title: Zadeva C-579/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad von Beroep (Nizozemska) 15. novembra 2013 – S. J. Pinegar proti Commissie Sociale Zekerheid Breda, Z. Simunic proti College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad von Beroep (Nizozemska) 15. novembra 2013 – S. J. Pinegar proti Commissie Sociale Zekerheid Breda, Z. Simunic proti College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen
   (Zadeva C-579/13)
   2014/C 24/14
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad von Beroep

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: P.

      Tožena stranka: Commissie Sociale Zekerheid Breda
   in

      Tožeča stranka: S.

      Tožena stranka: College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba smisel in namen Direktive 2003/109/ES (1) oziroma njena člena 5(2) in/ali 11(1) razlagati tako, da z njo ni združljivo, če se na podlagi nacionalne zakonodaje državljanom tretjih držav, ki imajo status rezidenta za daljši čas, naloži dolžnost integracije, ki je sankcionirana z globo?

               2.

               Ali je pri odgovoru na prvo vprašanje pomembno, ali je bila dolžnost integracije naložena pred pridobitvijo statusa rezidenta za daljši čas?

      (1)  Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 272).


title: Zadeva T-415/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Irish Music Rights Organisation proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Razdelitev geografskega trga — Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami — Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj — Dokaz — Domneva nedolžnosti)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Irish Music Rights Organisation proti Komisiji
   (Zadeva T-415/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razdelitev geografskega trga - Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami - Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj - Dokaz - Domneva nedolžnosti)
   2013/C 156/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Irish Music Rights Organisation Ltd (Dublin, Irska) (zastopnika: M. Favart, odvetnik, in D. Collins, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in J. Bourke, agenta)

      Intervenientki v podporo tožeče stranke: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francija) (zastopnika: J.-F. Bellis in K. Van Hove, odvetnika); in European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Švica) (zastopnika: D. Waelbroeck, odvetnik, in D. Slater, solicitor)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC).

      Izrek

               1.

               Člen 3 Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na Irish Music Rights Organisation Ltd.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva T-571/17: Tožba, vložena 22. avgusta 2017 – UG/Komisija

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/25

         Tožba, vložena 22. avgusta 2017 – UG/Komisija
   (Zadeva T-571/17)
   (2017/C 357/33)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: UG (zastopnika: M. Richard in P. Junqueira de Oliveira, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo Komisije z dne 18. maja 2017 (št. R/40/17) in vse odločbe, s katerimi je ta podprta, razglasi za nične;

               —

               odredi ponovno zaposlitev tožeče stranke;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo neizplačanih plač in odškodnino v višini 40 000 EUR;

               —

               razveljavi nezakonite odtegljaje od plač;

               —

               naloži povračilo zneska 6 818,81 EUR, ki je bil nezakonito odtegnjen od plač;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo celotnih stroškov in izdatkov ter povračilo odvetniških stroškov, ocenjenih na približno 10 000 EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do izjave, ker naj bi Komisija zgolj predhodni postopek pred odpustitvijo izvedla zgolj navidezno.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na materialne kršitve izpodbijane odločbe, ker naj bi bili razlogi, na katerih ta odločba temelji, netočni, nerealni in neresni.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na prekoračitev pristojnosti, ker naj bi Komisija tožečo stranko odpustila zaradi njenih sindikalnih dejavnosti in zaradi koriščenja starševskega dopusta.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 42 Kadrovskih predpisov za uradnike, člena 5.4 revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, kot izhaja iz Direktive Sveta 2010/18/EU z dne 8. marca 2010 o izvajanju revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, sklenjenega med BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP in ETUC, ter o razveljavitvi Direktive 96/34/ES (UL 2010, L 68, str. 13), člena 7 Direktive 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti – Skupna izjava Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije o zastopanosti zaposlenih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 219), ter Priloge IX Kadrovskih predpisov zaradi nespoštovanja disciplinskega postopka.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na nesorazmernost sankcije.


title: Zadeva C-25/05 P: Pritožba Augusta Storcka KG zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 10. novembra 2004 v zadevi August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), T-402/02, vloženi dne 26. januarja 2005 (faks: 24.01.05)

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/10

         Pritožba Augusta Storcka KG zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 10. novembra 2004 v zadevi August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), T-402/02, vloženi dne 26. januarja 2005 (faks: 24.01.05)
   (Zadeva C-25/05 P)
   (2005/C 69/21)
   Jezik postopka: nemščina
   August Storck KG, ki ga zastopajo Ilse Rohr, Dr. Heidi Wrage-Molkenthin in Dr. Tim Reher, Rechtsanwälte, CMS Hasche Sigle, Stadtausbrücke 1-3, D-20355 Hamburg, je dne 26. januarja 2005 (faks: 24.01.05) pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 10. novembra 2004 v zadevi T-402/02, August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 10. novembra 2004 v zadevi T-402/02 (1);

               2.

               ugodi zahtevam, postavljenim na prvi stopnji in dokončno odloči o pravnem sporu, podredno, zadevo vrne Sodišču prve stopnje;

               3.

               UUNT-ju naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   1.   Kršitev člena 7(1) Uredbe št. 40/94
   Sodišče je bilo v pravni zmoti, ko je zahtevalo, da se znamka, za katero je bila zahtevana registracija, bistveno razlikuje od drugih primerljivih znamk v sektorju zadevnih proizvodov. Razlikovalni učinek znamke je treba oceniti kot takega, neodvisno od morebitnih podobnih znamk na trgu.
   Splošni interes ali zahteva po dostopnosti se prav tako ne upoštevata v okviru člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94. Monopolizacija znamke je kot taka s strani prava znamk zaželena. Indici o obstoju neupravičene monopolizacije ne obstajajo.
   Urad ni navedel drugih razlogov za zavrnitev registracije, v okviru katerih bi se lahko upošteval splošni interes, še posebej ne razlogov, predvidenih v členu št. 7(1)(d) do (j) Uredbe št. 40/94.
   Znamka, za katero je bila zahtevana registracija, ima izvirni razlikovalni učinek. Dejstvo, da potrošnik znamko pozna kot embalažo za bonbone ni ovira za to, da ima istočasno tudi funkcijo kazalca porekla. Barvna tridimenzionalna znamka je v vlogi signala in ponovnega prepoznanja, še posebno v primeru, ko ima potrošnik – kot v primeru trga sladkarij – veliko izbiro.
   2.   Kršitev člena 74(1), prvi stavek, Uredbe št. 40/94
   Urad bi moral, v nasprotju s prepričanjem Sodišča prve stopnje, ugotoviti in pojasniti, katere podobne ali identične znamke po njegovem mnenju obstajajo na trgu, če bi tako hotel utemeljiti zavrnitev registracije znamke. Urad svoje odločitve ne sme utemeljiti z dejstvi, s katerimi ne razpolaga in o katerih zgolj domneva. Če Urad meni – v nasprotju s prepričanjem tožeče stranke, - da je treba razlikovalni učinek znamke meriti na trgu obstoječih embalaž za bonbone, mora to situacijo na trgu opredeliti.
   3.   Kršitev člena 73 Uredbe št. 40/94
   Urad je utemeljil trditev, da znamka, za katero je bila zahtevana registracija nima dovolj razlikovalnega učinka, s sklicevanjem na podobno embalažo za bonbone, ki naj bi obstajala na trgu. Tožeča stranka ni imela možnosti, da bi izrazila stališče do teh embalaž za bonbone, ki naj bi se nahajale na trgu, ker jih Urad ni predložil.
   S tem je bila kršena njena pravica biti slišan.
   4.   Kršitev člena 7(3) Uredbe št. 40/94
   Znamka, za katero je bila zahtevana registracija, je vsaj na podlagi njene široke uporabe v ES pridobila razlikovalni učinek. Dokaze o prodanih količinah in izdatke za oglaševanje proizvodov, označenih z znamko, bi se moralo upoštevati tudi brez primerljivih številk o celotnemu trgu bonbonov, ki jih je predložil Urad.
   V nasprotju z mnenjem Urada in Sodišča prve stopnje, dokaza o obstoju razlikovalnega učinka, ki izhaja iz uporabe znamke, ni treba pridobiti za vse države ES. Zaradi cilja, da se ustvari enoten trg vseh držav članic ES se je treba ravnati po razširjenosti in poznavanju registriranih znamk na ozemlju ES, brez upoštevanja nacionalnih meja. Zato dokazi o uporabi, ki jih je predložila tožeča stranka, zadostujejo za ugotovitev, da ima znamka v ES razlikovalni učinek.

      (1)  UL C 19, 22.1.2005.


title: Zadeva C-233/07: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 8. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Okolje – Direktiva 91/271/EGS – Čiščenje komunalne odpadne vode – Odločba 2001/720/ES – Odstopanje v zvezi s čiščenjem komunalne odpadne vode v aglomeraciji Costa de Estoril – Kršitev členov 2, 3 in 5 navedene odločbe)

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/7

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 8. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-233/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Odločba 2001/720/ES - Odstopanje v zvezi s čiščenjem komunalne odpadne vode v aglomeraciji Costa de Estoril - Kršitev členov 2, 3 in 5 navedene odločbe)
   (2008/C 158/10)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in P. Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Fernandes in M. J. Lois, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2, 3 in 5 Odločbe Komisije z dne 8. oktobra 2001, s katero se Portugalski dovoli odstopanje v zvezi s čiščenjem komunalne odpadne vode v aglomeraciji Costa de Estoril (UL L 269, str. 14).
   Izrek

               1)

               Portugalska republika, s tem da:

                           —

                           za odpadne komunalne vode iz aglomeracije Costa de Estoril pred izlitjem v morje med kopalno sezono ni določila vsaj naprednejšega primarnega čiščenja in dezinfekcije v skladu s členom 2 Odločbe Komisije 2001/720/ES z dne 8. oktobra 2001, s katero se Portugalski dovoli izjema v zvezi s čiščenjem komunalne odpadne vode v aglomeraciji Costa de Estoril,

                           —

                           za odpadne komunalne vode iz navedene aglomeracije pred izlitjem izven kopalne sezone ni določila vsaj primarnega čiščenja v skladu s členom 3 te odločbe in

                           —

                           je dovolila, da izpusti odpadne komunalne vode iz te aglomeracije poslabšajo okolje,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 3 in 5 navedene odločbe.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007.


title: Zadeva C-224/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bolzano (Italija) 19. junija 2009 — kazenski postopek zoper Martho Nussbaumer

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bolzano (Italija) 19. junija 2009 — kazenski postopek zoper Martho Nussbaumer
   (Zadeva C-224/09)
   2009/C 205/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bolzano

      Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

   Martha Nussbaumer

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali nacionalna zakonodaja, kakršna je zakonska uredba št. 81 z dne 9. aprila 2008, zlasti ureditev iz njenega člena 90(11), v delu, v katerem za zasebne projekte, za katere ni treba pridobiti gradbenega dovoljenja, določa odstopanje od obveznosti, ki je sicer naložena naročniku ali nadzorniku projekta, da za gradbišče, na katerem je navzočih več izvajalcev, imenuje koordinatorja za pripravljalno fazo projekta iz odstavka 3 te določbe, ne glede na presojo o naravi del in posebnih nevarnostih, ki so navedene v Prilogi II k Direktivi 92/57/EGS z dne 24. junija 1992, krši ureditev iz člena 3 te direktive (1)?

               2)

               Ali nacionalna zakonodaja, kakršna je zakonska uredba št. 81 z dne 9. aprila 2008, zlasti ureditev iz njenega člena 90(11), krši ureditev iz člena 3 Direktive 92/57/EGS z dne 24. junija 1992 v zvezi z obveznostjo naročnika ali nadzornika projekta, da v vsakem primeru imenuje koordinatorja za fazo izvajanja del na gradbišču ne glede na vrsto del, torej tudi če gre za zasebne projekte, za katere ni treba pridobiti gradbenega dovoljenja, ki pa lahko vključujejo posebne nevarnosti, navedene v Prilogi II k direktivi?

               3)

               Ali člen 90(11) zakonske uredbe št. 81 z dne 9. aprila 2008 v delu, v katerem določa obveznost koordinatorja za fazo izvajanja del, da za zasebne projekte, za katere ni treba pridobiti gradbenega dovoljenja, sestavi varnostni načrt samo takrat, kadar se v fazi izvajanja projekta izvajalcu, ki so mu bila dela sprva oddana, pridružijo dodatni izvajalci, krši člen 3 Direktive 92/57/EGS z dne 24. junija 1992, ki nalaga obveznost imenovanja koordinatorja za fazo izvajanja ne glede na vrsto del in ki izključuje možnost odstopanja od obveznosti sestave varnostnega ter zdravstvenega načrta, če gre za delo, ki vključuje posebne nevarnosti, navedene v Prilogi II k direktivi?

      (1)  UL L 245, str. 6.


title: Zadeva T-192/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2012 – Comité de défense de la viticulture charentaise proti Komisiji ( „Konkurenca — Odločba o zavrnitvi pritožbe — Neobstoj interesa Skupnosti — Obseg pritožbe — Pristojnost avtorja akta — Obveznost obrazložitve“ )

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2012 – Comité de défense de la viticulture charentaise proti Komisiji
   (Zadeva T-192/07) (1)

   (Konkurenca - Odločba o zavrnitvi pritožbe - Neobstoj interesa Skupnosti - Obseg pritožbe - Pristojnost avtorja akta - Obveznost obrazložitve)
   2012/C 126/21
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Comité de défense de la viticulture charentaise (Sainte-Sévère, Francija) (zastopnik: C.-E. Gudin, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Arbault in V. Bottka, nato V. Bottka. in L. Malferrari, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije SG-Greffe (2007) D/202076 z dne 3. aprila 2007, s katero je bila zavrnjena pritožba v zadevi z referenčno številko COMP/38.863/B2 MODEF v zvezi s kršitvami Pogodbe ES.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Comité de défense de la viticulture charentaise nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007.


title: Zadeva F-15/10: Tožba, vložena 26. februarja 2010 – Andres in drugi proti ECB

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/54

         Tožba, vložena 26. februarja 2010 – Andres in drugi proti ECB
   (Zadeva F-15/10)
   2010/C 134/91
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Carlos Andres in drugi (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: M. Vandenbussche in L. Levi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti plačilnih listov tožečih strank za junij 2009 ter poznejših in bodočih v delu, v katerem pomenijo izvedbo reforme pokojninskega sistema, ki je bila sprejeta 4. maja 2009. Povračilo škode, ki je nastala tožečim strankam.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Plačilni listi za junij 2009 v delu, v katerem ti za tožeče stranke pomenijo začetek izvajanja reforme pokojninskega sistema, ki jo je Svet ECB sprejel 4. maja 2009, naj se razglasijo za nične, enako tudi vsi poznejši in bodoči plačilni listi;

               —

               odločbe o zavrnitvi zahtev za notranjo upravno presojo („administrative review“) in ugovorov („grievance procedure“) z dne 28. avgusta in 17. decembra 2009 naj se, če je treba, razglasijo za nične;

               —

               zato naj se toženi stranki naloži plačilo razlike med plačilom in pokojnino, ki izhaja iz zgoraj omenjenega sklepa Sveta ECB z dne 4. maja 2009, in plačilom in pokojnino ob uporabi prejšnjega pokojninskega sistema; tej razliki pri plačilu in pokojnini je treba prišteti zamudne obresti za obdobje od 15. junija 2009 in, nadalje, od 15. vsak mesec, do popolnega poplačila, pri čemer naj bo ta obrestna mera enaka obrestni meri ECB, povečani za tri odstotne točke;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo škode in obresti za škodo, ki izvira iz izgube kupne moči, pri čemer začasno znaša ta škoda, ocenjena na podlagi načela ex aequo et bono, 1 % mesečnega plačila vsake tožeče stranke;

               —

               Evropski centralni banki naj se naloži plačilo škode.


title: Zadeva C-158/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – A, B, C, D/Minister van Buitenlandse Zaken (Predhodno odločanje — Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) — Posebni omejevalni ukrepi zoper nekatere osebe in organizacije v okviru boja proti terorizmu — Skupno stališče 2001/931/SZVP — Okvirni sklep 2002/475/PNZ — Uredba (ES) št. 2580/2001 — Člen 2(3) — Uvrstitev organizacije „Osvobodilni tigri tamilskega Eelama (LTTE)“ na seznam oseb, skupin in subjektov, vpletenih v teroristična dejanja — Vprašanje za predhodno odločanje, ki se nanaša na veljavnost te uvrstitve — Skladnost z mednarodnim humanitarnim pravom — Pojem „teroristično dejanje“ — Dejavnosti oboroženih sil v obdobju oboroženega spopada)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – A, B, C, D/Minister van Buitenlandse Zaken
   (Zadeva C-158/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Posebni omejevalni ukrepi zoper nekatere osebe in organizacije v okviru boja proti terorizmu - Skupno stališče 2001/931/SZVP - Okvirni sklep 2002/475/PNZ - Uredba (ES) št. 2580/2001 - Člen 2(3) - Uvrstitev organizacije „Osvobodilni tigri tamilskega Eelama (LTTE)“ na seznam oseb, skupin in subjektov, vpletenih v teroristična dejanja - Vprašanje za predhodno odločanje, ki se nanaša na veljavnost te uvrstitve - Skladnost z mednarodnim humanitarnim pravom - Pojem „teroristično dejanje“ - Dejavnosti oboroženih sil v obdobju oboroženega spopada))
   (2017/C 151/02)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: A, B, C, D

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Minister van Buitenlandse Zaken

      Izrek

               1.

               V smislu sodne prakse, ki temelji na sodbah z dne 9. marca 1994, TWD Textilwerke Deggendorf (C-188/92, EU:C:1994:90), in z dne 15. februarja 2001, Nachi Europe (C-239/99, EU:C:2001:101), ni očitno, da bi bile ničnostne tožbe – ki bi jih zoper Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 610/2010 z dne 12. julija 2010 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 in razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 1285/2009 ali zoper akte Unije, ki so bili sprejeti pred to izvedbeno uredbo in ki se nanašajo na uvrstitev subjekta „Osvobodilni tigri tamilskega Eelama (LTTE)“ na seznam iz člena 2(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu, pri Splošnem sodišču Evropske unije vložile osebe v položaju, kakršen je položaj pritožnikov iz postopka v glavni stvari – dopustne.

               2.

               Ker Skupno stališče Sveta 2001/931/SZVP z dne 27. decembra 2001 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu in Uredba št. 2580/2001 ne nasprotujeta temu, da dejavnosti oboroženih sil v obdobju oboroženega spopada v smislu mednarodnega humanitarnega prava pomenijo „teroristična dejanja“ v smislu teh aktov Unije, dejstvo, da dejavnosti subjekta „Osvobodilni tigri tamilskega Eelama (LTTE)“ lahko pomenijo te dejavnosti, ne vpliva na veljavnost Izvedbene uredbe št. 610/2010 in aktov Unije, ki so bili sprejeti pred to izvedbeno uredbo in ki se nanašajo na uvrstitev iz točke 1 tega izreka.

      (1)  UL C 194, 24.6.2016.


title: Zadeva C-32/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 28. januarja 2008 vložilo Juzgado de lo Mercantil n°  1 de Alicante (Španija) – Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA) proti Cul de Sac Espacio Creativo S.L. in Acierta Product & Position S.A.

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 28. januarja 2008 vložilo Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Španija) – Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA) proti Cul de Sac Espacio Creativo S.L. in Acierta Product & Position S.A.
   (Zadeva C-32/08)
   (2008/C 92/25)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)

      Tožena stranka: Cul de Sac Espacio Creativo S.L. in Acierta Product & Position S.A.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (1) razlagati tako, da se nanaša le na modele Skupnosti, ki se razvijejo v okviru delovnega razmerja, v katerem je oblikovalec vezan s pogodbo, za katero velja delovno pravo, ki vsebuje določbe o odvisnosti in o delu, opravljenem za tretjo osebo?

               2)

               Ali je treba izraza „zaposleni“ in „delodajalec“ iz člena 14(3) Uredbe št. 6/2002 razlagati široko, in sicer tako, da zajemata delovna razmerja ki se razlikujejo od tega, v okviru katerega se na podlagi pogodbe civilnega prava/trgovskega prava (in zato ne gre za odvisnost, delo, opravljeno za tretjo osebo in navado) oseba (oblikovalec) zaveže, da bo razvila model (oblikovanje) za drugega za določeno ceno, in je treba zato šteti, da pripada osebi, ki je dala naročilo, razen če pogodba določa drugače?

               3)

               Ali je treba v primeru nikalnega odgovora na drugo vprašanje, ker modeli, ki se razvijejo v okviru delovnega razmerja, in modeli, ki se ne razvijejo v okviru delovnega razmerja, predstavljajo drugačne dejanske okoliščine:

                           (a)

                           uporabiti splošno pravilo iz člena 14(1) Uredbe št. 6/2002 in je treba zato šteti, da pripadajo oblikovalcu, razen če so stranke v pogodbi določile drugače, ali

                           (b)

                           mora Sodišče za modele Skupnosti v skladu s členom 88(2) Uredbe št. 6/2002 uporabiti nacionalno pravo, ki ureja modele?

               4)

               Ali je v primeru, ko naj se uporabi nacionalno pravo, to mogoče, če to pravo (kot to velja v španskem pravu) modele, razvite v okviru delovnega razmerja (ki pripadajo delodajalcu, razen če pogodba določa drugače), izenačuje z modeli, razvitimi po naročilu (ki pripadajo osebi, ki je dala naročilo, razen če pogodba ne določa drugače)?

               5)

               Ali ne bi bila v primeru pritrdilnega odgovora na četrto vprašanje ta rešitev (da pripadajo osebi, ki je dala naročilo, razen če pogodba določa drugače) v nasprotju z nikalnim odgovorom na drugo vprašanje?

      (1)  UL L 3, str. 1.


title: Zadeva T-150/09: Tožba, vložena 10. aprila 2009 — Ningbo Yonghong Fasteners proti Svetu

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/53

         Tožba, vložena 10. aprila 2009 — Ningbo Yonghong Fasteners proti Svetu
   (Zadeva T-150/09)
   2009/C 141/109
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (zastopnika: F. Graafsma in J. Cornelis, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske naj se razglasi za nično; in

               —

               Svetu naj se naloži, da tožeči stranki povrne stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) na podlagi kršitve členov 2(7)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 384/96 (2) in na podlagi očitne zmote pri presoji dejanskega stanja zaradi zavrnitve zahtevka tožeče stranke za tržnogospodarsko obravnavo („TGO“).
   Tožeča stranka trdi, da Komisija ni sprejela odločbe v predpisanem roku na podlagi člena 2(7)(c), drugi odstavek, Uredbe (ES) št. 384/96. Zatrjuje, da je s sprejetjem odločbe TGO po prejemu vseh zahtevanih informacij iz protidampinškega vprašalnika Komisija kršila obveznost iz predhodno omenjene določbe, ki ima namen zagotoviti, da o vprašanju, ali proizvajalec izpolnjuje merila TGO, ni odločeno na podlagi njegovega vpliva na izračun dampinške marže.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je Svet storil očitno zmoto pri presoji, s tem ko je ugotovil, da stroški tožeče stranke za glavno surovino, tj. valjano žico iz jekla, niso bistveno odražali tržnih vrednosti, kot zahteva člen 2(7)(c) Uredbe (ES) št. 384/96. Trdi, da je do očitne zmote pri presoji Komisije in Sveta prišlo, ker nista skrbno in nepristransko preizkusila vseh ustreznih dokazov, kar predstavlja kršitev obveznosti potrebne skrbnosti in dobrega upravljanja.
   Končno, tožeča stranka trdi, da je razlaga Sveta člena 2(7)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 384/96 nedopustna in jo je zato treba obravnavati kot kršitev omenjene določbe. Dalje tožeča stranka trdi, da razlaga Sveta člena 2(7)(b)(c), ne samo, da ne upošteva dejstva, da je treba opraviti oceno TGO na ravni, ki je specifična za družbo, temveč tudi naloži nerazumno dokazno breme. Poleg tega, po mnenju tožeče stranke razlaga Sveta povzroči, da postane možnost prilagoditve proizvodnih stroškov, v skladu s členom 2(5) Uredbe (ES) št. 384/96, ki so zaradi posebne situacije na trgu izkrivljeni, odvečna in kot taka krši obveznost, da se določbe prava Skupnosti razlagajo skladno z njihovim sobesedilom in ciljem.

      (1)  UL 2009, L 29, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1).


title: Zadeva T-288/08: Tožba, vložena 25. julija 2008 – Cadila Healthcare Ltd proti UUNT (ZYDUS)

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/18

         Tožba, vložena 25. julija 2008 – Cadila Healthcare Ltd proti UUNT (ZYDUS)
   (Zadeva T-288/08)
   (2008/C 247/35)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, Indija) (zastopniki: S. Bailey, A. Juaristi in F. Potin, odvetniki)

      Tožena stranka:U rad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Novartis AG (Basel, Švica)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. maja 2008 v zadevi R 1092/2007-2 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naložijo stroški postopka, vključno s stroški, ki so nastali pred odborom za pritožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „ZYDUS“ za proizvode iz razredov 3, 5 in 10 – prijava št. 3 277 662.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Znamka Skupnosti št. 2 356 964 „ZIMBUS“ za proizvode iz razreda 5.

      Odločba oddelka za ugovore: Sprejetje ugovora za del izpodbijanih proizvodov.

      Odločba odbora za pritožbe: Delna zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Odbor za pritožbe je napačno presodil, da obstaja nevarnost zmede med prejšnjo znamko in prijavljeno znamko, pri čemer je kršil splošna načela prava znamk in zlasti člen 8(1)(b) Uredbe Sveta 40/94.


title: Zadeva C-208/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 5. maja 2015 – Stock ’94 Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 5. maja 2015 – Stock ’94 Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (Zadeva C-208/15)
   (2015/C 236/37)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stock ’94 Szolgáltató Zrt.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 1(2), člen 2(1)(a) in (c), člen 14(1), člen 24(1), člen 73, člen 78(b) in člen 135(1)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: Direktiva o DDV) treba razlagati tako, da dobava blaga in odobritev kreditov, ki se ju opravi na podlagi pogodbe med integracijskim povezovalcem in v integracijo vključenim proizvajalcem, štejeta za ločeni in neodvisni transakciji („distinct and independent“) z vidika obdavčitve z DDV, ali pa je zanju treba šteti, da tvorita enotno transakcijo („single“), pri čemer davčna osnova poleg plačila za dobavljeno blago vključuje tudi obresti na odobreno posojilo?

               2.

               Če je zadnjenavedena od teh razlag v skladu z Direktivo o DDV, ali se lahko Direktivo o DDV – v zvezi z enotno (single) transakcijo, ki vključuje dobavo blaga, ki je predmet DDV, in opravljanje storitve, ki je oproščeno DDV – razlaga tako, da je zadevna transakcija izjema od načela univerzalnosti DDV? V primeru pritrdilnega odgovora, kateri so pogoji, ki morajo biti izpolnjeni?

               3.

               Ali bi bil odgovor na prejšnja vprašanja drugačen – in če, kako – ob dejstvu, da lahko integracijski povezovalec na podlagi pogodbe v integracijo vključenemu proizvajalcu na zahtevo le-tega opravi dodatne storitve in/ali kupi njegove kmetijske proizvode?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-200/05: Tožba Michaela Cwika proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 12. maja 2005

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/32

         Tožba Michaela Cwika proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 12. maja 2005
   (Zadeva T-200/05)
   (2005/C 193/54)
   Jezik postopka: francoščina
   Michael Cwik, stanujoč v Tervurenu (Belgija), ki ga zastopa Nicolas Lhoëst, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 12. maja 2005 vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1)

               razglasi za nično odločbo generalnega direktorja DG ECFIN z dne 25. junija 2004, ki brez spremembe potrjuje karierno ocenjevalno poročilo (REC) tožeče stranke za obdobje od 1. januarja 2003 do 31. decembra 2003,

               2)

               kolikor je to potrebno, razglasi za nično odločbo Komisije z dne 24. januarja 2005, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke (R/970/04),

               3)

               toženi stranki naloži simbolično plačilo 1 EUR,

               4)

               toženi stranki naloži celotne stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka glede novega sistema ocenjevanja uradnikov, so podobni tistim iz zadeve T-96/04. Tožeča stranka zatrjuje tudi, da naj bi ta nov sistem uvajal zlorabo pooblastil, kolikor je dodeljeno število točk za delovno uspešnost pogojeno s predvidenimi napredovanji. Tožeča stranka končno doda, da naj bi sporno poročilo kršilo pooblastilo za odločanje po prostem preudarku.


title: Zadeva T-368/06: Tožba, vložena 8. decembra 2006 — Rath proti UUNT — Sanorell Pharma (Immunocell)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/29

         Tožba, vložena 8. decembra 2006 — Rath proti UUNT — Sanorell Pharma (Immunocell)
   (Zadeva T-368/06)
   (2007/C 56/58)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Matthias Rath (Cape Town, Južnoafriška republika) (zastopniki: S. Ziegler, Rechtsanwältin, C. Kleiner in F. Dehn, Rechtsanwälte)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sanorell Pharma GmbH & Co.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 3. oktobra 2006 naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Immunocell“ za blago in storitve iz razredov 5, 16 in 41 (prijava št. 1 065 903).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Sanorell Pharma GmbH & Co.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „IMMUNORELL“ za blago iz razreda 5 (Znamka Skupnosti št. 808 014), pri čemer je ugovor vložen zgolj zoper uvrstitev v razred 5.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi, pri čemer se registracija delno zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Izpodbijana odločba naj bi kršila člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj ne bi obstajala možnost zmede med nasprotujočima si znamkama.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva F-28/05: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 17. septembra 2009 – Callewaert proti Komisiji

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/82

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 17. septembra 2009 – Callewaert proti Komisiji
   (Zadeva F-28/05) (1)

   2010/C 24/158

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005, str. 29 (zadeva najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-192/05 in s sklepom z dne 15.12.2005 prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije).


title: Zadeva T-150/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. junija 2006 — Sahlstedt in drugi proti Komisiji ( Direktiva Sveta 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst — Odločba Komisije 2005/101/ES — Seznam območij, pomembnih za Skupnost, severne biogeografske regije — Ničnostna tožba — Nedopustnost )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/45

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. junija 2006 — Sahlstedt in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-150/05) (1)

   („Direktiva Sveta 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Odločba Komisije 2005/101/ES - Seznam območij, pomembnih za Skupnost, severne biogeografske regije - Ničnostna tožba - Nedopustnost“)
   (2006/C 224/96)
   Jezik postopka: finščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Markku Sahlstedt (Karkkila, Finska), Juha Kankkunen (Laukaa, Finska), Mikko Tanner (Vihti, Finska), Toini Tanner (Helsinki, Finska), Liisa Tanner (Helsinki), Eeva Jokinen (Helsinki), Aili Oksanen (Helsinki), Olli Tanner (Lohja, Finska), Leena Tanner (Helsinki), Aila Puttonen (Ristiina, Finska), Risto Tanner (Espoo, Finska), Tom Järvinen (Espoo), Runo K. Kurko, (Espoo), Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry (Helsinki) in MTK:n säätiö (Helsinki) (zastopnik: K. Marttinen, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. van Beek in M. Huttunen, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Republika Finska (zastopnika: A. Guimaraes-Purokoski in J. Himmanen, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2005/101/ES z dne 13. januarja 2005 o sprejetju, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS, seznama območij, pomembnih za Skupnost, severne biogeografske regije (UL L 40, str. 1).
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Tožeče stranke nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Republika Finska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva C-317/10 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. junija 2011 – Union Investment Privatfonds GmbH proti UniCredito Italiano SpA, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Besedni znamki UNIWEB in UniCredit Wealth Management — Ugovor imetnika nacionalnih besednih znamk UNIFONDS in UNIRAK ter nacionalne figurativne znamke UNIZINS — Presoja verjetnosti zmede — Verjetnost povezovanja — Serija ali družina znamk)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. junija 2011 – Union Investment Privatfonds GmbH proti UniCredito Italiano SpA, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-317/10 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Besedni znamki UNIWEB in UniCredit Wealth Management - Ugovor imetnika nacionalnih besednih znamk UNIFONDS in UNIRAK ter nacionalne figurativne znamke UNIZINS - Presoja verjetnosti zmede - Verjetnost povezovanja - Serija ali družina znamk)
   2011/C 232/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Union Investment Privatfonds GmbH (zastopnika: J. Zindel in C. Schmid, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: UniCredito Italiano SpA (zastopnik: G. Floridia, odvetnik), Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2010 v zadevi UniCredito Italiano proti UUNT in Union Investment Privatfonds (združeni zadevi T-303/06 in T-337/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo predloge družbe Union Investisment Privatfonds GmbH v zvezi s tožbama, vloženima zoper odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. septembra 2006 (združeni zadevi R 196/2005-2 in R 211/2005-2) in z dne 25. septembra 2006 (združeni zadevi R 456/2005-2 in R 502/2005-2) glede postopkov z ugovorom med Union Investment Privatfonds GmbH in UniCredito Italiano SpA.

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 27. aprila 2010 v združenih zadevah UniCredito Italiano proti UUNT – Union Investment Privatfonds (UNIWEB) (T-303/06 in T-337/06) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 146, 11.9.2010.


title: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 10. novembra 2004 v zadevi T-316/04 R Wam SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državne pomoči — Posojila po znižani obrestni meri, s katerimi se podjetju omogoči vzpostavitev v določenih tretjih državah — Obveznost povračila — Začasna odredba — Odložitev izvršitve — Nujnost — Odsotnost)

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/22

      SKLEP PREDSEDNIKA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. novembra 2004
   v zadevi T-316/04 R Wam SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Državne pomoči - Posojila po znižani obrestni meri, s katerimi se podjetju omogoči vzpostavitev v določenih tretjih državah - Obveznost povračila - Začasna odredba - Odložitev izvršitve - Nujnost - Odsotnost)
   (2005/C 31/44)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-316/04 R Wam SpA, s sedežem v Cavezzu di Modena (Italija), ki jo zastopa E. Giliani, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in E. Righini, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi predloga za odložitev izvršitve Odločbe Komisije z dne 19. maja 2004 [K(2004) 1812 končno] o državni pomoči C 4/2003 (prej NN 102/2002), je predsednik Sodišča prve stopnje dne 10. novembra 2004 sprejel sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-28/08 P: Pritožba, ki jo je Komisija Evropskih skupnosti vložila 24. januarja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 8. novembra 2007 v zadevi T-194/04, Komisija Evropskih skupnosti proti The Bavarian Lager Co. Ltd, European Data Protection Supervisor (EDPS)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/21

         Pritožba, ki jo je Komisija Evropskih skupnosti vložila 24. januarja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 8. novembra 2007 v zadevi T-194/04, Komisija Evropskih skupnosti proti The Bavarian Lager Co. Ltd, European Data Protection Supervisor (EDPS)
   (Zadeva C-28/08 P)
   (2008/C 79/36)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Docksey in P. Aalto, zastopnika)

      Drugi stranki v postopku: The Bavarian Lager Co. Ltd, European Data Protection Supervisor
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica Sodišču predlaga:

               —

               naj izpodbijano sodbo Sodišča prve stopnje v celoti razglasi za nično;

               —

               naj dokončno odloči v sporu glede točk, ki so predmet te pritožbe;

               —

               in naj tožeči stranki v zadevi T-194/04 naloži plačilo stroškov, ki so Komisiji nastali zaradi te zadeve in zaradi te pritožbe oziroma, če glede pritožbe ne odloči v prid Komisije, naj tej tožeči stranki naloži plačilo polovice stroškov tožeče stranke v zadevi T-194/04, ki izhajajo iz te zadeve.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta pritožba se nanaša na razlago izjem glede varstva zasebnosti in varstva podatkov, ter glede preiskovalnih ravnanj, določenih v členih 4(1)(b) in 4(2), druga alinea, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (1).
   Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da člena 8(b) Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (2) ni mogoče uporabiti v primeru obdelave osebnih podatkov iz dokumentov, ki jih ima institucija, in za katere velja Uredba 1049/2001. Vendar nobena določba iz Uredbe 45/2001 ali iz Uredbe 1049/2001 ne zahteva oziroma ne dovoljuje, da bi se ta določba umaknila zato, da bi imelo pravilo iz Uredbe 1049/2001 učinek. Sodišče prve stopnje je torej z razlago člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 v smislu, da naj bi določal, da se ne uporabi določbe prava Skupnosti, napačno uporabilo pravo.
   Drugič, Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da bi morali biti osebni podatki v dokumentih, kljub posebnemu sklicevanju v členu 4(1)(b) na zakonodajo Skupnosti glede varstva podatkov, dostopni javnosti na podlagi Uredbe 1049/2001, razen v primerih, ko gre za očitno ogrožanje varstva pravice do zasebnosti in posameznikove integritete.
   Sodišče prve stopnje je z omejevanjem obsega izjeme iz člena 4(1)(b) na take primere uporabilo ozko razlago te izjeme, ki dodatnemu pogoju v drugem delu te izjeme („zlasti v skladu z zakonodajo Skupnosti glede varstva podatkov“) jemlje njegov polni učinek. To sodišče je z omejevanjem navedene izjeme, s tem ko je izločilo zakonodajo Skupnosti o varstvu osebnih podatkov iz njenega področja uporabe v primeru, ko gre za zahteve po dostopu do osebnih podatkov, ki se nahajajo v nekem dokumentu, napačno uporabilo pravo.
   Tretjič, Sodišče prve stopnje je uporabilo tako razlago izjeme v zvezi z varstvom „preiskovalnih ravnanj“, ki povzroči dvom glede sposobnosti Komisije, da učinkovito izvršuje svoje naloge, ker naj bi se ta oprla na podatke, ki jih je zaupno pridobila od tretjih strank, da bi si z njimi pomagala pri preiskavi.
   Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ko je izjemo glede preiskovalnih ravnanj iz člena 4(2), tretja alinea, Uredbe 1049/2001, razlagalo v smislu, da Komisija ne more zagotoviti niti zaupnosti, obljubljene med svojo preiskavo navedene kršitve prava Skupnosti, niti spoštovanja takih zagotovil v prihodnje.
   Nazadnje se je Komisija pritožila glede stroškov.

      (1)  UL L 145, str. 43.

      (2)  UL L 8, 12.1.2001, str. 1.


title: Zadeva T-263/09: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2009 – Mannatech proti UUNT (BOUNCEBACK)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/39

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2009 – Mannatech proti UUNT (BOUNCEBACK)
   (Zadeva T-263/09) (1)

   2010/C 11/75

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009.


title: Zadeva T-398/05 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne  4. aprila 2006  — Tesoka proti EUROFOUND-u ( Postopek za izdajo začasne odredbe — Ustavitev postopka )

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/40

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 4. aprila 2006 — Tesoka proti EUROFOUND-u
   (Zadeva T-398/05 R)
   („Postopek za izdajo začasne odredbe - Ustavitev postopka“)
   (2006/C 131/76)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Sabrina Tesoka (Overijse, Belgija) (zastopnik: J.-L. Fagnart, avocat)

      Tožena stranka: Evropska fondacija za izboljšanje življenjskih in delovnih pogojev (EUROFOUND) (zastopnik: C. Callanan, avocat)
   Predmet zadeve
   Zahteva za sprejem začasnih ukrepov, s katerimi bi se EUROFOUND-u naložilo, naj na eni strani tožeči stranki plača začasno odškodnino in na drugi strani, naj ji vrne dokumente, ki jih v državi, kjer dejansko biva, potrebuje, da lahko prejme nadomestilo za brezposelnost.
   Izrek sklepa

               1.

               Postopek za izdajo začasne odredbe se ustavi.

               2.

               V postopku za izdajo začasne odredbe tožena stranka nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.


title: Zadeva C-335/09 P: Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi razširjeni senat) z dne 10. junija 2009 v zadevi Republika Poljska proti Komisiji Evropskih skupnosti T-257/04, ki jo je 24. avgusta 2009 vložila Republika Poljska

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/21

         Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi razširjeni senat) z dne 10. junija 2009 v zadevi Republika Poljska proti Komisiji Evropskih skupnosti T-257/04, ki jo je 24. avgusta 2009 vložila Republika Poljska
   (Zadeva C-335/09 P)
   2009/C 282/39
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Republika Poljska (zastopnik: M. Dowgielewicz, zastopnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnice:

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2009 v zadevi Republika Poljska proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-257/04) naj se razveljavi,

               —

               člena 3 in 4(3) in (5), osma alinea, Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003 z dne 10. novembra 2003 o prehodnih ukrepih, ki jih je treba sprejeti v zvezi s trgovino s kmetijskimi proizvodi zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 230/2004 z dne 10. februarja 2004 in (2) Uredbo Komisije (ES) št. 735/2004 z dne 20. aprila 2004 (3), naj se razglasi za nična

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov postopkov pred Sodiščem prve stopnje in Sodiščem,

               —

               o pritožbi naj odloča veliki senat Sodišča.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka očita, prvič, v delu, v katerem je v izpodbijani sodbi ugotovljeno, da je bila glede Uredbe št. 1972/2003 tožba vložena po izteku roka in jo je treba zavreči kot nedopustno (točke od 32 do 63 izpodbijane sodbe):

               —

               napačno razlago Uredbe Sveta (EGS) št. 1 (4) o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti in Pristopne pogodbe, ker je bilo ugotovljeno, da je rok za vložitev tožbe za razglasitev ničnosti Uredbe št. 1972/2003 začel teči z dnem objave Uredbe v uradnih jezikih Skupnosti petenajsterice, torej pred izvedbo objave v uradnih jezikih razširjene Skupnosti,

               —

               napačno razlago člena 230, četrti odstavek, ES, ker je bilo ugotovljeno, da bi Republika Poljska lahko na podlagi te določbe kot pravna oseba vložila učinkovito pravno sredstvo za razglasitev ničnosti Uredbe št. 1972/2003 pred njenim pristopom k Evropski uniji,

               —

               kršitev načela skupnosti prava in načela učinkovitega sodnega varstva, ker je bila Republiki Poljski odvzeta pravica zahtevati sodni nadzor glede zakonitosti Uredbe št. 1972/2003, čeprav je bila ta naslovljena na Republiko Poljsko kot državo članico,

               —

               kršitev načela solidarnosti in načela dobre vere, ker je bila Republiki Poljski odvzeta pravica zahtevati sodni nadzor glede zakonitosti akta, s katerim so bili protipravno spremenjeni pogoji pristopa Republike Poljske k Evropski uniji in s katerim je bilo kršeno ravnotežje med pravicami in obveznostmi, ki izhajajo iz pripadnosti Skupnosti,

               —

               kršitev pravil postopka v postopku pred Sodiščem prve stopnje, ker to ni preučilo trditev Republike Poljske v zvezi z kršitvijo načela solidarnosti ter načela dobre vere in ni zadostno utemeljilo izpodbijane sodbe.

         Drugič, v delu, v katerem je z izpodbijano sodbo zavrnjen predlog o razglasitvi ničnosti Uredbe št. 735/2004 v delu, v katerem določeno, da se za sedem kategorij proizvodov s poreklom iz Republike Poljske velja ukrep iz člena 4(3) Uredbe št. 1972/2003 (točke od 80 do 136 izpodbijane sodbe):

               —

               kršitev člena 41 Akta o pristopu in načela sorazmernosti, ker je bilo ugotovljeno, da je bil znesek dajatve iz člena 4(3) Uredbe št. 1972/2003 ustrezen in nujen za izvedbo ciljev spornega prehodnega ukrepa, čeprav je bila dajatev v višini razlike med uvoznimi dajatvami zadostna za preprečitev špekulacij in nevtralizacijo špekulativnih donosov in čeprav z višjo dajatvijo zaradi datuma njene določitve (11 dni pred pristopom) ni bilo mogoče zagotoviti uresničitve cilja preprečitve ter kljub neobstoju zveze med višino določene dajatve in njenimi domnevnimi cilji,

               —

               kršitev načela prepovedi diskriminacije, ker je bilo ugotovljeno, da je bil znesek dajatev iz člena 4(3) Uredbe št. 1972/2003 določen na podlagi objektivnih meril razlikovanja.

         Tretjič, v delu, v katerem je bil z izpodbijano odločbo zavrnjen predlog za razglasitev ničnosti Uredbe št. 735/2004 v delu, v katerem je določeno, da se sedem kategorij proizvodov s poreklom iz Republike Poljske vključi v seznam proizvodov iz člena 4(5), osma alinea, Uredbe št. 1972/2003 (točke od 137 do 160 izpodbijane odločbe):

               —

               kršitev člena 41 Akta o pristopu in načela sorazmernosti, ker je bilo ugotovljeno, da je bila določitev dajatev iz člena 4 Uredbe št. 1972/2003 za proizvode, za katere so bile uvozne dajatve, ki so veljale v Republiki Poljski, pred njenim pristopom višje ali enake uvoznim dajatvam, ki veljajo v Skupnosti, nujna za uresničitev ciljev ukrepov iz te uredbe.

         Četrtič, v delu v katerem je bil z izpodbijano sodbo zavrnjen predlog za razglasitev ničnosti Uredbe št. 735/2004 v delu, v katerem je določeno, da za sedem kategorij proizvodov velja ukrep iz člena 3 Uredbe št. 1972/2003 (točke od 161 do 249 izpodbijane sodbe):

               —

               kršitev prava Skupnosti, to je napačna razlaga člena 3 Uredbe št. 1972/2003, napačna razlaga člena 41 Akta o pristopu in kršitev načela hierarhije pravnih norm, ker je bilo ugotovljeno da je bil člen 3 Uredbe št. 1972/2003 nujen za ohranitev učinkovitosti člena 4 te uredbe in da ga je bilo na podlagi člena 41 Akta o pristopu mogoče sprejeti kot izjemo od določb tega akta,

               —

               kršitev člena 253 ES, ker je bilo ugotovljeno, da je bila utemeljitev izpodbijanega prehodnega ukrepa zadostna,

               —

               kršitev načela prostega pretoka blaga, ker je bilo ugotovljeno, da prehodni ukrepi, sprejeti na podlagi člena 41 Akta o pristopu, ne morejo biti predmet preizkusa skladnosti s členom 25 ES,

               —

               kršitev načela prepovedi diskriminacije, ker je bilo ugotovljeno, da je razlikovanje gospodarskih subjektov iz Poljske in teh iz Skupnosti petnajsterice, ki temelji na določitvi za proizvode, za katere je na dan pristopa veljal odložni režim in ki so bili pred pristopom v Republiki Poljski prostem prometu, uvoznih dajatev erga omnes in oprostitvi teh dajatev za enake proizvode, ki so bili pred pristopom v prostem prometu v Skupnosti petnajsterice in glede katerih ni bilo zahtevano izvozno nadomestilo, objektivno utemeljeno,

               —

               kršitev načela upravičenih pričakovanj, ker je bilo ugotovljeno, da Skupnost ni ustvarila položaja, ki bi bili lahko podlaga upravičena pričakovanja poljskih gospodarskih subjektov.

      (1)  UL L 293, 11.11.2003, str. 3, posebna izdaja v poljščini: poglavje 3 zvezek 40 str. 474

      (2)  UL L 39, 11.2.2004, str. 13, posebna izdaja v poljščini: poglavje 3 zvezek 42 str. 442

      (3)  UL L 114, 21.4.2004, str. 13, posebna izdaja v poljščini: poglavje 3 zvezek 44 str. 111

      (4)  UL L 17, 6.10.1958, str.385; posebna izdaja v poljščini: poglavje 1, zvezek 1, str. 3


title: Zadeva C-525/04 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2007 – Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti, Lenzing AG (Pritožba – Državne pomoči – Neizterjava prispevkov, zvišanj zaradi zamude in dolgovanih obresti – Dopustnost – Merilo zasebnega upnika)

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2007 – Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti, Lenzing AG
   (Zadeva C-525/04 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Neizterjava prispevkov, zvišanj zaradi zamude in dolgovanih obresti - Dopustnost - Merilo zasebnega upnika)
   (2008/C 8/02)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: J.M. Rodríguez Cárcamo, zastopnik)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: V. Kreuschitz in J. L. Buendía Sierra, zastopnika, M. Núñez-Müller, odvetnik), Lenzing AG (zastopnik: U. Soltész, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat) z dne 21. oktobra 2004 v zadevi Lenzing AG proti Komisiji, T-36/99, ker je Sodišče prve stopnje za ničnega razglasilo člen 1(1) Odločbe Komisije 1999/395/ES z dne 28. oktobra 1998 o pomoči Španije v korist Sniace, SA, s sedežem v Torrelagevi, Kantabrija (UL 1999, L 149, str. 40), spremenjene z Odločbo Komisije 2001/43/ES z dne 20. septembra 2000 (UL 2001, L 11, str. 46) – Dopustnost ničnostne tožbe podjetja, ki konkurira podjetju, prejemniku državne pomoči – Pojem stranke, ki je z izpodbijano odločbo posamično prizadeta – Dogovori o reprogramiranju in vračilu dolga – Merilo zasebnega upnika.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške in stroške družbe Lenzing AG.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 69, 19.3.3005.


title: Zadeva T-373/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. julija 2006 — Fries Guggenheim proti Cedefopu ( Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja — Delovna mesta vodij resorjev — Zapolnitev delovnih mest s prerazporeditvijo — Neuvedba izbirnega postopka )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. julija 2006 — Fries Guggenheim proti Cedefopu
   (Zadeva T-373/04) (1)

   („Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja - Delovna mesta vodij resorjev - Zapolnitev delovnih mest s prerazporeditvijo - Neuvedba izbirnega postopka“)
   (2006/C 224/84)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Éric Mathias Fries Guggenheim (Solun, Grčija) (zastopnik: M.-A. Lucas, avocat)

      Tožena stranka: Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop) (zastopnik: B. Wägenbaur, avocat)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločb direktorja Cedefopa z dne 28. januarja 2004 o imenovanju vodij resorjev (Heads of Area).
   Izrek sodbe

               1)

               Odločbe direktorja Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop) z dne 28. januarja 2004 o imenovanju vodij resorjev od A do D se razglasijo za nične.

               2)

               Cedefopu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Zadeva T-216/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2015 – Technion in Technion Research & Development Foundation/Komisija (Finančna pomoč — Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti — Izterjava zneskov, ki jih je Komisija izplačala v okviru pogodbe o raziskavah, in ki se opira na ugotovitve finančne revizije — Pobot terjatev — Delna prekvalifikacija tožbe — Zahtevek za ugotovitev neobstoja pogodbene terjatve — Arbitražna klavzula — Upravičeni izdatki — Neupravičena obogatitev — Obveznost obrazložitve)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2015 – Technion in Technion Research & Development Foundation/Komisija
   (Zadeva T-216/12) (1)

   ((Finančna pomoč - Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti - Izterjava zneskov, ki jih je Komisija izplačala v okviru pogodbe o raziskavah, in ki se opira na ugotovitve finančne revizije - Pobot terjatev - Delna prekvalifikacija tožbe - Zahtevek za ugotovitev neobstoja pogodbene terjatve - Arbitražna klavzula - Upravičeni izdatki - Neupravičena obogatitev - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 398/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Technion – Israel Institute of Technology (Hajfa, Izrael) in Technion Research & Development Foundation Ltd (Hajfa) (zastopnik: D. Grisay, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Calciu in F. Moro, agenta, skupaj sprva z L. Defalqueom in S. Woogom, nato z L. Defalqueom in J. Thiryjem, odvetniki)

      Predmet

   Prvič, predlog, naj se na podlagi člena 263 PDEU za nično razglasi odločitev Komisije o pobotu, ki se opira na ugotovitve finančne revizije, iz dopisa z dne z dne 13. marca 2012, ki je bil naslovljen na Technion – Israel Institute of Technology, kateri se je nanašal na izterjavo zneska 97  118,69 EUR, ki ustreza vsoti prilagojenih zneskov, skupaj z obrestmi, za pogodbo št. 034984 (Mosaica), in ki se nanaša zlasti na to pogodbo, sklenjeno v okviru šestega okvirnega programa Evropske skupnosti na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti, ki prispeva k oblikovanju evropskega raziskovalnega prostora in k inovacijam (2002-2006) in, drugič, zahtevek, naj se na podlagi člena 272 PDEU ugotovi neobstoj terjatve, za katero Komisija trdi da jo ima do Technion-a, iz naslova pogodbe Mosaica in ki je bila predmet spornega pobota.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama Technion – Israel Institute of Technology in Technion Research & Development Foundation Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva F-93/07: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. decembra 2008 – Beatriz Acosta Iborra in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2006 – Sposobnost delati v tretjem jeziku)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/72

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. decembra 2008 – Beatriz Acosta Iborra in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-93/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2006 - Sposobnost delati v tretjem jeziku)
   (2009/C 44/126)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Beatriz Acosta Iborra (Alkmaar, Nizozemska) in devet drugih uradnikov Komisije (zastopniki: N. Lhoëst, nato N. Lhoëst in S. Fernández Menéndez, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika)

      Intervenient: Svet Evropske unije (zastopnika: I. Šulce in M. Simm, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe o nenapredovanju tožečih strank v napredovalnem obdobju 2006, zaradi nesposobnosti delati v tretjem jeziku.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločbe Komisije Evropskih skupnosti o nenapredovanju Acoste Iborra in devetih drugih uradnikov, katerih imena so navedena v prilogi obravnavane sodbe, v napredovalnem obdobju 2006, se razglasijo za nične.

               2)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške in plača stroške tožečih strank.

               3)

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 283, 24.11.07, str. 44.


title: Zadeva T-391/07: Tožba, vložena 15. oktobra 2007 – Alber proti UUNT (del ročaja)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/41

         Tožba, vložena 15. oktobra 2007 – Alber proti UUNT (del ročaja)
   (Zadeva T-391/07)
   (2007/C 315/78)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alfons Alber (Vöran, Italija) (zastopnik: S. Schneller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavita naj se odločba odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 16. avgusta 2007 in odločba Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 16. januarja 2007, v kolikor je bila z njima zavrnjena prijava znamke Skupnosti št. 4 396 727 glede proizvodov „ročne naprave za kmetijske, vrtnarske in gozdarske namene, vključno z vrtnarskimi škarjami, škarjami za obrezovanje drevja, škarjami za obrezovanje žive meje; ročne naprave za striženje dlake za živali“;

               —

               izvede naj se ustna obravnava pred Sodiščem prve stopnje;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               podredno, zadeva naj se vrne na Urad za usklajevanje na notranjem trgu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Tridimenzionalna znamka „del ročaja“ za proizvode iz razredov 6 in 8 (prijava št. 4 396 727).

      Odločba preizkuševalca: Delna zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Tožbeni razlogi: Kršitev načela preučevanja dejstev s strani Urada po uradni dolžnosti iz člena 74(1), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 40/94 (1) ter kršitev člena 7 iste uredbe. Podredno, pomanjkljiva obrazložitev v zvezi s členom 73, prvi stavek, Uredbe št. 40/94.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 1994, str. 1).


title: Zadeva T-718/16: Tožba, vložena 4. oktobra 2016 – Mad Dogg Athletics/EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/30

         Tožba, vložena 4. oktobra 2016 – Mad Dogg Athletics/EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)
   (Zadeva T-718/16)
   (2016/C 462/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mad Dogg Athletics, Inc. (Venice, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: J. Steinberg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aerospinning Master Franchising Ltd. s. r. o. (Praga, Češka republika)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „SPINNING“ – Znamka Skupnosti št. 175 117

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21/07/2016 v zadevi R 2375/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično v delu, v katerem je bila z njo razveljavljena znamka Unije št. 000175117 „SPINNING“, za proizvode „fitnes naprave“ iz razreda 28, in storitve „vodenje fitnes skupin“ iz razreda 41;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 51(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 41(2)(a) Listine o temeljnih pravicah Evropske unije;

               —

               Kršitev člena 41(2)(c) Listine o temeljnih pravicah Evropske unije.


title: Zadeva T-91/09 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. septembra 2010 – Skareby proti Komisiji ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2005 — Poenostavljeno poročilo za obdobje od januarja do septembra 2005 — V celoti prevzeta presoja iz kariernega ocenjevalnega poročila 2004, ki je bilo po razglasitvi izpodbijane sodbe delno razveljavljeno“ )

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 1. septembra 2010 – Skareby proti Komisiji
      (Zadeva T-91/09 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2005 - Poenostavljeno poročilo za obdobje od januarja do septembra 2005 - V celoti prevzeta presoja iz kariernega ocenjevalnega poročila 2004, ki je bilo po razglasitvi izpodbijane sodbe delno razveljavljeno)
      (2010/C 288/73)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Carina Skareby (Louvain, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in J. Baquero Cruz, zastopnika)

         Predmet

      Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za javne uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 15. decembra 2008, v zadevi Skareby proti Komisiji (F-34/07, še neobjavljena v ZOdl.), in katere predmet je razveljavitev navedene sodbe.

         Izrek

                  1.

                  Sodba Sodišča za javne uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 15. decembra 2008, v zadevi Skareby proti Komisiji (F-34/07, še neobjavljena v ZOdl.) se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za javne uslužbence zavrnilo očitek, ki se nanaša na neobstoj ocene učinkovitosti Carine Skareby za obdobje od januarja do septembra 2005.

                  2.

                  Odločba z dne 18. julija 2006 o kariernem ocenjevalnem poročilu C. Skareby za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2005 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na točko 6.1 z naslovom „Učinkovitost“.

                  3.

                  Tožba, ki je bila vložena pri Sodišču za javne uslužbence pod opravilno številko F-34/07, se v preostalem zavrne.

                  4.

                  Evropska komisija nosi vse stroške v zvezi s tem postopkom in postopkom pred Sodiščem za javne uslužbence.

         (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-478/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. oktobra 2007 vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) – Budejovicky Budvar narodni podnik proti Rudolf Ammersin GmbH

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. oktobra 2007 vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) – Budejovicky Budvar narodni podnik proti Rudolf Ammersin GmbH
   (Zadeva C-478/07)
   (2008/C 22/45)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Handelsgericht Wien
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Budejovicky Budvar narodni podnik

      Tožena stranka: Rudolf Ammersin GmbH
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Sodišče Evropskih skupnosti je v sodbi z dne 18. novembra 2003 v zadevi C-216/01 za združljivost zaščite imena kot geografske označbe, ki v državi izvora ni niti ime kraja niti področja, s členom 28 ES določilo zahteve, v skladu s katerimi mora tako ime

                           —

                           glede na dejanske danosti

                           —

                           označevati področje ali kraj v tej državi glede na pojmovno razumevanje, ki obstaja v državi izvora,

                           —

                           in mora upravičiti zaščito na podlagi meril iz člena 30 ES.

                     Ali te zahteve pomenijo,

                           1.1

                           da oznaka kot taka izpolnjuje konkretno geografsko funkcijo napotovanja na določen kraj ali določeno področje ali pa zadostuje, da je oznaka v povezavi z izdelkom, ki ga označuje, primerna, da potrošniku pokaže, da z njo označen izdelek izvira iz določenega kraja ali določenega področja v državi izvora;

                           1.2

                           da gre pri teh treh predpostavkah za predpostavke, ki jih je treba presoditi ločeno in ki morajo biti izpolnjene kumulativno;

                           1.3

                           da je za ugotovitev pojmovnega razumevanja v državi izvora treba izpeljati anketo med potrošniki in – če je odgovor pritrdilen – da je za varstvo potrebna nizka, srednja ali visoka stopnja poznavanja in pripisljivosti;

                           1.4

                           da je oznako v državi izvora kot geografsko označbo dejansko uporabljalo več podjetij, ne le eno, in da uporaba kot znamke s strani samo enega podjetja ne upravičuje do zaščite?

               2.

               Ali okoliščina, da oznaka ni bila sporočena oziroma prijavljena niti v šestmesečnem roku, predvidenem v Uredbi Komisije (ES) št. 918/2004 z dne 29. aprila 2004 o uvedbi prehodnih ukrepov o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske pridelke in živila zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (1), niti sicer v okviru Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2), vodi do tega, da nacionalna zaščita oziroma v vsakem primeru v drugi državi članici zaščita, razširjena na podlagi dvostranskega sporazuma, ni učinkovita, če gre pri oznaki na podlagi nacionalnega prava države izvora za kvalificirano geografsko označbo?

               3.

               Ali je posledica okoliščine, da v okviru pogodbe o pristopu med državami članicami Evropske unije in novo državo članico slednja uveljavlja več kvalificiranih geografskih označb za živilo na podlagi Uredbe (ES) št. 510/2006, ta, da se ne sme več ohraniti nacionalne oziroma v vsakem primeru v drugi državi članici zaščite nadaljnje oznake za isti proizvod, razširjene na podlagi dvostranskega sporazuma, in da ima Uredba (ES) št. 510/2006 v tem oziru dokončni učinek?

      (1)  UL L 163, str. 88.

      (2)  UL L 93, str. 12.


title: Zadeva C-251/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Court of Appeal (Anglija in Wales), Civil Division, z dne 21. julija 2004 v zadevi Talacre Beach Caravan Sales Ltd proti Commissioners of Customs and Excise

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/10

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Court of Appeal (Anglija in Wales), Civil Division, z dne 21. julija 2004 v zadevi Talacre Beach Caravan Sales Ltd proti Commissioners of Customs and Excise
   (Zadeva C-251/05)
   (2005/C 205/19)
   Jezik postopka: angleščina
   Court of Appeal (Anglija in Wales), Civil Division je s sklepom z dne 21. julija 2004 v zadevi Talacre Beach Caravan Sales Ltd proti Commissioners of Customs and Excise, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 14. junija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Court of Appeal (Anglija in Wales), Civil Division, predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Kjer je država članica, v skladu s členom 28(2) (a) Šeste Direktiva Sveta (77/388/EGS) (1), na podlagi domače zakonodaje izvajala svojo pravico do odstopanja, tako da je določila ničelno stopnjo za dobavo določenih proizvodov, vendar v isti zakonodaji določila, da posamični predmeti ne smejo biti vključeni na področje ničelne stopnje („izključeni predmeti“), ali dejstvo, da gre za posamično dobavo proizvodov (vključno z izključenimi predmeti), onemogoča državi članici, da obračuna DDV na dobavo izključenih predmetov po standardni stopnji?

      (1)  Šesta Direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero. UL L 145, 13.06.1977, str. 1.


title: Zadeva T-822/16: Tožba, vložena 21. novembra 2016 – Kik Textilien und Non Food/EUIPO – FF Group Romania (_kix)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/50

         Tožba, vložena 21. novembra 2016 – Kik Textilien und Non Food/EUIPO – FF Group Romania (_kix)
   (Zadeva T-822/16)
   (2017/C 022/68)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Nemščina) (zastopnika: S. Körber in L. Pechan, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: FF Group Romania SRL (Bukarešta, Romunija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „_kix“ – Znamka Skupnosti št. 12 517 901

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 06/09/2016 v zadevi R 2323/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj:

               —

               se izpodbijana odločba razveljavi

               —

               se toženi stranki in, po potrebi, drugim udeležencem v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka s pritožbo.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 75(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 42(2) in (3) v povezavi s členom 15 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-4/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2013 – Olive Line International proti UUNT – Carapelli Firenze (Maestro de Oliva) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Figurativna znamka Maestro de Oliva — Prejšnja nacionalna besedna znamka MAESTRO — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Verjetnost zmede — Člena 8(1)(b) in 15(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2013 – Olive Line International proti UUNT – Carapelli Firenze (Maestro de Oliva)
   (Zadeva T-4/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Figurativna znamka Maestro de Oliva - Prejšnja nacionalna besedna znamka MAESTRO - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Verjetnost zmede - Člena 8(1)(b) in 15(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2014/C 24/34
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Olive Line International, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: M. Aznar Alonso, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Carapelli Firenze SpA (Tavarnelle Val di Pesa, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. septembra 2011 (zadeva R 1612/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Carapelli Firenze, SpA in Olive Line International, SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Olive Line International, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 89, 24.3.2012.


title: Zadeva C-454/14: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. februarja 2016 – Evropska komisija/Kraljevina Španija (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 1999/31/ES — Člen 14 — Odlaganje odpadkov — Neskladnost obstoječih odlagališč — Postopek zapiranja in upravljanja po zaprtju)

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/10

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. februarja 2016 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
   (Zadeva C-454/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 1999/31/ES - Člen 14 - Odlaganje odpadkov - Neskladnost obstoječih odlagališč - Postopek zapiranja in upravljanja po zaprtju))
   (2016/C 145/11)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano in D. Loma-Osorio Lerena, agenti)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: L. Banciella Rodríguez-Miñón, agent)

      Izrek

               1.

               Republika Španija s tem, da za nobeno od zadevnih odlagališč, in sicer v Ortuelli (Nizozemska), v Baskiji, v Zuriti in Juan Grandu (Kanarski otoki), ni sprejela ustreznih ukrepov za to, da bi upravljavec sprejel načrt prilagoditve odlagališča in da bi se zagotovila celotna izvršitev tega načrta v skladu z zahtevami iz Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, z izjemo tistih, navedenih v točki 1 Priloge I k tej direktivi, in sicer v osmih letih po datumu, določenem v njenem členu 18(1), ni izpolnila obveznosti, ki jih ima za vsako od navedenih odlagališč na podlagi člena 14(c) te direktive.

               2.

               Kraljevina Španija s tem, da za nobeno od odlagališč, in sicer Vélez Rubio (Almerija), Alcolea de Cinca (Huesca), Sariñena (Huesca), Tamarite de Litera (Huesca), Somontano – Barbastro (Huesca), Barranco de Sedases (Fraga, Huesca), Barranco Seco (Puntallana, La Palma), Jumilla (Murcia) in Legazpia (Guipuzkoa)) in 19 odlagališč inertnih odpadkov (Sierra Valleja (Arcos de la Frontera, Cadiz), Carretera Pantano del Rumblar (Baños de la Encina, Jaén), Barranco de la Cueva (Bélmez de la Moraleda, Jaén), Cerrajón (Castillo de Locubín, Jaén), Las Canteras (Jimena y Bedmar, Jaén), Hoya del Pino (Siles, Jaén), Bellavista (Finca El Coronel, Alcalá de Guadaira, Sevilla), El Patarín (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Carretera de Arahal-Morón de la Frontera (Arahal, Sevilla), Carretera de Almadén de la Plata (Cazalla de la Sierra, Sevilla), El Chaparral (Écija, Sevilla), Carretera A-92, KM 57,5 (Morón de la Frontera, Sevilla), Carretera 3118 Fuente Leona – Cumbres mayores (Colina Barragona, Huelva), Llanos del Campo (Grazalema – Benamahoma, Cadiz) Andrada Baja (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Las Zorreras (Aldeira, Granada), Carretera de los Villares (Andújar, Jaén) La Chacona (Cabra, Cordoba) in el Chaparral – La Sombrerera (Puerto Serrano, Cadiz)), ni sprejela potrebnih ukrepov za čimprejšnje zaprtje – v skladu s členom 7(g) in členom 13 Direktive 1993/31 – odlagališč, ki jim v skladu s členom 8 ni bilo izdano dovoljenje za nadaljnje obratovanje, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima za vsako od navedenih odlagališč na podlagi člena 14(b) navedene direktive.

               3.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 448, 15.12.2014.


title: Zadeva T-236/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. junija 2017 – Biogena Naturprodukte/EUIPO (ZUM wohl) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije ZUM wohl — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Sklicevanje na vlogo pred odborom za pritožbe, povzeto v tožbi — Dokazi, priloženi predlogu, naj se opravi obravnava)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. junija 2017 – Biogena Naturprodukte/EUIPO (ZUM wohl)
   (Zadeva T-236/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije ZUM wohl - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Sklicevanje na vlogo pred odborom za pritožbe, povzeto v tožbi - Dokazi, priloženi predlogu, naj se opravi obravnava))
   (2017/C 256/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Biogena Naturprodukte GmbH & Co KG (Salzburg, Avstrija) (zastopnika: I. Schiffer in G. Hermann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2016 (zadeva R 1982/2015-1) o zahtevi za registracijo figurativnega znaka ZUM wohl kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Biogena Naturprodukte GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 4.7.2016.


title: Zadeva T-546/13: Tožba, vložena 20. oktobra 2013 – Šumelj in drugi proti Evropski uniji

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/34

         Tožba, vložena 20. oktobra 2013 – Šumelj in drugi proti Evropski uniji
   (Zadeva T-546/13)
   2013/C 367/60
   Jezik postopka: hrvaščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ante Šumelj (Zagreb, Hrvaška), Dubravka Bašljan (Zagreb), Đurđica Crnčević (Sv. Ivan Zelina, Hrvaška), Miroslav Lovreković (Križevci, Hrvaška) (zastopnik: Mato Krmek, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska unija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               z vmesno sodbo ugotovi, da Evropska komisija ni izvedla nadzora nad izpolnjevanjem Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji v delu, v katerem se nanaša na uvedbo službe javnih izvršiteljev v pravni red Republike Hrvaške v skladu s členom 36 Akta o pristopu (točka 1 Priloge VII),

               —

               Evropski uniji zaradi nepogodbene odgovornosti Evropske unije v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU naloži povračilo (materialne in nematerialne) škode,

               —

               Evropski uniji naloži plačilo stroškov v zvezi s tem postopkom,

               —

               do pravnomočnosti te vmesne sodbe odloži odločanje o višini tožbenega zahtevka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo te tožbene razloge:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Evropska komisija je s tem, da ni preprečila odprave zakonov, s katerimi je bila ustanovljena in urejena služba javnih izvršiteljev in ki jih je Republika Hrvaška sprejela med pogajanji o pristopu k Evropski uniji, kršila člen 36 Akta o pristopu (točka 1 Priloge VII), ki je sestavni del Pogodbe o pristopu k Evropski uniji, sklenjene med Republiko Hrvaško in državami članicami Evropske unije (Narodne novine – Međunarodni ugovori, št. 2/12). Člen 36 Akta o pristopu ustvarja obveznost za Komisijo, da spremlja (monitoring) vse zaveze, ki jih je Republika Hrvaška prevzela v pogajanjih o pristopu k Evropski uniji, s tem pa tudi prevzeti pravni obveznosti Republike Hrvaške, da vzpostavi službo javnih izvršiteljev in ustvari vse pogoje, potrebne za popolno vzpostavitev te službe v hrvaškem pravnem redu do 1. januarja 2012.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Evropska komisija je z navedeno kršitvijo neposredno povzročila škodo tožečim strankam, ki so bile imenovane na mesta javnih izvršiteljev in so legitimno pričakovale, da bodo s 1. januarjem 2012 začele z delom.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je z neizpolnitvijo svojim pogodbenih obveznosti očitno in grobo zanemarila meje diskrecije, ki so ji določene, s čimer je tožečim strankam (imenovanim javnim izvršiteljem) v nasprotju z njihovimi legitimnimi pričakovanji povzročila precejšnjo premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki jo mora v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU nadomestiti.


title: Zadeva C-336/11: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Lyon – Francija) – Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects proti Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch (Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Blazinice za poliranje, namenjene izključno strojem za poliranje rezin polprevodniških materialov — Tarifni številki 3919 in 8466 (ali 8486 ) — Pojma „deli“ ali „pribor“ )

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/14

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Lyon – Francija) – Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects proti Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch
   (Zadeva C-336/11) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Blazinice za poliranje, namenjene izključno strojem za poliranje rezin polprevodniških materialov - Tarifni številki 3919 in 8466 (ali 8486) - Pojma „deli“ ali „pribor“)
   2012/C 295/23
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Lyon

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Cour d'appel de Lyon – Razlaga Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila spremenjena z uredbama Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 (UL L 301, str. 1) in št. 1214/2007 z dne 20 septembra 2007 (UL L 286, str.1) - Blazinice za poliranje, namenjene izključno strojem za poliranje rezin polprevodniških materialov – Tarifni številki 3919 in 8466 – Pojma „deli“ ali „zamenljive naprave“ - Oprostitev – Povračilo carinskih dajatev

      Izrek

   Kombinirana nomenklatura iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, kakor zaporedoma izhajajo iz uredb Komisije (ES) št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003, št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004, št. 1719/2005 z dne 27. oktobra 2005 in št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 o spremembi Priloge I k Uredbi št. 2658/87, je treba razlagati tako, da blazinice za poliranje, namenjene polirnim strojem za obdelavo polprevodniških materialov – ki kot taki spadajo v tarifno številko 8464 (ali tarifno številko 8486 KN od 1. januarja 2007) – ki se uvozijo ločeno od strojev in imajo obliko v sredini preluknjanih diskov, sestavljenih iz trde poliuretanske plasti, plasti poliuretanske pene, plasti lepila in zaščitne plastične folije, ki ne vsebujejo nobenega kovinskega dela ali brusilne snovi ter se skupaj z brusilno tekočino uporabljajo za poliranje rezin polprevodnikov in jih je treba zamenjati, ko se obrabijo, spadajo v tarifno podštevilko 3919 90 10, kot samolepilne ploščate oblike, razen pravokotnih (vključno s kvadratnimi), iz plastičnih mas.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva F-114/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. oktobra 2006 — Combescot proti Komisiji (Uradniki — Tožba — Rok — Implicitna odločba o zavrnitvi — Naknadno vročena odločba ne povzroči ponovnega začetka teka roka za vložitev tožbe — Pravni interes — Nedopustnost)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/65

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. oktobra 2006 — Combescot proti Komisiji
   (Zadeva F-114/05) (1)

   (Uradniki - Tožba - Rok - Implicitna odločba o zavrnitvi - Naknadno vročena odločba ne povzroči ponovnega začetka teka roka za vložitev tožbe - Pravni interes - Nedopustnost)
   (2006/C 294/128)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Philippe Combescot (Popayán, Kolumbija) (zastopnika: A. Maritati in V. Messa, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in M. Velardo, skupaj s S. Corongiujem, avocat)
   Predmet zadeve
   Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe Komisije, da v interesu službe ponovno premesti tožečo stranko v okviru rotacije 2003 iz delegacije Komisije v Gvatemali na sedež v Bruselj, in na drugi strani, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Vsaka stanka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006, str. 22 (zadeva najprej vložena na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-422/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva C-21/07: Tožba, vložena 23. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/23

         Tožba, vložena 23. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-21/07)
   (2007/C 56/44)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Hottiaux in D. Lawunmi, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               razglasiti, da Irska s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o spremembi Direktive 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo (1) oziroma v vsakem primeru s tem, da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 te direktive.

               —

               Irski naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 11. avgusta 2003.

      (1)  UL L, str. 28.