title: Zadeva F-103/14: Tožba, vložena 6. oktobra 2014  – ZZ/UUNT

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/52

         Tožba, vložena 6. oktobra 2014 – ZZ/UUNT
   (Zadeva F-103/14)
   (2015/C 007/62)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: Heinrich Tettenborn)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o uporabi klavzule iz pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke, v skladu s katero se njeno delovno razmerje konča, če se tožeča stranka ne uvrsti na rezervni seznam naslednjega splošnega natečaja, ki ga bo EPSO organiziral za njeno funkcionalno skupino na posebnem področju industrijske lastnine, za natečaja OHIM/AD/01/13 in OHIM/AST/02/13 in odškodninski zahtevek za domnevno nastalo moralno in nepremoženjsko škodo

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga, naj:

               —

               odločbo UUNT, ki je bila tožeči stranki poslana z dopisom z dne 28. novembra 2003 in v skladu s katero se klavzula iz 5. člena pogodbe tožeče stranke o zaposlitvi, ki določa končanje delovnega razmerja tožeče stranke, če se ta ne uvrsti na rezervni seznam naslednjega splošnega natečaja, ki ga bo EPSO organiziral za njeno funkcionalno skupino na posebnem področju industrijske lastnine, uporabi za natečaja OHIM/AD/01/13 in OHIM/AST/02/13, objavljena 31. oktobra 2013, razglasi za nično,

               —

               UUNT naloži, naj tožeči stranki izplača odškodnino v primernem znesku, ki ga določi Splošno sodišče, za moralno in nepremoženjsko škodo, povzročeno z odločbo, navedeno v prvem zahtevku, in

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-346/09: Tožba, vložena 1. septembra 2009 – Winzer Pharma proti UUNT – Alcon (BAÑOFTAL)

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/35

         Tožba, vložena 1. septembra 2009 – Winzer Pharma proti UUNT – Alcon (BAÑOFTAL)
   (Zadeva T-346/09)
   2009/C 256/63
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: S. Schneller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Alcon, Inc. (Hünenberg, Švica)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. maja 2009 v zadevi R 795/2008 1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki in v vsakem primeru drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov; in

               —

               podredno, zadevo naj se vrne v odločanje UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BAÑOFTAL“ za proizvode iz razreda 5

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija nemške blagovne znamke „PAN OPHTAL“, registrirana za proizvode iz razreda 5; registracija nemške blagovne znamke „KAN OPHTAL“, registrirana za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ocenil vidne, slišne in pojmovne podobnosti med zadevnimi blagovnimi znamkami, napačno odločil, da zadevna blagovna znamka Skupnosti ne spada v vrsto blagovnih znamk „Ophtal“ druge stranke pred odborom za pritožbe, in napačno zavrnil, da bi blagovne znamke, navajane v postopku z ugovorom, z uporabo pridobile razlikovalni učinek, ter tako napačno odločil, da ni bilo verjetnosti zmede med zadevnimi blagovnimi znamkami; kršitev člena 8(5) Uredbe Sveta 207/2009, ker odbor za pritožbe ni podal trditev v zvezi s tem ugovorom; kršitev členov 75 in 76(1) Uredbe Sveta 207/2009, ker odbor za pritožbe ni podal obrazložitve in v vsakem primeru obrazložitve, na podlagi katere bi bilo mogoče odločbo razumeti.


title: Zadeva C-39/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena  24. januarja 2006

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/30

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena 24. januarja 2006
   (Zadeva C-39/06)
   (2006/C 60/58)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Kilian Gross in Tibor Scharf, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 24. januarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Zvezna republika Nemčija s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za povrnitev dodeljenih pomoči, kršila obveznosti iz člena 249 ES ter iz členov 1, 2 in 3 Odločbe Komisije v postopku o državni pomoči C-62/00 (ex NN 142/99) z dne 30. oktobra 2002 v obliki popravljene Odločbe z dne 13. maja 2003 (2003/643/ES) (1) o državni pomoči, ki jo je Nemčija dodelila Kahla Pozellan GmbH in Kahla/Thüringen Porzellan GmbH;

               2.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po mnenju Evropske Komisije zvezna vlada ni v zadostni meri prenesla Odločbe Komisije v postopku o državni pomoči C-62/00 (ex NN 142/99) z dne 30. oktobra 2002 v obliki popravljene Odločbe z dne 13. maja 2003 (2003/643/ES).
   Odločba je več pomoči, ki jih je Nemčija v letih od 1991 do 1993 dodelila Kahla Pozellan GmbH in v letih od 1993 do 1999 Kahla/Thüringen Porzellan GmbH, razglasila za nezdružljive s skupnim trgom. Obenem je odredila njihovo povrnitev, vključno z obrestmi.
   Okoliščina, da se Odločba 2003/643/ES izpodbija v okviru postopka T-20/03, naj ne bi bila pomembna za obveznost izvršitve Odločbe, ker naj vložitev tožbe ne bi imela odložilnega učinka.
   Ker naj Zvezna republika kljub več pisnim zahtevam Komisije še ne bi popolno prenesla Odločbe 2003/643/ES, je Komisija v skladu s členom 88(2), drugi pododstavek, Pogodbe ES vložila tožbo.

      (1)  UL L 227, str. 12.


title: Izbris zadeve C-92/04

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/18

         Izbris zadeve C-92/04 (1)

   (2005/C 19/40)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 30. septembra 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-92/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva F-87/12: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 8. maja 2013 – Alsteens proti Komisiji (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Podaljšanje pogodbe — Delna razglasitev ničnosti — Sprememba)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/51

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 8. maja 2013 – Alsteens proti Komisiji
   (Zadeva F-87/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Podaljšanje pogodbe - Delna razglasitev ničnosti - Sprememba)
   2013/C 252/94
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis, É. Marchal, A. Coolen in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bilo omejeno obdobje podaljšanja pogodbe tožeče stranke

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               G. Alsteens nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 319, 20.10.2012, str. 19.


title: Zadeva C-415/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Mercantil de Barcelona (Španija) 8. avgusta 2011 – Mohamed Aziz proti Caixa d'Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Mercantil de Barcelona (Španija) 8. avgusta 2011 – Mohamed Aziz proti Caixa d'Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)
   (Zadeva C-415/11)
   2011/C 331/10
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mohamed Aziz

      Tožena stranka: Caixa d'Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali sistem izvrševanja sodnih naslovov na stvareh, ki so predmet hipoteke ali zastave, kot ga določajo člen 695 in naslednji zakona o pravdnem postopku (Ley de Enjuiciamiento Civil), s svojimi omejitvami glede na pritožbene razloge, ki jih predvideva španska postopkovna ureditev, pomeni jasno omejitev varstva potrošnika, saj stvarno in formalno predpostavlja jasno omejitev potrošnikove pravice do sprožitve postopka in drugega pravnega sredstva, ki zagotavlja dejansko varstvo njegovih pravic?

               2.

               Sodišče Evropske unije se zaprosi, da razloži pojem nesorazmernosti, glede na:

                           (a)

                           možnost predčasne zapadlosti kredita v dolgoročnih pogodbah – v tem primeru 33 let – zaradi neizpolnjevanja obveznosti v zelo omejenem in konkretnem obdobju;

                           (b)

                           določitev višine zamudnih obresti – v tem primeru obresti presegajo 18 % – ki ne ustreza merilom za določitev višine zamudnih obresti v drugih potrošniških pogodbah (potrošniški krediti) in bi se na drugih področjih sklepanja potrošniških pogodb lahko štela za nedovoljeno in ki, kljub temu, pri nepremičninskih pogodbah ni jasno pravno opredeljena celo v primerih, v katerih se uporablja ne samo za zapadle obroke, ampak tudi za ves znesek neplačanih obrokov zaradi predčasne zapadlosti;

                           (c)

                           določitev mehanizmov za izračun in določitev višine spremenljivih obresti, rednih in zamudnih, ki jih posojilodajalec določi enostransko, v povezavi z možnostjo sodne izvršbe na podlagi hipoteke, ki dolžniku preprečujejo, da bi ugovarjal izračunu višine dolga v samem izvršilnem postopku, pri čemer je prisiljen sprožiti ugotovitveni postopek, s tem da bo ob razglasitvi sodbe izvršba že končana ali pa bo dolžnik zagotovo izgubil stvar, ki je predmet hipoteke ali jamstva, kar je bistvenega pomena v primerih, kadar je kredit namenjen nakupu stanovanja, medtem ko se z izvršbo na podlagi hipoteke zahteva izpraznitev nepremičnine.


title: Zadeva T-445: Tožba Energy Technologies ET S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 10. novembra 2004

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/26

         Tožba Energy Technologies ET S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 10. novembra 2004
   (Zadeva T-445)
   (2005/C 31/50)
   Jezik postopka: angleščina
   Energy Technologies ET S.A., s sedežem v Fribourgu (Švica), ki jo zastopa A. Boman, lawyer, je dne 10. novembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe je bila Aparellaje Electrico S.L., s sedežem v Hospitalet de Llobregat (Španija).
   Energy Technologies ET S.A. Sodišču predlaga, da:

               —

               razveljavi odločbo četrtega Odbora za pritožbe z dne 7. julija 2004 (zadeva R 0366/2002-4);

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Energy Technologies ET S.A.

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „UNEX“ za blago iz razredov 7 in 11 (Izmenjevalniki toplote kot deli strojev; Izmenjevalniki toplote kot tudi deli in pribor za le-te) – prijava št. 974881

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku ugovora:

               Aparellaje Electrico S.L.

               Znamka ali znak, navajan v postopku ugovora:

               Španska besedna znamka „UNEX“ za blago iz prejšnjih španskih razredov 6, 17 in 61 (cevi, vijaki, polaganje kablov, polaganje kablov in cevi v elektronskem in električnem inženirskem sistemu;…)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev prijave za znamko Skupnosti

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94


title: Zadeva T-561/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2012 – Nycomed proti UUNT – Bayer Consumer Care (ALEVIAN DUO)

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2012 – Nycomed proti UUNT – Bayer Consumer Care (ALEVIAN DUO)
   (Zadeva T-561/11) (1)

   2012/C 184/42
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 6, 7.1.2012.


title: Zadeva C-517/09: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Collège d'autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l'audiovisuel – Belgija) – v postopku RTL Belgium SA, prej TVi SA (Direktiva 89/552/EGS — Storitve razširjanja televizijskih programov — Collège d’autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l’audiovisuel — Pojem nacionalnega sodišča v smislu člena 267 PDEU — Nepristojnost Sodišča)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Collège d'autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l'audiovisuel – Belgija) – v postopku RTL Belgium SA, prej TVi SA
   (Zadeva C-517/09) (1)

   (Direktiva 89/552/EGS - Storitve razširjanja televizijskih programov - Collège d’autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l’audiovisuel - Pojem nacionalnega sodišča v smislu člena 267 PDEU - Nepristojnost Sodišča)
   2011/C 63/17
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Collège d'autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l'audiovisuel

      Stranka v postopku v glavni stvari

   RTL Belgium SA, prej TVi SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Collège d'autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l'audiovisuel (Belgija) – Razlaga člena 1(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (UL L 298, str. 23) – Svoboda opravljanja storitev – Storitve razširjanja televizijskih programov – Pojma „ponudnik“ audiovizualne storitve in „učinkovit nadzor tako nad izborom programov kakor tudi njihovo organizacijo“ – Pojem nacionalnega sodišča v smislu člena 267 PDEU

      Izrek

   Sodišče ni pristojno, da odgovori na vprašanje, ki ga je predložil Collège d’autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l’audiovisuel z odločbo z dne 3. decembra 2009.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva C-353/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Flensburg (Nemčija) dne 28. avgusta 2006 — Stefan Grunkin, Dorothee Regina Paul, drugi stranki v postopku sta Leonhard Matthias Grunkin-Paul in Standesamt Niebüll

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Flensburg (Nemčija) dne 28. avgusta 2006 — Stefan Grunkin, Dorothee Regina Paul, drugi stranki v postopku sta Leonhard Matthias Grunkin-Paul in Standesamt Niebüll
   (Zadeva C-353/06)
   (2006/C 281/35)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Amtsgericht Flensburg
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Stefan Grunkin in Dorothee Regina Paul

      Drugi stranki v postopku sta: Leonhard Matthias Grunkin-Paul in Standesamt Niebüll
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali lahko glede na prepoved diskriminacije, določeno v členu 12 Pogodbe ES, oziroma glede na pravico prostega gibanja, določeno za vse državljane Unije v členu 18 Pogodbe ES, še nadalje velja določba kolizijskega pravila iz člena 10 EGBGB (Zakon o uvedbi civilnega zakonika), kolikor glede pravice do osebnega imena določa le navezavo na državljanstvo?


title: Zadeva C-440/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour de cassation (Belgija) (prvi senat) z dne 7. oktobra 2004 v zadevi Etat belge proti Recolta Recycling s.p.r.l.

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/25

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour de cassation (Belgija) (prvi senat) z dne 7. oktobra 2004 v zadevi Etat belge proti Recolta Recycling s.p.r.l.
   (Zadeva C-440/04)
   (2005/C 6/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Cour de cassation (Belgija) je s sodbo z dne 7. oktobra 2004 v zadevi Etat belge proti Recolta Recycling s.p.r.l., ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 19. oktobra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Cour de cassation (Belgija) (prvi senat) Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Kadar je dobava blaga namenjena davčnemu zavezancu, ki je v dobri veri, ne da bi vedel za goljufijo prodajalca, sklenil pogodbo, ali je načelo davčne nevtralnosti davka na dodano vrednost nasprotuje temu, da je razglasitev ničnosti kupoprodajne pogodbe na podlagi predpisa nacionalnega civilnega prava, ki to pogodbo razglasi za nično kot nasprotno javnemu redu zaradi protipravnega ravnanja prodajalca, povzroči za tega zavezanca izgubo pravice do odbitka tega davka?

               2.

               Ali je odgovor drugačen, če ničnost izhaja iz same utaje davka na dodano vrednost?


title: Zadeva C-451/15 P: Pritožba, ki jo je Best-Lock (Europe) Ltd vložila 17. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. junija 2015 v zadevi T-395/14, Best-Lock (Europe)/EUIPO

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/14

         Pritožba, ki jo je Best-Lock (Europe) Ltd vložila 17. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. junija 2015 v zadevi T-395/14, Best-Lock (Europe)/EUIPO
   (Zadeva C-451/15 P)
   (2016/C 270/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Best-Lock (Europe) Ltd (zastopnik: J. Becker, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 14. aprila 2016 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-225/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2010 – Claro proti UUNT – Telefónica (Claro) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti Claro — Prejšnja besedna znamka Skupnosti CLARO — Nedopustnost pritožbe, vložene pri odboru za pritožbe — Člena 59 in 62 Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 60 in 64 Uredbe (ES) št. 207/2009) — Pravilo 49(1) Uredbe (ES) št. 2868/95“ )

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2010 – Claro proti UUNT – Telefónica (Claro)
   (Zadeva T-225/09) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti Claro - Prejšnja besedna znamka Skupnosti CLARO - Nedopustnost pritožbe, vložene pri odboru za pritožbe - Člena 59 in 62 Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 60 in 64 Uredbe (ES) št. 207/2009) - Pravilo 49(1) Uredbe (ES) št. 2868/95“)
   2010/C 148/53
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Claro, SA (São Paulo, Brazilija) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: J. F. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Telefónica SA (Madrid, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. februarja 2009 (zadeva R 1079/2008-2) glede postopka z ugovorom med Telefónica, SA in BCP S/A.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Claro, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva T-656/11: Tožba, vložena 29. decembra 2011 – Morison Menon Chartered Accountants in drugi proti Svetu

text:
               25.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/14

         Tožba, vložena 29. decembra 2011 – Morison Menon Chartered Accountants in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-656/11)
   2012/C 58/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Morison Menon Chartered Accountants (Dubaj, Združeni arabski emirati), Morison Menon Chartered Accountants – Dubai Office (Dubaj) in Morison Menon Chartered Accountants – Sharjah Office (Sharjah, Združeni arabski emirati) (zastopniki: H. Viaene, T. Ruys in D. Gillet, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo:

               —

               razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (1) in Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (2) v delu, v katerem zadevata tožeče stranke;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka Svetu.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve s strani Sveta in kršitev pravice tožečih strank do obrambe, predvsem pravice do izjave in učinkovitega pravnega sredstva;

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji Sveta;

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev lastninske pravice.

      (1)  UL L 319, 2.12.2011, str. 11.

      (2)  UL L 319, 2.12.2011, str. 71.


title: Zadeva T-643/11: Tožba, vložena 15. decembra 2011 – Crown Equipment (Suzhou) in Crown Gabelstapler proti Svetu

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/31

         Tožba, vložena 15. decembra 2011 – Crown Equipment (Suzhou) in Crown Gabelstapler proti Svetu
   (Zadeva T-643/11)
   2012/C 49/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Suzhou, Kitajska) in Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Nemčija) (zastopniki: K. Neuhaus, H. Freund in B. Ecker, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno;

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1008/2011 (1) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe tožečih strank s tem, da tožena stranka očitno ni upoštevala delov vlog tožečih strank.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 11(2) ter 3(2), (6) in (7) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (2) s tem, da je tožena stranka svoje ugotovitve o škodi in vzročni zvezi utemeljila na podlagi napačne presoje dejanskega stanja. Tožena stranka je svoje ugotovitve utemeljila v nasprotju z dejstvi, navedenimi v izpodbijani uredbi:

                           —

                           prvič, v zvezi z relativnim razvojem kazalnikov škode, in sicer proizvodnje in obsega prodaje, glede na potrošnjo Unije;

                           —

                           drugič, v zvezi z razvojem dobičkonosnosti industrije Unije in

                           —

                           tretjič, v zvezi z razvojem prodajnih cen industrije Unije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 11(2) ter 3(2), (6) in (7) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 ali člena 296(2) PDEU s tem, da je tožena stranka očitno napačno presodila škodo in vzročno zvezo oziroma ni navedla zadostnih razlogov. Tožena stranka je storila očitne napake pri presoji:

                           —

                           prvič, s tem, da je kazalnike škode presodila abstraktno namesto v povezavi z razvojem povpraševanja in

                           —

                           drugič, s tem, da je tržne deleže implicitno upoštevala kot bistveni kazalnik vzročne zveze, čeprav tržni deleži ne kažejo jasne usmeritve in so se razvili v nasprotju z ostalimi kazalniki škode, ki jih Svet navaja kot pomembne.

         Tožena stranka je vsekakor kršila postopek, ker izpodbijana uredba ne vsebuje obrazložitve glede očitnega vpliva zmanjšanja povpraševanja na škodo, ki je domnevno nastala industriji Unije.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1008/2011 z dne 10. oktobra 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz ročnih vozičkov za premeščanje palet in njihovih osnovnih delov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz ročnih vozičkov za premeščanje palet in njihovih osnovnih delov, poslanih iz Tajske, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Tajske ali ne, po pregledu zaradi izteka ukrepov na podlagi člena 11(2) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (UL L 268, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva C-17/08 P: Pritožba, ki jo je vložila MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor 17. januarja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 8. novembra 2007 v zadevi MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-459/05)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/18

         Pritožba, ki jo je vložila MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor 17. januarja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 8. novembra 2007 v zadevi MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-459/05)
   (Zadeva C-17/08 P)
   (2008/C 79/31)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (zastopnik: W. Göpfert, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi pritožnice:

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbene predloge;

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe z dne 19. oktobra 2005 v zadevi R 1059/2004-2 naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba temelji na napačni uporabi prava pri razlagi člena 7(1)(b) in (c) Uredbe o znamki Skupnosti v izpodbijani sodbi Sodišča prve stopnje.
   Ta napačna razlaga naj bi bila vzrok za napačen rezultat – zavrnitev prijave besedne znamke Skupnosti „manufacturing score card“. Predvsem Sodišče prve stopnje ni le napačno ocenilo vsebine, ampak je tudi zelo nepravilno razlagalo merila za razlikovalni učinek in zahtevo po razpoložljivosti, ki jih je v zvezi s prijavo znamke Skupnosti in zadevno javnostjo določilo Sodišče Evropskih skupnosti.
   Sodišče prve stopnje naj bi kombinacijo besed iz prijave nedopustno razstavilo in na tej podlagi ugotovilo, da znaka ni primerno varovati. Takšna razstavitev pa ne ustreza temu, kako „običajna“ javnost ocenjuje in razlaga znamko, ko jo zaznava v celoti. Poleg tega naj bi Sodišče prve stopnje neobstoj razlikovalnega učinka in obstoj zahteve po razpoložljivosti neupravičeno utemeljilo s tem, da je kombinacija besed sestavljena iz delov, ki se v poslovnem prometu običajno uporabljajo za razlago namena in funkcije zajetih storitev. Toda ta javnost ne bi iz prijave znamke Skupnosti „manufacturing score card“, sestavljene iz treh angleških besed, razpoznala nobenega takoj razvidnega pomena. Torej naj bi obstajal potrebni minimalni razlikovalni učinek v skladu s členom 7(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti, s prijavljeno znamko pa naj tudi ne bi bilo opisano blago ali storitve v skladu s členom 7(1)(c) Uredbe o znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-497/07 P: Pritožba, ki jo je vložila družba Philip Morris Products SA 16. novembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 12. septembra 2007 v zadevi T-140/06, Philip Morris Products proti UUNT

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/27

         Pritožba, ki jo je vložila družba Philip Morris Products SA 16. novembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 12. septembra 2007 v zadevi T-140/06, Philip Morris Products proti UUNT
   (Zadeva C-497/07 P)
   (2008/C 22/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Philip Morris Products SA (zastopnika: T. van Innis in C. S. Moreau, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   Predlogi pritožnice:

               —

               izpodbijana sodba naj se razglasi za nično;

               —

               Uradu naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica s svojo pritožbo navaja, da je Sodišče prve stopnje kršilo člena 4 in 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (1). V zvezi s tem očita Sodišču prve stopnje, prvič, da je pristransko presodilo v škodo kategorije znamk, v katero sodi prijavljena znamka. Sodišče prve stopnje naj bi s presojo, da potrošniki nimajo navade na podlagi oblike ali embalaže proizvodov domnevati o njihovem izvoru, prišlo do dejanske ugotovitve, ki naj bi bila brez znanstvene podlage in naj bi popačila človeško zaznavanje znakov na splošno in zlasti oblik.
   Drugič, pritožnica očita Sodišču prve stopnje, da je napačno pravno preučilo, kako zadevna javnost zaznava to znamko. Ta napaka naj bi na eni strani izhajala iz dejstva, da naj bi Sodišče prve stopnje upoštevalo rabo znamke le na podlagi njene namestitve na zavitek cigaret, medtem ko lahko oblika embalaže določenega proizvoda vpliva na zaznavanje javnosti s številnimi drugimi izraznimi sredstvi, kot so grafične ali tridimenzionalne predstavitve znamke v promocijskih materialih. Na drugi strani naj bi napačna presoja izhajala iz dejstva, da naj bi Sodišče prve stopnje zožilo pojem znamke na njen del, ki ga lahko morebitni kupec zazna v trenutku pred svojim nakupom, medtem ko so javnost, kateri je namenjena znamka, vsi tisti, ki se lahko z njo srečajo pri običajni rabi znamke, ki se izrazi tako pri promociji proizvoda pred njegovim nakupom, kot pri rabi oziroma potrošnji proizvoda po njegovem nakupu.
   Tretjič oziroma nazadnje tožeča stranka navaja protislovje v obrazložitvi izpodbijane sodbe.

      (1)  UL 1994, L 11, str. 1.


title: Zadeva F-56/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 26. junija 2013 – Buschak proti Komisiji (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Nadomestilo za brezposelnost — Prispevek v sistem pokojninskega zavarovanja — Prepozna pritožba)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 26. junija 2013 – Buschak proti Komisiji
   (Zadeva F-56/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Nadomestilo za brezposelnost - Prispevek v sistem pokojninskega zavarovanja - Prepozna pritožba)
   2013/C 252/81
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Willy Buschak (Dresden, Nemčija) (zastopnik: T. Menssen, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in D. Martin, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bilo odločeno, da se za tožečo stranko po koncu njene pogodbe začasnega uslužbenca, ko je bila brezposelna, ne plača prispevkov v nacionalni sistem pokojninskega zavarovanja oziroma v sistem pokojninskega zavarovanja Evropske unije, in predlog za vključitev tožeče stranke v sistem pokojninskega zavarovanja Evropske unije ali prenos njenih pokojninskih pravic v nacionalni sistem.

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               W. Buschak nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012, str. 34.


title: Zadeva T-340/06: Tožba, vložena 30. novembra 2006 — Stradivarius España proti UUNT — Ricci (Stradivari 1715)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/80

         Tožba, vložena 30. novembra 2006 — Stradivarius España proti UUNT — Ricci (Stradivari 1715)
   (Zadeva T-340/06)
   (2006/C 326/163)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Stradivarius España, S.A. (Arteixo, La Coruña, Španija) (Zastopnika: G. Marín Raigal in P. López Ronda, abogados)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Cristina Ricci
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba prvega Odbora za pritožbe UUNT z dne 2. oktobra 2006 glede pritožbe R 1024/2005-1, tako da se ugodi pritožbi zoper odločbo oddelka za ugovore št. 2205/2005 z dne 22. junija 2005 in zavrne prijava znamke Skupnosti št. 2.269.256 (figurativna znamka Stradivari 1715), ter prijavitelju naloži plačilo stroškov postopkov.

               —

               Naj se odloči, da UUNT nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov tega postopka, ki so nastali tožeči stranki.

               —

               Naj se odloči, da morebitni intervenientu nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov tega postopka, ki so nastali tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Cristina Ricci

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „Stradivari 1715“ (prijava št. 2 269 256) za proizvode iz razredov 14, 16 in 18.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka „Stradivarius“ za proizvode iz razredov 14 in 16 (št. 1 246 164) in 18 (št. 506 469).

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba členov 8(1)(b) in 5 Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-443/13: Tožba, vložena 20. avgusta 2013 – Makhlouf proti Svetu

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/39

         Tožba, vložena 20. avgusta 2013 – Makhlouf proti Svetu
   (Zadeva T-443/13)
   2013/C 325/66
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohammad Makhlouf (Damas, Sirija) (zastopnika: C. Rygaert in G. Karouni, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi Sklep Sveta 2003/222/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji;

               —

               Svetu Evropske unije naloži stroške v skladu s členoma 87 in 91 Poslovnika Splošnega sodišča.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja sedem tožbenih razlogov, ki so v bistvu identični ali podobni tistim, navedenim v zadevi Makhlouf proti Svetu, T-383/11 (1).

      (1)  UL 2011, C 282, str. 30.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. marca 2005 v zadevi C-235/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia n° 35 de Barcelona): QDQ Media SA proti Alejandru Omedasu Lechi (Direktiva 2000/35/ES — Pojem stroški izterjatve — Stroški odvetnika v sodnem postopku, če njegovo sodelovanje ni obvezno — Nezmožnost vštetja v stroške postopka na podlagi nacionalnega prava — Nezmožnost sklicevanja na direktivo proti posamezniku)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/4

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 10. marca 2005
   v zadevi C-235/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia no 35 de Barcelona): QDQ Media SA proti Alejandru Omedasu Lechi (1)

   (Direktiva 2000/35/ES - Pojem stroški izterjatve - Stroški odvetnika v sodnem postopku, če njegovo sodelovanje ni obvezno - Nezmožnost vštetja v stroške postopka na podlagi nacionalnega prava - Nezmožnost sklicevanja na direktivo proti posamezniku)
   (2005/C 115/07)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-235/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Juzgado de Primera Instancia no 35 de Barcelona (Španija) z dne 5. maja 2003, ki je prispela na Sodišče dne 2. junija 2003, v postopku med QDQ Media SA in Alejandrom Omedasom Lecho, je Sodišče (šesti senat), v sestavi A. Borg Barthet, predsednik senata, J.-P. Puissochet (poročevalec) in S. von Bahr, sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, dne 10. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Če na podlagi nacionalnega prava pri odmeri stroškov postopka, katerih plačilo bi se lahko naložilo posamezniku, ki ima dolg iz opravljanja poklicne dejavnosti, ni mogoče upoštevati stroškov za posredovanje odvetnika v korist upnika v sodnem postopku za poplačilo tega dolga, Direktiva 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih sama po sebi ne more predstavljati takega temelja.

      (1)  UL C 171, 19.7.2003.


title: Zadeva T-274/08: Tožba, vložena 11. julija 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/57

         Tožba, vložena 11. julija 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-274/08)
   (2008/C 223/100)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2008)1711 z dne 30. aprila 2008 o potrditvi obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad (EKUJS) za proračunsko leto 2007, naj se razglasi za nično;

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Odločba, ki je predmet te zadeve, se izpodbija v delu, v katerem nalaga plačilo obresti na zneske, ki bremenijo proračun italijanske države v smislu člena 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/05, in zlasti v delu, v katerem so obračunane obresti od dneva plačila nedolgovanega zneska na zneske, ki niso bili izterjani v osmih letih po datumu prve upravne ali sodne ugotovitve ali, če je izterjava v postopku pred nacionalnimi sodnimi organi, pri čemer država članica krije 50 %, ostalih 50 % pa je kritih iz proračuna Skupnosti.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja kršitev člena 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/05. Te določbe ni mogoče razlagati tako, da morajo biti izračunane obresti v primeru, če je izterjava izpodbijana pred sodiščem, bodisi ker dobesedno besedilo odstavka 5 tega ne določa (drugače kot je določeno v odstavku 1) bodisi ker je začetek teka obresti lahko določen le na podlagi ugotovitev v sodnem postopku.


title: Zadeva C-219/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 6. maja 2014 vložilo Employment Tribunals, Birmingham (Združeno kraljestvo) – Kathleen Greenfield proti The Care Bureau Ltd

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 6. maja 2014 vložilo Employment Tribunals, Birmingham (Združeno kraljestvo) – Kathleen Greenfield proti The Care Bureau Ltd
   (Zadeva C-219/14)
   2014/C 223/11
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Employment Tribunals, Birmingham

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kathleen Greenfield

      Tožena stranka: The Care Bureau Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               i.

               Ali je treba „načelo pro rata temporis“, kot je določeno v določbi 4(2) Okvirnega sporazuma, razlagati tako, da mora imeti določba nacionalnega prava (kot so členi 13, 13A in 14 uredbe o delovnem času) za posledico to, da je treba v okoliščinah povečanja števila delovnih ur delavca že pridobljeni dopust prilagoditi sorazmerno z novim številom delovnih ur, kar pomeni, da se delavcu, ki poveča število delovnih ur, pridobljeni dopust preračuna v skladu s povečanjem števila delovnih ur?

               ii.

               Ali je treba bodisi določbo 4(2) Okvirnega sporazuma bodisi člen 7 Direktive o delovnem času (1) razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi imela določba nacionalnega prava (kot so členi 13, 13A in 14 uredbe o delovnem času) za posledico to, da je treba v okoliščinah povečanja števila delovnih ur delavca že pridobljeni dopust prilagoditi sorazmerno z novim številom delovnih ur, kar pomeni, da se delavcu, ki poveča število delovnih ur, pridobljeni dopust preračuna v skladu s spremenjenim številom delovnih ur?

               iii.

               Če je odgovor na prvo in/ali drugo vprašanje pritrdilen, ali se preračun nanaša zgolj na del obračunskega leta za dopust, v katerem je delavec imel povečano število delovnih ur, ali pa se nanaša na kako drugo obdobje?

               iv.

               Ali je treba pri izračunu dopusta, ki ga je delavec izkoristil, bodisi določbo 4(2) Okvirnega sporazuma bodisi člen 7 Direktive o delovnem času razlagati tako, da mora imeti določba nacionalnega prava (kot so členi 13, 13A in 14 uredbe o delovnem času) za posledico različna pristopa glede na to, ali gre za izračun nadomestila za preostanek letnega dopusta delavca ob prenehanju delovnega razmerja ali za izračun preostalega letnega dopusta delavca, ki ostaja v delovnem razmerju?

               v.

               Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen, v čem se morata ta pristopa razlikovati?

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).


title: Zadeva T-418/05: Tožba, vložena  9. novembra 2005  — Investire Partecipazioni proti Komisiji

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/21

         Tožba, vložena 9. novembra 2005 — Investire Partecipazioni proti Komisiji
   (Zadeva T-418/05)
   (2006/C 22/39)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Investire Partecipazioni S.p.A (Italija) (Zastopnika: Gian Michele Roberti in Alessandra Franchi, avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 11. avgusta 2005, št. 08405 in dopolnilne Odločbe z dne 23. avgusta 2005, št. 08720;

               —

               podredno, razglasitev, da se črka B, točka 12, in črka C, točka 2, preglednice št. 19, priloženega Odločbi Komisije z dne 23. aprila 1997 (97/322/ES), na podlagi člena 241 ES ne uporabita in sta nezakoniti.

               —

               naložitev plačila stroškov postopka Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Obravnavana tožba se nanaša na udeležbo sklada tveganega kapitala v gospodarski družbi (Sys S.p.A), s katerim naj bi slednja uresničila naložbo na območju, ki izpolnjuje pogoje v okviru Cilja 2. S tožbo družba Investire Partecipazioni S.p.A Sodišču prve stopnje predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 11. avgusta 2005, št. 08405, ki zadeva dokončno stališče o finančnem popravku Komisije v smislu člena 24 Uredbe (EGS) št. 4253/88 (1), v zvezi z ukrepom 1.5 Enotnega programskega dokumenta za Piemont, Cilj 2 (1997-1999) — Sklad tveganega kapitala za naložbo v družbo Sys S.p.A — in dopolnilne Odločbe z dne 23. avgusta 2005, št. 08720. Iz teh dveh odločb izhaja, da prispevek Skupnosti, ki se ne prizna, znaša 542.277,6 evrov, kar ustreza deležu Skupnosti pri udeležbi sklada tveganega kapitala v družbi Sys.
   V podporo svojim predlogom, tožeča stranka uveljavlja naslednje razloge:

               —

               prvič, Investire Partecipazioni S.p.A trdi, da je Komisija pri sprejetju izpodbijanih odločb očitno nepravilno presodila dejstva in uporabila pravo. Dejansko je nepravilno ocenila dejstva, ki zadevajo naložbo v družbo Sys S.p.A in je nepravilno uporabila zadevno zakonodajo, in sicer še posebej preglednico št. 19 o odhodkih, ki se priznajo v okviru Strukturnega sklada „Finančno-tehnični ukrepi: Skladi tveganega kapitala“, ki je priložen Odločbi Komisije z dne 23. aprila 1997 (2), in člen 24 Uredbe 4253/88. Posebej je s tem v zvezi treba poudariti, da je družba Sys dejansko sprejela ukrepe, ki so bili nesporno primerni in neposredno namenjeni za izgradnjo operativnega omrežja na območju Cilja 2.

               —

               drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija s sprejetjem izpodbijane odločbe kršila načelo dobrega finančnega poslovodenja, ki je določeno v členu 274 ES in v členu 24 Uredbe 4253/88.

               —

               podredno, če bi se štelo, da je razlaga zakonodaje s strani Komisije pravilna, Investire Partecipazioni S.p.A trdi, da odločbe, ki so predmet tega postopka v vsakem primeru pomenijo kršitev splošnih načel pravne varnosti, zaupanja v pravo in sorazmernosti v zvezi z ravnanjem in zavzemanjem stališč v fazi upravljanja Sklada Piemont glede razlage sporne ureditve, tako s strani regije Piemont, kot tudi s strani institucije Skupnosti.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4256/88 z dne 19. decembra 1988 o načinu izvajanja Uredbe (EGS) št. 2052/88 o ciljih Strukturnih skladov in njihovi učinkovitosti in o usklajevanju njihovih dejavnosti med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke in ostalimi obstoječimi finančnimi inštrumenti (UL L 374, 31.12.1988, str. 1).

      (2)  Odločba Komisije z dne 23. aprila 1997 o spremembi Odločbe o odobritvi razvojnih okvirov Skupnosti, enotnih programskih dokumentov in programov v okviru pobude Skupnosti, ki so bili sprejeti v zvezi z Italijo (UL L 146, 5.6.1997, str. 11).


title: Zadeva T-346/16: Tožba, vložena 28. junija 2016 – CSL Behring/EUIPO – Vivatrex (Vivatrex)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/47

         Tožba, vložena 28. junija 2016 – CSL Behring/EUIPO – Vivatrex (Vivatrex)
   (Zadeva T-346/16)
   (2016/C 305/64)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CSL Behring AG (Bern, Švica) (zastopniki: M. Best, U. Pfleghar in S. Schäffner, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vivatrex GmbH (Aachen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „VIVATREX“ – prijava št. 11 677 788

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 27. aprila 2016 v združenih zadevah R 1263/2015-4 in R 1221/2015-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v celoti in razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 30. aprila 2015, izdano v postopku z ugovorom št. B 2 241 613, v delu, v katerem je bil z njo ugovor zavrnjen;

               —

               ugodi ugovoru št. B 2 241 613 v celoti;

               —

               EUIPO in drugi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-300/08: Tožba, vložena 1. avgusta 2008 – Hoo Hing proti UUNT – Tresplain Investments (Golden Elephant Brand)

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/21

         Tožba, vložena 1. avgusta 2008 – Hoo Hing proti UUNT – Tresplain Investments (Golden Elephant Brand)
   (Zadeva T-300/08)
   (2008/C 247/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Hoo Hing Holdings Ltd (Romford, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Edenborough, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tresplain Investments Ltd (Hong Kong, Kitajska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. maja 2008 v zadevi R 889/2007-1 naj se razglasi za nično, ker je v njej ugotovljena nedopustnost ničnostnega razloga, določenega v členu 51(1)(a) Uredbe Sveta 40/94;

               —

               Podredno, odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. maja 2008 v zadevi R 889/2007-1 naj se spremeni tako, da se ugotovi dopustnost in utemeljenost ničnostnega razloga, določenega v členu 51(1)(a) Uredbe Sveta 40/94;

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. maja 2008 v zadevi R 889/2007-1 naj se spremeni tako, da se ugotovi dopustnost in utemeljenost ničnostnega razloga, določenega v členu 51(1)(a) Uredbe Sveta 40/94;

               —

               V primeru, da se odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. maja 2008 v zadevi R 889/2007-1 spremeni, kot je predlagano, naj se ista odločba spremeni tako, da se znamka Skupnosti št. 241 810 razglasi za nično na podlagi enega ali obeh dodatnih tožbenih razlogov; in

               —

               UUNT ali drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov. Podredno, UUNT in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži solidarno plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka „Golden Elephant Brand“ za blago iz razreda 30 – Prijava znamke Skupnosti št. 241 810

      Imetnik znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Neprijavljena figurativna znbamka „GOLDEN ELEPHANT“, ki se je uporabljala v Združenem kraljestvu

      Odločba oddelka za izbris: Predlog za ugotovitev ničnosti se zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris.

      Navajani tožbeni razlogi: Odbor za pritožbe je napačno sklepal, ko je odločil, da trditev na podlagi člena 51(1)(a) Uredbe Sveta 40/94 ni dopustna, in ko ni ugotovil, da je ugovor prijavi na podlagi člena 51(1)(b) Uredbe Sveta 40/94 dopusten in utemeljen.


title: Zadeva C-177/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 29. aprila 2008 – Khoshnaw Abdullah proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 29. aprila 2008 – Khoshnaw Abdullah proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-177/08)
   (2008/C 197/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Khoshnaw Abdullah

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 11(1)(e) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 (1) razlagati tako, da – ne glede na člen 1(C)(5), drugi stavek, Konvencije o statusu beguncev z dne 28. julija 1951 (Ženevska konvencija o beguncih) – status begunca preneha že, ko preneha utemeljeni strah begunca pred preganjanjem v smislu člena 2(c) navedene direktive, na podlagi katerega je bil status priznan, in ko ga tudi ne bi smelo biti strah pred preganjanjem v smislu člena 2(c) te direktive iz drugih razlogov?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanja nikalen, ali je prenehanje statusa begunca v skladu s členom 11(1)(e) Direktive 2004/83 poleg tega pogojeno s tem, da v državi, katere državljan je begunec,

                           a)

                           obstaja subjekt zaščite v smislu člena 7(1) Direktive 2004/83 in pri tem zadošča, da je zaščito mogoče zagotavljati le z mednarodnimi silami,

                           b)

                           beguncu ne grozi resna škoda v smislu člena 15 Direktive, ki vodi k priznanju subsidiarne zaščite v skladu s členom 18 Direktive 2004/83, in/ali

                           c)

                           so stabilne varnostne razmere in je s splošnimi življenjskimi pogoji zagotovljen eksistenčni minimum?

               3.

               Ali je v primeru, v katerem so prenehale obstajati dotedanje okoliščine, na podlagi katerih je bil osebi priznan status begunca, treba nove, drugačne okoliščine, ki kažejo na preganjanje,

                           a)

                           obravnavati na podlagi merila verjetnosti, ki velja za priznanje statusa beguncev, ali pa se v korist zadevne osebe uporabi drugo merilo,

                           b)

                           presoditi ob upoštevanju lažjega dokazovanja iz člena 4(4) Direktive 2004/83?

      (1)  UL 2004 L 304, str. 12.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. septembra 2004 v zadevi C-450/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Neizveden prenos Direktive 98/44/ES)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/11

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 9. septembra 2004
   v zadevi C-450/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Neizveden prenos Direktive 98/44/ES)
   (2004/C 262/22)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-450/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnica: K. Banks) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 27. oktobra 2003, je Sodišče (šesti senat) v sestavi J.-P. Puissochet, predsednik senata, F. Macken (poročevalka) in S. von Bahr, sodnika, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 9. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega Parlamenta in Sveta 98/44/ES z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov, ni izpolnilo obveznosti iz člena 15 te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva T-263/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – Becker Flugfunkwerk proti UUNT – Harman Becker Automotive Systems (BECKER AVIONIC SYSTEMS) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/51

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – Becker Flugfunkwerk proti UUNT – Harman Becker Automotive Systems (BECKER AVIONIC SYSTEMS)
      (Zadeva T-263/08) (1)

      (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
      (2012/C 25/99)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Becker Flugfunkwerk GmbH (Rheinmünster, Nemčija) (zastopnik: O. Griebenow, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Harman Becker Automotive Systems GmbH (Karlsbad, Nemčija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. aprila 2008 (zadeva R 398/2007-1) v postopku z ugovorom med Harman Becker Automotive Systems GmbH in Becker Flugfunkwerk GmbH.

         Izrek

                  1.

                  Postopek se ustavi.

                  2.

                  Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožena stranka.

         (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva C-190/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Daniela Mühlleitner proti Ahmadu Yusufiju, Wadatu Yusufiju (Pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah — Pristojnost za potrošniške pogodbe — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 15(1)(c) — Morebitna omejitev te pristojnosti za pogodbe, sklenjene na daljavo)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Daniela Mühlleitner proti Ahmadu Yusufiju, Wadatu Yusufiju
   (Zadeva C-190/11) (1)

   (Pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Pristojnost za potrošniške pogodbe - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 15(1)(c) - Morebitna omejitev te pristojnosti za pogodbe, sklenjene na daljavo)
   2012/C 355/08
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Daniela Mühlleitner

      Tožena stranka: Ahmad Yusufi, Wadat Yusufi

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 15(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Pristojnost na področju pogodb, ki jih sklepajo potrošniki – Morebitna omejitev te pristojnosti za pogodbe, sklenjene na daljavo

      Izrek

   Člen 15(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da ne predpostavlja, da je bila pogodba med potrošnikom in podjetnikom sklenjena na daljavo.

      (1)  UL C 204, 9.7.2011.


title: Zadeva T-230/10: Tožba, vložena 21. maja 2010 – Španija proti Komisiji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/42

         Tožba, vložena 21. maja 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-230/10)
   ()
   2010/C 209/65
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep Komisije 2010/152/EU z dne 11. marca 2010 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije naj se razglasi za ničnega v delu, ki je predmet ničnostne tožbe in

               —

               toženi instituciji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper dva od finančnih popravkov, ki jih je odobrila Komisija, in temelji na kršitvi določb Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo (1), Uredbe Komisije (ES) št. 1433/2003 z dne 11. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede operativnih skladov, operativnih programov in finančne pomoči (2) in Uredbe Komisije (ES) št. 1432/2003 z dne 11. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede pogojev za priznanje organizacij proizvajalcev in začasno priznanje skupin proizvajalcev (3), na katere se je Komisija sklicevala za utemeljitev teh popravkov:
   Glede izključitve stroškov okoljskega ravnanja z embalažo Komisija razlaga člen 15(5) Uredbe št. 2200/96 in Prilogo I k Uredbi št. 1433/2003 tako, da morajo ob določitvi zneska, ki se subvencionira, države članice spoštovati pravilo, da se subvencionirajo le odhodki organizacij proizvajalcev, zaradi česar je treba zahtevati neposredni dokaz.
   Kraljevina Španija pa upoštevajoč namen in besedilo navedenih pravil meni, da ni nujno nedvomno dokazati, da je stroške nosila organizacija proizvajalcev. Poleg tega je vsekakor gotovo, da organizacije proizvajalcev nosijo stroške okoljskega ravnanja z embalažo, saj distributerji nanje prenesejo stroške s tem, da za njihove proizvode manj plačajo.
   Komisija v zvezi s pomanjkljivostmi sistema nadzora za priznavanje organizacije proizvajalcev SAT Royal meni, da je treba prepoved, da ima en sam član več kot 20 % glasovalnih pravic neke organizacije proizvajalcev, uporabiti tudi za fizične osebe, ki so delničarji družb, ki so člani organizacij proizvajalcev. Kraljevina Španija meni, da pravilo iz člena 14(2) Uredbe št. 1432/2003 velja samo za člane organizacije, vendar ne da bi bilo treba analizirati sestavo delničarjev družb, ki so vključene v organizacijo proizvajalcev.

      (1)  UL L 297, 21.11.1996, str. 1.

      (2)  UL L 203, 12.8.2003, str. 25.

      (3)  UL L 203, 12.8.2003, str. 18.


title: Zadeva T-124/10: Tožba, vložena 17. marca 2010 – Lidl Stiftung proti UUNT – Vinotasia (VITASIA)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/45

         Tožba, vložena 17. marca 2010 – Lidl Stiftung proti UUNT – Vinotasia (VITASIA)
   (Zadeva T-124/10)
   2010/C 134/74
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopnika: M. Schaeffer in A. Marx, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vinotasia GmbH (Koblenz, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožne z dne 14. januarja 2010 v pritožbenem postopku R 1054/2008-4 naj se razveljavi,

               —

               ugovor št. B 1 027 947, vložen 30. junija 2006 naj se zavrne v delu, v katerem mu je bilo z odločbo oddelka za ugovore z dne 30. maja 2008 ugodeno,

               —

               toženi stranki naj se naloži stroške postopka pred Sodiščem Evropske unije in stroške postopka pred četrtim odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli),

               —

               podredno, postopek naj se prekine do pravnomočne odločitve o zahtevi za preklic prejšnje nemške znamke št. 302.15.015 „VINOTASIA“, vloženi 17. marca 2010 pri Deutsche Patent- und Markenamt.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „VITASIA“ za proizvode in storitve iz razredov 29, 30, 31, 32 in 33 (prijava št. 4 691 101)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Vinotasia GmbH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „VINOTASIA“ št. 302.15.015 za proizvode in storitve iz razredov 32, 33 in 35

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1), saj ne obstaja verjetnost zmede glede nasprotujočih si znamk

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-483/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 31. oktobra 2014 – KA Finanz AG/Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 31. oktobra 2014 – KA Finanz AG/Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group
   (Zadeva C-483/14)
   (2015/C 046/24)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in vlagateljica revizije: KA Finanz AG

      Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1(2)(e) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih iz leta 1980 (v nadaljevanju: Konvencija) (1) razlagati tako, da izključitev „prava družb“ iz področja uporabe obsega

                           (a)

                           postopke preoblikovanja, na primer združitve in delitve, in

                           (b)

                           v okviru postopkov preoblikovanja določbo o varstvu interesov upnikov iz člena 15 Tretje direktive Sveta 78/855/EGS z dne 9. oktobra 1978 o združitvi delniških družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (2)?

               2.

               Ali je rezultat enak, če se uporabi člen 15 Direktive 2011/35/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o združitvi delniških družb (3)?

               3.

               Če sta odgovora na prvo in drugo vprašanje pritrdilna: ali izključitev iz področja uporabe, ki jo določa člen 1(2)(d) Uredbe Rim I (4) – kot določba naslednica člena 1(2)(e) Konvencije – vodi do istega rezultata ali jo je treba razlagati drugače? Če je tako, kako?

               4.

               Ali iz evropskega primarnega prava, na primer pravice do ustanavljanja v skladu s členom 49 PDEU, svobode opravljanja storitev v skladu s členom 56 PDEU ali prostega pretoka kapitala in svobode plačil v skladu s členom 63 PDEU, izhajajo določbe glede obravnave združitev z vidika kolizije zakonov, predvsem ali se uporabi nacionalno pravo države družbe, ki se združuje z družbo v drugi državi, ali nacionalno pravo ciljne družbe?

               5.

               Če je odgovor na četrto vprašanje nikalen: ali iz evropskega sekundarnega prava, na primer Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/56/ES z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb (5) ali Direktive 2011/35/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o združitvi delniških družb ali Šeste direktive Sveta 82/891/EGS z dne 17. decembra 1982 o delitvi delniških družb (6), ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe, izhajajo načela glede obravnave z vidika kolizije zakonov, predvsem ali se uporabi nacionalno pravo države družbe, ki se združuje z družbo v drugi državi, ali nacionalno pravo ciljne družbe, ali pa se lahko na podlagi nacionalnega prava o koliziji zakonov prosto odloča, katero nacionalno materialno pravo se uporabi?

               6.

               Ali je treba člen 15 Tretje direktive Sveta 78/855/EGS z dne 9. oktobra 1978 o združitvi delniških družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe, razlagati tako, da je izdajatelj vrednostnih papirjev v razmerju do imetnika vrednostnih papirjev, ki niso delnice, katerim pripadajo posebne pravice, predvsem kadar gre za podrejene obveznice, v primeru čezmejne združitve upravičen končati pravno razmerje in upravičence izplačati?

               7.

               Ali je rezultat enak, če se uporabi člen 15 Direktive 2011/35/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o združitvi delniških družb?

      (1)  Konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu (UL C 169, str. 10).

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 42.

      (3)  UL L 110, str. 1.

      (4)  Uredba (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) (UL L 177, str. 6).

      (5)  UL L 310, str. 1.

      (6)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 50.


title: Zadeva T-379/09: Tožba, vložena 24. septembra 2009 – Italija proti Komisiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/59

         Tožba, vložena 24. septembra 2009 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-379/09)
   2009/C 282/110
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: F. Arena, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost Odločbe Komisije C (2009) 5497 z dne 13. julija 2009 o shemah državnih pomoči št. C 6/2004 (prej NN. 70/01) in C 5/2005 (prej NN 71/04) ki jih je Italija namenila uporabnikom rastlinjakov (oprostitev trošarin za plinsko olje, ki se uporablja za ogrevanje rastlinjakov);

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska vlada pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti izpodbija Odločbo Komisije C(2009) 5497 z dne 13. julija 2009 o shemah državnih pomoči št. C 6/2004 (prej NN 70/01) in C 5/2005 (prej NN 71/04) ki jih je Italija namenila uporabnikom rastlinjakov (oprostitev trošarin za plinsko olje, ki se uporablja za ogrevanje rastlinjakov).
   Tožba temelji na petih tožbenih razlogih.
   Tožeča stranka v prvem tožbenem razlogu meni, da izpodbijana odločba krši člen 87(1) ES, s tem ko naj zakonodajne določbe, ki štejejo za državne pomoči, nezdružljive s skupnim trgom, ne bi izpolnjevale pogoja selektivnosti, tako zaradi možnosti, da ima vsak subjekt iz kmetijskega sektorja ugodnost zmanjšanih trošarinskih dajatev za plinsko olje za ogrevanje rastlinjakov, kot na podlagi bistvene razlike med kulturami, ki se gojijo v rastlinjakih in kulturami, ki se gojijo na prostem, pri katerih ni proizvodnih stroškov s plinskim oljem za ogrevanje.
   V drugem tožbenem razlogu se tožeča stranka ob navajanju kršitve člena 87(1) ES, sklicuje tudi na to, da z zadevnimi zakonodajnimi določbami ni bilo povzročeno nikakršno izkrivljanje konkurence. V podkrepitev svoje teze opozarja tudi na Smernice Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju 2007-2013, v katerih je v točki 167 izrecno navedeno, da celotno ali delno zmanjšanje dajatve na goriva, ki se uporabljajo za primarno kmetijsko proizvodnjo, zaradi majhnega obsega kmetij v Evropski uniji ne povzroča izkrivljanja konkurence.
   V tretjem tožbenem razlogu navaja, da zatrjevano izkrivljanje konkurence ni bilo obrazloženo.
   V četrtem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja kršitev člena 8 Direktive 92/81/EGS (1), člena 15 Direktive 2003/96/ES (2), ter členov 33 ES, 36 ES in 87 ES. Zlasti navaja, da so bile oprostitve izrecno dovoljene z navedenima direktivama, in da je treba v vsakem primeru združljivost s pravom Skupnosti preveriti ob upoštevanju ne le pravil konkurence, ampak tudi in predvsem ob upoštevanju določb o skupni kmetijski politiki. Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da skupna kmetijska politika prevlada nad pravili konkurence. Izpodbijani ukrepi so torej skladni s cilji, navedenimi v členu 33 Pogodbe, tako da ni mogoče uveljavljati uporabe pravil s področja državnih pomoči.
   V petem oziroma zadnjem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja kršitev člena 87(3) ES in vsekakor meni, da se lahko uporabi izjema, določena v navedenem pravilu, zlasti v povezavi z možnostjo uporabe izjeme zaradi varstva okolja, na katero je opozorjeno v točki 3.5. Smernic Skupnosti v zvezi s pomočmi v kmetijskem sektorju iz leta 2000.

      (1)  Direktiva Sveta 92/81/EGS z dne 19. oktobra 1992 o usklajevanju struktur trošarin za mineralna olja (UL L 316, str. 12).

      (2)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, str. 51).


title: Zadeva T-377/16: Tožba, vložena 14. julija 2016 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/41

         Tožba, vložena 14. julija 2016 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB
   (Zadeva T-377/16)
   (2016/C 343/54)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Avstrija) (zastopnik: G. Eisenberger, odvetnik)

      Tožena stranka: Einheitlicher Abwicklungsausschuss (SRB)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nično razglasi „Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions of the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“, kot tudi prvo odločbo z dne 15. aprila 2016, ki je očitno nerazdružljiva z odločbo z dne 20. maja 2016;

               —

               podredno, za nično razglasi „Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions of the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“, v delu, v katerem določa, da se vračilo preplačanih prispevkov izvede z določitvijo zneska za enotni sklad za reševanje 2017;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna kršitev bistvenih obličnostnih predpisov zaradi pomanjkljive obrazložitve izpodbijane odločbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna kršitev bistvenih obličnostnih predpisov zaradi nepopolne razglasitve izpodbijane odločbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: premajhen popravek zneska, ki se nanaša na tožečo stranko, za enotni sklad za reševanje za leto 2016.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: nadomestilo preplačanega zneska postane nezakonito šele leta 2017.


title: Zadeva C-419/07: Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 8. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/32

         Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 8. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-419/07) (1)

   (2008/C 285/55)

      Jezik postopka: švedščina

   Predsednik osmega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-21/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 15. januarja 2013 – Simon, Evers, & Co GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Hafen

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 15. januarja 2013 – Simon, Evers, & Co GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Zadeva C-21/13)
   2013/C 114/37
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Simon, Evers, & Co GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je Uredba Sveta (ES) št. 499/2009 z dne 11. junija 2009 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo (ES) št. 1174/2005 na uvoz ročnih vozičkov za premeščanje palet in njihovih osnovnih delov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz enakega izdelka, poslanega s Tajske, s prijavljenim poreklom iz Tajske ali ne (Uradni list Evropske unije, L 151, 16.6.2009, str. 1) (1) neveljavna, ker je Komisija s kršitvijo zahtev glede ugotovitve izogibanja protidampinškim ukrepom iz člena 13 Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (Uradni list Evropske unije, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45) (2) domnevala, da je izogibanje podano že zaradi tega, ker se je po uvedbi ukrepov pomembno povečal obseg ustreznega izvoza iz Tajske, čeprav Komisija zaradi nesodelovanja tajskih izvoznikov ni sprejela nadaljnjih konkretnih ugotovitev?

      (1)  UL L 151, str. 1.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45.


title: Zadeva T-345/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2014 – Quanzhou Wouxun Electronics/UUNT – Locura Digital (WOUXUN) (Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Neobstoj naključja ali višje sile — Očitna nedopustnost)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2014 – Quanzhou Wouxun Electronics/UUNT – Locura Digital (WOUXUN)
   (Zadeva T-345/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Neobstoj naključja ali višje sile - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 056/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Quanzhou Wouxun Electronics Co. Ltd (Quanzhou, Kitajska) (zastopnika: A. Sebastião in J. Pimenta, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Locura Digital, SL (Granollers, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 17. februarja 2014 (zadeva R 407/2013-4) o predlogu za registracijo besednega znaka WOUXUN za znamko Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družba Quanzhou Wouxun Electronics Co. Ltd nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva C-372/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunal, London (Združeno Kraljestvo) 11. septembra 2006 — Asda Stores Ltd proti Commissioners of HM Revenue and Customs

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunal, London (Združeno Kraljestvo) 11. septembra 2006 — Asda Stores Ltd proti Commissioners of HM Revenue and Customs
   (Zadeva C-372/06)
   (2006/C 294/42)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   VAT and Duties Tribunal, London.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asda Stores Ltd

      Tožena stranka: Commissioners of HM Revenue and Customs
   Vprašanja za predhodno odločanje
   Vprašanja v zvezi z nepreferencialnim poreklom
   Skladnost upoštevnih določb priloge 11 k izvedbenim predpisom z zakonikom

               (1)

               Ali pravila, ki določajo nepreferencialno poreklo, iz priloge 11 k Uredbi Komisije (EGS) št. 2454/93 (1) z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (2) o carinskem zakoniku Skupnosti („izvedbena uredba“) ne veljajo za barvne televizorje („BTV“), ki so izdelani v Turčiji in ki so uvrščeni pod oznako kombinirane nomenklature ex 8528, določene v stolpcu 3 tabele te tarifne številke, na podlagi neskladnosti z določbami člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti („carinski zakonik Skupnosti“)?

               (2)

               V primeru da specifično pravilo o poreklu za BTV-je, ki so uvrščeni pod oznako kombinirane nomenklature ex 8528, določene v stolpcu 3 tabele te tarifne številke iz priloge 11 k izvedbeni uredbi, velja, ali mora biti nepreferencialno poreklo posamičnega dela, kot je na primer šasija, ki je vgrajen v dokončanem BTV, določeno posebej in če je to tako, ali mora to nepreferencialno poreklo biti določeno na podlagi:

                           (a)

                           fizične predelave oziroma obdelave izdelka, da bi analizirali, kje je bila opravljena zadnja bistvena, gospodarsko upravičena predelava ali obdelava (ob predpostavki, da so druge zahteve člena 24 carinskega zakonika Skupnosti izpolnjene); ali

                           (b)

                           specifičnih in preostalih pravil, ki so bila dogovorjena med Evropsko komisijo in državami članicami za namen pogajalskega izhodišča Evropske skupnosti pri Svetovni trgovinski organizaciji v okviru uskladitve pravil o nepreferencialnem poreklu — specifično pravilo v tem primeru je merilo o 45 % dodane vrednosti in rezidenčno pravilo pomeni, da je država porekla blaga država, iz katere izhaja največji delež materialov brez porekla, kot je to določeno na podlagi vsakega poglavja, vendar s podrobnejšim pojasnilom, da bo, če materiali s poreklom predstavljajo najmanj 50 % vseh materialov, ki so bili uporabljeni,država porekla blaga država porekla teh materialov; ali

                           (c)

                           kakšni drugi podlagi?

               (3)

               Če je del BTV, kot je na primer šasija, pridobil lokalno poreklo v skladu s členom 24 carinskega zakonika Skupnosti na temelju fizične predelave ali obdelave, ali je potem še vedno treba določiti vrednost takega dela, da bi za BTV uporabili posebno pravilo o poreklu za BTV iz priloge 11 k izvedbeni uredbi?

               (4)

               V primeru da se lahko uporabijo pravila, dogovorjena za pogajalsko izhodišče ES pri STO, v okviru uporabe priloge 11, ali je treba da ima del BTV, ko je na primer šasija, svojo lastno dejansko ceno franko tovarna, ali mu je mogoče pripisati vrednost, ki je enaka ceni franko tovarna?

               (5)

               Če odgovor na vprašanje (3) ali vprašanje (4) zahteva upoštevanje vrednosti, ki je enaka dejanski ceni franko tovarna, kako naj se ta vrednost določi? Zlasti:

                           (a)

                           Ali je treba uporabiti: i) člen 29 oziroma 20 carinskega zakonika skupnosti; ii) enega od členov od 141 do 153 izvedbene uredbe; in iii) eno od pojasnjevalnih opomb o carinski vrednosti iz priloge 23 k izvedbeni uredbi?

                           (b)

                           Kakšna oblika dokaza za vrednost ali strošek se zahteva?

                           (c)

                           V katerih okoliščinah se lahko zatečemo k izračunani ali oblikovani ceni za del BTV za presojo njegovega nepreferencialnega porekla?

                           (d)

                           Kakšne vrste stroški se lahko upoštevajo pri določitvi izračunane ali oblikovane cene dela?

                           (e)

                           Ali se sme uporabiti povprečne vrednosti v časovnem obdobju za določitev carinske obveznosti določenega izdelka v določenem trenutku?

                           (f)

                           Ali se sme uporabiti različne metodologije za izračun stroška oziroma vrednosti, ko se primerja strošek oziroma vrednost dela s stroškom oziroma z vrednostjo dokončanega, izvoženega izdelka?

         Vprašanja glede členov od 44 do 47 Odločbe št. 1/95 in člena 47 Dodatnega protokola k Sporazumu iz Ankare

               (6)

               Ali določbe člena 44(2) Sklepa št. 1/95 Pridružitvenega sveta ES-Turčija z dne 22. decembra 1995 o izvajanju zaključne faze carinske unije v povezavi s členom 47 Dodatnega protokola k Sporazumu iz Ankare, nalagajo Skupnosti dolžnost, da zaprosi za priporočilo Pridružitveni svet ES-Turčija in da uradno obvesti Pridružitveni svet ES-Turčija, preden uvede protidampinške dajatve, ki jih nalaga Uredba Sveta (ES) št. 2584/98 (3), ki se nanaša tudi na izdelke, uvožene iz Turčije in ki so bili v prostem pretoku?

               (7)

               Ali člen 46 Sklepa št. 1/95 nalaga dolžnost za Skupnost, ki je spremenila z Uredbo Sveta (ES) št. 2584/98 obseg izdelkov in stopnje dajatev na določene BTV, s poreklom iz Kitajske in Koreje, ki so bile določene s tremi predhodnimi uredbami Sveta, da obvesti Skupni odbor carinske unije, da namerava uporabiti te ukrepe tudi za uvožene izdelke iz Turčije, preden lahko naloži uvoženim BTV-jem iz Turčije, s poreklom iz Kitajske oziroma iz Koreje in v prostem pretoku, nove protidampinške dajatve, ki so naložene z Uredbo Sveta (ES) št. 2584/98?

               (8)

               Ali členi od 44 do 47 Sklepa št. 1/95 nalagajo dolžnost, da so gospodarski subjekti obveščeni oziroma drugače seznanjeni o danih informacijah iz člena 46 Sklepa št. 1/95 oziroma, o opravljenem obvestilu, kot to izhaja iz člena 47(2) Dodatnega protokola k Sporazumu iz Ankare?

               (9)

               V primeru da se zahteva prijava, obvestilo ali informacija:

                           (a)

                           Kakšno obliko mora imeti tak ukrep prijave ali obvestila iz člena 44 Odločbe št. 1/95 v povezavi s členom 47 Dodatnega protokola k Sporazumu iz Ankare?

                           (b)

                           Kakšno obliko mora imeti ukrep danih informacij iz člena 46 Odločbe št. 1/95?

                           (c)

                           Ali izvršeni ukrepi Evropske komisije v tej zadevi v zadostni meri izpolnjujejo zahtevano obliko prošnje, obvestila oziroma informacije?

                           (d)

                           Kakšne so posledice neizpolnitve obveznosti?

               (10)

               Ali so členi 44, 46 in 47 Sklepa št. 1/95 in člen 47 Dodatnega protokola k Sporazumu iz Ankare neposredno uporabljivi oziroma imajo neposredni učinek v nacionalnih sodiščih, tako da dajejo posameznim gospodarskim subjektom pravico, da se nanje sklicujejo v primeru njihove kršitve, da bi preprečili plačilo protidampinških dajatev, ki se drugače zahteva.

      (1)  UL L 11, str. 88.

      (2)  UL L 3, str. 23.

      (3)  UL L 324, str. 1.


title: Zadeva T-222/10: Tožba, vložena 12. maja 2010 – ratiopharm proti UUNT – Nycomed (ZUFAL)

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/27

         Tožba, vložena 12. maja 2010 – ratiopharm proti UUNT – Nycomed (ZUFAL)
   (Zadeva T-222/10)
   2010/C 195/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ratiopharm GmbH (Ulm, Nemčija) (zastopnik: S. Völker, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: nycomed GmbH (Konstanca, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. marca 2010 v zadevi R 874/2008-4;

               —

               naložitev stroškov postopka Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ZUFAL“ za proizvode iz razreda 5.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: nycomed GmbH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka Skupnosti „ZURCAL“ za proizvode iz razreda 5 in tri nacionalne besedne znamke „ZURCAL“ za proizvode iz razreda 5.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker med nasprotujočima si znamkama ne obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva F-51/12: Tožba, vložena 7. maja 2012 – ZZ proti EMA

text:
               14.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/14

         Tožba, vložena 7. maja 2012 – ZZ proti EMA
   (Zadeva F-51/12)
   2012/C 209/24
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je Evropska agencija za zdravila zavrnila predlog tožeče stranke za podaljšanje njene pogodbe začasnega uslužbenca.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 1. septembra 2011, s katero je EMA zavrnila predlog tožeče stranke z dne 22. avgusta 2001 za podaljšanje njene pogodbe začasnega uslužbenca, naj se razglasi za nično;

               —

               Evropski agenciji za zdravila naj se naloži, naj tožeči stranki na simbolični ravni in s pridržkom povečanja plača 1 EUR;

               —

               Evropski agenciji za zdravila naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-44/10 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. marca 2011 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Povračilo zdravstvenih stroškov — Obveznost obrazložitve — Akt, ki posega v položaj — Očitno neutemeljena pritožba)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. marca 2011 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-44/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Povračilo zdravstvenih stroškov - Obveznost obrazložitve - Akt, ki posega v položaj - Očitno neutemeljena pritožba)
   2011/C 139/35
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 25. novembra 2009 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-11/09, še neobjavljen v Zbirki odločb), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva T -32/05: Tožba Claire Staelen proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 19. januarja 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/22

         Tožba Claire Staelen proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 19. januarja 2005
   (Zadeva T -32/05)
   (2005/C 115/43)
   Jezik postopka: francoščina
   Claire Staelen, stanujoča v Bridelu (Luksemburg) ki jo zastopa Joëlle Choucroun, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 19. januarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Evropskemu parlamentu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo komisije z dne 18. avgusta 2004, sprejeto na natečaju EUR/A/151/98;

               2.

               Evropskemu parlamentu naloži, naj tožeči stranki plača vsoto 30.000 EUR iz naslova odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela, povečano za zakonske obresti, ki veljajo v Velikem vojvodstvu Luksemburg, od dne izdaje sodbe do popolne poravnave, s pridržkom premoženjske škode;

               3.

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je vložila tožbo proti odločbi natečajne komisije EUR/151/98. S sodbo Sodišča prve stopnje z dne 5. marca 2003, izdano v zadevi T-24/01, je bila ta odločba razglašena za nično. Po tej razglasitvi ničnosti je Parlament ponovil natečaj in komisija je ponovno začela z delom. Z izpodbijano odločbo v tej zadevi je natečajna komisija odločila, da tožeče stranke ne vpiše na seznam uspešnih kandidatov.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja kršitev člena 233 ES, vztrajanje pri diskriminatornem obravnavanju in kršitev načela legitimnih pričakovanj.


title: Zadeva T-345/07: Tožba, vložena 13. septembra 2007 – La Banque Postale proti Komisiji

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/60

         Tožba, vložena 13. septembra 2007 – La Banque Postale proti Komisiji
   (Zadeva T-345/07)
   (2007/C 269/109)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: La Banque Postale (zastopnika: S. Hautbourg in J.-E. Skovron, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijano odločbo naj se razglasi za nično v celoti na podlagi člena 230, četrti odstavek, ES;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2007) 2110 konč. z dne 10. maja 2007, s katero je bila ugotovljena neskladnost določb francoskega denarnega in finančnega zakonika (Code Monétaire et Financier français), ki trem kreditnim institucijam – namreč tožeči stranki, Caisses d'Epargne et de Prévoyance in Crédit Mutuel – pridržujejo posebne pravice za distribucijo knjižic A in modrih knjižic, s členom 86(1) ES v povezavi s členoma 43 in 49 ES.
   V podporo svoji tožbi navaja štiri tožbene razloge.
   S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da naj bi Komisija kršila njeno pravico biti slišana med postopkom, ki je bil zaključen z izpodbijano odločbo, v kateri naj ne bila imela možnosti podati stališča glede dveh poročil, ki so ju Komisiji predložili pritožniki in ki naj bi se po mnenju tožeče stranke izkazali kot bistveni pri dokazovanju Komisije.
   Drugič trdi, da naj bi Komisija večkrat napačno uporabila pravo in storila napako pri presoji, ker je bila ureditev distribucije knjižice A omejitev svobode ustanavljanja in omejitev svobode opravljanje storitev. Po mnenju tožeče stranke naj bi Komisija napačno uporabila pravo, s tem ko je zelo široko razlagala izraz „omejitev“ v smislu členov 43 in 49 ES, kot tudi okoliščin, v katerih se lahko obe načeli uveljavljata. Tožeča stranka trdi tudi, da naj bi Komisija napačno sklepala, da posebni predpisi otežijo in podražijo vstop na trg bančnega varčevanja v Franciji.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da naj bi bila izpodbijana odločba pravno nepravilna in naj bi bila z njo storjena očitna napaka pri presoji, ker je Komisija menila, da sedanje ureditve distribucije knjižic A ne bi bilo mogoče utemeljiti na podlagi člena 86(2) ES. Po mnenju tožeče stranke naj bi Komisija napačno uporabila pravo in storila več napak pri presoji pri opredelitvi storitev v splošnem interesu dostopa do bančnih storitev za knjižico A in pri analizi nujne in sorazmerne narave posebnih določb za dokončanje storitve v splošnem interesu, in sicer dostopa do bančnih storitev in financiranja socialnih stanovanj.
   S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da naj bi bila obrazložitev izpodbijane odločbe protislovna in nezadostna.


title: Zadeva F-3/13: Tožba, vložena 14. januarja 2013 – CK proti Komisiji

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/31

         Tožba, vložena 14. januarja 2013 – CK proti Komisiji
   (Zadeva F-3/13)
   2013/C 129/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CK (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti karierno ocenjevalnega poročila za tožečo stranko.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti karierno ocenjevalnega poročila za leto 2011, ki je bilo sestavljeno 14. februarja 2012 in dokončno sprejeto 9. marca 2012;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo 5 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode, ki je posledica tega poročila;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.