title: Zadeva C-93/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. novembra 2018 – Evropska komisija/Helenska republika (Neizpolnitev obveznosti države – Državne pomoči – Pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive z notranjim trgom – Obveznost zagotovitve vračila – Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti – Podjetje, ki opravlja tako civilne kot vojaške dejavnosti – Neizvršitev – Bistveni interesi varnosti države članice – Člen 346(1)(b) PDEU – Finančne sankcije – Denarna kazen – Pavšalni znesek – Zmožnost plačila – Faktor „n“ – Dejavniki, na katerih temelji presoja zmožnosti plačila – Bruto domači proizvod – Ponderiranje glasov držav članic v Svetu Evropske unije – Novo pravilo glasovanja v Svetu)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. novembra 2018 – Evropska komisija/Helenska republika
      (Zadeva C-93/17) (1)

      ((Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive z notranjim trgom - Obveznost zagotovitve vračila - Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Podjetje, ki opravlja tako civilne kot vojaške dejavnosti - Neizvršitev - Bistveni interesi varnosti države članice - Člen 346(1)(b) PDEU - Finančne sankcije - Denarna kazen - Pavšalni znesek - Zmožnost plačila - Faktor „n“ - Dejavniki, na katerih temelji presoja zmožnosti plačila - Bruto domači proizvod - Ponderiranje glasov držav članic v Svetu Evropske unije - Novo pravilo glasovanja v Svetu))
      (2019/C 16/09)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in B. Stromsky, agents)

         Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: K. Boskovits in A. Samoni-Rantou, agents)

         Izrek

                  1.

                  Helenska republika s tem, da na dan izteka roka, določenega v uradnem opominu, ki ga je Evropska komisija izdala 27. novembra 2014, ni sprejela vseh ukrepov za izvršitev sodbe z dne 28. junija 2012, Komisija/Grčija (C-485/10, neobjavljena, EU:C:2012:395), ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 260(1) PDEU.

                  2.

                  Helenski republiki se naloži, naj Evropski komisiji plača denarno kazen v višini 7 294 000 EUR za vsako obdobje šestih mesecev od razglasitve te sodbe do izvršitve sodbe z dne 28. junija 2012, Komisija/Grčija (C-485/10, neobjavljena, EU:C:2012:395).

                  3.

                  Helenski republiki se naloži, naj Evropski komisiji plača pavšalni znesek 10 000 000 EUR.

                  4.

                  Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 129, 24.4.2017.


title: Zadeva T-645/18: Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Bilbaína de Alquitranes/Komisija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/53

      Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Bilbaína de Alquitranes/Komisija
      (Zadeva T-645/18)
      (2019/C 16/64)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Vizcaya, Španija) (zastopniki: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi in S. Saez Moreno, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  tožeči stranki nadomesti škodo, ki ji jo je povzročila tožena stranka;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki ji je nastala neposredno zaradi tega, ker je Komisija sprejela Uredbo (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5), kolikor je v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), pri čemer je ta odškodnina ocenjena na skupno 488 871,30 EUR ali katerikoli drug znesek, ki ga bosta ugotovila tožeča stranka med postopkom ali Splošno sodišče;

                  —

                  podredno, z vmesno sodbo razsodi, da mora tožena stranka povrniti škodo za nastalo izgubo, in strankama naloži, naj Splošnemu sodišču v razumnem času od izdaje sodbe predložita številčne podatke glede odškodnine, o kateri se bosta stranki dogovorili, ali, če se o njej ne bosta dogovorili, strankama naloži, naj v istem obdobju predložita svoja predloga, utemeljena z natančnimi številčnimi podatki;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača kompenzacijske obresti po privzeti stopnji od nastanka izgube (torej ali od datuma začetka veljavnosti nezakonite uvrstitve ali od datuma dejanske škode);

                  —

                  toženi stranki naloži, naj plača zamudne obresti po stopnji 8 % ali kakršne koli druge obresti po ustrezni stopnji, ki jih bo določilo Splošno sodišče, izračunane od dolgovanega zneska od datuma razglasitve sodbe do dejanskega plačila, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka tožeči stranki povzročila škodo s sprejetjem in začetkom veljavnosti Uredbe Komisije (EU) št. 944/13 (1), s katero je bila snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410). Sodišče Evropske unije je 22. novembra 2017 zavrnilo pritožbo Evropske komisije zoper odločitev Splošnega sodišča o razglasitvi ničnosti Uredbe (EU) št. 944/13 v delu, v katerem je bila v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), zaradi očitne napake pri presoji. Tožeči stranki so v zvezi z uporabo nezakonite uvrstitve nastali stroški. Tožena stranka na podlagi členov 268 in 340 PDEU odgovarja za te stroške, ker je bilo ravnanje tožene stranke nezakonito, saj pomeni dovolj resno kršitev prava, ker je povzročena škoda dejanska in gotova ter ker obstaja neposredna vzročna zveza med ravnanjem tožene stranke in zatrjevano škodo.

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5).


title: Zadeva T-486/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2018 – Foodterapia/EUIPO – Sperlari (DIETOX) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije DIETOX – Prejšnja figurativna znamka Evropske unije Dietor – Relativni razlog za razveljavitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2018 – Foodterapia/EUIPO – Sperlari (DIETOX)
      (Zadeva T-486/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije DIETOX - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije Dietor - Relativni razlog za razveljavitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2019/C 16/52)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Foodterapia, SL (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. C. Erdozain López, J. Galán López in H. Téllez Robledo, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Sperlari Srl, nekdanja Cloetta Italia Srl (Crémone, Italija) (zastopnika: P. Pozzi in G. Ghisletti, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 12. maja 2017 (zadeva R 1611/2016-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Cloetta Italia in Foodterapia.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Foodterapia, SL, se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki so nastali Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbi Sperlari Srl, vključno z nujnimi stroški, ki so pravni prednici zadnjenavedene družbe nastali pred odborom EUIPO za pritožbe.

         (1)  UL C 318, 25.9.2017.


title: Zadeva C-484/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Predhodno odločanje – Direktiva 2003/86/ES – Pravica do združitve družine – Člen 15 – Zavrnitev izdaje nevezanega dovoljenja za prebivanje – Nacionalna ureditev, ki določa obveznost uspešno opraviti preizkus integracije tujcev v družbo)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/22

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Zadeva C-484/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktiva 2003/86/ES - Pravica do združitve družine - Člen 15 - Zavrnitev izdaje nevezanega dovoljenja za prebivanje - Nacionalna ureditev, ki določa obveznost uspešno opraviti preizkus integracije tujcev v družbo))
      (2019/C 16/26)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: K

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Izrek

      Člen 15(1) in (4) Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero je mogoče prošnjo za izdajo nevezanega dovoljenja za prebivanje, ki jo vloži državljan tretje države, ki je več kot pet let bival na ozemlju države članice na podlagi združitve družine, zavrniti, ker ni dokazal, da je uspešno opravil preizkus integracije v družbo, ki se nanaša na jezik in družbo te države članice, če konkretni pogoji obveznosti uspešno opraviti ta preizkus ne presegajo tistega, kar je nujno za uresničitev cilja olajšati integracijo državljanov tretjih držav, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 374, 6.11.2017.


title: Zadeva C-171/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. novembra 2018 – Evropska komisija/Madžarska (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2006/123/ES – Členi od 15 do 17 – Člen 49 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Člen 56 PDEU – Svoboda opravljanja storitev – Nacionalni sistem mobilnega plačevanja – Monopol)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/9

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. novembra 2018 – Evropska komisija/Madžarska
      (Zadeva C-171/17) (1)

      ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/123/ES - Členi od 15 do 17 - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Člen 56 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Nacionalni sistem mobilnega plačevanja - Monopol))
      (2019/C 16/10)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Bottka in H. Tserepa-Lacombe, agenta)

         Tožena stranka: Madžarska (zastopnika: M.Z. Fehér in G. Koós, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Madžarska s tem, da je uvedla in ohranila v veljavi nacionalni sistem mobilnega plačevanja, ki ga urejata nemzeti mobil fizetési rendszerről szóló 2011. évi CC. törvény (zakon št. CC iz leta 2011 o nacionalnem sistemu mobilnega plačevanja) in 356/2012. (XII. 13.) Korm. rendelet a nemzeti mobil fizetési rendszerről szóló törvény végrehajtásáról (vladna uredba št. 356/2012 za izvedbo zakona o nacionalnem sistemu mobilnega plačevanja), ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi člena 15(2)(d) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu in člena 56 PDEU.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Evropska komisija in Madžarska nosita vsaka svoje stroške.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-140/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2018 – LMP Lichttechnik/EUIPO (LITECRAFT) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije LITECRAFT – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2018 – LMP Lichttechnik/EUIPO (LITECRAFT)
      (Zadeva T-140/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije LITECRAFT - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 16/54)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: LMP Lichttechnik Vertriebs GmbH (Ibbenbüren, Nemčija) (zastopnik: R. Plegge, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: W. Schramek et D. Hanf, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. januarja 2018 (zadeva R 699/2017-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka LITECRAFT kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi LMP Lichttechnik Vertriebs GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-316/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2018 – PKK/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi, ki so bili proti PKK sprejeti v okviru boja proti terorizmu – Zamrznitev sredstev – Pristojnost Sveta – Možnost, da se organ tretje države opredeli kot pristojni organ v smislu Skupnega stališča 2001/931/SZVP – Dejanska podlaga odločb o zamrznitvi sredstev – Sklicevanje na teroristična dejanja – Sodni nadzor – Obveznost obrazložitve – Ugovor nezakonitosti)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2018 – PKK/Svet
      (Zadeva T-316/14) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, ki so bili proti PKK sprejeti v okviru boja proti terorizmu - Zamrznitev sredstev - Pristojnost Sveta - Možnost, da se organ tretje države opredeli kot pristojni organ v smislu Skupnega stališča 2001/931/SZVP - Dejanska podlaga odločb o zamrznitvi sredstev - Sklicevanje na teroristična dejanja - Sodni nadzor - Obveznost obrazložitve - Ugovor nezakonitosti))
      (2019/C 16/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kurdistan Workers’ Party (PKK) (zastopniki: A. van Eik, T. Buruma in M. Wijngaarden, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnik: sprva F. Naert in G. Étienne, nato F. Naert in H. Marcos Fraile, agenti)

         Intervenienta v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zatopniki: sprva C. Brodie in V. Kaye, nato C. Brodie in S. Brandon, nato C. Brodie, C. Crane in R. Fadoju, nato C. Brodie, R. Fadoju in P. Nevill ter nazadnje R. Fadoju, agenti), Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre in D. Gauci, nato D. Gauci, J. Norris-Usher in T. Ramopoulos ter nazadnje J. Norris-Usher, T. Ramopoulos in R. Tricot, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvotno, Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 125/2014 z dne 10. februarja 2014 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 714/2013 (UL L 40, str. 9) v delu, v katerem se ta akt nanaša na tožečo stranko, in nato poznejših aktov v delu, v katerem se ta akt nanaša na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 125/2014 z dne 10. februarja 2014 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 714/2013 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na Kurdistan Workers’ Party (PKK).

                  2.

                  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 790/2014 z dne 22. julija 2014 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 125/2014 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  3.

                  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/513 z dne 26. marca 2015 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe št. 790/2014 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  4.

                  Sklep Sveta (SZVP) 2015/521 z dne 26. marca 2015 o posodobitvi in spremembi seznama oseb, skupin in subjektov, za katere se uporabljajo členi 2, 3 in 4 Skupnega stališča 2001/931/SZVP o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, in razveljavitvi Sklepa 2014/483/SZVP se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  5.

                  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/1325 z dne 31. julija 2015 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe 2015/513 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  6.

                  Sklep Sveta (SZVP) 2015/1334 z dne 31. julija 2015 o posodobitvi seznama oseb, skupin in subjektov, za katere se uporabljajo členi 2, 3 in 4 Skupnega stališča 2001/931 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, in razveljavitvi Sklepa 2015/521 se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  7.

                  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/2425 z dne 21. decembra 2015 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe 2015/1325 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  8.

                  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2016/1127 z dne 12. julija 2016 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe 2015/2425 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  9.

                  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2017/150 z dne 27. januarja 2017 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe 2016/1127 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  10.

                  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2017/1420 z dne 4. avgusta 2017 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe 2017/150 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  11.

                  Sklep Sveta (SZVP) 2017/1426 z dne 4. avgusta 2017 o posodobitvi seznama oseb, skupin in subjektov, za katere se uporabljajo členi 2, 3 in 4 Skupnega stališča 2001/931/SZVP o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, in razveljavitvi Sklepa (SZVP) 2017/154 se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na PKK.

                  12.

                  V preostalem se predlog za razglasitev neuporabe Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu v delu, v katerem se ta uredba nanaša na PKK, zavrne.

                  13.

                  Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške družbe PKK.

                  14.

                  Evropska komisija ter Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva T-647/18: Tožba, vložena 29. oktobra 2018 – ZQ/Komisija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/54

      Tožba, vložena 29. oktobra 2018 – ZQ/Komisija
      (Zadeva T-647/18)
      (2019/C 16/65)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZQ (zastopnik: C. Cortese, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijane sklepe razglasi za nične in zlasti,

                              (a)

                              sklep organa za imenovanja z dne 15. decembra 2017, vpisan v ARES 18. decembra 2017, HR.E.2/AS/Ares (2017), o „Request for assistance D/374/17“ in o zavrnitvi navedene prošnje za pomoč;

                              (b)

                              če je potrebno, razglasi za ničen sklep organa za imenovanja o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, N. R/187/18, HR.E.2/Ares (2018), z dne 19. julija 2018;

                              (c)

                              Komisiji naloži, naj plača odškodnino na škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi številnih nezakonitih dejanj, navedenih v izpodbijanem sklepu ali s katerimi je tesno povezan, v višini 1 000 000 EUR;

            poleg tega naj

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka izpodbija zavrnitev njene prošnje za pomoč s strani Komisije glede nadlegovanja, ki naj bi ga utrpela zaradi svoje spolne usmerjenosti.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji.

                              —

                              Tožeča stranka glede tega trdi, da je splošno gledano očitna napaka pri presoji razvidna iz vnaprejšnjega mnenja, izraženega v tem sklepu, da trditve tožeče stranke niso verodostojne, ker se nanašajo na zelo dolgo obdobje, v katerem tožeča stranka ni vložila nobene formalne pritožbe.

                              —

                              Obstoj vnaprejšnjega mnenja je poleg tega edina razlaga za to, da je organ za imenovanja iz okvira izpodbijanega sklepa izključil vrsto prijavljenih incidentov, glede katerih ni bilo opravljene nobene ocene.

                              —

                              Trditve tožeče stranke glede nadlegovanja, ki ga je domnevno utrpela, so bile hitro degradirane na običajne primere slabe organizacije ali običajnega spora na delovnem mestu.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev prava.
                  Tožeča stranka glede tega trdi:

                              (a)

                              uporaba napačne opredelitve pojma nadlegovanja, ki mora zajemati zlonamernost (animus nocendi) kršitelja;

                              (b)

                              uporaba dokaznega standarda, ki ne ustreza dokaznemu standardu, ki se zahteva s pravom, ki se uporablja (dokaz prima facie), ampak zahteva po dokazu onkraj razumnega dvoma, s katerim se ugotovijo dejstva in njihova nedvoumna pravna kvalifikacija;

                              (c)

                              uporaba očitno napačnega dokaznega standarda glede presoje verodostojnosti pritožb v zvezi s časom, ki je pretekel;

                              (d)

                              kršitev obveznosti samodejne izvedbe preiskave v primerih, v katerih so verodostojne trditve.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: neobstoj ali neustrezna obrazložitev.

                              —

                              Tožeča stranka glede tega trdi, da tudi če se upošteva obrazložitev v sklepu o zavrnitvi pritožbe, v velikem delu izpodbijanega sklepa obrazložitev ni ustrezna.

            Glede odškodninskega zahtevka tožeča stranka navaja, da so v obravnavanem primeru izpolnjeni vsi pogoji, ki jih določa sodna praksa.


title: Zadeva C-215/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenija) – Nova Kreditna Banka Maribor d.d./Republika Slovenija (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Ponovna uporaba informacij javnega sektorja – Direktiva 2003/98/ES – Člen 1(2)(c), tretja alinea – Bonitetne zahteve za kreditne institucije in investicijska podjetja – Uredba (EU) št. 575/2013 – Informacije, ki jih morajo razkriti kreditne institucije in investicijska podjetja – Člen 432(2) – Izjeme od obveznosti javnega razkritja – Poslovne informacije, ki se štejejo za občutljive ali zaupne – Uporaba – Kreditne institucije, ki so v večinski državni lasti – Nacionalna ureditev, ki določa javni značaj nekaterih poslovnih informacij, ki jih hranijo navedene institucije)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/10

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenija) – Nova Kreditna Banka Maribor d.d./Republika Slovenija
      (Zadeva C-215/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Ponovna uporaba informacij javnega sektorja - Direktiva 2003/98/ES - Člen 1(2)(c), tretja alinea - Bonitetne zahteve za kreditne institucije in investicijska podjetja - Uredba (EU) št. 575/2013 - Informacije, ki jih morajo razkriti kreditne institucije in investicijska podjetja - Člen 432(2) - Izjeme od obveznosti javnega razkritja - Poslovne informacije, ki se štejejo za občutljive ali zaupne - Uporaba - Kreditne institucije, ki so v večinski državni lasti - Nacionalna ureditev, ki določa javni značaj nekaterih poslovnih informacij, ki jih hranijo navedene institucije))
      (2019/C 16/11)
      Jezik postopka: slovenščina

         Predložitveno sodišče

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Nova Kreditna Banka Maribor d.d.

         Tožena stranka: Republika Slovenija

         Izrek

      Člen 1(2)(c), tretja alinea, Direktive 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o ponovni uporabi informacij javnega sektorja in člen 432(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 je treba razlagati tako, da se ne uporabljata za nacionalno ureditev, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki banki, ki je bila pod prevladujočim vplivom osebe javnega prava, nalaga razkritje podatkov o pogodbah za svetovalne, odvetniške, avtorske in druge intelektualne storitve, ki jih je sklenila v obdobju, ko je bila pod tem prevladujočim vplivom, brez vsakršne izjeme zaradi ohranitve poslovne skrivnosti te banke, in zato taki nacionalni ureditvi ne nasprotujeta.

         (1)  UL C 213, 3.7.2017.


title: Zadeva T-650/18: Tožba, vložena 29. oktobra 2018 – Reaktor Group/EUIPO (REAKTOR)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/56

      Tožba, vložena 29. oktobra 2018 – Reaktor Group/EUIPO (REAKTOR)
      (Zadeva T-650/18)
      (2019/C 16/67)
      Jezik postopka: finščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Reaktor Group Oy (Helsinki, Finska) (zastopnik: L. Laaksonen, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: znamka Evropske unije REAKTOR – prijava št. 13752522

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. avgusta 2018 v zadevi R 2626/2017-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. avgusta 2018 v zadevi R 2626/2017-2 razveljavi v delu, v katerem je drugi odbor za pritožbe na podlagi člena 7(1)(b) Uredbe 2017/1001 zavrnil prijavo znamke Evropske unije REAKTOR, št. 13752522 za nekatere proizvode in storitve iz razredov 9, 41 in 42, ter dovoli, da se prijava znamke REAKTOR v celoti objavi in registrira za vse proizvode in storitve iz prijave;

                  —

                  EUIPO naloži, da nosi vse stroške, ki so tožeči stranki nastali v postopku s tožbo pred Splošnim sodiščem in pred odborom za pritožbe (vključno s stroški zastopanja).

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe 2017/1001.


title: Zadeva C-502/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Predvidena prodaja delnic družbe vnukinje – Izdatki, povezani z opravljanjem storitev, pridobljenih za namene te prodaje – Neizvedena prodaja – Zahteva za odbitek vstopnega davka – Področje uporabe DDV)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/23

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet
      (Zadeva C-502/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Predvidena prodaja delnic družbe vnukinje - Izdatki, povezani z opravljanjem storitev, pridobljenih za namene te prodaje - Neizvedena prodaja - Zahteva za odbitek vstopnega davka - Področje uporabe DDV))
      (2019/C 16/28)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Vestre Landsret

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: C&D Foods Acquisition ApS

         Tožena stranka: Skatteministeriet

         Izrek

      Člene 2, 9 in 168 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da predvidena, vendar neizvedena transakcija prodaje delnic, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, katere izključni neposredni razlog ni obdavčljiva ekonomska dejavnost zadevne družbe oziroma ki ne pomeni neposredne, trajne in nujne razširitve te ekonomske dejavnosti, ne spada na področje uporabe davka na dodano vrednost.

         (1)  UL C 347, 16.10.2016.


title: Zadeva T-665/18: Tožba, vložena 12. novembra 2018 – Soundio/EUIPO – E-Plus Mobilfunk (Vibble)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/57

      Tožba, vložena 12. novembra 2018 – Soundio/EUIPO – E-Plus Mobilfunk (Vibble)
      (Zadeva T-665/18)
      (2019/C 16/68)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Soundio A/S (Drammen, Norveška) (zastopnika: N. Köster in J. Albers, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: E-Plus Mobilfunk GmbH (Düsseldorf, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, v zvezi z znamko Vibble – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 290 194

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. septembra 2018 v zadevi R 721/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-238/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – xxx/xxx (Predhodno odločanje – Direktiva 2009/72/ES – Člen 3(2), (6) in (15) ter člen 36(f) – Notranji trg električne energije – Hipotetična narava vprašanj za predhodno odločanje – Nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/10

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – xxx/xxx
      (Zadeva C-238/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktiva 2009/72/ES - Člen 3(2), (6) in (15) ter člen 36(f) - Notranji trg električne energije - Hipotetična narava vprašanj za predhodno odločanje - Nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe))
      (2019/C 16/12)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Vilniaus miesto apylinkės teismas

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UAB „Renerga“

         Toženi stranki: AB „Energijos skirstymo operatorius“, AB „Lietuvos energijos gamyba“

         ob udeležbi: UAB „BALTPOOL“, Lietuvos Respublikos Vyriausybė, Achema AB, Achemos Grupė UAB

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vilniaus miesto apylinkės teismas (okrožno sodišče v mestu Vilna, Litva) z odločbo z dne 11. aprila 2017, ni dopusten.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-667/18: Tožba, vložena 9. novembra 2018 – Pinto Teixeira/ESZD

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/58

      Tožba, vložena 9. novembra 2018 – Pinto Teixeira/ESZD
      (Zadeva T-667/18)
      (2019/C 16/69)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: José Manuel Pinto Teixeira (Oeiras, Portugalska) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep z dne 21. februarja 2018, s katerim je organ za imenovanja zavrnil predlog, naj na podlagi člena 16 kadrovskih predpisov dovoli opravljanje zunanje dejavnosti, razglasi za ničen;

                  —

                  ESZD naloži plačilo stroškov in plačilo zneska 10 000 EUR za povzročeno nematerialno škodo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni: kršitev člena 16 kadrovskih predpisov Evropske unije v delu, v katerem naj bi bil izpodbijani sklep sprejet po izteku roka trideset delovnih dni od prejetja izjave tožeče stranke o tem, da namerava po prenehanju zaposlitve opravljati poklicno dejavnost.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitne kršitve presoje, zaradi katerih naj bi bil izpodbijani sklep nezakonit, saj naj zadevna dejavnost ne bi bila niti povezana z dejavnostjo, ki jo je tožeča stranka zadnja tri leta opravljala v okviru zaposlitve, niti nezdružljiva z interesi ESZD.


title: Zadeva C-247/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein oikeus – Finska) – postopek v zvezi z izročitvijo Denisa Raugeviciusa (Predhodno odločanje – Državljanstvo Evropske unije – Člena 18 in 21 PDEU – Prošnja tretje države, naslovljena na državo članico, za izročitev državljana Unije, ki je državljan druge države članice in je uresničeval pravico do prostega gibanja v prvonavedeni državi članici – Prošnja za izročitev, podana zaradi izvršitve kazni zapora, in ne zaradi kazenskega pregona – Prepoved izročitve, ki velja zgolj za lastne državljane – Omejitev prostega gibanja – Utemeljitev na podlagi preprečevanja nekaznovanosti – Sorazmernost)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/11

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein oikeus – Finska) – postopek v zvezi z izročitvijo Denisa Raugeviciusa
      (Zadeva C-247/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Državljanstvo Evropske unije - Člena 18 in 21 PDEU - Prošnja tretje države, naslovljena na državo članico, za izročitev državljana Unije, ki je državljan druge države članice in je uresničeval pravico do prostega gibanja v prvonavedeni državi članici - Prošnja za izročitev, podana zaradi izvršitve kazni zapora, in ne zaradi kazenskega pregona - Prepoved izročitve, ki velja zgolj za lastne državljane - Omejitev prostega gibanja - Utemeljitev na podlagi preprečevanja nekaznovanosti - Sorazmernost))
      (2019/C 16/13)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein oikeus

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Denis Raugevicius

         Izrek

      Člena 18 in 21 PDEU je treba razlagati tako, da mora, kadar tretja država vloži prošnjo za izročitev državljana Evropske unije, ki je uresničeval pravico do prostega gibanja, ne za namen kazenskega pregona, ampak za namen izvršitve kazni zapora, zaprošena država članica, katere nacionalno pravo prepoveduje izročitev lastnih državljanov izven Unije za namen izvršitve kazni in določa možnost, da se takšna v tujini izrečena kazen prestaja na njenem ozemlju, temu državljanu Unije zagotoviti, če stalno prebiva na njenem ozemlju, da bo glede izročitve enako obravnavan kot njeni lastni državljani.

         (1)  UL C 239, 24.7.2017.


title: Zadeva T-671/18: Tožba, vložena 15. novembra 2018 – ZU/Komisija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/58

      Tožba, vložena 15. novembra 2018 – ZU/Komisija
      (Zadeva T-671/18)
      (2019/C 16/70)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZU (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep vodje oddelka za načrtovanje poklicne poti in mobilnost v Direktoratu HR.B Generalnega direktorata za človeške vire (v nadaljevanju: DG HR) pri Komisiji, sprejet 12. oktobra 2018, o premestitvi tožeče stranke nazaj v DG OLAF razglasi za ničen;

                  —

                  sklep vodje oddelka 4 Administrativnega centra za kadrovske zadeve v Direktoratu HR.AMC pri DG HR Komisije, sprejet 29. oktobra 2018, o začasni določitvi datuma začetka opravljanja njenih nalog na 1. december 2018 razglasi za ničen;

                  —

                  skupaj z zgoraj navedenim, če je potrebno, razglasi za ničen sklep organa za imenovanja, ki bo šele sprejet, o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezadostna preglednost postopka premestitve, kršitev člena 25 Kadrovskih predpisov in neobstoj obrazložitve, kršitev pravice tožeče stranke do obrambe pred prisilno premestitvijo in kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter pravice do izjave.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji interesa službe in kršitev načela dobrega upravljanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: opustitev ključnih elementov proti takojšnji premestitvi tožeče stranke v OLAF, kršitev načela dobrega upravljanja in neupoštevanje zaščite žvižgačev v skladu s členom 22a Kadrovskih predpisov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: zloraba pooblastil.


title: Zadeva C-257/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – C, A/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Direktiva 2003/86/ES – Pravica do združitve družine – Člen 15 – Zavrnitev izdaje nevezanega dovoljenja za prebivanje – Nacionalna zakonodaja, ki določa obveznost uspešno opraviti preizkus integracije tujcev v družbo)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/12

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – C, A/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Zadeva C-257/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pristojnost Sodišča - Direktiva 2003/86/ES - Pravica do združitve družine - Člen 15 - Zavrnitev izdaje nevezanega dovoljenja za prebivanje - Nacionalna zakonodaja, ki določa obveznost uspešno opraviti preizkus integracije tujcev v družbo))
      (2019/C 16/14)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: C, A

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Izrek

                  1.

                  Sodišče je na podlagi člena 267 PDEU pristojno za razlago člena 15 Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine v primerih, kakršni so ti iz postopka v glavni stvari, v katerih se mora predložitveno sodišče izreči o izdaji nevezanega dovoljenja za prebivanje državljanu tretje države, družinskemu članu državljana Evropske unije, ki ni uresničil svoje pravice do prostega gibanja, če se ta določba na podlagi nacionalnega prava neposredno in brezpogojno uporablja za take primere.

                  2.

                  Člen 15(1) in (4) Direktive 2003/86 ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero je mogoče prošnjo za izdajo nevezanega dovoljenja za prebivanje, ki jo vloži državljan tretje države, ki je več kot pet let bival na ozemlju države članice na podlagi združitve družine, zavrniti, ker ni dokazal, da je uspešno opravil preizkus integracije v družbo, ki se nanaša na jezik in družbo te države članice, če konkretni pogoji obveznosti uspešno opraviti ta preizkus ne presegajo tistega, kar je nujno za uresničitev cilja olajšati integracijo državljanov tretjih držav.

                  3.

                  Člen 15(1) in (4) Direktive 2003/86 ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da je nevezano dovoljenje za prebivanje mogoče izdati šele na dan vložitve prošnje za izdajo tega dovoljenja.

         (1)  UL C 269, 14.8.2017.


title: Zadeva T-271/10 OST: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. septembra 2018 – H/Svet (Postopek – Neodločitev o stroških)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/45

      Sklep Splošnega sodišča z dne 17. septembra 2018 – H/Svet
      (Zadeva T-271/10 OST) (1)

      ((Postopek - Neodločitev o stroških))
      (2019/C 16/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: H (zastopnica: M. Velardo, odvetnica)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Vitro in F. Naert, agenta)

         Predmet

      Predlog za odpravo napake glede neodločitve o stroških v sodbi z dne 11. aprila 2018, H/Svet (T-271/10 RENV, EU:T:2018:180).

         Izrek

                  1.

                  Točka 174 sodbe z dne 11. aprila 2018, H/Svet (T-271/10 RENV, EU:T:2018:180), se glasi:
                  „V skladu s členom 134(1) Poslovnika se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Vendar je v skladu s členom 133 Poslovnika v povezavi z njegovim členom 219 o vseh stroških pritožbenega postopka in postopkov pred Splošnim sodiščem odločeno s končno sodbo. Poleg tega člen 134(3) navedenega poslovnika določa, da če vsaka stranka uspe samo deloma, nosi vsaka svoje stroške. Vendar lahko Splošno sodišče, če se zdi to glede na okoliščine v zadevi upravičeno, odloči, da ena stranka poleg svojih stroškov nosi tudi del stroškov druge stranke. V okoliščinah obravnavane zadeve je treba odločiti, prvič, da Svet nosi stroške, ki sta jih priglasila tožeča stranka in Svet sam do razglasitve sodbe o pritožbi in ki se nanašajo samo na vprašanje dopustnosti tožbe, in drugič, da tožeča stranka nosi vse druge stroške, ki sta jih priglasila Svet in sama, tako pred kot po navedeni razglasitvi.“

                  2.

                  Točka 2 izreka sodbe z dne 11. aprila 2018, H/Svet (T-271/10 RENV, EU:T:2018:180), se glasi:
                  „Svet nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila oseba H do razglasitve sodbe z dne 19. julija 2016, H/Svet in Komisija (C-455/14 P, EU:C:2016:569), samo v obsegu, v katerem se nanašajo na vprašanje dopustnosti tožbe. Oseba H nosi vse ostale druge stroške, ki sta jih priglasila Svet in sama tako pred kot po navedeni razglasitvi.“

                  3.

                  Oseba H in Svet nosita svoje stroške v zvezi s tem predlogom.

         (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva T-621/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2018 – Taminco/EFSA (Začasna odredba – Fitofarmacevtski izdelki – Uredba (ES) št. 1107/2009 – Objava ugotovitev preizkusa, ki ga je opravila EFSA v zvezi s ponovno preučitvijo odobritve aktivne snovi tiram – Vprašanje zaupnosti nekaterih delov – Zavrnitev odobritve zaupne obravnave – Predlog za izdajo začasne odredbe – Neobstoj nujnosti)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/46

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2018 – Taminco/EFSA
      (Zadeva T-621/17 R)
      ((Začasna odredba - Fitofarmacevtski izdelki - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Objava ugotovitev preizkusa, ki ga je opravila EFSA v zvezi s ponovno preučitvijo odobritve aktivne snovi tiram - Vprašanje zaupnosti nekaterih delov - Zavrnitev odobritve zaupne obravnave - Predlog za izdajo začasne odredbe - Neobstoj nujnosti))
      (2019/C 16/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Taminco BVBA (Gand, Belgija) (zastopnika: C. Mereu in M. Grunchard, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (zastopniki: D. Detken in S. Gabbi, agenta, skupaj z R. van der Houtom, in C. Wagnerjem, odvetnikoma)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: G. Koleva in I. Naglis, agenta)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členih 278 in 279 PDEU in s katerim se želi doseči odložitev izvršbe sklepa EFSA z dne 18. julija 2017 o zavrnitvi predlogov za zaupno obravnavo, ki so bili podani v okviru zahtevka za obnovitev odobritve aktivne snovi tiram.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Sklep z dne 19. septembra 2017, ki je bil izdan v zadevi T-621/17 R, se razveljavi.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-347/18 RII: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2018 – Laboratoire Pareva/Komisija (Začasna odredba – Uredba (EU) št. 528/2012 – Biocidni proizvodi – Aktivna snov PHMB (1415; 4.7) – Zavrnitev odobritve – Predlog za izdajo začasne odredbe – Nov predlog – Neobstoj novih dejstev – Nedopustnost)

text:
               4.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/72

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2018 – Laboratoire Pareva/Komisija
      (Zadeva T-347/18 RII)
      ((Začasna odredba - Uredba (EU) št. 528/2012 - Biocidni proizvodi - Aktivna snov PHMB (1415; 4.7) - Zavrnitev odobritve - Predlog za izdajo začasne odredbe - Nov predlog - Neobstoj novih dejstev - Nedopustnost))
      (2019/C 44/95)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau, Francija) (zastopnika: K. Van Maldegem in S. Englebert, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lindenthal in K. Mifsud-Bonnici, agenta)

         Predmet

      Predlog temelji na členih 278 in 279 PDEU in se nanaša, prvič, na odlog izvršitve Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/613 z dne 20. aprila 2018, o odobritvi PHMB (1415; 4.7) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih, ki spadajo v vrsto proizvodov 2 in 4 (UL 2018, L 102, str. 1), in drugič, na sprejetje vseh drugih ustreznih začasnih ukrepov.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-422/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Skarpa Travel sp. z o.o. (Predhodno odločanje – Usklajevanje davčne zakonodaje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Obdavčljivi dogodek – Posebna ureditev za potovalne agencije – Člena 65 in 308 – Marža, ki jo ustvari potovalna agencija – Določitev marže – Izvedba predplačil, preden so opravljene potovalne storitve, ki jih opravi potovalna agencija – Dejanski stroški potovalne agencije)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/12

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Skarpa Travel sp. z o.o.
      (Zadeva C-422/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Usklajevanje davčne zakonodaje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Obdavčljivi dogodek - Posebna ureditev za potovalne agencije - Člena 65 in 308 - Marža, ki jo ustvari potovalna agencija - Določitev marže - Izvedba predplačil, preden so opravljene potovalne storitve, ki jih opravi potovalna agencija - Dejanski stroški potovalne agencije))
      (2019/C 65/14)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Tožena stranka: Skarpa Travel sp. z o.o.

         Izrek

                  1.

                  Člene 65 in od 306 do 310 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/45/EU z dne 13. julija 2010, je treba razlagati tako, da kadar potovalna agencija, za katero velja posebna ureditev, določena v teh členih od 306 do 310, prejme predplačilo za turistične storitve, ki jih bo opravila za potnika, obveznost obračuna davka na dodano vrednost (DDV) v skladu z navedenim členom 65 nastane ob prejemu navedenega predplačila, pod pogojem, da so turistične storitve, ki jih je treba opraviti, takrat jasno opredeljene.

                  2.

                  Člen 308 Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/45, je treba razlagati tako, da je marža potovalne agencije in zato njena davčna osnova razlika med celotnim zneskom brez davka na dodano vrednost (DDV), ki ga mora plačati potnik, in dejanskimi vstopnimi stroški, ki jih mora potovalna agencija nositi iz naslova dobave blaga in storitev, ki jih opravljajo drugi davčni zavezanci, če so te transakcije v neposredno korist potnika. Če znesek predplačila ustreza celotni ceni turistične storitve ali precejšnjemu delu te cene in če agencija še ne nosi nobenega dejanskega stroška ali nosi samo omejen del posamičnega skupnega stroška te storitve ali pa posamičnih dejanskih stroškov potovanja, ki jih nosi agencija, ni mogoče določiti ob izvedbi predplačila, je profitno maržo mogoče določiti na podlagi ocene skupnih dejanskih stroškov, ki jih bo morala na koncu nositi. Agencija mora pri taki oceni po potrebi upoštevati stroške, ki jih je že dejansko nosila ob prejemu predplačila. Za izračun marže se od celotne cene potovanja odštejejo ocenjeni skupni dejanski stroški, davčna osnova za DDV, ki ga je treba plačati ob prejemu predplačila, pa se pridobi z množenjem zneska tega predplačila z odstotkom, ki ga tako določena predvidljiva profitna marža predstavlja v celotni ceni potovanja.

         (1)  UL C 357, 23.10.2017.


title: Zadeva T-655/17: Tožba, vložena 25. septembra 2017 – Inditex/EUIPO – Ansell (ZARA TANZANIA ADVENTURES)

text:
               27.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/47

         Tožba, vložena 25. septembra 2017 – Inditex/EUIPO – Ansell (ZARA TANZANIA ADVENTURES)
   (Zadeva T-655/17)
   (2017/C 402/62)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španija) (zastopniki: G. Marín Raigal, G. Macías Bonilla, P. López Ronda, E. Armero Lavie, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Zainab Ansell (Moshi, Tanzanija) in Roger Ansell (Moshi)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedne elemente „ZARA TANZANIA ADVENTURES“ – prijava št. 8 320 591

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. julija 2017 v združenih zadevah R 2330/2011-2 in R 2369/2011-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. julija 2017 v združenih zadevah R 2330/2011-2 in R 2369/2011-2 razveljavi v delu, v katerem je bilo dovoljeno, da se postopek s prijavo znamke EU št. 8320591 nadaljuje z registracijo za izpodbijane storitve iz razredov 39 in 43;

               —

               plačilo stroškov tožbe zoper odločbo iz postopka s pritožbo naloži tožeči stranki (EUIPO) in drugima strankama pred odborom za pritožbe, stroške postopka pred oddelkom za ugovore in drugim odborom za pritožbe pri EUIPO pa drugim strankam pred odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-434/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. oktobra 2017 – Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije CONTADO DEL GRIFO — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije EL GRIFO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001])

text:
               27.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. oktobra 2017 – Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)
   (Zadeva T-434/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije CONTADO DEL GRIFO - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije EL GRIFO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001]))
   (2017/C 402/38)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sensi Vigne & Vini Srl (Lamporecchio, Italija) (zastopniki: sprva F. Caricato, nato M. Cartella in B. Cartella, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: El Grifo, SA (San Bartolomé de Lanzarote, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. maja 2016 (zadeva R 2218/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama El Grifo in Sensi Vigne & Vini.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sensi Vigne & Vini Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 350, 26.9.2016.


title: Zadeva T-878/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2017 – Karelia/EUIPO (KARELIA) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije KARELIA — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (UE) 2017/1001])

text:
               27.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2017 – Karelia/EUIPO (KARELIA)
   (Zadeva T-878/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije KARELIA - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (UE) 2017/1001]))
   (2017/C 402/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ino Karelia (Kalamata, Grčija) (zastopnik: M. Karpathakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. septembra 2016 (zadeva R 1562/2015-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka KARELIA kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Ini Karelia nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-499/17 (UL C 330, 2.10.2017)

text:
               27.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/56

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-499/17
   (
         Uradni list Evropske unije C 330 z dne 2. oktobra 2017
      )
   (2017/C 402/74)
   Obvestilo za UL v zadevi T-499/17, Esfera Capital Agencia de Valores/Komisija in SRB se pravilno glasi:

      Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Global Sistematic Investment Sicav/Komisija in SRB
      (Zadeva T-499/17)
      (2017/C 330/22)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Global Sistematic Investment Sicav, SL (Madrid, Španija) (zastopniki: E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero in N. Subuh Falero, odvetniki)

         Toženi stranki: Evropska komisija in Enotni odbor za reševanje

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 7. junija 2017 št. SRB/EES/2017/08, naslovljen na FROB, s katerim se potrjuje shema za reševanje za Banco Popular Español, razveljavi;

                  —

                  sklep Evropske komisije 2017/1246 z dne 7. junija 2017 o odobritvi sheme za reševanje za Banco Popular Español razveljavi in

                  —

                  v skladu z določbami člena 340 PDEU ugotovi nepogodbeno odgovornost SRB in Evropske komisije ter naloži popravilo škode, ki je bila povzročena tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevah Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/ Enotni odbor za reševanje (T-478/17), Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje (T-481/17), Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-482/17), García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-483/17), Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje (T-484/17) ter Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-497/17).
      Tožeča stranka posebej očita Komisiji, da je v obravnavani zadevi zlorabila pooblastila.


201711170421555822017/C 412/357362015TC41220171204SL01SLINFO_JUDICIAL20171019252511Zadeva T-736/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2017 – Aldi/EUIPO – Sky (SKYLITe) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije skylite – Prejšnja besedna znamka Evropske unije SKY – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Člena 15(1) in 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 2072009 – Pravilo 22(2) Uredbe (ES) št. 2868/1995 – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)
 ---documentbreak--- C4122017SL2510120171019SL0035251251Sodba Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2017 – Aldi/EUIPO – Sky (SKYLITe)
   (Zadeva T-736/15) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije skylite — Prejšnja besedna znamka Evropske unije SKY — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Člena 15(1) in 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 2072009 — Pravilo 22(2) Uredbe (ES) št. 2868/1995 — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)“2017/C 412/35Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. O'Neill, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Sky plc (Isleworth, Združeno kraljestvo) (zastopnik: J. Barry, solicitor)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. oktobra 2015 (zadeva R 2771/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Sky in Aldi.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Aldi GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 90, 7.3.2016.


201711170481555692017/C 412/526892017TC41220171204SL01SLINFO_JUDICIAL20171005363721Zadeva T-689/17: Tožba, vložena 5. oktobra 2017 – Top Cable/SRB
 ---documentbreak--- C4122017SL3610120171005SL0052361372Tožba, vložena 5. oktobra 2017 – Top Cable/SRB
   (Zadeva T-689/17)2017/C 412/52Jezik postopka: španščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Top Cable, SA (Rubi, Španija) (zastopnika: R. Vallina Hoset in A. Sellés Marco, odvetnika)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            ugotovi nepogodbeno odgovornost Enotnega odbora za reševanje in naloži povračilo škode tožeči stranki, ki je posledica celote njegovih ravnanj in opustitev, zaradi katerih je izgubila obveznice in vrednostne papirje družbe BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A., katerih imetnica je bila;

            —

            Enotnemu odboru za reševanje naloži, naj tožeči stranki plača 52000000 EUR kot odškodnino za nastalo škodo (zahtevani znesek);

            —

            odobri povečanje zahtevanega zneska za kompenzacijske obresti od 7. junija 2017 do izreka sodbe, s katero bo odločeno o tej tožbi;

            —

            odobri povečanje zahtevanega zneska za pripadajoče zamudne obresti od izreka sodbe do celotnega plačila zahtevanega zneska po obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka za operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki;

            —

            Enotnemu odboru za reševanje naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevi Vallina Fonseca/SRB (T-659/17).


title: Zadeva T-679/17: Tožba, vložena 3. oktobra 2017 – Grupo Villar Mir/SRB

text:
               11.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 424/48

         Tožba, vložena 3. oktobra 2017 – Grupo Villar Mir/SRB
   (Zadeva T-679/17)
   (2017/C 424/71)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grupo Villar Mir, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: M. Romero Rey in I. Salama Salama, odvetnika)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi določb člena 263 PDEU Sklep Enotnega odbora za reševanje SRB/EES/2017/08 z dne 7. junija 2017 o o sprejetju sheme za reševanje banke Banco Popular Español razglasi za ničen;

               —

               v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU in členom 41(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah Enotnemu odboru za reševanje naloži, naj tožeči stranki izplača odškodnino za nastalo škodo, katere točna višina bo določena, ko ji bodo predložene vse zahtevane informacije, in zlasti osnutek poročila družbe Deloitte in informacije, ki jih pripravijo neodvisni strokovnjaki v skladu z Uredbo (EU) št. 806/2014 in dostop do katerih zahteva tožeča stranka;

               —

               v skladu z določbami členov 133 in 134 Poslovnika Splošnega sodišča Enotnemu odboru naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevah Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/ Enotni odbor za reševanje (T-478/17), Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje (T-481/17), Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-482/17), García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-483/17), Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje (T-484/17), Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-497/17) ter Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisión y Junta Única de Resolución (T-498/17).


title: Zadeva C-523/17 P: Pritožba, ki jo je družba L'Oréal vložila 30. avgusta 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 26. junija 2017 v zadevi T-180/16, L'Oréal/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               11.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 424/18

         Pritožba, ki jo je družba L'Oréal vložila 30. avgusta 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 26. junija 2017 v zadevi T-180/16, L'Oréal/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   (Zadeva C-523/17 P)
   (2017/C 424/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: L'Oréal (zastopnika: T. de Haan, P. Péters, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Guinot

      Predlogi

               —

               razveljavitev sklepa Splošnega sodišča Evropske unije z dne 26. junija 2017 v zadevi T-180/16, EU:T:2017:451;

               —

               vrnitev zadeve Splošnemu sodišču Evropske unije v razsojanje in

               —

               pridržanje odločitve o stroških; podredno, naložitev stroškov, ki so pritožnici nastali v pritožbenem postopku in v postopku na prvi stopnji, Uradu.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica meni, da je Splošno sodišče izkrivilo dejstva in trditve, ki jih mu jih je predložila, in kršilo člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009. (1)

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 78, str. 1).


title: Zadeva T-331/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2017 – Hello Media Group/EUIPO – Hola (#hello media group) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije #hello media group — Prejšnji figurativna in besedna znamka Evropske unije HELLO! — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (ki je postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               11.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 424/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. oktobra 2017 – Hello Media Group/EUIPO – Hola (#hello media group)
   (Zadeva T-331/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije #hello media group - Prejšnji figurativna in besedna znamka Evropske unije HELLO! - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (ki je postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2017/C 424/44)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hello Media Group, SL (Madrid, Španija), ki ji je bilo dovoljeno, da nadomesti Hello Media, SL (zastopnica: A. Alejos Cutuli, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Hola, SL (Madrid) (zastopnik: F. Arroyo Álvarez de Toledo, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe EUIPO z dne 21. aprila 2016 (zadeva R 2012/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Hola in Hello Media.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Hello Media Group, SL, se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 296, 16.8.2016.


title: Zadeva C-534/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 11. septembra 2017 – Ursula Kaufmann in Viktor Schay/TUIFly GmbH

text:
               11.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 424/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 11. septembra 2017 – Ursula Kaufmann in Viktor Schay/TUIFly GmbH
   (Zadeva C-534/17)
   (2017/C 424/30)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Ursula Kaufmann in Viktor Schay

      Tožena stranka: TUIFly GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 (1) v povezavi z uvodno izjavo 15 te uredbe treba razlagati tako, da je dejanski letalski prevoznik obveznosti plačila odškodnine zaradi izrednih razmer oproščen le takrat, kadar so take razmere nastopile šele na dan leta, ali pa lahko tudi izredne razmere, ki so nastopile že dan pred letom, upravičijo odpoved ali veliko zamudo leta, opravljenega naslednjega dne?

               2.

               Če lahko tudi izredne razmere, ki so nastopile prejšnjega dne, upravičijo odpoved ali veliko zamudo leta, opravljenega naslednjega dne, ali je treba člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 razlagati tako, da je letalski prevoznik v okviru ustreznih ukrepov, ki jih mora sprejeti, da bi se izognil izrednim razmeram, obvezan že vnaprej sprejeti primerne ukrepe za ustrezne primere in imeti na svojem domačem letališču v vsakem primeru na razpolago nadomestna letala v primernem obsegu?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1).


title: Zadeva T-727/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. februarja 2018 – Repower/EUIPO – repowermap.org (REPOWER) (Znamka Evropske unije — Odločba odbora za pritožbe o razveljavitvi prejšnje odločbe — Člen 80 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 103 Uredbe (EU) 2017/1001) — Splošno pravno načelo, ki dovoljuje umik nezakonitega upravnega akta)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. februarja 2018 – Repower/EUIPO – repowermap.org (REPOWER)
   (Zadeva T-727/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Odločba odbora za pritožbe o razveljavitvi prejšnje odločbe - Člen 80 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 103 Uredbe (EU) 2017/1001) - Splošno pravno načelo, ki dovoljuje umik nezakonitega upravnega akta))
   (2018/C 123/23)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Repower AG (Brusio, Švica) (zastopnika: R. Kunz-Hallstein in H. P. Kunz-Hallstein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: repowermap.org (Bern, Švica) (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. avgusta 2016 (zadeva R 2311/2014-5 (REV)) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama repowermap.org in Repower.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosi svoje stroške in stroške, ki so nastali družbama Repower AG in repowermap.org.

      (1)  UL C 462, 12.12.2016.


title: Zadeva C-703/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Wien (Avstrija) 15. decembra 2017 – Adelheid Krah/Universität Wien

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Wien (Avstrija) 15. decembra 2017 – Adelheid Krah/Universität Wien
   (Zadeva C-703/17)
   (2018/C 123/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Adelheid Krah

      Nasprotna stranka: Universität Wien

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Prvo vprašanje:
   Ali je treba pravo Unije, zlasti člen 45 PDEU, člen 7(1) Uredbe (EU) št. 492/2011 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji ter člena 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, po kateri se s strokovnega vidika upoštevna prejšnja obdobja zaposlitve člana pedagoškega osebja univerze na Dunaju, ne glede na to, ali gre za obdobja zaposlitve na univerzi na Dunaju ali na drugih domačih ali tujih univerzah ali v primerljivih ustanovah, upoštevajo le do skupne dobe treh oziroma štirih let?
   Drugo vprašanje:
   Ali je sistem nagrajevanja, ki ne določa polnega upoštevanja s strokovnega vidika upoštevnih prejšnjih obdobij zaposlitve, hkrati pa z dobo zaposlitve pri istem delodajalcu povezuje višjo plačo, v nasprotju s prostim gibanjem delavcev iz člena 45(2) PDEU in člena 7(1) Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji?

      (1)  UL 2011, L 141, str. 1.


title: Sodba Sodišča z dne 21. decembra 2017 v zadevi E-5/17 – Merck Sharp & Dohme Corp. proti Islandskemu patentnemu uradu (Einkaleyfastofan) (Uredba (EGS) št. 1768/92 – Zdravila – Dodatni varstveni certifikat – Certifikat negativnega trajanja)

text:
               12.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/3

         SODBA SODIŠČA
   z dne 21. decembra 2017
   v zadevi E-5/17
   Merck Sharp & Dohme Corp. proti Islandskemu patentnemu uradu (Einkaleyfastofan)

      (Uredba (EGS) št. 1768/92 – Zdravila – Dodatni varstveni certifikat – Certifikat negativnega trajanja)

   (2018/C 130/03)
   V zadevi E-5/17, Merck Sharp & Dohme Corp. proti Islandskemu patentnemu uradu (Einkaleyfastofan) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Vrhovno sodišče Islandije (Hæstiréttur Íslands) v zvezi z razlago Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila – je Sodišče v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 21. decembra 2017 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
   Uredba (EGS) št. 1768/92 dovoljuje izdajo dodatnega varstvenega certifikata, če je med datumom, ko je bila vložena prijava za osnovni patent, in datumom prvega dovoljenja za promet v EGP manj kot pet let. Na to ne vpliva dejstvo, da Sklep Skupnega odbora o vključitvi Uredbe (ES) št. 1901/2006 in Uredbe (ES) št. 469/2009 v Sporazum EGP še ni začel veljati.


title: Zadeva T-97/18: Tožba, vložena 16. februarja 2018 – DeepMind Technologies/EUIPO (STREAMS)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/33

         Tožba, vložena 16. februarja 2018 – DeepMind Technologies/EUIPO (STREAMS)
   (Zadeva T-97/18)
   (2018/C 134/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DeepMind Technologies Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert in G. Lodge, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „STREAMS“ – zahteva za registracijo št. 15166 176

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. novembra 2017 v zadevi R 35/2017-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo spremeni, ker je z njo kršen člen 7 Uredbe št. 2017/1001, podredno;

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi na isti podlagi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7 Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-103/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – Jessica Porras Guisado/Bankia SA in drugi (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 92/85/EGS — Ukrepi za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo — Člen 2(a) — Člen 10, točke od 1 do 3 — Prepoved odpusta delavke v obdobju od začetka nosečnosti do konca porodniškega dopusta — Področje uporabe — Izjemen primer, ki ni povezan s stanjem zadevne delavke — Direktiva 98/59/ES — Kolektivni odpusti — Člen 1(1)(a) — Razlogi, ki niso povezani s posameznimi delavci — Noseča delavka, ki je bila odpuščena v okviru postopka kolektivnega odpusta — Obrazložitev odpusta — Prednost pri ohranitvi delovnega mesta delavke — Prednost pri prezaposlitvi)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – Jessica Porras Guisado/Bankia SA in drugi
   (Zadeva C-103/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 92/85/EGS - Ukrepi za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo - Člen 2(a) - Člen 10, točke od 1 do 3 - Prepoved odpusta delavke v obdobju od začetka nosečnosti do konca porodniškega dopusta - Področje uporabe - Izjemen primer, ki ni povezan s stanjem zadevne delavke - Direktiva 98/59/ES - Kolektivni odpusti - Člen 1(1)(a) - Razlogi, ki niso povezani s posameznimi delavci - Noseča delavka, ki je bila odpuščena v okviru postopka kolektivnega odpusta - Obrazložitev odpusta - Prednost pri ohranitvi delovnega mesta delavke - Prednost pri prezaposlitvi))
   (2018/C 134/04)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jessica Porras Guisado

      Tožene stranke: Bankia SA, Sección Sindical de Bankia de CCOO, Sección Sindical de Bankia de UGT, Sección Sindical de Bankia de ACCAM, Sección Sindical de Bankia de SATE, Sección Sindical de Bankia de CSICA, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      ob udeležbi: Ministerio Fiscal

      Izrek

               1.

               Člen 10, točka 1, Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki omogoča odpust noseče delavke zaradi kolektivnega odpusta v smislu člena 1, točka 1(a), Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti.

               2.

               Člen 10, točka 2, Direktive 92/85 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki delodajalcu omogoča, da odpusti nosečo delavko v okviru kolektivnega odpusta, ne da bi jo obvestil o drugih razlogih od tistih, na katerih temelji ta kolektivni odpust, če se navedejo objektivna merila, uporabljena pri določitvi delavcev, ki jih je treba odpustiti.

               3.

               Člen 10, točka 1, Direktive 92/85 je treba razlagati tako, da ta določba nasprotuje nacionalni ureditvi, ki načeloma preventivno ne prepoveduje odpusta noseče delavke ali delavke, ki je pred kratkim rodila ali doji, in ki iz naslova povračila škode določa le, da je ta odpust ničen, če ni zakonit.

               4.

               Člen 10, točka 1, Direktive 92/85 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki v okviru kolektivnega odpusta v smislu Direktive 98/59 ne določa niti prednosti pri ohranitvi delovnih mest niti prednosti pri prezaposlitvi, ki bi pred tem odpustom veljala, za noseče delavke in delavke, ki so pred kratkim rodile ali dojijo, vendar ne da bi bila izključena možnost držav članic, da zagotovijo večje varstvo za noseče delavke in delavke, ki so pred kratkim rodile ali dojijo.

      (1)  UL C 165, 10.5.2016.


title: Zadeva C-658/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Poljska) 24. novembra 2017 r – WB

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Poljska) 24. novembra 2017 r – WB
   (Zadeva C-658/17)
   (2018/C 134/16)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

      Stranka v postopku v glavni stvari

   WB

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 46(3)(b) v povezavi s členom 39(2) Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju (1) razlagati tako, da je izdaja dokazila o odločbi v dedni zadevi, katerega vzorec je v Prilogi 1 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1329/2014 z dne 9. decembra 2014 o obrazcih iz Uredbe (EU) št. 650/2012, (2) dopustna tudi v zvezi z odločbami, s katerimi je potrjen status dediča, vendar ki niso (niti deloma) izvršljive?

               2.

               Ali je treba člen 3(1)(g) Uredbe št. 650/2012 razlagati tako, da pomeni zapis o potrditvi dedovanja, ki ga notar sestavi na podlagi nesporne zahteve vseh udeležencev postopka potrditve in ki ima pravne učinke pravnomočnega sodnega sklepa o pridobitvi dediščine – kakršen je zapis o potrditvi dedovanja, ki ga sestavi poljski notar – odločbo v smislu te določbe?
               Zatorej:
               ali je treba člen 3(2), prvi stavek, Uredbe št. 650/2012 razlagati tako, da je treba notarja, ki sestavi tovrsten zapis o potrditvi dedovanja, šteti za sodišče v smislu zadnjenavedene določbe?

               3.

               Ali je treba člen 3(2), drugi stavek, Uredbe št. 650/2012 razlagati tako, da je obvestitev, ki jo država članica opravi v skladu s členom 79 Uredbe, zgolj informativna in ni pogoj za to, da se pravnega strokovnjaka, pristojnega za dedne zadeve, ki izvaja sodno funkcijo, šteje za sodišče v smislu člena 3(2), prvi stavek, Uredbe, če izpolnjuje vse pogoje iz zadnjenavedene določbe?

               4.

               Če je odgovor na vprašanja 1, 2 ali 3 nikalen:
               Ali je treba člen 3(1)(i) Uredbe št. 650/2012 razumeti tako, da je zaradi ugotovitve, da pomeni nacionalni postopkovni instrument, s katerim se potrdi status dediča, kakršen je poljski zapis o potrditvi dedovanja, odločbo v smislu člena 3(1)(g) Uredbe št. 650/2012, izključena ugotovitev, da pomeni javno listino?

               5.

               Če je odgovor na vprašanje 4 pritrdilen:
               Ali je treba člen 3(1)(i) Uredbe št. 650/2012 razlagati tako, da pomeni zapis o potrditvi dedovanja, ki ga notar sestavi na podlagi nesporne zahteve vseh udeležencev postopka potrditve, – kakršen je zapis o potrditvi dedovanja, ki ga sestavi poljski notar – javno listino v smislu te določbe?

      (1)  UL 2012, L 201, str. 107.

      (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1329/2014 z dne 9. decembra 2014 o obrazcih iz Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju (UL 2014, L 359, str. 302).


title: Zadeva C-326/16 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. februarja 2018 – LL/Evropski parlament (Pritožba — Ničnostna tožba — Člen 263, šesti odstavek, PDEU — Dopustnost — Rok za vložitev tožbe — Računanje — Nekdanji poslanec Evropskega parlamenta — Odločba o vračilu nadomestila za parlamentarno pomoč — Izvedbeni ukrepi v zvezi s Statutom poslancev Parlamenta — Člen 72 — Pritožbeni postopek v Parlamentu — Uradno obvestilo o odločbi, ki posega v položaj — Priporočena pisemska pošiljka, ki je naslovnik ni prevzel)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. februarja 2018 – LL/Evropski parlament
   (Zadeva C-326/16 P) (1)

   ((Pritožba - Ničnostna tožba - Člen 263, šesti odstavek, PDEU - Dopustnost - Rok za vložitev tožbe - Računanje - Nekdanji poslanec Evropskega parlamenta - Odločba o vračilu nadomestila za parlamentarno pomoč - Izvedbeni ukrepi v zvezi s Statutom poslancev Parlamenta - Člen 72 - Pritožbeni postopek v Parlamentu - Uradno obvestilo o odločbi, ki posega v položaj - Priporočena pisemska pošiljka, ki je naslovnik ni prevzel))
   (2018/C 134/05)
   Jezik postopka: litovščina

      Stranki

      Pritožnik: LL (zastopnik: J. Petrulionis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopnika: G. Corstens in S. Toliušis, agenta)

      Izrek

               1.

               Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 19. aprila 2016, LL/Parlament (T 615/15, neobjavljen, EU:T:2016:432), se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, ki naj o njej vsebinsko odloči.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 343, 19.9.2016.


title: Zadeva T-764/17: Tožba, vložena 22. novembra 2017 – Autoridad Portuaria de Vigo/Komisija

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/21

         Tožba, vložena 22. novembra 2017 – Autoridad Portuaria de Vigo/Komisija
   (Zadeva T-764/17)
   (2018/C 134/29)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Autoridad Portuaria de Vigo (Vigo, Španija) (zastopnik: J. Costas Alonso, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Popravek Uredbe (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o posebnih higienskih pravilih za živila živalskega izvora (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 14) (popravek v UL 2004, L 226, str. 22), objavljen v
                     Uradnem listu Evropske unije, L 243, z dne 23. septembra 2017, razglasi za ničen;

               —

               Popravek Uredbe (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o posebnih higienskih pravilih za živila živalskega izvora (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 14) (popravek v UL 2004, L 226, str. 22), objavljen v
                     Uradnem listu Evropske unije, L 243, z dne 21. septembra 2017, razglasi za ničen.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da:

               1.

               pritegne pozornost dejstvo, da je Komisija implicitno privolila v to, da države članice v konkretnih primerih, kot so zabojniki z zmrznjenimi ribiškimi proizvodi s poreklom iz Kitajske, različno uporabljajo pravila na področju uvoza živil živalskega izvora;

               2.

               se glavna težava, ki je bila ugotovljena, nanaša na uvoz živil živalskega izvora in zahtevo po tako imenovanem „dvojnem seznamu“ ladij, ki dostavljajo subjektom v tretjih državah;

               3.

               sme subjekt, ki je vključen v živilsko podjetje, ki uvaža živila živalskega izvora s poreklom zunaj Evropske unije, uvoziti ribiške proizvode iz tretje države zgolj, če sta ta država, od koder se pošlje proizvod, in subjekt, od katerega izvira proizvod in v katerem je bil ta proizvod pridobljen ali pripravljen, na seznamu.


title: Zadeva T-98/18: Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Multifit Tiernahrungs/EUIPO (MULTIFIT)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/33

         Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Multifit Tiernahrungs/EUIPO (MULTIFIT)
   (Zadeva T-98/18)
   (2018/C 134/48)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Nemčija) (zastopnika: N. Weber in L. Thiel, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: zahteva za registracijo besedne znamke Evropske unije MULTIFIT – prijava št. 15 996 291

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 15. novembra 2017 v zadevi R 846/2017-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-99/18: Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Stamatopoulos/ENISA

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/34

         Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Stamatopoulos/ENISA
   (Zadeva T-99/18)
   (2018/C 134/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grigorios Stamatopoulos (Atene, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: European Union Agency for Network and Information Security (ENISA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo kadrovske službe ENISA z dne 25. julija 2017, s katero je bila zavrnjena prijava tožeče stranke za delovno mesto vodje enote za finance in javna naročila pri ENISA, ki je bilo objavljeno v razpisu prostega delovnega mesta „ENISA-TA16-AD-2017-03“, razglasi za nično, pri čemer naj navedena agencija oceno prijave tožeče stranke transparentno ponovi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo tožeči stranki, ki jo je ta utrpela zaradi nezakonitosti izpodbijanega akta, v višini najmanj pet tisoč (5 000) EUR, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Tožeča stranka s prvim tožbenim razlogom trdi, da izpodbijani akt krši dolžnost obrazložitve, ki jo ima tožena stranka, saj zavrnitev prijave ni zadostno obrazložena. Čeprav je ENISA tožeči stranki posredovala njen rezultat za vsako izbirno merilo in njen skupni rezultat, je ocena vseh kandidatov temeljila na primerjavi, tako da so točke, dodeljene vsakemu kandidatu, izhajale iz take primerjalne analize. Tožeča stranka tako trdi, da glede na to, da ENISA s tem, da ji ni posredovala posamičnih razlogov za točke, ki so ji bile dodeljene na podlagi vsakega merila, vključno s primerjalnimi prednostmi uspešnih kandidatov, ki so napredovali v naslednjo fazo intervjujev in testov, ni navedla zadostne obrazložitve, ki bi tožeči stranki omogočila oceno, ali je akt, ki je zanjo neugoden, utemeljen in ali je primerno začeti postopek pred Splošnim sodiščem, Splošnemu sodišču pa presojo zakonitosti tega akta.

               2.

               Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom trdi, da je bila pri oceni njenih sposobnosti, ki jo je opravila izbirna komisija, storjena očitna napaka pri presoji, zlasti pri oceni teh izbirnih meril: „zelo dobre organizacijske sposobnosti, natančnost ter sposobnost analiziranja, združevanja in povzemanja zapletenih finančnih informacij“; „odlične pogajalske sposobnosti in sposobnosti reševanja problemov“; „jasna sposobnost upravljanja z ljudmi in konflikti“; „dobre ustne in pisne komunikacijske sposobnosti v angleščini“; ter „sposobnost ohranjanja učinkovitost ob veliki količini dela in trajnega spoštovanja rokov, ne glede na spremembe delovnega okolja“.

               3.

               Tožeča stranka s tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da izpodbijani akt krši načelo enakega obravnavanja in transparentnosti. Izbirna komisija je prag za napredovanje kandidatov v naslednji krog intervjujev in testov namreč določila arbitražno in nezakonito. Tožeča stranka trdi, da razpis prostega delovnega mesta ni vseboval nobenega pogoja glede tega, kdaj bo določen prag in katero merilo bo izbirna komisija upoštevala pri njegovi določitvi. Izbirna komisija tako ni nikoli predložila nobene obrazložitve glede tega, kako je določila višino praga, in je ta prag kandidatom posredovala šele po izvedbi ocene.

               4.

               Nazadnje, tožeča stranka glede na navedene nezakonitosti zahteva odškodnino za nematerialno škodo, ki jo je utrpela zaradi sodelovanja pri izkrivljenem in nezakonitem postopku ter zaradi nezadostne obrazložitve njene zavrnitve, kar je mogoče razumeti zgolj kot popolno nespoštovanje nje in njene pravice do pravičnega upravnega postopka.


title: Zadeva T-77/18: Tožba, vložena 12. februarja 2018 – VE/ESMA

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/26

         Tožba, vložena 12. februarja 2018 – VE/ESMA
   (Zadeva T-77/18)
   (2018/C 134/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VE (zastopnici: L. Levi in N. Flandin, odvetnici)

      Tožena stranka: Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

               —

               ocenjevalno poročilo glede tožeče stranke za leto 2016 razglasi za nično v delu, v katerem je bila delovna uspešnost tožeče stranke ocenjena za „nezadovoljivo“;

               —

               hkrati, če je potrebno, za nično razglasi odločbo ESMA z dne 6. novembra 2017, s katero je bila pritožba tožeče stranke zavrnjena;

               —

               naloži odškodnino za moralno škodo, ki je nastala tožeči stranki, ex aequo et bono ocenjeno na 10 000 EUR; in

               —

               naloži plačilo vseh stroškov, ki so njenim zastopnikom nastali s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje nezakonitost, do katere naj bi prišlo, ker je ESMA sprejel navodila za ocenjevanje, ne da bi jih prej posredoval Odboru uslužbencev v skladu s členom 110 Kadrovskih predpisov.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 43(1) Kadrovskih predpisov in navodil za ocenjevanje, saj naj bi tožena stranka storila več očitnih napak pri presoji:

                           —

                           očitne napake pri presoji glede glavnih nalog tožeče stranke, kar zadeva merila „učinkovitost“, „sposobnosti“ in „ravnanje“; in

                           —

                           napake pri presoji, ki jih je tožena stranka storila v zvezi z drugimi nalogami tožeče stranke.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja, kar zadeva zdravstvene težave tožeče stranke, odsotnost navodil tožeči stranki, neugodne delovne pogoje in odsotnost ustreznih izobraževanj.