title: Zadeva T-396/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. maja 2013 – ultra air proti UUNT – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti ultrafilter international — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Zloraba pravice)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/71

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. maja 2013 – ultra air proti UUNT – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)
   (Zadeva T-396/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti ultrafilter international - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Zloraba pravice)
   2013/C 225/156
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ultra air (Hilden, Nemčija) (zastopnik: C. König, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Nemčija) (Zastopnika: N. Siebertz in M. Teworte-Vey, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 18. maja 2011 (zadeva R 374/2010-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama ultra air GmbH in Donaldson Filtration Deutschland GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 18. maja 2011 (zadeva R 374/2010-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba ultra air GmbH.

               3.

               Družba Donaldson Filtration Deutschland GmbH nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva C-321/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/30

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-321/13) (1)

   2014/C 102/48
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva T-369/00 RENV: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Département du Loiret proti Komisiji ( „Državne pomoči — Prodajna cena zemljišča — Odločba o vračilu pomoči, ki ni bila v skladu s skupnim trgom — Sporazum, v skladu s katerim so bila vsa sredstva prejemnika pomoči prenesena na oblasti, ki so dodelila pomoč — Ustavitev postopka“ )

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/25

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Département du Loiret proti Komisiji
   (Zadeva T-369/00 RENV) (1)

   (Državne pomoči - Prodajna cena zemljišča - Odločba o vračilu pomoči, ki ni bila v skladu s skupnim trgom - Sporazum, v skladu s katerim so bila vsa sredstva prejemnika pomoči prenesena na oblasti, ki so dodelila pomoč - Ustavitev postopka)
   2013/C 108/65
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Département du Loiret (Francija) (zastopnik: A. Carnelutti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in J. Flett, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe 2002/14/ES Komisije z dne 12. julija 2000 o državni pomoči Francije v korist družbe Scott Paper SA/Kimberly-Clark (UL L 12, str. 1).

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Département du Loiret nosi stroške postopkov pred Sodiščem in Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 61, 24.2.2001.


title: Zadeva C-227/12: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 23. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, delujoča z imenom ArkeFly proti Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/57

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 23. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, delujoča z imenom ArkeFly proti Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Zadeva C-227/12) (1)

   2013/C 225/114
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 250, 18.8.2012.


title: Zadeva T-598/10: Tožba, vložena 27. decembra 2010 – Biodes proti UUNT – Manasul International (LINEASUL)

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/21

         Tožba, vložena 27. decembra 2010 – Biodes proti UUNT – Manasul International (LINEASUL)
   (Zadeva T-598/10)
   2011/C 80/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Biodes, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: E. Manresa Medina, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Manasul International, SL (Ponferrada, Španija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. septembra 2010 v zadevi R 1520/2009-1 naj se razveljavi, in

               —

               toženi stranki in morebitnim intervenientom na njeni strani naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „LINEASUL“ za proizvode iz razredov 5, 30 in 31

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Manasul International, SL

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalne figurativne znamke, ki vsebujejo besedna elementa „MANASUL“ in „MANASUL ORO“, za proizvode iz razredov 5, 30 in 31

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev registracije prijavljene znamke

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj ne bi obstajala podobnost med spornima znamkama in ker naj Odbor za pritožbe ne bi analiziral dokazov o uporabi obstoječih znamk.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva F-38/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. februarja 2009 – Liotti proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Poročilo o kariernem napredovanju – Vmesno vrednotenje za leto 2006 – Ocenjevalna pravila, ki jih uporabljajo ocenjevalci)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. februarja 2009 – Liotti proti Komisiji
   (Zadeva F-38/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Poročilo o kariernem napredovanju - Vmesno vrednotenje za leto 2006 - Ocenjevalna pravila, ki jih uporabljajo ocenjevalci)
   (2009/C 82/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Amerigo Liotti (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Eggers in K. Herrmann, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti poročila o kariernem napredovanju tožeče stranke za leto 2006.
   Izrek sodbe

               1)

               Poročilo o kariernem napredovanju A. Liottija za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2006 se razglasi za nično.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008, str. 26.


title: Zadeva C-280/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska)) – Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna proti Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Členi 9, 168, 169 in 178 — Odbitek vstopnega davka, plačanega za transakcije, izvršene za izvedbo načrtovane ekonomske dejavnosti — Nakup zemljišča s strani družbenikov družbe — Računi, ki so bili izdani pred vpisom družbe, ki zahteva odbitek, v sodni register)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska)) – Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna proti Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Zadeva C-280/10) (1)

   (DDV - Direktiva 2006/112/ES - Členi 9, 168, 169 in 178 - Odbitek vstopnega davka, plačanega za transakcije, izvršene za izvedbo načrtovane ekonomske dejavnosti - Nakup zemljišča s strani družbenikov družbe - Računi, ki so bili izdani pred vpisom družbe, ki zahteva odbitek, v sodni register)
   2012/C 118/02
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Naczelny Sąd Administracyjny – Razlaga členov 9, 168 in 169 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Odbitek vstopnega davka, ki je bilza transakcije, izvršene za izvedbo načrtovane ekonomske dejavnosti, plačan pred vpisom družbe v sodni register – Nakup zemljišča s strani bodočega družbenika

      Izrek

               1.

               Člene 9, 168 in 169 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnim predpisom, ki niti družbenikom družbe niti sami družbi ne omogočajo uveljavljanja pravice do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost za naložbene izdatke, ki so jih ti družbeniki pred ustanovitvijo te družbe in pred njeno registracijo za potrebe DDV imeli za potrebe in ekonomske dejavnosti te družbe.

               2.

               Člena 168 in 178(a) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnim predpisom, na podlagi katerih v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, družba vstopnega davka na dodano vrednost ne more odbiti, kadar je bil račun pred vpisom te družbe v sodni register in pred njeno registracijo za potrebe davka na dodano vrednost izdan na ime bodočih družbenikov te družbe.

      (1)  UL C 234, 28.8.2010.


title: Zadeva C-167/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. oktobra 2015 – Evropska komisija/Helenska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/271/EGS — Čiščenje komunalne odpadne vode — Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti — Neizvršitev — Člen 260(2) PDEU — Denarne sankcije — Pavšalni znesek in denarna kazen)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. oktobra 2015 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-167/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev - Člen 260(2) PDEU - Denarne sankcije - Pavšalni znesek in denarna kazen))
   (2015/C 406/04)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Zavvos in E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, agent)

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh ukrepov za izvršitev sodbe Komisija/Grčija (C-440/06, EU:C:2007:642), ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU.

               2.

               V primeru, da neizpolnitev obveznosti, ugotovljena v točki 1, traja na dan razglasitve te sodbe, mora Helenska republika Evropski komisiji na račun „Lastni viri Evropske unije“ plačati denarno kazen 3 6 40  000 EUR – za vsakega pol leta zamude pri izvršitvi ukrepov, potrebnih za uskladitev z zgoraj navedeno sodbo Komisija/Grčija (C-440/06, EU:C:2007:642), in sicer od dneva razglasitve te sodbe do izvršitve sodbe Komisija/Grčija (C-440/06, EU:C:2007:642) v celoti – katere dejanski znesek je treba izračunati na koncu vsakega šestmesečnega obdobja, tako da se celotni znesek, ki se nanaša na vsako od teh obdobij, zniža za odstotek, ki ustreza deležu, ki predstavlja populacijski ekvivalent aglomeracij, katerih kanalizacijski sistemi in sistemi za čiščenje komunalne odpadne vode so bili ob koncu zadevnega obdobja usklajeni s sodbo Komisija/Grčija (C-440/06, EU:C:2007:642), v razmerju do števila populacijskega ekvivalenta aglomeracij, ki na dan razglasitve te sodbe nimajo takih sistemov.

               3.

               Helenska republika mora Evropski komisiji na račun „Lastni viri Evropske unije“ plačati pavšalni znesek 10 milijonov EUR.

               4.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva T-308/10 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Komisija proti Nanopoulosu (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Obveznost nudenja pomoči — Člen 24 Kadrovskih predpisov — Nepogodbena odgovornost — Člena 90 in 91 kadrovskih predpisov — Predložitev odškodninskega zahtevka v razumnem roku — Rok za odgovor — Uvedba disciplinskega postopka — Merilo, s katerim se zahteva „dovolj resna kršitev“ — Uhajanje osebnih podatkov v tisk — Nedodelitev uradniku nalog, ki ustrezajo njegovemu nazivu — Znesek odškodnine)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Komisija proti Nanopoulosu
   (Zadeva T-308/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Obveznost nudenja pomoči - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Nepogodbena odgovornost - Člena 90 in 91 kadrovskih predpisov - Predložitev odškodninskega zahtevka v razumnem roku - Rok za odgovor - Uvedba disciplinskega postopka - Merilo, s katerim se zahteva „dovolj resna kršitev“ - Uhajanje osebnih podatkov v tisk - Nedodelitev uradniku nalog, ki ustrezajo njegovemu nazivu - Znesek odškodnine)
   2012/C 258/29
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, zastopnik, skupaj z E. Bourtzalasom in E. Antypasom, odvetnikoma)

      Druga stranka v postopku: Fotios Nanopoulos (Itzig, Luksemburg) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 11. maja 2010 v zadevi Nanopoulos proti Komisiji (F-30/08, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se zahteva razveljavitev te sodbe in, če te sodbe ni treba razveljaviti, določitev višine odškodnine.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je na tej stopnji priglasil F. Nanopoulos.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva T-114/08 P: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2009 — Marcuccio proti Komisiji ( Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Razumen rok za vložitev odškodninskega zahtevka — Zamuda — Delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena pritožba )

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/38

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2009 — Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-114/08 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Razumen rok za vložitev odškodninskega zahtevka - Zamuda - Delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena pritožba“)
   2009/C 205/70
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 14. decembra 2007, izdan v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-21/07, še neobjavljen v ZOdl.), in razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasila Komisija Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva T-44/10 P: Pritožba, ki jo je vložil Luigi Marcuccio 3. februarja 2010 zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 25. novembra 2009 v zadevi F-11/09, Marcuccio proti Komisiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/43

         Pritožba, ki jo je vložil Luigi Marcuccio 3. februarja 2010 zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 25. novembra 2009 v zadevi F-11/09, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-44/10 P)
   2010/C 80/69
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnika

               —

               V vsakem primeru: izpodbijani sklep naj se v celoti in brez kakršnekoli izjeme razveljavi;

               —

               ugotovi naj se, da je bila tožba v postopku na prvi stopnji, v zvezi s katero je bil izdan izpodbijani sklep, v celoti in brez kakršnekoli izjeme dopustna;

               —

               primarno: v celoti in brez kakršnekoli izjeme naj se ugodi zahtevku tožeče stranke iz tožbe v postopku na prvi stopnji;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki povrne vse stroške postopka, ki so ji v tej zadevi nastali v zvezi s postopki na vseh stopnjah;

               —

               podredno: obravnavana zadeva naj se vrne Sodišču za uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 25. novembra 2009. S tem sklepom je bila kot delno očitno nedopustna in kot delno očitno neutemeljena zavržena tožba v zvezi z zavrnitvijo tožene stranke glede stoodstotnega kritja stroškov zdravljenja pritožnika.
   V utemeljitev svojih predlogov se pritožnik sklicuje na napačno razlago in uporabo pojma obrazložitve odločb, ki jih sprejemajo institucije Evropske unije, pojma vključenosti obrazložitve v odločbo, ter pravnih načel, ki veljajo za zbiranje in presojo dokazov.
   Pritožnik se sklicuje tudi na napačno razlago in uporabo pojmov izpodbojnega akta ter odločbe, s katero se le potrjuje predhodna odločba.


title: Zadeva T-322/13: Tožba, vložena 14. junija 2013 – Tsujimoto proti UUNT – Kenzo (KENZO)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/31

         Tožba, vložena 14. junija 2013 – Tsujimoto proti UUNT – Kenzo (KENZO)
   (Zadeva T-322/13)
   2013/C 252/51
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonska) (zastopnik: A. Wenninger-Lenz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kenzo (Pariz, Francija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. marca 2013 (zadeva R 1364/2012-2) razveljavi,

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KENZO“ za storitve iz razredov 35, 41 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 8 701 286

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti „KENZO“ za proizvode iz razredov 3, 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev prijave znamke Skupnosti v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 76(2) in 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti


title: Zadeva T-752/14: Tožba, vložena 12. novembra 2014 – Combaro/Komisija

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/39

         Tožba, vložena 12. novembra 2014 – Combaro/Komisija
   (Zadeva T-752/14)
   (2015/C 034/46)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Combaro SA (Lausanne, Švica) (zastopnik: D. Ehle, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj sklep Komisije z dne 16. julija 2014 (REM 05/2013) o zavrnitvi zahtevka za odpust uvoznih dajatev v višini 4 61  415,12 EUR razglasi za ničnega,

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe trdi, da bi bilo treba naknadno pobrane carinske dajatve za uvoz lanenih tkanin iz Latvije v letih od 1999 do 2002 v skladu s členom 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) zaradi obstoja posebnih okoliščin odpustiti. Kot posebne okoliščine navaja resne kršitve latvijskih carisnkih organov, resne kršitve Evropske komisije/OLAF ter ravnanje, ki pomeni hudo kršitev nemških carinskih organov. Po mnenju tožeče stranke te okoliščine niso posledica njene očitne malomarnosti.


title: Zadeva C-486/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španija) – Caixabank SA proti Antoniu Galánu Rodríguezu

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španija) – Caixabank SA proti Antoniu Galánu Rodríguezu
   (Zadeva C-486/13) (1)

   2014/C 184/41
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 352, 30.11.2013.


title: Zadeva T-305/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Unicid proti Komisiji (Državne pomoči — Krovni program ukrepov, ki jih izvajajo v Franciji priznane medsektorske kmetijske organizacije v korist članov zastopanih kmetijskih organizacij — Financiranje s prostovoljnimi prispevki, ki so postali obvezni — Odločba o skladnosti državne pomoči s skupnim trgom — Umik odločbe — Ustavitev postopka)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Unicid proti Komisiji
   (Zadeva T-305/09) (1)

   ((Državne pomoči - Krovni program ukrepov, ki jih izvajajo v Franciji priznane medsektorske kmetijske organizacije v korist članov zastopanih kmetijskih organizacij - Financiranje s prostovoljnimi prispevki, ki so postali obvezni - Odločba o skladnosti državne pomoči s skupnim trgom - Umik odločbe - Ustavitev postopka))
   2014/C 253/40
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Union nationale interprofessionnelle cidricole (Unicid) (Pariz, Francija) (zastopnika: V. Ledoux in B. Néouze, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B. Stromsky in C. Urraca Caviedes, nato B. Stromsky in S. Thomas in na koncu B. Stromsky, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 7846 konč. z dne 10. decembra 2008, ki se nanaša na državno pomoč št. 561/2008, v zvezi s krovnim programom ukrepov, ki jih izvajajo v Franciji priznane medsektorske kmetijske organizacije v korist članov zastopanih kmetijskih organizacij.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 244, 10.10.2009.


title: Zadeva C-89/09: Tožba, vložena 2. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/23

         Tožba, vložena 2. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-89/09)
   2009/C 113/45
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in E. Traversa, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, ko je omejila na največ eno četrtino poslovnih deležev in s tem glasovalnih pravic v Société d'Exercice Libéral à Responsabilité Limitée (družba z omejeno odgovornostjo) katere dejavnost je upravljanje laboratorijev za biomedicinske analize, ki jih lahko imajo družbeniki, ki niso biologi in prepovedala udeležbo v kapitalu več kot dveh družb, ki so bile ustanovljene za skupno upravljanje enega ali več laboratorijev za biomedicinske analize, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 43 Pogodbe ES;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev svoje tožbe navaja dva očitka, ki se nanašata na kršitev člena 43 Pogodbe ES.
   V okviru prvega očitka tožeča stranka navaja, da je nacionalna zakonodaja z omejitvijo na največ 25 % kapitala Sociétés d'Exercice Libéral à Responsabilité Limitée, katerih dejavnost je upravljanje laboratorijev za biomedicinske analize, ki jih lahko imajo družbeniki, ki niso biologi, neupravičeno omejila pravico do ustanavljanja, ki jo zagotavlja Pogodba. Cilj varovanja javnega zdravja, na katerega se za utemeljitev sklicuje tožena stranka, bi sicer lahko bil dosežen z ukrepi, ki so manj omejevalni kot tisti iz postopka v glavni stvari. Komisija v zvezi s tem navaja, da čeprav se zahteva po tem, da biomedicinske analize opravlja usposobljeno osebje, ki ima ustrezno strokovno izobrazbo, zdi upravičena, pa naj bi bila nasprotno zahteva po tovrstni strokovni usposobljenosti za samo lastništvo ali za pravico do upravljanja laboratorijev za biomedicinske analize nesorazmerna glede na cilj, ki se mu sledi.
   V okviru svojega drugega očitka Komisija kritizira splošno prepoved tistim, ki niso strokovnjaki, da bi sodelovali v kapitalu več kot dveh družb, ki so bile ustanovljene za skupno upravljanje enega ali več laboratorijev za biomedicinske analize. Cilj, na katerega se sklicuje tožena stranka, da se ohrani sposobnost sprejemanja odločitev in finančna neodvisnost strokovnjakov s tega področja ter potreba, da se zagotovi enakomerna razporeditev laboratorijev po celotnem nacionalnem ozemlju, naj ne bi upravičeval omejevalnih nacionalnih ukrepov.


title: Zadeva T-12/08 P-RENV-RX: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – M proti EMEI (Pritožba — Javni uslužbenci — Ponovna presoja sodbe Splošnega sodišča — Spor, o katerem je mogoče odločiti)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – M proti EMEI
   (Zadeva T-12/08 P-RENV-RX) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Ponovna presoja sodbe Splošnega sodišča - Spor, o katerem je mogoče odločiti)
   2010/C 234/53
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: M (Browbourne, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska agencija za zdravila (EMEA) (zastopnika: V. Salvatore in N. Rampal Olmedo)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 19. oktobra 2007 v zadevi M proti EMEI (F-23/07, še neobjavljena v ZOdl.), s katero je predlagana razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Zadeva se vrne Sodišču za uslužbence Evropske unije, da to odloči o odškodninskem zahtevku zaradi nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpel g. M.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-200/17: Tožba, vložena 29. marca 2017 – SB/EUIPO

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/29

         Tožba, vložena 29. marca 2017 – SB/EUIPO
   (Zadeva T-200/17)
   (2017/C 178/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SB (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Izvršnega direktorja Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 2. junija 2016, s katero je bilo tožeči stranki zavrnjeno drugo podaljšanje njene pogodbe, in odločbo z dne 19. decembra 2016, s katero je izvršni direktor EUIPO zavrnil pritožbo tožeče stranke z dne 1. septembra 2016;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), ki je nastala zaradi uporabe internih pravil tožene stranke, na podlagi katerih so začasni uslužbenci s pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas izenačeni z uradniki. Poleg tega tožena stranka s tem, da razlikuje med začasnimi uslužbenci s pogodbami o zaposlitvi za določen čas in začasnimi uslužbenci s pogodbami o zaposlitvi za nedoločen čas, krši Kadrovske predpise ter v tem primeru načelo enakega obravnavanja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve ali nezakonita, protislovna in nezadostna obrazložitev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neizpolnitev dolžnosti skrbnega ravnanja v razmerju do osebja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: diskriminacija na podlagi starosti, ker tožena stranka izvaja kadrovsko politiko, namenjeno zmanjšanju povprečne starosti zaposlenih.


title: Zadeva T-161/12: Tožba, vložena 11. aprila 2012 – Free proti UUNT – Conradi + Kaiser (FreeLounge)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/22

         Tožba, vložena 11. aprila 2012 – Free proti UUNT – Conradi + Kaiser (FreeLounge)
   (Zadeva T-161/12)
   2012/C 194/37
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Free (Pariz, Francija) (zastopnik: Y. Coursin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Conradi + Kaiser GmbH (Kleinmaischeid, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               delno razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. januarja 2012 v zadevi R 437/2011-2;

               —

               presodi, da je treba na podlagi člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 prijavo registracije izpodbijane znamke v celoti zavrniti; in

               —

               naloži drugi stranki pred odborom za pritožbe plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „FreeLounge“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 35 in 41 – zahteva za registracijo št. 8442832

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: francoska figurativna znamka „free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX“ št. 99785839 za proizvode in storitve iz razredov 9 in 38; francoska besedna znamka „FREE“ št. 1734391 za storitve iz razreda 38; Firma „FREE“, ki se uporablja v poslovnih odnosih v Franciji; ime domene „FREE.FR“, ki se uporablja v poslovnih odnosih

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev izpodbijane odločbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-351/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Estoniji, vložena dne 22. septembra 2005

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/12

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Estoniji, vložena dne 22. septembra 2005
   (Zadeva C-351/05)
   (2005/C 281/23)
   Jezik postopka: estonščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata B. Schima in E. Randvere, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 22. septembra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Estoniji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Republika Estonija s tem, da ni sporočila zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES (1) z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES v nacionalno zakonodajo in je sporočila le del zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos v nacionalno zakonodajo, ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz te direktive;

               —

               Republiki Estoniji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos direktive, se je iztekel 1. julija 2004.

      (1)  UL L 176, 15.7.2003, str. 57.


title: Zadeva C-331/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnega sodišča – Slovenija) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Republika Slovenija (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Šesta direktiva 77/388/EGS — Člena 2, točka 1, in 4(1) — Obdavčljivost — Nepremičninske transakcije — Prodaja zemljišč, ki spadajo v osebno premoženje fizične osebe, ki opravlja dejavnost kot samostojni podjetnik — Davčni zavezanec, ki deluje kot tak)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/13

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnega sodišča – Slovenija) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Republika Slovenija
   (Zadeva C-331/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člena 2, točka 1, in 4(1) - Obdavčljivost - Nepremičninske transakcije - Prodaja zemljišč, ki spadajo v osebno premoženje fizične osebe, ki opravlja dejavnost kot samostojni podjetnik - Davčni zavezanec, ki deluje kot tak))
   (2015/C 294/17)
   Jezik postopka: slovenščina

      Predložitveno sodišče

   Vrhovno sodišče

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Izrek

   Člena 2, točka 1, in 4(1) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da je v okoliščinah, kakršne so te v zadevi v glavni stvari, v katerih je davčni zavezanec kupil zemljiške parcele, od katerih so bile nekatere vključene v njegovo osebno premoženje, druge pa v premoženje njegovega podjetja, na vseh pa je kot davčni zavezanec zgradil trgovski center, ki ga je nato prodal, tako kot tudi zemljiške parcele, na katerih je stala ta zgradba, prodaja zemljiških parcel, ki so bile vključene v osebno premoženje tega davčnega zavezanca, predmet davka na dodano vrednost, ker je navedeni davčni zavezanec pri tej transakciji deloval kot tak.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. septembra 2004 v zadevi C-297/02: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (EKUJS — Potrditev obračuna — Javno skladiščenje alkohola — Pomoč pri proizvodnji oljčnega olja — Proračunska leta 1997, 1998 in 1999 — Odločba 2002/523/ES)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/2

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 23. septembra 2004
   v zadevi C-297/02: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (EKUJS - Potrditev obračuna - Javno skladiščenje alkohola - Pomoč pri proizvodnji oljčnega olja - Proračunska leta 1997, 1998 in 1999 - Odločba 2002/523/ES)
   (2004/C 284/03)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-297/02, Italijanska republika (zastopnik: I. M. Braguglia, skupaj z M. Fiorilli) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: A. Aresu) zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene dne 21. avgusta 2002, je Sodišče (tretji senat) v sestavi A. Rosas, v funkciji predsednika tretjega senata, R. Schintgen, sodnik, in N. Colneric (poročevalka), sodnica, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 23. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 247, 12.10.2002.


title: Zadeva T-167/12 P: Pritožba, ki jo je 4. aprila 2012 vložil Svet Evropske unije zoper sodbo, ki jo je 8. februarja 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-23/11, AY proti Svetu

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/17

         Pritožba, ki jo je 4. aprila 2012 vložil Svet Evropske unije zoper sodbo, ki jo je 8. februarja 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-23/11, AY proti Svetu
   (Zadeva T-167/12 P)
   2012/C 184/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. F. Jensen, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: AY (Bousval, Belgija)

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 8. februarja 2012 v zadevi AY proti Svetu (F-23/11);

               —

               vrnitev zadeve v ponovno odločanje Sodišču za uslužbence;

               —

               toženi stranki naj v celoti naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v podporo svojim predlogom navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Sodišča za uslužbence pri presoji tožbenih razlogov, navajanih v okviru postopka na prvi stopnji, da naj bi Svet kršil člena 24a in 45(1) Statuta, ko pri primerjalni presoji uspešnosti in zlasti pri poklicnem usposabljanju ni upošteval, da je zainteresirana stranka uspešno zaključila program usposabljanja v okviru postopka potrjevanja uradnikov funkcionalne skupine AST za napredovanje v funkcionalno skupino AD (točke od 23 do 32 izpodbijane sodbe). Svet navaja, da je ugotovitev v točki 28 izpodbijane sodbe, da je potrjevanje uradnikov funkcionalne skupine AST po definiciji poklicno usposabljanje, pravno napačna oziroma vsaj netočna.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na izkrivljanje dejstev in dokazov (točke od 33 do 37 izpodbijane sodbe), ker Sodišče za uslužbence za ugotovitev v točki 35 izpodbijane sodbe, da naj „organ, pristojen za imenovanja, pri primerjalni presoji uspešnosti sploh ne bi upošteval potrjevanja uradnikov v postopku, preden je sestavljen seznam uradnikov v nazivu AST 8, ki v ocenjevalnem obdobju 2010 napredujejo v naziv AST 9“, v spisu nima nobene podpore.


title: Zadeva C-150/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 29. marca 2012 – Eva-Marie Brännström in Rune Brännström proti Ryanair Holdings plc

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 29. marca 2012 – Eva-Marie Brännström in Rune Brännström proti Ryanair Holdings plc
   (Zadeva C-150/12)
   2012/C 157/06
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta domstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Eva-Marie Brännström in Rune Brännström

      Nasprotna stranka: Ryanair Holdings plc

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali v skladu s členom 19 Montrealske konvencije odgovornost letalskega prevoznika za škodo, nastalo z zamudo, zajema tudi primere, v katerih pridejo potniki v namembni kraj z zamudo, ker let ni bil opravljen? Ali je pomembno, v kateri fazi je bil let odpovedan, na primer po prijavi na let?

               2.

               Ali lahko v skladu s členom 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) tehnična težava na letališču, ki lahko sama ali v povezavi z vremenskimi razmerami onemogoči pristanek, pomeni „izredne razmere“? Ali lahko na presojo, kdaj gre za take razmere, vpliva dejstvo, da je letalski prevoznik že bil seznanjen s tehnično težavo?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje iz točke 2 pritrdilen, kakšne ukrepe mora sprejeti letalski prevoznik, da bi se izognil obveznosti plačila odškodnine iz člena 5(3) te uredbe?

                           —

                           Ali je letalski prevoznik dolžan imeti na voljo – in če je, pod kakšnimi pogoji in koliko – dodatne vire, na primer letalo ali posadko, da opravi let, ki bi ga sicer bilo treba odpovedati, ali da opravi let namesto tistega, ki je bil odpovedan?

                           —

                           Ali je v skladu s členom 8(1)(b) (te uredbe) letalski prevoznik dolžan potnikom ponuditi spremembo poti? Kakšna je v tem primeru obveznost na področju prevoza glede spoštovanja časa odhoda in uporabe drugih letalskih prevoznikov?

               4.

               Če je odgovor na vprašanje iz točke 1 pritrdilen, ali obstaja razlika med ukrepi, ki jih mora sprejeti letalska družba, da se izogne obveznosti plačila odškodnine v skladu s členom 5(3) Uredbe št. 261/2004, in ukrepi, ki jih mora sprejeti, da se izogne odškodninski odgovornosti iz člena 19 Montrealske konvencije?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-229/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. maja 2012 – Fastweb SpA proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugim

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. maja 2012 – Fastweb SpA proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugim
   (Zadeva C-229/12)
   2012/C 217/18
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fastweb SpA

      Tožene stranke: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe Skupnosti na tem področju, zlasti določbe Direktive št. 2002/20/ES (1), razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, navedeni v tem sklepu, zlasti zakonu št. 266 iz leta 2005, tudi zaradi načina dejanske uporabe?

      (1)  Direktiva 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337).


title: Zadeva C-101/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena  21. februarja 2006

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/21

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena 21. februarja 2006
   (Zadeva C-101/06)
   (2006/C 86/40)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa B. Stromsky, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 21. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Francoska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z izvajanjem dobre klinične prakse pri kliničnem preskušanju zdravil za ljudi (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2.

               ugotovi, da Francoska republika v vsakem primeru s tem, da ni obvestila Komisije o zakonih in drugih predpisih, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z izvajanjem dobre klinične prakse pri kliničnem preskušanju zdravil za ljudi, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               3.

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive 2001/20/ES, se je iztekel 30. aprila 2003.

      (1)  UL L 121, str. 34.


20150731048617042015/C 270/52512013TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150629424211Zadeva T-51/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. junija 2015 – Evropaïki Dynamiki/EIB
 ---documentbreak--- C2702015SL4210120150629SL0052421421Sklep Splošnega sodišča z dne 29. junija 2015 – Evropaïki Dynamiki/EIB
   (Zadeva T-51/13) (
         1
      )2015/C 270/52Jezik postopka: grščinaPredsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 86, 23.3.2013.


title: Zadeva C-542/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 27. novembra 2014 – SIA „VM Remonts“ (prej SIA „DIV un Ko“ ), SIA „Ausma grupa“ in SIA „Pārtikas kompānija“ /Konkurences padome

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 27. novembra 2014 – SIA „VM Remonts“ (prej SIA „DIV un Ko“), SIA „Ausma grupa“ in SIA „Pārtikas kompānija“/Konkurences padome
   (Zadeva C-542/14)
   (2015/C 056/08)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: SIA „VM Remonts“ (prej SIA „DIV un Ko“), SIA „Ausma grupa“ in SIA „Pārtikas kompānija“

      Tožena stranka: Konkurences padome

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 101(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije treba razlagati tako, da je za ugotovitev, da je podjetje sodelovalo v sporazumu, ki omejuje konkurenco, treba dokazati osebno ravnanje člana poslovodstva podjetja ali njegovo seznanitev oziroma soglašanje z ravnanjem osebe, ki je za podjetje izvajala zunanje storitve ter hkrati delovala za račun drugih udeležencev morebitnega prepovedanega sporazuma?


title: Zadeva C-130/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. aprila 2009 — Paul Fastrez, Henriette Fastrez proti Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. aprila 2009 — Paul Fastrez, Henriette Fastrez proti Région wallonne
   (Zadeva C-130/09)
   2009/C 153/37
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Paul Fastrez, Henriette Fastrez

      Tožena stranka: Région wallonne

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je mogoče člen 1(5) Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1) razlagati tako, da s svojega področja uporabe izključuje zakonodajo — kot je dekret Région wallonne (Valonska regija) z dne 17. julija 2008 o nekaterih dovoljenjih, za katere obstajajo nujni razlogi v splošnem interesu — v kateri je navedeno samo, da morajo biti za podelitev gradbenih dovoljenj, okoljskih dovoljenj in enotnih dovoljenj za dela, ki so našteta v njej, „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“, in s katero so „potrjena“ dovoljenja, za katera je navedeno, da so zanje „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“?

               2)

                           a)

                           Ali členi 1, 5, 6, 7, 8 in 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES (2) in Direktivo 2003/35/ES (3) Evropskega parlamenta in Sveta, nasprotujejo pravni ureditvi, v kateri je pravica do izvedbe projekta, za katerega je treba opraviti presojo vplivov, podeljena z zakonodajnim aktom, zoper katerega ni mogoč revizijski postopek pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, s katerim bi bilo mogoče izpodbijati vsebino in postopek sprejetja odločbe, s katero je podeljena pravica do izvedbe projekta?

                           b)

                           Ali je treba člen 9 Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (4), razlagati tako, da državam članicam nalaga, da določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev, ki spadajo na področje uporabe člena 6, v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

                           c)

                           Ali je treba člen 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES, ob upoštevanju Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, razlagati tako, da državam članicam nalaga, da določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne ureditve in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

      (1)  Direktiva 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40).

      (2)  Direktiva Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 73, str. 5).

      (3)  Direktiva 2003/35/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17).

      (4)  Sklep sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v imenu Evropske skupnosti (UL L 124, str. 1).


title: Zadeva F-96/14: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. februarja 2016 – Bulté in Krempa/Komisija (Javni uslužbenci — Vzdrževani družinski člani umrlega uradnika — Pokojnine — Družinske pokojnine — Člen 85 Kadrovskih predpisov — Povrnitev neupravičeno izplačanega zneska — Nepravilnost plačila — Očitnost nepravilnosti plačila — Neobstoj)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. februarja 2016 – Bulté in Krempa/Komisija
   (Zadeva F-96/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Vzdrževani družinski člani umrlega uradnika - Pokojnine - Družinske pokojnine - Člen 85 Kadrovskih predpisov - Povrnitev neupravičeno izplačanega zneska - Nepravilnost plačila - Očitnost nepravilnosti plačila - Neobstoj))
   (2016/C 106/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Hilde Bulté in Tom Krempa (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J. Lombaert in A. Surny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o retroaktivni spremembi družinskih pokojnin, dodeljenih tožečima strankama, in zagotovitvi vračila preplačanih zneskov, ki so bili neupravičeno prejeti.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 22. novembra 2013, kakor je razvidna iz mnenja Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic z istega dne, o spremembi – z retroaktivnim učinkom od 1. avgusta 2010 – pokojnin, dodeljenih H. Bulté in T. Krempa kot vzdrževanima družinskim članoma umrlega uradnika, in o zagotovitvi vračila zneskov, ki so jima bili neupravičeno izplačani za obdobje od 1. avgusta 2010 do novembra 2013, se razglasi za nično.

               2.

               Evropski komisiji se naloži, da H. Bulté in T. Krempi vrne zneska, ki sta bila na podlagi odločbe iz točke 1 tega izreka odtegnjena od njunih pokojnin.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015, str. 49.


title: Zadeva T-296/15: Tožba, vložena 5. junija 2015 – Industrias Químicas del Vallés/Komisija

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/19

         Tožba, vložena 5. junija 2015 – Industrias Químicas del Vallés/Komisija
   (Zadeva T-296/15)
   (2015/C 254/22)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Industrias Químicas del Vallés, SA (Mollet del Vallès, Španija) (zastopnice: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas in C. Vila Gisbert, odvetnice)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet, zlasti njen člen 24 in točko 4 Priloge II k tej uredbi, ne uporabi;

               —

               razglasi ničnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/408 z dne 11. marca 2015 glede vključitve metalaksila na seznam snovi kandidatk za zamenjavo, naveden v Prilogi k tej uredbi, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi razlog temelji na tem, da je bila Izvedbena uredbena sprejeta na nezakoniti pravni podlagi, saj Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet krši pravo Evropske unije, ker:

                           —

                           krši previdnostno načelo, ker določa mehanizem zamenjave aktivnih snovi na podlagi hipotetičnih tveganj, ki niso objektivno utemeljena;

                           —

                           s tem, da vpliva na dovoljene snovi, krši načelo sorazmernosti, saj presega tisto, kar je nujno potrebno za dosego cilja visoke ravni varstva;

                           —

                           izkrivlja konkurenco na notranjem trgu, saj spodbuja zamenjavo snovi v okoliščinah, v katerih to počne, in

                           —

                           krši načelo obrazložitve v povezavi z načelom „velikega deleža neaktivnih izomer“ iz Priloge II, točka 4, k Uredbi (ES) št. 1107/2009.

               2.

               Drugi razlog temelji na tem, da Uredba (EU) št. 2015/408 krši obveznost obrazložitve, saj vključitev metalaksila na seznam snovi kandidatk za zamenjavo ni utemeljena na podlagi znanstvenih in tehničnih meril ter krši načelo nediskriminacije v zvezi z metalaksilom-M.

               3.

               Tretji razlog temelji na tem, da Uredba (EU) št. 2015/408 krši načelo sorazmernosti v zvezi s cilji zmanjševanja tveganj za zdravje in okolje, ki jih spodbuja Evropska unija.


title: Zadeva C-459/08: Tožba, vložena 21. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/21

         Tožba, vložena 21. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-459/08)
   (2008/C 313/31)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Stølvlbæk in M. França, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Portugalska republika ni izpolnila svojih obveznosti iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (1) s tem, da ni sprejela in objavila zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s to direktivo, oziroma da v vsakem primeru o tem ni obvestila Komisije,

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 20. oktobra 2007.

      (1)  UL L 255, str. 22.


title: Zadeva F-41/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. junija 2012 – Mocová proti Komisiji ( „Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Nepodaljšanje pogodbe za določen čas — Diskrecijska pravica — Člen 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije — Člen 4 odločbe generalnega direktorja OLAF z dne 30. junija 2005 v zvezi z novo politiko na področju zaposlovanja in dela začasnih uslužbencev OLAF — Najdaljše trajanje pogodb začasnih uslužbencev“ )

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. junija 2012 – Mocová proti Komisiji
   (Zadeva F-41/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas - Diskrecijska pravica - Člen 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije - Člen 4 odločbe generalnega direktorja OLAF z dne 30. junija 2005 v zvezi z novo politiko na področju zaposlovanja in dela začasnih uslužbencev OLAF - Najdaljše trajanje pogodb začasnih uslužbencev)
   2012/C 227/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dana Mocová (Bruselj, Belgija) (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: MM. J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe generalnega direktorja OLAF o zavrnitvi predloga tožeče stranke za podaljšanje njene pogodbe začasnega uslužbenca v smislu člena 2(a) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011, str. 51.


title: Zadeva T-266/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. marca 2014 – El Gazaerly proti Svetu

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/38

         Sklep Splošnega sodišča z dne 31. marca 2014 – El Gazaerly proti Svetu
   (Zadeva T-266/11) (1)

   2014/C 184/61
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 219, 23.7.2011.


title: Zadeva C-121/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 24. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/44

         Sklep predsednika Sodišča z dne 24. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-121/09) (1)

   2010/C 63/73

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva T-399/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. junija 2011 – ArcelorMittal España proti Komisiji

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. junija 2011 – ArcelorMittal España proti Komisiji
   (Zadeva T-399/10) (1)

   2011/C 219/34
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva T-252/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017 – Cleversafe/EUIPO (Beyond Scale)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/62

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017 – Cleversafe/EUIPO (Beyond Scale)
   (Zadeva T-252/16) (1)

   (2017/C 144/94)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 287, 8.8.2016.


title: Zadeva T-278/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2012 – ClientEarth in drugi proti Komisiji (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Rok za vložitev tožbe — Prepozna vložitev — Očitna nedopustnost)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/46

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2012 – ClientEarth in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-278/11) (1)

   (Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zavrnitev dostopa zaradi molka organa - Rok za vložitev tožbe - Prepozna vložitev - Očitna nedopustnost)
   2013/C 26/90
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ClientEarth (London, Združeno kraljestvo); Friends of the Earth Europe (Amsterdam, Nizozemska); Stichting FERN (Leiden, Nizozemska); in Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam) (zastopnik: P. Kirch, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in C. ten Dam, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije zaradi molka organa, ki naj bi bila oblikovana 22. aprila 2011 in s katero je bil zavrnjen dostop do določenih dokumentov v zvezi s prostovoljnimi certifikacijskimi programi, katerih priznanje se je zahtevalo od Komisije na podlagi člena 18 Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, str. 16)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Evropski komisiji se poleg plačila lastnih stroškov naloži tudi plačilo treh četrtin stroškov ClientEarth, Friends of the Earth Europe, Stichting FERN in Corporate Europe Observatory, ki nosijo četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 219, 23.7.2011.


               28.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/13

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča EFTA, predložena s strani Fürstliches Landgericht z odločbo navedenega sodišča z dne 31. januarja 2007 v kazenskem postopku proti Sedin Poric

   (Zadeva E-1/07)
   (2007/C 143/08)
   Na sodišče EFTA je bila z odločbo z dne 31. januarja 2007 sodišča Fürstliches Landgericht (deželno knežje sodišče Lihtenštajn), ki je v tajništvo prispela 7. februarja 2007, vložena zahteva za svetovalno mnenje v kazenskem postopku proti Sedin Poric glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali je določba, kot je ta iz člena 57a lihtenštajnskega odvetniškega zakona [Rechtsanwaltsgesetz], v skladu s katerim mora v postopku, v katerem stranko zastopa odvetnik ali zagovornik, evropski odvetnik, ki opravlja storitve, vključiti lokalnega odvetnika, da deluje v povezavi z [Einvernehmensrechtsanwalt], v skladu s členom 49 lihtenštajnskega odvetniškega zakona, združljiva z določbami Sporazuma EGP v zvezi s svobodo opravljanja storitev (člen 36(1) Sporazuma EGP) in zlasti z Direktivo Sveta št. 77/249/EGS z dne 22. marca 1977 o učinkovitem uresničevanju svobode opravljanja storitev odvetnikov in zlasti z drugo alineo člena 5 Direktive?

               2.

               V primeru, da je odgovor Sodišča EFTA na prvo vprašanje negativen: Ali se lahko določba nacionalnega prava, kot je določba člena 57a lihtenštajnskega odvetniškega zakona, ki v nacionalno pravo ni ustrezno prenesla direktive, sprejete v skladu s točko b člena 7 Sporazuma EGP, kot je direktiva, navedena v vprašanju 1, kljub temu uporablja v državi, ki je pogodbenica Sporazuma EGP?


title: Zadeva T-111/17: Tožba, vložena 20. februarja 2017 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/30

         Tožba, vložena 20. februarja 2017 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET)
   (Zadeva T-111/17)
   (2017/C 213/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Computer Market (Sofia, Bolgarija) (zastopnica: B. Dimitrova, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „COMPUTER MARKET“ – Prijava št. 14 688 477

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13/12/2016 v zadevi R 1778/2016-2

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 60(1) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-55/16 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – De Nicola/EIB (Pritožba — Javni uslužbenci — Osebje EIB — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2009 — Napačna uporaba prava — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – De Nicola/EIB
   (Zadeva T-55/16 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Osebje EIB - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2009 - Napačna uporaba prava - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena))
   (2017/C 221/36)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: G. Nuvoli in G. Faedo, agenta, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015, De Nicola/EIB (F-45/11, EU:F:2015:167), s katero se predlaga delna razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Carlo De Nicola nosi svoje stroške in stroške, ki jih je Evropska investicijska banka (EIB) priglasila v okviru tega postopka.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Združeni zadevi T-84/14 in T-97/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. februarja 2016 – Harrys Pubar in Harry’s New York Bar/UUNT – Harry’s New York Bar in Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti HARRY’S NEW YORK BAR — Prejšnja nacionalna figurativna znamka PUB CASINO Harrys RESTAURANG — Delna zavrnitev registracije — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. februarja 2016 – Harrys Pubar in Harry’s New York Bar/UUNT – Harry’s New York Bar in Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR)
   (Združeni zadevi T-84/14 in T-97/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti HARRY’S NEW YORK BAR - Prejšnja nacionalna figurativna znamka PUB CASINO Harrys RESTAURANG - Delna zavrnitev registracije - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 111/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Harrys Pubar AB (Göteborg, Švedska) (zastopnik: L.-E. Ström, odvetnik) (zadeva T-84/14) in Harry’s New York Bar SA (Pariz, Francija) (zastopnik: S. Arnaud, odvetnik) (zadeva T-97/14)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, agent)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Harry’s New York Bar SA (affaire T-84/14) in Harrys Pubar AB (intervenient pred Splošnim sodiščem v zadevi T-97/14)

      Predmet

   Tožbi zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. novembra 2013 (združeni zadevi R 1038/2012-1 in R 1045/2012-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Harrys Pubar AB in Harry’s New York Bar SA.

      Izrek

               1.

               V zadevi T-84/14 se točki 1 izreka odločbe prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 14. novembra 2013 (združeni zadevi R 1038/2012–1 in R 1045/2012–1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Harrys Pubar AB in Harry’s New York Bar SA, razveljavita.

               2.

               V zadevi T-97/14 se tožba družbe Harry’s New York Bar zavrne.

               3.

               Družbi Harry’s New York Bar se naloži plačilo svojih stroškov, dveh tretjin stroškov družbe Harrys Pubar, ki jih je slednja priglasila v postopku pred Splošnim sodiščem, in stroškov, ki jih je družba Harrys Pubar priglasila med postopkom pred odborom za pritožbe pri UUNT. UUNT nosi svoje stroške in tretjino stroškov družbe Harrys Pubar, ki jih je priglasila v postopku pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva C-354/04 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. februarja 2007 — Gestoras Pro Amnistía, Juan Mari Olano Olano, Julen Zelarain Errasti proti Svetu Evropske unije, Kraljevini Španiji, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Pritožba — Evropska unija — Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Skupna stališča 2001/931/SZVP, 2002/340/SZVP in 2002/462/SZVP — Ukrepi v zvezi z osebami, skupinami in organizacijami, vpletenimi v teroristična dejanja — Odškodninska tožba — Pristojnost Sodišča)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. februarja 2007 — Gestoras Pro Amnistía, Juan Mari Olano Olano, Julen Zelarain Errasti proti Svetu Evropske unije, Kraljevini Španiji, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-354/04 P) (1)

   (Pritožba - Evropska unija - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Skupna stališča 2001/931/SZVP, 2002/340/SZVP in 2002/462/SZVP - Ukrepi v zvezi z osebami, skupinami in organizacijami, vpletenimi v teroristična dejanja - Odškodninska tožba - Pristojnost Sodišča)
   (2007/C 95/05)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Gestoras Pro Amnistía, Juan Mari Olano Olano, Julen Zelarain Errasti (zastopnik: D. Rouget, avocat)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Finnegan in M. Bauer, zastopnika), Kraljevina Španija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 7. junija 2004 v zadevi Gestoras Pro Aministía in drugi proti Svetu (T-333/02), s katerim je bila zavrnjena tožba tožečih strank za povrnitev škode, ki naj bi jo le-te utrpele zaradi vpisa Gestoras Pro Amnistía na seznam, izdelan na podlagi predpisov, ki zadevajo boj proti terorizmu.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Gestoras Pro Amnistía, J. M. Olanu Olanu in J. Zelarainu Errastiju se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Kraljevina Španija nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva C-65/15: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bari – Italija) – kazenski postopek zoper Vita Santora (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Enaka vprašanja za predhodno odločanje — Člena 49 PDEU in 56 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Nacionalna ureditev — Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti — Nov javni razpis — Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij — Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav — Omejitev — Nujni razlogi v splošnem interesu — Sorazmernost)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/11

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bari – Italija) – kazenski postopek zoper Vita Santora
   (Zadeva C-65/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Enaka vprašanja za predhodno odločanje - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Nacionalna ureditev - Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti - Nov javni razpis - Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij - Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav - Omejitev - Nujni razlogi v splošnem interesu - Sorazmernost))
   (2016/C 270/14)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bari

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Vito Santoro

      Izrek

               1.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi iger na srečo, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki zaradi preureditve sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti določa izvedbo novega javnega razpisa za koncesije, ki so podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij.

               2.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni omejevalni določbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki koncesionarja za igre na srečo zavezuje, da ob prenehanju dejavnosti zaradi poteka koncesijskega obdobja neodplačno prenese uporabo materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav, ker ta omejitev presega to, kar je nujno za uresničitev cilja, ki se s to določbo dejansko uresničuje, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 138, 27. 4. 2015.


title: Zadeva F-5/16: Tožba, vložena 24. januarja 2016 – ZZ/Komisija

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/37

         Tožba, vložena 24. januarja 2016 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-5/16)
   (2016/C 145/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi spremembe pogodbe tožeče stranke v pogodbo o zaposlitvi kot začasni uslužbenec ali, podredno, naložitev odškodnine za nastalo premoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 9. aprila 2015 o spremembi pogodbe tožeče stranke in po potrebi odločba z dne 13. oktobra 2015 (R/513/15) o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke naj se razglasita za nični;

               —

               podredno, Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki ji je nastala z zavrnitvijo njenega predloga za spremembo pogodbe;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-451/10 P: Pritožba, ki jo je 15. septembra 2010 vložila Télévision française 1 SA (TF1) zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 1. julija 2010 v združenih zadevah T-568/ in T-573/08, M6 in TF1 proti Komisiji

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/15

         Pritožba, ki jo je 15. septembra 2010 vložila Télévision française 1 SA (TF1) zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 1. julija 2010 v združenih zadevah T-568/ in T-573/08, M6 in TF1 proti Komisiji
   (Zadeva C-451/10 P)
   ()
   2010/C 328/27
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Télévision française 1 SA (TF1) (zastopnik: J.-P. Hordies, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Métropole télévision (M6), Canal +, Evropska komisija, Francoska republika, France Télévisions

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odloči, da je tožba dopustna in utemeljena;

               —

               razveljavi sodbo, ki jo je Splošno sodišče izdalo 1. julija 2010 v združenih zadevah M6 in TF1 proti Komisiji (T-568/08 in T-573/08);

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica se v utemeljitev svojih predlogov sklicuje na dva pritožbena razloga.
   Télévision française 1 SA (TF1) Splošnemu sodišču očita, da ni upoštevalo – s čimer je potrdilo stališče Komisije – obstoja resnih težav pri presoji združljivosti pomoči, dodeljene družbi France Télévisions, s skupnim trgom; zaradi teh težav naj bi bilo treba sprožiti formalni postopek preiskave iz člena 108(2) PDEU. Pritožnica v prvem razlogu navaja kršitev pravil glede dokaznega in predložitvenega bremena, saj bi Splošno sodišče moralo od tožečih strank v postopku na prvi stopnji zahtevati predložitev dokazov o tem, da so obstajali resni dvomi glede dejanske namembnosti priglašene dotacije, ne pa se zgolj zadovoljiti z dokazom, da pomoči ne vplivajo na trgovino.
   V drugem razlogu pritožnica navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je pri uporabi člena 106(2) PDEU menilo, da je bilo mogoče upad oglaševalskih prihodkov družbe France Télévisions, tudi če so bile posledica upravljavskih napak, izravnati z državno pomočjo, in ker je navedlo, da presoja učinkovitosti delovanja javne službe ni predpostavka za uporabo tega člena.


title: Zadeva C-475/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Protodikeio Rethymnis (Grčija) 17. avgusta 2016 – kazenski postopek zoper K

text:
               21.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Protodikeio Rethymnis (Grčija) 17. avgusta 2016 – kazenski postopek zoper K
   (Zadeva C-475/16)
   (2016/C 428/10)
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Protodikeio Rethymnis (Monomeles Plimmeleiodikeio Rethymnis) (kazensko sodišče, sodnik posameznik, v Rethymnu, Grčija)

      Stranka v postopku v glavni stvari

   K

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali morajo države članice v skladu s členi 19 PEU, 263 PDEU, 266 PDEU in 267 PDEU ter načelom lojalnega sodelovanja (člen 4(3) PEU), na podlagi katerih imajo države članice in njihovi pristojni organi obveznost, da sprejemajo vse splošne ali posebne ukrepe, potrebne za odpravo kršitev prava Unije in za uskladitev s sodbami Sodišča Evropske unije, zlasti kadar gre za veljavnost aktov organov Unije, ki učinkujejo erga omnes, razveljaviti ali ustrezno spremeniti zakonodajni akt, s katerim je bila prenesena direktiva, ki jo je pozneje Sodišče razglasilo za neveljavno zaradi nasprotovanja določbam Pogodb (oziroma njihove kršitve) ali določbam Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (oziroma njihove kršitve), da bi se zagotovila izvršitev sodbe Sodišča in tako odpravila kršitev Pogodb ali Listine ter preprečile nove prihodnje kršitve?

               2.

               Ali je mogoče v povezavi s prejšnjim vprašanjem člen 266 PDEU (prej člen 233 PES) razlagati tako, da pojem „organ, urad ali agencija“ (v širšem pomenu ali po analogiji) vključuje tudi državo članico, ki je v svojo pravno ureditev prenesla direktivo, ki je bila pozneje zaradi kršitve Pogodb ali Listine razglašena za neveljavno, ali pa je mogoče v takem primeru po analogiji uporabiti člen 260(1) PDEU?

               3.

               Če je odgovor na prejšnji vprašanji načeloma pritrdilen – torej če imajo države članice obveznost, da sprejemajo vse splošne ali posebne ukrepe za odpravo kršitve primarnega prava Unije, s katerimi se razveljavi ali ustrezno spremeni zakonodajni akt, s katerim je bila prenesena direktiva, ki jo je pozneje Sodišče zaradi kršitve Listine ali Pogodb razglasilo za neveljavno – ali taka obveznost velja tudi za nacionalna sodišča, tako da ta ne smejo uporabiti zakonodajnega akta, s katerim je bila prenesena direktiva, ki je bila razglašena za neveljavno – v obravnavanem primeru: Direktiva 2006/24/ES (1) –, (vsaj v delu), s katerim so kršene Listina ali Pogodbe, in tudi ne smejo upoštevati dokazov, pridobljenih na podlagi navedenih aktov (navedene direktive in nacionalnega akta, s katerim je bila ta prenesena)?

               4.

               Ali nacionalna zakonodaja, s katero je bila prenesena Direktiva 2006/24, ki jo je Sodišče s sodbo z dne 8. aprila 2014, Digital Rights Ireland Ltd (2) (C-293/12 in C-594/12) razglasilo za neveljavno zaradi kršitve Listine, spada na področje uporabe prava Unije, kot določa člen 51(1) Listine, že samo zato, ker je bila z njo prenesena Direktiva 2006/24, čeprav je Sodišče navedeno direktivo pozneje razglasilo za neveljavno?

               5.

               Ker je bila Direktiva 2006/24, ki jo je Sodišče pozneje razglasilo za neveljavno, sprejeta, da bi se na evropski ravni izvajal usklajen okvir v smislu člena 15(1) Direktive 2002/58/ES za hrambo podatkov pri ponudnikih komunikacijskih storitev za preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje in pregon kaznivih dejanj, tako da ne bi bilo ovir na notranjem trgu elektronskih komunikacij, ali nacionalna zakonodaja, s katero je bila prenesena Direktiva 2006/24, spada v okvir člena 15(1) Direktive 2002/58 in s tem na področje uporabe prava Unije, kot določa člen 51(1) Listine?

               6.

               Ali je treba že samo zato, ker bo morebitna kazenska obsodba državljana države članice Unije, kot v obravnavanem primeru, neizogibno omejevala izvajanje pravice do prostega gibanja, ki jo ima navedeni državljan na podlagi prava Unije, tudi če je ta načeloma utemeljena, šteti, da zadevni kazenski postopki v celoti spadajo na področje uporabe prava Unije, kot določa člen 51(1) Listine?
               Če je odgovor na prejšnja vprašanja načeloma ta, da je mogoče uporabiti Listino v skladu z njenim členom 51(1), se torej postavljajo naslednja vprašanja:

               7.

               Ali je skladno s členi 7, 8 in 52(1) Listine, da lahko do podatkov, shranjenih v skladu z Direktivo 2006/24 in/ali členom 15(1) Direktive 2002/58, dostopa in jih uporablja policija med kazensko preiskavo, če gre za nujni primer, zlasti za zalotitev pri kaznivem dejanju, brez predhodnega dovoljenja pravosodnega organa [ali neodvisnega upravnega organa], izdanega v skladu z vnaprej določenimi vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami?

               8.

               Ali v skladu s členi 7, 8 in 52(1) Listine med kazensko preiskavo policije ali drugega ne nujno pravosodnega organa, ki zahtevata dostop do podatkov, shranjenih v skladu z Direktivo 2006/24 in/ali členom 15(1) Direktive 2002/58, in njihovo uporabo, zlasti kadar namen navedene preiskave ni preprečevanje, preiskovanje ali pregon posebej opredeljenih kaznivih dejanj, ki jih je nacionalni zakonodajalec označil kot huda, v primeru morebitnega soglasja osebe, na katero se nanašajo podatki, ni potrebno predhodno dovoljenje sodišča [ali neodvisnega upravnega organa] za dostop do teh podatkov in njihovo uporabo, ki se izda v skladu z vnaprej določenimi vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami, zlasti ob upoštevanju, da zahtevani podatki neizogibno vključujejo tudi podatke tretjih oseb (na primer: kličoča in klicana stranka)?

               9.

               Ali je že samo soglasje državnega tožilstva, da se lahko med kazensko preiskavo dostopa do podatkov, shranjenih v skladu z Direktivo 2006/24 in/ali členom 15(1) Direktive 2002/58, in da se ti lahko uporabijo, skladno s členi 7, 8 in 52(1) Listine, če sodišče [ali neodvisni upravni organ] ni izdalo predhodnega dovoljenja v skladu z vnaprej določenimi vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami, zlasti če cilj preiskave ni preprečevanje, preiskovanje in pregon kaznivih dejanj, ki so posebej opredeljena in jih je nacionalni zakonodajalec označil za huda?

               10.

               Ali je izraz „huda kazniva dejanja“ iz člena 1(1) Direktive 2006/24 glede na sodbo Sodišča z dne 8. aprila 2014, Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 in C-594/12, EU:C:2014:238, točki 60 in 61) samostojen pojem prava Evropske unije in, če je odgovor pritrdilen, kakšna je bistvena vsebina, na podlagi katere je mogoče kaznivo dejanje šteti za dovolj hudo, da je mogoče upravičiti dostop do podatkov, shranjenih v skladu z Direktivo 2006/24, in njihovo uporabo?

               11.

               Ali so v členih 7, 8 in 52(1) Listine glede na sodbo Sodišča z dne 8. aprila 2014, Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 in C-594/12, EU:C:2014:238, točki 60 in 61) in ne glede na samostojnost ali nesamostojnost izraza „huda kazniva dejanja“ iz člena 1(1) Direktive 2006/24 opisana splošna merila, na podlagi katerih je treba posamezno kaznivo dejanje šteti za dovolj hudo, da upravičuje dostop do podatkov, shranjenih v skladu z Direktivo 2006/24 in/ali členom 15(1) Direktive 2002/58, ter njihovo uporabo, in če je odgovor pritrdilen, kakšna so ta merila?

               12.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje načeloma pritrdilen, ali morata pri tem preverjanju sorazmernosti značilnosti preiskovanega kaznivega dejanja nazadnje presojati (a) le Sodišče ali (b) nacionalno sodišče na podlagi splošnih meril, ki jih je določilo Sodišče?

               13.

               Ali sta glede na sodbo Sodišča z dne 8. aprila 2014, Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 in C-594/12, EU:C:2014:238, točke od 58 do 68 ter izrek) skladna s členi 7, 8 in 52(1) Listine dostop do shranjenih podatkov in njihova uporaba v okviru kazenskega postopka na podlagi splošnega sistema shranjevanja podatkov, uvedenega v skladu z Direktivo 2006/24 in/ali členom 15(1) Direktive 2002/58, to je sistema, ki izpolnjuje pogoje iz točk 60, 61, 62, 67 in 68 navedene sodbe, ne pa tudi pogojev iz njenih točk 58, 59, 63 in 64?
               [to je sistem shranjevanja, pri katerem je potrebno predhodno dovoljenje sodišča, izdano v skladu z vnaprej določenimi vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami, zlasti za preprečevanje, preiskovanje in pregon kaznivih dejanj, ki jih je nacionalni zakonodajalec natančno opredelil in naštel ter jih označil kot huda, poleg tega pa ta sistem zagotavlja učinkovito varstvo shranjenih podatkov pred tveganjem, povezanim z zlorabo, ter pred nezakonitima dostopom in uporabo (glej točke 60, 61, 62, 67 in 68 navedene sodbe), in, po drugi strani, omogoča shranjevanje podatkov (a) brez razlike za vse osebe, ki uporabljajo storitve elektronske komunikacije, ne da bi v zvezi s temi (osumljenimi ali preiskovanimi) osebami obstajala okoliščina, ki kaže na, čeprav samo oddaljeno, povezavo med temi osebami in hudim kaznivim dejanjem, preden se preveri okoliščina, v zvezi s katero so bile zahtevane informacije od ponudnikov storitev elektronskih komunikacij; (b) ne da bi se morali zahtevani podatki, preden se preiskovano dejstvo dejansko zgodi, nanašati na (i) posamezno časovno obdobje in/ali posamezno geografsko območje in/ali posamezno skupino oseb, ki so tako ali drugače morebiti vpletene v hudo kaznivo dejanje, ali (ii) na osebe, katerih shranjevanje podatkov bi lahko iz drugih razlogov prispevalo k preprečevanju, preiskovanju ali pregonu hudih kaznivih dejanj; (c) za posamezno časovno obdobje (v obravnavanem primeru 12 mesecev), določeno brez razlikovanja med kategorijami podatkov iz člena 5 zadevne direktive, na podlagi njihove morebitne uporabnosti za zastavljeni cilj ali glede na zadevne osebe (glej točke 58, 59, 63 in 64 navedene sodbe)]?

               14.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje načeloma ta, da dostop do navedenih podatkov in njihova uporaba nista v skladu s členi 7, 8 in 52(1) Listine, ali nacionalno sodišče ne sme uporabiti nacionalnega akta, s katerim je bila prenesena Direktiva 2006/24, ki jo je Sodišče razglasilo za neveljavno, ali akta, ki temelji na členu 15(1) Direktive 2002/58, ker je v nasprotju z Listino, in torej ne sme upoštevati podatkov, ki so bili shranjeni in pridobljeni na njuni podlagi?

               15.

               Ali glede na Direktivo 2006/24, zlasti njeno uvodno izjavo 6, v skladu s katero „[p]ravne […] razlike med nacionalnimi določbami glede hrambe podatkov za namen preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja in pregona kaznivih dejanj predstavljajo ovire za notranji trg elektronskih komunikacij“, in glede na cilj, naveden v njenem členu 1(1), ki je „uskladiti določbe držav članic“, ter preostale uvodne izjave, zlasti [3, 4, 5, 11 in 21], pa tudi glede na sodbo Sodišča z dne 10. februarja 2009, Irska/Parlament in Svet (C-301/06, EU:C:2009:68, točke od 70 do 72) ohranjanje veljavnosti zakona, s katerim je bila v nacionalno ureditev prenesena Direktiva 2006/24, čeprav jo je Sodišče razglasilo za neveljavno, ovira vzpostavitev in delovanje notranjega trga, pri čemer še ni začel veljati noben novejši ukrep prava Unije.

               16.

               Natančneje, ali ohranjanje veljavnosti zakona, s katerim je bila v nacionalno ureditev prenesena Direktiva 2006/24, čeprav jo je Sodišče razglasilo za neveljavno, ali nacionalnega zakona iz člena 15(1) Direktive 2002/58 ovira vzpostavitev in delovanje notranjega trga, ker zadevna nacionalna zakonodaja kumulativno ali alternativno:

                           (a)

                           določa objektivna merila in vsebinske zahteve, na podlagi katerih lahko pristojni nacionalni organi med drugim dostopajo do shranjenih podatkov o prometu in lokaciji ter jih nato uporabijo za preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje in pregon kaznivega dejanja, vendar se ta merila in zahteve nanašajo na določen seznam nezakonitih dejavnosti, ki ga je pripravil nacionalni zakonodajalec ob izvajanju svoje diskrecijske pravice in brez uskladitve na ravni Unije;

                           (b)

                           za varnost in zaščito shranjenih podatkov določa tehnične zahteve in pravila, ki pa niso bili usklajeni na ravni Unije?

               17.

               Če je odgovor na vsaj eno od prejšnjih vprašanj pritrdilen, ali nacionalno sodišče v skladu s pravom Unije ne sme uporabiti nacionalnega akta, s katerim je bila prenesena Direktiva 2006/24, ki jo je Sodišče razglasilo za neveljavno, ker naj bi ovirala vzpostavitev in delovanje notranjega trga, in zato ne sme upoštevati shranjenih podatkov, do katerih je bilo mogoče dostopati na podlagi Direktive 2006/24 ali nacionalne zakonodaje, sprejete na podlagi člena 15(1) Direktive 2002/58?

      (1)  Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL L 105, str. 54).

      (2)  EU:C:2014:238.


title: Zadeva C-494/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší soud České republiky – Češka republika) – Tommy Hilfiger Licensing LLC in drugi/Delta Center a.s. (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Direktiva 2004/48/ES — Uveljavljanje pravic intelektualne lastnine — Pojem „posrednik, čigar storitve se uporabljajo za kršitev pravice intelektualne lastnine“ — Najemnik tržnih hal, ki oddaja prodajna mesta v podnajem — Možnost izdaje sodne odredbe proti temu najemniku — Člen 11)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/26

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší soud České republiky – Češka republika) – Tommy Hilfiger Licensing LLC in drugi/Delta Center a.s.
   (Zadeva C-494/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Direktiva 2004/48/ES - Uveljavljanje pravic intelektualne lastnine - Pojem „posrednik, čigar storitve se uporabljajo za kršitev pravice intelektualne lastnine“ - Najemnik tržnih hal, ki oddaja prodajna mesta v podnajem - Možnost izdaje sodne odredbe proti temu najemniku - Člen 11))
   (2016/C 335/35)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší soud České republiky

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Tommy Hilfiger Licensing LLC, Urban Trends Trading BV, Rado Uhren AG, Facton kft, Lacoste SA, Burberry Limited

      Tožena stranka: Delta Center a.s.

      Izrek

               1.

               Člen 11, tretji stavek, Direktive 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da pojem „posrednik[…], [čigar] storitve uporablja tretja stranka za kršitev pravice intelektualne lastnine“ v smislu te določbe zajema najemnika tržnih hal, ki daje različna prodajna mesta v teh halah v podnajem trgovcem, pri čemer nekateri svoj prostor uporabljajo za prodajo blaga, ki je ponaredek proizvodov, zaščitenih z znamko.

               2.

               Člen 11, tretji stavek, Direktive 2004/48 je treba razlagati tako, da so pogoji za izdajo sodne odredbe v smislu te določbe proti posredniku, ki opravlja storitev oddajanja prodajnih mest v tržnih halah v najem, enaki tistim, ki veljajo za sodne odredbe, ki jih je mogoče izdati proti posrednikom na spletnem trgu, in ki jih je Sodišče navedlo v sodbi z dne 12. julija 2011, L’Oréal in drugi (C-324/09, EU:C:2011:474).

      (1)  UL C 414, 14.12.2015.


title: Zadeva T-291/04: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2011 – Enviro Tech Europe in Enviro Tech International proti Komisiji ( „Okolje in varstvo potrošnikov — Razvrščanje, pakiranje in označevanje n-propil bromida kot nevarne snovi — Direktiva 2004/73/ES — Direktiva 67/548/EGS — Uredba (ES) št. 1272/2008 — Ničnostna tožba — Prepozen predlog za prilagoditev predlogov — Pravni interes — Neobstoj posamične zadevnosti — Nedopustnost — Nepogodbena odgovornost — Sodba Sodišča o veljavnosti Direktive 2004/73 — Istovetnost predmeta“ )

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2011 – Enviro Tech Europe in Enviro Tech International proti Komisiji
   (Zadeva T-291/04) (1)

   (Okolje in varstvo potrošnikov - Razvrščanje, pakiranje in označevanje n-propil bromida kot nevarne snovi - Direktiva 2004/73/ES - Direktiva 67/548/EGS - Uredba (ES) št. 1272/2008 - Ničnostna tožba - Prepozen predlog za prilagoditev predlogov - Pravni interes - Neobstoj posamične zadevnosti - Nedopustnost - Nepogodbena odgovornost - Sodba Sodišča o veljavnosti Direktive 2004/73 - Istovetnost predmeta)
   2012/C 32/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Enviro Tech Europe Ltd (Kingston upon Thames, Združeno kraljestvo) in Enviro Tech International, Inc. (Melrose Park, Združene države) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva X. Lewis, nato P. Oliver in G. Wilms, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Direktive Komisije 2004/73/ES z dne 29. aprila 2004 o devetindvajsetem prilagajanju Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi tehničnemu napredku (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 448) v delu, v katerem je bil n-propil bromid v Direktivi 2004/73 razvrščen med snovi, ki imajo nevarne lastnosti, in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Enviro Tech Europe Ltd in Enviro Tech International, Inc. se naloži plačilo stroškov, skupaj s stroški, ki so nastali v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.