title: Zadeva T-314/06: Tožba, vložena 17. novembra 2006 — Whirlpool Europe proti Svetu

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/67

         Tožba, vložena 17. novembra 2006 — Whirlpool Europe proti Svetu
   (Zadeva T-314/06)
   (2006/C 326/141)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Whirlpool Europe Srl (Comerio, Italija) (Zastopnika: M. Bronckers in F. Louis, lawyers)

      Tožena stranka: Svet Evropske Unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Končna uredba naj se razveljavi, kolikor opredelitev zadevnega ali podobnega izdelka ne vključuje vseh velikih hladilno-zamrzovalnih omar z vsaj dvemi zunanjimi vrati, ki so postavljena ena poleg drugih;

               —

               Svetu Evropske Unije naj se naložijo stroški postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je proizvajalka gospodinjskih aparatov v Evropi, med drugim tudi hladilnikov, predlaga, naj se Uredba Sveta (ES) št. 1289/2006 z dne 25. avgusta 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih [ameriških hladilnikov] s poreklom iz Republike Koreje (1), deloma razveljavi.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da so institucije Skupnosti s tem, da so neustrezno in nezadostno obrazložile izključitev hladilnikov s tremi vrati, ki so postavljena ena poleg drugih, iz obsega izdelka, zlasti glede na okoliščine primera, kršile člen 253 ES.
   Tožeča stranka dalje navaja, da so institucije Skupnosti kršile pravico tožeče stranke biti slišana glede dejstva, da so bili hladilniki s tremi vrati, ki so postavljena ena poleg drugih, v zadnjem trenutku izključeni iz obsega zadevnega izdelka.
   Tožeča stranka poleg tega trdi, da so institucije Skupnosti s tem, da se s Svetovalnim odborom niso posvetovale o času izključitve hladilnikov s tremi vrati, ki so postavljena ena poleg drugih, iz obsega zadevnega izdelka, kršile člen 15(2) osnovne uredbe (2).
   Končno, tožeča stranka trdi, da so institucije Skupnosti s tem, da so obseg izdelka opredelile na podlagi fizikalnih značilnosti, pri čemer niso upoštevale potrošnikovega dojemanja, kršile osnovno uredbo.

      (1)  UL L 236, str. 11.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996 L 56, str. 1).


title: Zadeva T-337/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2012 – Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia proti Komisiji

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2012 – Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia proti Komisiji
   (Zadeva T-337/09) (1)

   2012/C 80/44
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva T-217/05: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2006 — Marker Völkl proti UUNT — Icon Health & Fitness Italia (MOTION)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/46

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2006 — Marker Völkl proti UUNT — Icon Health & Fitness Italia (MOTION)
   (Zadeva T-217/05) (1)

   (2006/C 212/79)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva C-303/13 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 3. junija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. marca 2013 v zadevi T-92/11, Jørgen Andersen proti Evropski komisiji

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/19

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 3. junija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. marca 2013 v zadevi T-92/11, Jørgen Andersen proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-303/13 P)
   2013/C 252/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: L. Armati, T. Maxian Rusche, agenta)

      Druge stranke v postopku: Jørgen Andersen, Kraljevina Danska, Danske Statsbaner (DSB)

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. marca 2013, ki je bila Komisiji vročena 22. marca 2013, v zadevi Jørgen Andersen proti Evropski komisiji (T-92/11);
               in

               —

               zavrne predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/3/EU (1) z dne 24. februarja 2010 o pogodbah o izvajanju javne službe prevoza, ki sta jih sklenila dansko ministrstvo za promet in družba Danske Statsbaner (Zadeva C 41/08 (ex NN 35/08)); in

               —

               tožeči stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov;

         podredno,

               —

               razsodi, da tretji tožbeni razlog na prvi stopnji ni utemeljen in zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno presojo prvega in drugega tožbenega razloga na prvi stopnji;

               —

               in pridrži odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija navaja en sam pritožbeni razlog: kršitev členov 108(2) in (3) PDEU, 288 PDEU in 297(1) PDEU zaradi ugotovitve, da je Komisija Uredbo (ES) št. 1370/2007 (2) uporabila retroaktivno.
   Komisija meni, da presoja zadevne pomoči na podlagi Uredbe (ES) št. 1370/2007 ni pomenila retroaktivne uporabe navedene uredbe, ampak je v skladu z načelom neposredne veljavnosti, na podlagi katerega se predpis prava Skupnosti uporablja od začetka njegove veljave za prihodnje učinke položaja, ki je nastal na podlagi starega predpisa.
   V sodni praksi Sodišče se v zvezi z retroaktivnostjo razlikuje med dokončnim pravnim položajem (za katerega se novo pravilo ne uporabi) in začasnimi položaji, ki so nastali na podlagi starega pravila, a še vedno trajajo (za katere se novo pravilo uporabi).
   Komisija meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je menilo, da državna pomoč, ki jo je država članica odobrila na podlagi kršitve priglasitve in obveznosti mirovanja, pomeni dokončni pravni položaj, ne pa začasnega. Iz pravil in sodne prakse o povrnitvi nezakonite pomoči izhaja, da je to, da je prejemnik take pomoči le-to dokončno prejel, mogoče šteti šele, ko jo Komisija odobri in je sklep o odobritvi postal dokončen. Ob upoštevanju obveznega nadzora državne pomoči s strani Komisije na podlagi člena 108 PDEU, podjetja, ki jim je bila odobrena pomoč, načeloma ne morejo imeti legitimnega pričakovanja glede zakonitosti pomoči, razen če je bila ta odobrena v skladu s postopkom iz tega člena.
   Nazadnje, Komisija navaja tudi, da je izpodbijana sodba v jasnem in neposrednem nasprotju s prejšnjimi sodbami Sodišča o istem vprašanju.

      (1)  UL 2011, L 7, str. 1.

      (2)  Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70, UL L 315, str. 1.


title: Zadeva T-413/13: Tožba, vložena 9. avgusta 2013 – City Cycle Industries proti Svetu

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/28

         Tožba, vložena 9. avgusta 2013 – City Cycle Industries proti Svetu
   (Zadeva T-413/13)
   2013/C 274/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: City Cycle Industries (Colombo, Šri Lanka) (zastopnika: T. Müller-Ibold in F.-C. Laprévote, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 1(1) in (3) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 501/2013 (1) v delu, v katerem se nanaša na razširitev protidampinške dajatve na tožečo stranko in zavrača njen zahtevek za izvzetje, razglasi za delno ničen;

               —

               Svetu naloži plačilo sodnih in drugih stroškov in izdatkov tožeče stranke, povezanih s to zadevo;

               —

               sprejme vse druge ukrepe, za katere meni, da so ustrezni.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija in Svet nista dokazala izogibanja pri uvozih iz Šrilanke, s čimer sta storila očitno napako pri presoji, ker:

                           —

                           je ugotovitev, da je prišlo do spremembe vzorca trgovanja očitno napačna;

                           —

                           je Svet napačno trdil, da so proizvajalci v Šrilanki, natančneje tožeča stranka, pretovarjali kolesa iz Kitajske v EU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je napačno ugotovil, da tožeča stranka ni bila pripravljena sodelovati in da tako nesodelovanje upravičuje zavrnitev njenega izvzetja, ker:

                           —

                           je tožeča stranka sodelovala po najboljših zmožnostih;

                           —

                           ugotovitev nesodelovanja ni upravičena;

                           —

                           ugotovitev Sveta o nesodelovanju ni obrazložena;

                           —

                           Svet ni upošteval dodatnih informacij, ki jih je posredovala tožeča stranka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev procesnih pravic tožeče stranke v preiskavi, ker:

                           —

                           Izvedbena uredba krši načeli skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja;

                           —

                           nepopoln spis, ki je bil posredovan tožeči stranki, pomeni kršitev pravice tožeče stranke do obrambe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: zavrnitev zahteve tožeče stranke za izvzetje pomeni kršitev načela enakega obravnavanja, ker:

                           —

                           je Komisija tožečo stranko s tem, ko je izvoznikom v podobnem položaju priznala izvzetje, njen zahtevek za izvzetje pa zavrnila, postavila v slabši položaj;

                           —

                           se je tožečo stranko nepravilno obravnavalo enako kot proizvajalce, ki so v celoti zavrnili sodelovanje.

               5.

               Peti tožbeni razlog: ugotovitve škode in dampinga v Izvedbeni uredbi niso v skladu z osnovno protidampinško uredbo, ker:

                           —

                           je ugotovitev slabitve popravljalnega učinka protidampinške dajatve napačna;

                           —

                           je tudi ugotovitev dampinga v Izvedbeni uredbi napačna.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 501/2013 z dne 29. maja 2013 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 990/2011 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne (UL L 153, str. 1).


title: Zadeva C-380/06: Tožba, vložena 15. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/25

         Tožba, vložena 15. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-380/06)
   (2006/C 294/43)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in S. Pardo Quintillán)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da je z zakonom 3/2004 z dne 29. decembra 2004 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih dopustila rok 90 dni za plačilo določenih živil in proizvodov široke potrošnje ter da določeni predpisi začnejo veljati šele 1. julija 2006, ni izpolnila obveznosti iz člena 3(1), (2) in (4) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/35/ES (1) z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih;

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Direktiva 2000/35/ES v nobenem primeru ne predvideva delne ali progresivne uporabe svojih določb. Zato je odlog do 1. julija 2006 v nasprotju s členom 3(1) in (2) te direktive. Odlog je tudi v nasprotju z odstavkom 4 tega člena, v skladu s katerim naj bi države članice zagotovile, da bi v interesu upnikov in konkurentov obstajala ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe pogojev, ki so skrajno krivični.
   Odloga uporabe skrajnega roka šestdesetih dni tako ne bi bilo mogoče obravnavati kot dodatne zahteve v korist upnikov in naj v nobenem primeru ne bi bil dopusten, zlasti če se upošteva, da bi bilo treba nacionalne predpise za prenos Direktive 2000/35/ES sprejeti najkasneje do avgusta 2002.

      (1)  UL L 200, str. 35


title: Zadeva C-246/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španija) 2. junija 2006 — Josefa Velasco Navarro proti Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španija) 2. junija 2006 — Josefa Velasco Navarro proti Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Zadeva C-246/06)
   (2006/C 212/19)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Josefa Vesasco Navarro

      Tožena stranka: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Če je nacionalno sodišče ugotovilo, da nepopolna nacionalna zakonodaja na dan 8. oktobra 2005 ni usklajena z Direktivo 2002/74 (1) in z razlago, ki ji jo daje Sodišče (z vidika skupnostnega načela enakosti), v sklepu z dne 13. decembra 2005 (predlog za sprejetje predhodne odločbe C 177/05), ali je treba šteti, da ima direktiva neposreden učinek v postopku pred FOGASA, državno jamstveno institucijo, od naslednjega dne (9. oktober 2005)?

               2)

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je treba Direktivo 2002/74 uporabiti neposredno, upoštevaje, da je za delavca ugodnejša (in manj ugodna za državo, ki ni izpolnila obveznosti), v primeru plačilne nesposobnosti, do katere je prišlo — po sodni poravnavi, ki je notranja zakonodaja, ki je nepopolna, ne predvideva — od datuma začetka veljavnosti direktive (8. oktober 2002) in končnim datumom, do katerega bi morala španska država sprejeti zakone in druge prepise za uskladitev z navedeno direktivo (8. oktober 2005)?

      (1)  Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 80/987/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL L 270, str. 10).


title: Zadeva C-484/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank ’s-Gravenhage – Nizozemska) – Fatma Pehlivan proti Staatssecretaris van Justitie ( „Pridružitveni sporazum EGS-Turčija — Združitev družine — Člen 7, prvi odstavek, prva alinea, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 — Otrok turškega delavca, ki je pri tem prebival več kot tri leta, vendar se je pred iztekom roka treh let, določenega v navedeni določbi, poročil — Nacionalno pravo, po katerem je iz tega razloga mogoče razveljaviti dovoljenje za prebivanje zadevne osebe“ )

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank ’s-Gravenhage – Nizozemska) – Fatma Pehlivan proti Staatssecretaris van Justitie
   (Zadeva C-484/07) (1)

   (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Združitev družine - Člen 7, prvi odstavek, prva alinea, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 - Otrok turškega delavca, ki je pri tem prebival več kot tri leta, vendar se je pred iztekom roka treh let, določenega v navedeni določbi, poročil - Nacionalno pravo, po katerem je iz tega razloga mogoče razveljaviti dovoljenje za prebivanje zadevne osebe)
   2011/C 232/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank’s-Gravenhage, zittinghoudende te Roermond

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fatma Pehlivan

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtsbank te's-Gravenhage, zittinghoudende te Roermond (Nizozemska) – Razlaga člena 7, prvi odstavek, prva alinea, Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ki je bil ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo – Otrok turškega delavca, ki je prebival pri njem najmanj tri leta, vendar se je v tem obdobju poročil v Turčiji s turškim državljanom, ne da bi o tem obvestil pristojne organe.

      Izrek

   Člen 7, prvi odstavek, prva alinea, Sklepa Pridružitvenega sveta, ustanovljenega s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve je treba razlagati tako:

               —

               ta določba nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero družinski član, ki mu je bilo pravilno dovoljeno, da se pridruži turškemu delavcu migrantu, ki je že vključen na zakoniti trg dela te države, pravice iz naslova združitve družine na podlagi te določbe izgubi zgolj zato, ker po tem, ko postane polnoleten, sklene zakonsko zvezo, pa čeprav v prvih treh letih svojega prebivanja v državi članici gostiteljici še naprej prebiva pri tem delavcu;

               —

               turški državljan – kot je tožeča stranka v postopku v glavni stvari – na katerega se ta določba nanaša, lahko na podlagi nje ne glede na to, da je pred iztekom obdobja treh let, določenega v tej določbi, sklenil zakonsko zvezo, veljavno uveljavlja pravico do prebivanja v državi članici gostiteljici, če je v vsem tem obdobju dejansko živel pod isto streho kot turški delavec migrant, zaradi katerega mu je bil iz naslova združitve družine dovoljen vstop na ozemlje te države članice.

      (1)  UL C 8, 12.1.2008.


title: Zadeva C-112/07: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/80/ES – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Odškodnina žrtvam kaznivih dejanj – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/16

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-112/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/80/ES - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Odškodnina žrtvam kaznivih dejanj - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 22/31)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in E. De Persio, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik, D. Del Gaizo, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/80/ES z dne 29. aprila 2004 o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj (UL L 261, str. 15), v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/80/ES z dne 29. aprila 2004 o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007.


title: Zadeva F-75/13: Tožba, vložena 1. avgusta 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/34

         Tožba, vložena 1. avgusta 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-75/13)
   2013/C 274/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, J.-N. Louis, S. Orlandi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o nedodelitvi izselitvenega dodatka tožeči stranki

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba PMO z dne 4. oktobra 2012, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena pravica do izselitvenega dodatka, določena v členu 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Merila za dodelitev zadev senatom

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/5

      Merila za dodelitev zadev senatom
      (2010/C 288/08)
      Splošno sodišče je 20. septembra 2010 v skladu s členom 12 Poslovnika določilo merila za dodelitev zadev senatom za obdobje od 20. septembra 2010 do 31. avgusta 2011:

                  1.

                  Pritožbe zoper odločbe Sodišča za uslužbence se dodelijo pritožbenemu senatu nemudoma po vložitvi vloge, kar ne vpliva na morebitno poznejšo uporabo členov 14 in 51 Poslovnika.

                  2.

                  Zadeve, razen tistih iz prvega odstavka, se dodelijo senatom treh sodnikov nemudoma po vložitvi vloge, kar ne vpliva na morebitno poznejšo uporabo členov 14 in 51 Poslovnika.
                  Zadeve iz tega odstavka se dodelijo senatom po treh različnih vrstnih redih, določenih glede na zaporedje, v katerem so bile vpisane v sodnem tajništvu:

                              —

                              za zadeve v postopkih glede pravil o konkurenci, ki se uporabljajo za podjetja, pravil o državnih pomočeh in pravil o trgovinskih zaščitnih ukrepih;

                              —

                              za zadeve glede pravic intelektualne lastnine, ki jih določa člen 130(1) Poslovnika;

                              —

                              za vse druge zadeve.

            V okviru navedenega vrstnega reda se senat treh sodnikov, sestavljen iz štirih, upošteva dvakrat ob vsaki tretji dodelitvi.
      Predsednik Splošnega sodišča lahko od tega vrstnega reda odstopi le zato, da bi upošteval medsebojno povezanost določenih zadev oziroma zagotovil enakomerno porazdelitev dela.


title: Zadeva F-1/16: Tožba, vložena 6. januarja 2016 – ZZ/Parlament

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/45

         Tožba, vložena 6. januarja 2016 – ZZ/Parlament
   (Zadeva F-1/16)
   (2016/C 111/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta, da tožeče stranke ne vključi na seznam uradnikov, izbranih za sodelovanje v programu izobraževanja za certifikacijsko obdobje 2014.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba organa za imenovanja z dne 27. marca 2015, da se tožeče stranke ne vključi na seznam uradnikov, izbranih za sodelovanje v programu izobraževanja za certifikacijsko obdobje 2014, naj se razglasi za nično,

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-133/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 18. marca 2011 – Folien Fischer AG in Fofitec AG proti RITRAMA SpA

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 18. marca 2011 – Folien Fischer AG in Fofitec AG proti RITRAMA SpA
   (Zadeva C-133/11)
   2011/C 204/22
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Folien Fischer AG in Fofitec AG

      Tožena stranka: RITRAMA SpA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da sodna pristojnost v zvezi z delikti obstaja tudi za negativno ugotovitveno tožbo, s katero morebitni povzročitelj škode uveljavlja, da morebitni oškodovanec na podlagi določenega dejanskega stanja nima zahtevkov, ki izhajajo iz delikta (tukaj: kršitev protimonopolne zakonodaje)?

      (1)  UL L 12, str. 1.


title: Zadeva C-509/14: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. novembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Španija) – Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)/Luis Aira Pascual, Algeposa Terminales Ferroviarios SL, Fondo de Garantía Salarial (Predhodno odločanje — Direktiva 2001/23/ES — Člen 1(1) — Prenos podjetij — Ohranjanje pravic delavcev — Obveznost pridobitelja, da prevzame delavce — Javno podjetje, ki opravlja javno službo — Opravljanje službe s strani drugega podjetja na podlagi pogodbe o opravljanju javne službe — Odločitev, da se ta pogodba ob izteku ne podaljša — Ohranitev identitete gospodarske enote — Dejavnost, ki v glavnem temelji na opremi — Neprevzem osebja)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. novembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Španija) – Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)/Luis Aira Pascual, Algeposa Terminales Ferroviarios SL, Fondo de Garantía Salarial
   (Zadeva C-509/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2001/23/ES - Člen 1(1) - Prenos podjetij - Ohranjanje pravic delavcev - Obveznost pridobitelja, da prevzame delavce - Javno podjetje, ki opravlja javno službo - Opravljanje službe s strani drugega podjetja na podlagi pogodbe o opravljanju javne službe - Odločitev, da se ta pogodba ob izteku ne podaljša - Ohranitev identitete gospodarske enote - Dejavnost, ki v glavnem temelji na opremi - Neprevzem osebja))
   (2016/C 038/12)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)

      Tožene stranke: Luis Aira Pascual, Algeposa Terminales Ferroviarios SL, Fondo de Garantía Salarial

      Izrek

   Člen 1(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov je treba razlagati tako, da na področje uporabe te direktive spada položaj, ko javno podjetje, ki opravlja gospodarsko dejavnost upravljanja intermodalnih transportnih enot, opravljanje te dejavnosti s pogodbo o opravljanju javne službe prenese na drugo podjetje, pri čemer mu da na voljo za to potrebno infrastrukturo in opremo, ki je njegova last, nato pa se odloči, da bo odpovedalo to pogodbo, ne da bi prevzelo osebje navedenega podjetja, ker bo odslej samo opravljalo navedeno dejavnost z lastnim osebjem.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva T-60/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – UFEX in drugi proti Komisiji ( Konkurenca – Zloraba prevladujočega položaja – Trg hitre pošte – Odločba o zavrnitvi pritožbe – Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi pritožbe s strani sodišča Skupnosti – Ponovna obravnava in zavrnitev pritožbe – Javno podjetje )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – UFEX in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-60/05) (1)

   („Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Trg hitre pošte - Odločba o zavrnitvi pritožbe - Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi pritožbe s strani sodišča Skupnosti - Ponovna obravnava in zavrnitev pritožbe - Javno podjetje“)
   (2007/C 247/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Union française de l'express (UFEX) (Roissy-en-France, Francija); DHL Express (France) SAS, nekdanji DHL International SA (Roissy-en-France); Federal express international (France) SNC (Gennevilliers, Francija); in CRIE SA (Asnières, Francija) (zastopnika: É. Morgan de Rivery in J. Derenne, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej A. Bouquet in O. Beynet, nato A. Bouquet in V. Di Bucci, zastopniki)

      Intervenienta v podporo predlogom tožene stranke: Chronopost SA (Issy-les-Moulineaux, Francija) (zastopnik: D. Berlin, odvetnik); in La Poste (Pariz, Francija) (zastopnik: H. Lehman, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije SG-Greffe (2004) D/205294 z dne 19. novembra 2004, s katero je bila zavrnjena pritožba, glede francoskega trga mednarodne hitre pošte, ki so jo tožeče stranke vložile zoper francosko pošto in francosko vlado.
   Izrek sodbe

               1)

               CRIE SA se zbriše s seznama tožečih strank.

               2)

               Tožba se zavrne.

               3)

               Union française de l'express (UFEX), DHL Express (France) SAS in Federal express international (France) SNC poleg svojih stroškov noisijo tri četrtine stroškov Chronopost SA in La Poste. Chronopost in La Poste nosita četrtino svojih stroškov. CRIE poleg svojih stroškov nosi četrtino stroškov Komisije. Komisija nosi tri četrtine svojih stroškov.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva T-29/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. julija 2014 – AbbVie proti EMA

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. julija 2014 – AbbVie proti EMA
   (Zadeva T-29/13) (1)

   2014/C 361/44
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva F-8/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 19. junija 2013 – BY proti EASA (Zaposleni v EASA — Začasni uslužbenec — Odpust zaradi nesposobnosti — Dolžnost skrbnega ravnanja — Poklicne težave, ki so posledica zunanjih dejavnikov — Psihično nadlegovanje — Bolezen — Odškodnina)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/45

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 19. junija 2013 – BY proti EASA
   (Zadeva F-8/12) (1)

   (Zaposleni v EASA - Začasni uslužbenec - Odpust zaradi nesposobnosti - Dolžnost skrbnega ravnanja - Poklicne težave, ki so posledica zunanjih dejavnikov - Psihično nadlegovanje - Bolezen - Odškodnina)
   2013/C 252/77
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BY (Lasne, Belgija) (zastopnik: B.-H. Vincent, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost v letalstvu (EASA), (zastopniki: F. Manuhutu, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duronom, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeči stranki in predlog za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi te odpovedi in zaradi domnevnega nadlegovanja.

      Izrek

               1.

               Evropski agenciji za varnost v letalstvu se naloži, naj BY plača znesek, ki ustreza devetim mesecem neto plače, ki jo je ta prejemal pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska agencija za varnost v letalstvu nosi svoje stroške in stroške BY.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012, str. 28.


title: Zadeva C-365/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 28. julija 2014 – Brunhilde Liebler, Helmut Liebler proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 28. julija 2014 – Brunhilde Liebler, Helmut Liebler proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-365/14)
   2014/C 329/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Brunhilde Liebler, Helmut Liebler

      Tožena stranka: Condor Flugdienst GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba posege tretjih oseb, ki ravnajo na lastno odgovornost in na katere so bile prenesene naloge, ki spadajo pod dejavnost letalskega prevoznika, šteti za izredne okoliščine v smislu člena 5(3) Uredbe (1)?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen, ali je pri presoji pomembno kdo (letalska družba, upravljavec letališča, itd.) je pooblastil tretjo osebo?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-100/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. julija 2008 – UPS Europe in UPS Deutschland proti Komisiji

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/66

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. julija 2008 – UPS Europe in UPS Deutschland proti Komisiji
   (Zadeva T-100/07) (1)

   (2008/C 209/118)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva T-327/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. februarja 2008 – Altana Pharma proti UUNT – Avensa (PNEUMO UPDATE) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti PNEUMO UPDATE – Prejšnja nacionalna besedna znamka Pneumo – Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno brez pravne podlage )

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/28

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. februarja 2008 – Altana Pharma proti UUNT – Avensa (PNEUMO UPDATE)
   (Zadeva T-327/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti PNEUMO UPDATE - Prejšnja nacionalna besedna znamka Pneumo - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno brez pravne podlage“)
   (2008/C 92/57)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Altana Pharma AG (Konstanz, Nemčija) (zastopnik: H. Becker, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: R. Pethke, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Avensa AG (Zug, Švica)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. septembra 2006 (zadeva R 668/2005-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Avensa AG in Altana Pharma AG.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage.

               2)

               Družbi Altana Pharma AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-409/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 9. oktobra 2006 — Winner Wetten GmbH proti Bürgermeisterin der Stadt Bergheim

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 9. oktobra 2006 — Winner Wetten GmbH proti Bürgermeisterin der Stadt Bergheim
   (Zadeva C-409/06)
   (2006/C 326/50)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Köln
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Winner Wetten GmbH

      Tožena stranka: Bürgermeisterin der Stadt Bergheim
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člena 43 in 49 Pogodbe ES razlagati tako, da se smejo nacionalni predpisi glede državnega monopola športnih stav, ki vsebujejo nedopustne omejitve svobode ustanavljanja in opravljanja storitev, ki ju zagotavljata člena 43 in 49 Pogodbe ES, ker v skladu z ustrezno sodno prakso Sodišča (Odločba z dne 06.11.2003 — zadeva C-243/01) ne prispevajo dosledno in sistematično k omejitvi dejavnosti na področju stav, ne glede na načelno primarno uporabo neposredno veljavnega prava Skupnosti, še naprej izjemoma uporabljati za prehodno obdobje?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Katere predpostavke morajo biti izpolnjene za domnevo odstopanja od primarnosti in kako se določi prehodno obdobje?


title: Zadeva C-187/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 16. aprila 2010 – Baris Unal proti Staatssecretaris van Justitie

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 16. aprila 2010 – Baris Unal proti Staatssecretaris van Justitie
   (Zadeva C-187/10)
   2010/C 195/03
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Baris Unal

      Druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Justitie

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 6(1), prva alinea, Sklepa št. 1/80 pridružitvenega sveta z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve ob upoštevanju načela pravne varnosti pristojnim nacionalnim organom prepoveduje, da se v primeru, v katerem ni bilo goljufivega ravnanja, dovoljenje za prebivanje turškemu delavcu po izteku enoletnega roka po členu 6(1), prva alinea, odvzame z retroaktivnim učinkom od trenutka, od katerega razlog za izdajo dovoljenja za prebivanje, določen v nacionalnem pravu, ne obstaja več?


title: Zadeva C-535/09 P: Sklep Sodišča z dne 23. marca 2011 – Republika Estonija proti Evropski komisiji in Republiki Latviji (Pritožba — Sladkor — Določitev presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za nove države članice)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/7

         Sklep Sodišča z dne 23. marca 2011 – Republika Estonija proti Evropski komisiji in Republiki Latviji
   (Zadeva C-535/09 P) (1)

   (Pritožba - Sladkor - Določitev presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za nove države članice)
   2011/C 252/11
   Jezik postopka: estonščina

      Stranke

      Pritožnica: Republika Estonija (zastopnik: L. Uibo, zastopnik)

      Drugi stranki: Evropska komisija (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in E. Randvere, zastopnika), Republika Latvija (zastopnika: K. Drevina in K. Krasovska, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 2. oktobra 2009 v zadevi Estonija proti Komisiji (T-324/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo pritožnice, katere predmet je bila razveljavitev Uredbe Komisije (ES) št. 832/2005 z dne 31. maja 2005 o določitvi presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško (UL L 138, str. 3)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Republika Estonija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Republika Latvija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva T-260/13: Tožba, vložena 8. maja 2013 – Ryanair Holdings proti Komisiji

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/28

         Tožba, vložena 8. maja 2013 – Ryanair Holdings proti Komisiji
   (Zadeva T-260/13)
   2013/C 189/58
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ryanair Holdings plc (Dublin, Irska) (zastopnika: G. Berrisch, odvetnik, in D. Hull, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               se Sklep Evropske komisije C(2013) 1106 final z dne 27. februarja 2013, s katerim je bilo ugotovljeno, da združitev ni združljiva z notranjim trgom in s Sporazumom EGP (Zadeva COMP/M.6663 – Ryanair/Aer Lingus III), razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka se v utemeljitev tožbe opira na en sam tožbeni razlog, s katerim zatrjuje, da je Komisija napačno ugotovila in ni pravno zadostno dokazala, da bi združitev, kakor je bila spremenjena zaradi zavez, ki jih je predlagala tožeča stranka, bistveno ovirala učinkovito konkurenco na skupnem trgu. Tožeča stranka še zatrjuje, da je Komisija kršila načelo sorazmernosti, načelo dobrega upravljanja in obveznost obrazložitve.
   V utemeljitev svojih trditev navaja, da je Komisija storila očitno napako pri presoji in kršila zgoraj navedena načela v zvezi z (a) zavezami glede prenosa poslov družbe Aer Lingus v zvezi s 43 linijami, ki se prekrivajo, na družbo Flybe Group plc; (b) zavezami glede linij Dublin-London, Cork-London in Shannon-London; (c) zavezami glede poslovanja družbe Aer Arann na 43 prekrivajočih se linijah, na katerih naj bi poslovala družba Flybe; in (d) zavezami glede linij, za katere je Komisija ugotovila, da obstajajo pomisleki glede konkurence.


title: Združeni zadevi C-184/15 in C-197/15: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španija) – Florentina Martínez Andrés/Servicio Vasco de Salud (C-184/15), Juan Carlos Castrejana López/Ayuntamiento de Vitoria (C-197/15) (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določbi 5 in 8 — Veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas — Ukrepi za preprečevanje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas — Sankcije — Transformacija delovnega razmerja za določen čas v „pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, a ne za stalno“ — Načelo učinkovitosti)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/18

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španija) – Florentina Martínez Andrés/Servicio Vasco de Salud (C-184/15), Juan Carlos Castrejana López/Ayuntamiento de Vitoria (C-197/15)
   (Združeni zadevi C-184/15 in C-197/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določbi 5 in 8 - Veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas - Ukrepi za preprečevanje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas - Sankcije - Transformacija delovnega razmerja za določen čas v „pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, a ne za stalno“ - Načelo učinkovitosti))
   (2016/C 419/22)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Florentina Martínez Andrés (C-184/15), Juan Carlos Castrejana López (C-197/15)

      Tožena stranka: Servicio Vasco de Salud (C-184/15), Ayuntamiento de Vitoria (C-197/15)

      Izrek

               1.

               Določbo 5, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je v prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da nacionalna sodišča zadevne države članice nacionalno ureditev, kakršna se obravnava v postopku v glavni stvari, uporabljajo tako, da v primeru zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas osebam, ki jih je uprava zaposlila na podlagi pogodbe o zaposlitvi, za katero veljajo pravila delovnega prava, priznajo pravico do ohranitve delovnega razmerja, te pravice pa na splošno ne priznajo uslužbencem, ki jih ta uprava zaposluje na podlagi upravnega prava, razen če obstaja drug učinkovit ukrep v nacionalnem pravnem redu za sankcioniranje tovrstnih zlorab v primeru teh uslužbencev, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.

               2.

               Določbe okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je v prilogi k Direktivi 1999/70, je treba v povezavi z načelom učinkovitosti razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnim postopkovnim pravilom, ki delavca, zaposlenega za določen čas, zavezujejo, da vloži novo tožbo za določitev primerne sankcije, če je sodni organ ugotovil, da gre za zlorabo veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas, saj temu delavcu nujno povzroči postopkovne nevšečnosti, zlasti z vidika stroškov, trajanja in pravil o zastopanju, zaradi česar postane uresničevanje pravic, ki mu jih podeljuje pravni red Unije, preveč oteženo.

      (1)  UL C 236, 20.7.2015.


title: Zadeva T-200/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2012 – Shannon Free Airport Development proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/69

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2012 – Shannon Free Airport Development proti Komisiji
   (Zadeva T-200/12) (1)

   2013/C 26/139
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 258, 25.8.2012.


title: Zadeva T-766/16: Tožba, vložena 7. novembra 2016 – Hércules Club de Fútbol/Komisija

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/48

         Tožba, vložena 7. novembra 2016 – Hércules Club de Fútbol/Komisija
   (Zadeva T-766/16)
   (2017/C 006/60)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Španija) (zastopnika: S. Rating in Y. Martínez Mata, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije C (2016) 4060 final razglasi za ničen in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet izpodbijanega sklepa je, kar zadeva klub Hércules, posojilo v znesku 18 milijonov EUR, ki ga je zasebni subjekt dal Fundación de la Comunidad Valenciana Hércules de Alicante, drugemu zasebnemu subjektu, ki je pretežni del posojenega zneska uporabil za vpis delnic Hércules CF v okviru povečanja kapitala. Poroštvo za to posojilo je dala javna finančna ustanova – Institut Valencià de Finances.
   Komisija trdi, da je s to transakcijo Hércules FC prejel državno pomoč, ki obsega razliko med realnim stroškom posojila, ki je bilo odobreno, in njegovim stroškom pod domnevnimi tržnimi pogoji, ta razlika pa je posodobljena od datuma odobritve posojila do datuma izdaje zadevnega sklepa.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba Obvestila Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev.

                           —

                           V zvezi s tem trdi, da tožeča stranka, ni bila „podjetje v težavah“ v smislu Smernic iz leta 2004 in da se je v okviru poroštva upoštevalo tveganje neplačila in zavarovanje posojila.

               2.

               Drugi, podredni, tožbeni razlog: neobstoj vpliva na konkurenco in trgovino med državami članicami.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da Hércules CF ni mogel konkurirati v Evropi in da mu domnevna pomoč ni dala nobene konkurenčne prednosti.

               3.

               Tretji, podredni, tožbeni razlog: nepravilna ocena višine zneska domnevne pomoči.


title: Zadeva C-633/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, skupaj s P4 Sp. z o.o., Krajowa Izba Gospodarcza Elektroniki i Telekomunikacji

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/16

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, skupaj s P4 Sp. z o.o., Krajowa Izba Gospodarcza Elektroniki i Telekomunikacji
   (Zadeva C-633/13) (1)

   2014/C 202/19
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva C-124/10 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2012 – Evropska komisija proti Électricité de France (EDF), Francoski republiki, Iberdrola, SA (Pritožba — Državne pomoči — Odpoved davčni terjatvi — Oprostitev davka od dohodkov pravnih oseb — Povečanje kapitala — Ravnanje države kot preudarnega zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu — Merila za razlikovanje med državo kot delničarko in državo kot izvajalko prerogativ javne oblasti — Opredelitev referenčnega zasebnega vlagatelja — Načelo enakega obravnavanja — Dokazno breme)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2012 – Evropska komisija proti Électricité de France (EDF), Francoski republiki, Iberdrola, SA
   (Zadeva C-124/10 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Odpoved davčni terjatvi - Oprostitev davka od dohodkov pravnih oseb - Povečanje kapitala - Ravnanje države kot preudarnega zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu - Merila za razlikovanje med državo kot delničarko in državo kot izvajalko prerogativ javne oblasti - Opredelitev referenčnega zasebnega vlagatelja - Načelo enakega obravnavanja - Dokazno breme)
   2012/C 217/02
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: E. Gippini Fournier, B. Stromsky in D. Grespan, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: Électricité de France (EDF) (zastopnik: M. Debroux, odvetnik), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in J. Gstalter, zastopnika), Iberdrola, SA (zastopnika: J. Ruiz Calzado in É. Barbier de La Serre, odvetnika)

      Intervenient v podporo tožečih stranki: Nadzorni organ EFTA (zastopnika: X. Lewis in B. Alterskjær, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 15. decembra 2009, s katero je to sodišče razglasilo člena 3 in 4 Odločbe Komisije z dne 16. decembra 2003 o državnih pomočeh v korist EDF in sektorja elektroenergetske in plinske industrije (C 68/2002, N 504/2003 in C 25/2003) za nična – Pomoč, dodeljena v obliki selektivne davčne oprostitve, povezane s povečanjem kapitala družbe ob dokapitalizaciji podjetja – Ravnanje države kot preudarnega zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu – Merila za razlikovanje med državo kot delničarko in državo, ki izvaja pristojnosti javne oblasti – Načelo enakega davčnega obravnavanja

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Nadzorni organ EFTA, Francoska republika in družba Iberdrola SA nosijo vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva T-282/12: Tožba, vložena 27. junija 2012 – El Corte Inglés proti UUNT – Sohawon (FREE YOUR STYLE.)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/25

         Tožba, vložena 27. junija 2012 – El Corte Inglés proti UUNT – Sohawon (FREE YOUR STYLE.)
   (Zadeva T-282/12)
   2012/C 258/46
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo in I. Munilla Muñoz, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nadia Mariam Sohawon (London, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. aprila 2012 v zadevi R 1825/2010-4, in ugotovi, da je treba na podlagi uporabe člena 8(1)(b) Uredbe o znamke Skupnosti ugoditi pritožbi pritožnika pred UUNT za storitve iz razreda 35: storitve maloprodaje, storitve veleprodaje, storitve pošiljanja po pošti in elektronske storitve maloprodaje vse povezano z oblačili, obutvijo in pokrivali ter razveljavi odločbo oddelka za ugovore o popolni ugoditvi prijavi znamke Skupnosti št. 7 396 468„FREE YOUR STYLE“ (mešana);

               —

               naloži plačilo stroškov stranki ali strankam, ki nasprotujejo tej tožbi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Nadia Mariam Sohawon

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „FREE YOUR STYLE“ za proizvode in storitve iz razredov 25, 35 in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 7 396 468

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: Besedna znamka Skupnosti in španska znamka „FREE STYLE“ za proizvode iz razredov 3, 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-455/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2016 – Vitra Collections/EUIPO – Consorzio Origini (Oblika stola) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Umik zahteve za razglasitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/33

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2016 – Vitra Collections/EUIPO – Consorzio Origini (Oblika stola)
   (Zadeva T-455/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Umik zahteve za razglasitev ničnosti - Ustavitev postopka))
   (2017/C 014/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vitra Collections AG (Muttenz, Švica) (zastopnika: V. von Bomhard in J. Fuhrmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: sprva P. Bullock, nato D. Hanf, ter nazadnje D. Hanf in S. Bonne, agenti)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Consorzio Origini per l’Internazionalizzazione (Firence, Italija) (zastopnik: S. Rizzo, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 18. marca 2015 (zadeva R 664/2011-5), v zvezi s postopkom za ugotavljanje ničnosti med Consorzio Origini in družbo Vitra Collections AG.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Družbi Vitra Collections AG in Consorzio Origini per I’Internazionalizzazione se naloži lastne stroške in vsaki polovico stroškov, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Zadeva C-430/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunals, London (Združeno kraljestvo) 29. septembra 2008 – Terex Equipment Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunals, London (Združeno kraljestvo) 29. septembra 2008 – Terex Equipment Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-430/08)
   (2008/C 327/22)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   VAT and Duties Tribunals, London (na podlagi zahteve, ki jo je vložilo Edinburgh Tribunal Centre)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Terex Equipment Ltd

      Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je na podlagi Zakonika (1), zlasti njegovega člena 78, dovoljen ponovni pregled deklaracije, da bi se popravila ŠPC (šifra carinskega postopka), in če je, ali mora HMRC spremeniti deklaracijo in urediti položaj?

               2.

               Ali je bilo zaradi učinka člena 865 Izvedbene uredbe (2) zadevno blago nezakonito odstranjeno izpod carinskega nadzora v smislu člena 203(1) Zakonika?

               3.

               Če je treba odgovoriti pritrdilno, ali je na podlagi člena 203 Zakonika nastal carinski dolg pri uvozu?

               4.

               Če carinski dolg ni nastal na podlagi člena 203, ali je nastal na podlagi člena 204, glede na

                           (i)

                           ugotovitve o „malomarnosti“ in

                           (ii)

                           vprašanje, ali HMRC ni upoštevalo člena 221(3) Zakonika, ker sporočila o carinskem dolgu iz člena 204 ni posredovalo v roku ?

               5.

               Ali je nacionalno sodišče glede na to, da:

                           (i)

                           na podlagi člena 78 Zakonika ni mogoče urediti položaja,

                           (ii)

                           je nastal carinski dolg in

                           (iii)

                           je obstajal poseben primer, kot je poudarjeno v členu 899 Izvedbene uredbe,

                     lahko sklenilo, da ni šlo za malomarnost in je treba carinski dolg odpustiti na podlagi člena 239 Zakonika?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1).


title: Zadeva C-543/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška republika) 28. novembra 2012 – Michal Zeman proti Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Žiline

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška republika) 28. novembra 2012 – Michal Zeman proti Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Žiline
   (Zadeva C-543/12)
   2013/C 63/14
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Michal Zeman

      Tožena stranka: Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Žiline

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1(4) [Direktive Sveta 91/477/EGS (1), v nadaljevanju: Direktiva] v povezavi s členom 3 Direktive ter členoma 45(1) in 52(1) Listine [Evropske unije o temeljnih pravicah] razlagati tako, da

                           (a)

                           nasprotuje temu, da država članica sprejme predpis, ki bi preprečeval izdajo evropskega dovoljenja za strelno orožje v smislu člena 1(4) Direktive imetniku dovoljenja za nošenje orožja (dovoljenje, ki se zahteva za posest orožja), ki je bilo izdano za drug namen kot šport ali lov in ki imetniku sicer omogoča posest (in nošenje) strelnega orožja, glede katerega prosi za izdajo navedenega evropskega dovoljenja za strelno orožje,
                           in to ne glede na to, da:

                           (b)

                           zakonodaja te države članice (izvora) temu imetniku tudi brez evropskega dovoljenja za strelno orožje dovoljuje, da tako strelno orožje nese z njenega ozemlja na ozemlje druge države članice, pod enim samim pogojem spoštovanja obveznosti glede priglasitve, pri čemer se položaj navedenega imetnika glede države članice izvora nikakor ne bi spremenil niti ob izdaji evropskega dovoljenja za strelno orožje (to pomeni, da bi moral imetnik izpolniti le enako obveznost glede priglasitve)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali člen 1(4) Direktive učinkuje neposredno, tako da država članica v skladu s to določbo navedenemu imetniku mora izdati evropsko dovoljenje za strelno orožje, če zakonodaja države članice ne dovoljuje izdaje evropskega dovoljenja za strelno orožje temu imetniku?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali na drugo vprašanje nikalen, ali je pristojni organ dolžan razlagati zakonodajo države članice, ki:

                           (a)

                           navedenemu imetniku izrecno ne prepove pridobitve evropskega dovoljenja za strelno orožje, vendar pa

                           (b)

                           ureja postopek za izdajo evropskega dovoljenja za strelno orožje le imetniku dovoljenja za nošenje orožja (dovoljenje, ki se zahteva za posest orožja), ki je bilo izdano za šport ali lov,

                     kolikor je mogoče v smislu, da mora pristojni organ izdati evropsko dovoljenje za strelno orožje tudi imetniku dovoljenja za nošenje orožja, ki ni bilo izdano za šport ali lov, če je to mogoče na podlagi posrednega učinka direktive?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 11, str. 3.


title: Zadeva T-180/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Promomadrid proti UUNT (MADRIDEXPORTA) ( Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti MADRIDEXPORTA — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7 (1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/57

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2009 – Promomadrid proti UUNT (MADRIDEXPORTA)
   (Zadeva T-180/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti MADRIDEXPORTA - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7 (1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 267/99
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Promomadrid Desarrollo Internacional de Madrid, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: M. Aznar Alonso, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Palmero Cabezas, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. marca 2007 (zadeva R 1130/2006-1) glede zahteve za registracijo figurativne znamke MADRIDEXPORTA kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 7. marca 2007 (zadeva R 1130/2006-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva T-14/06: Tožba, vložena dne  16. januarja 2006  — K-Swiss Inc. proti UUNT

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/31

         Tožba, vložena dne 16. januarja 2006 — K-Swiss Inc. proti UUNT
   (Zadeva T-14/06)
   (2006/C 86/63)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: K-Swiss Inc. (Westlake Village, Združene države Amerike) (zastopnik: H. E. Hübner, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba prvega Odbora za pritožbe UUNT z dne 26. septembra 2005 (zadeva R 1109/2004-19) naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka čevlja s petimi vzporednimi trakovi ob strani za proizvode iz razreda 25 (moška, ženska in otroška oblačila) — prijava št. 2 788 511
   Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave
   Odločba Odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 v tem, ker je kombinacija značilnih elementov prijavljene znamke primerna za razlikovanje med proizvodi prijavitelja in proizvodi tretjih oseb. Kršitev načela prepovedi diskriminacije s tem, ker je UUNT dovolil registracijo figurativne znamke čevlja s petimi vzporednimi trakovi na sprednji strani.


title: Zadeva C-463/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/33

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-463/05) (1)

   (2006/C 224/70)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 48 z dne 25.2.2006.


title: Zadeva C-142/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid – Španija) – Ecologistas en Acción-CODA proti Ayuntamiento de Madrid (Direktivi 85/337/EGS in 97/11/ES – Presoja vplivov projektov na okolje – Prenova in izboljšanje mestnih cest – Obveznost presoje vplivov na okolje)

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid – Španija) – Ecologistas en Acción-CODA proti Ayuntamiento de Madrid
   (Zadeva C-142/07) (1)

   (Direktivi 85/337/EGS in 97/11/ES - Presoja vplivov projektov na okolje - Prenova in izboljšanje mestnih cest - Obveznost presoje vplivov na okolje)
   (2008/C 236/03)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ecologistas en Acción-CODA

      Tožena stranka: Ayuntamiento de Madrid
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid – Razlaga Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40) – Načrti urejanja cest v naselju na območjih z veliko gostoto poseljenosti ali na območjih zgodovinskega, kulturnega in arheološkega pomena – Predložitev v postopek presoje zaradi narave ali obsega njihovega učinka – Uporaba meril iz sodbe Sodišča v zadevi Komisija proti Španiji, C-332/04.
   Izrek
   Direktivo Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES, je treba razlagati tako, da je treba glede projektov prenove in izboljšanja mestnih cest izvesti presojo vplivov na okolje, če gre za projekte iz priloge I, točka 7(b) ali (c), k tej direktivi ali če gre za projekte iz priloge II, točki 10(e) in 13, prva alinea, k navedeni direktivi, ki bodo zaradi svoje narave, velikosti ali lokacije in – če je to potrebno – ob upoštevanju njihovega sovplivanja z drugimi projekti verjetno pomembno vplivali na okolje.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva T-250/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2015 – EEB/Komisija (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Korespondenca, izmenjana med Komisijo in državama članicama glede izvajanja prehodnega nacionalnega načrta (PNN) na podlagi Direktive 2010/75/EU — Zavrnitev dostopa zaradi molka — Ustavitev postopka — Nove trditve — Nedopustnost)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2015 – EEB/Komisija
   (Zadeva T-250/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Korespondenca, izmenjana med Komisijo in državama članicama glede izvajanja prehodnega nacionalnega načrta (PNN) na podlagi Direktive 2010/75/EU - Zavrnitev dostopa zaradi molka - Ustavitev postopka - Nove trditve - Nedopustnost))
   (2015/C 213/60)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: European Environmental Bureau (EEB) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: C. Stothers, solicitor, M. Van Kerckhove in C. Simphal, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in F. Clotuche Duvieusart, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije zaradi molka z dne 13. februarja 2014, s katerim je bil zavrnjen dostop do dokumentov, ki izhajajo iz Republike Bolgarije in Češke republike.

      Izrek

               1.

               O predlogih European Environmental Bureau (EEB) za razglasitev ničnosti sklepa Komisije zaradi molka z dne 13. februarja 2014, s katerim je bil zavrnjen dostop do dokumentov, ki izhajajo iz Republike Bolgarije in Češke republike, več ni treba odločati.

               2.

               Odškodninski zahtevki, ki jih je vložil EEB, se zavržejo kot očitno nedopustni.

               3.

               Evropska komisija poleg lastnih nosi tudi stroške EEB.

      (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva C-354/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Cluj (Romunija) 22. julija 2014 – SC Capoda Import Export SRL proti Registrul Auto Român, Bejan Benone Nicolae

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Cluj (Romunija) 22. julija 2014 – SC Capoda Import Export SRL proti Registrul Auto Român, Bejan Benone Nicolae
   (Zadeva C-354/14)
   2014/C 361/05
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Cluj

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Capoda Import Export SRL

      Toženi stranki: Registrul Auto Român, Bejan Benone Nicolae

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je pravo Evropske unije, in sicer člen 34 PDEU, člen 31(1) Direktive 2007/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira (1) za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, ter člen 1(t) in (u) Uredbe Evropske komisije (ES) št. 1400/2002, (2) mogoče razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je navedena v členu 1(2) O.G. (Ordonanţa Guvernului, odlok vlade) št. 80/2000, ker naj bi bil z njo uveden ukrep z učinkom, enakovrednim količinski omejitvi pri uvozu, saj mora prodajalec/distributer/trgovec v skladu s to zakonodajo za prosti pretok (prodaja, distribucija) novih potrošnih proizvodov in materialov iz kategorije tistih, ki zadevajo varnost v cestnem prometu, varstvo okolja, energetsko učinkovitost in zaščito pred krajami cestnih vozil, predložiti certifikat o homologaciji ali potrdilo za dajanje v promet in/ali trženje, ki ga je izdal proizvajalec, ali je treba, če ga prodajalec/distributer/trgovec ne bi pridobil ali ga ne bi imel, izvesti postopek homologacije zadevnih proizvodov pri Registrul Auto Român (romunski register vozil; v nadaljevanju: R.A.R.) in pridobiti certifikat o homologaciji za dajanje v promet in/ali trženje, ki ga izda R.A.R., ob upoštevanju, da prodajalec/distributer/trgovec sicer ima certifikat o skladnosti za dajanje v promet in/ali trženje delov, ki jih je dal na voljo distributer iz druge države članice EU, ki svobodno distribuira navedene dele na ozemlju te države članice EU, vendar navedeni certifikat ne zadostuje za odobritev prostega pretoka/prodaje/distribucije zadevnega blaga?

               2.

               Ali je pravo Evropske unije, in sicer člen 34 PDEU, v zvezi s pojmom „ukrepi z enakim učinkom kot količinska omejitev“, člen 31(1) Direktive 2007/46/ES in člen 1(1)(t) in (u) Uredbe Evropske komisije (ES) št. 1400/2002, mogoče razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da za odobritev svobodnega trženja novih potrošnih proizvodov in materialov iz kategorije tistih, ki zadevajo varnost v cestnem prometu, varstvo okolja, energetsko učinkovitost in zaščito pred krajami cestnih vozil, ne zadostuje certifikat o skladnosti za dajanje v promet in/ali trženje, ki ga je predložil distributer iz druge države članice EU v zvezi z novimi potrošnimi proizvodi in materiali iz kategorije tistih, ki zadevajo varnost v cestnem prometu, varstvo okolja, energetsko učinkovitost in zaščito pred krajami cestnih vozil, ob upoštevanju, da navedeni distributer iz druge države članice EU svobodno distribuira navedene dele na ozemlju te države članice EU, pri čemer je gotovo, da je mogoče v skladu z navedenim certifikatom zadevne dele tržiti na ozemlju Evropske unije?

      (1)  UL L 263, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1400/2002 z dne 31. julija 2002 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj na področju motornih vozil (UL L 203, str. 30).


title: Zadeva C-342/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Leopoldine Gertraud Piringer (Predhodno odločanje — Svoboda opravljanja storitev odvetnikov — Možnost držav članic, da za predpisane skupine odvetnikov pridržijo sestavljanje javnih listin, s katerimi se ustanovi ali prenese stvarna pravica na nepremičnini — Zakonodaja države članice, v skladu s katero mora podpis na zemljiškoknjižnem predlogu overiti notar)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/5

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Leopoldine Gertraud Piringer
   (Zadeva C-342/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev odvetnikov - Možnost držav članic, da za predpisane skupine odvetnikov pridržijo sestavljanje javnih listin, s katerimi se ustanovi ali prenese stvarna pravica na nepremičnini - Zakonodaja države članice, v skladu s katero mora podpis na zemljiškoknjižnem predlogu overiti notar))
   (2017/C 144/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Leopoldine Gertraud Piringer

      Izrek

               1.

               Člen 1(1), drugi pododstavek, Direktive Sveta z dne 22. marca 1977 o učinkovitem uresničevanju svobode opravljanja storitev odvetnikov (77/249/EGS) je treba razlagati tako, da se ne uporablja za ureditev države članice, kakršna je v postopku v glavni stvari, v skladu s katero lahko samo notarji overjajo podpise na listinah, ki so potrebne za nastanek ali prenos stvarnih pravic na nepremičninah, in tako izključuje možnost, da bi se v tej državi članici priznala taka overitev, ki jo je opravil odvetnik s sedežem v drugi državi članici.

               2.

               Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, kakršna je v postopku v glavni stvari, v skladu s katero lahko samo notarji overjajo podpise na listinah, ki so potrebne za nastanek ali prenos stvarnih pravic na nepremičninah, in tako izključuje možnost, da bi se v tej državi članici priznala overitev, ki jo je opravil odvetnik s sedežem v drugi državi članici na podlagi svojega nacionalnega prava.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva T-178/13: Tožba, vložena 15. marca 2013 – Jaczewski proti Komisiji

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/46

         Tožba, vložena 15. marca 2013 – Jaczewski proti Komisiji
   (Zadeva T-178/13)
   2013/C 156/86
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grzegorz Jaczewski (Bielany, Poljska) (zastopnik: M. Goss, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razglasi delno ničnost Izvedbenega sklepa Evropske Komisije z dne 24. julija 2012 (notificiran pod dokumentarno št. C(2012) 5049) s katerim se dovoli dodelitev dopolnilnih neposrednih nacionalnih plačil na Poljskem za leto 2012 v skladu s členom 132 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003, in s katerim je bila uporabljana modulacija za dopolnilna neposredna nacionalna plačila, ki presegajo 5 000 EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila načelo hierarhije pravnih norm, zaradi sprejetja ukrepa, ki je v nasprotju s členom 132 Uredbe št. 73/2009 glede na uporabo člena 7(1) v zvezi s členom 10 te uredbe, saj je uporabila modulacijo za dopolnilna neposredna nacionalna plačila, čeprav naj se mehanizem modulacije za nove države članice za leto 2012 ne bi uporabljal.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev načela enakega obravnavanja in člena 39 PDEU v zvezi s členom 40(2), drugi pododstavek, PDEU, saj naj bi uporaba modulacije na področju dopolnilnih neposrednih nacionalnih plačil prevedla do zmanjšanja zneskov, plačanih kmetom v novih državah članicah, na raven, ki je nižja kot za kmete v državah članicah, ki niso nove države članice in, drugič, pri sprejetju izpodbijanega sklepa naj ne bi bila upoštevana raznolikost položajev v posameznih regijah Evropske unije.


title: Zadeva T-779/14: Tožba, vložena 26. novembra 2014 — Slovaška republika/Komisija

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/27

         Tožba, vložena 26. novembra 2014 — Slovaška republika/Komisija
   (Zadeva T-779/14)
   (2015/C 089/33)
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Slovaška republika (zastopnik: B. Ricziová, zastopnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Komisije, ki ga vsebuje dopis z dne 24. septembra 2014, s katerim ta od Slovaške republike zahteva, naj zagotovi finančna sredstva do višine izgube tradicionalnih lastnih sredstev, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nepristojnost Komisije
               Slovaška republika meni, da Komisija ni pristojna za sprejetje izpodbijanega sklepa. Nobena določba prava EU Komisiji ne podeljuje pooblastila da ravna tako, kot je ravnala pri sprejetju izpodbijanega sklepa, in sicer pooblastila, da po oceni zneska izgube tradicionalnih lastnih sredstev v obliki neizterjanih uvoznih dajatev, državi članici, ki ni bila odgovorna za obračunavanje in izterjavo navedenih dajatev, naloži, da Komisiji zagotovi znesek, ki ga je ta določila, in ki po njenem mnenju ustreza navedeni izgubi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev zahtev pravne varnosti
               Slovaška republika meni, da čeprav bi bila Komisija pristojna za sprejetje izpodbijanega sklepa (kar pa ne drži), je v zadevnem primeru kršila načelo pravne varnosti. Obveznosti, ki je bila s tem sklepom naložena Slovaški republiki, po mnenju slednje pred njegovim sprejetjem ni bilo mogoče razumno predvideti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: nepravilno izvrševanje pristojnosti Komisije
               Čeprav bi bila Komisija pristojna za sprejetje izpodbijanega sklepa in bi pri njegovem sprejetju ravnala v skladu z načelom pravne varnosti (kar pa ne drži), po mnenju Slovaške republike v obravnavanem primeru ni pravilno izvrševala svoje pristojnosti. Prvič, Komisija je storila očitno napako pri presoji s tem, da je od Slovaške republike zahtevala finančna sredstva, čeprav do izgube tradicionalnih lastnih sredstev deloma sploh ni prišlo, deloma pa ta ni neposredna posledica dogodkov, ki jih Komisija pripisuje Slovaški republiki. Drugič, Komisija naj bi kršila pravico Slovaške republike do obrambe in načelo dobrega upravljanja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev izpodbijanega sklepa
               Slovaška republika v okviru tega tožbenega razloga trdi, da ima obrazložitev izpodbijanega sklepa več pomanjkljivosti, zaradi katerih jo je treba šteti za nezadostno, kar pomeni bistveno kršitev postopka in je hkrati v nasprotju z zahtevami pravne varnosti. Po navedbah Slovaške republike Komisija v izpodbijanem sklepu ni navedla pravne podlage zanj. Poleg tega nikakor ni pojasnila vira in podlage za nekatere svoje ugotovitve. Nazadnje, obrazložitev izpodbijanega sklepa je po navedbah Slovaške republike na več mestih nejasna.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. oktobra 2004 v zadevi C-103/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktivi 75/422/EGS in 91/689/EGS — Izraz količina odpadkov — Oprostitev obveznosti dovoljenja)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/5

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 7. oktobra 2004
   v zadevi C-103/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi 75/422/EGS in 91/689/EGS - Izraz količina odpadkov - Oprostitev obveznosti dovoljenja)
   (2004/C 300/09)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-103/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Wainwright in R. Amorosi), proti Italijanski republiki (zastopnika: I.M. Braguglia, skupaj z M. Fiorillijem), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 20. marca 2002, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas, sodnik, R. Silva Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts in S. von Bahr (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik R. Grass, dne 7. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Italijanska republika, s tem, da v dekretu z dne 5. februarja 1998 o ugotovitvi nenevarnih odpadkov, za katere se uporabijo enostavni postopki predelave odpadkov iz členov 31 in 33 zakonskega dekreta št. 22 z dne 5. februarja 1997, ni določila maksimalnih količin odpadkov, ki so glede na njihovo vrsto lahko predelani brez dovoljenja, ni izpolnila obveznosti iz členov 10 in 11(1) Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156/EGS Sveta z dne 18. marca 1991.

               2.

               Italijanska republika, s tem, da ni natančno določila vrst odpadkov glede na tehnične norme 5.9 in 7.8 priloge 1 omenjenega dekreta, ni izpolnila obveznosti iz členov 11(1) Direktive 75/442, kot je veljala po spremembi, in iz člena 3 Direktive Sveta 91/689/EGS z dne 12. decembra 1991 o nevarnih odpadkih.

               3.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 118, 18.5.2002.


title: Zadeva T-478/10: Tožba, vložena 4. oktobra 2010 – Département du Gers proti Komisiji

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/49

         Tožba, vložena 4. oktobra 2010 – Département du Gers proti Komisiji
   (Zadeva T-478/10)
   ()
   2010/C 346/95
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Département du Gers (Auch, Francija) (zastopnika: S. Mabile in J.-P. Mignard, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep Evropske komisije 2010/419/EU z dne 28. julija 2010 o odobritvi dajanja na trg proizvodov, ki vsebujejo gensko spremenjeno koruzo Bt11 (SYN-BTØ11-1), so iz nje sestavljeni ali proizvedeni, v skladu z Uredbo (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka, francoski departma z velikim deležem prebivalstva, ki se ukvarja s kmetijstvom in na velikih površinah goji koruzo, predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2010/419/EU o odobritvi dajanja na trg gensko spremenjene koruze oziroma proizvodov, ki to koruzo vsebujejo.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka uveljavlja dva tožbena razloga, in sicer:

               —

               ugovor nezakonitosti v zvezi z Uredbo (ES) št. 1829/2003 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003 o gensko spremenjenih živilih in krmi (1), na podlagi katere je bil sprejet izpodbijani sklep, ker:

                           —

                           naj bi bilo z Uredbo št. 1829/2003 kršeno načelo institucionalnega ravnovesja, saj i) naj Evropski parlament pri postopku odobritve ne bi imel nobenih pooblastil, medtem ko naj bi Komisija imela prevelika pooblastila, in saj ii) naj državam članicam ne bi bila puščena nobena diskrecijska pravica;

                           —

                           naj bi bilo z Uredbo št. 1829/2003 kršeno previdnostno načelo, saj se naj ne bi v zadostni meri upoštevale nevarnosti za zdravje ljudi, okolje, kmetijstvo in živinorejo, ki naj bi bile posledica gensko spremenjenih živil in krme;

                           —

                           naj bi bile s tem, ko, prvič, ni predviden noben ukrep, ki bi potrošnikom omogočal, da bi bili obveščeni, da so bile zaužite živali hranjene z GSO, in s tem, ko je, drugič, dovoljena vsebinsko napačna informacija o odsotnosti GSO v proizvodih, ki vendarle vsebujejo GSO, vendar v sestavnem razmerju, ki je nižje od 0,9 %, z Uredbo št. 1829/2003 kršene pravice potrošnikov,

               —

               nezakonitost izpodbijanega sklepa:

                           —

                           zaradi neobstoja obrazložitve, ki pomeni bistveno kršitev postopka, saj naj bi Sklep Komisije zgolj napotoval na mnenje Evropske agencije za varnost hrane (v nadaljevanju: EFSA);

                           —

                           zaradi nedopustnega prenosa pooblastil („incompétence négative“), ki pomeni zlorabo postopka, saj naj Komisija ne bi izvrševala svoje diskrecijske pravice;

                           —

                           zaradi kršitve previdnostnega načela, saj naj bi bile ocenjevalne metode, ki jih je uporabila EFSA nepopolne in naj bi bila ocena koruze Bt11 preveč negotova;

                           —

                           zaradi kršitve pravic potrošnikov, saj naj živali, hranjene s koruzo Bt11, ne bi bile označene, in naj ne bi bilo preglednosti glede proizvodov, ki vsebujejo manj kot 0,9 % koruze Bt11.

      (1)  UL L 268, str. 1.


title: Zadeva T-370/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2012 – Rubinetterie Flero proti Komisiji

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2012 – Rubinetterie Flero proti Komisiji
   (Zadeva T-370/10) (1)

   2013/C 32/43
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednica četrtega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva C-64/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Anton Schlecker, ki posluje pod imenom Firma Anton Schlecker proti Melitta Josefa Boedeker (Rimska konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih — Pogodba o zaposlitvi — Člen 6(2) — Pravo, ki se uporabi, če prava ne izbereta stranki — Pravo države, v kateri delavec ‚običajno opravlja svoje delo‘ — Pogodba, ki je tesneje povezana z drugo državo članico)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Anton Schlecker, ki posluje pod imenom Firma Anton Schlecker proti Melitta Josefa Boedeker
   (Zadeva C-64/12) (1)

   (Rimska konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih - Pogodba o zaposlitvi - Člen 6(2) - Pravo, ki se uporabi, če prava ne izbereta stranki - Pravo države, v kateri delavec ‚običajno opravlja svoje delo‘ - Pogodba, ki je tesneje povezana z drugo državo članico)
   2013/C 325/09
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Anton Schlecker, ki posluje pod imenom Firma Anton Schlecker

      Tožena stranka: Melitta Josefa Boedeker

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu (UL 2005, C 169, str. 10) – Pravo, ki se uporabi, če prava ne izbereta stranki – Pogodba o zaposlitvi – Pravo države, v kateri se delo običajno opravlja – Delavec, ki je svoje delo dolgotrajno in nepretrgano opravljalo v isti državi članici – Pogodba o zaposlitvi, ki je glede na vse druge okoliščine zadeve tesno povezana z drugo državo članico

      Izrek

   Člen 6(2) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu, je treba razlagati tako, da lahko nacionalno sodišče na podlagi zadnjega dela stavka te določbe, če delavec v okviru izpolnjevanja pogodbe svoje delo običajno, dolgotrajno in nepretrgano opravlja v isti državi, ne uporabi prava države, v kateri se delo običajno opravlja, če je na podlagi vseh obstoječih okoliščin razvidno, da je navedena pogodba tesneje povezana z drugo državo.

      (1)  UL C 126, 28.4.2012.


title: Zadeva T-424/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. marca 2009 – Italija proti Komisiji ( Državne pomoči — Ureditev pomoči italijanskih organov v korist določenih naložbenih podjemov za vlaganja v vrednostne papirje, specializirane za skupne naložbe v malo ali srednje kapitalizirane družbe — Odločba, s katero je bila za nezdružljivo s skupnim trgom razglašena državna pomoč — Obveznost obrazložitve — Selektivnost ukrepa — Vpliv na trgovino med državami članicami in izkrivljanje konkurence — Člen 87(3)(c) ES )

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. marca 2009 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-424/05) (1)

   („Državne pomoči - Ureditev pomoči italijanskih organov v korist določenih naložbenih podjemov za vlaganja v vrednostne papirje, specializirane za skupne naložbe v malo ali srednje kapitalizirane družbe - Odločba, s katero je bila za nezdružljivo s skupnim trgom razglašena državna pomoč - Obveznost obrazložitve - Selektivnost ukrepa - Vpliv na trgovino med državami članicami in izkrivljanje konkurence - Člen 87(3)(c) ES“)
   2009/C 90/37
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in E. Righini, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/638/ES z dne 6. septembra 2005 o programu pomoči, ki ga izvaja Italija za nekatere kolektivne naložbene podjeme za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje, specializirane za delnice majhnih in srednje velikih kapitalskih podjetij na organiziranih trgih (UL L 268, 27.9.2006, str. 1).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006.


title: Zadeva T-548/08: Tožba, vložena 16. decembra 2008 – Total proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/59

         Tožba, vložena 16. decembra 2008 – Total proti Komisiji
   (Zadeva T-548/08)
   (2009/C 44/102)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Total SA (Courbevoie, Francija) (zastopnika: E. Morgan de Rivery in A. Noël-Baron, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti št. C(2008) 5476 končna z dne 1. oktobra 2008, naj se na podlagi člena 230 ES v delu, ki se nanaša na družbo TOTAL SA, razglasi za nično;

               —

               podredno, globa v višini 128 163 000 EUR, ki je bila s členom 2 odločbe Komisije Evropskih skupnosti št. C(2008) 5476 končna z dne 1. oktobra 2008 skupno in solidarno naložena družbama TOTAL FRANCE in TOTAL SA, naj se odpravi;

               —

               podredno, globa v višini 128 163 000, ki je bila s členom 2 odločbe Komisije Evropskih skupnosti št. C(2008) 5476 končna z dne 1. oktobra 2008 skupno in solidarno naložena družbama TOTAL FRANCE in TOTAL SA, naj se na podlagi člena 229 ES zmanjša;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se v vsakem primeru naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s tožbo predlaga delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 5476 končna z dne 1. oktobra 2008 v zadevi COMP/39.181 – Voski za sveče, s katero je Komisija ugotovila, da so določena podjetja, in med njimi tožeča stranka, s tem da so določala cene in si razdelila trg parafinskih voskov v Evropskem gospodarskem prostoru (EGS) in trg nerafiniranega parafina (gatsch) v Nemčiji, kršila člen 81(1) ES in člen 53(1) Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov:

               —

               kršitev pravice do obrambe in domneve nedolžnosti tožeče stranke, ker naj bi se z izpodbijano odločbo kršilo področje uporabe ratione personae teh pravic ter zaradi postopkovnih nepravilnosti med ugotovitvenim postopkom in krožnega sklepanja v sami odločbi;

               —

               nasprotujoča si obrazložitev glede i) nujnosti, da se preveri, ali je matična družba dejansko izvajala odločilen vpliv na svojo hčerinsko družbo, in ii) vsebine nadzora, ki ga mora matična družba izvajati nad svojo hčerinsko družbo, da bi se lahko kršitev pripisala matični družbi;

               —

               kršitev pravil o odgovornosti za kršitve člena 81 ES znotraj skupine družb, ker i) naj bi se v izpodbijani odločbi napačno zatrjevalo, da Komisija ni zavezana navesti vseh okoliščin v podporo domnevi, in ii) naj bi se z izpodbijano odločbo kršilo načelo pravne in ekonomske samostojnosti vsake hčerinske družbe, na katerem temelji vsako nacionalno pravo družb;

               —

               očitna napaka pri presoji, ker i) naj se s tem, da je družba TOTAL SA imenovala člane upravnega odbora družbe TOTAL FRANCE, ne bi podprlo domneve o odločilnem vplivu, in ii) naj bi bilo s sklopom indicev, ki jih je predložila družba TOTAL SA, mogoče neizpodbitno ovreči domnevo o odločilnem vplivu;

               —

               kršitev načela subjektivne odgovornosti in individualizacije kazenskih sankcij ter načela zakonitosti, ker naj bi Komisija ugotovila obstoj enotnega gospodarskega subjekta, ki ga sestavljata družbi TOTAL SA in TOTAL FRANCE;

               —

               kršitev načela pravne varnosti in dobrega upravljanja, ker naj bi dejstvo, da se je družbi TOTAL SA lahko pripisala kršitev, ki naj bi jo storila njena hčerinska družba TOTAL FRANCE, temeljilo na novem merilu, in ii) Komisija naj ne bi presodila položaja od primera do primera, kot je navedla, da bo storila;

               —

               zloraba pooblastil, saj je cilj Uredbe št. 1/2003 kaznovati podjetje za kršitev pravila o konkurenci, in ne da se z vpletanjem matične družbe poskuša doseči najvišjo kazen za to podjetje;

               —

               kršitev načela sorazmernosti, ker naj bi bil končni znesek globe, naložene tožeči stranki in njeni hčerinski družbi, popolnoma nepovezan z vrednostjo prodaj proizvodov v povezavi z domnevno kršitvijo iz odločbe; in

               —

               zmanjšanje globe, ker naj ravnanja ne bi bila niti tako resna in niti naj ne bi tako dolgo trajala, kot to trdi Komisija, in ker naj bi bila pravica do obrambe tožeče stranke znatno kršena.