title: Zadeva C-34/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 24. januarja 2014 – Puma SE proti Hauptzollamt Nürnberg

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 24. januarja 2014 – Puma SE proti Hauptzollamt Nürnberg
   (Zadeva C-34/14)
   2014/C 194/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Puma SE

      Tožena stranka: Hauptzollamt Nürnberg

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali sta Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 (1) z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama in Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 1294/2009 (2) z dne 22. decembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama in s poreklom iz Ljudske Republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja, poslane iz Posebne upravne regije Macao, ne glede na to, ali je deklarirana kot izdelek s poreklom iz Posebne upravne regije Macao ali ne, na osnovi pregleda zaradi izteka ukrepov na podlagi člena 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (3) v celoti neveljavni, v kolikor nista bili razglašeni za nični s sodbama Sodišča Evropske unije z dne 2. februarja 2012 in z dne 15. novembra 2012 v zadevah C-249/10 P in C-247/10 P?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, vendar navedeni uredbi nista v celoti neveljavni:

                           a)

                           Za katere izvoznike in proizvajalce iz Ljudske republike (v nadaljevanju: LR) Kitajske in Vietnama, od katerih je tožeča stranka kupovala blago v letih od 2006 do 2011, sta Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz LR Kitajske in Vietnama in Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 1294/2009 z dne 22. decembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama in s poreklom iz LR Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja, poslane iz Posebne upravne regije Macao, ne glede na to, ali je deklarirana kot izdelek s poreklom iz Posebne upravne regije Macao ali ne, na osnovi pregleda zaradi izteka ukrepov na podlagi člena 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 neveljavni?

                           b)

                           Ali razveljavitev navedenih uredb v celoti ali delno pomeni nepredvidljiv dogodek ali višjo silo v smislu člena 236(2), drugi pododstavek, carinskega zakonika (v nadaljevanju: CZ)?

      (1)  UL L 275, str. 1.

      (2)  UL L 352, str. 1.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45).


title: Zadeva T-290/14: Tožba, vložena 29. aprila 2014 – Portnov proti Svetu

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/34

         Tožba, vložena 29. aprila 2014 – Portnov proti Svetu
   (Zadeva T-290/14)
   2014/C 194/45
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Andriy Portnov (Kijev, Ukrajina) (zastopnik: M. Cessieux, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba Andriya Portnova dopustna;

               —

               Uredbo Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično;

               —

               Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničnega;

               —

               na podlagi členov 87 in 91 Poslovnika Splošnega sodišča Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega pravnega sredstva, zagotovljenih s temeljnimi načeli evropskega prava iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev izpodbijanih aktov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: nespoštovanje merila za sankcije, opredeljenega v členu 1 Sklepa št. 2014/119/SZVP in uvodni izjavi 4 Uredbe (EU) št. 208/2014.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: zmotna ugotovitev dejanskega stanja, saj naj zoper A. Portnova na dan sprejetja izpodbijanih aktov v Ukrajini ne bi potekala nobena kazenska preiskava v zvezi z dejstvi, ki jih zoper njega navaja Svet.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do uživanja lastnine, ki je temeljno načelo prava Skupnosti, varovano s členom 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 1 Dodatnega protokola št. 1 k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.


title: Zadeva T-366/09: Tožba, vložena 17. septembra 2009 – Insula proti Komisiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/53

         Tožba, vložena 17. septembra 2009 – Insula proti Komisiji
   (Zadeva T-366/09)
   2009/C 282/100
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-D. Simonet in P. Marsal, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi naj se, da zahtevek Komisije za vrnitev 114 996,82 EUR ni utemeljen in zato naj se Komisiji naloži izdajo dobropisa v znesku 114 996,82 EUR.

               —

               razglasi naj se, da je zahtevek Komisije za vrnitev 253 617,08 EUR delno utemeljen in zato naj se Komisiji naloži izdajo dobropisa v znesku 174 044,85 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži povrnitev škode v višini 146 261,06 EUR;

               —

               podredno, razglasi naj se, da je tožeča stranka upravičena do izravnalnega nadomestila v višini 573 273,42 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo, ki jo je vložila na podlagi arbitražne klavzule, Sodišču prve stopnje predlaga, naj ugotovi, da opomini, s katerimi je Komisija po prejemu revizijskega poročila urada OLAF zahtevala vrnitev predplačil, ki jih je izplačala tožeči stranki, niso v skladu z določili več pogodb, sklenjenih v okviru posebnega programa za raziskovanje, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti na področju energije, okolja in trajnostnega razvoja ter programa ALTENER II.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so v bistvu enaki kot tisti, navedeni v okviru zadeve Insula proti Komisiji, T-246/09 (1).

      (1)  UL 2009, C 193, str. 30.


title: Zadeva T-368/07: Tožba, vložena 26. septembra 2007 – Litva proti Komisiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/35

         Tožba, vložena 26. septembra 2007 – Litva proti Komisiji
   (Zadeva T-368/07)
   (2007/C 283/64)
   Jezik postopka: litovščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Litva (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije C(2007) 2407 konč. z dne 13. julija 2007 (1);

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba, ki jo je prejela 16. julija 2007 ni zakonita zaradi naslednjih razlogov:
   1.   Komisija je prekoračila pooblastila
   Tožeča stranka trdi, da je s sprejetjem enostranske odločitve glede dokončne vsebine litovskega nacionalnega načrta razdelitve pravic, Komisija prekoračila pooblastila iz Direktive 2003/87/ES, ker ne glede na to, da določbe te direktive Komisijo pooblaščajo za oceno nacionalnega načrta razdelitve države članice, tej ne more predpisovati skupnih pravic do emisij, in popolnoma prezreti nacionalnega načrta razdelitve, ki ga je država članica pripravila in sporočila Komisiji.
   2.   Kršitev prava Evropske skupnosti

               2.1

                  Neupoštevanje ciljev Direktive 2003/87/ES: Komisija s tem, da je za obdobje od 2008 do 2012 v izpodbijani odločbi predpisala nacionalne emisije, ki so nižje kot jih Litvi nalaga pristop h Kjotskemu protokolu k Okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja, ni upoštevala dejanskih ciljev Direktive 2003/87, ki naj bi predstavljala ekonomsko učinkovit način za izpolnjevanje obveznosti pogodbenic Kjotskega protokola, glede emisij toplogrednih plinov.

               2.2

                  Kršitev načel dobrega upravljanja in lojalnega sodelovanja: Izpodbijana odločba krši načeli dobrega upravljanja in lojalnega sodelovanja, ker je Komisija, ki ni upoštevala presoje, ki je bila opravljena, ko se je pripravljal litvanski nacionalni načrt, niti se v bistvu ni posvetovala z Litvo, opravila drugo presojo za določitev največje količine pravic do emisij, pri čemer se je oprla na metodo, ki jo je sama izbrala.

               2.3

                  Kršitev določb Direktive 2003/87 in načela pravne varnosti: izpodbijana odločba krši člen 9(1) in člen 11(2) navedene direktive, ker temelji izključno na izračunih, ki so bili opravljeni po metodi, ki jo je izbrala Komisija sama za dodelitev največje količine pravic, ne da bi se upoštevalo izračune, ki so bili opravljeni v okviru litovskega nacionalnega načrta razdelitve pravic, in ker je bila zavrnjena metoda izračuna, ki jo je uporabila Republika Litva, kot neprimerna. Poleg tega je Komisija s tem, ko je uporabila metodo, o kateri Republika Litva ni bila predhodno obveščena, kršila načelo pravne varnosti.

               2.4

                  Kršitev načela nediskriminacije: izpodbijana odločba krši načelo nediskriminacije, ker Komisija, ki je uporabila svojo lastno metodo za določitev največje količine pravic do emisij, ni upoštevala posebnega položaja Litve, kar pomeni, da so bistveno drugačni položaji bili obravnavani enako.

               2.5

                  Nespoštovanje člena 9(1) in (3) in četrtega merila, ki je določen v Prilogi III k Direktivi 2003/87: izpodbijana odločba krši obveznost spoštovanja meril, navedenih v Prilogi III k direktivi, ki je določena v členu 9 te direktive, ker navedena odločba neutemeljeno ne upošteva četrtega merila te priloge niti ne upošteva potrebe Litve po povečanju proizvodnje elektrike v elektrarnah na fosilna goriva, kar izhaja iz obveznosti, da zapre nuklearno elektrarno Ignalina do leta 2009.

         3.   Kršitev bistvenih postopkovnih pravil pri aktih Skupnosti
   Tožeča stranka meni, da so bila pri sprejetju izpodbijane odločbe kršena bistvena postopkovna pravila, ker je, prvič, z izpodbijano odločbo Komisija v bistvu zavrnila spremembo odločbe C(2006) 5613 konč., pri čemer je kršila določbe Direktive 2003/87, in drugič, ker je izpodbijana odločba neustrezno in nezadostno obrazložena in zato ne izpolnjuje zahtev iz člena 253 ES in člena 9(3) te direktive. Poleg tega Komisija ni spoštovala zahtev iz te direktive v zvezi s trajanjem presoje.
   4.   Očitno napačna presoja
   Tožeča stranka ocenjuje, da Komisija v okviru svoje preučitve spremembe litovskega nacionalnega načrta razdelitve pravic, po eni strani, ni upoštevala posebnih in objektivnih okoliščin, ki jih je navedla Republika Litva in ki pogojujejo obseg emisij, in po drugi strani, je uporabila neprimerno metodo izračuna in se je oprla na netočne podatke, katerih posledica je bila določitev napačne največje količine pravic do emisij za Litvo.

      (1)  Odločba Komisije z dne 13. julija o spremembi nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisij toplogrednih plinov, ki ga je Litva sporočila v skladu s členom 3(3) Odločbe Komisije C(2006) 5613 konč. o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisij toplogrednih plinov, ki ga je Litva sporočila v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-15/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2016 – Simet/Komisija (Državne pomoči — Retroaktivno nadomestilo za izvajanje javne službe, ki so ga dodelili italijanski organi — Storitve medregionalnega avtobusnega prevoza, opravljene med letoma 1987 in 2003 — Sklep, s katerim se pomoč razglasi za nezdružljivo z notranjim trgom — Ohranitev obveznosti javne službe — Odobritev nadomestila — Uredba (EGS) št. 1191/69)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2016 – Simet/Komisija
   (Zadeva T-15/14) (1)

   ((Državne pomoči - Retroaktivno nadomestilo za izvajanje javne službe, ki so ga dodelili italijanski organi - Storitve medregionalnega avtobusnega prevoza, opravljene med letoma 1987 in 2003 - Sklep, s katerim se pomoč razglasi za nezdružljivo z notranjim trgom - Ohranitev obveznosti javne službe - Odobritev nadomestila - Uredba (EGS) št. 1191/69))
   (2016/C 136/40)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Simet SpA (Rossano Calabro, Italija) (zastopniki: A. Clarizia, C. Varrone in P. Clarizia, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Conte, D. Grespan in P. J. Loewenthal, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2014/201/EU z dne 2. oktobra 2013 o nadomestilu, ki ga je treba plačati družbi Simet SpA za storitve javnega prevoza, opravljene med letoma 1987 in 2003 (državna pomoč SA.33037 (2012/C) Italija) (UL L 114, str. 67).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Simet SpA nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Izbris zadeve C-11/03

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/23

         Izbris zadeve C-11/03 (1)

   (2005/C 57/38)

      (jezik postopka: nizozemščina)

   S sklepom z dne 25. oktobra 2004 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-11/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Raad van State): Boss Pharma NV proti državi Belgiji.

      (1)  UL C 55, 8.3.2003.


title: Zadeva C-95/12: Tožba, vložena 21. februarja 2012 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/19

         Tožba, vložena 21. februarja 2012 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-95/12)
   2012/C 118/32
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Montaguti in G. Braun)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Zvezna republika Nemčija kršila obveznosti iz člena 260(2) PDEU, ker ni sprejela vseh ukrepov, ki bi jih v skladu s sodbo Sodišča Evropske unije z dne 23. oktobra 2007 v zadevi Komisija proti Nemčiji (C-112/05) v zvezi z neskladnostjo zakona o družbi VW (1) s pravom Unije, morala sprejeti;

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo periodične denarne kazni v višini 282 725,10 EUR na dan in pavšalnega zneska v višini 31 114,72 EUR na dan, plačljiva na račun lastnih sredstev Evropske unije.

               3.

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sodba Sodišča v zadevi Komisija proti Nemčiji (C-112/05) je bila razglašena 23. oktobra 2007. Komisija je v tej zadevi v bistvu zatrjevala, da tri določbe zakona o družbi VW s tem, da prvič, z odstopanjem od splošnega prava družb omejujejo glasovalno pravico vsakega delničarja na 20 odstotkov kapitala družbe Volkswagen, drugič, predpisujejo več kot 80-odstotno večino zastopanega kapitala za sprejetje sklepov skupščine delničarjev, za katere se v skladu s splošnimi predpisi zahteva le 75-odstotna večina, in tretjič, z odstopanjem od splošnih predpisov omogočajo zvezni državi in deželi Spodnja Saška, da imenujeta vsaka po dva člana v nadzorni svet te družbe, lahko odvračajo o neposrednih naložb in torej omejujejo prosti pretok kapitala v smislu člena 56 ES.
   Iz navedene sodbe Sodišča naj bi izhajalo, da vsaka od treh spornih določb zakona o družbi VW sama zase pomeni kršitev prostega pretoka kapitala.
   Vendar zakon, ki ga je sprejela Zvezna republika Nemčija in glede katerega meni, da je z njim izvršila sodbo Sodišča, še dalje določa, da je za sprejetje sklepov skupščine delničarjev družbe Volkswagen AG, za katere se v skladu zakonom o delniških družbah zahteva 75-odstotna večina zastopanega kapitala, potrebna več kot 80-odstotna večina zastopanega kapitala. Zvezna republika Nemčija to upravičuje s sklicevanjem na izrek sodbe v zadevi C-112/05, v skladu s katerim ta določba pomeni kršitev prava le v povezavi z drugima dvema določbama. Sama po sebi pa ta določba ne pomeni kršitve prostega pretoka kapitala.
   Komisija meni, da besedilo izreka sodbe ne izključuje nezakonitosti vsake od treh grajanih določb. Pri izvršitvi sodbe namreč ni treba upoštevati le izreka, ampak tudi razloge za odločitev. V obravnavanih okoliščinah se tako zdi posebej neustrezno, da bi se opustitev Zvezne republike Nemčije glede izvršitve sodbe Sodišča v celoti lahko upravičila izključno s tremi besedami „v povezavi s“ v izreku sodbe. S takšno razlago ni upoštevana ne le obrazložitev sodbe, ampak tudi sodna praksa Sodišča v zvezi s tako imenovanimi „zlatimi delnicami“.
   Komisija je tako prisiljena Sodišču v skladu s členom 260(2) PDEU to zadevo ponovno predložiti v odločanje. Višina finančnih sankcij naj bi bila določena na podlagi sporočila Komisije z dne 1. septembra 2011 o posodobitvi podatkov, uporabljenih za izračun pavšalnih zneskov in periodičnih denarnih kazni (2).

      (1)  ZOdl. 2007, str. I-08995

      (2)  UL C 12, str. 1.


title: Zadeva C-230/07: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2002/22/ES – Elektronske komunikacije – Enotna evropska številka klica v sili – Lociranje kličočega – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/5

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-230/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/22/ES - Elektronske komunikacije - Enotna evropska številka klica v sili - Lociranje kličočega - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2009/C 69/07)
   Jezik postopka: nizozemščina.
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Wils in M. Shotter, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnik: C.M. Wissels, zastopnik)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Republika Litva (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51), v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Nizozemska s tem, da organom, ki rešujejo nujne primere, pri vseh klicih na enotno evropsko številko klica v sili „112“ ni dala na voljo informacij o lokaciji kličočega, če je to tehnično izvedljivo, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah).

               2)

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Republiki Litvi se naloži plačilo svojih stroškov.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva T-38/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2014 – Pedro Group proti UUNT – Cortefiel (PEDRO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti PEDRO — Prejšnja figurativna znamke Skupnosti Pedro del Hierro — Delna zavrnitev registracije — Relativni razlogi za zavrnitev — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Povečani razlikovalni učinek prejšnje znamke — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. ° 207/2009)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2014 – Pedro Group proti UUNT – Cortefiel (PEDRO)
   (Zadeva T-38/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti PEDRO - Prejšnja figurativna znamke Skupnosti Pedro del Hierro - Delna zavrnitev registracije - Relativni razlogi za zavrnitev - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Povečani razlikovalni učinek prejšnje znamke - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009))
   2014/C 194/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pedro Group Pte Ltd (Singapur, Singapur) (zastopnik: B. Brandreth, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: M. Vuijst in J. Crespo Carillo, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Cortefiel, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva H. Mosback, P. López Ronda, G. Macias Bonilla in G. Marín Raigal, nato P. López Ronda, G. Macias Bonilla in G. Marín Raigal, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 26. novembra 2012 v zadevi R 271/2011-4 v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Cortefiel, SA in Pedro Group Pte Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Pedro Group Pte Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 101, 6.4.2013.


title: Zadeva T-312/14: Tožba, vložena 28. aprila 2014 – Federcoopesca in drugi proti Komisiji

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/36

         Tožba, vložena 28. aprila 2014 – Federcoopesca in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-312/14)
   2014/C 194/47
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Rim, Italija); Associazione Lega Pesca (Rim); in AGCI AGR IT AL (Rim) (zastopnika: L. Caroli in S. Ventura, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 6. decembra 2013 o vzpostavitvi akcijskega načrta za odpravo pomanjkljivosti italijanskega ribiškega nadzornega sistema (Action plan – C (2013) 8635 final), specifično točk 13, 15, 16 in 17 „action plan“, ki je v prilogi k sklepu.

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Namen sklepa, ki se v tej zadevi izpodbija, je odprava pomanjkljivosti, ki naj bi bile ugotovljene v zvezi s tem kako italijanski organi izvajajo pravila o skupni ribiški politiki.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj ali nezadostnost obrazložitve.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je bil izpodbijani akt sprejet zaradi odprave nekaterih nepravilnosti, ki so bile ugotovljene kar zadeva izvajanje nekaterih pravil skupne ribiške politike. Vendar v tem aktu ni nobene navedbe glede teh nepravilnosti, zaradi česar ni mogoče ugotoviti logičnega procesa, ki je privedel do njegovega sprejetja. Ta ničnostni razlog je a fortiori podan zato ker taki ukrepi po navadi odstopajo od predhodnih aktov Unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev Pogodb in določb za njuno izvajanje.

                           —

                           V zvezi s tem tožeče stranke navajajo, da so z izpodbijanim sklepom kršeni Pogodbi in člen 102(4) Uredbe 1224/2009, ter da za njegovo sprejetje ni bilo pristojnosti. Njegov namen ni okrepitev nadzornega sistema, temveč nalaga nove obveznosti, ki niso določene v aktih primarnega prava in so celo v nasprotju z njimi.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načel prepovedi diskriminacije, razumnosti in sorazmernosti.

                           —

                           Glede tega tožeče stranke navajajo, da sklep krši načelo prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva, ker določa nove in bolj obremenjujoče obveznosti za italijanske ribiče. Dalje, ukrepi so očitno brez kakršnekoli razumne povezave z zasledovanim ciljem in v vsakem primeru nerazumni in nesorazmerni, saj dejansko ni mogoče ugotoviti povezave med obveznostmi, naloženimi ribičem, in uresničitvijo cilja sklepa.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: nezakonitost sistema hudih kršitev in kršitev zlasti člena 92 Uredbe 1224/2009 in načel stopnjevanja in sorazmernosti sankcij.

                           —

                           V zvezi s tem tožeče stranke navajajo da, za razliko od uredbe 1224/2009, ki določa stopnjevani sistem sankcij, izpodbijani sklep za primer hude kršitve nalaga samodejni začasni preklic ter, v primeru ponovitve kršitve, dokončni odvzem. S sklepom so torej nadomeščena pravila iz uredbe, in to z drugačnim in znatno bolj kaznovalnim sistemom samodejnih in nepreklicnih sankcij. Sistem sankcij, ki je naložen v „Action plan“ poleg tega hudo krši načelo stopnjevanja sankcij, njihove sorazmernosti glede na težo kršitve in načelo personalnosti sankcij, saj se sankcija izreče subjektu, ki je imetnik dovoljenja, ne glede na to kdo je storil kršitev.


title: Zadeva T-236/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. februarja 2009 – HPA proti Komisiji

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/39

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. februarja 2009 – HPA proti Komisiji
   (Zadeva T-236/08) (1)

   2009/C 90/63

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva C-157/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA proti Administración General del Estado (Prosti pretok kapitala — Davek od dohodkov pravnih oseb — Konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja — Prepoved odbitja davka, ki je bil v drugih državah članicah odmerjen, ne pa plačan)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA proti Administración General del Estado
   (Zadeva C-157/10) (1)

   (Prosti pretok kapitala - Davek od dohodkov pravnih oseb - Konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja - Prepoved odbitja davka, ki je bil v drugih državah članicah odmerjen, ne pa plačan)
   2012/C 32/12
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Tožena stranka: Administración General del Estado

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Tribunal Supremo – Razlaga členov 63 in 65 PDEU – Davek od dohodkov pravnih oseb – Nacionalna zakonodaja in konvencija s področja dvojnega obdavčevanja, ki prepoveduje odbiti davek, ki je bil v drugih državah odmerjen iz naslova dohodkov, ki so bili pridobljeni na njihovem ozemlju, a ni bil plačan

      Izrek

   Člen 67 Pogodbe EGS in člen 1(1) Direktive Sveta 88/361/EGS z dne 24. junija 1988 o izvajanju člena 67 Pogodbe (člena, ki je bil razveljavljen z Amsterdamsko pogodbo) ne nasprotujeta predpisu države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki glede davka od dohodkov pravnih oseb v okviru določb, ki preprečujejo dvojno obdavčevanje, prepoveduje odbiti davek, odmerjen v drugih državah članicah Evropske unije za dohodke, ki so bili pridobljeni na njihovem ozemlju in za katere nastane obveznost plačila davka od dohodkov pravnih oseb, če kljub nastanku obdavčljivega dogodka davek ni bil plačan, ker zanj velja oprostitev, olajšava ali druga davčna ugodnost, pod pogojem, da ta predpis ni diskriminatoren glede na obravnavo, ki je določena za obresti, pridobljene v tej državi članici, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva C-233/14: Tožba, vložena 12. maja 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/6

         Tožba, vložena 12. maja 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-233/14)
   2014/C 245/08
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. van Beek in C. Gheorgiu)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska

      Predlog tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Kraljevina Nizozemska s tem, da je možnost uveljavljanja popusta pri ceni vozovnice za javni prevoz za študente, ki študirajo na Nizozemskem, omejila na nizozemske študente, ki so na Nizozemskem vpisani v zasebni ali javni šolski zavod, in študente iz drugih držav članic, ki na Nizozemskem spadajo med delovno aktivne osebe ali so tam pridobili pravico do stalnega prebivališča, ni izpolnila obveznosti iz člena 18 PDEU (v povezavi s členoma 20 PDEU in 21 PDEU) in člena 24(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES (1) o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic;

               —

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Medtem ko naj bi lahko nizozemski študenti pridobili možnost uporabe študentske izkaznice za javni prevoz (tako imenovano „OV-studentenkaart“), s katero lahko na Nizozemskem uporabljajo sredstva javnega prevoza zastonj ali po znižani ceni, naj bi morali študenti iz drugih držav članic, ki na Nizozemskem ne spadajo med delovno aktivne osebe in niso pridobili pravice do stalnega prebivališča, plačati polno ceno uporabe teh prevoznih sredstev.

               2.

               Po mnenju Komisije nizozemske zakonske določbe povzročajo neposredno diskriminacijo glede na državljanstvo, saj so državljani Unije, ki niso nizozemski državljani, obravnavani manj ugodno kot Nizozemci. Zato naj Nizozemska ne bi izpolnila obveznosti iz člena 18 PDEU v povezavi s členoma 20 PDEU in 21 PDEU.

               3.

               Poleg tega naj bi šlo za posredno diskriminacijo glede na državljanstvo, če nacionalna ureditev, čeprav je oblikovana nevtralno, dejansko postavlja v manj ugoden položaj veliko večji odstotek nekaterih oseb, razen da je različno obravnavanje utemeljeno z objektivnimi dejavniki, ki niso povezani z diskriminacijo glede na državljanstvo.

               4.

               Ker naj bi v okviru programa Erasmus na Nizozemsko prihajalo več tujih študentov kot nizozemskih študentov, ki so se odločili, da bodo celotni študij opravili v tujini, in ker naj bi se zadnjenavedeni skupini študentov namesto „OV-studentenkaart“ dodelilo „prenosljivo financiranje študija“ v višini 89,13 EUR mesečno, naj končno le tuji študenti na Nizozemskem ne bi dobili niti dajatve niti popusta v obliki „OV-studentenkaart“. Po mnenju Komisije je to posredna diskriminacija v smislu člena 24 Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic.

               5.

               Ker naj Nizozemska do danes ne bi sprejela vseh ukrepov za odpravo različnega obravnavanja tujih študentov glede možnosti pridobitve študentske izkaznice za javni prevoz („OV-studentenkaart“), Komisija ugotavlja, da Nizozemska ni izpolnila obveznosti iz člena 18 PDEU (v povezavi s členoma 20 PDEU in 21 PDEU) in člena 24(2) Direktive 2004/38/ES.

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva C-208/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Ilonka Sayn-Wittgenstein proti Landeshauptmann von Wien (Evropsko državljanstvo — Svoboda gibanja in bivanja v državah članicah — Zakon države članice z ustavno veljavo, ki se nanaša na odpravo plemstva — Priimek odrasle osebe, državljana te države, ki je bil pridobljen s posvojitvijo v drugi državi članici, v kateri prebiva — Plemiški naziv in plemiški naslov, ki je del priimka — Vpis v rojstno matično knjigo v prvi državi članici — Poprava vpisa po uradni dolžnosti — Odvzem plemiškega naziva in plemiškega naslova)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Ilonka Sayn-Wittgenstein proti Landeshauptmann von Wien
   (Zadeva C-208/09) (1)

   (Evropsko državljanstvo - Svoboda gibanja in bivanja v državah članicah - Zakon države članice z ustavno veljavo, ki se nanaša na odpravo plemstva - Priimek odrasle osebe, državljana te države, ki je bil pridobljen s posvojitvijo v drugi državi članici, v kateri prebiva - Plemiški naziv in plemiški naslov, ki je del priimka - Vpis v rojstno matično knjigo v prvi državi članici - Poprava vpisa po uradni dolžnosti - Odvzem plemiškega naziva in plemiškega naslova)
   2011/C 63/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ilonka Sayn-Wittgenstein

      Tožena stranka: Landeshauptmann von Wien

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof – Razlaga člena 18 ES – Ustavni zakon države članice, ki se nanaša na odpravo plemstva, s katerim ta država svojim državljanom prepoveduje uporabo tujih plemiških nazivov – Zavrnitev organov te države članice, da v rojstno matično knjigo vpišejo plemiški naziv in plemiški naslov, ki sta del priimka odrasle osebe, državljana te države, ki ga je ta oseba pridobila v drugi državi članici, v kateri prebiva, ko jo je posvojil državljan te druge države

      Izrek

   Člen 21 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da organi države članice v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, priimka državljana te države, kot je bil določen v drugi državi članici, v kateri ta državljan prebiva, ko ga je kot odraslo osebo posvojil državljan druge države članice, ne priznajo v vseh elementih, če ta priimek vsebuje plemiški naziv, ki v prvi državi članici ustavno ni dopusten, če so ukrepi, ki so jih glede tega sprejeli ti organi upravičeni z razlogi javnega reda, torej če so nujni za varstvo interesov, ki jih želijo zagotoviti, in sorazmerni z legitimno zastavljenimi cilji.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva C-480/07: Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/29

         Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-480/07)
   (2007/C 315/49)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija, s tem da ni pripravila, sprejela in izvedla načrtov za sprejem odpadkov in za ravnanje z njimi v vseh njenih pristaniščih, ni izpolnila obveznosti členov 5(1) in 16(1) Direktive 2000/59/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora;

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Iz člena 5(1) Direktive 2000/59/ES v zvezi s členom 16(1) te direktive izhaja, de je morala Kraljevina Španija pred 28. decembrom 2002 sprejeti predpise, potrebne za zagotovitev priprave in izvedbe načrta za sprejem odpadkov in za ravnanje z njimi v vseh španskih pristaniščih.
   Iz podatkov, ki so jih doslej predložili španski organi, izhaja, da so načrti za sprejem odpadkov in za ravnanje z njimi že bili pripravljeni in se izvajajo za vsa splošna pristanišča, ki so v pristojnosti države, ter pristanišča, ki so v pristojnosti Avtonomne skupnosti Galicia. Iz navedenih podatkov pa izhaja tudi, da taki načrti še niso bili pripravljeni in/ali se niso sprejeli za vsa pristanišča, ki so v pristojnosti drugih obmorskih avtonomnih skupnosti, in sicer Katalonija, Baleari, Valencia, Murcia, Andaluzija, Kanarski otoki, Asturija, Kantabrija in Baskija.

      (1)  UL L 332, str. 81.


title: Zadeva C-299/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 30. maja 2013 – Isabelle Gielen proti Ministerraad

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 30. maja 2013 – Isabelle Gielen proti Ministerraad
   (Zadeva C-299/13)
   (2013/C 226/08)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Grondwettelijk Hof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Isabelle Gielen

      Tožena stranka: Ministerraad

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5(2) Direktive Sveta 2008/7/ES (1) z dne 12. februarja 2008 o posrednih davkih na zbiranje razlagati tako, da nasprotuje pobiranju davka na pretvorbo prinosniških vrednostnih papirjev v imenske ali nematerializirane vrednostne papirje, ki je določena z zakonom, in če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali je tak davek lahko upravičen na podlagi člena 6 navedene direktive?

      (1)  UL L 46, str. 11.


title: Zadeva T-36/10: Tožba, vložena 1. februarja 2010 – Internationaler Hilfsfonds proti Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/48

         Tožba, vložena 1. februarja 2010 – Internationaler Hilfsfonds proti Komisiji
   (Zadeva T-36/10)
   2010/C 100/73
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Internationaler Hilfsfonds e.V. (Rosbach, Nemčija) (zastopnik: H. Kaltenecker, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločbi Komisije z dne 9. oktobra 2009 in 1. decembra 2009 naj se razglasita za nični v delih, v katerih je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do dokumentov, ki niso bili razkriti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 9. oktobra 2009, s katero je bila delno zavrnjena prošnja za dostop do nerazkritih dokumentov iz spisa, ki se nanaša na pogodbo LIEN 97-2011, in dopis Komisije z dne 1. decembra 2009, s katerim je tožečo stranko obvestila, da odločbe glede druge prošnje tožeče stranke za vpogled v spis, ki se nanaša na pogodbo LIEN 97-2011, ne bo mogoče sprejeti v predpisanem roku.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi v bistvu navaja, da Komisija ni bila upravičena tožeči stranki zavrniti dostopa do zahtevanih dokumentov na podlagi izjeme iz člena 4(3) in (4) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1). Poleg tega tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da obstaja prevladujoč javni interes, da se razkrije dokumente, ki še niso dostopni.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL. L 145, str. 43).


title: Zadeva C-619/13 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. januarja 2017 – Mamoli Robinetteria SpA/Evropska komisija (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Usklajevanje prodajnih cen in izmenjava občutljivih poslovnih informacij — Program prizanesljivosti — Uredba (ES) št. 1/2003 — Člen 23(2) — Zgornja meja 10 % prometa — Izvajanje neomejene sodne pristojnosti)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. januarja 2017 – Mamoli Robinetteria SpA/Evropska komisija
   (Zadeva C-619/13 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Usklajevanje prodajnih cen in izmenjava občutljivih poslovnih informacij - Program prizanesljivosti - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 23(2) - Zgornja meja 10 % prometa - Izvajanje neomejene sodne pristojnosti))
   (2017/C 104/08)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Mamoli Robinetteria SpA (zastopnika: F. Capelli in M. Valcada, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: L Malferrari in F. Ronkes Agerbeek, agenta, skupaj s F. Ruggeri Laderchi, odevtnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Mamoli Robinetteria SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 45, 15.2.2014.


title: Zadeva T-508/11: Tožba, vložena 27. septembra 2011 – LTTE proti Svetu

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/39

         Tožba, vložena 27. septembra 2011 – LTTE proti Svetu
   (Zadeva T-508/11)
   2011/C 347/70
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (Herning, Danska) (zastopnik: V. Koppe, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 687/2011 z dne 18. julija 2011 (1) naj se razglasi za nično v delu, v katerem zadeva LTTE, in naj se ugotovi, da se Uredba Sveta (ES) št. 2580/2001 (2) za LTTE ne uporablja;

               —

               podredno, naj se uporabi manj omejevalen ukrep kot je ta, s katerim se obdrži uvrstitev na seznamu oseb, skupin in subjektov, ki jih zadeva Uredba (ES) št. 2580/2001; in

               —

               tožeči stranki naj se povrnejo stroški z obrestmi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               V okviru prvega tožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 687/2011 nična v delu, v katerem zadeva LTTE in/ali da se Uredba Sveta (ES) št. 2580/2001 ne uporablja, ker v njej ni upoštevano pravo oboroženih spopadov;

               2.

               V okviru drugega pritožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 687/2011 nična v delu, v katerem zadeva LTTE, ker tožeče stranke ni mogoče opredeliti kot teroristično organizacijo, kot je določena s členom 1(3) Skupnega stališča Sveta 2001/931/SZVP;

               3.

               V okviru tretjega pritožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 687/2011 nična v delu, v katerem zadeva LTTE, ker pristojni organ ni sprejel nobene odločitve, kot se to zahteva v skladu s členom 1(4) Skupnega stališča Sveta 2001/931/SZVP;

               4.

               V okviru četrtega pritožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 687/2011 nična v delu, v katerem zadeva LTTE, ker Svet ni opravil nobenih preverjanj, kot se to zahteva v skladu s členom 1(6) Skupnega stališča Sveta 2001/931/SZVP;

               5.

               V okviru petega pritožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 687/2011 nična v delu, v katerem zadeva LTTE, ker odločitev ni v skladu z zahtevami sorazmernosti in subsidiarnosti;

               6.

               V okviru šestega pritožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 687/2011 nična v delu, v katerem zadeva LTTE, ker odločitev ni v skladu z obveznostjo obrazložitve, kot se to zahteva v skladu s členom 296 PDEU;

               7.

               V okviru šestega pritožbenega razloga navaja,

                           —

                           da je Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 687/2011 nična v delu, v katerem zadeva LTTE, ker krši pravico tožeče stranke do obrambe in do učinkovitega pravnega varstva.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 687/2011 z dne 18. julija 2011 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi izvedbenih uredb (EU) št. 610/2010 in št. 83/2011; UL, 2001, L 188, str. 2.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 18, zvezek 1, str. 207).


title: Zadeva T-99/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 – Meica proti UUNT – TofuTown.com (TOFUKING) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti TOFUKING — Prejšnja nacionalna besedna znamka King — Prejšnja nacionalna besedna znamka in prejšnja besedna znamka Skupnosti Curry King — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 – Meica proti UUNT – TofuTown.com (TOFUKING)
   (Zadeva T-99/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti TOFUKING - Prejšnja nacionalna besedna znamka King - Prejšnja nacionalna besedna znamka in prejšnja besedna znamka Skupnosti Curry King - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 319/35
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Nemčija) (zastopnik: S. Russlies, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: TofuTown.com GmbH (Wiesbaum, Nemčija) (zastopnika: B. Krause in F. Cordt, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. januarja 2010 (zadeva R 63/2009-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG in TofuTown.com GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 7. januarja 2010 (zadeva R 63/2009-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške družbe Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG.

               3.

               TofuTown.com GmbH nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 113,1.5.2010.


title: Zadeva T-260/11: Tožba, vložena 19. maja 2011 – Španija proti Komisiji

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/29

         Tožba, vložena 19. maja 2011 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-260/11)
   2011/C 211/63
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Diaz Abad, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Uredbo Komisije (EU) št. 165/2011 z dne 22. februarja 2011 o odbitkih od nekaterih kvot za skušo, dodeljenih Španiji za leto 2011 in naslednja leta, zaradi prelova v letu 2010 razglasi za nično in

               —

               toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V Prilogi k izpodbijani uredbi se Španijo zaradi prelova skuše v letu 2010 v conah VIIIc, IX in X ter v vodah EU cone CECAF 34.1.1 kaznuje z odbitkom 39 242 ton, od tega 4 500 v letu 2011, 5 500 v letu 2012, 9 748 v letu 2013, 9 747 v letu 2014 in 9 747 v letu 2015 „in po potrebi v naslednjih letih“.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Kršitev člena 105(6) Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006 (v nadaljevanju: Uredba št. 1224/2009) v delu, v katerem je bila izpodbijana uredba sprejeta preden je Komisija sprejela izvedbeno uredbo iz navedenega člena 105(6).

               2.

               Bistvena kršitev postopka zaradi neobstoja poročila Upravljalnega odbora, saj so bile do zdaj vse kazni državi članici zaradi presežka kvot sprejete z uredbo Komisije in na podlagi mnenja Upravljalnega odbora.

               3.

               Kršitev pravice do obrambe, saj je bila izpodbijana uredba sprejeta, ne da bi bila Kraljevini Španiji dana možnost podati izjavo.

               4.

               Kršitev načela pravne varnosti, ker Komisija pri naložitvi izpodbijane kazni dopušča možnost razširitve kazni v prihodnje, za obdobje nedoločenega števila let.

               5.

               Kršitev načela zaupanja v pravo, saj je izpodbijana uredba začela veljati po začetku sezone lova na skušo v Španiji.

               6.

               Kršitev načela prepovedi diskriminacije, saj je Komisija merilo tveganja socialno-gospodarskih posledic uporabila drugače kot v primerljivih primerih.


title: Zadeva T-30/15: Tožba, vložena 20. januarja 2015 — Infinite Cycle Works/UUNT — Chance Good Ent. (INFINITY)

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/36

         Tožba, vložena 20. januarja 2015 — Infinite Cycle Works/UUNT — Chance Good Ent. (INFINITY)
   (Zadeva T-30/15)
   (2015/C 089/43)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Infinite Cycle Works Ltd (Delta, British Columbia, Kanada) (zastopnik: E. Manresa Medina in J. Manresa Medina, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Chance Good Ent. Co., Ltd (Changhua, Tajvan)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „INFINITY“ – Prijava št. 1 0 8 35  478

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. oktobra 2014 v zadevi R 2308/2013-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in prijavljeno znamko potrdi;

               —

               UUNT in morebitnim drugim toženim strankam naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) in 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94.


title: Zadeva C-552/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Аdministrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 2. novembra 2016 – „WIND INNOVATION 1“ EOOD, v likvidaciji/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Аdministrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 2. novembra 2016 – „WIND INNOVATION 1“ EOOD, v likvidaciji/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia
   (Zadeva C-552/16)
   (2017/C 022/14)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Аdministrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka:„WIND INNOVATION 1“ EOOD, v likvidaciji

      Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 176(2) Direktive 2006/112/ES (1) razlagati tako, da nasprotuje obveznemu izbrisu iz registra, ki izhaja iz spremembe ZDDS (zakon o davku na dodano vrednost), ki je začela veljati 1. januarja 2007, v skladu s katero likvidator, ki ga imenuje sodišče, nima več možnosti odločiti, ali pravna oseba, ki je prenehala na podlagi sodne odločbe, do izbrisa iz sodnega registra ostane identificirana za namene DDV v skladu z ZDDS, in ki namesto tega določa kot razlog za obvezen izbris iz registra zavezancev za DDV prenehanje pravne osebe, ki opravlja gospodarsko dejavnost, z likvidacijo ali brez nje?

               2.

               Ali je treba člen 176(2) Direktive 2006/112 razlagati tako, da nasprotuje obveznemu izbrisu iz registra zavezancev za DDV, ki temelji na spremembi ZDDS, ki je začela veljati 1. januarja 2007, če obstajajo za zavezano osebo ob obveznem izbrisu iz registra zavezancev za DDV pogoji za ponovno obvezno identifikacijo za namene DDV, da je zavezana oseba stranka veljavnih pogodb in da izjavi, da ni prenehala opravljati gospodarske dejavnosti in jo opravlja še naprej, in če mora davčni zavezanec dejansko plačati dolgovani davek, ki je bil obračunan ob obveznem izbrisu, zato da ima pravico do odbitka vstopnega davka na razpoložljiva sredstva, ki so bila obdavčena ob izbrisu iz registra in so razpoložljiva ob ponovni identifikaciji za namene DDV? Če je obvezen izbris iz registra v navedenih okoliščinah dopusten, ali se sme pravico do odbitka vstopnega davka za sredstva, ki so obdavčena ob izbrisu iz registra in ki so razpoložljiva ob ponovni identifikaciji za namene DDV ter s katerimi oseba opravlja oziroma bo opravljala obdavčljive transakcije, pogojevati z dejanskim plačilom davka v državni proračun, ali pa je dopustno, da se davek, obračunan ob zbrisu iz registra, pobota z zneskom davčnega dobropisa, ki se ugotovi ob ponovni identifikaciji za namene DDV, zlasti ker mora davek plačati oseba, ki ima pravico do odbitka vstopnega davka?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-719/13: Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Lico Leasing in Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/48

         Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Lico Leasing in Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión proti Komisiji
   (Zadeva T-719/13)
   2014/C 52/93
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Lico Leasing, SA (Madrid, Španija) in Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madrid) (zastopnika: M. Sánchez in M. Merola, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa, ker se je v njem napačno štelo, da je španski sistem poslovnega najema sistem državnih pomoči, ki nudi ugodnosti gospodarskim interesnim združenjem in njihovim vlagateljem, in ker je podana pomanjkljiva obrazložitev;

               —

               podredno, razglasi ničnost odredbe za vračilo pomoči, dodeljenih v okviru španskega sistema poslovnega najema, ker je v nasprotju s splošnimi načeli pravnega reda Unije;

               —

               podredno, razglasi ničnost odredbe za vračilo v delu, ki se nanaša na izračun zneska nezdružljive pomoči, ki jo je treba vrniti, ker ta onemogoča, da bi Španija formulo za izračun navedenega zneska določila v skladu s splošnimi načeli, ki veljajo za vračilo državnih pomoči, in

               —

               tožečima strankama dodeli vse stroške v zvezi s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sklep, ki se izpodbija v tem postopku, je isti kot v zadevi T-515/13, Španija proti Komisiji (UL C 336, str. 29).
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 107(1) PDEU in 296 PDEU

                           —

                           Zadevni ukrep izpolnjuje pogoj selektivnosti: na eni strani je v Sklepu napačno ugotovljena sektorska selektivnost, saj naj bi bil ukrep, ki je predmet Sklepa, odprt za vlagatelje, ki delujejo v vseh gospodarskih sektorjih, na drugi strani pa je v Sklepu napačno ugotovljeno, da lahko postopek predhodne odobritve podeli selektivnost, ne da bi se upoštevalo, da je ta predhodna odobritev utemeljena zaradi zapletenosti zadevnega ukrepa in se vsekakor ne nanaša na lastnosti domnevnih upravičencev;

                           —

                           zadevni ukrep izpolnjuje pogoja izkrivljanja konkurence in vpliva na trgovino med državami članicami; v Sklepu zlasti ni obrazloženo, v kakšni obliki naj bi domnevna državna pomoč vplivala na navedene trge, temveč se to dejstvo šteje za ugotovljeno, ne da bi se dokazalo.

                     Poleg tega je v drugem delu tega ničnostnega razloga navedeno, da ima Sklep pomanjkljivo obrazložitev, ker ni pojasnjeno, zakaj bi dobiček domnevnih upravičencev pomenil državno pomoč, saj so bili ti upravičenci zgolj udeleženi pri dobičku ladjarjev, ki – kot priznava sama Komisija – ni državna pomoč.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 14 Uredbe Sveta št. 659/1999

                           —

                           Odredbo za vračilo pomoči iz členov 4, 5 in 6 Sklepa je treba razglasiti za nično v skladu s tema splošnima načeloma prava Unije:

                                       —

                                       načelom zaupanja v pravo: zlasti na podlagi tega, da je dopis, ki ga je leta 2009 poslala komisarka Kroes, pri operaterjih ustvaril legitimna pričakovanja glede zakonitosti španskega sistema poslovnega najema;

                                       —

                                       načelom pravne varnosti: podredno, če se ne presodi, da je odredba za vračilo v nasprotju z načelom zaupanja v pravo, saj je bila zaradi nekaterih okoliščin negotovost glede zakonitosti španskega sistema poslovnega najema, ki jo je prvotno povzročila odločba Brittany Ferries, v celotnem času veljavnosti navedenega sistema podaljšana in okrepljena.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošnih načel, ki veljajo za vračilo državnih pomoči

                           —

                           V izpodbijanem sklepu se ne spoštuje splošnih načel, ki veljajo za vračilo državnih pomoči, saj lahko privede do tega, da bi se od upravičencev zahteval višji znesek od domnevne pomoči, ki so jo ti dejansko prejeli.


title: Zadeva C-237/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  23. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale civile e penale di Cagliari) — Enirisorse SpA proti Sotacarbo SpA (Državne pomoči — Člena 87 ES in 88 ES — Pojem  pomoči  — Udeležba javnega podjetja v kapitalu zasebnega podjetja — Pravica do izstopa pod pogojem predhodne odpovedi vsem pravicam do premoženja družbe)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/15

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale civile e penale di Cagliari) — Enirisorse SpA proti Sotacarbo SpA
   (Zadeva C-237/04) (1)

   (Državne pomoči - Člena 87 ES in 88 ES - Pojem „pomoči“ - Udeležba javnega podjetja v kapitalu zasebnega podjetja - Pravica do izstopa pod pogojem predhodne odpovedi vsem pravicam do premoženja družbe)
   (2006/C 131/26)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale civile e penale di Cagliari
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Enirisorse SpA

      Tožena stranka: Sotacarbo SpA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale di Cagliari — Razlaga členov 87 in 88(3) ES — Pojem državne pomoči — Javno podjetje z udeležbo v kapitalu zasebnega podjetja — Skladnost nacionalne ureditve, ki dovoljuje takšno udeležbo, s členoma 43 in 49 ES.
   Izrek
   Nacionalne ureditve, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki družbenikom družbe, ki jo nadzira država, podeljuje pravico, ki odstopa od prava Skupnosti, da izstopijo iz te družbe pod pogojem, da se odpovejo vsem pravicam do premoženja navedene družbe, ni mogoče opredeliti kot državno pomoč v smislu člena 87 ES.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva T-247/17: Tožba, vložena 27. aprila 2017 – Azarov/Svet

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/43

         Tožba, vložena 27. aprila 2017 – Azarov/Svet
   (Zadeva T-247/17)
   (2017/C 195/57)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mykola Yanovych Azarov (Kijev, Ukrajina) (zastopnika: G. Lansky in A. Egger, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2016/318 z dne 4. marca 2016 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2017 L 58, str. 34), ter Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2017 L 58, str. 1), na podlagi člena 264 PDEU razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               v skladu s členom 64 Poslovnika Sodišča sprejme nekatere ukrepe procesnega vodstva in zlasti:

                           —

                           Svetu zastavi vprašanja;

                           —

                           Svet pozove, naj mu predloži pisne in ustne pripombe v zvezi z nekaterimi vidiki spora;

                           —

                           Svet in tretje subjekte, med drugimi Komisijo, EADS in Ukrajino, pozove, naj mu predložijo informacije;

                           —

                           povabi k predložitvi dokumentov ali dokazov v zvezi z zadevo;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka v skladu s členom 87(2) Poslovnika.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic
               V okviru tega tožbenega razloga tožeča stranka navaja kršitev lastninske pravice ter kršitev pravice do svobodne gospodarske pobude. Poleg tega navaja očitek nesorazmernosti naloženih omejevalnih ukrepov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji


title: Zadeva T-523/14: Tožba, vložena 14. julija 2014 – Squeeze Life proti UUNT – Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/21

         Tožba, vložena 14. julija 2014 – Squeeze Life proti UUNT – Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE)
   (Zadeva T-523/14)
   2014/C 329/29
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Squeeze Life, SL (Alicante, Španija) (zastopnik: J. Devaureix, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Evolution Fresh, Inc. (San Bernardino, Združene države)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. aprila 2014 in posledično razglasi:

                           —

                           družba Squeeze Life, S.L. je bila tista, ki je pri odboru za pritožbe UUNT vložila pritožbo z dne 20. decembra 2013, in ne prijavitelj znamke, družba Evolution Fresh, Inc.;

                           —

                           kot posledica tega naj se razglasi, da je odločba oddelka za ugovore UUNT z dne 20. decembra 2013 dokončna in zato zavrne proizvode iz razreda 32 in delno storitve iz razreda 35 iz prijave znamke Skupnosti št. 1 1 1 70  966„SQUEEZE LIFE“;

               —

               odredi prekinitev postopka predelave št. 8311048, ki poteka pred „Division of recordals“ UUNT, vse dokler se ne izda pravnomočna sodba v tem postopku in temu „Division of recordals“ sporoči potrebne podatke za prekinitev postopka predelave;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Evolution Fresh, Inc.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SQUEEZE LIFE“ za proizvode in storitve iz razredov 32, 35 in 43 – prijava znamke Skupnnosti št. 1 1 1 70  966

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: Skupnostna in nacionalna besedna znamka „ZUMIT SQUEEZE LIFE“ za proizvode in storitve iz razredov 29, 31, 32 in 35

      Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Upošteval je umik zadevne znamke Skupnosti in zaključil postopek pritožbe in ugovora.

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 73 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 108 in naslednjih Uredbe št. 207/2009.


               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/55

         Tožba, vložena 25. novembra 2016 – Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Parlament
   (Zadeva T-829/16)
   (2017/C 022/74)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (Pariz, Francija) (zastopnik: A. Varaut, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep D106185 predsedstva Evropskega parlamenta z dne 12. septembra 2016, ki ga je g. [X] vročil 26. septembra in s katerim so bili izdatki za oglaševanje kampanje „Schengen“, ki jo je vodilo MENL, razglašeni za neupravičene, razglasi za ničen;

               —

               predsedstvu Evropskega parlamenta naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja, ki naj bi izhajala iz dejstva, da se predsedstvo Evropskega parlamenta ni seznanilo niti z elementi spisa niti z ugovori, ki jih je podalo Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (MENL).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožeča stranka meni, da je pojem „neposredno financiranje“ nacionalnih strank s strani evropskih strank nejasen, ki naj bi bil v nasprotju s pravno varnostjo.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: logotip na oglasih kampanje „Schengen“, ki jo je vodilo MENL (v nadaljevanju: sporni logotip), naj bi na nacionalnih ozemljih izražal kampanjo, ki je izključno evropska, v nasprotju s tem, kar je ugotovila tožena stranka s sprejetjem sklepa, katerega razglasitev ničnosti je predmet te tožbe. Tožeča stranka v utemeljitev tega tožbenega razloga primarno navaja tri trditve:

                           —

                           kampanjo je vodilo MENL samo, brez privolitve nacionalnih strank ali njihove vpletenosti;

                           —

                           kampanja in njeno oglaševanje se nanašata na problematiko evropskega obsega, in sicer na Schengenske sporazume;

                           —

                           sporni logotip torej ni logotip nacionalnih strank, ampak logotip delegacij teh strank znotraj Evropskega parlamenta.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožeča stranka meni, da je sporni logotip veliko manjši od logotipa MENL. Sodna praksa in dokumenti, ki obravnavajo to vprašanje, pa naj bi predvidevali zgolj sankcioniranje nacionalnih logotipov, ki so večji ali enako veliki kot evropski logotipi.


title: Zadeva T-144/11: Tožba, vložena 14. marca 2011 – Kassarate proti Svetu

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/24

         Tožba, vložena 14. marca 2011 – Kassarate proti Svetu
   (Zadeva T-144/11)
   2011/C 130/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tiapé Edouard Kassarate (Abidžan, Slonokoščena obala) (zastopnika: G. Collard in L. Aliot, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Uredba Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 in Sklep Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011, ki sta bila 15. januarja 2011 objavljena v Uradnem listu Evropske unije, glede tožeče stranke, T. E. KASSARATEJA, nimata nobene dejanske podlage,

               —

               zato naj

                           —

                           razglasi ničnost Uredbe Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 in Sklepa Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011;

                           —

                           podredno, naloži odstranitev imena T. E. KASSARATEJA s seznamov, ki so priloženi k navedeni uredbi in navedenemu sklepu.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so v bistvu enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevi T-137/11, Guiai Bi Poin proti Svetu.


title: Združeni zadevi T-91/14 in T-92/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – Schniga/CPVO – Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer) (Žlahtniteljska pravica — Prijava za žlahtniteljsko pravico Skupnosti za sorto jabolk Gala Schnitzer — Tehnični pregled — Razlikovanje — Smernice za preskušanje — Diskrecijska pravica CPVO)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – Schniga/CPVO – Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer)
   (Združeni zadevi T-91/14 in T-92/14) (1)

   ((Žlahtniteljska pravica - Prijava za žlahtniteljsko pravico Skupnosti za sorto jabolk Gala Schnitzer - Tehnični pregled - Razlikovanje - Smernice za preskušanje - Diskrecijska pravica CPVO))
   (2015/C 354/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Schniga GmbH (Bolzano, Italija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO) (zastopnika: M. Ekvad in F. Mattina, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe CPVO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Brookfield New Zealand Ltd (Havelock North, Nova Zelandija) (Zastopnik: M. Eller, odvetnik)

      Predmet

   Tožbi zoper odločbi odbora za pritožbe CPVO z dne 20. septembra 2013 (zadeva A 004/2007 in A 003/2007) o dodelitvi žlahtniteljske pravice Skupnosti za sorto jabolk Gala Schnitzer.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Družbi Schniga Srl se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov družb Brookfield New Zealand Ltd in d’Elaris SNC. Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 151, 19.5.2014.


title: Zadeva C-195/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Synthon BV proti Merz Pharma Gmbh & Co KG (Patentno pravo — Zdravila — Dodatni varstveni certifikat za zdravila — Uredba (EGS) št. 1768/92 — Člen 2 — Področje uporabe — Presoja varnosti in učinkovitosti, določena z Direktivo 65/65/EGS — Neobstoj — Ničnost certifikata)

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Synthon BV proti Merz Pharma Gmbh & Co KG
   (Zadeva C-195/09) (1)

   (Patentno pravo - Zdravila - Dodatni varstveni certifikat za zdravila - Uredba (EGS) št. 1768/92 - Člen 2 - Področje uporabe - Presoja varnosti in učinkovitosti, določena z Direktivo 65/65/EGS - Neobstoj - Ničnost certifikata)
   2011/C 298/02
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Synthon BV

      Tožena stranka: Merz Pharma Gmbh & Co KG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Chancery Division) – Razlaga členov 13 in 19 Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila (UL L 182, str. 1) – Pojem prvo dovoljenje za promet – Dovoljenje, izdano v skladu z nacionalnim zakonom, s katerim je bila prenesena Direktiva Sveta 65/65/EGS z dne 26. januarja 1965 o približevanju določb zakonov ali drugih predpisov o lastniških zdravilih (UL L 22, str. 369) – Obveznost nacionalnega organa, ki izda dovoljenje, da opravi presojo podatkov, kot je določena v tej direktivi

      Izrek

               1.

               Člen 2 Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila, kakor je bila spremenjena z Aktom o pogojih pristopa Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske in o prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija, je treba razlagati tako, da izdelek, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki je bil v Evropski skupnosti dan v promet kot zdravilo za uporabo v humani medicini, preden je bilo zanj izdano dovoljenje za promet v skladu z Direktivo Sveta 65/65/EGS z dne 26. januarja 1965 o približevanju določb zakonov in drugih predpisov, ki se nanašajo na zdravila, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 89/341/EGS z dne 3. maja 1989, in zlasti ne da bi bila zanj opravljena presoja varnosti in učinkovitosti, ne spada na področje uporabe te uredbe, kakor je bila spremenjena, in torej ne more biti predmet dodatnega varstvenega certifikata.

               2.

               Dodatni varstveni certifikat, podeljen za izdelek, ki ne spada na področje uporabe Uredbe št. 1768/92, kakor je bila spremenjena, kot je opredeljeno v njenem členu 2, je ničen.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva C-415/08 P: Sklep Sodišča z dne 23. septembra 2009 – Complejo Agrícola, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, Kraljevini Španiji (Pritožba — Varstvo naravnih habitatov — Seznam območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost — Odločba Komisije — Ničnostna tožba, ki jo vložijo fizične ali pravne osebe — Dopustnost — Očitno neutemeljena pritožba)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/9

         Sklep Sodišča z dne 23. septembra 2009 – Complejo Agrícola, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-415/08 P) (1)

   (Pritožba - Varstvo naravnih habitatov - Seznam območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost - Odločba Komisije - Ničnostna tožba, ki jo vložijo fizične ali pravne osebe - Dopustnost - Očitno neutemeljena pritožba)
   2010/C 11/14
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Complejo Agrícola, SA (zastopnika: A. Menéndez Menéndez in G. Yanguas Montero, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Recchia in A. Alcover San Pedro, zastopnika), Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper Sklep Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 14. julija 2008 v zadevi Complejo Agrícola proti Komisiji (T-345/06), s katerim je Sodišče prve stopnje kot nedopusten zavrglo predlog za delno razglasitev ničnosti člena 1 in Priloge 1 Odločbe 2006/613/ES z dne 19. julija 2006, s katero je bil v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS sprejet seznam območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost (UL L 259, str. 1), v delu, v katerem se nanaša na vključitev območja „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“, na katerem se nahaja tudi posestvo, katerega lastnica je pritožnica, v seznam območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Complejo Agrícola, SA se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva T-34/08: Tožba, vložena 21. januarja 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung proti Komisiji

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/31

         Tožba, vložena 21. januarja 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung proti Komisiji
   (Zadeva T-34/08)
   (2008/C 79/61)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung e.V. (Berlin, Nemčija) (zastopnik: B. Henning, odvetnica)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 16. novembra 2007, s katero je Komisija stroške tožeče stranke iz okvira „Daphne Grant Agreement JAI/DAP/2004-2/052W“ delno izključila iz financiranja Skupnosti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka in Komisija sta maja 2005 sklenili pogodbo o financiranju projekta v okviru programa DAPHNE II. Z dopisom z dne 16. novembra 2007 je tožena stranka poslala tožeči stranki popravljen izračun zneskov, ki jih je še treba plačati tožeči stranki. Iz tega izračuna je izhajalo, da za del stroškov, ki jih je ta navedla, še ni bilo priznano, da se jih lahko financira iz Skupnosti. Zadevna tožba je vložena zoper to odločbo.
   V njeno utemeljitev tožeča stranka navaja, da sporna odločba temelji na napačni presoji dejanskega stanja. Zlasti naj bi bila nepravilna presoja o tem, da naj dokazi ne bi bili zadostni. Nepravilno naj bi bilo tudi to, da naj stroški, priglašeni z namenom zaposlitve asistentov ali pripravnikov za kratek čas, predvideni v proračunu, in nekateri potni stroški, niso bili priznani.


title: Zadeva C-339/16 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. maja 2017 – Portugalska republika/Evropska komisija (Pritožba — EKJS in EKSRP — Izvedbeni sklep Evropske komisije — Uradno obvestilo naslovniku — Poznejši popravek formata tiskanja priloge — Objava sklepa v Uradnem listu Evropske unije — Rok za vložitev tožbe — Začetek — Zamuda — Nedopustnost)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/18

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. maja 2017 – Portugalska republika/Evropska komisija
   (Zadeva C-339/16 P) (1)

   ((Pritožba - EKJS in EKSRP - Izvedbeni sklep Evropske komisije - Uradno obvestilo naslovniku - Poznejši popravek formata tiskanja priloge - Objava sklepa v Uradnem listu Evropske unije - Rok za vložitev tožbe - Začetek - Zamuda - Nedopustnost))
   (2017/C 239/23)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnica: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida in P. Estêvão, agenti)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in M. França, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 326, 5.9.2016.


title: Sodba Sodišča z dne 27. novembra 2013 v zadevi E-6/13 – Metacom AG proti Rechtsanwälte Zipper & Collegen (Svoboda opravljanja čezmejnih storitev odvetnikov – Direktiva 77/249/EGS – Samozastopanje – Obveznost uradne obvestitve v nacionalnem pravu – Posledice neobvestitve)

text:
               27.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/13

      SODBA SODIŠČA

   z dne 27. novembra 2013
   v zadevi E-6/13
   Metacom AG proti Rechtsanwälte Zipper & Collegen
   (Svoboda opravljanja čezmejnih storitev odvetnikov – Direktiva 77/249/EGS – Samozastopanje – Obveznost uradne obvestitve v nacionalnem pravu – Posledice neobvestitve)
   2014/C 88/10
   V zadevi E-6/13, Metacom AG proti Rechtsanwälte Zipper & Collegen – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi Nadzornega organa in Sodišča predložilo sodišče Fürstliche Landgericht des Fürstentums Liechtenstein (deželno knežje sodišče Kneževine Lihtenštajn) v zvezi z razlago Direktive Sveta 77/249/EGS z dne 22. marca 1977,da se odvetnikom olajša učinkovito izvajanje svobode opravljanja storitev – je sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik poročevalec Per Christiansen in sodnik Páll Hreinsson, 27. novembra 2013 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odvetnik, ki tožbo vloži v lastnem imenu v državi EGP, ki ni država sedeža njegove dejavnosti, se lahko opre na svobodo opravljanja storitev in Direktivo 77/249/EGS, če deluje v okviru svoje poklicne dejavnosti in če nacionalni pravni red države gostiteljice omogoča, da odvetnik lahko deluje v svojem imenu v vlogi odvetnika v pravnih postopkih.

               2.

               Nacionalno pravilo, kot je člen 59 lihtenštajnskega zakona o odvetnikih – po katerem mora odvetnik, ki ima sedež dejavnosti v drugi državi EGP, v vsakem primeru in na lastno pobudo ne le predložiti dokumentacijo za dokaz svoje usposobljenosti za odvetnika, ampak mora pristojne organe države gostiteljice tudi uradno obvestiti o opravljanju storitev, in sicer pred začetkom opravljanja storitev v tej državi in nato enkrat letno – je v nasprotju s členom 7(1) Direktive 77/249/EGS in členom 36 Sporazuma EGP.

               3.

               Neizpolnjevanje nacionalnega pravila, kot je člen 59 lihtenštajnskega zakona o odvetnikih, ne more biti relevanten dejavnik glede možnosti odvetnika, da zahteva plačilo nagrade in stroškov odvetnika v zvezi z opravljanjem čezmejnih odvetniških storitev.


title: Zadeva C-39/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države – Državne pomoči – Subvencije za naložbe in za pospeševanje zaposlovanja – Obveznost vračila – Neizvršitev obveznosti – Načelo varstva zaupanja v pravo)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-39/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Subvencije za naložbe in za pospeševanje zaposlovanja - Obveznost vračila - Neizvršitev obveznosti - Načelo varstva zaupanja v pravo)
   (2008/C 209/04)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Gross in T. Scharf, zastopnika)

      Tožena stranka:Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in C. Schulze-Bahr, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 249 ES ter členov 1, 2 in 3 Odločbe Komisije 2003/643/ES z dne 13. maja 2003 o državni pomoči, ki jo je Nemčija dodelila Kahla Pozellan GmbH in Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (notificirana pod številko C(2003) 1520; pomoč št. C-62/00, prej NN 142/99) (UL L 227, str. 12) – Nesprejetje v predvidenem roku ukrepov, potrebnih za povrnitev pomoči, ki so bile razglašene za nezdružljive s skupnim trgom.
   Izrek

               1)

               Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz členov od 1 do 3 odločbe Komisije z dne 30. decembra 2002, kot je vsebovana v Odločbi Komisije 2003/643/ES z dne 13. maja 2003 o državni pomoči, ki jo je Nemčija dodelila Kahla Pozellan GmbH in Kahla/Thüringen Porzellan GmbH, s tem da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za vračilo pomoči, ki so bile s členom 1(2)(d) in (g) te odločbe razglašene za nezdružljive s skupnim trgom.

               2)

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva T-168/12: Tožba, vložena 13. aprila 2012 – Georgias in drugi proti Svetu in Komisiji

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/33

         Tožba, vložena 13. aprila 2012 – Georgias in drugi proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-168/12)
   2012/C 165/55
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Aguy Clement Georgias (Harare, Zimbabve), Trinity Engineering (Private) Ltd (Harare) in Georgiadis Trucking (Private) Ltd (Harare) (zastopniki: M. Robson in E. Goulder, solicitors, in H. Mercer, barrister)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               EU in Komisiji in/ali Svetu naj se naloži povračilo povzročene škode zaradi uporabe nekaterih omejevalnih ukrepov proti Zimbabveju s plačilom odškodnine tožečim strankam na podlagi členov 268 PDEU in 340, drugi odstavek, PDEU v zneskih, navedenih v nadaljevanju, ali drugih zneskih, ki bi jih določilo Splošno sodišče:

                           (i)

                           469 520,24 EUR ali ekvivalent družbi Trinity;

                           (ii)

                           5 627,020 EUR ali ekvivalent družbi Georgiadis;

                           (iii)

                           374 986,57 EUR ali ekvivalent senatorju Georgiasu;

                           (iv)

                           znesek, za katerega Splošno sodišče meni, da je primeren za odškodnino za senatorja Georgiasa za zatrjevano nepremoženjsko škodo;

                           (v)

                           8-odstotne letne obresti na zgoraj navedene zneske ali obresti po drugi stopnji, ki bi jo določilo Splošno sodišče;

               —

               če in v delu, v katerem Splošno sodišče meni, da je to potrebno, naj odredi oceno škode, ki je nastala tožečim strankam;

               —

               Komisiji in/ali Svetu naj se naloži plačilo stroškov, ki so v tem postopku nastali tožečim strankam.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev te tožbe, s katero od EU zahtevajo odškodnino na podlagi nepogodbene odgovornosti, navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjujejo, da so

                           —

                           zaradi nezakonitega ravnanja pri sprejetju Uredbe Komisije (ES) št. 412/2007 z dne 16. aprila 2007 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 314/2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 101, str. 6) podani:

                                       (i)

                                       očitna napaka pri presoji dejstev skupaj s kršitvami pravice do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva;

                                       (ii)

                                       zloraba pooblastil;

                                       (iii)

                                       kršitev pravice do obrambe v zvezi s podaljšanjem veljavnosti ukrepov o zamrznitvi sredstev.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjujejo,

                           —

                           da nastala škoda obsega:

                                       (i)

                                       izgubo specifičnih poslovnih priložnosti zaradi ekstrateritorialne veljavnosti ukrepov o zamrznitvi sredstev za vse zadevne osebe, ki delujejo v EU;

                                       (ii)

                                       osebni stres zaradi morebitne izgube poslov v EU;

                                       (iii)

                                       izgube, ki so nastale zaradi uporabe navedene uredbe za senatorja Georgiasa maja 2007 in zaradi podaljšanja njene veljavnosti, zaradi česar je nastala premoženjska in nepremoženjska škoda, saj je bil izključen iz območja EU in so se njegova sredstva zamrznila.


title: Zadeva C-343/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Zadeva C-343/11)
   2011/C 269/69
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH

      Tožena stranka: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba poleg položaja kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) upoštevati tudi položaj imetnikov enot premoženja?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji je mogoče sporno odtegnitev davka pri viru šteti za skladno z načelom prostega pretoka kapitala?


title: Zadeva C-15/14 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 15. januarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 12. novembra 2013 v zadevi T-499/10, MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. proti Evropski komisiji

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/6

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 15. januarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 12. novembra 2013 v zadevi T-499/10, MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-15/14 P)
   2014/C 61/10
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn, K. Talabér-Ritz, agenta)

      Druga stranka v postopku: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 12. novembra 2013 v zadevi T-499/10, MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. proti Evropski komisiji, razveljavi; in

               —

               predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 3553 final z dne 9. junija 2010 v zadevi C 1/2009 (prej NN 69/2008) o državni pomoči Madžarske družbi MOL Nyrt (1) zavrne;

               —

               plačilo stroškov postopka naloži tožeči stranki na prvi stopnji;
               podrejeno,

               —

               zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno razsojanje;

               —

               pridrži odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in stroških pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, ker je pojem selektivnosti v sodbi z več vidikov napačno razložen ali napačno uporabljen.
   Prvič, v sodbi je napačno uporabljena sodna praksa o selektivnosti v zvezi z ukrepi, glede katerih imajo nacionalni organi polje proste presoje pri obravnavi podjetij.
   Drugič, Splošno sodišče napačno razlaga pravo, ko meni, da obstoj objektivnih meril nujno izključuje obstoj selektivnosti.
   Tretjič, v sodbi se napačno povezuje obstoj selektivnosti z namero držav članic, da zavarujejo enega ali več gospodarskih subjektov pred pristojbinami iz novega režima, in s tem spregleda zahtevo, da obstoj državne pomoči temelji na učinkih preučevanega ukrepa.
   Četrtič, navedeni premisleki v sodbi v zvezi s „poznejšimi spremembami zunanjih okoliščin [pogodbe, ki ohranja določeno višino pristojbin]“ ne morejo biti pomembni za zadevni primer, saj so bile poznejše spremembe zunanjih okoliščin pogodbe, ki jo je Komisija preučila, spremembe zakonodajne ureditve.

      (1)  UL L 34, str. 55.


title: Zadeva C-330/06: Tožba, vložena 27. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/30

         Tožba, vložena 27. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-330/06)
   (2006/C 224/56)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Enegren, zastopnik)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotoviti, da s tem, ko ni prenesla v nacionalno zakonodajo zakonov in drugih predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/86/ES (1) z dne 8. oktobra 2001 o dopolnitvi Statuta evropske družbe glede udeležbe delavcev, oziroma ker teh predpisov ni sporočila Komisiji, Irska ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Irski naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 8. oktobra 2004.

      (1)  UL L 294, str. 22.


title: Zadeva T-500/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. junija 2010 – Bulgarija proti Komisiji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. junija 2010 – Bulgarija proti Komisiji
   (Zadeva T-500/07) (1)

   ()
   2010/C 209/77
   Jezik postopka: bolgarščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.