title: Zadeva C-183/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Fazenda Pública proti Banco Mais SA (Obdavčenje — DDV — Direktiva 77/388/EGS — Člen 17(5), tretji pododstavek, točka (c) — Člen 19 — Odbitek vstopnega davka — Transakcije lizinga — Blago in storitve za mešano uporabo — Pravilo za določanje zneska DDV, ki ga je treba odbiti — Izjeme — Pogoji)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Fazenda Pública proti Banco Mais SA
   (Zadeva C-183/13) (1)

   ((Obdavčenje - DDV - Direktiva 77/388/EGS - Člen 17(5), tretji pododstavek, točka (c) - Člen 19 - Odbitek vstopnega davka - Transakcije lizinga - Blago in storitve za mešano uporabo - Pravilo za določanje zneska DDV, ki ga je treba odbiti - Izjeme - Pogoji))
   2014/C 315/18
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fazenda Pública

      Tožena stranka: Banco Mais SA

      Izrek

   Člen 17(5), tretji pododstavek, točka (c), Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica v okoliščinah, kot so te v glavni stvari, naloži banki, ki med drugim opravlja dejavnosti lizinga, da v števec in imenovalec ulomka, s katerim določa enak odbitni delež za vse svoje blago in storitve za mešano uporabo, vključi le tisti delež obrokov za lizing, ki jih plačajo stranke v okviru svojih pogodb o lizingu, ki ustreza obrestim, če je ta uporaba tega blaga in storitev predvsem posledica financiranja in upravljanja pogodb, ki jih dajalec lizinga sklepa s svojimi strankami, ne pa posledica dajanja vozil na razpolago, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-323/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenem kraljestvu, vložena dne 24. avgusta 2005

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/15

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenem kraljestvu, vložena dne 24. avgusta 2005
   (Zadeva C-323/05)
   (2005/C 271/28)
   Jezik postopka: angleščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Antonio Aresu in Nicola Yerrell, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 24. avgusta 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Združenem kraljestvu.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Združeno kraljestvo ni izpolnilo svojih obveznosti po Pogodbi ES, ker ni sprejelo vseh potrebnih zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo 2001/95/ES z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov (1) in/ali ker tega ni sporočilo Komisiji;

               2)

               Združenemu kraljestvu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos Direktive 2001/95/ES, je potekel 15. januarja 2004.

      (1)  UL L 11, 15.1.2002, str. 4.


title: Zadeva C-1/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA proti Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 27(2) — Litispendenca — Člen 24 — Dogovor o pristojnosti — Ugotovitev pristojnosti sodišča, ki je prvo začelo postopek, ker nobena od strank, ki se je spustila v postopek, ni vložila ugovora ali ker je bila sprejeta pravnomočna odločba)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA proti Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport
   (Zadeva C-1/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 27(2) - Litispendenca - Člen 24 - Dogovor o pristojnosti - Ugotovitev pristojnosti sodišča, ki je prvo začelo postopek, ker nobena od strank, ki se je spustila v postopek, ni vložila ugovora ali ker je bila sprejeta pravnomočna odločba))
   2014/C 112/14
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici: Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA

      Druge stranke v postopku: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Francija) – Razlaga člena 27(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Litispendenca – Ugotovitev pristojnosti sodišča, ki je prvo začelo postopek, ker nobena stranka ni vložila ugovora nepristojnosti ali ker je prvo sodišče sprejelo odločbo, ki je iz kateregakoli razloga postala nepreklicna.

      Izrek

   Člen 27(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je treba, če ni po tej uredbi izključno pristojno sodišče, ki je pozneje začelo postopek, šteti, da je pristojnost sodišča, ki je prvo začelo postopek, ugotovljena v smislu te določbe, če se to sodišče ni po uradni dolžnosti izreklo za nepristojno in če nobena od strank ni pred zavzetjem ali do zavzetja stališča, ki se v skladu z njegovim nacionalnim procesnim pravom šteje za prvo vsebinsko obrambno navedbo, podano pred navedenim sodiščem, ugovarjala tej pristojnosti.

      (1)  UL C 63, 2.3.2013.


title: Zadeva C-200/10 P: Pritožba, ki jo je Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vložila 26. aprila 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 9. februarja 2010 v zadevi T-340/07, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/21

         Pritožba, ki jo je Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vložila 26. aprila 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 9. februarja 2010 v zadevi T-340/07, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-200/10 P)
   2010/C 179/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zastopnik: N. Korogiannakis, Δικηγόρος)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča, odredi Komisiji, naj povrne škodo, ki je pritožnici nastala, ker Komisija ni izpolnila pogodbenih obveznosti v okviru izvajanja pogodbe EDC-53007 EEBO/27873 v zvezi s projektom „e-Content Exposure and business Opportunities“, in naj odredi Komisiji, da pritožnici plača sodne in druge stroške, ki so nastali v zvezi s prvotnim postopkom, tudi če bi bila ta pritožba zavrnjena, ter stroške te pritožbe, če bi bilo pritožbi ugodeno.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja, da Splošno sodišče ni dovolj jasno obrazložilo razlogov za zavrnitev več trditev pritožnice.
   Pritožnica navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ko je napačno razlagalo člen 7(6) pogodbe, ki se nanaša na obveznost pogodbenic, da ustrezno ukrepajo v zvezi s tem, da odpravijo ali zmanjšajo njihove obveznosti ob prejetju dopisa Komisije, s katerim jih ta obvesti o odstopu od pogodbe.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. novembra 2004 v zadevi T-402/02 August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Figurativna znamka, ki upodablja obliko zavitka (oblika zavitega bonbona) bonbona — Predmet prijave — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo — Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94 — Pravica biti slišan — Člen 73(1) Uredbe (ES) št. 40/94 — Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Člen 74(1) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/22

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. novembra 2004
   v zadevi T-402/02 August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Figurativna znamka, ki upodablja obliko zavitka (oblika zavitega bonbona) bonbona - Predmet prijave - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94 - Pravica biti slišan - Člen 73(1) Uredbe (ES) št. 40/94 - Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Člen 74(1) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 19/48)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-402/02, August Storck KG, s sedežem v Berlinu (Nemčija), ki ga zastopajo H. Wrage-Molkenthin, T. Reher, A. Heise in I. Rohr, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: B. Müller in G. Schneider), zaradi razglasitve ničnosti odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT-ja z dne 18. oktobra 2002 (zadeva R 0256/2001-2), s katero je bila zavrnjena registracija znamke, ki upodablja obliko zavitka (oblika zavitega bonbona), je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica, in M. Vilaras, sodnik; sodni tajnik: B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, dne 10. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 8.3.2003.


title: Zadeva C-527/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) vložilo 28. novembra 2007 – Generics (UK) Ltd, Regina proti Licensing Authority (zanjo: Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/36

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) vložilo 28. novembra 2007 – Generics (UK) Ltd, Regina proti Licensing Authority (zanjo: Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)
   (Zadeva C-527/07)
   (2008/C 22/64)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Generics (UK) Ltd, Regina

      Tožena stranka: Licensing Authority (zanjo: Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba zdravilo, kadar se nanj ne nanaša Priloga k Uredbi 2309/93 (1), ki je bilo dano v promet v državi članici (Avstrija) na podlagi nacionalnega postopka za pridobitev dovoljenja za promet, preden se je država članica pridružila EGP ali ES, in:

                           a)

                           se je država članica kasneje pridružila EGP in ES ter kot del pogojev za pridružitev v svoj nacionalni pravni red prenesla določbe Direktive 65/65 (sedaj Direktiva 2001/83 (2)) o pridobitvi dovoljenja za promet brez prehodnih določb;

                           b)

                           je zadevni izdelek ostal na trgu v tej državi članici še nekaj let po njeni pridružitvi EGP in ES;

                           c)

                           je bilo po pridružitvi te države članice EGP in ES dovoljenje za promet spremenjeno, s tem da je bila dodana nova indikacija, organi te države članice pa so menili, da je sprememba v skladu z zahtevami prava Skupnosti;

                           d)

                           dokumentacija zadevnega izdelka ni bila dopolnjena v skladu z Direktivo 65/65 (sedaj Direktiva 2001/83) po tem, ko se je država članica pridružila EGP in ES; in

                           e)

                           je bilo kasneje v skladu s členom 6 Direktive 2001/83 pridobljeno dovoljenje za promet z izdelkom, ki vsebuje enako učinkovino, in je bil ta izdelek dan v promet v ES;

                     obravnavati kot „[referenčno] zdravil[o], ki ima v državi članici […] na podlagi člena 6 dovoljenje za promet“, v skladu s členom 10(1) Direktive 2001/83 ter – če je odgovor pritrdilen, – kateri od navedenih pogojev je/so v zvezi s tem odločilen/odločilni?

               2)

               Katere smernice – če sploh katere – lahko da Sodišče glede tega, katere okoliščine mora nacionalno sodišče upoštevati, ko odloča o tem, ali je kršitev prava Skupnosti glede na sodbo v zadevi Brasserie du Pecheur and Factortame dovolj resna, kadar pristojni organ referenčne države članice v okviru decentraliziranega postopka iz Direktive 2001/83 zmotno zavrne vlogo za pridobitev dovoljenja za promet, vloženo na podlagi člena 10(1) te direktive, ker zdravilo iz prvega vprašanja ni bilo „referenčno zdravilo“ v smislu člena 10(1)?

      (1)  UL L 214, str. 1.

      (2)  UL L 311, str. 67.


title: Zadeva C-19/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Wien – Avstrija) – Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH proti Silva Trade, SA (Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Posebne pristojnosti — Člen 5(1)(a) in (b), druga alinea — Opravljanje storitev — Pogodba o trgovskem zastopanju — Izvajanje pogodbe v več državah članicah)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Wien – Avstrija) – Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH proti Silva Trade, SA
   (Zadeva C-19/09) (1)

   (Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Posebne pristojnosti - Člen 5(1)(a) in (b), druga alinea - Opravljanje storitev - Pogodba o trgovskem zastopanju - Izvajanje pogodbe v več državah članicah)
   2010/C 113/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH

      Tožena stranka: Silva Trade, SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Wien – Razlaga člena 5(1)(a) in b), druga alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str.1) – Posebne pristojnosti – Področje uporabe – Odškodninska tožba zaradi odpovedi pogodbe o opravljanju storitev – Opravljanje storitev, na podlagi pogodbe, v več državah članicah

      Izrek

               1.

               Člen 5(1)(b), druga alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se ta določba uporablja v primeru opravljanja storitev v več državah članicah.

               2.

               Člen 5(1)(b), druga alinea, Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da je v primeru opravljanja storitev v več državah članicah sodišče, ki je pristojno za obravnavo vseh zahtevkov na podlagi pogodbe, tisto, na območju katerega je kraj, v katerem je bil opravljen glavni del storitev. Pri pogodbi o trgovskem zastopanju je to kraj, v katerem je trgovski zastopnik opravil glavni del storitev, kot je razvidno iz pogodbenih določil, če takih določil ni, iz dejanskega izvajanja te pogodbe, če pa opredelitev na tej podlagi ni možna, je to kraj, v katerem ima trgovski zastopnik sedež ali stalno prebivališče.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva C-346/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/32

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-346/07) (1)

   (2008/C 64/50)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-134/15: Tožba, vložena 23. marca 2015 – salesforce.com/UUNT (SOCIAL.COM)

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/32

         Tožba, vložena 23. marca 2015 – salesforce.com/UUNT (SOCIAL.COM)
   (Zadeva T-134/15)
   (2015/C 171/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Združene države Amerike) (zastopnika: A. Nordemann, M. Maier, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „SOCIAL.COM“ – Zahteva za registracijo št. 1 2 2 45  411

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 20. januarja 2015 v zadevi R 1752/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) v povezavi s členom 7(2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) v povezavi s členom 7(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-255/11: Tožba, vložena 20. maja 2011 – Fellah proti Svetu

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/28

         Tožba, vložena 20. maja 2011 – Fellah proti Svetu
   (Zadeva T-255/11)
   2011/C 211/61
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zakaria Fellah (New York, Združene države Amerike) (zastopnik: G. Collard, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj ugotovi, da Uredba Sveta (EU) št. 330/2011 z dne 6. aprila 2011 in Sklep Sveta 2011/221/SZVP z dne 6. aprila 2011, objavljena 7. aprila 2011 v Uradnem listu Evropske unije, v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko, Zakaria FELLAHA, ne temeljita na dejstvih,

               —

               zato naj,

                           —

                           razglasi za nična Uredbo Sveta (EU) št. 330/2011 z dne 6. aprila 2011 in Sklep Sveta 2011/221/SZVP z dne 6. aprila 2011;

                           —

                           podredno, določi, da se ime Zakaria FELLAHA izbriše s seznamov, priloženih navedeni uredbi in navedenemu sklepu.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, saj naj bi bili razlogi za uvrstitev tožeče stranke na seznam oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi, stereotipni, ne da bi bilo navedeno kakršno koli točno določeno dejstvo, ki bi omogočalo presoditi primernost navedene uvrstitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, saj:

                           —

                           se tožeči stranki očita, da prispeva k financiranju uprave L. Gbagba, čeprav naj bi, po eni strani, tožeča stranka svoje naloge opravljala zraven L. Gbagba, ko ga je mednarodna skupnost štela za legitimnega šefa države, in po drugi strani, naj tožeča stranka ne bi imela sredstev, ki bi ji omogočala financiranje uprave L. Gbagba;

                           —

                           naj bi bila izpodbijana akta od 11. aprila 2011 brezpredmetna, saj je bil L. Gbagbo takrat ujet.


title: Zadeva F-73/11: Tožba, vložena 25. julija 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/53

         Tožba, vložena 25. julija 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-73/11)
   2011/C 282/101
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz in A. Blot, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o izključitvi tožeče stranke iz stopnje ocenjevalnega centra javnega natečaja EPSO/AD/181/10.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga Sodišču za uslužbence Evropske unije, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Evropskega urada za izbor osebja (v nadaljevanju: EPSO) z dne 20. avgusta 2010 in 15. septembra 2010, s katero je bila obveščena, da je bila izključena iz stopnje ocenjevalnega centra javnega natečaja EPSO/AD/181/10 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba);

               —

               skupaj z, in kolikor je potrebno, razglasi za nično odločbo EPSO z dne 15. aprila 2011 o zavrnitvi njene pritožbe z dne 10. novembra 2010 zoper zgoraj navedeno odločbo (v nadaljevanju: odločba o zavrnitvi);

               —

               zato naloži njeno ponovno vključitev v izbirni postopek, po potrebi s ponovnim opravljanjem testov;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-485/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 25. novembra 2004

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/8

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 25. novembra 2004
   (Zadeva C-485/04)
   (2005/C 31/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata G. Valero Jordana in D. Recchia, zastopnika, je dne 25. novembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/17/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 2003 o spremembi Direktive 98/70/ES (2) o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva, oziroma s tem, da o sprejetju navedenih ukrepov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 te direktive;

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos te direktive, se je iztekel 30. junija 2003.

      (1)  UL L 76, 22.3.2003, str. 10.

      (2)  UL L 350, 28.12.1998, str. 58.


title: Zadeva T-903/16: Tožba, vložena 19. decembra 2016 – RE/Komisija

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/41

         Tožba, vložena 19. decembra 2016 – RE/Komisija
   (Zadeva T-903/16)
   (2017/C 053/50)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RE (Abu Dabi, Združeni arabski emirati) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi Sklep Evropske komisije SEC 10.20/06/15 z dne 12. oktobra 2016 za ničev v delu, ki se nanaša na Uredbe št. 45/2001, in naloži toženi stranki plačilo deset tisoč eurov (10 000 EUR) kot pošteno in pravično odškodnino za nepremoženjsko škodo zaradi protipravne zavrnitve dostopa do njenih osebnih podatkov;

               —

               odredi, naj tožena stranka predloži dokument o zaposlitvi tožeče stranke v skladu s členom 91(c) Poslovnika Splošnega sodišča ali, podredno, ta dokument pošlje Sodišču v skladu s členom 104 zgoraj navedenega poslovnika in tožeči stranki izplača trideset tisoč eurov (30 000 EUR) kot odškodnino za neetično in nezakonito obdelavo njenih osebnih podatkov med preiskavo;

               —

               tožeči stranki naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da izpodbijani sklep sploh ni obrazložen, kar zadeva podatke, za katere ni bila navedena nobena izjema, ki bi upravičevala zavrnitev odobritve dostopa do teh podatkov tožeči stranki.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da je treba ugotoviti, da je izpodbijani sklep nezakonit v delu, v katerem ji z njim ni bil odobren dostop do njenih osebnih podatkov s sklicevanjem na izjemo v vezi z varstvom preiskav v skladu s členom 20(1)(a) Uredbe št. 45/2001 (1), ker v njem ni bilo dokazano, zakaj naj bi se ta izjema uporabljala tudi po koncu preiskave, ki se je nanašala na tožečo stranko.
   Tožeča stranka trdi tudi, da je treba ugotoviti, da je to, da je bila v izpodbijane sklepu zavrnjena njena prošnja za dostop v počrnjeni/obdelani obliki, ki je bila prvič vložena z njeno vlogo z dne 21. septembra 2016, nezakonito, ker naj ne bi bili navedeni nobeni razlogi, zakaj v obravnavanem primeru ni bilo mogoče razkritje osebnih podatkov tožeče stranke v počrnjeni obliki, zlasti po koncu preiskave.
   Tožeča stranka v utemeljitev odškodninskega zahtevka navaja, da ji je nastala nepremoženjska škoda, ker je generalni direktorat za kadrovske zadeve in varnost zavrnil njen dostop do njenih osebnih podatkov, da bilo znatno oškodovano njeno osebno napredovanje zaradi obdelave njenih osebnih podatkov s strani navedenega direktorata in zlasti zaradi nezakonitega razkrivanja podatkov v zvezi s preiskavo z namenom škodovanja razvoju njene kariere, te škode pa naj ne bi bilo mogoče odpraviti zgolj z razglasitvijo izpodbijanega sklepa za ničnega. V teh okoliščinah tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj upošteva dva dokumenta, da bi preučila njen zahtevek za odpravo nepremoženjske škode, ki naj bi nastala zaradi ravnanja uprave, in naloži odškodnino za nepremoženjsko škodo.

      (1)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva T-636/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2013 – Hostel drap proti UUNT – Aznar Textil (MY drap) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti MY drap — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti BON DRAP — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/74

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2013 – Hostel drap proti UUNT – Aznar Textil (MY drap)
   (Zadeva T-636/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti MY drap - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti BON DRAP - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 225/164
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hostel drap, SL (Monistrol de Montserrat, Španija) (zastopnik: C. Prat, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Aznar Textil, SL (Paterna, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. septembra 2011 (zadeva R 2127/2010 2), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Aznar Textil, SL in Hostel drap, SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hostel drap, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012.


title: Zadeva T-53/08: Tožba, vložena 31. januarja 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/33

         Tožba, vložena 31. januarja 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-53/08)
   (2008/C 79/64)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: S. Fiorentino, Avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost Odločbe Komisije št. C(2007)5400 konč. z dne 20. novembra 2007, vročena 21. novembra 2007, o državni pomoči št. C 36/A/2006 (prej NN 38/2006), ki jo je Italija izvršila v korist družb Thyssenkrupp, Cementir in Nuova Terni Industrie Chimiche.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijano odločbo sta bili državna pomoč, ki jo je Italija izvršila v korist družb Thyssenkrupp, Cementir in Nuova Terni Industrie Chimiche, in pomoč, ki je bila odobrena in še ne izplačana istim upravičencem v obliki ugodnih cenovnih pogojev za dobavo električne energije, razglašeni za nezdružljivi s skupnim trgom.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja naslednje tožbene razloge:

               1.

               Kršitev členov 87(1) ES in 88(3) ES ter napačno ugotovitev dejanskega stanja. Komisija v svoji odločbi ni upoštevala, da ukrep, ki ga je sprejela Italija in ki se izpodbija, ni bil državna pomoč, ker ni podelil ekonomske prednosti. Ukrep podaljšanja veljave posebnih cen električne energije za zadevne družbe v postopku, ki so pravne naslednice družbe Terni S.p.A., je namreč pomenil dodatno plačilo odškodnine za razlastitev, ki je bila prej priznana družbi Terni S.p.A., ker naj bi poznejše zakonske določbe dopuščale daljše obdobje koncesije razlaščenim podjetjem za proizvodnjo energije.

               2.

               Kršitev členov 87 ES in 88(3) ES in napačna ugotovitev dejanskega stanja. Komisija v svoji odločbi ni upoštevala, da ukrep, ki ga je sprejela Italija in ki se izpodbija, ni bil državna pomoč, ker pomoč ni bila dodeljena iz državnih sredstev. Breme ukrepa namreč nosijo drugi uporabniki storitev dobave električne energije.

               3.

               Bistvena kršitev postopka v zvezi z neizvedbo preiskave in kršitev pravice do zaslišanja. Komisija je v svoji odločbi navedla, da rezultati ekonomskega izvedenskega mnenja o oceni bremen, naloženih družbi Terni zaradi razlastitve, in vseh koristi, ki jih je ta pridobila iz naslova odškodnine, niso pomembni, ker se primernost mehanizma nadomestila lahko oceni le ex ante, to je v trenutku razlastitve. Mnenje je bilo pripravljeno v skladu s predhodnimi navodili Komisije. Komisija bi morala ob upoštevanju, da je bila v teoriji študija, ki jo je predhodno zahtevala, neupoštevna, izvesti nadaljnjo preiskavo, s tem da bi ponovno začela razpravo o metodah izdelave izvedenskega mnenja.


title: Zadeva C-285/10: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Campsa Estaciones de Servicio SA proti Administración del Estado (Šesta direktiva o DDV — Člena 11(A)(1) in 27 — Davčna osnova — Razširitev uporabe pravil o uporabi za zasebne namene na transakcije med povezanimi osebami v primeru cen, ki so znatno nižje od običajnih tržnih cen)

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/7

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Campsa Estaciones de Servicio SA proti Administración del Estado
   (Zadeva C-285/10) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člena 11(A)(1) in 27 - Davčna osnova - Razširitev uporabe pravil o uporabi za zasebne namene na transakcije med povezanimi osebami v primeru cen, ki so znatno nižje od običajnih tržnih cen)
   2011/C 226/11
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Campsa Estaciones de Servicio SA

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Supremo – Razlaga členov 6, 11 in 27 Šeste direktive 77/388/EGS Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Razširitev uporabe pravil za lastno porabo na transakcije med povezanimi osebami v primeru cen, ki so znatno nižje od običajnih cen na tržišču

      Izrek

   Šesto direktivo Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica za transakcije med povezanimi osebami, ki so se dogovorile za ceno, ki je znatno nižja od običajne tržne cene, kakršne so zadevne transakcije v postopku v glavni stvari, uporabi pravilo za določitev davčne osnove, ki je drugačno od splošnega pravila iz člena 11(A)(1)(a) te direktive, tako da na te transakcije razširi uporabo pravil za določitev davčne osnove, ki se nanašajo na uporabo blaga ali na opravljanje storitev za zasebne namene davčnega zavezanca v smislu členov 5(6) in 6(2) te direktive, če ta država članica ni sledila postopku za pridobitev dovoljenja za uvedbo tovrstnih ukrepov, ki odstopajo od omenjenega splošnega pravila, iz člena 27 te direktive.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva C-485/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/27

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-485/06) (1)

   (2008/C 128/50)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. novembra 2004 v zadevi T-360/03, Frischpack GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Tridimenzionalna znamka — Oblika posode za sir — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Razlikovalni učinek)

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/21

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 23. novembra 2004
   v zadevi T-360/03, Frischpack GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka - Oblika posode za sir - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Razlikovalni učinek)
   (2005/C 31/41)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-360/03, Frischpack GmbH & Co. KG, s sedežem v Maillingu pri Schönauu (Nemčija), ki jo zastopa P. Bornemann, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: U. Pfleghar in G. Schneider), zaradi tožbe proti odločbi Drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. septembra 2003 (zadeva R 236/2003-2) v zvezi z registracijo tridimenzionalne znamke (posoda za sir), je Sodišče prve stopnje (peti senat) v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in D. Šváby, sodnika, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 23. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 304, 13.12.2003.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2004 v zadevi T-50/00, Dalmine SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti, (Konkurenca — Sporazumi, sklepi in usklajena ravnanja — Trgi nevarjenih jeklenih cevi — Trajanje kršitve — Denarne kazni)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/13

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. julija 2004
   v zadevi T-50/00, Dalmine SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti, (1)

   (Konkurenca - Sporazumi, sklepi in usklajena ravnanja - Trgi nevarjenih jeklenih cevi - Trajanje kršitve - Denarne kazni)
   (2004/C 239/26)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T - 50/00, Dalmine SpA, s sedežem v Dalmine (Italija), ki jo zastopata M. Siragusa in F. Moretti, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Erhart in A. Whelan, skupaj z A. Dal Ferro, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije 2003/382/ES z dne 8. decembra 1999 na podlagi člena 81 Pogodbe ES (Zadeva IV/E-1/35.860-B – Nevarjene jeklene cevi) (UL L 140, 2003, str. 1), ali, podrejeno zaradi znižanja zneska denarne kazni, ki je bila izrečena tožeči stranki, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi N. J. Forwood, predsednik, J. Pirrung in A. W. H. Meij, sodnika; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 8. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Člen 1(2) Odločbe Komisije 2003/382/ES z dne 8. decembra 1999 v postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES (Zadeva IV/E-1/35.860-B – Nevarjene jeklene cevi) se razglasi za ničnega v delu v katerem ta določba tožeči stranki očita obstoj kršitve pred 1. januarjem 1991.

               2.

               Znesek denarne kazni iz člena 4 Odločbe 2003/382 izrečene tožeči stranki se določi na 10 080 000 EUR.

               3.

               V ostalem se tožba zavrne.

               4.

               Tožeča stranka in Komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 149, 27.5.2000.


title: Zadeva T-353/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Vermeer Infrastructuur proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg bitumna za tlakovanje cest — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Obstoj in opredelitev sporazuma — Omejevanje konkurence — Smernice o uporabi člena 81 ES za sporazume o horizontalnem sodelovanju — Izračun glob — Teža in trajanje kršitve — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe“ )

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Vermeer Infrastructuur proti Komisiji
   (Zadeva T-353/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg bitumna za tlakovanje cest - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Obstoj in opredelitev sporazuma - Omejevanje konkurence - Smernice o uporabi člena 81 ES za sporazume o horizontalnem sodelovanju - Izračun glob - Teža in trajanje kršitve - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe)
   2012/C 355/29
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vermeer Infrastructuur BV (Hoofddorp, Nizozemska) (zastopnik: M. Slotboom, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Bouquet in A. Nijenhuis, zastopnika, skupaj z de F. Wijckmansom, F. Tuytschaeverjem in L. Gyselenom, odvetniki, nato A. Bouquet, A. Nijenhuis in F. Ronkes Agerbeek, zastopniki, skupaj z de F. Wijckmansom in F. Tuytschaeverjem)

      Predmet

   Primarno, razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v postopku na podlagi člena 81 ES (Zadeva COMP/F/38.456 – Bitumen – Nizozemska), predvsem v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredno, zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vermeer Infrastructuur BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva C-547/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth (Predhodno odločanje — Carinski zakonik Skupnosti — Uredba (EGS) št. 2913/92 — Člen 96 — Zunanji tranzitni postopek — Pojem „prevoznik“ — Nepredložitev blaga namembnemu carinskemu uradu — Odgovornost — Podizvajalec prevoza, ki je blago predal glavnemu prevozniku na parkirišču namembnega carinskega urada in to blago ponovno prevzel zaradi nadaljnjega prevoza)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/17

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth
   (Zadeva C-547/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinski zakonik Skupnosti - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Člen 96 - Zunanji tranzitni postopek - Pojem „prevoznik“ - Nepredložitev blaga namembnemu carinskemu uradu - Odgovornost - Podizvajalec prevoza, ki je blago predal glavnemu prevozniku na parkirišču namembnega carinskega urada in to blago ponovno prevzel zaradi nadaljnjega prevoza))
   (2017/C 053/20)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Interservice d.o.o. Koper

      Tožena stranka: Sándor Horváth

      Izrek

               1.

               Pojem „prevoznik“, ki je zavezan predložiti nedotaknjeno blago namembnemu carinskemu uradu v skladu s členom 96(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 648/2005 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da zajema vse osebe, tudi podizvajalca prevoza, ki opravi dejanski prevoz blaga, danega v zunanji skupnostni tranzitni postopek, in ki je ob sprejemu tega prevoza vedel, da je to blago v tem postopku.

               2.

               Člen 96(2) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 648/2005, je treba razlagati tako, da podizvajalec prevoza, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki je po eni strani blago, ki ga je spremljal tranzitni dokument, predal glavnemu prevozniku na parkirišču namembnega carinskega urada in ki je po drugi strani to blago ponovno prevzel zaradi nadaljnjega prevoza, ni zavezan prepričati se, da je bilo to blago predloženo namembnemu carinskemu uradu, in je lahko za tako nepredložitev odgovoren le, če je ob novem prevzemu navedenega blaga vedel, da tranzitni postopek ni bil pravilno končan, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-114/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 28 ES — Ukrepi z enakim učinkom — Umik dovoljenja za dajanje referenčnega fitofarmacevtskega sredstva v promet — Odsotnost prehodnega obdobja za odprodajo zalog v korist paralelnim uvoznikom)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/17

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-114/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 28 ES - Ukrepi z enakim učinkom - Umik dovoljenja za dajanje referenčnega fitofarmacevtskega sredstva v promet - Odsotnost prehodnega obdobja za odprodajo zalog v korist paralelnim uvoznikom)
   (2005/C 217/32)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-114/04, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 3. marca 2004, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Schima) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnika: W.-D. Plessing in M. Lumma), je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann predsednik senata, N. Colneric, sodnica, J.N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič in E. Lewits (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da paralelnim uvoznikom ni odobrila razumnega roka za odprodajo njihovih zalog v primeru umika dovoljenja za dajanje referenčnega fitofarmacevtskega sredstva v promet, ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


               22.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/34

         Tožba dr. Gerharda Spitzerja proti Nadzornemu organu Efte, vložena 23. februarja 2016
   (Zadeva E-2/16)
   (2016/C 347/06)
   Dr. Gerhard Spitzer, ki ga zastopa odvetnik Antonius Falkner, Lettstrasse 18, FL-9490 Vaduz, je 23. februarja 2016 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               Odločbo Nadzornega organa Efte št. 425/15/COL z dne 25. novembra 2015 razglasi za nično in

               2.

               Nadzornemu organu Efte naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeča stranka dr. Gerhard Spitzer je avstrijski državljan s stalnim prebivališčem v Južni Afriki, ki je od začetka 1990-ih stranka LLB AG, družbe v večinski lasti Kneževine Lihtenštajn.

               —

               Zadeva se nanaša na zahtevek za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte o zaključku postopka v zvezi s pritožbo zoper Lihtenštajn zaradi neupoštevanja in nepravilne uporabe Direktive 2002/47/ES.

               —

               Tožeča stranka zatrjuje, da je Nadzorni organ Efte kršil njene pravice s tem, da ni začel formalnega postopka preiskave v zvezi z Lihtenštajnom, ker naj ta ne bi upošteval in pravilno uporabil Direktive 2002/47/ES.


title: Zadeva T-227/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – CBM/UUNT – Aeronautica Militare (Trecolore) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Trecolore — Prejšnje besedne in figurativne znamke Skupnosti in nacionalne znamke FRECCE TRICOLORI — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/47

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – CBM/UUNT – Aeronautica Militare (Trecolore)
   (Zadeva T-227/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Trecolore - Prejšnje besedne in figurativne znamke Skupnosti in nacionalne znamke FRECCE TRICOLORI - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 398/59)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švica) (zastopniki: U. Lüken, M. Grundmann in N. Kerger, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rim, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. januarja 2014 (zadeva R 253/2013-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Aeronautica Militare – Stato Maggiore in družbo CBM Creative Brands Marken GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi CBM Creative Brands Marken GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva C-498/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. februrarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Španija) – Maira María Robledillo Núñez proti Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Socialna politika – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca – Direktiva 80/987/EGS, spremenjena z Direktivo 2002/74/ES – Člena 3, prvi pododstavek, in 10(a) – Odškodnina za nezakonito odpoved delovnega razmerja, dogovorjena v postopku izvensodne poravnave – Plačilo, ki ga zagotovi jamstvena ustanova – Plačilo, pogojeno s sprejetjem sodne odločbe – Načeli enakosti in prepovedi diskriminacije)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. februrarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Španija) – Maira María Robledillo Núñez proti Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Zadeva C-498/06) (1)

   (Socialna politika - Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Direktiva 80/987/EGS, spremenjena z Direktivo 2002/74/ES - Člena 3, prvi pododstavek, in 10(a) - Odškodnina za nezakonito odpoved delovnega razmerja, dogovorjena v postopku izvensodne poravnave - Plačilo, ki ga zagotovi jamstvena ustanova - Plačilo, pogojeno s sprejetjem sodne odločbe - Načeli enakosti in prepovedi diskriminacije)
   (2008/C 92/10)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maira María Robledillo Núñez

      Tožena stranka: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Razlaga člena 3 Direktive Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL L 283, str. 23), kot je bila spremenjena z Direktivo 2002/74/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 (UL L 270, str. 10) – Obseg jamstva jamstvene ustanove – Odškodnina v primeru odpovedi delovnega razmerja – Nacionalna ureditev, ki za to odškodnino zahteva sodno ali upravno odločbo – Načeli enakosti in prepovedi diskriminacije.
   Izrek
   Člen 3(1) Direktive Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca, kot je bila spremenjena z Direktivo 2002/74/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002, je treba razlagati tako, da ima država članica možnost, da odškodnine, odobrene za nezakonito odpoved delovnega razmerja, izključi iz jamstva za plačilo, ki ga zagotavlja jamstvena ustanova na podlagi te določbe, kadar so bile te odškodnine priznane v sporazumu o izvensodni poravnavi, in da taka objektivno utemeljena izključitev pomeni ukrep, potreben za preprečevanje zlorab v smislu člena 10(a) te direktive.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva C-235/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – DHL Express France SAS, prej DHL International SA proti Chronopost SA (Intelektualna lastnina — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 98(1) — Prepoved dejanj, s katerimi se krši znamka, ki jo izreče sodišče za znamke Skupnosti — Ozemeljski obseg — Prisilni ukrepi, ki spremljajo tako prepoved — Učinek na ozemlje držav članic, ki niso država članica sodišča, ki odloča)

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – DHL Express France SAS, prej DHL International SA proti Chronopost SA
   (Zadeva C-235/09) (1)

   (Intelektualna lastnina - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 98(1) - Prepoved dejanj, s katerimi se krši znamka, ki jo izreče sodišče za znamke Skupnosti - Ozemeljski obseg - Prisilni ukrepi, ki spremljajo tako prepoved - Učinek na ozemlje držav članic, ki niso država članica sodišča, ki odloča)
   2011/C 179/02
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: DHL Express France SAS, prej DHL International SA

      Tožena stranka: Chronopost SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation – Razlaga člena 98 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1) v povezavi s členi 1, 14 in 94 iste uredbe – Tožba zaradi kršitev znamke – Ozemeljsko področje uporabe prepovedi, ki jo izreče sodišče za znamke Skupnosti – Možnost takega sodišča, da ob tej prepovedi sprejme prisilne ukrepe, ki se uporabljajo na ozemlju vseh držav članic, v katerih učinkuje prepoved nadaljevanja kršitev

      Izrek

               1.

               Člen 98(1) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 3288/94 z dne 22. decembra 1994, je treba razlagati tako, da obseg prepovedi, ki jo izreče sodišče za znamke Skupnosti, ki je pristojno na podlagi členov 93, od (1) do (4), in 94(1) te uredbe, glede nadaljevanja dejanj, s katerimi je kršena ali bi lahko bila kršena znamka Skupnosti, načeloma zajema celotno ozemlje Evropske unije.

               2.

               Člen 98(1), drugi stavek, Uredbe št. 40/94, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 3288/94, je treba razlagati tako, da prisilni ukrep – kot je periodična denarna kazen, ki jo na podlagi nacionalnega prava odredi sodišče za znamke Skupnosti, da bi zagotovilo, da se upošteva prepoved, ki jo je izreklo glede nadaljevanja dejanj, s katerimi je znamka kršena ali bi lahko bila kršena – učinkuje v državah članicah, ki niso država članica tega sodišča in ki so zajete v ozemeljskem obsegu take prepovedi, pod pogoji iz poglavja III Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah glede priznanja in izvršitve sodnih odločb. Kadar nacionalno pravo ene od teh drugih držav članic ne vsebuje nobenega prisilnega ukrepa, podobnega tistemu, ki ga je izreklo navedeno sodišče, mora cilju tega ukrepa pristojno sodišče te države članice slediti z uporabo upoštevnih določb notranjega prava te države, s katerimi je mogoče v enaki meri zagotoviti upoštevanje navedene prepovedi.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009


title: Zadeva F-38/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 30. septembra 2013 – BP proti FRA (Javni uslužbenci — Osebje Agencije Evropske unije za temeljne pravice — Pogodbeni uslužbenec — Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas za nedoločen čas — Prerazporeditev v drugo službo do izteka pogodbe — Tožba za razglasitev ničnosti — Odškodninska tožba)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/32

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 30. septembra 2013 – BP proti FRA
      (Zadeva F-38/12) (1)

      (Javni uslužbenci - Osebje Agencije Evropske unije za temeljne pravice - Pogodbeni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas za nedoločen čas - Prerazporeditev v drugo službo do izteka pogodbe - Tožba za razglasitev ničnosti - Odškodninska tožba)
      (2014/C 71/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BP (Barcelona, Španija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA) (zastopnika: M. Kjærum, zastopnik, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Agencije Evropske unije za temeljne pravice o zavrnitvi podaljšanja pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca in odločbe o premestitvi tožeče stranke v drug oddelek ter odškodninski zahtevek za povračilo domnevno nastale premoženjske in nepremoženjske škode.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  BP nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Agencija Evropske unije za temeljne pravice.

         (1)  UL C 138, 12.5.2012, str. 37.


title: Zadeva T-190/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. aprila 2015 – Tomana in drugi/Svet in Komisija (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom v zvezi z razmerami v Zimbabveju — Omejitve vstopa in prehoda prek ozemlja Unije — Zamrznitev sredstev — Pravna podlaga — Očitna napaka pri presoji — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Temeljne pravice — Sorazmernost)

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. aprila 2015 – Tomana in drugi/Svet in Komisija
   (Zadeva T-190/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom v zvezi z razmerami v Zimbabveju - Omejitve vstopa in prehoda prek ozemlja Unije - Zamrznitev sredstev - Pravna podlaga - Očitna napaka pri presoji - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Temeljne pravice - Sorazmernost))
   (2015/C 190/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Johannes Tomana (Harare, Zimbabve) in 120 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k sodbi (zastopniki: sprva D. Vaughan, QC, M. Lester, R. Lööf, barristers, in M. O’Kane, solicitor, nato D. Vaughan, M. Lester in R. Lööf)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopniki: B. Driessen, M. Veiga in A. Vitro, zastopniki); in Evropska komisija (zastopniki: M. Konstantinidis, T. Scharf in E. Georgieva, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson, C. Murrell in M. Holt, zastopniki, skupaj s S. Leejem, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2012/97/SZVP z dne 17. februarja 2012 o spremembah Sklepa 2011/101/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 47, str. 50), Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 151/2012 z dne 21. februarja 2012 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 314/2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 49, str. 2) in Izvedbenega sklepa Sveta 2012/124/SZVP z dne 27. februarja 2012 o spremembah Sklepa 2011/101/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 54, str. 20) v delu, v katerem se nanašajo na tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               J. Tomana in 120 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi, poleg svojih stroškov nosijo tudi stroške Sveta Evropske unije in Evropske komisije.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 194, 30.6.2012.


title: Zadeva C-522/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sozialgericht Würzburg – Nemčija) – Doris Reichel-Albert proti Deutsche Rentenversicherung Nordbayern (Socialna varnost delavcev migrantov — Uredba (ES) št. 987/2009 — Člen 44(2) — Preučitev pravice do starostne pokojnine — Upoštevanje dobe za vzgojo otrok, dopolnjene v drugi državi članici — Uporabnost — Člen 21 PDEU — Prosto gibanje državljanov)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sozialgericht Würzburg – Nemčija) – Doris Reichel-Albert proti Deutsche Rentenversicherung Nordbayern
   (Zadeva C-522/10) (1)

   (Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (ES) št. 987/2009 - Člen 44(2) - Preučitev pravice do starostne pokojnine - Upoštevanje dobe za vzgojo otrok, dopolnjene v drugi državi članici - Uporabnost - Člen 21 PDEU - Prosto gibanje državljanov)
   2012/C 295/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Sozialgericht Würzburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Doris Reichel-Albert

      Tožena stranka: Deutsche Rentenversicherung Nordbayern

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Sozialgericht Würzburg – Razlaga člena 44(2) Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti glement (UL L 284, str. 1) – Pogoji za upoštevanje dobe za vzgojo otrok, dopolnjeno v drugi državi članici v okviru preučitve pravice do starostne pokojnine – Nacionalni predpisi, ki pogojujejo upoštevanje te dobe z dejstvom, da je zadevna oseba med dobo za vzgojo ali neposredno pred rojstvom otroka opravljala dejavnost zaposlene ali samozaposlene osebe, v okviru katere so se plačevali obvezni prispevki, in katerih posledica je lahko, da se doba za vzgojo otrok ne bo upoštevala niti v državi članici prebivališča v času vzgoje otroka niti v pristojni državi članici

      Izrek

   V položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, je treba člen 21 PDEU razlagati tako, da pristojno institucijo prve države članice pri dodeljevanju starostne pokojnine zavezuje, da upošteva dobo za vzgojo otrok, dopolnjeno v drugi državi članici, kot da je to dobo na nacionalnem ozemlju dopolnila oseba, ki je poklicno dejavnost opravljala samo v prvi državi članici in ki je ob rojstvu svojih otrok začasno prenehala opravljati poklicno dejavnost v prvi državi članici ter je izključno iz družinskih razlogov začela prebivati na ozemlju druge države članice.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva C-355/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – G. Brouwer proti Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie (Direktiva 91/629/EGS — Minimalni pogoji za zaščito telet — Uredba (ES) št. 1782/2003 — Skupna pravila za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike — Nacionalna zakonodaja za prenos Direktive 91/629/EGS, ki določa, da predpisane zahteve ravnanja iz te direktive veljajo, med drugim, za teleta, ki se redijo v okviru mlečne živinoreje)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/6

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – G. Brouwer proti Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie
   (Zadeva C-355/11) (1)

   (Direktiva 91/629/EGS - Minimalni pogoji za zaščito telet - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Skupna pravila za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike - Nacionalna zakonodaja za prenos Direktive 91/629/EGS, ki določa, da predpisane zahteve ravnanja iz te direktive veljajo, med drugim, za teleta, ki se redijo v okviru mlečne živinoreje)
   2012/C 227/08
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: G. Brouwer

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Razlaga Direktive Sveta 91/629/EGS z dne 19. novembra 1991 o določitvi minimalnih pogojev za zaščito telet (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 12, str. 144) in členov 4 in 6 Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269) – Nacionalna zakonodaja za prenos direktive, ki določa, da predpisane zahteve ravnanja ne veljajo le za teleta, ki se redijo v vzrejne namene, ampak tudi za teleta, ki se redijo v namene mlečne živinoreje

      Izrek

   Direktivo Sveta 91/629/EGS z dne 19. novembra 1991 o določitvi minimalnih pogojev za zaščito telet, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003, je treba razlagati tako, da zahteva iz člena 4 te direktive, da morajo pogoji za rejo telet izpolnjevati splošne določbe iz Priloge k tej direktivi, med katerimi je točka 8 te priloge, ki določa prepoved priveza telet, razen v izjemnih primerih, velja za teleta, ki jih lastnik kmetije redi v kmetijske namene v okviru mlečne živinoreje.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva T-90/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Schoeller Corporation/UUNT – Sqope (SCOPE) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti SCOPE — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Schoeller Corporation/UUNT – Sqope (SCOPE)
   (Zadeva T-90/15) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti SCOPE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 156/53)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Schoeller Corporation GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: D. van Ackeren, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Sqope SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: M.-C. Simon, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 21. novembra 2014 (zadeva R 2381/2013-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Sqope SA in Schoeller Corporation GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu za pritožbe (znamke in modeli) (UUNT) z dne 21. novembra 2014 (zadeva R 2381/2013–1) se razveljavi.

               2.

               UUNT in družba Sqope SA nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Schoeller Corporation GmbH.

      (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Zadeva T-751/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2015 – Hikari Miso/UUNT – Nishimoto Trading (Hikari) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Hikari — Prejšnja nacionalna besedna znamka HIKARI — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/51

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2015 – Hikari Miso/UUNT – Nishimoto Trading (Hikari)
   (Zadeva T-751/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Hikari - Prejšnja nacionalna besedna znamka HIKARI - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 038/67)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hikari Miso Co. Ltd (Simosuwa-machi, Japonska) (zastopnik: D. McFarland, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Nishimoto Trading Co. Ltd (Santa Fe Springs, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: G. Pritchard, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. septembra 2014 (zadeva R 2394/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Nishimoto Trading Co. Ltd in Hikari Miso Co. Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hikari Miso Co. Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015.


title: Zadeva C-133/12 P: Pritožba ki so jo Stichting Woonlinie in drugi vložili 9. marca 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi Stichting Woonlinie in drugi proti Evropski komisiji (T-202/10)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/8

         Pritožba ki so jo Stichting Woonlinie in drugi vložili 9. marca 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi Stichting Woonlinie in drugi proti Evropski komisiji (T-202/10)
   (Zadeva C-133/12 P)
   2012/C 138/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnice: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (zastopniki: P. Glazener in E. Henny, odvetnika, ter L. Hancher, profesorica)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

               —

               v celoti ali deloma razveljavi sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi T-202/10 v skladu s tu navedenimi pritožbenimi razlogi;

               —

               v skladu s pravnim mnenjem Sodišča zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožnice s
                     prvim pritožbenim razlogom
                   Splošnemu sodišču očitajo, da je kršilo pravo Unije, napačno presodilo upoštevna dejstva in sklep nezadostno obrazložilo s tem, da je pritožnice štelo le za potencialne upravičence do programa pomoči, ki ga je odobrila Komisija. Trdijo, da Splošno sodišče ni upoštevalo, da so jim pred izpodbijano odločbo (1) obstoječe pomoči koristile, zaradi česar bi bilo treba to odločbo spremeniti. Pritožnice menijo, da zato niso le potencialni upravičenci do spremenjenih pomoči, ampak hkrati dejanski upravičenci do obstoječih pomoči. Če bi imele slednji status, bi jih izpodbijana odločba seveda posamično zadevala.

               2.

               Z
                     drugim pritožbenim razlogom
                   Splošnemu sodišču očitajo, da je kršilo pravo Unije, napačno presodilo upoštevna dejstva in sklep nezadostno obrazložilo s tem, da je ugotovilo, da pritožnice ne spadajo v zaprt krog stanovanjskih zadrug. Čisto teoretična možnost, da bo določena skupina prejemnikov pomoči v prihodnje še razširjena, ne zadošča za to, da se te skupine ne šteje za zaprto skupino. Poleg tega menijo, da obstoječe stanovanjske zadruge tvorijo zaprto skupino, ker jih odločba močneje zadeva kot hipotetično ustanovo, ki bo z odločbo morda še odobrena.

      (1)  Odločba Komisije C(2009) 9963 konč. z dne 15. decembra 2009 o državnih pomočeh E 2/2005 in N 642/2009 – Nizozemska – Obstoječa pomoč in posebna projektna pomoč stanovanjskim zadrugam.


title: Zadeva F-38/08: Tožba, vložena 31. marca 2008 – Liotti proti Komisiji

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/26

         Tožba, vložena 31. marca 2008 – Liotti proti Komisiji
   (Zadeva F-38/08)
   (2008/C 158/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Amerigo Liotti (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. januarja 2006 do 31. decembra 2006.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Karierno ocenjevalno poročilo (REC/CDR) tožeče stranke za ocenjevalno obdobje od 1. januarja 2006 do 31. decembra 2006 naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-72/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 18. februarja 2011 – Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof proti Mohsenu Afrasiabiju, Behzadu Sahabiju in Heinzu Ulrichu Kesslu

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 18. februarja 2011 – Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof proti Mohsenu Afrasiabiju, Behzadu Sahabiju in Heinzu Ulrichu Kesslu
   (Zadeva C-72/11)
   2011/C 252/23
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Tožene stranke: Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi, Heinz Ulrich Kessel

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je za dajanje na voljo v smislu člena 7(3) Uredbe (ES) št. 423/2007 (1) potrebno, da lahko navedena oseba/subjekt gospodarski vir časovno neposredno uporabi za pridobitev sredstev ali storitev? Ali je treba člen 7(3) Uredbe (ES) št. 423/2007 razlagati tako, da prepoved posrednega dajanja na voljo zajema dobavo in sestavo funkcionalnega gospodarskega vira, ki pa še ni pripravljen za uporabo (v obravnavanem primeru vakuumska peč), tretji osebi v Iranu, ki namerava z njim pozneje izdelovati proizvode za pravno osebo, subjekt ali organ, naveden v prilogah IV in V k tej uredbi?

               2.

               Ali je treba člen 7(4) Uredbe (ES) št. 423/2007 razlagati tako, da je izogibanje lahko podano samo, če storilec svoje ravnanje formalno – vendar kljub temu le navidezno – prilagodi prepovedim, ki izhajajo iz člena 7, od (1) do (3), Uredbe (ES) št. 423/2007, tako da tudi v primeru široke razlage zanj ni več mogoče uporabiti prepovedne določbe? Ali se znaki prepovedi izogibanja in prepovedi biti na voljo medsebojno izključujejo? Če je odgovor pritrdilen: ali lahko ravnanje, za katero se (še) ne bi uporabljala prepoved (posrednega) dajanja na voljo, kljub temu predstavlja izogibanje v smislu člena 7(4) Uredbe (ES) št. 423/2007?
               Ali predstavlja člen 7(4) Uredbe (ES) št. 423/2007 klavzulo „catch-all“, pod katero se lahko umesti vsako dejanje, katerega posledica je dajanje na voljo gospodarskega vira navedeni osebi ali subjektu?

               3.

               Ali zahteva subjektivni znak „zavestnega in namernega“ v členu 7(4) Uredbe (ES) št. 423/2007 po eni strani pozitivno vedenje o namenu ali posledici izogibanja prepovedi dajanja na voljo, poleg tega pa še dodaten hoteni vidik, najmanj v tem smislu, da storilec vsekakor privoli v izogibanje prepovedi? Ali mora imeti storilec poseben namen izogniti se prepovedi, torej mora ravnati namerno?
               Ali zavestna izognitev ni potrebna, temveč zadošča, da storilec šteje izognitev prepovedi zgolj za mogočo in vanjo privoli?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 423/2007 z dne 19. aprila 2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 103, str. 1).


title: Zadeva C-82/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. septembra 2011 – Evropska komisija proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 73/239/EGS — Členi 6, 8, 9, 13, 15, 16 in 17 — Direktiva 92/49/EGS — Člena 22 in 23 — Neposredno zavarovanje razen življenjskega zavarovanja — Sprememba pristojnosti zavarovalnice s statutom — Neuporaba predpisov Unije na področju zavarovanja, ki ni življenjsko zavarovanje)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. septembra 2011 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-82/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 73/239/EGS - Členi 6, 8, 9, 13, 15, 16 in 17 - Direktiva 92/49/EGS - Člena 22 in 23 - Neposredno zavarovanje razen življenjskega zavarovanja - Sprememba pristojnosti zavarovalnice s statutom - Neuporaba predpisov Unije na področju zavarovanja, ki ni življenjsko zavarovanje)
   2011/C 340/04
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: N. Yerrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Irska (zastopnika: D. O'Hagan, zastopnik, E. Regan, SC)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 6, 8, 9, 13, 15, 16 in 17 Prve Direktive Sveta z dne 24. junija 1973 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja razen življenjskega zavarovanja (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 14) – Kršitev členov 22 in 23 Direktive Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 346)

      Izrek

               1.

               Irska s tem, da vseh predpisov Unije na področju zavarovalništva, zlasti členov 6, 8, 9, 13, 15, 16 in 17 Prve Direktive Sveta z dne 24. junija 1973 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja razen življenjskega zavarovanja (73/239/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/68/ES z dne 16. novembra 2005, in členov 22 in 23 Direktive Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju), ni nediskriminatorno uporabila za vse zavarovalnice, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi teh direktiv.

               2.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-533/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 2. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Feliks Frisman/Finnair Oyj

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 2. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Feliks Frisman/Finnair Oyj
   (Zadeva C-533/15) (1)

   (2016/C 279/35)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 48, 8.2.2016.


title: Zadeva T-154/16: Tožba, vložena 14. aprila 2016 – GRID applications/EUIPO (APlan)

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/29

         Tožba, vložena 14. aprila 2016 – GRID applications/EUIPO (APlan)
   (Zadeva T-154/16)
   (2016/C 200/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GRID applications GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: M. Meyenburg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „APlan“ – Prijava št. 13 374 079

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. februarja 2016 v zadevi R 1819/2015-4.

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo, z učinkom, da EUIPO dopusti registracijo znamke Skupnosti CTM 13374079, podredno, omejeno za blago in storitve iz razredov 9, 35 in 42, podpodredno pa le za razreda 9 in 42;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so nastali v pritožbenem postopku pred Uradom Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in v tem postopku.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 7 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-385/12: Tožba, vložena 22. avgusta 2012 – France Télécom proti Komisiji

text:
               13.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/15

         Tožba, vložena 22. avgusta 2012 – France Télécom proti Komisiji
   (Zadeva T-385/12)
   2012/C 311/20
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: France Télécom (Pariz, Francija) (zastopnika: S. Hautbourg in S. Cochard-Quesson, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga, naj se sklep Komisije C(2011) 9430 final z dne 20. decembra 2011, s katerim je bilo ugotovljeno, da je pomoč Francoske republike družbi France Télécom, ki se nanaša na reformo načina financiranja pokojnin državnih uslužbencev, zaposlenih pri družbi France Télécom (državna pomoč št. C 25/08 (prej NN 23/08)), pod nekaterimi pogoji združljiva z notranjim trgom, razglasi za ničen.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi primarni tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in napake pri presoji ter kršitev obveznosti obrazložitve, ker je Komisija znižanje prispevkov za zaposlene, ki se jih nakaže državi za pokojnine uradnikov družbe France Télécom, štela za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Tožeča stranka trdi, da je Komisija storila te napake s tem, da je ugotovila:

                           —

                           obstoj ekonomske prednosti;

                           —

                           da je ukrep selektiven;

                           —

                           da ukrep lahko povzroči izkrivljanje konkurence in

                           —

                           obstoj državne pomoči, čeprav je priznala, da je bila prednost nevtralizirana vsaj do 31. decembra 2010 s plačilom izrednega pavšalnega prispevka.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se podredno nanaša na napačno uporabo prava in napake pri presoji, ker je Komisija za združljivost domnevne pomoči določila pogoje, določene v členu 2 izpodbijanega sklepa. Tožeča stranka trdi, da je Komisija storila ti napaki s tem, da je ugotovila, da za tožečo stranko veljajo socialni prispevki, ki so nižji od socialnih prispevkov, ki veljajo za konkurenčna podjetja, ter s tem, da je zavrnila uporabo precedensa „La Poste“ v postopku družbe France Télécom.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se podredno nanaša na napake pri presoji in kršitve obveznosti obrazložitve pri presoji obdobja, v katerem je bila pomoč, opredeljena v izpodbijani odločbi, nevtralizirana z izrednim pavšalnim prispevkom. Tožeča stranka trdi, da je Komisija storila te napake s tem, da:

                           —

                           je vključila stroške nadomestila in prekomernega nadomestila v izračun zmanjševanja bremen, ki izhajajo iz zmanjšanja prispevkov zaposlenih in

                           —

                           je ugotovila, da bi bilo treba izredni pavšalni prispevek obračunati po diskontni stopnji 5,53% in ne 7 %.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se podredno nanaša na kršitev procesnih pravic tožeče stranke.


title: Zadeva C-177/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Nelsons GmbH/Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd (Predhodno odločanje — Obveščanje in varstvo potrošnikov — Uredba (ES) št. 1924/2006 — Prehranske in zdravstvene trditve na živilih — Prehodni ukrepi — Člen 28(2) — Izdelki z blagovno znamko ali trgovskim imenom, ki so obstajali pred 1. januarjem 2005 — Pripravki na osnovi „Bachovih cvetov“ — Znamka Evropske unije RESCUE — Izdelki, ki so se pred 1. januarjem 2005 prodajali kot zdravilo, kasneje pa kot živilo)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Nelsons GmbH/Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd
   (Zadeva C-177/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obveščanje in varstvo potrošnikov - Uredba (ES) št. 1924/2006 - Prehranske in zdravstvene trditve na živilih - Prehodni ukrepi - Člen 28(2) - Izdelki z blagovno znamko ali trgovskim imenom, ki so obstajali pred 1. januarjem 2005 - Pripravki na osnovi „Bachovih cvetov“ - Znamka Evropske unije RESCUE - Izdelki, ki so se pred 1. januarjem 2005 prodajali kot zdravilo, kasneje pa kot živilo))
   (2017/C 030/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nelsons GmbH

      Toženi stranki: Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

      Izrek

   Člen 28(2), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 107/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008, je treba razlagati tako, da se ta določba uporablja v položaju, v katerem se je živilo z blagovno znamko ali trgovskim imenom pred 1. januarjem 2005 prodajalo kot zdravilo, kasneje pa, z enakimi materialnimi lastnostmi in označeno z isto blagovno znamko ali trgovskim imenom, kot živilo.

      (1)  UL C 213, 29.6.2015.


title: Zadeva T-171/13: Tožba, vložena 21. marca 2013 – Benelli Q.J.proti UUNT – Demharter (MOTOBI B PESARO)

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/28

         Tožba, vložena 21. marca 2013 – Benelli Q.J.proti UUNT – Demharter (MOTOBI B PESARO)
   (Zadeva T-171/13)
   2013/C 147/50
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Benelli Q.J. Srl (Pesaro, Italija) (zastopnik: P. Lukácsi, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Demharter GmbH (Dillingen, Nemčija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               spremeni odločbo tožene stranke in zavrne zahtevo za razveljavitev, ki jo je vložila stranka, ki zahteva izbris;

               —

               razveljavi odločbo tožene stranke in zadevo vrne UUNT v nadaljnjo obravnav in novo odločanje, če bi Splošno sodišče štelo, da je neizogibna izvedba še ene temeljite analize dokazov glede dejanske in resne uporabe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo njenih stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: figurativna znamka „MOTOBI B PESARO“za proizvode iz razredov 9, 12 in 25 – registracija znamke Skupnosti št. 2 262 269

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Odločba oddelka za izbris: razveljavitev znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 51(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-497/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2014 – Boston Scientific Neuromodulation proti UUNT (PRECISION SPECTRA) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti PRECISION SPECTRA — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisna narava — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 — Delno očitno nedopustna in delno očitno pravno neutemeljena tožba)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2014 – Boston Scientific Neuromodulation proti UUNT (PRECISION SPECTRA)
   (Zadeva T-497/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti PRECISION SPECTRA - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisna narava - Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 - Delno očitno nedopustna in delno očitno pravno neutemeljena tožba))
   (2014/C 431/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Boston Scientific Neuromodulation Corp. (Valencia, Kalifornija, Združene države) (zastopnika: P. Rath in W. Festl-Wietek, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. maja 2013 (zadeva R 2099/2012-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka PRECISION SPECTRA kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Boston Scientific Neuromodulation Corp. nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva T-24/08: Tožba, vložena 16. januarja 2008 – Weldebräu proti UUNT – Kofola Holding (Form einer Flasche)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/62

         Tožba, vložena 16. januarja 2008 – Weldebräu proti UUNT – Kofola Holding (Form einer Flasche)
   (Zadeva T-24/08)
   (2008/C 64/100)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Weldebräu GmbH & Co. KG (Plankstadt, Nemčija) (zastopnik: W. Göpfert, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Kofola Holding a.s. (Ostrava, Češka republika)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba R 1096/2006-4 četrtega odbora za pritožbe z dne 15. novembra 2007 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Kofola Holding a.s.

      Zadevna znamka Skupnosti: Tridimenzionalna znamka „Form einer Flasche“ za proizvode iz razredov 30, 32 in 33 (prijava št. 3 367 539).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Tridimenzionalna znamka „Form einer Flasche“ za proizvode iz razredov 21, 32 in 33 (znamka Skupnosti št. 690 016).

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe ES št. 40/94 (1) zaradi obstoja verjetnosti zmede med nasprotujočima si znamkama.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


title: Zadeva T-192/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Caffaro proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Vodikov peroksid in natrijev perborat — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Globe — Zastaranje — Različno obravnavanje — Trajanje kršitve — Olajševalne okoliščine)

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Caffaro proti Komisiji
   (Zadeva T-192/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Vodikov peroksid in natrijev perborat - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Globe - Zastaranje - Različno obravnavanje - Trajanje kršitve - Olajševalne okoliščine)
   2011/C 226/40
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Caffaro Srl (Milano, Italija) (zastopnika: A. Santa Maria in C. Biscaretti di Ruffia, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva V. Di Bucci in F. Amato, nato V. Di Bucci in V. Bottka, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 1766 konč.z dne 3. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma o EGP (Zadeva COMP/F/38.620 – vodikov peroksid in perborat) v delu, v katerem je Komisija naložila globo solidarno tožeči stranki in družbi SNIA SpA, ter, podredno, predlog za zmanjšanje navedene globe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Caffaro Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-389/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 18. avgusta 2014 – Esso Italiana srl in drugi, proti Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE in drugim

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 18. avgusta 2014 – Esso Italiana srl in drugi, proti Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE in drugim
   (Zadeva C-389/14)
   2014/C 372/09
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Esso Italiana srl, Eni SpA, Linde Gas Italia srl,

      Tožene stranke: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del Protocollo di Kyoto, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Sodišče naj odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU (1) z dne 5. septembra 2013 neveljaven, ker pri izračunu pravic, ki jih je treba dodeliti brezplačno, ni upoštevan delež pravic do emisije v zvezi z zgorevanjem odpadnih plinov niti delež pravic do emisije v zvezi s toploto, nastalo pri kogeneraciji, ter je s tem kršen člen 290 PDEU in člen 10a(1), (4) in (5) Direktive 2003/87/ES (2), ker so bila prekoračena pooblastila, priznana s to direktivo, in je to v nasprotju s ciljem navedene direktive (spodbujanje energetsko učinkovitejših tehnologij in varovanje potreb gospodarskega razvoja in zaposlovanja)?

               2.

               Sodišče naj odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven glede na člen 6 PEU, ker je v nasprotju s členom 1 Dodatnega protokola k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP) in členom 17 te konvencije, s tem da je bilo tožečim družbam neupravičeno poseženo v legitimno pričakovanje, da bodo ohranile v lasti premoženje, sestavljeno iz predhodno dodeljene količine pravic, do katere so upravičene na podlagi Direktive, pri čemer jim je bila odvzeta gospodarska korist od tega premoženja?

               3.

               Sodišče naj tudi odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven v delu, v katerem določa medsektorski korekcijski faktor, ker je ta sklep v nasprotju s členom 296, drugi odstavek, PDEU in členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj ni obrazložen?

               4.

               Sodišče naj odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven v delu, v katerem določa medsektorski korekcijski faktor, ker je ta sklep v nasprotju s členom 10a(5) Direktive 2003/87/ES in načelom sorazmernosti, določenem v členu 5(4) PEU, ter je nezakonit, ker ni bila opravljena preiskava in je bila storjena očitna napaka pri presoji, saj pri izračunu največje mogoče količine pravic, ki se dodelijo brezplačno (podatek, pomemben za določitev enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja) niso bile upoštevane posledice spremembe razlage pojma „kurilna naprava“ med prvo (2005–2007) in drugo (2008-2012) fazo izvajanja Direktive 2003(87/ES?

               5.

               Sodišče naj odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven v delu, v katerem določa medsektorski korekcijski faktor, ker je v nasprotju s členoma 10a(5) in 9a(2) Direktive 2003/87/ES, ter ni bila opravljena preiskava in je bila storjena očitna napaka pri presoji, saj je bil izračun največje mogoče količine pravic, ki se dodelijo brezplačno (podatek, pomemben za določitev enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja) opravljen na podlagi podatkov, ki so jih poslale države članice in ki niso bili skladni, ker so temeljili na različni razlagi člena 9a(2) Direktive 2003/87/ES?

               6.

               Sodišče naj nazadnje odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven v delu, v katerem določa medsektorski korekcijski faktor, zaradi kršitve procesnih določb iz členov 10a(1) in 23(3) Direktive 2003/87/ES?

      (1)  Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 240, str. 27).

      (2)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).