title: Zadeva C-215/19: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 2. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je začela Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Opravljanje storitev – Člen 135(1)(l) – Oprostitev plačila DDV – Dajanje nepremičnin v najem – Pojem „nepremičnina“ – Izključitev – Člen 47 – Kraj obdavčljivih transakcij – Opravljanje storitev v zvezi z nepremičninami – Izvedbena uredba (EU) št. 282/2011 – Člena 13b in 31a – Omara za naprave – Storitve namestitve v podatkovnem centru)

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/10

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 2. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je začela Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
      (Zadeva C-215/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Opravljanje storitev - Člen 135(1)(l) - Oprostitev plačila DDV - Dajanje nepremičnin v najem - Pojem „nepremičnina“ - Izključitev - Člen 47 - Kraj obdavčljivih transakcij - Opravljanje storitev v zvezi z nepremičninami - Izvedbena uredba (EU) št. 282/2011 - Člena 13b in 31a - Omara za naprave - Storitve namestitve v podatkovnem centru)
      (2020/C 279/14)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

      Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Ob udeležbi: A Oy

         Izrek

                  1.

                  Člen 135(1)(l) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2008/8/ES z dne 12. februarja 2008, je treba razlagati tako, da storitve namestitve v podatkovnem centru, v okviru katerih ponudnik teh storitev svojim strankam daje na voljo omare za naprave, da te stranke v njih namestijo svoje strežnike, ter jim zagotavlja dodatno blago in storitve, kot so električna energija in različne storitve, s katerimi se zagotovi, da se ti strežniki uporabljajo v optimalnih pogojih, niso storitve dajanja nepremičnin v najem, za katere velja oprostitev plačila davka na dodano vrednost iz te določbe, ker – kar mora preveriti navedeno sodišče – na eni strani ta ponudnik svojim strankam ne daje pasivno na voljo površine oziroma prostora z zagotavljanjem pravice, da ga zasedajo, kot da bi bile njegovi lastniki, ter na drugi strani omare za naprave nikakor niso sestavni del stavbe, v kateri so nameščene, in v njej tudi niso nameščene stalno.

                  2.

                  Člen 47 Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/8, in člen 31a Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 282/2011 dne 15. marca 2011 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/112, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1042/2013 z dne 7. oktobra 2013, je treba razlagati tako, da storitve namestitve v podatkovnem centru, v okviru katerih ponudnik teh storitev svojim strankam daje na voljo omare za naprave, da te stranke v njih namestijo svoje strežnike, ter jim zagotavlja dodatno blago in storitve, kot so električna energija in različne storitve, s katerimi se zagotovi, da se ti strežniki uporabljajo v optimalnih pogojih, ne pomenijo storitev, povezanih z nepremičnino, v smislu teh določb, kadar te stranke nimajo pravice do izključne uporabe dela stavbe, v katerem so omare za naprave nameščene, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 164, 13.5.2019.


title: Zadeva C-231/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – Blackrock Investment Management (UK) Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Oprostitve – Člen 135(1)(g) – Oprostitve transakcij upravljanja posebnih investicijskih skladov – Enotna storitev, ki se uporablja za upravljanje posebnih investicijskih skladov in drugih skladov)

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/11

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – Blackrock Investment Management (UK) Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Zadeva C-231/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitve - Člen 135(1)(g) - Oprostitve transakcij upravljanja posebnih investicijskih skladov - Enotna storitev, ki se uporablja za upravljanje posebnih investicijskih skladov in drugih skladov)
      (2020/C 279/15)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Blackrock Investment Management (UK) Limited

         Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Izrek

      Člen 135(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da enotna storitev upravljanja, ki se z računalniško platformo, ki je v lasti tretjega ponudnika, zagotavlja družbi za upravljanje skladov, ki hkrati vključuje posebne investicijske sklade in druge sklade, ni zajeta z oprostitvijo iz te določbe.

         (1)  UL C 172, 20.5.2019.


title: Zadeva C-380/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Deutsche Apotheker- und Ärztebank eG (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 2013/11/EU – Alternativno reševanje sporov – Člen 13(1) in (2) – Obvezne informacije – Dostopnost do informacij)

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/12

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Deutsche Apotheker- und Ärztebank eG
      (Zadeva C-380/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2013/11/EU - Alternativno reševanje sporov - Člen 13(1) in (2) - Obvezne informacije - Dostopnost do informacij)
      (2020/C 279/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Tožena stranka: Deutsche Apotheker- und Ärztebank eG

         Izrek

      Člen 13(1) in (2) Direktive 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o alternativnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES (Direktiva o alternativnem reševanju potrošniških sporov) je treba razlagati tako, da mora trgovec, ki na svojem spletnem mestu ponuja dostop do splošnih pogojev pogodb o prodaji ali pogodb o storitvah, vendar ne sklepa pogodb s potrošniki na tem spletnem mestu, v teh splošnih pogojih podati informacije glede organa oziroma organov za alternativno reševanje sporov, ki tega trgovca pokrivajo, če se je ta zavezal, da bo spore s potrošniki reševal pred tem organom oziroma pred temi organi. V zvezi s tem ne zadostuje, da navedeni trgovec te informacije bodisi navede v drugih dokumentih, ki so dostopni na navedenem spletnem mestu ali v drugih zavihkih tega spletnega mesta, bodisi da potrošniku te informacije predloži ob sklenitvi pogodbe, za katero veljajo navedeni splošni pogoji, s posebnim dokumentom, ki je ločen od teh splošnih pogojev.

         (1)  UL C 288, 26.8.2019.


title: Zadeva C-477/19: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 2. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wien – Avstrija) – IE/Magistrat der Stadt Wien (Predhodno odločanje – Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Direktiva 92/43/EGS – Člen 12(1) – Sistem strogega varstva živalskih vrst – Priloga IV – Cricetus cricetus (veliki hrček) – Počivališča in razmnoževališča – Poškodovanje ali uničenje – Opuščena območja)

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/12

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 2. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wien – Avstrija) – IE/Magistrat der Stadt Wien
      (Zadeva C-477/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst - Direktiva 92/43/EGS - Člen 12(1) - Sistem strogega varstva živalskih vrst - Priloga IV - Cricetus cricetus (veliki hrček) - Počivališča in razmnoževališča - Poškodovanje ali uničenje - Opuščena območja)
      (2020/C 279/17)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wien

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: IE

         Tožena stranka: Magistrat der Stadt Wien

         Izrek

      Člen 12(1)(d) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst je treba razlagati tako, da pojem „počivališča“ iz te določbe zajema tudi počivališča, ki jih varovana živalska vrsta iz Priloge IV(a) k navedeni direktivi, kot je Cricetus cricetus (veliki hrček), ne uporablja več, če obstaja dovolj velika verjetnost, da se bo navedena vrsta na ta počivališča vrnila, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva C-684/19: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 2. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – mk advokaten GbR/MBK Rechtsanwälte GbR (Predhodno odločanje – Znamke – Direktiva 2008/95/ES – Člen 5(1) – Uporaba znaka, ki je enak ali podoben znamki drugega, za proizvode ali storitve, ki so enake ali podobne tistim, za katere je ta znamka registrirana, v gospodarskem prometu – Obseg izraza „uporaba“ – Oglas, objavljen na spletnem mestu po naročilu osebe, ki deluje v gospodarskem prometu, in poznejši ponovni prikaz na drugih spletnih mestih)

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/13

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 2. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – mk advokaten GbR/MBK Rechtsanwälte GbR
      (Zadeva C-684/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 5(1) - Uporaba znaka, ki je enak ali podoben znamki drugega, za proizvode ali storitve, ki so enake ali podobne tistim, za katere je ta znamka registrirana, v gospodarskem prometu - Obseg izraza „uporaba“ - Oglas, objavljen na spletnem mestu po naročilu osebe, ki deluje v gospodarskem prometu, in poznejši ponovni prikaz na drugih spletnih mestih)
      (2020/C 279/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: mk advokaten GbR

         Tožena stranka: MBK Rechtsanwälte GbR

         Izrek

      Člen 5(1) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da oseba, ki deluje v gospodarskem prometu in ki je naročila, naj se na spletnem mestu objavi oglas, s katerim se posega v znamko drugega, ne uporablja znaka, enakega tej znamki, če upravljavci drugih spletnih mest ta oglas prevzamejo in ga na lastno pobudo in v svojem imenu objavijo na teh drugih spletnih mestih.

         (1)  UL C 413, 9.12.2019.


title: Zadeva C-36/20 PPU: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Instrucción n° 3 de San Bartolomé de Tirajana – Španija) – postopek v zvezi z VL (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Azilna politika in politika priseljevanja – Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite – Direktiva 2013/32/EU – Člen 6 – Dostop do postopka – Podaja prošnje za mednarodno zaščito pri organu, ki je po nacionalnem pravu pristojen za evidentiranje takšnih prošenj – Podaja prošnje pri drugih organih, za katere je verjetno, da bodo prejeli takšne prošnje, vendar po nacionalnem pravu niso pristojni za njihovo evidentiranje – Pojem „drugi organi“ – Člen 26 – Pridržanje – Standardi za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito – Direktiva 2013/33/EU – Člen 8 – Pridržanje prosilca – Razlogi za pridržanje – Odločba, s katero je bil prosilec pridržan zaradi pomanjkanja prostora v humanitarnem sprejemnem centru)

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/14

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Instrucción no 3 de San Bartolomé de Tirajana – Španija) – postopek v zvezi z VL
      (Zadeva C-36/20 PPU) (1)

      (Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Azilna politika in politika priseljevanja - Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite - Direktiva 2013/32/EU - Člen 6 - Dostop do postopka - Podaja prošnje za mednarodno zaščito pri organu, ki je po nacionalnem pravu pristojen za evidentiranje takšnih prošenj - Podaja prošnje pri drugih organih, za katere je verjetno, da bodo prejeli takšne prošnje, vendar po nacionalnem pravu niso pristojni za njihovo evidentiranje - Pojem „drugi organi“ - Člen 26 - Pridržanje - Standardi za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito - Direktiva 2013/33/EU - Člen 8 - Pridržanje prosilca - Razlogi za pridržanje - Odločba, s katero je bil prosilec pridržan zaradi pomanjkanja prostora v humanitarnem sprejemnem centru)
      (2020/C 279/19)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Instrucción no 3 de San Bartolomé de Tirajana

         Stranki v postopku v glavni stvari

      VL

         Ob udeležbi: Ministerio Fiscal

         Izrek

                  1.

                  Člen 6(1), drugi pododstavek, Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite je treba razlagati tako, da preiskovalni sodnik, ki odloča o pridržanju državljana tretje države v nezakonitem položaju zaradi njegove vrnitve, spada med „druge organe“ iz te določbe, za katere je verjetno, da bodo prejeli prošnje za mednarodno zaščito, vendar po nacionalnem pravu niso pristojni za njihovo evidentiranje.

                  2.

                  Člen 6(1), drugi in tretji pododstavek, Direktive 2013/32 je treba razlagati tako, da mora preiskovalni sodnik kot „drug organ“ v smislu te določbe obvestiti državljane tretjih držav v nezakonitem položaju o načinih vložitve prošnje za mednarodno zaščito in mora, če je državljan izrazil željo, da tako prošnjo poda, spis posredovati organu, pristojnemu za evidentiranje te prošnje, da bi bil ta državljan lahko deležen materialnih pogojev za sprejem in zdravstvenega varstva iz člena 17 Direktive 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito.

                  3.

                  Člen 26 Direktive 2013/32 in člen 8 Direktive 2013/33 je treba razlagati tako, da državljana tretje države v nezakonitem položaju, ki je izrazil željo, da zaprosi za mednarodno zaščito, pred „drugim organom“ v smislu člena 6(1), drugi pododstavek, Direktive 2013/32, ni mogoče pridržati iz drugega razloga, kot so tisti, ki so določeni v členu 8(3) Direktive 2013/33.

         (1)  UL C 137, 27.4.2020.


title: Zadeva C-319/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 17. aprila 2019 – KPKONPI/ZV, AX, „Meditsinski tsentar po dermatologia i estetichna meditsina PRIMA DERM“ OOD

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 17. aprila 2019 – KPKONPI/ZV, AX, „Meditsinski tsentar po dermatologia i estetichna meditsina PRIMA DERM“ OOD
      (Zadeva C-319/19)
      (2020/C 279/20)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski gradski sad

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito (KPKONPI)

         Tožene stranke: ZV, AX, „Meditsinski tsentar po dermatologia i estetichna meditsina PRIMA DERM“ OOD

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali gre pri odvzemu nezakonito pridobljenega premoženja za kazenskopravni ukrep v smislu Direktive 2014/42/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji ali za civilnopravni ukrep, če:

                              (A)

                              je cilj odvzema premoženja v skladu z nacionalnim zakonom splošna prevencija, torej preprečevanje možnosti za nezakonito pridobitev premoženja in za razpolaganje z njim, ne da bi bila pogoja za odvzem storitev kaznivega dejanja ali druge kršitve in neposredna ali posredna povezava med kršitvijo in pridobljenim premoženjem;

                              (B)

                              predmet odvzema ni posamezni del premoženja, ampak (I) celotno premoženje preverjane osebe, (II) premoženjske pravice tretjih (fizičnih in pravnih) oseb, ki jih je odplačno ali neodplačno pridobila preverjana oseba, in (III) premoženjske pravice pogodbenih partnerjev preverjane osebe in tretjih oseb;

                              (C)

                              je edini pogoj za odvzem uvedba neizpodbojne domneve o nezakonitosti celotnega premoženja, za katero ni bil ugotovljen zakonit izvor (ne da bi se predhodno opredelilo pojma „zakonit/nezakonit izvor“);

                              (D)

                              se, če preverjana oseba ne dokaže izvora pridobljenega premoženja, zakonitost pridobljenega premoženja za vse zadevne osebe (preverjano osebo, tretje osebe in njihove pogodbene partnerje v preteklosti) na novo ureja z učinkom za deset let nazaj, pri čemer ob pridobitvi konkretne premoženjske pravice ni bilo zakonske obveznosti takega dokazovanja?

                  2.

                  Ali je treba minimalne standarde zajamčenih pravic lastnikov in tretjih oseb, ki jih vsebuje člen 8 Direktive 2014/42/ЕU, razlagati tako, da sta v skladu z njimi dopustna nacionalno pravo in nacionalna sodna praksa, ki določata odvzem brez obstoja pogojev, določenih za odvzem v členih 4, 5 in 6 Direktive, če je bil kazenski postopek zoper zadevno osebo zaradi neobstoja kaznivega dejanja (s soglasjem sodišča) ustavljen ali je bila zadevna oseba zaradi neobstoja kaznivega dejanja oproščena?

                  3.

                  Še zlasti: ali je treba člen 8 Direktive 2014/42/ЕU razlagati tako, da je treba zaščitne ukrepe iz te določbe, ki veljajo za pravice obsojene osebe, katere premoženje je predmet odvzema, uporabiti tudi v postopku, kot je obravnavani, ki poteka vzporedno s kazenskim postopkom in neodvisno od njega?

                  4.

                  Ali je treba domnevo nedolžnosti, določeno v členu 48(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zagotovitev pravice do obrambe iz člena 48(2) Listine in načelo učinkovitosti razlagati tako, da je v skladu z njimi dopustna nacionalna ureditev, kot je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki:

                              —

                              uvaja domnevo kriminalne narave premoženja z neugotovljenim ali nedokazanim izvorom (člen 1(2) Zakon za otnemane v polza na darzhavata na nezakonno pridobito imushtestvo (otm.) (zakon o odvzemu nezakonito pridobljenega premoženja (ki je bil razveljavljen), v nadaljevanju: ZOPDNPI);

                              —

                              uvaja domnevo utemeljenega suma, da je bilo premoženje pridobljeno nezakonito (člen 21(2) ZOPDNPI, ki je bil razveljavljen);

                              —

                              uvaja obrnjeno dokazno breme glede izvora premoženja in sredstev za njegovo pridobitev ne le za preverjano osebo, ampak tudi za tretje osebe, ki jim ni treba dokazati izvora svojega premoženja, ampak morajo dokazati izvor premoženja svojega pravnega prednika, in to celo v primeru neodplačne pridobitve;

                              —

                              kot edini in odločilni dokaz za obstoj nezakonito pridobljenega premoženja uvaja „neskladnost med premoženjem in prihodki“;

                              —

                              uvaja obrnjeno dokazno breme za vse zadevne osebe in ne le za obsojeno osebo, in sicer tudi pred njihovo obsodbo oziroma neodvisno od njihove obsodbe;

                              —

                              dopušča uporabo metodologije za pravno in ekonomsko preiskavo in analizo, s pomočjo katere se ugotovita sum nezakonite narave zadevnega premoženja in vrednost premoženja, pri čemer je sum za odločujoče sodišče zavezujoč, ne da bi to sodišče lahko izvajalo celovit sodni nadzor nad vsebino in uporabo te metodologije?

                  5.

                  Ali je treba člen 5(1) Direktive 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji razlagati tako, da je v skladu z njim dopustno, da se z nacionalnim zakonom utemeljen sum (ki temelji na okoliščinah, zbranih v postopku, ki jih je presodilo sodišče), da je bilo premoženje pridobljeno s kaznivim dejanjem, nadomesti s sumom (domnevo) nezakonitosti izvora povečanja premoženja, ki temelji zgolj na ugotovljeni okoliščini, da povečanje presega vrednost (na primer 75 000 EUR v desetih letih), ki je navedena v nacionalnem zakonu?

                  6.

                  Ali je treba lastninsko pravico, določeno v členu 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kot splošno načelo prava Unije razlagati tako, da je v skladu z njo dopustna nacionalna ureditev, kot je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki:

                              —

                              uvaja neizpodbojno domnevo o vsebini in obsegu nezakonito pridobljenega premoženja (člen 63(2) ZOPDNPI, ki je bil razveljavljen);

                              —

                              uvaja neizpodbojno domnevo ničnosti pravnih poslov v zvezi s pridobitvijo ali razpolaganjem (člen 65 ZOPDNPI, ki je bil razveljavljen) ali

                              —

                              s postopkom za obveščanje tretjih oseb o zadevi, ki je določen v členu 76(1) ZOPDNPI (ki je bil razveljavljen), omejuje pravice tretjih oseb, ki imajo ali uveljavljajo samostojne pravice na premoženju, ki je predmet odvzema?

                  7.

                  Ali imajo določbe člena 6(2) in člena 8, odstavki od 1 do 10, Direktive 2014/42/EU glede zaščitnih ukrepov in zaščitnih klavzul, ki jih določajo za osebe, na katere se nanaša odvzem, ali za dobroverne tretje osebe, neposredni učinek?

         (1)  UL 2014, L 127, str. 39.


title: Zadeva C-798/19 P: Pritožba, ki jo je 29. oktobra 2019 vložila Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. septembra 2019 v zadevi T-337/19, Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël/Komisija in Svet Evrope

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/16

      Pritožba, ki jo je 29. oktobra 2019 vložila Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. septembra 2019 v zadevi T-337/19, Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël/Komisija in Svet Evrope
      (Zadeva C-798/19 P)
      (2020/C 279/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël (zastopnik: R. Paternel, odvetnik)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Svet Evrope
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 27. maja 2020 pritožbo zavrglo kot očitno nedopustno.


title: Zadeva C-893/19 P: Pritožba, ki jo je 3. decembra 2019 vložila Roxtec AB zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-261/18, Roxtec/EUIPO — Wallmax

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/16

      Pritožba, ki jo je 3. decembra 2019 vložila Roxtec AB zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-261/18, Roxtec/EUIPO — Wallmax
      (Zadeva C-893/19 P)
      (2020/C 279/22)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Roxtec AB (zastopniki: T. Lampel, Rechtsanwalt, K. Wagner, Rechtsanwältin, J. Olsson, advokat)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Wallmax Srl
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 12. marca 2020 odločilo, da se pritožba ne dopusti in pritožnici naložilo, naj nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-80/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bucureşti (Romunija) 12. februarja 2020 – Wilo Salmson France SAS/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bucureşti (Romunija) 12. februarja 2020 – Wilo Salmson France SAS/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi
      (Zadeva C-80/20)
      (2020/C 279/23)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Bucureşti

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Wilo Salmson France SAS

         Nasprotni stranki: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Razlaga člena 167 v povezavi s členom 178 Direktive 2006/112/ES (1): Ali obstaja razlika med časom nastanka in časom uveljavljanja pravice do odbitka glede na način, kako deluje sistem DDV?
                  V ta namen je treba pojasniti, ali se pravica do odbitka lahko uveljavlja brez (veljavnega) davčnega računa, izdanega za opravljene nakupe blaga.

                  2.

                     Razlaga istih določb v povezavi z določbami člena 14(1)(a), prvi stavek, Direktive 2008/9/ES (2): Kateri je referenčni postopek za oceno pravilnosti uveljavljanja pravice do povračila DDV?
                  V ta namen je treba pojasniti, ali je mogoče vložiti zahtevek za vračilo DDV, če je obveznost obračuna DDV nastala pred „obdobjem vračila“, račun pa je bil izdan v obdobju vračila.

                  3.

                  Razlaga istih določb člena 14(1)(a), prvi stavek, Direktive 2008/9/ES, v povezavi s členom 167 in členom 178 Direktive 2006/112/ESE: Kakšni so učinki razveljavitve in izdaje novih računov za nakupe blaga pred „obdobjem vračila“ na uveljavljanje pravice do povračila DDV v zvezi s temi nakupi?
                  V ta namen je treba pojasniti, ali se mora v primeru, da dobavitelj razveljavi prvotno izdane račune za nakupe blaga in pozneje izda nove račune, uveljavljanje pravice upravičenca, da zahteva povračilo DDV za nakupe, nanašati na datum novih računov. To se nanaša na okoliščine, ko upravičenec ne more vplivati na razveljavitev prvotnih računov in izdajo novih računov, ampak je to izključno diskrecijska pravica dobavitelja.

                  4.

                  Ali nacionalna zakonodaja lahko za povračilo DDV, odobreno v skladu z Direktivo [2008/9/ES] določi pogoj obveznosti obračuna DDV v primeru, da je bil pravilen račun izdan v obdobju zahtevka?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).

         (2)  Direktiva Sveta 2008/9/ES z dne 12. februarja 2018 o podrobnih pravilih za vračilo davka na dodano vrednost, opredeljenih v Direktivi 2006/112/ES, davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila, ampak v drugi državi članici (UL 2008, L 44, str. 3).


title: Zadeva C-81/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bucureşti (Romunija) 12. februarja 2020 – SC Mitliv Exim SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bucureşti (Romunija) 12. februarja 2020 – SC Mitliv Exim SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Zadeva C-81/20)
      (2020/C 279/24)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Bucureşti

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: SC Mitliv Exim SRL

         Nasprotni stranki: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali določbe člena 2 in člena 273 Direktive Sveta 2006/112 z dne 28. novembra 20[0]6 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1), člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 325 PDEU v zvezi z okoliščinami, kakršne so v postopku v glavni stvari, nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki omogoča sprejetje/izvajanje ukrepov za sankcioniranje davčnega zavezanca, ki je pravna oseba, tako v upravnem kot kazenskem postopku, v postopkih, ki se odvijajo vzporedno zoper njega, za ista materialna dejanja davčne utaje, v primeru, v katerem je mogoče sankcijo v upravnem postopku opredeliti kot kazensko v skladu z merili, ki jih je v svoji sodni praksi določilo evropsko sodišče, in v kolikšni meri so vsa ta dejstva skupno gledano zoper obravnavanega zavezanca pretirana?

                  2.

                  Ali je, glede na odgovor na prvo vprašanje, treba pravo Evropske unije razlagati tako, da to nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta v sporu o glavni stvari, ki državi omogoča, da prek svojih davčnih organov v okviru upravnega postopka ne upošteva istih dejanj davčne utaje za že vplačane odškodnine zaradi kaznivega dejanja in ki hkrati predstavlja znesek, ki pokriva davčno škodo, zaradi česar ta znesek za določeno časovno obdobje ni razpoložljiv, da se nato davčnemu zavezancu v okviru upravnega postopka naložijo tudi dodatne davčne obveznosti, vezane na že poravnani dolg?

         (1)  UL 2006, L 347, str. l.


title: Zadeva C-99/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 24. februarja 2020 – Siebenburgisches Nugat SRL, Hans Draser Internationales Marketing/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 24. februarja 2020 – Siebenburgisches Nugat SRL, Hans Draser Internationales Marketing/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu
      (Zadeva C-99/20)
      (2020/C 279/25)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Siebenburgisches Nugat SRL, Hans Draser Internationales Marketing

         Tožene stranke: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta št. 2658/87 (1) razlagati tako, da se blago, ki je splošno imenovano „komplet karnis za zavese oziroma dokončane cevi (pobarvane, ponikljane, kromirane)“, ki je predmet tega spora, uvrsti pod tarifno podštevilko 8302 41 90 ali pod tarifno podštevilko 7306 30 77 te nomenklature?

         (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (JO 1987 L 256, p. 1, Ediţie specială 02/vol. 4, p. 3).


title: Zadeva C-116/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Timişoara (Romunija) 28. februarja 2020 – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Timişoara (Romunija) 28. februarja 2020 – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
      (Zadeva C-116/20)
      (2020/C 279/26)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Timişoara

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: SC Avio Lucos SRL

         Nasprotni stranki: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pravo [Unije], ki se uporablja za finančno pomoč za kmetijsko leto 2014 – zlasti Uredba (ES) št. 73/2009 (1) in Uredba (ES) št. 1122/2009 (2) – nasprotuje nacionalnemu pravu, v okviru katerega je bila za pridobitev finančne pomoči, ki se nanaša na sheme na površino, uvedena obveznost predložitve dokazila o pravici do uporabe zemljišča?

                  2.

                  Če zgoraj navedeno pravo [Unije] ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, navedeni v prvem vprašanju, ali pravo [Unije] (vključno z načelom sorazmernosti) – v primeru, ko je prejemnik upravičil pravico do izkoriščanja kmetijske površine s predložitvijo pogodbe o koncesiji pašnika (pogodba, na podlagi katere je prosilec pridobil pravico do izkoriščanja pašnika na lastno tveganje in v svojo korist proti plačilu prispevka) – nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki za veljavno sklenitev take pogodbe o koncesiji določa pogoj, da mora biti prihodnji koncesionar izključno rejec ali lastnik živali?

                  3.

                  Ali opredelitev kmetijske dejavnosti iz člena 2 Uredbe (ES) št. 73/2009 vključuje dejavnost prejemnika pomoči v zvezi s shemo na površino, ki – s sklenitvijo pogodbe o koncesiji pašnika za pridobitev pravice do izkoriščanja te površine in pridobitev pravic do pomoči v kmetijskem letu 2014 – pozneje sklene pogodbo o sodelovanju z rejci, in sicer pogodbo, s katero omogoči brezplačno uporabo zemljišča za pašo živali, pri tem pa ohrani pravico do uporabe zemljišča, vendar se zaveže, da ne bo oviral dejavnosti pašnika in da bo opravil dejavnost čiščenja pašnika?

                  4.

                  Ali pravo [Unije] nasprotuje razlagi nacionalne zakonodaje, kot je člen 431(2) zakonika o civilnem postopku – ki se nanaša na pravnomočnost dokončne sodne odločbe, in sicer razlagi, po kateri dokončna sodna odločba, s katero je bila ugotovljena nedopustnost zahtevka za plačilo zaradi nespoštovanja nacionalnega prava, ki se nanaša na zahtevo po zakonitosti pravice do izkoriščanja/uporabe zemljišča, za katero se je zahtevala shema pomoči na površino v kmetijskem letu 2014 (v okviru spora, v katerem je bila zahtevana odprava sklepa o uporabi večletnih sankcij) – pri čemer v skladu s to razlago ni dovoljena analiza skladnosti te nacionalne zahteve s pravom [Unije], ki se uporablja za kmetijsko leto 2014, v novem sporu, v katerem se ugotavlja zakonitost akta o izterjavi plačil, ki so bila prosilcu plačana neupravičeno, za isto kmetijsko leto 2014, ta zadeva pa temelji na istem dejanskem stanju in na istih nacionalnih predpisih, kot so bili predmet analize predhodne dokončne sodne odločbe?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL 2009, L 30, str. 16).

         (2)  Uredba komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina (UL 2009, L 316, str. 65).


title: Zadeva C-145/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 24. marca 2020 – DS/Porsche Inter Auto GmbH & Co KG in Volkswagen AG

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 24. marca 2020 – DS/Porsche Inter Auto GmbH & Co KG in Volkswagen AG
      (Zadeva C-145/20)
      (2020/C 279/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DS

         Toženi stranki: Porsche Inter Auto GmbH & Co KG, Volkswagen AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 2(2)(d) Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (1) razlagati tako, da ima motorno vozilo, ki spada na področje uporabe Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (2), kakovost, ki je običajna za blago iste vrste in jo potrošnik lahko razumno pričakuje, če je vozilo opremljeno s prepovedano odklopno napravo v smislu člena 3, točke 10, in člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007, ES-homologacija za ta tip vozila pa je kljub temu veljavna, tako da je vozilo mogoče uporabljati v cestnem prometu?

                  2.

                  Ali je treba člen 5(2)(a) Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati tako, da je lahko odklopna naprava v smislu člena 3, točka 10, te uredbe, ki je načrtovana tako, da ima sistem za vračanje izpušnih plinov v valj, če vozilo ni na preskusni napravi in pod laboratorijskimi pogoji, med dejansko vožnjo polni učinek samo pri zunanjih temperaturah med 15 in 33 stopinj Celzija, dovoljena na podlagi člena 5(2)(a) te uredbe, oziroma je uporaba navedene določbe o izjemi vnaprej izključena že zato, ker ima sistem za vračanje izpušnih plinov v valj polni učinek zgolj v pogojih, ki so za nekatere dele Evropske unije značilni samo približno polovico leta?

                  3.

                  Ali je treba člen 3(6) Direktive 1999/44/ES razlagati tako, da je treba neskladnost s pogodbo, ki temelji na tem, da je vozilo opremljeno z odklopno napravo, ki je na podlagi člena 3, točka 10, v povezavi s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 prepovedana, opredeliti kot neskladnost manjšega pomena v smislu navedene določbe, če bi prevzemnik vozilo kupil, čeprav bi bil seznanjen z njeno vgradnjo in njenim načinom delovanja?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 223.

         (2)  UL 2007, L 171, str. 1.


title: Zadeva C-148/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 16. marca 2020 – AC/Deutsche Lufthansa AG

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 16. marca 2020 – AC/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-148/20)
      (2020/C 279/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AC

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je Direktiva (EU) 2016/681 (1) v naslednjih točkah združljiva s členoma 7 in 8 Listine o temeljnih pravicah:

                  1.

                  Ali so podatki PNR, ki se posredujejo v skladu z Direktivo, ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine dovolj določni?

                  2.

                  Ali je v Direktivi glede na njeno področje uporabe ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine zagotovljeno zadostno stvarno razlikovanje pri zajemanju in posredovanju podatkov PNR glede na vrsto letov in oceno ogroženosti v določeni državi ter glede na primerjavo teh podatkov s podatkovnimi zbirkami in vzorci?

                  3.

                  Ali je pavšalno trajanje hrambe vseh podatkov PNR brez razlikovanja združljivo s členoma 7 in 8 Listine?

                  4.

                  Ali je v Direktivi ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine zagotovljeno zadostno procesno varstvo potnikov, kar zadeva uporabo hranjenih podatkov PNR?

                  5.

                  Ali je v Direktivi ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine zagotovljeno, da pri posredovanju podatkov PNR organom tretjih držav te tretje države v zadostni meri ohranjajo raven varstva temeljnih pravic, zagotovljenih s pravom Unije?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/681 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o uporabi podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj (UL 2016, L 119, str. 132).


title: Zadeva C-149/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 16. marca 2020 – DF/Deutsche Lufthansa AG

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 16. marca 2020 – DF/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-149/20)
      (2020/C 279/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DF

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Ali je Direktiva (EU) 2016/681 (1) v naslednjih točkah združljiva s členoma 7 in 8 Listine o temeljnih pravicah:

                  1.

                  Ali so podatki PNR, ki se posredujejo v skladu z Direktivo, ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine dovolj določni?

                  2.

                  Ali je v Direktivi glede na njeno področje uporabe ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine zagotovljeno zadostno stvarno razlikovanje pri zajemanju in posredovanju podatkov PNR glede na vrsto letov in oceno ogroženosti v določeni državi ter glede na primerjavo teh podatkov s podatkovnimi zbirkami in vzorci?

                  3.

                  Ali je pavšalno trajanje hrambe vseh podatkov PNR brez razlikovanja združljivo s členoma 7 in 8 Listine?

                  4.

                  Ali je v Direktivi ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine zagotovljeno zadostno procesno varstvo potnikov, kar zadeva uporabo hranjenih podatkov PNR?

                  5.

                  Ali je v Direktivi ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine zagotovljeno, da pri posredovanju podatkov PNR organom tretjih držav te tretje države v zadostni meri ohranjajo raven varstva temeljnih pravic, zagotovljenih s pravom Unije?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/681 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o uporabi podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj (UL 2016, L 119, str. 132).


title: Zadeva C-150/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 17. marca 2020 – BD/Deutsche Lufthansa AG

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 17. marca 2020 – BD/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-150/20)
      (2020/C 279/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BD

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vorlagefragen:

      Ali je Direktiva (EU) 2016/681 (1) v naslednjih točkah združljiva s členoma 7 in 8 Listine o temeljnih pravicah:

                  1.

                  Ali so podatki PNR, ki se posredujejo v skladu z Direktivo, ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine dovolj določni?

                  2.

                  Ali je v Direktivi glede na njeno področje uporabe ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine zagotovljeno zadostno stvarno razlikovanje pri zajemanju in posredovanju podatkov PNR glede na vrsto letov in oceno ogroženosti v določeni državi ter glede na primerjavo teh podatkov s podatkovnimi zbirkami in vzorci?

                  3.

                  Ali je pavšalno trajanje hrambe vseh podatkov PNR brez razlikovanja združljivo s členoma 7 in 8 Listine?

                  4.

                  Ali je v Direktivi ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine zagotovljeno zadostno procesno varstvo potnikov, kar zadeva uporabo hranjenih podatkov PNR?

                  5.

                  Ali je v Direktivi ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine zagotovljeno, da pri posredovanju podatkov PNR organom tretjih držav te tretje države v zadostni meri ohranjajo raven varstva temeljnih pravic, zagotovljenih s pravom Unije?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/681 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o uporabi podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj (UL 2016, L 119, str. 132).


title: Zadeva C-152/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Mureş (Romunija) 30. marca 2020 – DG, EH/SC Gruber Logistics SRL

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Mureş (Romunija) 30. marca 2020 – DG, EH/SC Gruber Logistics SRL
      (Zadeva C-152/20)
      (2020/C 279/31)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Mureş

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: DG, EH

         Tožena stranka: SC Gruber Logistics SRL

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 8 Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 (1) razlagati tako, da izbira prava za individualno pogodbo o zaposlitvi izključuje uporabo prava države, v kateri je zaposleni delavec običajno opravljal svoje delo, ali tako, da obstoj izbire prava, ki se uporabi, izključuje uporabo člena 8(1), drugi stavek, Uredbe?

                  2.

                  Ali je treba člen 8 Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 razlagati tako, da veljavna minimalna plača v državi, v kateri je zaposleni delavec običajno opravljal svoje delo, pomeni pravico, ki spada na področje uporabe „določb, od katerih ni dovoljeno odstopati z dogovorom, po pravu, ki bi se uporabljalo […], če pogodbeni stranki ne bi bili izbrali drugega prava“ v skladu s členom 8(1), drugi stavek, Uredbe?

                  3.

                  Ali je treba člen 3 Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 razlagati tako, da nasprotuje temu, da je navedba določb romunskega delovnega zakonika v individualni pogodbi o zaposlitvi enakovredna izbiri romunskega prava, saj je v Romuniji splošno znano, da obstaja pravna
                        obveznost
                     , da se taka določba o izbiri vključi v individualno pogodbo o zaposlitvi? Z drugimi besedami, ali je treba člen 3 Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 razlagati tako, da nasprotuje notranjim nacionalnim predpisom in praksam, na podlagi katerih je v individualne pogodbe o zaposlitvi obvezno vključena določba o izbiri romunskega prava?

         (1)  Uredba (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) (UL 2008, L 177, str. 6).


title: Zadeva C-157/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 3. aprila 2020 – FI/Eurowings GmbH

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 3. aprila 2020 – FI/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-157/20)
      (2020/C 279/32)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: FI

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Eurowings GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali stavka lastnega osebja dejanskega letalskega prevoznika (v obravnavnem primeru letalskega osebja), ki jo organizira sindikat, pomeni „izredne razmere“ v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-177/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 7. aprila 2020 – „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft./Vas Megyei Kormányhivatal

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 7. aprila 2020 – „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft./Vas Megyei Kormányhivatal
      (Zadeva C-177/20)
      (2020/C 279/33)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft.

         Tožena stranka: Vas Megyei Kormányhivatal

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da če je Sodišče Evropske unije s predhodno odločbo, sprejeto v postopku predhodnega odločanja, ugotovilo, da je nacionalna zakonodajna določba v nasprotju s pravom Unije, te nacionalne zakonodajne določbe ni mogoče uporabiti niti v poznejših nacionalnih upravnih in sodnih postopkih, tudi če dejansko stanje, ki je podlaga za poznejši postopek, ni popolnoma enako dejanskemu stanju, ki je bilo podlaga za prejšnji postopek predhodnega odločanja?


title: Zadeva C-178/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék [nekdanje Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska)] 7. aprila 2020 – Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft./Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék [nekdanje Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska)] 7. aprila 2020 – Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft./Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet
      (Zadeva C-178/20)
      (2020/C 279/34)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék (nekdanje Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft.

         Tožena stranka: Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali iz členov od 70 do 73 Direktive 2001/83 (1) izhaja obveznost, da je treba zdravilo, ki se lahko v eni državi članici izdaja brez zdravniškega recepta, šteti za zdravilo, ki se lahko brez zdravniškega recepta izdaja tudi v drugi državi članici, čeprav v tej drugi državi članici za zadevno zdravilo ni bilo izdano dovoljenje za promet in to zdravilo ni bilo razvrščeno?

                  2.

                  Ali je z varovanjem zdravja in življenja ljudi, na katero se nanaša člen 36 PDEU, upravičena količinska omejitev, s katero je kot pogoj za možnost, da se naroči in pacientu izda zdravilo, za katero ni bilo izdano dovoljenje za promet v eni državi članici, vendar je bilo zanj tako dovoljenje izdano v drugi [državi članici EGP], določena izdaja zdravniškega recepta in izjave uprave za zdravila tudi, če je zdravilo v drugi državi članici registrirano kot zdravilo, ki se izdaja brez zdravniškega recepta?

         (1)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o Kodeksu Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini glede tradicionalnih zdravil rastlinskega izvora (UL L 311, 28.11.2001, str. 67).


title: Zadeva C-189/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 5. maja 2020 – Laudamotion GmbH/Verein für Konsumenteninformation

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 5. maja 2020 – Laudamotion GmbH/Verein für Konsumenteninformation
      (Zadeva C-189/20)
      (2020/C 279/35)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revidentka in tožena stranka: Laudamotion GmbH

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku in tožeča stranka: Verein für Konsumenteninformation

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbe Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1), zlasti člene 25, 17(3) in 19, morebiti tudi glede na člen 67, razlagati tako, da nasprotujejo nadzoru nepoštenosti pogojev v dogovorih o mednarodni pristojnosti v skladu z Direktivo 93/13/EGS (2) oziroma v skladu z ustreznimi nacionalnimi določbami za prenos?

                  2.

                  Ali je treba zadnji del prvega stavka člena 25(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 („razen če je po pravu navedene države članice materialna veljavnost dogovora nična“) razlagati tako, da ta omogoča vsebinski nadzor v skladu z nacionalnim pravom države članice, katere sodišče je pristojno na podlagi dogovora o pristojnosti, ki lahko tudi presega usklajeno pravno področje?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen:
                  Ali se nacionalne določbe za prenos, ki jih je treba uporabiti za nadzor nepoštenosti pogojev v skladu z Direktivo 93/13/EGS, določajo po pravu države članice, katere sodišče je pristojno na podlagi dogovora o pristojnosti, ali po lex causae države članice, pred sodiščem katere se je začel postopek?

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).

         (2)  Direktiva Sveta z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL 1993, L 95, str. 29).


title: Zadeva C-190/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 5. maja 2020 – DocMorris NV/Apothekerkammer Nordrhein

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 5. maja 2020 – DocMorris NV/Apothekerkammer Nordrhein
      (Zadeva C-190/20)
      (2020/C 279/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in vlagateljica revizije: DocMorris NV

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Apothekerkammer Nordrhein

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je razlaga nacionalnega predpisa (tukaj: člen 7(1), prvi stavek, Gesetz über die Werbung auf dem Gebiete des Heilwesens (Heilmittelwerbegesetz – HWG) (zakon o oglaševanju v zdravstvenem sektorju; v nadaljevanju: HWG)), da lekarna, ki posluje po pošti, s sedežem v drugi državi članici ne sme pridobivati strank z razpisom nagradne igre, če je sodelovanje v nagradni igri vezano na predložitev recepta za zdravilo za uporabo v humani medicini na recept, če razpisani dobitek ni zdravilo, temveč drug predmet (tukaj: električno kolo v vrednosti 2.500 EUR in električne zobne ščetke), in če ni nevarnosti, da bi se spodbujala nesmotrna in prekomerna uporaba zdravil, skladna z določbami naslova VIII in zlasti s členom 87(3) Direktive 2001/83/ES (1)?

         (1)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL 2001, L 311, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 13 zvezek 027 str. 69 – 130).


title: Zadeva C-197/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 7. maja 2020 – KAHL GmbH & Co KG/Hauptzollamt Hannover

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 7. maja 2020 – KAHL GmbH & Co KG/Hauptzollamt Hannover
      (Zadeva C-197/20)
      (2020/C 279/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: KAHL GmbH & Co KG

         Tožena stranka: Hauptzollamt Hannover

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se pojasnjevalne opombe k tarifni podštevilki 1521 9099 (1) kombinirane nomenklature (2) uporabljajo v delu, v katerem je v njih uporabljena beseda „stopljeni“?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje nikalen: ali je treba pojem „surovi“ v smislu tarifne podštevilke 1521 9091 kombinirane nomenklature razlagati tako, da je treba čebelji vosek, ki je bil stopljen v državi izvoznici in iz katerega so bili med topljenjem mehansko izločeni tujki, pri čemer čebelji vosek še vedno vsebuje tujke, uvrstiti pod to tarifno podštevilko?

         (1)  Pojasnjevalne opombe kombinirane nomenklature Evropske unije (UL 2019, C 119, str. 1).

         (2)  Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382) kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2019/1776 z dne 9. oktobra 2019 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL 2019, L 280, str. 1).


title: Zadeva C-210/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 30. marca 2020 – Rad Service Srl Unipersonale in drugi/Del Debbio SpA in drugi

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 30. marca 2020 – Rad Service Srl Unipersonale in drugi/Del Debbio SpA in drugi
      (Zadeva C-210/20)
      (2020/C 279/38)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: Rad Service Srl Unipersonale, Cosmo Ambiente Srl, Cosmo Scavi Srl

         Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Del Debbio SpA, Gruppo Sei Srl, Ciclat Val di Cecina Soc. Coop., Daf Costruzioni Stradali Srl kot pooblaščenka začasne skupine podjetij, ki jo tvorita družbi GARC SpA in Edil Moter Srl

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člen 63 Direktive 2014/24 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 (1), ki se nanaša na institut sklicevanja na zmogljivosti tretjih oseb, skupaj z načeli svobode ustanavljanja in opravljanja storitev iz členov 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), nasprotuje uporabi italijanske nacionalne zakonodaje na področju sklicevanja na zmogljivosti tretjih oseb in izključitve iz postopkov oddaje naročil iz člena 89(1), četrti stavek, zakonika o javnem naročanju iz decreto legislativo 18 aprile 2016, n. 50 (zakonska uredba št. 50 z dne 18. aprila 2016), v skladu s katero mora naročnik v primeru, da podporno podjetje poda neresnične izjave glede obstoja pravnomočnih kazenskih obsodb, ki bi lahko dokazovale hudo kršitev poklicnih pravil, vedno izključiti gospodarski subjekt, ki sodeluje v postopku oddaje javnega naročila, ne da bi mu odredila ali omogočila, da navede drugo primerno podporno podjetje namesto prvega, kot je določeno v drugih primerih, ko subjekti, katerih zmogljivosti želi uporabljati gospodarski subjekt, ne izpolnjujejo ustreznega merila za izbor ali za katere obstajajo obvezni razlogi za izključitev?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva C-215/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemčija) 19. maja 2020 – JV/Bundesrepublik Deutschland

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemčija) 19. maja 2020 – JV/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-215/20)
      (2020/C 279/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: JV

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je Direktiva 2016/681 (1) (v nadaljevanju: Direktiva PNR), v skladu s katero letalski prevozniki posredujejo obsežne podatke glede vseh potnikov, brez izjeme, enotam za informacije o potnikih, ki so jih ustanovile države članice, pri katerih se ti podatki brez posebnega razloga uporabijo za avtomatizirano primerjavo s podatkovnimi zbirkami in vzorci ter nato hranijo pet let, ob upoštevanju cilja, ki se uresničuje z Direktivo PNR, in zahtev po določnosti in sorazmernosti skladna z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti s členi 7, 8 in 52 te listine?

                  2.

                  Zlasti:

                              (a)

                              Ali je člen 3, točka 9, Direktive PNR v povezavi s Prilogo II k Direktivi PNR, v delu, v katerem je v njem določeno, da pojem „hudo kaznivo dejanje“ v smislu Direktive PNR pomeni kazniva dejanja, ki so navedena v Prilogi II k Direktivi PNR in ki se po nacionalnem pravu države članice kaznujejo z zaporno kaznijo oziroma ukrepom odvzema prostosti z najvišjo zagroženo kaznijo najmanj treh let, z vidika zadostne določnosti in zahteve po sorazmernosti skladen s členoma 7 in 8 Listine?

                              (b)

                              Ali so podatki iz evidence podatkov o potnikih, ki jih je treba prenesti (v nadaljevanju: podatki PNR), v delu, v katerem se nanašajo na prenos imen (člen 8(1), prvi stavek, v povezavi s Prilogo I, točka 4, k Direktivi PNR), informacije v zvezi s programi za pogoste potnike (člen 8(1), prvi stavek, v povezavi s Prilogo I, točka 8, k Direktivi PNR) in izpolnitev polja za prosti vnos splošnih opomb (člen 8(1), prvi stavek, v povezavi s Prilogo I, točka 12, k Direktivi PNR), dovolj natančno določeni, da je mogoče z njimi upravičiti poseg v pravice iz členov 7 in 8 Listine?

                              (c)

                              Ali je to, da se poleg podatkov o potnikih evidentirajo tudi podatki o tretjih osebah, kot so potovalna agencija/potovalni agent (Priloga I, točka 9, k Direktivi PNR), skrbniki mladoletnikov (Priloga I, točka 12, k Direktivi PNR) in sopotniki (Priloga I, točka 17, k Direktivi PNR), skladno s členoma 7 in 8 Listine in cilji Direktive PNR?

                              (d)

                              Ali je Direktiva PNR v delu, v katerem določa, da se prenašajo, obdelujejo in hranijo podatki PNR o mladoletnih potnikih, skladna s členi 7, 8 in 24 Listine?

                              (e)

                              Ali je člen 8(2) Direktive PNR v povezavi s Prilogo I, točka 18, k Direktivi PNR, v skladu s katerim letalski prevozniki podatke API, tudi če so enaki podatkom PNR, posredujejo enotam držav članic za informacije o potnikih, ob upoštevanju načela najmanjšega obsega podatkov skladen s členoma 8 in 52 Listine?

                              (f)

                              Ali je člen 6(4) Direktive PNR kot pravna podlaga za določitev meril, na podlagi katerih se primerjajo evidence podatkov (tako imenovani vzorci), zadostna legitimna podlaga, določena z zakonom, v smislu člena 8(2) in člena 52 Listine ter člena 16(2) PDEU?

                              (g)

                              Ali člen 12 Direktive PNR, če se posredovani podatki pri enotah držav članic za informacije o potnikih hranijo pet let, še omejuje poseganje v člena 7 in 8 Listine na tisto, kar je nujno potrebno?

                              (h)

                              Ali je posledica depersonalizacije na podlagi člena 12(2) Direktive PNR zmanjšanje osebnih podatkov na to, kar je v skladu s členoma 8 in 52 Listine potrebno, če pri tem ne gre za nič drugega kot psevdonimizacijo, ki jo je mogoče kadarkoli spet odpraviti?

                              (i)

                              Ali je treba člene 7, 8 in 47 Listine razlagati tako, da je treba v skladu z njimi potnike, katerih podatki se v okviru obdelave podatkov o potnikih ponovno razkrijejo (člen 12(3) Direktive PNR), o tem obvestiti in jim tako omogočiti, da o njihovi zadevi odloča sodišče?

                  3.

                  Ali je člen 11 Direktive PNR, v delu, v katerem omogoča prenose podatkov PNR tretjim državam, ki nimajo ustrezne ravni varstva podatkov, skladen s členoma 7 in 8 Listine?

                  4.

                  Ali člen 6(4), četrti stavek, Direktive PNR ponuja zadostno varstvo pred obdelavo posebnih vrst osebnih podatkov v smislu člena 9 Uredbe 2016/679 (2) (v nadaljevanju: Splošna uredba o varstvu podatkov) in člena 10 Direktive 2016/680 (3), če je v okviru polja za vnos prostega besedila „splošne opombe“ (Priloga I, točka 12, k Direktivi PNR) mogoče posredovati na primer želje glede prehrane, na podlagi katerih je mogoče sklepati o takih posebnih vrstah osebnih podatkov?

                  5.

                  Ali je skladno s členom 13 Splošne uredbe o varstvu podatkov, če letalski prevozniki potnike na svoji spletni strani napotijo zgolj na nacionalni zakon o prenosu (v tem primeru: Gesetz über die Verarbeitung von Fluggastdaten zur Umsetzung der Richtlinie (EU) 2016/681 (Fluggastdatengesetz – FlugDaG -) (zakon o obdelavi evidenc podatkov o potnikih (PNR), s katerim se prenaša Direktiva (EU) 2016/681 (zakon o evidencah podatkov o potnikih (PNR) – FlugDaG)) z dne 6. junija 2017, BGBl. I, str. 1484, v nadaljevanju: FlugDaG)?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/681 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o uporabi podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj (UL 2016, L 119, str. 132).

         (2)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (UL 2016, L 119, str. 1).

         (3)  Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ (UL 2016, L 119, str. 89).


title: Zadeva C-216/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 7. maja 2020 – C.E. Roeper GmbH/Hauptzollamt Hamburg

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 7. maja 2020 – C.E. Roeper GmbH/Hauptzollamt Hamburg
      (Zadeva C-216/20)
      (2020/C 279/40)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: C.E. Roeper GmbH

         Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se pojasnjevalne opombe k tarifni podštevilki 1521 9099 (1) kombinirane nomenklature (2) uporabljajo v delu, v katerem je v njih uporabljena beseda „stopljeni“?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje nikalen: ali je treba pojem „surovi“ v smislu tarifne podštevilke 1521 9091 kombinirane nomenklature razlagati tako, da je treba čebelji vosek, ki je bil stopljen v državi izvoznici in iz katerega so bili med topljenjem mehansko izločeni tujki, pri čemer čebelji vosek še vedno vsebuje tujke, uvrstiti pod to tarifno podštevilko?

         (1)  Pojasnjevalne opombe kombinirane nomenklature Evropske unije (UL 2019, C 119, str. 1).

         (2)  Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382) kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2019/1776 z dne 9. oktobra 2019 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL 2019, L 280, str. 1).


title: Zadeva C-220/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano (Italija) 28. maja 2020 – XX/OO

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano (Italija) 28. maja 2020 – XX/OO
      (Zadeva C-220/20)
      (2020/C 279/41)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: XX

         Tožena stranka: OO

         Intervenientka: WW

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali členi 2, 4(3), 6(1) in 9 Pogodbe o Evropski uniji, členi 67(1) in (4), 81 in 82 Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členi 1, 6, 20, 21, 31, 34, 45 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotujejo nacionalnim določbam, kot so členi 42, 83 in 87 uredbe-zakona z dne 17. marca 2020 št. 18 v povezavi z odločbo sveta ministrov z dne 31. januarja 2020, s katero so bile razglašene izredne zdravstvene razmere na nacionalni ravni za šest mesecev do 31. julija 2020, ter členoma 14 in 263 uredbe-zakona z dne 19. maja 2020 št. 34 o podaljšanju izrednih razmer na nacionalni ravni zaradi bolezni Covid-19 in ustavitvi civilnega in kazenskega pravosodja ter dejavnosti upravnih postopkov pred italijanskimi sodišči do 31. januarja 2021, pri čemer navedene določbe posegajo v neodvisnost predložitvenega sodišča in kršijo načelo poštenega sojenja ter s tem povezane pravice oseb do dostojanstva, svobode in varnosti, enakosti pred zakonom, prepovedi diskriminacije, poštenih in pravičnih delovnih pogojev, dostopa do dajatev socialne varnosti, svobode gibanja in prebivanja?


title: Zadeva C-222/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemčija) 27. maja 2020 – OC/Bundesrepublik Deutschland

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemčija) 27. maja 2020 – OC/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-222/20)
      (2020/C 279/42)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: OC

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 21 in člen 67(2) PDEU razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki ob uporabi razširitvene klavzule iz člena 2(1) Direktive (EU) 2016/681 (1) (v nadaljevanju: Direktiva PNR) tudi pri letih znotraj Evropske unije določa, da letalski prevozniki posredujejo obsežne podatke glede vseh potnikov, brez izjeme, enotam za informacije o potnikih, ustanovljenim v posameznih državah članicah, pri katerih se ti podatki – z izjemo rezervacije leta – brez posebnega razloga shranijo in uporabijo za primerjavo s podatkovnimi zbirkami in vzorci ter nato hranijo (v tem primeru: člen 2(3) Gesetz über die Verarbeitung von Fluggastdaten zur Umsetzung der Richtlinie (EU) 2016/681 (zakon o obdelavi evidenc podatkov o potnikih (PNR) za prenos Direktive (EU) 2016/681) z dne 6. junija 2017 (BGBl. I, str. 1484), ki je bil spremenjen s členom 2 zakona z dne 6. junija 2017 (BGBl. I, str. 1484); v nadaljevanju: FlugDaG)?

                  2.

                  Ali iz členov 7 in 8 Listine izhaja, da morajo biti v nacionalni ureditvi, s katero se prenaša člen 3, točka 9, v povezavi s Prilogo II k Direktivi PNR (v tem primeru: člen 4(1) FlugDaG), izčrpno in natančno naštete upoštevne nacionalne kazenske določbe, na katere se nanašajo kazniva dejanja iz Direktive PNR?

                  3.

                  Ali je treba člena 7 in 8 Listine razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi države članice (v tem primeru: člen 6(4) FlugDaG), ki organom zadevne države članice, če ti organi izvajajo kazenski pregon, omogoča, da posredovane podatke PNR obdelujejo tudi za druge namene in ne samo za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj, če iz ugotovitev, tudi na podlagi drugih informacij, izhaja sum storitve nekega drugega kaznivega dejanja?

                  4.

                  Ali je razširitvena klavzula iz člena 2(1) Direktive PNR, ki omogoča nacionalno ureditev, v skladu s katero se Direktiva PNR uporablja tudi za lete znotraj Evropske unije (v obravnavanem primeru: člen 2(3) FlugDaG), in zaradi katere se podatki PNR pri letih znotraj EU evidentirajo dvakrat (podatke PNR evidentirata država odhoda in namembna država), ob upoštevanju načela najmanjšega obsega podatkov združljiva s členoma 7 in 8 Listine?

                  5.

                  Če Direktiva PNR ni v nasprotju z nadrejenim pravom (glej sklep Verwaltungsgericht Wiesbaden (upravno sodišče v Wiesbadnu, Nemčija) z dne 13. maja 2020, št. zadeve 6 K 805/19.WI) in se zato uporablja:

                              (a)

                              Ali je treba člen 7(4) in (5) Direktive PNR razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi države članice (v tem primeru: člen 6(4) FlugDaG), ki organom zadevne države članice, če ti organi izvajajo kazenski pregon, omogoča, da posredovane podatke PNR obdelujejo tudi za druge namene in ne samo za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj, če iz ugotovitev, tudi na podlagi drugih informacij, izhaja sum storitve nekega drugega kaznivega dejanja (tako imenovani „dodatni ulov“)?

                              (b)

                              Ali je praksa države članice, da na seznam pristojnih organov na podlagi člena 7(1) Direktive PNR uvrsti organ (v tem primeru: Bundesamt für Verfassungsschutz (zvezni urad za ustavno varstvo, Nemčija)), ki na podlagi nacionalnega prava (v tem primeru: člen 5(1) v povezavi s členom 3(1) Gesetz über die Zusammenarbeit des Bundes und der Länder in Angelegenheiten des Verfassungsschutzes und das Bundesamt für Verfassungsschutz (zakon o sodelovanju zveze in dežel na področju ustavnega varstva in o zveznem uradu za ustavno varstvo)) zaradi nacionalnega načela ločevanja pristojnosti nima policijskih pooblastil, združljiva s členom 7(2) Direktive PNR?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o uporabi podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj (UL 2016, L 119, str. 132).


title: Zadeva C-224/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sø- og Handelsretten (Danska) 29. maja 2020 — Merck Sharp & Dohme B.V., Merck Sharp & Dohme Corp., MSD DANMARK ApS, MSD Sharp & Dohme GmbH, Novartis AG, FERRING LÆGEMIDLER A/S and H. Lundbeck A/S/Abacus Medicine A/S, Paranova Danmark A/S, 2CARE4 ApS

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sø- og Handelsretten (Danska) 29. maja 2020 — Merck Sharp & Dohme B.V., Merck Sharp & Dohme Corp., MSD DANMARK ApS, MSD Sharp & Dohme GmbH, Novartis AG, FERRING LÆGEMIDLER A/S and H. Lundbeck A/S/Abacus Medicine A/S, Paranova Danmark A/S, 2CARE4 ApS
      (Zadeva C-224/20)
      (2020/C 279/43)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Sø- og Handelsretten

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnice: Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme Corp., MSD DANMARK ApS, MSD Sharp & Dohme GmbH, Novartis AG, FERRING LÆGEMIDLER A/S and H. Lundbeck A/S

         Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Abacus Medicine A/S, Paranova Danmark A/S in 2CARE4 ApS

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 15(2) Direktive (EU) 2015/2436 (1) Evropskega parlamenta in Sveta o znamkah in člen 15(2) Uredbe (EU) 2017/1001 (2) Evropskega parlamenta in Sveta o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da imetnik znamke lahko ugovarja nadaljnji prodaji zdravila, ki ga je vzporedni uvoznik prepakiral v novo zunanjo ovojnino, na katero je bila ponovno nameščena znamka, če

                              i)

                              uvoznik lahko zagotovi ovojnino, ki se lahko trži in dobi učinkovit dostop do trga države članice uvoza, tako da uniči originalno zunanjo ovojnino, zato da namesti nove etikete na notranjo ovojnino in/ali zamenja navodila za uporabo, nato pa originalno zunanjo ovojnino ponovno zapečati z novim pripomočkom, s katerim se preverja, ali je se je nedovoljeno posegalo v ovojnino, v skladu s členom 47a Direktive 2001/83/ES (3) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zdravilih (kot je bila spremenjena z Direktivo 2011/62/EU Evropskega parlamenta in Sveta) in členom 16 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2016/161 o zaščitnih elementih na ovojnini zdravil?

                              ii)

                              uvoznik ne more zagotoviti ovojnine, ki se lahko trži in dobi učinkovit dostop do trga države članice uvoza, tako da uniči originalno zunanjo ovojnino, zato da namesti nove etikete na notranjo ovojnino in/ali zamenja navodila za uporabo, nato pa originalno zunanjo ovojnino ponovno zapečati z novim pripomočkom, s katerim se preverja, ali je se je nedovoljeno posegalo v ovojnino, v skladu s členom 47a Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zdravilih (kot je bila spremenjena z Direktivo 2011/62/EU (4) Evropskega parlamenta in Sveta) in členom 16 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2016/161 (5) o zaščitnih elementih na ovojnini zdravil?

                  2.

                  Ali je treba Direktivo 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta o zdravilih (kot je bila spremenjena z Direktivo 2011/62/EU), vključno zlasti s členoma 47a in točko (o) člena 54, razlagati tako, da je nov pripomoček za preverjanje, ali se je nedovoljeno posegalo v ovojnino (pripomoček za zaščito pred poseganjem v zdravilo), nameščen na originalno ovojnino zdravil (v povezavi z dodatnim označevanjem po tem, ko je bila ovojnina odprta tako, da se je originalni pripomoček za zaščito pred poseganjem v zdravilo v celoti ali delno prekril in/ali odstranil), v smislu člena 47a(1)(b) „enakovred[en] glede možnosti preverjanja avtentičnosti, identifikacije in zagotovitve dokazov o nedovoljenem spreminjanju zdravila“ in je v smislu člena 47a(1)(b)(ii) „enako učinkovit[…] pri zagotavljanju preverjanja avtentičnosti in identifikacije zdravila ter pri zagotavljanju dokazov o nedovoljenem spreminjanju zdravil“, če ovojnina zdravil (a) kaže očitne znake, da se je posegalo v pripomoček za zaščito pred poseganjem v zdravilo, ali (b) je to mogoče ugotoviti na otip, tudi

                              i)

                              prek obveznega preverjanja celovitosti pripomočka za zaščito pred poseganjem v zdravilo, ki ga izvedejo proizvajalci, trgovci na debelo, farmacevti in osebe, ki imajo dovoljenje ali pravico do izdajanja zdravil javnosti (glej Direktivo 2011/62/EU Evropskega parlamenta in Sveta, člen 54a(2)(d) in Izvedbeno uredbo Komisije 2016/161, člen 10(b) ter člena 25 in 30), ali

                              ii)

                              po tem, ko je na primer pacient odprl ovojnino zdravil?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen:
                  Ali je treba člen 15 Direktive 2015/2436/EU Evropskega parlamenta in Sveta o znamkah, člen 15 Uredbe 2017/1001/EU Evropskega parlamenta in Sveta o znamkah Evropske unije ter člena 36 in 34 PDEU torej razlagati tako, da je prepakiranje v novo zunanjo ovojnino objektivno nujno zaradi učinkovitega dostopa do trga države uvoza, kjer vzporedni uvoznik ne more namestiti dodatnih etiket in ponovno zapečatiti originalne ovojnine v skladu s členom 47a Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zdravilih (kot je bila spremenjena z Direktivo 2011/62/EU Evropskega parlamenta in Sveta), torej ne da bi ovojnina zdravil (a) kazala očitne znake, da se je posegalo v originalni pripomoček za zaščito pred poseganjem v zdravilo, ali (b) je to mogoče ugotoviti na otip, kot je opisano v drugem vprašanju, na način, ki ni v skladu s členom 47a?

                  4.

                  Ali je treba Direktivo 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta o zdravilih (kot je bila spremenjena z Direktivo 2011/62/EU Evropskega parlamenta in Sveta) in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/161 v povezavi s členoma 34 in 36 PDEU ter členom 15(2) Direktive 2015/2436/EU Evropskega parlamenta in Sveta o znamkah razlagati tako, da ima država članica (na Danskem: Lægemiddelstyrelsen (danska agencija za zdravila)) pravico določiti smernice, v skladu s katerimi je na splošno treba prepakirati v novo zunanjo ovojnino in je mogoče samo v izjemnih primerih (če na primer obstaja tveganje za dobavo zdravila) in na podlagi prošnje dobiti dovoljenje za dodatno označevanje in ponovno zapečatenje, tako da se novi zaščitni elementi namestijo na originalno zunanjo ovojnino, ali pa je to, da država članica izda in upošteva take smernice, nezdružljivo s členom 34 in 36 PDEU in/ali členom 47a Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta o zdravilih in členom 16 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/161?

                  5.

                  Ali je treba člen 15(2) Direktive (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta o znamkah in člen 15(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta o znamkah [Evropske unije] v povezavi s členoma 34 in 36 PDEU razlagati tako, da je treba prepakiranje v novo zunanjo ovojnino, ki ga izvede vzporedni uvoznik v skladu s smernicami, ki jih je določila država članica, kot je navedeno v četrtem vprašanju, obravnavati kot nujno v smislu sodne prakse Sodišča Evropske unije,

                              i)

                              če so take smernice združljive s členoma 34 in 36 PDEU ter sodno prakso Sodišča Evropske unije v zvezi z vzporednim uvozom zdravil?

                              ii)

                              če take smernice niso združljive s členoma 34 in 36 PDEU ter sodno prakso Sodišča Evropske unije v zvezi z vzporednim uvozom zdravil?

                  6.

                  Ali je treba člena 34 in 36 PDEU razlagati tako, da mora biti prepakiranje zdravila v novo zunanjo ovojnino objektivno nujno za učinkovit dostop do trga države uvoznice, celo če vzporedni uvoznik ni ponovno namestil originalne znamke (imena proizvoda), ampak je namesto tega dal novi zunanji ovojnini zdravila ime, ki ne vsebuje znamke zdravila imetnika znamke („de-branding“)?

                  7.

                  Ali je treba člen 15(2) Direktive (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta o znamkah in člen 15(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta o znamkah Evropske unije razlagati tako, da imetnik znamke lahko ugovarja nadaljnji prodaji zdravila, ki ga je vzporedni uvoznik prepakiral v novo zunanjo ovojnino, če je vzporedni uvoznik ponovno namestil samo znamko imetnika znamke konkretnega proizvoda, vendar pa ni ponovno namestil drugih znamk in/ali trgovskih oznak, ki jih je imetnik znamke namestil na originalno zunanjo ovojnino?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2015 L 336, str. 1).

         (2)  Uredba (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2017 L 154, str. 1).

         (3)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL 2001 L 311, str. 67).

         (4)  Direktiva 2011/62/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o spremembi Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini glede preprečevanja vstopa ponarejenih zdravil v zakonito dobavno verigo (UL 2011 L 174, str. 74).

         (5)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/161 z dne 2. oktobra 2015 o dopolnitvi Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z določitvijo podrobnih pravil za zaščitne elemente na ovojnini zdravil za uporabo v humani medicini (UL 2016 L 32, str. 1).


title: Zadeva C-232/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 3. junija 2020 – NP/Daimler AG

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 3. junija 2020 – NP/Daimler AG
      (Zadeva C-232/20)
      (2020/C 279/44)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: NP

         Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

         Vprašanja za predhodno odočanje:

                  1.

                  Ali je treba šteti, da napotitev delavca, zaposlenega pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, v podjetje uporabnika ni več „začasna“ v smislu člena 1 Direktive 2008/104/ES (1) že, kadar je napoten na delovno mesto, ki je stalno in ga ne zaseda zaradi nadomeščanja?

                  2.

                  Ali se lahko šteje, da napotitev delavca, zaposlenega pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, za obdobje, krajše od 55 mesecev, ni več „začasna“ v smislu člena 1 Direktive 2008/104/ES?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo in/ali drugo vprašanje pritrdilen, se zastavljajo naslednja dodatna vprašanja:

                              3.1.

                              Ali ima delavec, zaposleni pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, pravico do sklenitve delovnega razmerja s podjetjem uporabnikom, tudi če v nacionalnem pravu takšna sankcija pred 1. aprilom 2017 ni določena?

                              3.2.

                              Ali je nacionalna določba, kakršen je člen 19(2) AÜG, v nasprotju s členom 1 Direktive 2008/104/ES, če je z njo po 1. aprilu 2017 prvič določeno individualno najdaljše trajanje napotitve 18 mesecev, predhodna obdobja napotitev pa se izrecno ne upoštevajo, če se napotitev ob upoštevanju predhodnih obdobij ne bi več smelo šteti za začasno?

                              3.3.

                              Ali se lahko podaljšanje individualnega najdaljšega trajanja napotitve prepusti socialnim partnerjem? Če je odgovor pritrdilen: ali to velja tudi za socialne partnerje, ki niso pristojni za delovno razmerje zadevnega delavca, zaposlenega pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, temveč za panogo podjetja uporabnika?

         (1)  Direktiva 2008/104/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o delu prek agencij za zagotavljanje začasnega dela (UL 2008, L 327, str. 9).


title: Zadeva C-248/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 9. junija 2020 — Skatteverket/Skellefteå Industrihus Aktiebolag

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 9. junija 2020 — Skatteverket/Skellefteå Industrihus Aktiebolag
      (Zadeva C-248/20)
      (2020/C 279/45)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Skatteverket

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Skellefteå Industrihus Aktiebolag

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je to, da mora lastnik nepremičnine, ki je izbral obdavčitev gradnje objekta in odbil vstopni davek, plačan pri nakupih, povezanih z gradbenim projektom, takoj plačati celotni znesek vstopnega davka skupaj z obrestmi, saj je davčna obveznost prenehala, ker je bil gradbeni projekt ustavljen, preden je bil objekt dokončan, tako da objekt ni bil dan v najem, združljivo z Direktivo o DDV (1), zlasti s členi 137, 168, od 184 do 187, 189 in 192 te direktive?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-252/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 10. junija 2020 – CY/Eurowings GmbH

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 10. junija 2020 – CY/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-252/20)
      (2020/C 279/46)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: CY

         Tožena stranka: Eurowings GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pravica do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) obstaja tudi v primeru, če potnik zaradi sorazmerno majhne zamude pri prihodu zamudi neposredni povezovalni let, posledica česar je zamuda treh ur ali več v končnem namembnem kraju, pri čemer pa sta leta opravila različna letalska prevoznika, rezervacije pa ni opravil letalski prevoznik, ki je opravil prvi del poti in od katerega se v postopku v glavni stvari zahteva plačilo odškodnine?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
                  ali je „dejanski letalski prevoznik“ v smislu člena 5(1)(c) in člena 7(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 letalski prevoznik, ki je dejansko opravil let, ki je imel zamudo, na prvem delu poti ali letalski prevoznik, ki je opravil točen let na drugem delu poti in pri katerem sta bila rezervirana oba leta?

                  3.

                  Če je treba za „dejanska letalska prevoznika“ v smislu člena 5(1)(c) in člena 7(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 šteti oba letalska prevoznika:
                  ali lahko potnik v tem primeru izbira, od katerega od teh dveh letalskih prevoznikov bo zahteval odškodnino?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-255/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Italija) 10. junija 2020 – Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta/Punto Nautica Srl

text:
               24.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Italija) 10. junija 2020 – Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta/Punto Nautica Srl
      (Zadeva C-255/20)
      (2020/C 279/47)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Commissione Tributaria Regionale del Lazio

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Punto Nautica Srl

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba sodbo Sodišča Evropske unije v zadevi C-82/12 in člen 3(2) Direktive Sveta 92/12/EGS (1) razlagati tako, da nasprotujeta veljavni italijanski zakonodaji, natančneje členu 17 zakonske uredbe št. 398 z dne 21. decembra 1990 in členu 3(1) zakona dežele Lacij […] št. 19 iz leta 2011, s katerim je, kot se zdi, uvedena deželna obdavčitev goriva za motorna vozila brez „posebnega namena“, ki se zahteva z navedeno direktivo?

         (1)  Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL 1992, L 76, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 179).