title: Zadeva F-81/15: Tožba, vložena 26. maja 2015 – ZZ in ZZ/Komisija

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/42

         Tožba, vložena 26. maja 2015 – ZZ in ZZ/Komisija
   (Zadeva F-81/15)
   (2015/C 262/57)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: ZZ in ZZ (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Ugotovitev nezakonitosti člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike in njihove Priloge I in razglasitev ničnosti odločbe OI o nevključitvi tožečih strank na seznam uradnikov, ki napredujejo v naziv AST 10 v letnem napredovalnem obdobju 2014

      Predlogi tožečih strank

               —

               Primarno: ugotovi naj se nezakonitost člena 45 Kadrovskih predpisov in Priloge I ter prehodnih ukrepov v zvezi s tem;

               —

               odločba OI z dne 14. novembra 2014 o nevključitvi tožečih strank na seznam uradnikov, ki napredujejo v naziv AST 10 v letnem napredovalnem obdobju 2014 v skladu s členom 45 Kadrovskih predpisov, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

               —

               Podredno: odločba OI z dne 14. novembra 2014 o nevključitvi tožečih strank na seznam uradnikov, ki napredujejo v naziv AST 10 v letnem napredovalnem obdobju 2014 v skladu s členom 45 Kadrovskih predpisov, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-63/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2012 – Oil Turbo Compressor proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Obveznost obrazložitve)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2012 – Oil Turbo Compressor proti Svetu
   (Zadeva T-63/12) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Obveznost obrazložitve)
   2012/C 379/41
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Teheran, Iran) (zastopnik: K. Kleinschmidt, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in Z. Kupčová, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu se v delu, v katerem se nanaša na družbo Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock), razglasi za ničen.

               2.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba Oil Turbo Compressor.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva F-20/06: Tožba, vložena  22. februarja 2006  — De Luca proti Komisiji

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/31

         Tožba, vložena 22. februarja 2006 — De Luca proti Komisiji
   (Zadeva F-20/06)
   (2006/C 108/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Patrizia De Luca (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev nezakonitosti člena 12 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 23. februarja 2005 o imenovanju tožeče stranke za delovno mesto administratorke na GD „Pravica, svoboda, varnost“, oddelek „Civil justice, rights and citizenship“, enota „Civil justice“, ker določa njeno razvrstitev v naziv A*9, plačilni razred 2, in začetek njene delovne dobe v plačilnem razredu od 1. februarja 2005;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka, ki je bila uradnica naziva A6 (postal A*10), je bila po začetku veljavnosti Uredbe (ES, Euratom) št. 723/2004 Sveta z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (1) na podlagi uspešno opravljenega natečaja COM/A/11/01, ki je bil objavljen leta 2001, imenovana za delovno mesto administratorke. Na podlagi člena 12 Priloge XII h Kadrovskim predpisom je bila razvrščena v naziv A*9.
   Tožeča stranka najprej trdi, da izpodbijana odločba zaradi kršitve okvira zakonitosti, ki ga določa obvestilo o natečaju, na katerem je bila sprejeta, in zaradi kršitve njene upravičenosti do kariere pomeni nazadovanje. Prav tako zatrjuje kršitev členov 4, 5, 29 in 31 Kadrovskih predpisov ter načel dobrega upravljanja in sorazmernosti.
   Tožeča stranka meni, da navedena odločba krši tudi načelo enakega obravnavanja in načelo prepovedi diskriminacije. Na eni strani naj bi bila namreč razvrstitev uspešnih kandidatov iz istega natečaja ali natečaja na isti ravni določena različno, in sicer glede na to, ali so bili zaposleni pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 723/2004 ali po njem. Na drugi strani naj bi bila v nasprotju s pravili, ki se uporabljajo predvsem za imenovanje začasnega uslužbenca v uradnika, delovna doba v plačilnem razredu tožeče stranke določena, ne da bi se upoštevala delovna doba, ki jo je pridobila kot uradnica naziva A*10.
   Nazadnje tožeča stranka uveljavlja načelo zaupanja v pravo, ker je lahko pričakovala, da bo imenovana v naziv, naveden v obvestilu o natečaju.

      (1)  ULUE L 124, 27.4.2004, str. 1.


title: Zadeva C-325/12: Tožba, vložena 10. julija 2012 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/22

         Tožba, vložena 10. julija 2012 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-325/12)
   2012/C 287/41
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Hetsch, P. Guerra e Andrade in L. Nicolae)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2009/136/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembah Direktive 2002/22/ES o univerzalnih storitvah in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami, Direktive 2002/58/ES o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij in Uredbe (ES) št. 2006/2004 o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov, ali jih vsaj ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 4 te direktive;

               —

               Portugalski republiki naj se v skladu s členom 260(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije zaradi kršitve obveznosti o obvestilu glede vseh ukrepov o prenosu Direktive 2009/136/ES naloži plačilo denarne kazni 22 014,72 EUR na dan od razglasitve sodbe Sodišča;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Portugalska država ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvajanje Direktive 2009/136/ES. Oziroma jih vsaj ni sporočila Komisiji.
   Portugalska države je v nacionalno pravo poskusila prenesti zgolj del Direktive 2009/136/ES, ki se nanaša na spremembe Direktive 2002/22/ES. Prenesti je treba še del Direktive 2009/136/ES, ki spreminja Direktivo 2002/58/ES (varstvo zasebnosti in elektronske komunikacije).
   V skladu s členom 260(3) PDEU lahko Komisija ob vložitvi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 258 PDEU Sodišču predlaga, naj v sodbi, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti države članice o obvestilu glede ukrepov o prenosu direktive, sprejete v skladu z zakonodajnim postopkom, zadevni državi članici naloži plačilo pavšalnega zneska ali denarne kazni.
   V skladu z obvestilom Komisije o izvajanju člena 260(3) PDEU (2) se denarna kazen, ki jo predlaga Komisija, izračuna v skladu z metodo, pojasnjeno v obvestilu o izvajanju člena 228 ES.
   Tako določitev sankcije temelji na merilih resnosti kršitve, trajanja kršitve in nujnosti zagotoviti odvračilni učinek sankcije.
   Komisija ob upoštevanju pomembnosti kršenih določb prava Unije in posledic kršitve za splošne in posamezne interese predlaga koeficient resnosti 8.

      (1)  UL L 337, str. 11.

      (2)  UL 2011, C 12, str. 1.


title: Zadeva T-69/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2010 – Provincie Groningen in Provincie Drenthe proti Komisiji ( Ničnostna tožba — ESRR — Odločba o znižanju pomoči in o naložitvi delnega povračila izplačanih zneskov — Regionalne enote — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost )

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2010 – Provincie Groningen in Provincie Drenthe proti Komisiji
   (Zadeva T-69/09) (1)

   (Ničnostna tožba - ESRR - Odločba o znižanju pomoči in o naložitvi delnega povračila izplačanih zneskov - Regionalne enote - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost)
   2010/C 328/50
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Provincie Groningen (Nizozemska) in Provincie Drenthe (Nizozemska) (zastopnika: C. Dekker in E. Belhadj, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Steiblytė in W. Roels, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti dela odločbe Komisije C(2008) 8355 z dne 11. decembra 2008 o znižanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ki je bila dodeljena na podlagi enotnega programskega dokumenta št. 97.07.13.003 v okviru Cilja 2 za regiji Groningen in Drenthe (Nizozemska) v skladu z odločbo Komisije C(1997) 1362 z dne 26. maja 1997.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Provincie Groningen in Provincie Drenthe se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva T-88/13 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2015 – Z/Sodišče (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Nepristranskost Sodišča za uslužbence — Predlog za izločitev sodnika — Premestitev — Interes službe — Pravilo ujemanja med nazivom in delovnim mestom — Člen 7(1) Statuta — Disciplinski postopek — Pravica do obrambe)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2015 – Z/Sodišče
   (Zadeva T-88/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Nepristranskost Sodišča za uslužbence - Predlog za izločitev sodnika - Premestitev - Interes službe - Pravilo ujemanja med nazivom in delovnim mestom - Člen 7(1) Statuta - Disciplinski postopek - Pravica do obrambe))
   (2015/C 262/22)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Z (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: F. Rollinger, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije (zastopnik: A. Placco, agent)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 5. decembra 2012 v zadevi Z/Sodišče (F-88/09 in F-48/10, ZOdl. JU, EU:F:2012:171), s katero se predlaga razveljavitev navedene sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) v zadevi Z/Sodišče (F-88/09 in F-48/10, ZOdl. JU, EU:F:2012:171) se razveljavi v delu, v katerem je bil z njo kot brezpredmeten zavrnjen tožbeni razlog, podan v zadevi F-48/10, ki se nanaša na nepristojnost odbora za ugovore in nezakonitost člena 4 Sklepa Sodišča Evropske unije z dne 4. maja 2004 o izvajanju pooblastil, ki so s kadrovskimi predpisi za uradnike Evropske unije podeljena organu za imenovanja, s pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije pa organu za sklepanje pogodb o zaposlitvi.

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               Tožba v zadevi F-48/10 se zavrne v delu, v katerem temelji na tožbenem razlogu, ki se nanaša na nepristojnost odbora za ugovore in nezakonitost člena 4 Sklepa Sodišča Evropske unije z dne 4. maja 2004 o izvajanju pooblastil, ki so s kadrovskimi predpisi za uradnike Evropske unije podeljena organu za imenovanja, s pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije pa organu za sklepanje pogodb o zaposlitvi.

               4.

               V zvezi s stroški, ki so nastali na tej stopnji, se odloči, da Z nosi tri četrtine stroškov, ki jih je priglasilo Sodišče, in tri četrtine svojih stroškov, Sodišče pa nosi četrtino svojih stroškov in četrtino stroškov, ki jih je priglasil Z.

      (1)  UL C 233, 10.8.2013.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. junija 2005 v zadevi C-266/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Pogajanja, sklenitev, ratifikacija in uveljavitev bilateralnih sporazumov s strani ene države članice — Prevoz blaga ali oseb po celinskih plovnih poteh — Zunanja pristojnost Skupnosti — Člen 10 ES — Uredbi (EGS) št. 3921/91 in (ES) št. 1356/96))

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/6

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 2. junija 2005
   v zadevi C-266/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Pogajanja, sklenitev, ratifikacija in uveljavitev bilateralnih sporazumov s strani ene države članice - Prevoz blaga ali oseb po celinskih plovnih poteh - Zunanja pristojnost Skupnosti - Člen 10 ES - Uredbi (EGS) št. 3921/91 in (ES) št. 1356/96))
   (2005/C 182/12)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-266/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. Schmidt et M. W. Wils) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 18. junija 2003, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), K. Lenaerts, S. von Bahr in K. Schiemann, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 2. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da se je pogajalo, sklenilo, ratificiralo in uveljavilo

                           —

                           Sporazum med vlado Velikega vojvodstva Luksemburg in vlado Zvezne Republike Češke in Slovaške o prevozu po celinskih plovnih poteh, podpisan v Luxembourgu dne 30. decembra 1992,

                           —

                           Sporazum med vlado Velikega vojvodstva Luksemburg in vlado Romunije o prevozu po celinskih plovnih poteh, podpisan v Bukarešti dne 10. novembra 1992, in

                           —

                           Sporazum med vlado Velikega vojvodstva Luksemburg in vlado Republike Poljske o prevozu po celinskih plovnih poteh, podpisan v Luxembourgu dne 9. marca 1994,

                     ne da bi sodelovalo ali se posvetovalo s Komisijo Evropskih skupnosti, ni izpolnilo obveznosti iz člena 10 ES.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti in Veliko vojvodstvo Luksemburg nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.


title: Zadeva C-270/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 28. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/18

         Sklep predsednika Sodišča z dne 28. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski
   (Zadeva C-270/08) (1)

   (2009/C 6/36)

      Jezik postopka: madžarščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva T-419/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – Cybergun proti UUNT – Umarex Sportwaffen (AK 47) ( „Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti AK 47 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Člena 7(1)(c) in 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – Cybergun proti UUNT – Umarex Sportwaffen (AK 47)
   (Zadeva T-419/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti AK 47 - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člena 7(1)(c) in 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 145/43
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cybergun SA (Bondoufle, Francija) (zastopnik: S. Guyot, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem:: Umarex Sportwaffen GmbH Co. KG (Arnsberg, Nemčija) (zastopnik: M.-H. Hoffmann, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. avgusta 2009 (zadeva R 1101/2007-1), ki se nanaša na postopek za ugotovitev ničnosti, ki poteka med družbama Umarex Sportwaffen GmbH Co. KG in Cybergun SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Cybergun SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva T-322/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  16. marca 2006  — Telefon & Buch proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Dopustnost tožbe — Nepredvidljive okoliščine — Zahteva za ugotovitev ničnosti — Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 — Besedna znamka WEISSE SEITEN — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen (7)(1) od (b) do (d) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/17

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. marca 2006 — Telefon & Buch proti UUNT
   (Zadeva T-322/03) (1)

   („Znamka Skupnosti - Dopustnost tožbe - Nepredvidljive okoliščine - Zahteva za ugotovitev ničnosti - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 - Besedna znamka WEISSE SEITEN - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen (7)(1) od (b) do (d) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 108/27)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Telefon & Buch Verlagsgesellschaft mbH (Salzburg, Avstrija) (zastopnika: H. Zeiner in M. Baldares del Barco, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Herold Business Data GmbH & Co. KG (Mödling, Avstrija) (zastopniki: A. Lensing-Kramer, C. von Nussbaum in U. Reese, avocats)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. junija 2003 (združeni zadevi R 580/2001-1 in R 592/2001-1) glede postopka razveljavitve med Herold Business Data AG in Telefon & Buch Verlagsgesellschaft mbH
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov, razen stroškov intervenienta.

               3)

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi C-214/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 88/609/EGS — Onesnaženje zraka — Velike kurilne naprave)

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/7

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 8. julija 2004
   v zadevi C-214/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 88/609/EGS - Onesnaženje zraka - Velike kurilne naprave)
   (2004/C 217/13)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-214/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. C. Schieferer in G. Valero Jordana) proti Republiki Avstriji (zastopnika: H. Dossi in E. Riedl) zaradi ugotovitve, da Republika Avstrija, s tem da ni pravilno prenesla Direktive Sveta 88/609/EGS z dne 24. novembra 1998 o omejevanju emisij določenih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav (UL L 336, str. 1), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 94/66/ES z dne 15. decembra 1994 (UL L 337. str. 83), ni izpolnila obveznosti iz te spremenjene Direktive, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann predsednik senata, A. Rosas, A. La Pergola, sodnika, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), sodnica, in K. Lenaerts, sodnik, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, dne 8. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Republika Avstrija ni izpolnila obveznosti iz člena 2, alinee 6, 8, 9 in 10, v povezavi s členom 4(1) in Prilogami III do VII, in iz člena 9(2) in (3) Direktive Sveta 88/609/EGS z dne 24. novembra 1998 o omejevanju emisij določenih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 94/66/ES z dne 15. decembra 1994, s tem da

                           —

                           je sprejela v členu 22(1) Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen (Uredbe o vzdrževanju čistosti zraka za kotle), opredelitev „naprave s kombiniranim gorivom“, ki se razlikuje od tiste iz člena 2, alinea 8, Direktive,

                           —

                           ni prenesla v ustrezne nacionalne predpise, se pravi Lufreinhaltegesetz für Kesselanlagen (Zakon o vzdrževanju čistoče zraka za kotle) in Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen, opredelitev „nove naprave’ in „obstoječe naprave“ iz člena 2(9) in (10) Direktive,

                           —

                           je nepopolno prenesla v ustrezne nacionalne predpise, ki urejajo varovanje kakovosti zraka, mejne vrednosti emisij, določenih v členu 4(1) in v Prilogah III do VII za žveplov dioksid, dušikove okside in prah, zlasti kolikor odstopajo od opredelitve pojma „gorivo“ iz člena 2(6) Direktive, in

                           —

                           je nepopolno prenesla v Lufreinhaltegesetz für Kesselanlagen in Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen odstavka 2 in 3 člena 9 Direktive v zvezi z izračunom mejnih vrednosti emisij za kurilne naprave s kombiniranim kurivom, ki za lastno porabo uporabljajo ostanke destiliranja in rafiniranja surove nafte in sicer same ali pa skupaj z drugimi gorivi.

               2)

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 158, 5. 7. 2003


title: Zadeva T-328/05: Tožba, vložena 26. avgusta 2005 — Apple Computer proti UUNT

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/28

         Tožba, vložena 26. avgusta 2005 — Apple Computer proti UUNT
   (Zadeva T-328/05)
   (2005/C 281/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Apple Computer, Inc. (Cupertino, ZDA) (zastopniki: P. Rawlinson, S. Jones, J. Rutter, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: TKS-Teknosoft S.A. (Treplex, Švica)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe št. R 416/2004-4;

               —

               razveljavitev odločbe oddelka za ugovore št. 851/2004; in

               —

               naložitev stroškov tožeče stranke/pritožnika v zvezi s to tožbo in pritožbo pred odborom za pritožbe ter ugovorom pred oddelkom za ugovore nasprotni stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka QUARTZ za proizvode iz razreda 9 (prijava št. 1 421 130)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: TKS-Teknosoft S.A.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka Skupnosti QUARTZ za proizvode iz razredov 9 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru ugodeno za vse izpodbijane proizvode

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe tožeče stranke

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) of Uredbe Sveta št. 40/94, ker ne obstaja verjetnost zmede med spornima znamkama v upoštevni javnosti. Oddelek za ugovore in odbor za pritožbe sta zmotno ugotovila podobnost med zadevnimi proizvodi in nista ocenila verjetnosti zmede glede na upoštevne potrošnike in sta s tem omogočila nasprotni stranki TKS-Teknosoft S.A. monopol znamke.


title: Zadeva T-71/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2010 – Xeda International proti Komisiji ( „Izdaja začasne odredbe — Direktiva 91/414/EGS — Odločba o nevključitvi difenilamina v Prilogo I k Direktivi 91/414 — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti“ )

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/40

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2010 – Xeda International proti Komisiji
   (Zadeva T-71/10 R)
   („Izdaja začasne odredbe - Direktiva 91/414/EGS - Odločba o nevključitvi difenilamina v Prilogo I k Direktivi 91/414 - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti“)
   2010/C 179/70
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Xeda International SA (Saint Andiol, Francija) (zastopniki: C. Mereu, K. Van Maldegem, odvetnika, in P. Sellar, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Bianchi in L. Parpala, zastopnika, skupaj z J. Stuyck, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve odločbe Komisije 2009/859/ES z dne 30. novembra 2009 o nevključitvi difenilamina v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov (UL L 314, str. 79), do izreka sodbe v postopku v glavni stvari.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-412/13: Tožba, vložena 9. avgusta 2013 – Chin Haur Indonesia proti Svetu

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/27

         Tožba, vložena 9. avgusta 2013 – Chin Haur Indonesia proti Svetu
   (Zadeva T-412/13)
   2013/C 274/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chin Haur Indonesia, PT (Tangerang, Indonezija) (zastopnika: T. Müller-Ibold in F.-C. Laprévote, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 1(1) in (3) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 501/2013 (1) v delu, v katerem se nanaša na razširitev protidampinške dajatve na tožečo stranko in zavrača njen zahtevek za izvzetje, razglasi za delno ničen;

               —

               Svetu naloži plačilo sodnih in drugih stroškov in izdatkov tožeče stranke, povezanih s to zadevo; in

               —

               sprejme vse druge ukrepe, za katere meni, da so ustrezni.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija in Svet nista dokazala izogibanja pri uvozih iz Indonezije, s čimer sta storila očitno napako pri presoji, ker:

                           —

                           je ugotovitev, da je prišlo do spremembe vzorca trgovanja, očitno napačna;

                           —

                           je Svet napačno trdil, da so proizvajalci v Indoneziji, natančneje tožeča stranka, pretovarjali kolesa iz Kitajske v EU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je napačno ugotovil, da tožeča stranka ni bila pripravljena sodelovati in da tako nesodelovanje upravičuje zavrnitev njenega izvzetja, ker:

                           —

                           je tožeča stranka sodelovala po najboljših zmožnostih;

                           —

                           ugotovitev nesodelovanja ni upravičena;

                           —

                           ugotovitev Sveta o nesodelovanju ni obrazložena;

                           —

                           Svet ni upošteval dodatnih informacij, ki jih je posredovala tožeča stranka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev procesnih pravic tožeče stranke v preiskavi, ker:

                           —

                           Komisija ni izpolnila svoje obveznosti nepristranske presoje dokazov, s katerimi razpolaga;

                           —

                           so bile pri preiskavi, ki jo je opravila Komisija, storjene kršitve postopka.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: zavrnitev zahtevka tožeče stranke za izvzetje pomeni kršitev načela enakega obravnavanja, ker:

                           —

                           je Komisija tožečo stranko s tem, ko je izvoznikom v podobnem položaju priznala izvzetje, njen zahtevek za izvzetje pa zavrnila, postavila v slabši položaj;

                           —

                           se je tožečo stranko nepravilno obravnavalo enako kot proizvajalce, ki so v celoti zavrnili sodelovanje.

               5.

               Peti tožbeni razlog: ugotovitve škode in dampinga v Izvedbeni uredbi niso v skladu z osnovno protidampinško uredbo, ker:

                           —

                           je ugotovitev slabitve popravljalnega učinka protidampinške dajatve napačna;

                           —

                           je Komisija ugotovila damping s pomočjo nezanesljivih in neprimernih podatkov ter napačno zavrnila preučitev podatkov o cenah, ki jih je posredovala tožeča stranka.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 501/2013 z dne 29. maja 2013 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 990/2011 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne (UL L 153, str. 1).


title: Zadeva T-156/09: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. junija 2009 – Four Ace International proti UUNT (skiken)

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/21

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. junija 2009 – Four Ace International proti UUNT (skiken)
   (Zadeva T-156/09) (1)

   2009/C 233/44

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. oktobra 2004 v zadevi T-257/02, K proti Sodišču Evropskih skupnosti (Uradniki — Odškodninska tožba — Izpostavljanje azbestu — Poklicna bolezen — Škoda)

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/16

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi T-257/02, K proti Sodišču Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Odškodninska tožba - Izpostavljanje azbestu - Poklicna bolezen - Škoda)
   (2004/C 314/42)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi 257/02, K, uradnik Sodišča Evropskih skupnosti, stanujoč v Luksemburgu (Luksemburg), ki ga zastopata J. Iturriagagoitia Bassas in K. Delvolvé, avocats, proti Sodišču Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Schauss, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi predloga za povračilo telesne, nepremoženjske, poklicne in denarne škode, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica, M. Vilaras, sodnik; sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 274, 9.11.2002.


title: Zadeva T-551/08: Tožba, vložena 15. decembra 2008 – H & R ChemPharm proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/32

         Tožba, vložena 15. decembra 2008 – H & R ChemPharm proti Komisiji
   (Zadeva T-551/08)
   (2009/C 55/60)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: H & R ChemPharm GmbH (Salzbergen, Nemčija) (zastopnika: M. Klusmann in S. Thomas, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, sorazmerno naj se zniža globa, ki je bila naložena tožeči stranki v izpodbijani odločbi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2008) 5476 konč. z dne 1. oktobra 2008 v zadevi COMP/39.181 – Voski za sveče, s katero je tožena stranka ugotovila, da so določena podjetja, in med njimi tožeča stranka, z nepretrganim sodelovanjem pri sporazumu in/ali usklajenem ravnanju v sektorju parafinskih voskov kršila člen 81(1) ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.
   Tožeča stranka s prvim tožbenim razlogom uveljavlja kršitev pravic obrambe, ker se v izpodbijani odločbi ne razlikuje med njo in drugimi družbami, ki jim je bila ločeno naložena globa, ampak enopomensko govor zgolj o „H & R/Tudapetrol“. Za tožečo stranko je nepredstavljivo, kako je lahko dejansko prispevala k dejanjem. Zato so kršene pravice obrambe, saj mora iz očitkov in odločbe nedvomno izhajati, katera dejanska ravnanja vodijo do očitka kršitve prava in do globe, ki na tem temelji.
   Podredno, tožeča stranka v drugem tožbenem razlogu izpodbija manjkajoč dokaz kršitve z njene strani. Komisija je na podlagi svojega pavšalnega dokazovanja zoper vse naslovnike odločbe spregledala, da ne obstajajo nobeni dokazi za kršitev tožeče stranke. Tožeča stranka očita, da Komisija ni izvedla jasno ločujoče in posamezne presoje dokazov, ki bi lahko in bi morala pokazati, da iz navedenih dokazov ne izhaja kršitev tožeče stranke.
   Tožeča stranka nato podredno v tretjem tožbenem razlogu očita, da je bil izhodiščni znesek za izračun globe napačno previsoko določen.
   Še bolj podredno, tožeča stranka s četrtim tožbenim predlogom uveljavlja kršitev načela sorazmernosti in kršitev prepovedi diskriminacije zaradi napačne presoje pri izračunu globe. Natančneje, očita Komisiji, da je storila napako pri presoji, ker je določila na 17 % delež prometa za resnost kršitve ter vstopne pristojbine, ter da je višina globe nesorazmerna zaradi nesorazmernega upoštevanja velikosti podjetja. Končno tožeča stranka opozarja na nedopustno retroaktivno uporabo smernic za izračun glob 2006 za predloženi primer.


title: Zadeva T-829/14: Tožba, vložena 29. decembra 2014 – Antrax It/UUNT Vasco Group (radiatorji za ogrevanje)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/48

         Tožba, vložena 29. decembra 2014 – Antrax It/UUNT Vasco Group (radiatorji za ogrevanje)
   (Zadeva T-829/14)
   (2015/C 065/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Antrax It Srl (Resana, Italija) (zastopnik: L. Gazzola, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vasco Group BVBA (Dilsen, Belgija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik spornega modela: tožeča stranka

      Zadevni sporni model: model Skupnosti za proizvode „radiatorji za ogrevanje“ – model Skupnosti št. 593959-0002

      Izpodbijana odločba: Odločba tretjega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 10. oktobra 2014 v zadevi R 1273/2013-3

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odredi združitev z zadevo, v kateri tožeča stranka izpodbija odločbo R 1272/2013-3 UUNT, ker je ta odločba popolnoma enaka odločbi, ki se izpodbija v tej zadevi;

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila ugotovljena ničnost modela Skupnosti št. 593959-0002, ker ni imel individualne narave, in zato ugotovi, da je ta model veljaven, ne da bi zadevo tretjič predložilo Uradu;

               —

               izpodbijano odločbo UUNT razveljavi v delu, v katerem je bilo družbi Antrax IT s.r.l. naloženo plačilo stroškov;

               —

               UUNT in družbi Vasco Group BVBA naloži, naj družbi Antrax IT s.r.l. solidarno plačata stroške, dodatke in stroške pravde, skupaj z zneski na podlagi zakona;

               —

               družbi Vasco Group BVBA naloži, naj družbi Antrax IT s.r.l. plača stroške, tehnične dodatke in stroške pravde, skupaj z zneski na podlagi zakona, ki so družbi Antrax IT s.r.l. nastali v postopku pred UUNT;

               —

               ugotovi nezdružljivost člena 1(d) Uredbe št. 216/96 s členom 41 Listine iz Nice;

      Navajana tožbena razloga

               —

               Tožbena razloga in bistvene trditve so enaki kot v zadevi T-828/14.


title: Zadeva C-571/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 6. decembra 2012 – SIA Greencarrier Freight Services Latvia proti Valsts ieņēmumu dienests

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 6. decembra 2012 – SIA Greencarrier Freight Services Latvia proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-571/12)
   2013/C 38/21
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka na prvi stopnji: SIA Greencarrier Freight Services Latvia

      Tožena stranka na prvi stopnji: Valsts ieņēmumu dienests

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 70(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 2913/92 (1) mogoče razlagati tako, da je rezultate pregleda dela blaga, navedenega na deklaraciji, mogoče razširiti na blago iz prejšnjih deklaracij, ki ni bilo predmet delnega pregleda, vendar je bilo deklarirano z isto oznako kombinirane nomenklature in je izviralo od istega proizvajalca ter je bilo glede na podatke o poimenovanju in sestavi blaga, ki so navedeni na potrdilih tega proizvajalca, popolnoma enako blagu, navedenemu na deklaraciji, iz katere so bili vzeti vzorci za delni pregled?
               Z drugimi besedami:
               Ali pojem „deklaracija“ v smislu člena 70(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 2913/92 zajema tudi deklaracije, iz katerih niso bili vzeti vzorci za pregled, vendar je bilo na njih deklarirano popolnoma enako blago (blago je deklarirano pod isto oznako kombinirane nomenklature, izvira od istega proizvajalca in na potrdilih proizvajalca sta za blago navedena isto ime in ista sestava)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali se sme dopustiti razširitev rezultatov delnega pregleda blaga, določenega v členu 70(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 2913/92, na deklaracije, v zvezi s katerimi deklarant iz objektivnih razlogov ne more zahtevati dodatnega pregleda v skladu s členom 70(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 2913/92, ker ni mogoče predložiti blaga za pregled v skladu s členom 78(2) Uredbe št. 2913/92?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).


title: Zadeva C-441/09: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Uporaba nižje stopnje — Žive živali, običajno namenjene uporabi za pripravo živil, namenjenih za prehrano ljudi in živali — Dobave, uvoz in pridobitve nekaterih živih živali, zlasti konjev)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-441/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Uporaba nižje stopnje - Žive živali, običajno namenjene uporabi za pripravo živil, namenjenih za prehrano ljudi in živali - Dobave, uvoz in pridobitve nekaterih živih živali, zlasti konjev)
   2011/C 204/14
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou, B.-R. Killmann, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer, zastopnik)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in B. Beaupère-Manokha, zastopnika), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. M. Wissels in M. Noort, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 96 in 98 v povezavi s Prilogo III k Direktivi Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Znižana stopnja – Dobava, uvoz in pridobitev nekaterih živih živali (zlasti konjev), ki niso namenjene za pripravo ali proizvodnjo živil, namenjenih za prehrano ljudi in živali.

      Izrek

               1.

               Ob uporabi nižje stopnje davka na dodano vrednost na vso dobavo, uvoz in pridobitve konj znotraj Skupnosti, Republika Avstrija ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členoma 96 in 98 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, v povezavi z njeno Prilogo III.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Francoska republika in Kraljevina Nizozemska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-269/08: Tožba, vložena 20. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/16

         Tožba, vložena 20. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-269/08)
   (2008/C 197/28)
   Jezik postopka: malteščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in K. Xuereb, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Sodišče naj ugotovi, da Republika Malta, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite oziroma v vsakem primeru ni o njih obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz Direktive;

               —

               Republiki Malti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 10. oktobra 2006.

      (1)  UL L 304, str. 12.


title: Zadeva T-184/17: Tožba, vložena 21. marca 2017 – Leifheit/EUIPO (Upodobitev štirih zelenih kvadratov)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/33

         Tožba, vložena 21. marca 2017 – Leifheit/EUIPO (Upodobitev štirih zelenih kvadratov)
   (Zadeva T-184/17)
   (2017/C 161/47)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Leifheit AG (Nassau, Nemčija) (zastopniki: G. Hasselblatt, V. Töbelmann in P. Schneider, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija (Upodobitev štirih zelenih kvadratov) – Prijava št. 14 781 819

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. januarja 2017 v zadevi R 1115/2016-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-196/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. julija 2011 – Apotheke DocMorris proti UUNT (Predstavljanje zelenega in belega kroga)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. julija 2011 – Apotheke DocMorris proti UUNT (Predstavljanje zelenega in belega kroga)
   (Zadeva T-196/10) (1)

   2011/C 282/90
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva C-194/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus (Estonija) 7. aprila 2016 – Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan/Svensk Handel AB

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus (Estonija) 7. aprila 2016 – Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan/Svensk Handel AB
      (Zadeva C-194/16)
      (2016/C 211/45)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Riigikohus

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Svensk Handel AB

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 7, točka 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) razlagati tako, da lahko oseba, katere pravice naj bi bile kršene z objavo napačnih podatkov o njej na internetu in s tem, da se komentarjev, ki se nanašajo nanjo, ni izbrisalo, vloži tožbo za popravek napačnih podatkov in umik komentarjev, ki kršijo njene pravice, pred sodišči vsake države članice, na ozemlju katere so ali so bile dostopne na internetu objavljene informacije, v zvezi s škodo, ki je nastala v tej državi članici?

                  2.

                  Ali je treba člen 7, točka 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da lahko pravna oseba, katere pravice naj bi bile kršene z objavo napačnih podatkov o njej na internetu in s tem, da se komentarjev, ki se nanašajo nanjo, ni umaknilo, uveljavlja zahtevke za popravek podatkov, naložitev obveznosti umika komentarjev in nadomestilo premoženjske škode, ki je nastala z objavo napačnih podatkov na internetu, v zvezi s celotno njej nastalo škodo pri sodiščih države, v kateri ima središče svojih interesov?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 7, točka 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da

                              —

                              je treba izhajati iz tega, da je središče interesov pravne osebe in torej kraj nastanka škode v državi članici, v kateri ima svoj sedež, ali

                              —

                              je pri določitvi središča interesov pravne osebe in torej kraja nastanka škode treba upoštevati vse okoliščine, kot na primer sedež in obrate pravne osebe, sedež njenih strank ter način, kako se sklepajo posli?

         (1)  UL L 351, str. 1.


title: Zadeva C-220/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Hannover – Nemčija) – Andreas Ingemar Thiele Meneses proti Region Hannover (Državljanstvo Unije — Člena 20 PDEU in 21 PDEU — Pravica do prostega gibanja in prebivanja — Državljan države članice — Izobraževanje v drugi državi članici — Dodelitev pomoči za izobraževanje — Pogoj stalnega prebivališča — Kraj izobraževanja v državi prebivališča prosilca ali v sosednji državi — Omejena izjema — Posebne okoliščine prosilca)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Hannover – Nemčija) – Andreas Ingemar Thiele Meneses proti Region Hannover
   (Zadeva C-220/12) (1)

   (Državljanstvo Unije - Člena 20 PDEU in 21 PDEU - Pravica do prostega gibanja in prebivanja - Državljan države članice - Izobraževanje v drugi državi članici - Dodelitev pomoči za izobraževanje - Pogoj stalnega prebivališča - Kraj izobraževanja v državi prebivališča prosilca ali v sosednji državi - Omejena izjema - Posebne okoliščine prosilca)
   2013/C 367/24
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Andreas Ingemar Thiele Meneses

      Tožena stranka: Region Hannover

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Hannover – Razlaga členov 20 PDEU in 21 PDEU – Pomoč za izobraževanje (BAföG) – Ureditev države članice, ki to pomoč za svoje državljane, ki imajo stalno prebivališče v tujini, pogojuje z obstojem „posebnih okoliščin“ in omejuje kraj izobraževanja na državo stalnega prebivališča ali njej sosednjo državo

      Izrek

   Člena 20 PDEU in 21 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki dodelitev pomoči za izobraževanje v drugi državi članici načeloma pogojuje z edinim pogojem, da ima prosilec stalno prebivališče v smislu te ureditve na nacionalnem ozemlju, in ki – če je prosilec državljan te države brez stalnega prebivališča na njenem ozemlju – pomoč za izobraževanje v tujini predvideva le, če gre za državo prebivališča prosilca ali njej sosednjo državo in to upravičujejo posebne okoliščine.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva T-139/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. septembra 2009 – The Smiley Company proti UUNT (Predstavljanje polovice nasmeha smiley) ( Znamka Skupnosti — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Figurativna znamka, ki predstavlja polovico nasmeha smiley — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člena 146(1) in 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 151(1), in 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/63

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. septembra 2009 – The Smiley Company proti UUNT (Predstavljanje polovice nasmeha smiley)
   (Zadeva T-139/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Figurativna znamka, ki predstavlja polovico nasmeha smiley - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člena 146(1) in 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 151(1), in 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 267/112
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: The Smiley Company SPRL (Bruselj, Belgija) (zastopnik: A. Deutsch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. februarja 2008 (R 958/2007-4) glede mednarodne registracije, v kateri je imenovana Evropska skupnost, figurativne znamke, ki predstavlja polovico nasmeha smiley.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               The Smiley Company SPRL se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, povezanimi z njenim vstopom v postopek namesto Franklina Loufranija.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008.


title: Zadeva C-146/16: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verband Sozialer Wettbewerb eV/DHL Paket GmbH (Predhodno odločanje — Nepoštene poslovne prakse — Oglas v tiskanem mediju — Opustitev bistvenih informacij — Dostop do teh informacij prek spletnega mesta, na katerem se opravlja distribucija zadevnih izdelkov — Izdelki, ki jih proda oseba, ki je objavila oglas, ali tretje osebe)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/4

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verband Sozialer Wettbewerb eV/DHL Paket GmbH
   (Zadeva C-146/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Nepoštene poslovne prakse - Oglas v tiskanem mediju - Opustitev bistvenih informacij - Dostop do teh informacij prek spletnega mesta, na katerem se opravlja distribucija zadevnih izdelkov - Izdelki, ki jih proda oseba, ki je objavila oglas, ali tretje osebe))
   (2017/C 161/04)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Verband Sozialer Wettbewerb eV

      Tožena stranka: DHL Paket GmbH

      Izrek

   Člen 7(4) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da reklamni oglas, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki je zajet s pojmom „vabilo k nakupu“ v smislu te direktive, lahko izpolnjuje obveznost glede informacij iz te določbe. Predložitveno sodišče mora v vsakem posameznem primeru preučiti, prvič, ali prostorske omejitve v reklamnem besedilu upravičujejo dajanje na voljo informacij o dobavitelju le na platformi za spletno prodajo, in drugič, po potrebi, ali se informacije, ki se zahtevajo s členom 7(4)(b) navedene direktive, glede platforme za spletno prodajo posredujejo enostavno in hitro.

      (1)  UL C 243, 4.7.2016.


title: Zadeva T-346/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  24. novembra 2005  — Sadas proti UUNT (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ARTHUR ET FELICIE — Prejšnja figurativna znamka, ki vsebuje besedni element  Arthur  — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/13

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. novembra 2005 — Sadas proti UUNT
   (Zadeva T-346/04) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ARTHUR ET FELICIE - Prejšnja figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Arthur“ - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2006/C 22/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sadas SA (Tourcoing, Francija) (zastopnik: A. Bertrand, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: LTJ Diffusion SA (Colombes, Francija) (zastopnika: F. Fajgenbaum in S. Lederman, avocats)
   Predmet zadeve
   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. junija 2004 (zadeva R 393/2003-1) o postopku z ugovorom med Sadas SA in LTJ Diffusion SA.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov, razen stroškov intervenienta.

               3)

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 262 z dne 23.10.2004


title: Zadeva T-213/17: Tožba, vložena 5. aprila 2017 – Romantik Hotels & Restaurants/EUIPO – Hotel Preidlhof (ROMANTIK)

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/33

         Tožba, vložena 5. aprila 2017 – Romantik Hotels & Restaurants/EUIPO – Hotel Preidlhof (ROMANTIK)
   (Zadeva T-213/17)
   (2017/C 168/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Romantik Hotels & Restaurants AG (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: S. Hofmann in W. Göpfert, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hotel Preidlhof GmbH (Naturns, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „ROMANTIK“ –Znamka Unije št. 2 527 109

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. februarja 2017 v zadevi R 1257/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bila potrjena razglasitev ničnosti znamke Evropske unije 2 527 109 „ROMANTIK“ (besedna znamka), in

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) v povezavi s členom 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(3) v povezavi s členom 52(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-72/17: Tožba, vložena 3. februarja 2017 – Schmid/EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/59

         Tožba, vložena 3. februarja 2017 – Schmid/EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)
   (Zadeva T-72/17)
   (2017/C 104/83)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gabriele Schmid (Halbenrain, Avstrija) (zastopnica: B. Kuchar, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Gradec, Avstrija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Sporna znamka: mednarodna registracija znamke „Steirisches Kürbiskernöl“, v kateri je imenovana Evropska unija – mednarodna registracija št. 900 100

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. decembra 2017 v zadevi R 1768/2015-4

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo spremeni in znamko IR št. 900 100 za EU razglasi za neveljavno za vse blago;
               podredno,

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi na podlagi pomanjkljivega dokaza uporabe mednarodne registracije IR št. 900 100 kot znamke in zadevo vrne v odločanje EUIPO;

               —

               imetnici znamke vsekakor naloži plačilo stroškov tožeče stranke v postopku pred EUIPO in v tem postopku.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 15(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 55(1) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-43/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. februarja 2008 vložilo Bundespatentgerichts (Nemčija) – Pravna zadeva v zvezi s pravom znamk, ki zadeva: ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH in Predsednika Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. februarja 2008 vložilo Bundespatentgerichts (Nemčija) – Pravna zadeva v zvezi s pravom znamk, ki zadeva: ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH in Predsednika Deutsches Patent- und Markenamt
   (Zadeva C-43/08)
   (2008/C 107/19)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundespatentgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari
   ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH in Predsednik Deutsches Patent- und Markenamt
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba v skladu s členom 3 Direktive 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 (1) pri registraciji znamk enako obravnavati konkurirajoče si prijavitelje z namenom zagotovitve enakih konkurenčnih možnosti?

               2)

               Če je odgovor pritrdilen, ali mora sodišče preučiti konkretne indice različnega obravnavanja, ki ima za posledico izkrivljanje konkurence, in pri tem v svojo presojo vključiti prejšnje odločitve pristojnih organov v podobnih primerih?

               3)

               Če je odgovor pritrdilen, ali mora sodišče v primeru ugotovitve diskriminacije, ki ima za posledico izkrivljanje konkurence, prepoved takšne diskriminacije upoštevati pri razlagi in uporabi člena 3 Direktive 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988?

               4)

               Če je odgovor na vprašanja od 1 do 3 nikalen, ali mora biti, z namenom preprečevanja izkrivljanja konkurence, v nacionalni zakonodaji določena obveznost nacionalnih organov, da po uradni dolžnosti sprožijo postopek za ugotovitev ničnosti prejšnjih znamk, ki so bile neupravičeno registrirane?

      (1)  UL L 40, str. 1.


title: Zadeva T-145/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2012 – Bredenkamp in drugi proti Komisiji (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, spreti glede razmer v Zimbabveju — Izbris zadevnih oseb s seznama — Ničnostna tožba — Ustavitev postopka)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/23

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2012 – Bredenkamp in drugi proti Komisiji
      (Zadeva T-145/09) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, spreti glede razmer v Zimbabveju - Izbris zadevnih oseb s seznama - Ničnostna tožba - Ustavitev postopka)
      (2012/C 331/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabwe) in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v prilogi k temu sklepu (zastopniki: D. Vaughan, QC, P. Moser, barrister, in R. Khan, solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. van Nuffel, T. Scharf in M. Konstantinidis, zastopniki)

         Intervenienta v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva E. Jenkinson, I. Rao in F. Penlington, nato E. Jenkinson, I. Rao in C. Murrell, zastopniki, skupaj z D. Beard, QC) in Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Szostak, zastopnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 77/2009 z dne 26. januarja 2009 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 314/2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 23, str. 5), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 173/2010 z dne 25. februarja 2010 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 314/2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 51, str. 13) v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke.

         Izrek

                  1.

                  Postopek v zvezi s to tožbo se ustavi.

                  2.

                  Komisija nosi svoje stroške in plača stroške, ki so jih priglasili John Arnold Bredenkamp in družbe Alpha International (PVT) Ltd, Breco (Asia Pacific) Ltd, Breco (Eastern Europe) Ltd, Breco (South Africa) Ltd, Breco (UK) Ltd, Breco Group, Breco International, Breco Nominees Ltd, Breco Services Ltd, Corybantes Ltd, Echo Delta Holdings, Masters International Ltd, Piedmont (UK) Ltd, Raceview Enterprises, Scottlee Holdings (PVT) Ltd, Scottlee Resorts Ltd, Timpani Exports Ltd in Tremalt Ltd.

                  3.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska in Svet Evropske unije nosita vsak svoje stroške.

         (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva C-192/11: Tožba, vložena 20. aprila 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/13

         Tožba, vložena 20. aprila 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-192/11)
   2011/C 211/24
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Petrova in K. Herrmann)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke

   Komisija predlaga,

               —

               naj se ugotovi, da Republika Poljska s tem, da ni zavarovala vseh prostoživečih vrst ptic, naravno prisotnih na evropskem ozemlju držav članic, katerih varstvo je predvideno v Direktivi 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (1), in ni pravilno opredelila pogojev za določitev odstopanj od prepovedi, določenih v tej direktivi, ni izpolnila obveznosti iz členov 1, 5 in 9(1) in (2) te direktive;

               —

               naj se Republiki Poljski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Republika Poljska naj ne bi pravilno prenesla člen 1 Direktive 2009/147, saj za prostoživeče vrste ptic, naravno prisotne na evropskem ozemlju držav članic, ni uvedla varstva vrst. V skladu z nacionalnimi predpisi naj bi varstvo vrst veljalo zgolj za vrste ptic, registrirane na poljskem državnem ozemlju in navedene v Prilogah I in II k Rozporządzenie Ministra Środowiska z dnia 28 września 2004 r. w sprawie gatunków dziko występujących zwierząt objętych ochroną (uredba ministra za okolje z dne 28. septembra 2004 o varovanih prostoživečih živalskih vrstah) (2).
   Republika Poljska naj ne bi pravilno prenesla niti člen 5 Direktive 2009/147, saj prepoved hrambe praznih jajc in zadrževanje vrst ptic, ki se jih ne sme loviti ali ujeti, zajema samo vrste ptic, ki so registrirane na poljskem državnem ozemlju.
   Poleg tega naj Republika Poljska ne bi pravilno prenesla člen 9(1) Direktive 2009/147, saj naj bi, prvič, Ustawa z 16 kwietnia 2004 r. o ochronie przyrody (zakon z dne 16. aprila 2004 o varstvu narave) (3) uvedla možnost, da se določijo odstopanja iz razlogov, ki niso navedeni v tem členu, drugič, naj bi določbe zakona o varstvu narave presegale obseg pogoja iz člena 9(1)(a), tretja alinea, Direktive v zvezi s preprečitvijo resne škode na posevkih, živini, gozdovih, ribiških območjih in vodi, tretjič, naj bi bilo v uredbi ministra za okolje o varovanih prostoživečih živalskih vrstah dovoljeno odstopanje glede dejavnosti v zvezi z racionalnim upravljanjem kmetijskega gospodarstva, gozdnega gospodarstva ali ribištva, ki ni navedeno v členu 9(1) Direktive, in, četrtič, naj bi v omenjeni uredbi dovolila odstopanje v zvezi s kormoranom (Phalacrocorax carbo) in sivo čapljo (Ardea cinerea), ki se nahajata na območju ribnikov, označenih kot območje gojenja, ki ni združljivo s členom 9(1) Direktive.
   Nazadnje naj Republika Poljska ne bi pravilno prenesla člen 9(2) Direktive 2009/147, saj, prvič, v nacionalnih pravnih predpisih ni predvidela nobenega zavezujočega nadzora v zvezi z dovoljenimi odstopanji, drugič, naj v nacionalnem pravu ne bi določila pogojev tveganj za dovoljena odstopanja, in, tretjič, naj ne bi določila pogojev za uporabo splošnega odstopanja v smislu člena 9(1) Direktive v zvezi s kormoranom (Phalacrocorax carbo) in sivo čapljo (Ardea cinerea), ki se nahajata na območju ribnikov, označenih kot območje gojenja, in sta navedena v prilogi II k uredbi ministra za okolje o varovanih prostoživečih živalskih vrstah.

      (1)  UL L 20, str. 7.

      (2)  Dziennik Ustaw 2004, št. 220, poz. 2237.

      (3)  Dziennik Ustaw 2004, št. 92, poz. 880, kakor je bil spremenjen.


title: Zadeva F-120/11: Tožba, vložena 14. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/72

      Tožba, vložena 14. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji
      (Zadeva F-120/11)
      (2012/C 25/139)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe o imenovanju novega direktorja direktorata A za civilno pravosodje GD JUST in odločbe o zavrnitvi kandidature tožeče stranke za ta položaj.

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Odločba o kandidaturi tožeče stranke za delovno mesto direktorja direktorata A za civilno pravosodje generalnega direktorata za pravosodje (v nadaljevanju: GD JUST/A) in odločba o imenovanju druge osebe na to delovno mesto naj se razglasita za nični;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-447/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. januarja 2007 — SPM proti Komisiji ( Skupna ureditev trga — Banane — Ureditev uvoza za banane s poreklom iz držav AKP na ozemlje Evropske unije — Uredba (ES) št. 2015/2005 — Ničnostna tožba — Pravni interes — Nedopustnost )

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/19

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. januarja 2007 — SPM proti Komisiji
   (Zadeva T-447/05) (1)

   („Skupna ureditev trga - Banane - Ureditev uvoza za banane s poreklom iz držav AKP na ozemlje Evropske unije - Uredba (ES) št. 2015/2005 - Ničnostna tožba - Pravni interes - Nedopustnost“)
   (2007/C 69/44)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Société des plantations de Mbanga SA (SPM) (Douala, Kamerun) (zastopniki: najprej P. Soler Couteaux in S. Cahn, nato B. Doré, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Clotuche-Duvieusart in L. Visaggio, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 2015/2005 z dne 9. decembra 2005 o uvozu banan s poreklom iz držav AKP za meseca januar in februar 2006 po tarifni kvoti, odprti z Uredbo Sveta (ES) št. 1964/2005 o tarifnih stopnjah za banane (JO L 324, p. 5).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Société des plantations de Mbanga SA (SPM) nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva T-460/10: Tožba, vložena 27. septembra 2010 – Mullglen proti Komisiji

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/41

         Tožba, vložena 27. septembra 2010 – Mullglen proti Komisiji
   (Zadeva T-460/10)
   ()
   2010/C 328/69
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mullglen Ltd (Killybegs, Irska), (zastopniki: A. Collins SC, N. Travers, barrister, in D. Barry, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Za ničnega naj se razglasi Sklep Komisije C(2010) 4757 z dne 13. julija 2010, ki je bil v obliki dopisa vročen Irski, tožeči stranki pa je bil vročen 16. julija 2010, s katerim je bila zavrnjena zahteva za povečanje zmogljivosti predlaganega novega plovila s pelagičnimi vlečnimi mrežami, ki bi nadomestilo MFV Pacelli, in ki je bil sprejet za nadomestitev odločitve o tej zahtevi iz Odločbe Komisije št. 2003/245 z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija, za povečanje ciljev VULP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov (UL L 90, str. 48), ki je bila v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglašena za nično s sodbo Splošnega sodišča z dne 13. junija 2006 v združenih zadevah Boyle in drugi proti Komisiji, od T-218/03 do T-240/03, ZOdl., str. II-1699, in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4757 z dne 13. julija 2010, ki je bil v obliki dopisa vročen Irski, tožeči stranki pa je bil vročen 16. julija 2010, s katerim je bila zavrnjena zahteva za povečanje zmogljivosti predlaganega novega plovila s pelagičnimi vlečnimi mrežami, ki bi nadomestilo MFV Pacelli, in ki je bil sprejet za nadomestitev odločitve o tej zahtevi iz Odločbe Komisije št. 2003/245 z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija, za povečanje ciljev VULP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov (UL L 90, str. 48), ki je bila v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglašena za nično s sodbo Splošnega sodišča z dne 13. junija 2006 v združenih zadevah Boyle in drugi proti Komisiji, od T-218/03 do T-240/03, ZOdl., str. II-1699.
   Tožeča stranka za utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge:

               Prvič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka ravnala brez pravne podlage. Člen 4(2) Odločbe Sveta št. 97/413/ES z dne 26. junija 1997 o ciljih in podrobnih pravilih za prestrukturiranje ribiškega sektorja Skupnosti za obdobje od 1. januarja 1997 do 31. decembra 2001, da bi se doseglo trajno ravnovesje med viri in njihovim izkoriščanjem (UL L 175, str. 27), še naprej zagotavlja ustrezno pravno podlago za izpodbijani sklep in zato Komisija domnevno ni imela pravne podlage za sprejetje sklepa kot ad hoc sklepa.

               Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija storila bistveno kršitev postopka. Navaja, da bi bilo treba izpodbijani sklep v skladu z Odločbo Sveta 97/413/ES sprejeti v skladu s postopkom upravljalnega odbora in da je Komisija s tem, da se je odločila za sprejetje sklepa kot ad hoc sklepa, storila bistveno kršitev postopka.

               Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija z napačno razlago člena 4(2) Odločbe Sveta 97/413/ES prekoračila pooblastila, zlasti s tem, da se je oprla na neupoštevna merila in da ni upoštevala opredelitve „ribolovnega napora“ iz Odločbe Sveta št. 97/413/ES in iz ribiške zakonodaje Skupnosti, ki se je uporabljala v času zahteve tožeče stranke za varno tonažo iz decembra 2001.

               Poleg tega tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep vsebuje več očitnih napak pri presoji zahteve tožeče stranke za varno tonažo. Navaja, da je odločitev Komisije, da zavrne zahtevo tožeče stranke zaradi večje prostornine pod glavnim krovom predlaganega novega plovila v primerjavi s Pacelli, očitno napačna, tako kot je napačna tudi njena predpostavka, da bo „ribolovni napor“ predlaganega novega plovila večji od ribolovnega napora Pacelli.

               Nazadnje tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila pravico do enakega obravnavanja. Navaja, da zavrnitev zahteve zaradi večje prostornine pod glavnim krovom predlaganega novega plovila predstavlja očitno različno obravnavanje, ki pomeni nedovoljeno diskriminacijo tožeče stranke glede na popolnoma drugačen pristop pri obravnavi nekaterih zahtev za dodatno varno tonažo, katerim je bilo ugodeno z Odločbo Komisije št. 2003/245, kakor tudi v zvezi z eno izmed zahtev, ki je bila sprva s to odločbo zavrnjena, nato pa odobrena s Sklepom Komisije C(2010) 4765 z dne 13. julija 2010.


title: Zadeva T-18/15: Tožba, vložena 12. januarja 2015 – Philip Morris/Komisija

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/30

      Tožba, vložena 12. januarja 2015 – Philip Morris/Komisija
      (Zadeva T-18/15)
      (2015/C 107/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Philip Morris Ltd (Richmond, Združeno kraljestvo) (zastopnika: K. Nordlander in M. Abenhaïm, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ničnostna tožba dopustna;

                  —

                  Odločbo Komisije Ares (2014) 3694540 z dne 6. novembra 2014 razglasi za nično v delu, v katerem je bil tožeči stranki zavrnjen celovit dostop do zahtevanih dokumentov, vendar z izjemo spremenjenih osebnih podatkov, ki jih vsebujejo;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Ares (2014) 3694540 z dne 6. novembra 2014, s katero je Komisija tožeči stranki zavrnila celovit dostop do petih notranjih dokumentov, sestavljenih v okviru pripravljalnih dokumentov, ki so vodili do sprejetja Direktive 2014/40/EU o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov (1) (v nadaljevanju: izpodbijana odločba).
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom trdi, da je Komisija kršila člen 15(3) PDEU in člen 4(2), druga alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2) (v nadaljevanju: Uredba o preglednosti) s tem, da ni dokazala, da bi celovito razkritje zahtevanih dokumentov tožeči stranki „specifično in dejansko“ oslabilo varstvo „sodnih postopkov“, in s tem, da ni ustrezno ocenila, ali vseeno ne prevlada javni interes za razkritje. Tožeča stranka trdi, da Komisija ni dokazala, da bi celovito razkritje zahtevanih dokumentov tožeči stranki „specifično in dejansko“ oslabilo varstvo „sodnih postopkov“, ker, prvič, za zahtevane dokumente ne velja domneva varstva „aktov sodnih postopkov“, drugič, Komisijino abstraktno sklicevanje na načelo enakosti orožij ne more upravičiti razširitev te domneve na nesodne dokumente, in tretjič, Komisijino abstraktno sklicevanje na postopke, ki potekajo, enakost orožij in možnost pravne službe, da brani veljavnost Direktive o tobačnih izdelkih, ni dovolj za dokaz, da bi razkritje specifično in dejansko oslabilo varstvo „sodnih postopkov“.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom trdi, da je Komisija kršila člen 15(3) PDEU in člen 4(3), drugi pododstavek, Uredbe o preglednosti s tem, da ni dokazala, da bi celovito razkritje zahtevanih dokumentov tožeči stranki „specifično in dejansko“ oslabilo njen postopek odločanja. Tožeča stranka trdi, da je Komisija navedla le nejasne trditve glede škode, domnevno povzročene sodelovanju med službami, ni pa dokazala nobenega resnega zunanjega pritiska, ki bi lahko resno oslabil postopek odločanja. Komisija je tudi storila očitno napako pri presoji, ali prevlada javni interes, saj je pri tehtanju z varstvom njenega postopka odločanja uporabila napačen interes.

         (1)  Direktiva 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (UL 2014, L 127, str. 1).

         (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva C-266/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) 13. maja 2016 – Western Sahara Campaign UK/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) 13. maja 2016 – Western Sahara Campaign UK/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Zadeva C-266/16)
   (2016/C 260/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Western Sahara Campaign UK

      Toženi stranki: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se omembe „Maroka“ v členih 9, 17 in 94 Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Kraljevino Maroko na drugi (UL 2000 L 170, str. 2) (v nadaljevanju: pridružitveni sporazum), ki je bil potrjen s Sklepom Sveta in Komisije (2000/204/ES (1), ESPJ), in v Protokolu 4 nanašajo samo na suvereno ozemlje Maroka, kot ga priznavajo Združeni narodi in Evropska unija (v nadaljevanju: Unija) in se zato proizvodi s poreklom iz Zahodne Sahare ne smejo uvoziti v Unijo brez plačila carinskih dajatev, kot je omogočeno s pridružitvenim sporazumom?

               2.

               Če je proizvode s poreklom iz Zahodne Sahare na podlagi pridružitvenega sporazuma mogoče uvoziti v Unijo brez plačila carinskih dajatev, ali je pridružitveni sporazum veljaven, če se upošteva zahteva iz člena 3(5) Pogodbe o Evropski uniji po spoštovanju upoštevnih načel mednarodnega prava in spoštovanju načel Ustanovne listine Združenih narodov, in v kolikšni meri je bil pridružitveni sporazum sklenjen v korist saharskega ljudstva, v njegovem imenu, v skladu z njegovimi željami in/ali po posvetovanju z njegovimi priznanimi predstavniki[?]

               3.

               Ali je Sporazum o ribiškem partnerstvu med Unijo in Kraljevino Maroko (kot je bil potrjen in uveljavljen z Uredbo Sveta (ES) št. 764/2006 (2), Sklepom Sveta 2013/785 (3) in Uredbo Sveta 1270/2013 (4)) veljaven, če se upošteva zahteva iz člena 3(5) Pogodbe o Evropski uniji po spoštovanju upoštevnih načel mednarodnega prava in spoštovanju načel Ustanovne listine Združenih narodov, in v kolikšni meri je bil Sporazum o ribiškem partnerstvu sklenjen v korist saharskega ljudstva, v njegovem imenu, v skladu z njegovimi željami in/ali po posvetovanju z njegovimi priznanimi predstavniki[?]

               4.

               Ali je [tožeča stranka] upravičena izpodbijati veljavnost aktov Unije, ker naj bi Unija kršila mednarodno pravo, zlasti glede na:

                           a.

                           dejstvo, da [tožeča stranka] kljub aktivni legitimaciji za izpodbijanje veljavnosti aktov Unije ne zatrjuje nobenih pravic na podlagi prava Unije, in/ali

                           b.

                           načelo iz zadeve Monetarno zlato, odpeljano iz Rima leta 1943 (ICJ Reports 1954), da Meddržavno sodišče ne more sprejeti ugotovitev, s katerimi se obsoja ravnanje ali vpliva na pravice države, ki ni stranka pred Sodiščem in ki ni pristala, da jo zavezujejo odločitve Sodišča[?]

      (1)  Sklep Sveta in Komisije z dne 24. januarja 2000 o sklenitvi Evro-mediteranskega pridružitvenega sporazuma med državami članicami Evropske skupnosti na eni strani in kraljevino Maroko na drugi (UL 2000 L 170, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 33, str. 175)

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 764/2006 z dne 22. maja 2006 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju (UL L 141, str. 1)

      (3)  Sklep Sveta z dne 16. decembra 2013 o sklenitvi Protokola med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o določitvi ribolovnih možnosti in finančnega prispevka iz Sporazuma med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju, v imenu Evropske unije (2013/785/EU) (UL L 349, str. 1)

      (4)  Uredba Sveta (EU) št. 1270/2013 z dne 15. novembra 2013 o razdelitvi ribolovnih možnosti v skladu s Protokolom med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o določitvi ribolovnih možnosti in finančnega prispevka iz Sporazuma med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju (UL L 328, str. 40).


title: Zadeva C-370/10 P: Pritožba, ki jo je 23. julija 2010 vložil Ravensburger AG zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. maja 2010 v zadevi T-243/08: Ravensburger AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Educa Borras S.A.

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/11

         Pritožba, ki jo je 23. julija 2010 vložil Ravensburger AG zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. maja 2010 v zadevi T-243/08: Ravensburger AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Educa Borras S.A.
   (Zadeva C-370/10 P)
   ()
   2010/C 260/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Ravensburger AG (zastopnika: H. Harte-Bavendamm, M. Goldmann, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Educa Borras S.A.

      Predlogi tožeče stranke

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi pritožbi zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 19. maja 2010 v zadevi T-243/08;

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča;

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 8. aprila 2008 (zadeva R 597/2007-2);

               —

               če je potrebno, vrne zadevo UUNT v ponovno odločanje;

               —

               intervenientki in UUNT naj naloži plačilo stroškov, ki so pritožniku nastali v zvezi s pritožbenim postopkom.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, ko je sklepalo, da mu ni treba upoštevati ugleda prejšnjih znamk ob ugotovitvi, da niso bili izpolnjeni pogoji za uporabo členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti (1).
   Splošno sodišče je kršilo sistematiko člena 8 Uredbe o znamki Skupnosti s tem, ko je opravilo samo eno dejansko presojo glede podobnosti ob sočasnem sklicevanju na člena 8(1)(b) in 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti, čeprav vsebujeta obe določbi popolnoma drugačna merila za preizkus.
   Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in kršilo člen 76 Uredbe o znamki Skupnosti s tem, ko ni ugovarjalo ugotovitvi drugega odbora za pritožbe, da tržne razmere glede uporabe znamk podjetja, na eni strani, in znamk za posebne proizvode, na drugi strani, niso upoštevne.
   Splošno sodišče je kršilo člen 77 Uredbe o znamki Skupnosti s tem, ko ni ugovarjalo temu, da je odbor za pritožbe očitno napačno uporabil svojo diskrecijsko pravico glede izvedbe obravnave.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-174/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. marca 2017 – Wessel-Werk/EUIPO – Wolf PVG (Podloge na cevnem nastavku sesalnika) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registriran model Skupnosti, ki predstavlja podloge na cevnem nastavku sesalnika — Prejšnji model Skupnosti — Razlog za ugotovitev ničnosti — Individualnost — Seznanjeni uporabnik — Člena 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. marca 2017 – Wessel-Werk/EUIPO – Wolf PVG (Podloge na cevnem nastavku sesalnika)
   (Zadeva T-174/16) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registriran model Skupnosti, ki predstavlja podloge na cevnem nastavku sesalnika - Prejšnji model Skupnosti - Razlog za ugotovitev ničnosti - Individualnost - Seznanjeni uporabnik - Člena 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002))
   (2017/C 144/51)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wessel Werk GmbH (Reichshof, Nemčija) (zastopnik: C. Becker, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Wolf PVG GmbH & Co. KG (Vlotho, Nemčija) (zastopnik: J. Künzel, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega senata za pritožbo z dne 18. februarja 2016 (zadeva R 1652/2014-3), kakor je bila popravljena, v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Wolf PVG in Wessel-Werk.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Wessel-Werk GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva C-458/10: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. junija 2011 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 98/83/ES — Voda, namenjena za prehrano ljudi — Nepopoln in nepravilen prenos)

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/8

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. junija 2011 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-458/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 98/83/ES - Voda, namenjena za prehrano ljudi - Nepopoln in nepravilen prenos)
   2011/C 226/14
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Pardo Quintillán in O. Beynet, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nepopoln in nepravilen prenos člena 9(3)(b), (c) in (e) Direktive Sveta 98/83/ES z dne 3. novembra 1998 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (UL L 330, str. 32) – Distribucija pitne vode, ki ne ustreza vrednostim parametrov – Sistem odstopanj

      Izrek

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni popolno in pravilno preneslo člena 9(3)(b), (c) in (e) Direktive Sveta 98/83/ES z dne 3. novembra 1998 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva T-131/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2015 – Spa Monopole proti UUNT – Orly International (SPARITUAL) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SPARITUAL — Prejšnji besedna in figurativna znamka Beneluksa SPA in LES THERMES DE SPA — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2015 – Spa Monopole proti UUNT – Orly International (SPARITUAL)
   (Zadeva T-131/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SPARITUAL - Prejšnji besedna in figurativna znamka Beneluksa SPA in LES THERMES DE SPA - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 205/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: L. De Brouwer, E. Cornu in É. De Gryse, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika J. Crespo Carrillo in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Orly International, Inc. (Van Nuys, Californie, Združene države) (zastopnika: P. Kremer in J. Rotsch, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. januarja 2012 (zadeva R 2396/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV in Orly International, Inc.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 9. januarja 2012 (zadeva R 2396/2010-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT in Orly International, Inc. se poleg plačila lastnih stroškov naloži plačilo stroškov Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-436/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 10. avgusta 2015 – Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra/AB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras“

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 10. avgusta 2015 – Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra/AB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras“
   (Zadeva C-436/15)
   (2015/C 337/13)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra

      Druge stranke: UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras“, Lietuvos Respublikos finansų ministerija, UAB „Skirnuva“, UAB „Parama“, UAB „Alkesta“, UAB „Dzūkijos statyba“

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kaj je „večletni program“ v smislu člena 3(1) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (1) z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti?

               2.

               Ali projekti, kot je projekt št. 2001/LT/16/P/PE/003: „Vzpostavitev sistema ravnanja z odpadki v Alytuškem okrožju“, ki mu je bila dodeljena pomoč z Odločbo Komisije št. PH(2001)5367 z dne 13. decembra 2001, s katero je bil odobren ukrep 2001 LT 16 P PE 003, kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije št. PH/2002/9380 z dne 23. decembra 2002, ustreza pojmu „večletni program“ iz člena 3(1) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kdaj začne teči zastaralni rok za pregon iz člena 3(1) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti?

      (1)  UL L 312,1995, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340.


title: Zadeva C-116/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n °17 de Palma de Mallorca (Španija) 11. marca 2013 – Banco de Valencia SA proti Joaquínu Valldeperasu Tortosi, Maríi Ángeles Miret Jaume

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (Španija) 11. marca 2013 – Banco de Valencia SA proti Joaquínu Valldeperasu Tortosi, Maríi Ángeles Miret Jaume
   (Zadeva C-116/13)
   2013/C 171/18
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Banco de Valencia SA

      Toženi stranki: Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je španski postopek izvršbe na podlagi hipoteke skladen s členom 7 Direktive 93/13/EGS (1), čeprav ne dovoljuje, da se za dovolitev izvršbe po uradni dolžnosti sodno preveri pogoj o predčasni zapadlosti posojila na zahtevo banke, ki se sam po sebi in glede na uporabo v konkretnem primeru šteje za nepošten pogoj, vendar pa je nujno potreben, zato da lahko poklicni posojilodajalec uporabi navedeno privilegirano pot izvršbe?

               2.

               Kakšen mora biti z vidika člena 7 Direktive 93/13/EGS obseg posredovanja sodišča v primeru navedenega pogoja, ko mora odločati o dovolitvi izvršbe v postopku izvršbe na podlagi hipoteke?

               3.

               Ali se lahko z vidika člena 3(1) in (3) Direktive 93/13/EGS in točk 1(e) in (g) ter 2(a) priloge k tej direktivi pogodbeni pogoj – sam po sebi in glede na uporabo v konkretnem primeru – ki finančni instituciji posojilodajalki omogoča enostransko razvezo posojilne pogodbe iz popolnoma objektivnih razlogov, od katerih nekateri niso povezani s samo pogodbo in se v obravnavanem primeru nanašajo na neplačilo štirih mesečnih obrokov hipotekarnega posojila, šteje za nepošten pogoj?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).