk Zement KG (zastopnika: M. Raible in S. Merz, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica predlaga, naj:

               1.

               se sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-306/11 razveljavi v delu v katerem je bila z njo zavrnjena tožba pritožnice;

               2.

               Odločbo Evropske komisije z dne 30. marca 2011, C(2011) 2367 final v zadevi COMP/39520 – cement in podobni proizvodi v skladu s členom 263(4) PDEU v celoti razglasi za nično v delu v katerem se nanaša na pritožnico;

               3.

               podredno k predlogu 2: zadeva naj se v ponovno odločanje v skladu s pravno presojo v sodbi Sodišča vrne Splošnemu sodišču;

               4.

               v vsakem primeru naj se Komisiji naloži, da nosi stroške postopka pritožnice pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (v nadaljevanju: Splošno sodišče) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-306/11, v delu v katerem so z njo zavrnjeni zahtevki pritožnice. Sodba je bila družbi SCHWENK Zement AG vročena 14. Marca 2014. V sodbi je Splošno sodišče tožbi zoper Odločbo Komisije C(2011) 2356 final z dne 30. marca 2011 v zvezi s postopkom na podlagi člena 18(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (1) (zadeva 39520 – cement in podobni proizvodi) delno ugodilo in jo delno zavrnilo.
   Pritožnica navaja tri pritožbene razloge:
   Prvič, Splošno sodišče pri presoji ravnanja Komisije ni upoštevalo načela sorazmernosti. Splošno sodišče naj bi kršilo pravo Unije, s tem da ni upoštevalo z načelom sorazmernosti zaobseženega načela stopnjevanja, ki nalaga, da se v dvomu izbere milejše od dveh sredstev, ki sta na voljo. Splošno sodišče je s sklicevanjem zgolj na najboljše zagotovilo za pridobitev informacij štelo, da je dopustno, da je bil sprejet neposredni ukrep zoper pritožnico, in sicer zahteva po informacijah na podlagi člena 18(3) Uredbe št. 1/2003. To pa ni zadostno z vidika načela sorazmernosti.
   Drugič, Splošno sodišče ni opravilo zadostne presoje posameznega primera in s tem v bistvu ni upoštevalo vsebinskih navedb pritožnice. Splošno sodišče ni obravnavalo posamičnega primera in ni upoštevalo posebnih okoliščin pritožnice. Namesto tega se je oprlo na položaj velikega števila proizvajalcev cementa.
   Tretjič, pritožnica navaja, da je Splošno sodišče v nasprotju z obveznostjo obrazložitve za zadostne štelo šablonske obrazložitve Komisije. Splošno sodišče je v dveh pogledih kršilo obveznost obrazložitve. Prvič, kršilo je iz člena 296(2) PDEU in člena 18 Uredbe št. 1/2003 izhajajočo obveznost obrazložitve pravnih aktov Komisije. Po drugi strani pa naj Splošno sodišče ne bi spoštovalo lastnih obveznosti obrazložitve. Nazadnje, ta presoja Splošnega sodišča naj bi imela za posledico onemogočenje nadzora nad spoštovanjem načela sorazmernosti. Če bi sodba Splošnega sodišča ostala v veljavi taka kot je, bi bilo spoštovanje načela sorazmernosti v okviru preiskovalnih ukrepov po členu 18 Uredbe št. 1/2003 izvotljeno.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-199/13 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 27. marca 2014 – Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL proti Evropski komisiji, Kraljevini Nizozemski (Pritožba — Člen 181 Poslovnika — Uredba (ES)št. 1907/2006 (Uredba REACH) — Omejitve za dajanje na trg in uporabo akrilamida — Uredba (EU) št. 366/2011 o spremembi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/6

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 27. marca 2014 – Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL proti Evropski komisiji, Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-199/13 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika - Uredba (ES)št. 1907/2006 (Uredba REACH) - Omejitve za dajanje na trg in uporabo akrilamida - Uredba (EU) št. 366/2011 o spremembi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006))
   2014/C 184/08
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL (zastopnika: K. Van Maldegem in R. Cana, odvetnika)

      Drugi stranki: Evropska komisija (zastopniki: E. Manhaeve in P. Oliver, agenta, skupaj z J. Stuyckom in A.-M. Vandrommejem, odvetnikoma), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. Bulterman in B. Koopman, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 1. februarja 2013 v zadevi Polyelectrolyte Producers Group in drugi proti Komisiji (T-368/11), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 366/2011 z dne 14. aprila 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL L 101, str. 12) v delu, v katerem določa omejitve za dajanje na trg akrilamida, ki se uporablja pri fugiranju.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS in Travetanche Injection SPRL se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Nizozemska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Sodba Sodišča z dne 12. septembra 2011 v zadevi E-16/10 – Philip Morris Norway AS proti Norveški, ki jo zastopa Ministrstvo za zdravje in storitve zdravstvenega varstva (Prosti pretok blaga – prepoved vidnega prikazovanja tobačnih izdelkov – člen 11 in člen 13 Sporazuma o EGP – ukrepi z enakim učinkom kot količinske omejitve – načini prodaje – varovanje javnega zdravja – sorazmernost)

text:
               27.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 291/14

         SODBA SODIŠČA
   z dne 12. septembra 2011
   v zadevi E-16/10
   Philip Morris Norway AS proti Norveški, ki jo zastopa Ministrstvo za zdravje in storitve zdravstvenega varstva
   (Prosti pretok blaga – prepoved vidnega prikazovanja tobačnih izdelkov – člen 11 in člen 13 Sporazuma o EGP – ukrepi z enakim učinkom kot količinske omejitve – načini prodaje – varovanje javnega zdravja – sorazmernost)
   2012/C 291/05
   V zadevi E-16/10, Philip Morris Norway AS proti Norveški, ki jo zastopa Ministrstvo za zdravje in storitve zdravstvenega varstva – ZAHTEVA za svetovalno mnenje Sodišča Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča, ki jo je predložilo Okrožno sodišče v Oslu (Oslo tingrett), v zvezi z razlago členov 11 in 13 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP), zlasti v zvezi z vprašanjem, ali pravilo, ki prepoveduje vidno prikazovanje tobačnih izdelkov v prodajalnah na drobno, kakor ga je vzpostavila norveška zakonodaja, pomeni nezakonito omejitev v skladu s členom 11 Sporazuma o EGP, in v primeru, da bi bila taka omejitev ugotovljena, katera merila so odločilna za presojo, ali je navedena prepoved prikazovanja sorazmerna za namene člena 13 Sporazuma o EGP – je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Thorgeir Örlygsson (poročevalec) in Per Christiansen, sodnika, dne 12. septembra 2011 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Prepoved vidnega prikazovanja tobačnih izdelkov, kakor jo določa nacionalna zakonodaja države EGP, kot je navedena prepoved v zadevnem primeru, pomeni ukrep z enakim učinkom kot količinska omejitev uvoza v smislu člena 11 Sporazuma o EGP, če prepoved dejansko vpliva na trženje izdelkov, uvoženih iz drugih držav EGP, v večji meri kot na trženje uvoženih izdelkov, ki so bili do nedavnega proizvedeni na Norveškem.

               2.

               Naloga nacionalnega sodišča je, da ugotovi cilje, ki naj bi jih zadevna zakonodaja dejansko uresničevala, in presodi, ali je cilj varovanja javnega zdravja v smislu zmanjševanja porabe tobaka med širšo javnostjo mogoče uresničiti z ukrepi, ki so manj omejevalni, kot je prepoved vidnega prikazovanja tobačnih izdelkov.


title: Zadeva T-393/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  3. maja 2006  — Klaas proti Parlamentu ( Uradniki — Napredovanje — Člen 45 Kadrovskih predpisov — Prenos točk za napredovanje v nov naziv po napredovanju — Prehodni ukrepi — Načelo enakega obravnavanja )

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/15

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2006 — Klaas proti Parlamentu
   (Zadeva T-393/04) (1)

   („Uradniki - Napredovanje - Člen 45 Kadrovskih predpisov - Prenos točk za napredovanje v nov naziv po napredovanju - Prehodni ukrepi - Načelo enakega obravnavanja“)
   (2006/C 154/41)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Dirk Klaas (Heidelberg, Nemčija) (zastopnik: R. Moos, avocat)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: L. Knudsen in U. Rösslein, agents)
   Predmet zadeve
   Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 12. februarja 2004 o izbrisu dveh točk za napredovanje, ki sta bili tožeči stranki podeljeni za obdobje pred letom 1999, in razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 30. junija 2004, ki je glede tega zavrnila pritožbo tožeče stranke, ter na drugi strani predlog, naj Sodišče prve stopnje odredi prenos dveh zadevnih točk za napredovanje na naslednja leta
   Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.


title: Zadeva T-57/15: Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Trajektna luka Split/Komisija

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/35

         Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Trajektna luka Split/Komisija
   (Zadeva T-57/15)
   (2015/C 118/44)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Trajektna luka Split (Split, Hrvaška) (zastopniki: M. Bauer, H.-J. Freund in S. Hankiewicz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2013) 7285 final – Hrvaška – Domnevna pomoč Jadroliniji z dne 15. oktobra 2014 razglasi za ničnega;

               —

               odloči, da Komisija nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke;

               —

               zadevo vrne Evropski komisiji zaradi nadaljnje preiskave in sprejetja nove odločbe; in

               —

               sprejme druge oziroma nadaljnje potrebne ukrepe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in napačna uporaba prava zaradi kršitve člena 107 PDEU z ugotovitvijo, da izpodbijani ukrep ni državna pomoč, saj je bilo uporabljeno napačno merilo za ugotavljanje ali so vpletena državna sredstva.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in napačna uporaba prava zaradi kršitve člena 107 PDEU z ugotovitvijo, da izpodbijani ukrep ni državna pomoč, ker niso vpletena državna sredstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog; očitna napačna uporaba prava zaradi kršitve člena 107(1) PDEU v povezavi s členom 106(1) PDEU, ker ni bil upoštevan člen 106(1) PDEU.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka zaradi kršitve člena 10(2) Uredbe št. 659/1999 (1), saj niso bila v zadostni meri uporabljena preiskovalna pooblastila, ki so določena v tem členu.

               5.

               Peti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji zaradi neuvedbe formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU in člena 4(4) Uredbe št. 659/1999.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka zaradi nezadostne obrazložitve, ki jo nalaga člen 296(2) PDEU, glede neobstoja državnih sredstev in glede člena 106(1) v povezavi s členom 107(1) PDEU.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339)


title: Zadeva T-94/13 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – Ntouvas/ECDC (Pritožba — Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenec — Ocena — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2010 — Zavrnitev tožbe na prvi stopnji — Rok za vložitev odgovora na tožbo — Podaljšanje — Izjemne okoliščine — Člen 39(2) Poslovnika Sodišča za uslužbence — Pravilnost ocenjevanja)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – Ntouvas/ECDC
   (Zadeva T-94/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenec - Ocena - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2010 - Zavrnitev tožbe na prvi stopnji - Rok za vložitev odgovora na tožbo - Podaljšanje - Izjemne okoliščine - Člen 39(2) Poslovnika Sodišča za uslužbence - Pravilnost ocenjevanja))
   (2016/C 078/22)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Ioannis Ntouvas (Agios Stefanos, Grčija) (zastopnik: V. Kolias, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) (zastopniki: najprej R. Trott, nato J. Mannheim in A. Daume, agenta, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duronom, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 11. decembra 2012 v zadevi Ntouvas/ECDC (F-107/11, ZOdl. JU, EU:F:2012:182), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Ioannisu Ntouvasu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 114, 20.4.2013.


title: Zadeva T-41/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  25. novembra 2005  — Pérez-Díaz proti Komisiji (Uradniki — Ničnostna tožba — Litispendenca — Zamuda predhodne upravne pritožbe — S predlogom za razveljavitev tesno povezan odškodninski zahtevek — Očitna nedopustnost)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/31

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 25. novembra 2005 — Pérez-Díaz proti Komisiji
   (Zadeva T-41/04) (1)

   (Uradniki - Ničnostna tožba - Litispendenca - Zamuda predhodne upravne pritožbe - S predlogom za razveljavitev tesno povezan odškodninski zahtevek - Očitna nedopustnost)
   (2006/C 48/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Orlando Pérez-Díaz (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M.-A. Lucas, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in L. Lozano Palacios)
   Predmet zadeve
   Razveljavitev odločbe Komisije z dne 21. januarja 2003, s katero tožeča stranka v okviru izbirnega postopka KOM/R/A/01/1999 ni bila uvrščena na čakalni seznam začasnih uslužbencev, in nadomestilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka zato utrpela.
   Izrek sklepa

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva T-604/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. junija 2015 – Levi Strauss/UUNT – L&O Hunting Group (101) („Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke skupnosti 101 — Prejšnja besedna znamka Skupnosti 501 — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. junija 2015 – Levi Strauss/UUNT – L&O Hunting Group (101)
   (Zadeva T-604/13) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke skupnosti 101 - Prejšnja besedna znamka Skupnosti 501 - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   (2015/C 236/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Levi Strauss & Co. (New Castle, Kalifornija, Združene države) (zastopniki: sprva V. von Bomhard in J. Schmitt, nato V. von Bomhard, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Schneider in M. Fischer, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: L&O Hunting Group GmbH (Isny im Allgäu, Nemčija) (zastopnika: K. Kuck, K. Landes in G. Müllejans, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 6. septembra 2013 (zadeva R 1538/2012 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Levi Strauss & Co. in L&O Hunting Group GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 6. septembra 2013 (zadeva R 1538/2012 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Levi Strauss & Co. in L&O Hunting Group GmbH se razveljavi.

               2.

               UUNT in družba L&O Hunting Group nosita svoje stroške in plačata stroške, ki jih je priglasila družba Levi Strauss & Co.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva T-555/14: Tožba, vložena 25. julija 2014 – Estonija proti Komisiji

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/17

         Tožba, vložena 25. julija 2014 – Estonija proti Komisiji
   (Zadeva T-555/14)
   2014/C 372/22
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Estonija (zastopnik: N. Grünberg)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi sklep C(2014) 3271 final Evropske komisije z dne 14. maja 2014, ki se nanaša na začasno ustavitev vmesnih plačil Estoniji iz Evropskega sklada za ribištvo (ESR) v okviru operativnega programa podpore za obdobje od 2007 do 2013;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba člena 25(2) in člena 89 Uredbe št. 1198/2006 (1) s strani Komisije.
               Komisijina razlaga člena 25 – v skladu s katero je podpora investicijam upravičena samo, če bi s pomočjo ustreznih investicij zadevne tehnične lastnosti ribiškega plovila izboljšali preko ponovne vzpostavitve prvotnega stanja plovila – ne ustreza besedilu, namenu in ciljem tega predpisa. Besedilo člena 25(2) naj bi dopuščalo široko polje proste presoje glede odločitve katere investicije bi bilo mogoče podpreti v okviru ESR. Ker je tožeča stranka upoštevala določbe člena 25(2), naj tudi uporaba člena 89 in začasna ustavitev vmesnih plačil, ki bi jih bilo treba izvesti za spodbujanje prve prednostne osi operativnega programa, ne bi bila ustrezna.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 88 Uredbe št. 1198/2006 s strani Komisije.
               Tožeča stranka Komisiji očita, da v šestih mesecih po obvestilu o prekinitvi roka za vmesno plačilo ni sprejela nobene odločitve glede začasne ustavitve plačil. S tem naj bi kršila člen 88 Uredbe št. 1198/2006 ter lastne smernice glede prekinitev roka za plačilo, začasne prekinitve plačil in finančnih popravkov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja s strani Komisije.
               Komisija naj bi s tem, ko je sprejela izpodbijani sklep, kršila načelo dobrega upravljanja, ker po mnenju tožeče stranke, prvič, ni skrbno preučila vseh podatkov, ki ji jih je posredovala tožeča stranka, drugič, ni preverila ali so izpolnjeni vsi potrebni pogoji za sprejetje njenega sklepa, tretjič, vse investicije, ki so bile izvedene zato, da se izboljša stanje amortiziranih ribiških plovil, je samodejno štela k tekočim stroškom vzdrževanja in, četrtič, napačno je domnevala, da te investicije niso prispevale k doseganju ciljev, določenih v členu 25(2).

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj s strani Komisije.
               Ne glede na jasno in natančno izraženo stališče v dopisu Komisije, ki je zato vzbujalo legitimna pričakovanja, v skladu s katerimi bi se lahko stroški za obnovo/popravilo motorja uvrščali pod člen 25(2) Uredbe št. 1198/2006, če se s tem ne poveča potencial ulova ribiškega plovila, je Komisija kasneje odločila, da naj tovrstni stroški ne bi prispevali k izboljšanju tehničnih lastnosti plovila, temveč bolj k ponovni vzpostavitvi ali ohranitvi prvotnega stanja in naj zato ne bi bili upravičeni do subvencioniranja. Tožeča stranka naj s tem ne bi bila seznanjena; tega ni mogoče razbrati iz člena 25 Uredbe št. 1198/2006, prav tako pa tudi ne iz odgovora Komisije na ustrezno vprašanje tožeče stranke.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti s strani Komisije.
               Ker je Komisija sprejela dokončno odločitev o začasni ustavitvi vmesnega plačila, za katerega je bilo zaprošeno, več kot tri leta po prekinitvi roka za prvi zahtevek za vmesno plačilo in s tem ni upoštevala šestmesečnega roka, določenega v členu 88(1) Uredbe št. 1198/2006, naj bi s tem jasno kršila temeljno načelo pravne varnosti. Za prejemnika subvencij iz ESR to ravnanje ni bilo predvidljivo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1198/2006 z dne 27. julija 2006 o Evropskem skladu za ribištvo (UL L 223, str. 1).


title: Zadeva T-340/10: Tožba, vložena 20. avgusta 2010 – CTG Luxembourg PSF proti Sodišču

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/48

      Tožba, vložena 20. avgusta 2010 – CTG Luxembourg PSF proti Sodišču
      (Zadeva T-340/10)
      ()
      (2010/C 288/91)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Computer Task Group Luxembourg PSF SA (CTG Luxembourg PSF) (Bertrange, Luksembourg) (zastopnik: M. Thewes, odvetnik)

         Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Odredi naj se združitev te zadeve z zadevo, ki je predmet postopka pred osmim senatom Splošnega sodišča pod številko T-170/10;

                  —

                  odločba Sodišča z dne 29. junija 2010 o oddaji naročila „AO 008/2009: Podpora uporabnikom IT in telefonskega sistema prve in druge stopnje, call centra, upravljanje hardware end user“ drugemu ponudniku naj se razglasi za nično;

                  —

                  ugotovi naj se nepogodbena odgovornost Evropske unije in Sodišču naj se naloži plačilo odškodnine tožeči stranki za škodo, ki ji je nastala zaradi izpodbijane odločbe, in imenuje naj se izvedenec, ki bo ocenil navedeno škodo;

                  —

                  Sodišču naj se naloži plačilo vseh stroškov in izdatkov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in glavni argumenti, ki jih navaja tožeča stranka, so enaki tistim, ki so bili navedeni v zadevi CTG Luxembourg PSF proti Sodišču (T-170/10) (1), ki se nanaša na isti javni razpis.

         (1)  UL 2010, C 161, str. 48.


title: Zadeva C-419/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 23. avgusta 2010 – Wolfgang Hofmann proti Freistaat Bayern

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 23. avgusta 2010 – Wolfgang Hofmann proti Freistaat Bayern
   (Zadeva C-419/10)
   ()
   2010/C 301/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wolfgang Hofmann

      Tožena stranka: Freistaat Bayern

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 2(1) in 11(4), drugi pododstavek, Direktive 2006/126/ES (1) razlagati tako, da mora država članica zavrniti priznanje veljavnosti vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica osebi zunaj obdobja prepovedi zaprositi za novo dovoljenje, ki je veljalo zanjo, če ji je bilo vozniško dovoljenje na ozemlju prvoimenovane države članice odvzeto in je ta oseba v trenutku, ko je bilo izdano vozniško dovoljenje, imela svoje običajno prebivališče na ozemlju države članice izdajateljice?

      (1)  UL L 403, str. 18.


title: Zadeva T-121/11: Tožba, vložena 2. marca 2011 – Versus Bank proti Svetu

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/18

         Tožba, vložena 2. marca 2011 – Versus Bank proti Svetu
   (Zadeva T-121/11)
   2011/C 130/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Versus Bank (Abidžan, Slonokoščena obala) (zastopnik: J.-C. Tchikaya, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali in Uredbo Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali razglasi za nična v delih, v katerih se nanašata na tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so v glavnem enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v okviru zadeve Attey proti Svetu (T-118/11).


title: Zadeva T-706/15: Tožba, vložena 2. decembra 2015 – Makhlouf/Svet

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/73

         Tožba, vložena 2. decembra 2015 – Makhlouf/Svet
   (Zadeva T-706/15)
   (2016/C 038/98)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ehab Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               njeno tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično Evropski naloži povračilo celotne škode, ki jo je utrpela tožeča stranka, v znesku, ki naj ga Splošno sodišče pravično določi;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na škodo, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela in za katero naj bi bil odgovoren Svet Evropske unije. Tožbeni razlog je razdeljen na tri dele.

               —

               Prvi del se nanaša na nezakonitost aktov Sveta, ker naj bi bili omejevalni ukrepi neupravičeni in nesorazmerni in naj bi se z njimi kršili pravica do dobrega upravljanja in ugleda tožeče stranke ter njena lastninska pravica;

               —

               Drugi del se nanaša na nematerialno škodo, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi vpisa na seznam oseb, za katere veljajo sankcije zoper Sirijo;

               —

               Tretji del se nanaša na objektivno odgovornost Evropske unije, ker naj bi ukrepi, sprejeti zoper tožečo stranko, neobičajno omejevali njene temeljne pravice.


title: Zadeva T-244/12: Tožba, vložena 30. maja 2012 – Unister proti UUNT (fluege.de)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/28

         Tožba, vložena 30. maja 2012 – Unister proti UUNT (fluege.de)
   (Zadeva T-244/12)
   2012/C 217/59
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Unister GmbH (Leipzig, Nemčija) (zastopnika: H. Hug in A. Kessler-Jensch, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. marca 2012 v zadevi R 2149/2011-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „fluege.de“ za proizvode iz razredov 25, 28, 35, 39, 41 in 43.

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 7(3) Uredbe sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-520/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Korkein Hallinto-oikeus z dne 20. decembra 2004 v zadevi Pirkko Marjatta Turpeinen

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/17

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Korkein Hallinto-oikeus z dne 20. decembra 2004 v zadevi Pirkko Marjatta Turpeinen
   (Zadeva C-520/04)
   (2005/C 57/32)
   Jezik postopka: finščina
   Korkein Hallinto-oikeus (Finska) je s sklepom z dne 20. decembra 2004 v zadevi Pirkko Marjatta Turpeinen, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 22. decembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Korkein Hallinto-oikeus predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali je treba člen 18 ES, ki se nanaša na pravico do prostega gibanja in prebivanja državljanov Unije na ozemlju držav članic, ali člen 39 ES o zagotovitvi prostega gibanja delavcev v Skupnosti, razlagati tako, da ena od teh določb ali obe določbi nasprotujeta ureditvi države članice, po kateri je v določenih primerih pri viru odtegnjeni davek, ki se ga odmeri od obdavčljive pokojnine, katero se v tej državi izplačuje osebi, ki živi v tujini, a je v tej državi članici davčni zavezanec, na podlagi prejšnjega javnopravnega delovnega razmerja, višji od davka, ki bi bil davčnemu zavezancu odmerjen, če bi živel v tej državi članici in bi bil tako neomejeno davčno zavezan?

               2)

               Ali je treba Direktivo Sveta 90/365/EGS (1) o pravici do prebivanja za zaposlene in samozaposlene osebe, ki so prenehale opravljati poklicno dejavnost, razlagati tako, da nasprotuje taki nacionalni ureditvi, kot je opisana v vprašanju 1?

      (1)  Direktiva Sveta 90/365/EGS z dne 28. junija 1990, UL L 180, str. 28.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2004 v zadevi T-307/01, Jean-Paul François proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Disciplinska ureditev — Razvrstitev v nižji plačilni razred — Pogodba o varovanju stavb Komisije — Primeren rok — Kazenski postopek — Odškodninska tožba)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/37

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. junija 2004
   v zadevi T-307/01, Jean-Paul François proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Disciplinska ureditev - Razvrstitev v nižji plačilni razred - Pogodba o varovanju stavb Komisije - Primeren rok - Kazenski postopek - Odškodninska tožba)
   (2004/C 228/82)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-307/01, Jean-Paul François, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Wavru (Belgija), ki ga zastopa A. Colson, avocat, z naslovom za vročanje v Luxemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, ob sodelovanju B. Wägenbaur, avocat), zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije z dne 5. aprila 2001, s katero je bila tožeči stranki izrečena disciplinska sankcija razvrstitve v nižji plačilni razred za en plačilni razred in odškodninske tožbe zahteve za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela, je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi P. Lindh, predsednica, ter R. García- Valdecasas in J. D. Cooke, sodnika; sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 10. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Odločba Komisije z dne 5. aprila 2001, s katero je bila tožeči stranki izrečena disciplinska sankcija razvrstitve v nižji plačilni razred za en plačilni razred, se razglasi za nično.

               2)

               Komisija mora tožeči stranki povrniti škodo v znesku 8 000 EUR iz naslova pretrpljene nepremoženjske škode.

               3)

               Komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 56, 2.3.2002.


title: Zadeva C-130/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/32

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-130/08) (1)

   (2009/C 69/68)

      Jezik postopka: grščina.

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 128, 24.5.2008.


title: Zadeva C-278/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – SC Enterprise Focused Solutions SRL proti Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia (Predhodno odločanje — Javna naročila — Blago — Tehnične specifikacije — Načeli enakega obravnavanja in nediskriminacije — Obveznost preglednosti — Sklicevanje na proizvod blagovne znamke — Presoja enakovrednosti proizvoda, ki ga je ponudil ponudnik — Ustavitev proizvodnje referenčnega proizvoda)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/15

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – SC Enterprise Focused Solutions SRL proti Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia
   (Zadeva C-278/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Blago - Tehnične specifikacije - Načeli enakega obravnavanja in nediskriminacije - Obveznost preglednosti - Sklicevanje na proizvod blagovne znamke - Presoja enakovrednosti proizvoda, ki ga je ponudil ponudnik - Ustavitev proizvodnje referenčnega proizvoda))
   (2015/C 198/19)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Enterprise Focused Solutions SRL

      Tožena stranka: Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia

      Izrek

   Člen 23(8) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1251/2011 z dne 30. novembra 2011, se ne uporablja za javno naročilo, katerega vrednost ne dosega praga, določenega s to direktivo. V okviru javnega naročila, za katero navedena direktiva ne velja, ima pa nek čezmejni interes – kar mora preveriti predložitveno sodišče – je treba temeljna pravila in splošna načela Pogodbe DEU, zlasti načeli enakega obravnavanja in nediskriminacije ter obveznost preglednosti, ki iz tega izhaja, razlagati tako, da naročnik ponudbe, ki izpolnjuje zahteve iz obvestila o javnem naročilu, ne sme zavrniti ob opiranju na razloge, ki v tem obvestilu niso določeni.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-236/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 3. aprila 2008 – Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Dostop do dokumentov – Deželni zbor – Nesposobnost biti stranka – Nedopustnost )

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/25

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 3. aprila 2008 – Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji
   (Zadeva T-236/06) (1)

   („Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Deželni zbor - Nesposobnost biti stranka - Nedopustnost“)
   (2008/C 142/45)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Landtag Schleswig-Holstein (Nemčija) (zastopnika: S. Laskowski in J. Caspar, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Costa de Oliveira in C. Ladenburger, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločb Komisije z dne 10. marca in 23. junija 2006 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke za dostop do dokumenta SEK(2005) 420 z dne 22. marca 2005, ki vsebuje pravno analizo predloga okvirnega sklepa v obravnavi pred Svetom o shranjevanju podatkov, ki se jih obdeluje in shranjuje v zvezi z zagotavljanjem storitev elektronskih komunikacij, dostopnih javnosti, ali podatkov, prenesenih preko javnih komunikacijskih omrežij, za namene preprečevanja, preiskav, odkrivanja in preganjanja prekrškov in kaznivih dejanj, vključno s terorizmom.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               O predlogih za intervencijo ni treba odločiti.

               3)

               Landtag Schleswig-Holstein nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija, razen tistih, ki se nanašajo na predloge za intervencijo.

               4)

               Landtag Schleswig-Holstein, Komisija, Republika Finska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške, ki se nanašajo na predloge za intervencijo.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva T-303/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2015 – Polyblend/Komisija

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/39

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2015 – Polyblend/Komisija
   (Zadeva T-303/14) (1)

   (2015/C 155/52)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 223. 14.7.2014.


title: Zadeva T-115/12: Tožba, vložena 7. marca 2012 – Buzil-Werk Wagner proti UUNT Roca Sanitario (Roca)

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/7

         Tožba, vložena 7. marca 2012 – Buzil-Werk Wagner proti UUNT Roca Sanitario (Roca)
   (Zadeva T-115/12)
   2012/C 157/12
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG (Memmingen, Nemčija) (zastopnik: D. Waldhauser, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španija)

      Predlog

   Tožeča stranka predlaga naj:

               —

               se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje nanotranjem trgu z dne 9. januarja 2012 (št. pritožbe R 1907/2010-4) razveljavi in zavrne ugovor družbe Roca Sanitario, SA, Av. Diagonal, 513, E 08029 Barcelona (Španija).

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Roca“ za blago iz razreda 3 (prijava znamke Skupnosti št. 6 800 726)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Roca Sanitario, SA

      Navajana znamka ali znak: španska znamka „Roca“ (znamke št. 1 020 043, št. 2 543 451, št. 424 875 in št. 915 635) za določeno blago iz razredov 19 in 21 kot tudi mednarodna znamka „Roca“ (znamka št. 905 212) za določeno blago iz razredov 11, 19, 20 in 21

      Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave znamke Skupnosti za vse zahtevano blago.

      Navajani tožbeni razlogi: Med nasprotujočima si znamkama ni nobene verjetnosti zmede.


title: Zadeva F-53/06: Tožba, vložena  12. maja 2006  — Gualtieri proti Komisiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/27

         Tožba, vložena 12. maja 2006 — Gualtieri proti Komisiji
   (Zadeva F-53/06)
   (2006/C 154/63)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Claudia Gualtieri (Bruselj, Belgija) (zastopnika: P. Gualtieri in M. Gualtieri, avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 30. januarja 2006, s katero je Generalni direktor kadrovske službe in administracije zavrnil ugovor R/783/05, ki je bil vložen 17. oktobra 2005 glede razglasitve ničnosti odločbe, razglašene 5. septembra 2005, s katero je DG ADMIN zavrnil predlog tožeče stranke, da se ji prizna pravica do popolnega dnevnega nadomestila;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe, razglašene 5. septembra 2005;

               —

               razglasitev ničnosti vseh obvestil tožene stranke, prejetih vsak mesec, ki se nanašajo na določitev zadevnega nadomestila;

               —

               toženi stranki naložiti, da tožeči stranki plača dnevna in mesečna nadomestila od 1. januarja 2004 do 31. decembra 2005, ki jih predpisuje odločba Komisije o napotenih nacionalnih ekspertih (END);

               —

               podredno, toženi stranki naložiti, da tožeči stranki plača zgoraj navedena nadomestila od 2. februarja 2005, dneva ločitve med tožečo stranko in njenim možem in koncem skupnega življenja ali še bolj podredno, od 4. julija 2005, dneva vložitve predloga za sporazumno razvezo zakonske zveze na sodišču v Bruslju (Tribunal de Bruxelles) in do 31. decembra 2005;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je napoteni nacionalni ekspert na Komisiji, ugovarja veljavnosti zmanjšanja dnevnega nadomestila na 25 % od popolnega, kot ga določajo predpisi o END, kot tudi neizplačilo mesečnega nadomestila, ki ga določajo te isti predpisi.
   Zatrjuje predvsem, da so pripravljanji akti nastopa na delovno mesto izrecno omenjali sporno nadomestilo v celoti, ki je plačilne narave, čeprav je pravilno prijavila svojo zakonsko zvezo z uradnikom Evropske unije, ki prebiva v Bruslju. Dodaja, da je bilo delovno razmerje sklenjeno na tej podlagi 7. januarja 2004 in da se finančne okoliščine kasneje ne morejo enostransko spremeniti.
   Navaja tudi člen 241 ES za izpodbijanje veljavnosti člena 20(3) odločbe o END. Ta določbe naj bi po eni strani povzročila diskriminacijo v škodo članov zakonite družine glede na osebe, ki se odločijo za zunajzakonsko skupnost. Po drugi strani na bi povzročila razliko v obravnavanju tako, da je tožeči stranki prepovedala prejemati dodatno plačilo, kot ga imajo ostali END, ki so v zakonski zvezi ali pa ne. Zadevna določba naj bi kršila člen 14 Evropske konvencije o človekovih pravicah, člene 2, 3,13, 141 ES in Direktivo Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost (1).

      (1)  UL L 180, 19.7.2000, str. 22.


title: Zadeva T-300/11: Tožba, vložena 10. junija 2011 – Otto proti UUNT – Nalsani (TOTTO)

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/27

         Tožba, vložena 10. junija 2011 – Otto proti UUNT – Nalsani (TOTTO)
   (Zadeva T-300/11)
   2011/C 238/48
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Otto GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: P. Schäuble in S. Müller, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nalsani, SA (Bogota, Kolumbija)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. marca 2011 v pritožbenem postopku v zadevi R 1291/2010-2;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Nalsani, SA

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „TOTTO“ za proizvode iz razredov 3, 9, 14, 18 in 25 – prijava št. 6 212 451

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: nacionalna figurativna znamka „OTTO“ za proizvode iz razredov 3, 9, 14, 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker med nasprotujočima si znamkama obstaja verjetnost zmede. Odbor za pritožbe je pri presoji vizualne podobnosti znakov določil napačne bistvene elemente.


title: Zadeva T-381/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2016 – Pšonka/Svet (Ničnostna tožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Vključitev imena tožeče stranke — Rok za vložitev pravnega sredstva — Dopustnost — Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam — Očitno utemeljena tožba)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2016 – Pšonka/Svet
   (Zadeva T-381/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena tožeče stranke - Rok za vložitev pravnega sredstva - Dopustnost - Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam - Očitno utemeljena tožba))
   (2016/C 279/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Viktor Pavlovič Pšonka (Moskva, Rusija) (zastopnika: C. Constantina in J.-M. Reymond, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in A. Vitro, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: S. Bartelt in D. Gauci, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 66, str. 26), in Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL, L 66, str. 1), v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini, in Uredba Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini, se razglasita za nični v delih, v katerih se nanašata na Viktorja Pavloviča Pšonko.

               2.

               Svet Evropske unije poleg lastnih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasil V. P. Pšonka.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva F-43/16: Tožba, vložena 18. avgusta 2016 – ZZ/Komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/31

         Tožba, vložena 18. avgusta 2016 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-43/16)
   (2016/C 371/34)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Cornacchia, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o izključitvi tožeče stranke iz natečaja EPSO/AST-SC/03/15, ker ta ni obvestila EPSO o svoji družinski vezi s članom komisije navedenega natečaja.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 19. maja 2016, s katero je predsednik komisije natečaja EPSO/AST-SC/03/15 v odgovor na predlog za ponovno preučitev, ki ga je podala tožeča stranka 5. novembra 2015, potrdil odločbo o njeni izključitvi navedenega natečaja ter, po potrebi, odločba o zavrnitvi pritožbe in prvotna odločba naj se razglasijo za nične;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Združene zadeve T-130/05, T-160/05 in T-183/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  16. novembra 2005  — Albert-Bousquet in drugi proti Komisiji

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/26

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 16. novembra 2005 — Albert-Bousquet in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve T-130/05, T-160/05 in T-183/05) (1)

   (2006/C 22/52)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 132 z dne 28.5.2005.


title: Združeni zadevi C-338/08 in C-339/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. junij 2010 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Regionale di Torino- Italija) – P. Ferrero E C. SPA proti Agenzia delle Entrate – Ufficio Alba (C-338/08), General Beverage Europe BV proti Agenzia delle Entrate – Ufficio di Torino 1 (C-339/08) (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 90/435/EGS — Pojem „pri viru odtegnjeni davek“ — Uporaba dajatve v višini 5 % pri distribuciji dividend in „povračilo zvišanega davka zaradi končnega obračuna“ italijanske odvisne družbe svoji matični družbi s sedežem na Nizozemskem na podlagi dvostranske konvencije)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. junij 2010 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Regionale di Torino- Italija) – P. Ferrero E C. SPA proti Agenzia delle Entrate – Ufficio Alba (C-338/08), General Beverage Europe BV proti Agenzia delle Entrate – Ufficio di Torino 1 (C-339/08)
   (Združeni zadevi C-338/08 in C-339/08) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 90/435/EGS - Pojem „pri viru odtegnjeni davek“ - Uporaba dajatve v višini 5 % pri distribuciji dividend in „povračilo zvišanega davka zaradi končnega obračuna“ italijanske odvisne družbe svoji matični družbi s sedežem na Nizozemskem na podlagi dvostranske konvencije)
   2010/C 221/05
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Regionale di Torino

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: P. Ferrero E C. SPA (C-338/08), General Beverage Europe BV (C-339/08)

      Toženi stranki: Agenzia delle Entrate - Ufficio Alba (C-338/08), Agenzia delle Entrate – Ufficio di Torino 1 (C-339/08)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione Tributaria Regionale di Torino – Razlaga členov 5(1) in 7(2) Direktive Sveta z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 6) – Pojem davka, odtegnjenega pri viru – Matična družba s sedežem na Nizozemskem, ki od odvisne družbe s sedežem v Italiji preme dividende s predhodnim 5-odstotnim odbitkom na podlagi člena 10(2) Konvencije, sklenjene med Italijo in Kraljevino Nizozemsko, ki se nanaša na odpravo ekonomskega dvojnega obdavčenja dividend – Odtegnjeni davek na izplačane zneske od izravnav dividend, ki je določen v členu 10(3) Konvencije

      Izrek

               1.

               S pridržkom preučitve predložitvenega sodišča, kot je pojasnjeno v točki 38 te sodbe, glede narave „povračila“ zadevnega zvišanega davka zaradi končnega obračuna v postopkih v glavni stvari, ki ga je izvršilo italijansko podjetje v korist nizozemske družbe v skladu s členom 10(3) dvostranske konvencije med Italijansko republiko in Kraljevino Nizozemsko o izogibanju dvojnega obdavčevanja na področju davkov od dohodka in premoženja ter o preprečevanju davčnega izogibanja z dodatnim protokolom, podpisana v Haagu 8. maja 1990, pri viru odtegnjeni davek, kot je ta v postopkih v glavni stvari, če se nanaša na to povračilo, ni pri viru odtegnjeni davek na distribuirani dobiček, ki je načeloma prepovedan s členom 5(1) Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic v različici, ki je veljala v času dejstev v postopkih v glavni stvari. Vendar pa je, če predložitveno sodišče ugotovi, da navedeno „povračilo“ tega „zvišanega davka zaradi končnega obračuna“ ni davčne narave, pri viru odtegnjeni davek, kot je ta v postopkih v glavni stvari, pri viru odtegnjeni davek na distribuirani dobiček, ki je načeloma prepovedan s členom 5(1) Direktive 90/435.

               2.

               Če bi predložitveno sodišče ugotovilo, da je treba pri viru odtegnjeni davek v postopkih v glavni stvari obravnavati kot pri viru odtegnjeni davek na distribuirani dobiček v smislu člena 5(1) Direktive 90/435, bi ta pri viru odtegnjeni davek spadal na področje uporabe člena 7(2) Direktive 90/435 le, prvič, če bi dvostranska konvencija vsebovala določbe o odpravi ali zmanjšanju dvojnega gospodarskega obdavčevanja dividend in, drugič, če uporaba tega davka ne bi mogla izničiti njegovih učinkov, o čemer mora presoditi predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva C-441/07: Pritožba, ki jo je 26. septembra 2007 Komisija Evropskih skupnosti vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat), razglašeno 11. julija 2007 v zadevi Alrosa Company Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-170/06

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/22

         Pritožba, ki jo je 26. septembra 2007 Komisija Evropskih skupnosti vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat), razglašeno 11. julija 2007 v zadevi Alrosa Company Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-170/06
   (Zadeva C-441/07)
   (2007/C 283/39)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Castillo de la Torre in R. Sauer, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Alrosa Comkpany Ltd
   Predlogi pritožnice
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 v zadevi T-170/06;

               —

               z zavrnitvijo ničnostne tožbe v zadevi T-170/01 kot neutemeljene, dokončno odloči o zadevi;

               —

               tožeči stranki v zadevi T-170/01 naloži plačilo stroškov, ki so Komisiji nastali v navedeni zadevi in s to pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožbeni razlogi v zvezi z materialnim pravom:

               Komisija meni, da je v izpodbijani sodbi napačno razložen člen 9 Uredbe 1/2003 (1) in način, kako se v okviru te določbe uporabi načelo sorazmernosti. Nato Komisija trdi, da je v izpodbijani sodbi pri preučevanju, ali je bila zaveza sorazmerna, napačno uporabljen člen 9, zmotno uporabljeno pravo v zvezi z razlago člena 82 ES, ni upoštevan pravi obseg sodnega nadzora, izkrivljena vsebina izpodbijane odločbe in dejansko stanje ter da izpodbijana sodba na več delih ni obrazložena.

         Pritožbeni razlogi v zvezi s postopkom:

               Komisija zatrjuje, da presoja SDPS v zvezi z zatrjevano kršitvijo pravice tožeče stranke do izjave ni dovolj obrazložena, in da ostaja nejasna, ker SDPS ni nedvoumno obrazložilo, zakaj naj tožeča stranka ne bi mogla pripraviti „učinkovitega“ odgovora in „v celoti“ izvajati svojih pravic. Poleg tega trdi, da je SDPS uporabilo napačno pravno merilo, ko je tožečo stranko izenačilo z „zadevnim podjetjem“. SDPS naj bi tudi napačno razlagalo pravo, ker je domnevalo, da naj bi tožeča stranka imela možnost pripraviti nove skupne zaveze skupaj z družbo De Beers ali dati pripombe na preizkus trga preden je družba De Beers predložila individualne zaveze. SDPS naj poleg tega ne bi preučilo, ali je tožeča stranka dejansko imela to možnost po tem, ko je prejela povzetek pripomb v zvezi s preizkusom trga. Nazadnje Komisija zatrjuje, da je SDPS napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da je prvi tožbeni razlog tožeče stranke utemeljen, vprašanje, v kakšnem obsegu je zatrjevana kršitev njene pravice do izjave dejansko vplivala na odločbo Komisije, pa pustilo odprto.

      (1)  Uredba Sveta (ES) z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe, UL L 1, str. 1.


title: Zadeva T-340/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. marca 2007 — France Télécom proti Komisiji ( Konkurenca — Odločba, s katero je odrejen pregled — Lojalno sodelovanje z nacionalnimi sodišči — Lojalno sodelovanje z nacionalnimi organi, pristojnimi za konkurenco — Člen 20(4) Uredbe (ES) št. 1/2003 — Obrazložitev — Sorazmernost — Nov tožbeni razlog — Nedopustnost )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. marca 2007 — France Télécom proti Komisiji
   (Zadeva T-340/04) (1)

   („Konkurenca - Odločba, s katero je odrejen pregled - Lojalno sodelovanje z nacionalnimi sodišči - Lojalno sodelovanje z nacionalnimi organi, pristojnimi za konkurenco - Člen 20(4) Uredbe (ES) št. 1/2003 - Obrazložitev - Sorazmernost - Nov tožbeni razlog - Nedopustnost“)
   (2007/C 95/77)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: France Télécom SA (Pariz, Francija) (zastopnika: C. Clarenc in J. Ruiz Calzado, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: É. Gippini Fournier in O. Beynet, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2004)1929 z dne 18. maja 2004, v zadevi COMP/C-1/38.916, s katero je bilo odrejeno, da se morajo France Télécom SA in vsa od njega neposredno ali posredno odvisna podjetja, vključno z Wanadoo SA in vsa od njega neposredno ali posredno odvisna podjetja, podrediti pregledu na podlagi člena 20(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 [ES] in [82] ES (UL 2003, L 1, str. 1).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva C-542/07 P: Pritožba, ki jo je 30. novembra 2007 vložila Imagination Technologies Ltd zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 20. septembra 2007 v zadevi Imagination Technologies Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-461/04

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/18

         Pritožba, ki jo je 30. novembra 2007 vložila Imagination Technologies Ltd zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 20. septembra 2007 v zadevi Imagination Technologies Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-461/04
   (Zadeva C-542/07 P)
   (2008/C 37/25)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: Imagination Technologies Ltd (zastopnik: M. edenborough, Barrister)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje.

               —

               izda sklep o stroških te pritožbe na Sodišče in pritožbe pritožnice na Sodišče prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica trdi, da je prijava znamke skupnosti št. 2396075 za besedno znamko PURE DIGITAL (v nadaljevanju: prijava) ne krši niti člena 7(1)(b) niti člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je pridobila razlikovalni učinek od vložitve prijave. Pritožnica trdi, da je Sodišče prve stopnje napačno presodilo veljavno pravo, predvsem ker ni odločilo, da je uporaba po datumu prijave pomembna pri presoji o pridobitvi razlikovalnega učinka.
   V skladu s tem naj bi Sodišče prve stopnje napačno zavrnil pritožbo. Pritožnica zato zatrjuje, da bi moralo biti tej pritožbi na Sodišče prve stopnje ugodeno in da bi morali njegovo sodbo razveljaviti. Pritožnica prav tako zahteva stroške tega pritožbenega postopka in postopka pred Sodiščem prve stopnje.


title: Zadeva C-78/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 14. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Livorno — Italija) — Umberto Gentilini proti Dal Colle Industria Dolciaria SpA

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/32

         Sklep predsednika Sodišča z dne 14. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Livorno — Italija) — Umberto Gentilini proti Dal Colle Industria Dolciaria SpA
   (Zadeva C-78/05) (1)

   (2006/C 224/61)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva C-274/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  6. aprila 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg) — ED & F Man Sugar Ltd proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Kmetijstvo — Uredba (EGS) št. 3665/87 — Izvozna nadomestila — Uporaba kazni zaradi dokončne odločbe o vračilu nadomestila — Možnost ponovnega preverjanja odločbe o kazni)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. aprila 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg) — ED & F Man Sugar Ltd proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-274/04) (1)

   (Kmetijstvo - Uredba (EGS) št. 3665/87 - Izvozna nadomestila - Uporaba kazni zaradi dokončne odločbe o vračilu nadomestila - Možnost ponovnega preverjanja odločbe o kazni)
   (2006/C 143/19)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Hamburg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ED & F Man Sugar Ltd

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Finanzgericht Hamburg — Razlaga člena 11(1) in (3) Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 351, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2945/94 z dne 2. decembra 1994 (UL L 310, str. 57) — Kazni v primeru previsokega zaprosila za vračilo — Možnost, da nacionalni organi in/ali nacionalna sodišča v okviru pritožbenega postopka izvoznika zoper odločbo, s katero mu je bila naložena kazen, preverijo dokončno odločbo o povračilu neupravičeno prejetih zneskov — Napačna razlaga prava Skupnosti
   Izrek
   Člen 11(1), prvi pododstavek, Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2945/94 z dne 2. decembra 1994, je treba razlagati tako, da lahko nacionalni organi in sodišča v okviru pritožbenega postopka zoper odločbo o kazni, ki temelji na tem členu, preverijo, ali je izvoznik dejansko zahteval nadomestilo, ki je višje od nadomestila, ki bi se moralo uporabiti v smislu navedene določbe, čeprav je odločba o povračilu, predvidena v odstavku 3, prvi pododstavek, navedenega člena, postala dokončna pred sprejetjem odločbe o kazni.

      (1)  UL C 228, 11.9.2001.


title: Zadeva T-141/14: Tožba, vložena 28. februarja 2014 – Solar World in drugi proti Svetu

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/41

         Tožba, vložena 28. februarja 2014 – Solar World in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-141/14)
   2014/C 142/54
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: SolarWorld AG (Bonn, Nemčija), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italija), in Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi člen 3 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1238/2013 (1) za ničen;

               —

               to zadevo združi z zadevo T-507/13; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da je iz člena 3 izpodbijane uredbe razvidna očitna napaka pri presoji in da je ta člen v nasprotju s členom 8 osnovne protidampinške uredbe (2) v delu, v katerem so iz ukrepov izključeni kitajski proizvajalci, od katerih je Komisija sprejela skupno zavezo, v nasprotju s pravico tožečih strank do poštenega sojenja, načelom dobrega upravljanja, pravico tožečih strank do obrambe ter členoma 8(4) in 19(2) osnovne protidampinške uredbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da je iz člena 3 razvidna očitna napaka pri presoji in kršitev člena 8 osnovne protidampinške uredbe v delu, v katerem so iz ukrepov izključeni kitajski proizvajalci, od katerih je Komisija sprejela nezakonito skupno zavezo.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na to, da naj bi bil člen 3 izpodbijane uredbe v nasprotju s členom 101(1) PDEU v delu, v katerem so z njim kitajski proizvajalci izvzeti iz zadevnih ukrepov na podlagi ponudbe zaveze, ki je bila sprejeta in potrjena z Izvedbenim sklepom 2013/707/EU in Sklepom Komisije 2013/423/EU, ki naj bi pomenil horizontalni sporazum o določitvi cen.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1238/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL L 325, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva T-558/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Research Engineering & Manufacturing/UUNT – Nedschroef Holding (TRILOBULAR) (Znamka Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti TRILOBULAR — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Research Engineering & Manufacturing/UUNT – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)
   (Zadeva T-558/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti TRILOBULAR - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 007/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Research Engineering & Manufacturing, Inc. (Middletown, Združene države Amerike) (zastopniki: S. Malynicz, G. Hollingworth, barristers, K. Gilbert in M. Gilbert, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: M. Rajh, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nedschroef Holding BV (Helmond, Nizozemska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. maja 2014 (zadeva R 442/2013-4) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti med družbama Nedschroef Holding BV in Research Engineering & Manufacturing, Inc.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama Research Engineering & Manufacturing, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Sodba Sodišča z dne 9. aprila 2015 v zadevi E-16/14 – Pharmaq AS proti Intervet International BV (Zdravila za uporabo v veterinarski medicini – dodatni varstveni certifikat – Uredba (EGS) št. 1768/92 – pojem „prva odobritev za dajanje izdelka na trg“ v Evropskem gospodarskem prostoru – učinkovina)

text:
               22.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/8

         SODBA SODIŠČA
   z dne 9. aprila 2015
   v zadevi E-16/14
   Pharmaq AS proti Intervet International BV
   (Zdravila za uporabo v veterinarski medicini – dodatni varstveni certifikat – Uredba (EGS) št. 1768/92 – pojem „prva odobritev za dajanje izdelka na trg“ v Evropskem gospodarskem prostoru – učinkovina)
   (2015/C 350/11)
   V zadevi E-16/14 Pharmaq AS proti Intervet International BV – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je pri Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča vložilo sodišče iz Osla tingrett (Okrožno sodišče v Oslu) v zvezi z razlago členov 2, 3 in 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila – je sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec) 9. aprila 2015 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               V skladu z Uredbo (EGS) št. 1768/92 se dodatni varstveni certifikat za zdravilo za uporabo v veterinarski medicini lahko odobri v državi EGP na podlagi dovoljenja za promet, ki je izdano v navedeni državi v okviru upravnega postopka pridobitve dovoljenja iz naslova III Direktive 2001/82/ES, vključno s postopkom pridobitve dovoljenja v izjemnih okoliščinah v skladu s členom 26(3) navedene direktive. Tako dovoljenje za promet pomeni veljavno odobritev in, kjer je to primerno, lahko pomeni prvo odobritev, da se izdelek da na trg kot zdravilo za uporabo v veterinarski medicini v smislu člena 3(b) in (d) Uredbe (EGS) št. 1768/92.
               Dovoljenja, odobrena na podlagi prvega odstavka člena 8 Direktive 2001/82/ES, ne pomenijo odobritve za trženje v smislu Uredbe (EGS) št. 1768/92. Navedena določba o odstopanju strogo omejuje uporabo ukrepov, ki jih dovoljuje, saj določa, da se uporabljajo le v primeru resnih epizootij, če ni na voljo ustreznih zdravil in po obvestitvi Nadzornega organa Efte o podrobnih pogojih uporabe.
               Odločitev o tem, ali so bile „posebne izjeme odobritev“ ali „dovoljenja AR 16“, ki so jih norveški in irski organi podelili med letoma 2003 in 2011, ter začasne odobritve za trženje, podeljene v Združenem kraljestvu leta 2005, izdani v skladu z nacionalnimi določbami za izvajanje prvega odstavka člena 8 ali člena 26(3) Direktive 2001/82/ES, temelji v bistvu na oceni dejstev v nacionalnih postopkih, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

               2.

               V skladu s členom 4 Uredbe (EGS) št. 1768/92 se obseg varstva, ki ga podeljuje dodatni varstveni certifikat, razširi na posebni sev virusa, ki ga zajema osnovni patent, ni pa naveden v odobritvi za trženje cepiva z virusom, na katero se sklicuje za namene člena 3(b) Uredbe (EGS) št. 1768/92, le, če gre pri posebnem sevu za enako učinkovino kot pri odobrenem zdravilu in ima terapevtske učinke, ki spadajo pod terapevtske indikacije, za katere je bila izdana odobritev za trženje. Ni pomembno, ali bi bilo za zdravilo na podlagi tega drugega seva potrebna posebna odobritev za trženje. Presoja takih elementov je dejansko vprašanje, na katero mora odgovoriti nacionalno sodišče.
               Dodatni varstveni certifikat je neveljaven, če je dodeljen za širše območje uporabe, kot je določeno v zadevni odobritvi za trženje.


title: Zadeva C-400/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 29. avgusta 2007 – SALF SpA proti Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 29. avgusta 2007 – SALF SpA proti Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Zadeva C-400/07)
   (2007/C 269/55)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SALF SpA

      Tožena stranka: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               V skladu z določbami iz členov 2 in 3 (1), ki urejata odnos med javnimi organi države članice in farmacevtskimi podjetji – tako, da vežeta določitev cene zdravila ali njeno povišanje na podatke, ki jih predložijo javni organi, vendar v višini, ki jo prizna pristojni organ, torej na temelju, dogovora med samimi podjetji in organi pristojnimi za nadzor izdatkov za farmacevtske izdelke – člen 4(1) določa „zamrzn[itev] cen […] vseh zdravil ali določenih kategorij zdravil“ s tem, da je ta predvidena kot splošno sredstvo, ki ga je treba zaradi njegove ohranitve preveriti najmanj enkrat letno ob upoštevanju makroekonomskih okoliščin v državi članici.
               Določba daje pristojnim organom za ukrepanje na voljo 90 dni, s tem ko določa, da morajo ti, po izteku tega roka, objaviti morebitno zvišanje ali znižanje cene.
               Ali je treba razlago te določbe v delu, ki se nanaša na „predvidena morebitna znižanja“ razumeti v smislu, da je poleg splošnega sredstva, ki ga predstavlja zamrznitev cen vseh ali le določenih kategorij zdravil, predvideno še drugo splošno sredstvo, ki ga predstavlja možnost znižanja cen vseh ali le določenih kategorij zdravil, ali se besedna zveza „morebitna znižanja“ nanaša izključno na zdravila, ki so že podvržena zamrznitvi cen;

               2)

               ali je možno člen 4(1) – v delu v katerem je pristojnim organom države članice naloženo, da v primeru zamrznitve cen vsaj enkrat na leto opravijo pregled, da ugotovijo, ali makroekonomske okoliščine upravičujejo nespremenjeno nadaljevanje same zamrznitve – razlagati v smislu, da je, upoštevajoč znižanje cen kot vprašanje na katerega je bilo odgovorjeno v okviru vprašanja številka 1, možna pritožba zoper ta ukrep tudi večkrat tekom enega samega leta, in ki se ponovi v več letih (z začetkom od leta 2002 in do 2010);

               3)

               ali se lahko, v skladu s prej navedenim členom 4 – ob upoštevanju pojasnil, ki se nanašajo na osnovni namen ukrepov nadzora cen zdravil, opredeljen kot „pospeševanje[m] javnega zdravja z zagotavljanjem razpoložljivosti ustrezne preskrbe z zdravili po razumni ceni in z zahtevo po izogibanju odstopanj pri takšnih ukrepih, ki bi lahko ovirala ali izkrivljala promet z navedenimi zdravili v Skupnosti“ šteje za skladnega z ureditvijo Skupnosti, sprejem ukrepov, ki bi upoštevali „ocenjene“ ekonomske vrednosti izdatka, namesto „ugotovljenih“ (vprašanje se nanaša na oba dejanska stana);

               4)

               ali morajo biti zahteve povezane s spoštovanjem zgornjih meja izdatkov za farmacevtske izdelke za določitev katerih je pristojna posamezna država članica, natančno ustrezati samim izdatkom za farmacevtske izdelke, ali se lahko šteje da je diskrecijska pravica, da upoštevajo tudi podatke v zvezi z drugimi zdravstvenimi izdatki, v pristojnosti nacionalnih držav;

               5)

               ali je treba načeli preglednosti in udeležbe zainteresiranih podjetij pri ukrepih zamrznitve ali splošnemu znižanju cen zdravil, izvedljivih na podlagi Direktive, razlagati v smislu, da je treba nujno in v vsakem primeru določiti možnost odstopanja od določene cene (člen 4(2) Direktive) in dejansko udeležbo prijavitelja, s posledično zahtevo, da uprava obrazloži morebitno zavrnitev.

      (1)  Direktiva Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja (UL L 40, p. 8).


title: Zadeva C-142/14 P: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 3. junija 2015 – The Sunrider Corporation/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Nannerl GmbH & Co. KG (Pritožba — Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Zahteva za registracijo besedne znamke SUN FRESH — Ugovor imetnika prejšnje besedne znamke Skupnosti SUNNY FRESH — Verjetnost zmede — Podobnost proizvodov, ki jih označujeta znamki v sporu — Pravica do izjave — Uredba (ES) št. 207/2009 — Členi 8(1)(b), 75 in 76)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/6

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 3. junija 2015 – The Sunrider Corporation/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Nannerl GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-142/14 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Zahteva za registracijo besedne znamke SUN FRESH - Ugovor imetnika prejšnje besedne znamke Skupnosti SUNNY FRESH - Verjetnost zmede - Podobnost proizvodov, ki jih označujeta znamki v sporu - Pravica do izjave - Uredba (ES) št. 207/2009 - Členi 8(1)(b), 75 in 76))
   (2015/C 320/08)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Sunrider Corporation (zastopnika: N. Dontas in K. Markakis, dikogoroi)

      Toženi stranki: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, agent), Nannerl GmbH & Co. KG (zastopnik: A. Thünken, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               The Sunrider Corporation se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014.


title: Zadeva F-105/05: Sodba Sodišča za uslužbence z dne 11. julija 2007 – Dieter Wils proti Evropskemu parlamentu (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Povečanje stopnje prispevka v sistemu pokojninskega zavarovanja na podlagi določb kadrovskih predpisov, ki veljajo od 1. maja 2004 )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/46

         Sodba Sodišča za uslužbence z dne 11. julija 2007 – Dieter Wils proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-105/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Povečanje stopnje prispevka v sistemu pokojninskega zavarovanja na podlagi določb kadrovskih predpisov, ki veljajo od 1. maja 2004)
   (2007/C 199/88)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Dieter Wils (Altrier, Luksemburg) (zastopnika: G. Vandersanden in C. Ronzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: J. F. De Wachter in M. Mustapha Pacha)
   Predmet zadeve
   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti plačilnih listov tožeče stranke od julija 2004, ki vsebujejo povečanje stopnje prispevka v sistemu pokojninskega zavarovanja na 9,75 % na podlagi določb novih kadrovskih predpisov (prej T-399/05)
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Evropski parlament nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov D. Wilsa.

               3)

               D. Wils nosi polovico svojih stroškov.

               4)

               Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006, str. 28.


title: Zadeva C-620/16: Tožba, vložena 29. novembra 2016 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/15

         Tožba, vložena 29. novembra 2016 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-620/16)
   (2017/C 038/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: W. Mölls, L. Havas, J. Hottiaux, agenti)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj odloči tako:

               —

               Zvezna republika Nemčija je kršila Sklep Sveta 2014/699/EU (1) in člen 4(3) PEU, s tem ko je na 25. zasedanju Revizijskega odbora OTIF glasovala proti stališču, določenem v tem sklepu, ter podala javni ugovor zoper to stališče in zoper uresničevanje glasovalnih pravic, določeno v tem stališču.

               —

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge:
   Medvladna organizacija za mednarodni železniški promet (OTIF), ki poleg 26 držav članic prav tako spada k Evropski uniji, upravlja Konvencijo o mednarodnem železniškem prometu (COTIF).
   Na 25. zasedanju Revizijskega odbora OTIF se je glasovalo o nekaterih spremembah te konvencije in njenih prilog. Svet je glede nekaterih od teh točk v Sklepu 2014/699/EU določil stališče Unije.
   Nemčija je na zasedanju v dveh točkah glasovala proti stališču, določenem v tem sklepu, izrazila javni ugovor zoper to stališče in v enem primeru tudi zoper uresničevanje glasovalnih pravic, določeno v tem sklepu, s strani Unije.
   To ravnanje naj bi bilo v nasprotju z navedenim Sklepom 2014/699/EU in členom 4(3) PEU.

      (1)  Sklep Sveta z dne 24. junija 2014 o oblikovanju stališča, ki ga Evropska unija sprejme na 25. zasedanju Revizijskega odbora OTIF, glede določenih sprememb Konvencije o mednarodnem železniškem prometu (COTIF) in dodatkov k navedeni konvenciji (2014/699/EU) (UL L 293, str. 26).


title: Zadeva T-300/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2015 – Fricopan Back/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji, proizvedeni iz obnovljivih virov, in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka — Ničnostna tožba — Predlog za prilagoditev tožbenih predlogov — Neobstoj novega elementa — Nedopustnost)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2015 – Fricopan Back/Komisija
   (Zadeva T-300/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji, proizvedeni iz obnovljivih virov, in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka - Ničnostna tožba - Predlog za prilagoditev tožbenih predlogov - Neobstoj novega elementa - Nedopustnost))
   (2015/C 245/31)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fricopan Back GmbH Immekath (Klötze, Nemčija) (zastopniki: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme in T. Wielsch, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, agenta, skupaj z A. Lukom in C. Maurerjem, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Predlog za to, da se tožbeni razlogi te tožbe spremenijo v skladu s Sklepom Komisije C(2014) 8786 final z dne 25. novembra 2014 o državni pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije, se zavrže kot nedopusten.

               3.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo nadzornega organa EFTA se ustavi.

               4.

               Fricopan Back GmbH Immekath nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija, vključno s stroški, ki se nanašajo na postopek za izdajo začasne odredbe.

               5.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva C-2/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 3. januarja 2014 – kazenski postopek proti Thi Bich Ngoc Nguyen in Nadine Schönherr

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 3. januarja 2014 – kazenski postopek proti Thi Bich Ngoc Nguyen in Nadine Schönherr
      (Zadeva C-2/14)
      (2014/C 71/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

      Thi Bich Ngoc Nguyen
      Nadine Schönherr

         Drugi udeleženec v postopku: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali so zdravila v skladu z opredelitvijo iz Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (1), ki vsebujejo „snovi s seznama“ v uredbah (ES) št. 273/2004 (2) in (ES) št. 111/2005, (3) v skladu s členom 2(a) teh uredb vedno izključena iz njunih področij uporabe ali je treba to predpostavljati, le če so zdravila sestavljena tako, da snovi s seznama v smislu navedenih uredb ni mogoče uporabiti na enostaven način ali ekstrahirati z razpoložljivimi ali ekonomsko smiselnimi načini?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69.

         (2)  Uredba (ES) št. 273/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 8, str. 46).

         (3)  Uredba Sveta (ES) št. 111/2005 z dne 22. decembra 2004 o določitvi pravil za nadzor trgovine s predhodnimi sestavinami za prepovedane droge med Skupnostjo in tretjimi državami (UL L 22, str. 1).


title: Zadeva C-400/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for the Home Department proti M. G. (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2004/38/ES — Člen 28(3)(a) — Varstvo pred izgonom — Metoda izračuna obdobja desetih let — Upoštevanje obdobij prestajanja zaporne kazni)

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for the Home Department proti M. G.
   (Zadeva C-400/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2004/38/ES - Člen 28(3)(a) - Varstvo pred izgonom - Metoda izračuna obdobja desetih let - Upoštevanje obdobij prestajanja zaporne kazni)
   2014/C 85/11
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Secretary of State for the Home Department

      Tožena stranka: M. G.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Razlaga člena 28(3)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46) – Odločba o izgonu, sprejeta zaradi nujnih razlogov javne varnosti proti evropskemu državljanu, ki je prebival v državi članici gostiteljici preteklih deset let in mu je bila izrečena zaporna kazen – Pojem prebivanja v obdobju desetih let na ozemlju države članice gostiteljice – Možnost upoštevati obdobje prestajanja zaporne kazni – Izračun zahtevanega obdobja prebivanja bodisi od začetka prebivanja bodisi retroaktivno od odločbe o izgonu – Vpliv, v zadnjenavedenem primeru, prejšnje zaporne kazni

      Izrek

               1.

               Člen 28(3)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, je treba razlagati tako, da mora obdobje prebivanja desetih let iz te določbe načeloma biti nepretrgano in ga je treba izračunati s štetjem nazaj od datuma izdaje odločbe o izgonu zadevne osebe.

               2.

               Člen 28(3)(a) Direktive 2004/38 je treba razlagati tako, da obdobje prestajanja zaporne kazni zadevne osebe načeloma pretrga obdobje prebivanja v smislu te določbe in vpliva na dodelitev povečane stopnje varstva iz navedene določbe, tudi če je ta oseba v državi članici gostiteljici prebivala deset let pred začetkom prestajanja zaporne kazni. Vendar pa je to okoliščino mogoče upoštevati pri celoviti presoji, ki jo je treba opraviti za določitev, ali so bile prej nastale integracijske vezi z državo članico gostiteljico pretrgane.

      (1)  UL C 331, 27.10.2012.


title: Zadeva C-439/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 2. oktobra 2012 – Karin Gawelczyk proti Generali Lebensversicherung AG

text:
               15.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 2. oktobra 2012 – Karin Gawelczyk proti Generali Lebensversicherung AG
   (Zadeva C-439/12)
   2012/C 389/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in pritožnica: Karin Gawelczyk

      Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Generali Lebensversicherung AG

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 15(1), prvi stavek, Druge direktive Sveta 90/619/EGS z dne 8. novembra 1990 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju in določbah za olajšanje učinkovitega uresničevanja svobode opravljanja storitev ter o spremembah Direktive 79/267/EGS (druga direktiva o življenjskem zavarovanju) (1) ob upoštevanju člena 31(1) Direktive Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju, ki spreminja direktivi 79/267/EGS in 90/619/EGS (tretja direktiva o življenjskem zavarovanju) (2) razlagati tako, da nasprotuje določbi – kot je člen 5a(2), četrti stavek, Versicherungsvertragsgesetz (zakon o zavarovalnih pogodbah) v različici Drittes Gesetz zur Durchführung versicherungsrechtlicher Richtlinien des Rates der Europäischen Gemeinschaften (tretji zakon za prenos direktiv Sveta Evropskih skupnosti s področja zavarovanja) z dne 21. julija 1994 – v skladu s katero pravica do odstopa ali ugovora ugasne najpozneje eno leto po plačilu prve zavarovalne premije, tudi če zavarovalec ni bil poučen o pravici do odstopa ali ugovora?

      (1)  UL L 330, str. 50.

      (2)  UL L 360, str 1.


title: Zadeva C-569/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Special Commissioners of Income Tax, London – Združeno kraljestvo) – HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Posredni davki — Zbiranje kapitala — Zaračunavanje dajatve v višini 1,5 % za prenos ali izdajo delnic v okviru klirinške družbe ( clearance service ))

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Special Commissioners of Income Tax, London – Združeno kraljestvo) – HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-569/07) (1)

   (Posredni davki - Zbiranje kapitala - Zaračunavanje dajatve v višini 1,5 % za prenos ali izdajo delnic v okviru klirinške družbe („clearance service“))
   2009/C 282/10
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Special Commissioners of Income Tax, London

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd

      Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Special Commissioners of Income Tax, London – Razlaga členov 10 in 11 Direktive Sveta z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (69/335/EGS) (UL L 249, str. 25), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985 (UL L 156, str. 23), ter členov 43 ES, 49 ES in 56 ES – Ponudba družbe (A) s sedežem v neki državi članici za nakup delnic družbe (B) s sedežem v drugi državi članici v zameno za delnice, ki bodo uvrščene v kotacijo na borzi v drugi članici – zaračunavanje dajatve v višini 1,5 % za prenos ali izdajo delnic v okviru klirinške družbe („clearance service“)

      Izrek

   Člen 11(a) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985, je treba razlagati tako, da ob izdaji delnic v okviru klirinške družbe nasprotuje pobiranju dajatve, kot je ta v postopku v glavni stvari.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.