title: Zadeva T-815/14: Tožba, vložena 17. decembra 2014 – Closet Clothing/UUNT – Closed Holding (CLOSET)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/41

         Tožba, vložena 17. decembra 2014 – Closet Clothing/UUNT – Closed Holding (CLOSET)
   (Zadeva T-815/14)
   (2015/C 065/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Closet Clothing Co. Ltd (Barnet, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Elmslie, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Closed Holding AG (Hamburg, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „CLOSET“ – Prijava št. 10 802 891

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 6. oktobra 2014 v zadevi R 423/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-94/09: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 5. maja 2010 – Nikolchov proti Komisiji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/57

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 5. maja 2010 – Nikolchov proti Komisiji
   (Zadeva F-94/09) (1)

   ()
   2010/C 209/94
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je zaradi sporazumne rešitve spora odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 11, 16.1.2010, str. 42.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. julija 2005 v zadevi C-208/03 P: Jean-Marie Le Pen proti Evropskemu parlamentu (Pritožba — Volitve članov Evropskega Parlamenta — Neobstoj enotnega volilnega postopka — Uporaba nacionalnega prava — Prenehanje mandata članu Evropskega parlamenta zaradi kazenske obsodbe — Akt s katerim se slednji „seznani“ s tem prenehanjem — Ničnostna tožba — Akt zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/7

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 7. julija 2005
   v zadevi C-208/03 P: Jean-Marie Le Pen proti Evropskemu parlamentu (1)

   (Pritožba - Volitve članov Evropskega Parlamenta - Neobstoj enotnega volilnega postopka - Uporaba nacionalnega prava - Prenehanje mandata članu Evropskega parlamenta zaradi kazenske obsodbe - Akt s katerim se slednji „seznani“ s tem prenehanjem - Ničnostna tožba - Akt zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
   (2005/C 217/13)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-208/03 P, Jean-Marie Le Pen, stanujoč v Saint-Cloud (Francija) (zastopnik: F. Wagner), Evropski parlament (zastopnika: H. Krück in C. Karamarcos), Francoska republika, ki jo zastopata R. Abraham in G. de Bergues, kot tudi L. Bernheim, zastopniki, intervenient na prvi stopnji, zaradi pritožbe na podlagi člena 56 statuta Sodišča, vložene 10. maja 2003, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, J. Makarczyk, P. Kūris in G. Arestis sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 7. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               G. Le Penu se naloži stroške tega postopka, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               3.

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva C-380/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 31. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Centro Europa 7 Srl proti Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le garanzie nelle comunicazioni, Direzione generale per le concessioni e le autorizzazioni Ministero delle Comunicazioni (Prosto opravljanje storitev – Elektronske komunikacije – Dejavnosti razširjanja televizijskih programov – Novi skupni regulativni okvir – Dodelitev radijskih frekvenc za oddajanje)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 31. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Centro Europa 7 Srl proti Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le garanzie nelle comunicazioni, Direzione generale per le concessioni e le autorizzazioni Ministero delle Comunicazioni
   (Zadeva C-380/05) (1)

   (Prosto opravljanje storitev - Elektronske komunikacije - Dejavnosti razširjanja televizijskih programov - Novi skupni regulativni okvir - Dodelitev radijskih frekvenc za oddajanje)
   (2008/C 79/02)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Centro Europa 7 Srl

      Toženi stranki: Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le garanzie nelle comunicazioni, Direzione generale per le concessioni e le autorizzazioni Ministero delle Comunicazioni
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (direktiva o odobritvi) (UL L 108, str. 21) in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, str. 33) – Razlaga člena 10 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin – Obveznost držav članic da v sektorju televizijske radiodifuzije zajamčijo dostop do omrežij in vzdržujejo pluralizem na trgu – Nacionalna ureditev, ki omogoča dodelitev individualnih pravic podjetjem, ki po nacionalnem načrtu, s katerim so določeni koncesionarji za storitve televizijskega oddajanja, nimajo dovoljenja, in ki ne omogoča podjetjem, ki imajo dovoljenje, da opravljajo svojo dejavnost.
   Izrek
   Člen 49 ES in, od začetka njihove veljavnosti, člen 9(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), člena 5(1) in (2), drugi pododstavek, in 7(3) Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (direktiva o odobritvi), kot tudi člen 4 Direktive Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, je treba razlagati tako, da na področju televizijske radiodifuzije nasprotujejo nacionalni zakonodaji, na podlagi katere operater koncesionar ne more oddajati, ker ni radijskih frekvenc za oddajanje, dodeljenih na podlagi objektivnih, transparentnih, nediskriminacijskih in sorazmernih meril.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006.


title: Zadeva T-201/05: Tožba Joséja Maríe Pereza Santanderja proti Svetu Evropske unije, vložena dne 18. maja 2005

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/32

         Tožba Joséja Maríe Pereza Santanderja proti Svetu Evropske unije, vložena dne 18. maja 2005
   (Zadeva T-201/05)
   (2005/C 193/55)
   Jezik postopka: francoščina
   José María Perez Santander, stanujoč v Ixellesu (Belgija), ki ga zastopata Georges Vandersanden in Laure Levi, avocats, je dne 18. maja 2005 vložil tožbo proti Svetu Evropske unije na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično razvrstitev v naziv tožeče stranke naveden v njeni odločbi o zaposlitvi, kolikor ta razvrstitev temelji na podlagi člena 12(3) Priloge XIII novih Kadrovskih predpisov;

               —

               posledično obnovi kariero tožeče stranke (vključno z valorizacijo njenih izkušenj v tako korigiranem nazivu, njenih pravic do napredovanja in njenih pravic do pokojnine) od naziva, v katerega bi morala biti imenovana na osnovi obvestila o natečaju, po katerem je bila uvrščena na čakalni seznam za zaposlitev, bodisi v naziv, naveden v tem obvestilu o natečaju, bodisi enakovreden njegovi ustreznici po razvrstitvi iz novih Kadrovskih predpisov (in ustrezen plačilni razred, v skladu s pravili, ki so veljala pred 1. majem 2004) od odločbe o njenem imenovanju;

               —

               odobri tožeči stranki zamudne obresti na osnovi obrestne mere, ki jo določi Evropska centralna banka za glavne posle refinanciranja in velja v zadevnem obdobju, povečana za dve točki, od celote zneskov, ki ustrezajo razliki med plačilom, ki ustreza njihovi razvrstitvi po odločbi o zaposlitvi, in razvrstitvijo, do katere bi moral imeti pravico do dneva odločbe o njegovi pravilni razvrstitvi v naziv;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov v celoti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim, ki so navedeni v okviru zadeve T-58/05, Centeno Mediavilla in drugi proti Komisiji (1).

      (1)  UL C 93, 16.4.2005, str. 38.


title: Zadeva C-104/15: Tožba, vložena 3. marca 2015 – Evropska komisija/Romunija

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/29

         Tožba, vložena 3. marca 2015 – Evropska komisija/Romunija
   (Zadeva C-104/15)
   (2015/C 146/35)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Nicolae, D. Loma-Osorio Lerena, agenta)

      Tožena stranka: Romunija

      Predloga tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Romunija s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za preprečitev onesnaževanja s prašnimi delci iz razširjenega bazena Boşneag, ki se nahajajo nahajališča izkopa bakra in cinka podjetja Moldomin v Moldovi Nouă, ni izpolnila obveznosti iz členov 4 in 13(2) Direktive 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti ter o spremembi Direktive 2004/35/ES (1);

               —

               Romuniji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba, ki jo je Evropska komisija vložila proti Romuniji, se nanaša na nesprejetje potrebnih ukrepov s strani romunskih organov za preprečitev onesnaževanja s prašnimi delci, ki izvirajo iz enega od usedalnih bazenov rudnika bakra.
   Komisija meni, da Romunija s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za preprečitev širjenja prašnih delcev iz razširjenega usedalnega bazena Boşneag, ki škoduje zdravju ljudi in okolju, krši določbe členov 4 in 13(2) Direktive 2006/21/ES. Komisija zatrjuje, da mora Romunija zagotoviti varstvo zdravja ljudi in okolja pred kakršnimi koli negativnimi učinki – četudi uživa določeno stopnjo fleksibilnosti v zvezi s konkretnimi ukrepi, ki jih mora sprejeti – da bi spoštovala pogoje, ki so opredeljeni v členu 4 te direktive. Poleg tega Komisija meni, da člen 13(2) navedene direktive nalaga posebno obveznost pristojnemu organu, in sicer, da zagotovi, da gospodarski subjekt sprejme ustrezne ukrepe za preprečitev ali zmanjšanje prahu.
   Komisija se v tem primeru opira na poročila romunskega organa, pristojnega na področju varovanja okolja, na informacije iz časopisov in na odgovore Romunije v predhodnem postopku, iz katerih izhaja, da na območju Moldova Nouă obstaja močno onesnaževanje s prašnimi delci, ki izvirajo iz razširjenega usedalnega bazena Boşneag, do katerega pride zlasti v obdobjih močnejšega vetra, in ima škodljive učinke za zdravje prebivalcev in okolje.
   Komisija dalje trdi, da se Romunija ne more sklicevati na popolnoma notranje položaje, kot so lastninjenje podjetja Moldomin in bodoče okoljske obveznosti pridobitelja, da bi upravičila neizpolnitev obveznosti iz navedene direktive.

      (1)  UL L 102, str. 15 in popravek UL 2012, L 329, str. 23.


title: Zadeva C-53/14 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. maja 2015 – JAS Jet Air Service France (SARL)/Evropska komisija (Pritožba — Carinska unija in skupna carinska tarifa — Carinski zakonik Skupnosti — Člen 239 — Uredba o izvajanju carinskega zakonika — Člen 905 — Uvoz kavbojk s poreklom iz Združenih držav — Uvozne dajatve — Odločba, s katero je odpust teh dajatev razglašen za neupravičen — Neobstoj „posebnega položaja“)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/14

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. maja 2015 – JAS Jet Air Service France (SARL)/Evropska komisija
   (Zadeva C-53/14 P) (1)

   ((Pritožba - Carinska unija in skupna carinska tarifa - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 239 - Uredba o izvajanju carinskega zakonika - Člen 905 - Uvoz kavbojk s poreklom iz Združenih držav - Uvozne dajatve - Odločba, s katero je odpust teh dajatev razglašen za neupravičen - Neobstoj „posebnega položaja“))
   (2015/C 236/19)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: JAS Jet Air Service France (SARL) (zastopnika: T. Gallois in E. Dereviankine, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Caeiros, B.-R. Killmann in C. Soulay, agenti)

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               JAS Jet Air Service France SARL se poleg svojih stroškov naloži tudi plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 102, 7.4.2014.


title: Izbris zadeve C-247/03

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/21

         Izbris zadeve C-247/03 (1)

   (2005/C 106/46)

      (Jezik postopka: grščina)

   S sklepom z dne 19. novembra 2004 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-247/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva C-217/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Javna naročila gradenj – Direktiva 71/305/EGS – Pojem in opredelitev javnega naročila za gradnje – Neizpolnitev obveznosti, ki je izčrpala vse svoje učinke)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-217/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Javna naročila gradenj - Direktiva 71/305/EGS - Pojem in opredelitev javnega naročila za gradnje - Neizpolnitev obveznosti, ki je izčrpala vse svoje učinke)
   (2007/C 297/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis, zastopnik, in M. Mollica, odvetnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia in S. Fiorentino, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 3 in 12 Direktive Sveta 71/305/EGS z dne 26. julija 1971 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 185, str. 5) – Dodelitev v postopku s pogajanji brez objave obvestila o naročilu za gradnje, katerega predmet je izvedba del, navedenih v Odloku Občinskega sveta Stintino št. 48 z dne 14. decembra 1989, in zlasti „izvršitvenega koncepta in izvedba del za tehnološko in strukturno posodobitev, vzdrževanje in dokončanje vodovodnih in kanalizacijskih omrežij, cestnega omrežja, storitvenih obratov in naprav za naselje, za zunanja naselja turističnega območja in območja občine Stintino, vključno s sanacijo in čiščenjem obale in turističnih centrov te občine“.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, s tem da je dopustila izvedbo vsaj enega posla, ki ga je občina Stintino zaupala družbi Maresar Soc. Cons. Arl v skladu s pogodbo št. 7/91, podpisano 2. oktobra 1991, in dodatnimi akti, ki sta jih isti stranki sklenili pozneje, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 71/305/EGS z dne 26. julija 1971 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, zlasti iz njenih členov 3 in 12.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Združene zadeve od C-159/12 do C-161/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Alessandra Venturini proti A.S.L. Varese in drugi (C-159/12), Maria Rosa Gramegna proti ASL Lodi in drugi (C-160/12), Anna Muzzio proti ASL Pavia in drugi (C-161/12) (Svoboda ustanavljanja — Člen 49 PDEU — Javno zdravje — Nacionalna zakonodaja, ki trgovinam s parafarmacevtskimi izdelki prepoveduje prodajo zdravil na recept, ki jih plača kupec)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Alessandra Venturini proti A.S.L. Varese in drugi (C-159/12), Maria Rosa Gramegna proti ASL Lodi in drugi (C-160/12), Anna Muzzio proti ASL Pavia in drugi (C-161/12)
   (Združene zadeve od C-159/12 do C-161/12) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Člen 49 PDEU - Javno zdravje - Nacionalna zakonodaja, ki trgovinam s parafarmacevtskimi izdelki prepoveduje prodajo zdravil na recept, ki jih plača kupec)
   2014/C 45/14
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Alessandra Venturini (C-159/12), Maria Rosa Gramegna (C-160/12), Anna Muzzio (C-161/12)

      Tožene stranke: A.S.L. Varese, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Saronno, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-159/12), ASL Lodi, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Sant’Angelo Lodigiano, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-160/12), ASL Pavia, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Bereguardo, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-161/12)

      Ob udeležbi: Federfarma – Federazione Nazionale Unitaria dei Titolari di Farmacia Italiani (od C-159/12 do C-161/12)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Razlaga členov 18 PDEU in 56 PDEU ter členov 101 PDEU ter 102 PDEU – Nacionalna zakonodaja, ki lekarnam prepoveduje prodajo zdravil na recept, ki jih v celoti plača kupec

      Izrek

   Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki lekarnarju, ki ima dovoljenje za opravljanje dejavnosti in je vpisan v lekarniško zbornico, vendar ni lastnik lekarne iz organigrama, v trgovini s parafarmacevtskimi izdelki, katere lastnik je, ne dovoljuje maloprodaje zdravil na recept, ki jih ne plača nacionalna zdravstvena služba, ampak jih v celoti plača kupec.

      (1)  UL C 157, 2.6.2012.


title: Zadeva C-162/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29 marca 2013 vložilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Damijan Vnuk/Zavarovalnica Triglav d.d.

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29 marca 2013 vložilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Damijan Vnuk/Zavarovalnica Triglav d.d.
   (Zadeva C-162/13)
   2013/C 156/37
   Jezik postopka: slovenščina

      Predložitveno sodišče

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Damijan Vnuk

      Tožena stranka: Zavarovalnica Triglav d.d.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pojem „uporaba vozila“ v smislu določbe člena 3(1) Direktive 72/166/EGS Sveta z dne 24. aprila 1972 (1) o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti razlagati tako, da ne zajema okoliščin konkretnega primera, ko je zavarovanec tožene stranke s traktorjem s prikolico pri spravljanju bal sena v prostorih skednja zbil tožnika na lestvi, ker ni šlo za prometno situacijo?

      (1)  UL L 103, str. 1.


title: Zadeva C-542/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 24. oktobra 2011 – Staatssecretaris van Financiën; druga stranka v postopku: Codirex Expeditie BV

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 24. oktobra 2011 – Staatssecretaris van Financiën; druga stranka v postopku: Codirex Expeditie BV
      (Zadeva C-542/11)
      (2012/C 25/55)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: Staatssecretaris van Financiën

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Codirex Expeditie BV

         Vprašanje za predhodno odločanje

      V katerem trenutku pridobi neskupnostno blago s statusom blaga „v začasni hrambi“, ki je bilo deklarirano za vnos v zunanji skupnostni tranzitni postopek, carinsko dovoljeno rabo ali uporabo v smislu člena 50 Carinskega zakonika? (1)?

         (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307.).


title: Zadeva T-207/06: Tožba, vložena 4. avgusta 2006 — Europig proti UUNT (EUROPIG)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/20

         Tožba, vložena 4. avgusta 2006 — Europig proti UUNT (EUROPIG)
   (Zadeva T-207/06)
   (2006/C 261/38)
   Jezik vložitve tožbe: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Europig (Josselin, Francija) (Zastopnik: D. Masson, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev izpodbijane odločbe Odbora za pritožbe z dne 31. maja 2006 (R 1425/2005-4);

               —

               naložitev plačila vseh stroškov UUNT.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „EUROPIG“ za izdelke razredov 29 in 30 (prijava št. 3 816 691)

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije

      Odločba Odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navedeni tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c), ter (2) in (3) Uredbe Sveta 40/94. Tožeča stranka navaja, da znamka, za katero se zahteva registracija, ni opisna za označene proizvode, da je v celoti razlikovalna in da se je, v vsakem primeru, razlikovalni učinek imena „Europig“ pridobil z uporabo.


title: Zadeva C-15/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 13. januarja 2017 – Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp./Rajavartiolaitos

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 13. januarja 2017 – Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp./Rajavartiolaitos
   (Zadeva C-15/17)
   (2017/C 086/22)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp.

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Rajavartiolaitos

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba izraz „obali ali interesom obalne države v zvezi z njeno morsko obalo“ iz člena 220(6) Konvencije oziroma izraz „obali ali s tem povezanim interesom“ iz člena 7(2) Direktive 2005/35/ES (1) razlagati na podlagi opredelitve izraza „obale in interese v zvezi s tem“ iz člena II, točka 4, Mednarodne konvencije iz leta 1969 o intervenciji na odprtem morju za primer nesreče, ki jo povzroči oziroma utegne povzročiti onesnaženje z nafto?

               2.

               V skladu z opredelitvijo v členu II, točka 4(c), Konvencije iz leta 1969, navedene v prvem vprašanju za predhodno odločanje, pomenijo „interesi v zvezi s tem“ med drugim blagostanje območja, za katero gre, vštevši varovanje morskega biološkega zaklada – faune in flore. Ali ta določba velja tudi za ohranitev živih virov ter živalskega in rastlinskega sveta v izključni ekonomski coni ali pa se ta določba konvencije nanaša samo na varovanje interesov obalnega območja?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Kaj pomeni izraz „obali ali interesom obalne države v zvezi z njeno morsko obalo“ iz člena 220(6) Konvencije oziroma izraz „obali ali s tem povezanim interesom“ iz člena 7(2) Direktive 2005/35/ES?

               4.

               Kaj pomeni izraz „bogastvu/viri njenega teritorialnega morja ali izključne ekonomske cone“ v smislu člena 220(6) Konvencije in člena 7(2) Direktive 2005/35/ES? Ali je treba z živimi viri razumeti samo uporabne vrste ali pa sem spadajo tudi vrste, ki so z uporabnimi vrstami povezane ali so od njih odvisne, v smislu člena 61(4) Konvencije, kot so na primer rastlinske in živalske vrste, s katerimi se uporabne vrste prehranjujejo?

               5.

               Kaj pomeni izraz „povzroča nevarnost/bi utegnil povzročiti“ iz člena 220(6) Konvencije in člena 7(2) Direktive 2005/35/ES? Ali je treba nevarnost povzročitve opredeliti na podlagi pojma abstraktne ali konkretne nevarnosti ali kako drugače?

               6.

               Ali je treba pri presoji pogojev za pristojnost obalne države, predvidenih v členu 220(6) Konvencije in členu 7(2) Direktive 2005/35/ES, izhajati iz tega, da gre pri povzročeni veliki škodi oziroma nevarnosti, da bo taka škoda nastala, za posledico, ki je hujša od precejšnjega onesnaženja morskega okolja, ki je bilo povzročeno ali za katero obstaja nevarnost, da bo povzročeno, v smislu člena 220(5)? Kako je treba opredeliti precejšnje onesnaženje morskega okolja in kako se upošteva pri oceni povzročene velike škode oziroma nevarnosti za nastanek velike škode?

               7.

               Katere okoliščine je treba upoštevati pri oceni velikosti povzročene škode oziroma nevarnosti za nastanek škode? Ali je treba pri oceni upoštevati, na primer, trajanje in zemljepisno razsežnost negativnih vplivov, ki se kažejo kot škoda? Če se na to vprašanje odgovori pritrdilno: Kako je treba oceniti trajanje in obseg škode?

               8.

               Direktiva 2005/35/ES je direktiva, ki določa minimalne pogoje, in državam članicam ne preprečuje, da v skladu z mednarodnim pravom sprejmejo strožje ukrepe proti onesnaževanju morja z ladij (člen 2). Ali možnost uporabiti strožja pravila velja za člen 7(2) Direktive, ki ureja pristojnost obalne države, da ukrepa proti ladji v tranzitu?

               9.

               Ali so pri razlagi pogojev za pristojnost obalne države, določenih v členu 220(6) Konvencije in v členu 7(2) Direktive, pomembne posebne zemljepisne in ekološke danosti ter občutljivost območja Baltskega morja?

               10.

               Ali izraz „jasne in dejanske dokaze/jasni, objektivni dokazi“ v smislu člena 220(6) Konvencije in člena 7(2) Direktive 2005/35/ES pomeni poleg dokaza, da je ladja storila kršitve, na katere se nanašata navedeni določbi, tudi dokaz posledic izpusta? Kakšen mora biti dokaz, da obstaja nevarnost nastanka velike škode obali ali s tem povezanim interesom ali virom teritorialnega morja ali izključne ekonomske cone, na primer za staleže ptic in rib ter za morsko okolje na tem območju? Ali pomeni zahteva po jasnem, objektivnem dokazu, da mora na primer ocena negativnih vplivov izpusta nafte na morsko okolje vedno temeljiti na konkretnih preiskavah in študijah o vplivih izpusta nafte, do katerega je prišlo?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/35/ES z dne 7. septembra 2005 o onesnaževanju morja z ladij in uvedbi kazni za kršitve (UL L 255, str. 1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o spremembah Direktive 2005/35/ES o onesnaževanju morja z ladij in uvedbi kazni za kršitve (UL L 280, str. 52).


title: Zadeva C-221/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  18. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst — Zaščita vrst — Lov s pastmi z zanko in ustavljačem na zasebnih loviščih — Castilla y León)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-221/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Zaščita vrst - Lov s pastmi z zanko in ustavljačem na zasebnih loviščih - Castilla y León)
   (2006/C 165/08)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evopskih skupnosti (zastopnika: G. Valero Jordana in M. van Beek, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Člen 12(1) in Priloga VI k Direktivi Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7) — Dovoljenje, ki so ga izdali organi Castilla y León, za lov s pastmi z zanko in ustavljačem na zasebnih loviščih.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004.


title: Zadeva T-240/12: Tožba, vložena 4. junija 2012 – Eni proti Komisiji

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/27

         Tožba, vložena 4. junija 2012 – Eni proti Komisiji
   (Zadeva T-240/12)
   2012/C 217/57
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eni SpA (Rim, Italija) (zastopnika: G. Roberti in I. Perego, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga, da se:

               —

               razglasi tožba za dopustno;

               —

               izpodbijano ravnanje razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba je uperjena zoper dopis (prot. št. *D/2012/042026) z dne 23. aprila 2012 v zvezi z zadevo COMP/F/38.638 – butadienski kavčuk in emulzijski stiren – ponovno sprejetje, s katerim je Evropska komisija družbi ENI posredovala sklep o ponovnem odprtju postopka BR-ESBR po izdaji sodbe Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 v zadevi Eni proti Komisiji (T-39/07), s katero je bila delno za nično razglašena odločba z dne 29. novembra 2006, C(2006) 5700, sprejeta v zadevi COMP/F/38.638 – butadienski kavčuk in emulzijski stiren in znižan znesek naložene globe.
   Kot edini tožbeni razlog družba ENI navaja nepristojnost, ker Komisija v zadevi BR-ESBR ni mogla ponovno začeti dokaznega postopka za izdajo sklepa o naložitvi sankcije.
   Družba ENI trdi, da Splošno sodišče v sodbi z dne 13. julija 2011 ni le za delno nično razglasilo odločbe BR-ESBR iz leta 2006 in pri tem opozorilo na napačno presojo obteževalnih okoliščin ponovljene kršitve s strani Komisije, temveč tudi izvajalo pristojnost naknadne preučitve v smislu člena 261 PDEU in Uredbe 1/2003 s tem, da je višino globe ponovno določilo in nadomestilo presojo Komisije z lastno presojo. Tako sklep, da se ponovno odpre postopek, krši ne le temeljno načelo prenosa pristojnosti in institucionalnega ravnovesja v skladu s členom 13 (PEU), temveč je tudi v nasprotju z bistvenimi načeli poštenega postopka na podlagi člena 6 EKČP in členom 47 Listine o temeljnih pravicah ter načelom ne bis in idem na podlagi člena 7 EKČP.
   Poleg tega družba ENI trdi, da Splošno sodišče, v nasprotju z različicami v izpodbijanem ravnanju, ni ugotovilo zgolj formalne napake glede sprejetja ponovljene kršitve s strani Komisije v odločbi BR-ESBR iz leta 2006. Komisija se tako ne bi mogla sklicevati na sodbo PVC II (1), da bi upravičila lastna ravnanja, ki so tudi v tem pogledu v nasprotju s členom 7 PDEU.
   Nazadnje družba ENI v luči zadevne sodne prakse navaja, da je v tem primeru izključena vsaka možnost za ponovno sprejetje sklepa o naložitvi sankcije, v katerem bi bila ponovno predpostavljena kršitev.

      (1)  Sodba z dne 15. oktobra v združenih zadevah Limburgse Vinyl Maatschappij NV (LVM) in drugi proti Komisiji (PVC II), C-238/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, od C-250/99 P do C-252/99 P in C-254/99 P, Recueil, str. I-8375.


title: Zadeva C-597/11 P: Sklep Sodišča z dne 4. oktobra 2012 – Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Evropski komisiji (Pritožba — Javno naročilo, ki ga odda Komisija — Zavrnitev ponudbe — Obveznost obrazložitve — Uredba (ES, Euratom) št. 1605/2002 — Člen 89 — Uredba (ES, Euratom) št. 2342/2002 — Člena 140 in 141 — Rok za predložitev ponudb — Rok za predložitev zahtev za posredovanje podatkov)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/3

         Sklep Sodišča z dne 4. oktobra 2012 – Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-597/11 P) (1)

   (Pritožba - Javno naročilo, ki ga odda Komisija - Zavrnitev ponudbe - Obveznost obrazložitve - Uredba (ES, Euratom) št. 1605/2002 - Člen 89 - Uredba (ES, Euratom) št. 2342/2002 - Člena 140 in 141 - Rok za predložitev ponudb - Rok za predložitev zahtev za posredovanje podatkov)
   2013/C 101/06
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropaïki Dynamiki - Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zastopnik: N. Korogiannakis, Δικηγόρος)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnik: M. Wilderspin, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2011 v zadevi Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (T-232/06), s katero je bila zavrnjena tožba za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 19. junija 2006 o zavrnitvi ponudbe, ki jo je tožeča stranka predložila v okviru postopka javnega razpisa „TAXUD/2005/AO-001“ v zvezi s specifikacijo, razvojem, vzdrževanjem in podporo carinskih informacijskih sistemov v zvezi z informacijskimi projekti GD TAXUD (UL 2005, S 117-115222), ter odločbe o dodelitvi naročila drugemu ponudniku.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Družbi Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva C-417/05 P: Pritožba Komisije Evropskih skupnosti zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne  13. septembra 2005  v zadevi D. Fernández Gómez proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-272/03, vložena  24. novembra 2005

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/17

         Pritožba Komisije Evropskih skupnosti zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 13. septembra 2005 v zadevi D. Fernández Gómez proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-272/03, vložena 24. novembra 2005
   (Zadeva C-417/05 P)
   (2006/C 10/34)
   jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata D. Martin in L. Lozano Palacios, zastopnika, je 24. novembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 13. septembra 2005 v zadevi D. Fernández Gómez proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-272/03.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               —

               samo odloči v sporu tako, da ugodi predlogom tožene stranke na prvi stopnji, in zavrže tožbo v zadevi T-272/03;

               —

               podredno, vrne zadevo Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje;

               —

               D. Fernández Gómez naloži plačilo stroškov postopka, vključno z njenimi stroški pred Sodiščem prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   V pritožbi Komisija uveljavlja tri razloge:

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na to, da je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo pravo s tem, da je štelo tožbo za dopustno iz razloga, ker naj dopis z dne 19. januarja 2001 ne bi bil odločilnega pomena, in ker naj na prvi stopnji izpodbijani akt, to je elektronska pošta z dne 12. maja 2003, ne bi imel samo potrdilnega značaja, ampak naj bi vseboval nov element v zvezi s pogodbo z dne 17. januarja 2001 in dopisom z dne 19. januarja 2001. Komisija po drugi strani meni, da je tožba nedopustna, ker dopis z dne 19. januarja 2001 in pogodba z dne 17. januarja 2001 predstavljata dokončno stališče uprave glede tožeče stranke. Zato bi tožeča stranka morala izpodbijati ta akta. Po mnenju Komisije elektronska pošta z dne 12. maja 2003 nima odločilnega pomena, niti ne vsebuje najmanjšega novega elementa v zvezi s predhodnima aktoma. Tožbo bi bilo torej treba zavreči kot nedopustno.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se primarno nanaša na zmotno uporabo prava pri razlagi odločbe z dne 13. novembra 1996 in zlasti pojma „osebje, za katero ne veljajo Kadrovski predpisi“. Komisija meni, da iz namena odločbe z dne 13. novembra, kot tudi iz samega besedila in iz okoliščin, v katerih je bila sprejeta, izhaja, da se nanaša na vsa „upravna ali pogodbena razmerja s Komisijo“ oseb, ki pri Komisiji niso zaposlene kot uradniki. Podredno Komisija navaja, da je Sodišče prve stopnje odločalo ultra petita in je napačno razlagalo člen 8 PZDU. Kadar, kot v obravnavanem primeru, določba Kadrovskih predpisov priznava OPI golo pooblastilo, izvrševanje le-tega sodi v okvir njegovega širokega pooblastila za odločanje po prostem preudarku.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se primarno nanaša na kršitev prava Skupnosti, ki je v tem, da je bila prisojena odškodnina za zatrjevano premoženjsko škodo, ki ni niti resnična niti gotova, in podredno na nespoštovanje obveznosti obrazložitve pri izračunu škode, kar Sodišču onemogoča, da bi izvedlo nadzor glede spoštovanja načela sorazmernosti.


title: Odločba Sodišča z dne 7. oktobra 2013 v združenih zadevah E-4/12 in E-5/12 – Risdal Touring AS in Konkurrenten.no AS proti Nadzornemu organu Efte (Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Dostop do dokumentov – Dopustnost – Ustavitev postopka)

text:
               19.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/18

         ODLOČBA SODIŠČA
   z dne 7. oktobra 2013
   v združenih zadevah E-4/12 in E-5/12
   Risdal Touring AS in Konkurrenten.no AS proti Nadzornemu organu Efte
   (Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Dostop do dokumentov – Dopustnost – Ustavitev postopka)
   (2013/C 372/07)
   V združenih zadevah E-4/12 in E-5/12, Risdal Touring AS in Konkurrenten.no AS proti Nadzornemu organu Efte, katerih predmet je TOŽBA, da se v zadevi E-4/12 Risdal Touring razglasi ničnost odločbe tožene stranke, ki je bila prvič in brez utemeljitve vročena 5. aprila 2012 in nato še 4. maja 2012 in s katero je bil zavrnjen dostop javnosti do celotne vsebine sodbe in posebnih dokumentov v zadevi sodišča Efte št. 70506, pri kateri gre za zadevo v zvezi z državno pomočjo, in sicer na podlagi Pravil v zvezi z dostopom do dokumentov, določenih z odločbo Nadzornega organa Efte št. 407/08/COL z dne 27. junija 2008; ter v zadevi E-5/12, Konkurrenten, razglasi ničnost odločbe tožene stranke, ki je bila vročena 5. aprila 2012 in s katero je bil brez utemeljitve zavrnjen dostop javnosti do celotne vsebine sodbe v zadevi sodišča Efte št. 60510, pri kateri gre za zadevo v zvezi z državno pomočjo, in sicer na podlagi Pravil v zvezi z dostopom do dokumentov, določenih z odločbo Nadzornega organa Efte št. 407/08/COL z dne 27. junija 2008, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik in sodnik poročevalec, Per Christiansen in Páll Hreinsson, sodnika, 7. oktobra 2013 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče je odločilo:

                  V zadevi E-4/12, Risdal Touring AS proti Nadzornemu organu Efte:

                           1.

                           Del tožbe, ki se nanaša na zadevne dokumente, se zavrže kot nedopusten.

                           2.

                           Ni potrebe po odločanju o preostalih delih tožbe.

                           3.

                           Nadzorni organ Efte krije svoje stroške in polovico stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

                           4.

                           Tožeča stranka nosi polovico svojih stroškov.

                  V zadevi E-5/12, Konkurrenten.no AS proti Nadzornemu organu Efte:

                           1.

                           Tožba se zavrže kot nedopustna.

                           2.

                           Nadzorni organ Efte krije svoje stroške in stroške, ki so nastali tožeči stranki.


title: Zadeva C-210/15 P: Pritožba, ki jo je Republika Poljska vložila 6. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 25. februarja 2015 v zadevi T-257/13, Republika Poljska/Evropska komisija

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/28

         Pritožba, ki jo je Republika Poljska vložila 6. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 25. februarja 2015 v zadevi T-257/13, Republika Poljska/Evropska komisija
   (Zadeva C-210/15 P)
   (2015/C 236/38)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica predlaga Sodišču, naj

               —

               sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 25. februarja 2015 v zadevi T-257/13, Republika Poljska/Komisija, v celoti razveljavi;

               —

               razglasi ničnost Izvedbenega sklepa Komisije 2013/123/EU z dne 26. februarja 2013 (notificirano pod dokumentarno številko C[2013] 981) o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (1) v delu, v katerem so bili iz financiranja Evropske unije izključeni odhodki iz izjave o odhodkih Republike Poljske v višini 2 8 7 63  238,60 EUR in 5 6 88  440,96 EUR;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Republika Poljska s pritožbo zoper izpodbijano sodbo uveljavlja pomanjkljivo razlago člena 11(1) Uredbe št. 1257/1999 in člena 23(2) Uredbe št. 1698/2005, s katero se predvideva, da je pogoj za odobritev podpore za predčasno upokojitev to, da se oseba ukvarja s kmetijsko komercialno dejavnostjo, medtem ko iz teh predpisov izhajata zahteva, da se zadevna oseba pred prenosom dejavnosti deset let ukvarja s kmetovanjem (v komercialne ali nekomercialne namene), in prepoved, da oseba, ki prenese kmetijsko dejavnost, po tem prenosu opravlja kmetijsko komercialno dejavnost.
   Po mnenju Republike Poljske iz prava Unije ne izhaja zahteva v zvezi z opravljanjem kmetijske komercialne dejavnosti pred prenosom dejavnosti. V skladu s členom 11(1) Uredbe št. 1257/1999 in členom 23(2) Uredbe št. 1698/2005 bi lahko bila zahtevana desetletna kmetijska dejavnost komercialna ali nekomercialna. Poleg tega ti predpisi prepovedujejo, da bi prenositelj dejavnosti po prenosu opravljal kmetijsko komercialno dejavnost.

      (1)  UL L 67, str. 20.


title: Zadeva T-223/07 P: Pritožba, ki jo je 27. junija 2007 vložil Michel Thierry zoper sklep, ki ga je 16. aprila 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-82/05, Thierry proti Komisiji

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/42

         Pritožba, ki jo je 27. junija 2007 vložil Michel Thierry zoper sklep, ki ga je 16. aprila 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-82/05, Thierry proti Komisiji
   (Zadeva T-223/07 P)
   (2007/C 199/79)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Michel Thierry (Howald, Veliko vojvodstvo Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               naj se razveljavi sklep Sodišča za uslužbence z dne 16. aprila 2007 v zadevi F-82/05, ki je bil pritožniku sporočen 17. aprila 2007;

               —

               naj se ugodi predlogom, ki jih je pritožnik podal na prvi stopnji in naj se zato tožbo v zadevi F-82/05 razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               podredno, naj se zadeva vrne Sodišču za uslužbence;

               —

               naj se odloči o izdatkih, stroških in honorarjih in se Komisiji naloži njihovo plačilo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S pritožbo pritožnik predlaga razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence, s katerim je bila delno zavržena kot očitno nedopustna in delno zavrnjena kot očitno neutemeljena tožba za razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2004, ker ta seznam ne vsebuje njenega imena.
   V podporo svoji pritožbi se pritožnik sklicuje na napačno razlago in nepravilno presojo dejstev, ki naj bi vodili do postopkovnih in pravnih napak, ki jih je domnevno storilo Sodišče prve stopnje, s tem ko ni ugodilo zahtevi za zaslišanje člana službe pritožnika navedeni v repliki na prvi stopnji.


title: Zadeva C-382/12 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. septembra 2014 – MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL proti Evropski komisiji, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Pritožba — Nasprotne pritožbe — Dopustnost — Člen 81 ES — Plačilni sistem za debetne kartice, kartice z odloženim plačilom in posojilne kartice — Privzete večstranske medfranšizne provizije — Podjetniško združenje — Omejitve konkurence kot posledica — Obseg sodnega nadzora — Pojem „pomožna omejitev“  — Objektivna nujnost in sorazmernost — Ustrezne „hipotetične predpostavke“  — Dvostranski sistemi — Obravnava prilog k tožbi)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. septembra 2014 – MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL proti Evropski komisiji, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-382/12 P) (1)

   ((Pritožba - Nasprotne pritožbe - Dopustnost - Člen 81 ES - Plačilni sistem za debetne kartice, kartice z odloženim plačilom in posojilne kartice - Privzete večstranske medfranšizne provizije - Podjetniško združenje - Omejitve konkurence kot posledica - Obseg sodnega nadzora - Pojem „pomožna omejitev“ - Objektivna nujnost in sorazmernost - Ustrezne „hipotetične predpostavke“ - Dvostranski sistemi - Obravnava prilog k tožbi))
   2014/C 409/04
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL (zastopniki: E. Barbier de La Serre, V. Brophy in B. Amory, odvetniki, in T. Sharpe, QC)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: V. Bottka in N. Khan, agenta), Banco Santander SA, Royal Bank of Scotland plc (zastopnika: D. Liddell, solicitor, in M. M. Hoskins, barrister), HSBC Bank plc (zastopnik: R. Thompson, QC), Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc (zastopniki: K. Fountoukakos-Kyriakakos in S. Wisking, solicitors, in J. Flynn, QC), MBNA Europe Bank Ltd (zastopnik: A. Davis, solicitor), British Retail Consortium (zastopnika: R. Marchini, odvetnik, in A. Robertson, barrister), EuroCommerce AISBL (zastopnik: J. Stuyck, odvetnik), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: M. Holt in C. Murrell, agenta, skupaj z M. J. Turnerjem, QC, in M. J. Holmesom, barrister)

      Izrek

               1.

               Glavna pritožba in nasprotni pritožbi se zavrnejo.

               2.

               Družbam MasterCard Inc., MasterCard International Inc. in MasterCard Europe SPRL se naloži, da poleg svojih stroškov, ki se nanašajo na glavno pritožbo in nasprotni pritožbi, nosijo tudi stroške Evropske komisije, ki se nanašajo na glavno pritožbo.

               3.

               Bankam Royal Bank of Scotland plc, Bank of Scotland plc in Lloyds TSB Bank plc se naloži, da poleg svojih stroškov nosijo tudi stroške Evropske komisije, ki se nanašajo na njihovi nasprotni pritožbi.

               4.

               Banki HSBC Bank plc in MBNA Europe Bank Ltd, družbi British Retail Consortium in EuroCommerce AISBL ter Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 319, 20.10.2012.


title: Zadeva C-603/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. decembra 2010 vložilo Upravno sodišče Republike Slovenije (Republika Slovenija) – Pelati doo/Republika Slovenija

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. decembra 2010 vložilo Upravno sodišče Republike Slovenije (Republika Slovenija) – Pelati doo/Republika Slovenija
   (Zadeva C-603/10)
   2011/C 80/22
   Jezik postopka: slovenščina

      Predložitveno sodišče

   Upravno sodišče Republike Slovenije

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pelati doo

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je določbo člena 11 Direktive Sveta 90/434/EGS (1) potrebno razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, s katero Republika Slovenija kot država članica, davčno ugodnost za gospodarsko družbo, ki želi izvesti delitev (oddelitev dela družbe in ustanovitev nove družbe) pogojuje s pravočasnostjo vloge za izdajo dovoljenja za priznanje davčnih upravičenj, ki oddelitvi ob izpolnjevanju predpisanih pogojev sledijo, oziroma po kateri davčni zavezanec s potekom roka davčne ugodnosti po nacionalni zakonodaji avtomatično izgubi?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic, UL L 225, str. 1.


title: Združeni zadevi C-12/13 P in C-13/13 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. oktobra 2014  – Gérard Buono in drugi (C-12/13 P) ter Syndicat des thoniers méditerranéens in drugi (C-13/13 P)/Evropska komisija (Pritožba — Skupna ribiška politika — Ribolovne kvote — Nujni ukrepi Komisije — Nepogodbena odgovornost Unije — Člen 340, drugi odstavek, PDEU — Pogoji — Dejanska in gotova škoda)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. oktobra 2014 – Gérard Buono in drugi (C-12/13 P) ter Syndicat des thoniers méditerranéens in drugi (C-13/13 P)/Evropska komisija
   (Združeni zadevi C-12/13 P in C-13/13 P) (1)

   ((Pritožba - Skupna ribiška politika - Ribolovne kvote - Nujni ukrepi Komisije - Nepogodbena odgovornost Unije - Člen 340, drugi odstavek, PDEU - Pogoji - Dejanska in gotova škoda))
   (2014/C 462/06)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Louis Paul Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin (zastopnika: A. Arnaud in P.-O. Koubi-Flotte, odvetnika) (C-12/13 P), Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Jean-Marc Penniello, Serge Antoine José Perez (zastopnik: C. Bonnefoi, odvetnik) (C-13/13 P)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in D. Nardi, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožbi v zadevah C-12/13 P in C-13/13 P se zavrneta.

               2.

               Gérardu Buonu, Jean-Lucu Buonu, Rogerju Del Ponteju, Sergeu Antoineu Di Roccu, Jeanu Géraldu Lubranu, Jeanu Lubranu, Jeanu Lucienu Lubranu, Fabriceu Marinu in Robertu Marinu se naloži plačilo stroškov v zadevi C-12/13 P, združenju Syndicat des thoniers méditerranéens, Marcu Carrenu, Jean-Louisu Donnarelu, Jean-Françoisu Floresu, Géraldu Jeanu Lubranu, Hervéju Marinu, Nicolasu Marinu, Sébastienu Marinu in Sergeu Antoineu Joséju Perezu pa se naloži plačilo stroškov v zadevi C-13/13 P.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva C-535/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – Novartis Pharma GmbH proti Apozyt GmbH (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Uredba (ES) št. 726/2004 — Zdravila za uporabo v humani medicini — Postopek izdaje dovoljenja — Zahteva za pridobitev dovoljenja — Pojem zdravil, „izdelanih“ po nekaterih biotehnoloških postopkih, navedenih v točki 1 Priloge k navedeni uredbi — Prepakiranje — Raztopina za vbrizganje, ki se prodaja v ampulah za enkratno uporabo, ki vsebujejo količino terapevtske raztopine, ki je večja od količine, ki se dejansko uporabi za zdravljenje — Prenos dela vsebine takih ampul na podlagi recepta zdravnika v vnaprej napolnjene injekcije v predpisanih odmerkih, pri čemer se zdravilo ne spremeni)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – Novartis Pharma GmbH proti Apozyt GmbH
   (Zadeva C-535/11) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Uredba (ES) št. 726/2004 - Zdravila za uporabo v humani medicini - Postopek izdaje dovoljenja - Zahteva za pridobitev dovoljenja - Pojem zdravil, „izdelanih“ po nekaterih biotehnoloških postopkih, navedenih v točki 1 Priloge k navedeni uredbi - Prepakiranje - Raztopina za vbrizganje, ki se prodaja v ampulah za enkratno uporabo, ki vsebujejo količino terapevtske raztopine, ki je večja od količine, ki se dejansko uporabi za zdravljenje - Prenos dela vsebine takih ampul na podlagi recepta zdravnika v vnaprej napolnjene injekcije v predpisanih odmerkih, pri čemer se zdravilo ne spremeni)
   2013/C 156/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Novartis Pharma GmbH

      Tožena stranka: Apozyt GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Hamburg – Razlaga Priloge k Uredbi (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229) – Obseg pojma „hergestellt“ („izdelan“ v slovenski različici) iz točke 1 navedene priloge – Morebitna vključitev pretakanja tekočega zdravila iz stične ovojnine v injekcije za enkratno uporabo

      Izrek

   Za dejavnost, kakršna je ta v zadevi v glavni stvari – če ne spreminja zadevnega zdravila in se izvaja zgolj na podlagi posameznega recepta, ki predpisuje tak postopek, kar mora preveriti predložitveno sodišče – ni treba pridobiti dovoljenja za promet na podlagi člena 3(1) Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila, se pa za tako dejavnost vsekakor uporabljajo določbe Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/84/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010.

      (1)  UL C 13, 14.1.2012.


title: Zadeva C-589/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs proti GMAC UK PLC (Predhodno odločanje – DDV – Šesta direktiva 77/388/EGS – Člen 11(C)(1), prvi pododstavek – Neposredni učinek – Zmanjšanje davčne osnove – Izvedba dveh transakcij, ki se nanašata na isto blago – Dobava blaga – Vozila, prodana prek lizinga, ki se zasežejo in ponovno prodajo na dražbi – Zloraba pravice)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/9

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs proti GMAC UK PLC
      (Zadeva C-589/12) (1)

      ((Predhodno odločanje - DDV - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člen 11(C)(1), prvi pododstavek - Neposredni učinek - Zmanjšanje davčne osnove - Izvedba dveh transakcij, ki se nanašata na isto blago - Dobava blaga - Vozila, prodana prek lizinga, ki se zasežejo in ponovno prodajo na dražbi - Zloraba pravice))
      (2014/C 395/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Tožena stranka: GMAC UK PLC

         Izrek

      Člen 11(C)(1), prvi pododstavek, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, država članica davčnemu zavezancu ne sme prepovedati sklicevanja na neposredni učinek te določbe v zvezi z eno transakcijo z obrazložitvijo, da se ta zavezanec v zvezi z drugo transakcijo, ki se nanaša na isto blago, lahko sklicuje na določbe nacionalnega prava in da bi kumulativna uporaba obeh določb z davčnega vidika povzročila skupen rezultat, do katerega naj ne bi vodila niti ne bi želela voditi ne nacionalno pravo ne Šesta direktiva 77/388, če se uporabita ločeno za ti transakciji.

         (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva T-230/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. marca 2007 — Golf USA proti UUNT (GOLF USA) ( Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti GOLF USA — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisna narava — Odsotnost razlikovalnega učinka )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. marca 2007 — Golf USA proti UUNT (GOLF USA)
   (Zadeva T-230/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti GOLF USA - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisna narava - Odsotnost razlikovalnega učinka“)
   (2007/C 95/78)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Golf USA, Inc. (Oklahoma City, Oklahoma, Združene države) (Zastopnik: A. de Bosch Kemper-de Hilster, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnika: S. Laitinen in G. Schneider, zastopnika)
   Predmet
   Tožba za razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. aprila 2005 (zadeva R 823/2004-2), s katero je zavrnil zahtevo za registracijo besedne znamke GOLF USA.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva C-27/09 P: Pritožba, ki jo je Francoska republika 21. januarja 2009 vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat), razglašeno 4. decembra 2008 v zadevi T-284/08, People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu Evropske unije

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/14

         Pritožba, ki jo je Francoska republika 21. januarja 2009 vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat), razglašeno 4. decembra 2008 v zadevi T-284/08, People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-27/09 P)
   (2009/C 82/26)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues, A.-L. During, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: People's Mojahedin Organization of Iran, Svet Evropske unije, Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga pritožnice:

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 4. decembra 2008 v zadevi T-284/08, People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu, naj se razveljavi;

               —

               Sodišče naj samo dokončno odloči o zadevi in zavrne tožbo OMPI ali pa naj zadevo vrne v novo odločanje Sodišču prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Francoska vlada meni, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, prvič, ker je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo, s tem ko je presodilo, da je Svet pri sprejetju Sklepa 2008/583/ES (1) kršil pravico OMPI do obrambe, ne da bi pri tem upošteval posebne okoliščine pri sprejetju tega sklepa; drugič, ker je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo, s tem ko je štelo, da pri sodnem postopku, ki je bil v Franciji uveden proti domnevnim članom OMPI, ne gre za odločbo, ki bi bila v skladu z opredelitvijo iz člena 1(4) Skupnega stališča 2001/931/SZVP z dne 27. decembra 2001 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu; in, končno, ker je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo, s tem ko je presodilo, da je bilo s tem, ko Svet ni posredoval informacij iz točke 3(a) enega od treh dokumentov, ki so jih v povezavi s predlogom, da se OMPI vpiše na seznam, ustanovljen s Sklepom 2008/583/ES, Svetu predložili francoski organi in ki jih je Svet Sodišču prve stopnje posredoval v odgovor na sklep o pripravljalnih ukrepih z dne 26. septembra 2008, Sodišču prve stopnje onemogočeno izvajanje njegovega nadzora nad zakonitostjo Sklepa 2008/583/ES in da je bila s tem kršena pravica do učinkovitega sodnega varstva.

      (1)  Sklep Sveta 2008/583/ES z dne 15. julija 2008 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2007/868/ES (UL L 188, 16.7.2008, str. 21).


title: Zadeva C-549/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vergabekammer Arnsberg (Nemčija) 22. oktobra 2013 – Bundesdruckerei GmbH proti Stadt Dortmund

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vergabekammer Arnsberg (Nemčija) 22. oktobra 2013 – Bundesdruckerei GmbH proti Stadt Dortmund
   (Zadeva C-549/13)
   2014/C 24/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Vergabekammer Arnsberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bundesdruckerei GmbH

      Tožena stranka: Stadt Dortmund

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 56 PDEU in člen 3(1) Direktive 96/71/ES (1) nasprotujeta nacionalnemu predpisu in/ali pogoju v zvezi z naročilom, ki ga določi organ za naročila, da se mora ponudnik, ki želi pridobiti razpisano naročilo, zavezati (1.), da bo osebju, zaposlenemu za izvedbo naročila, izplačal minimalno plačo, določeno v predpisih ali v kolektivni pogodbi, in (2.), da se enako obveznost naloži izbranemu ali potencialnemu podizvajalcu, naročnik pa mora predložiti ustrezno izjavo o interesu podizvajalca organu za naročila, pri čemer (a) pravni predpis takšno obveznost določa samo za dodelitev javnih naročil, ne pa tudi za dodelitev zasebnih naročil, (b) podizvajalec ima sedež v drugi državi članici, delojemalec podizvajalca pa je pri izvedbi storitev, ki so predmet naročila, deloval le v svoji državi?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 431).


title: Zadeva T-53/09: Tožba, vložena 11. februarja 2009 – Cafea proti UUNT – Christian (BEST FARM)

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/30

         Tožba, vložena 11. februarja 2009 – Cafea proti UUNT – Christian (BEST FARM)
   (Zadeva T-53/09)
   2009/C 90/47
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cafea GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: C. Schumann in M. Hartmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dieter Christian (Frankfurt, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe z dne 27. novembra 2008 v zadevi R 420/2008-1 naj se razveljavi;

               —

               plačilo stroškov postopka naj se naloži toženi stranki;

               —

               plačilo stroškov ugovornega in pritožbenega postopka pred Uradom za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži prijavitelju.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Dieter Christian

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BEST FARM“ za proizvode iz razredov 29, 30, 31 in 32 (prijava št. 3 089 281)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka pod svojo prejšnjo firmo KORD Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „BESTFORM“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 29, 30, 32, 33 in 42 (št. 30 056 334)

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj naj med spornimi znamkami ne bi obstajala nevarnost zmede ali vsaj nevarnost povezovanja

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


               15.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/17

         Tožba skupine DB Schenker proti Nadzornemu organu Efte, vložena 10. novembra 2014
   (Zadeva E-22/14)
   (2015/C 11/07)
   Podjetja Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS (skupaj „skupina DB Schenker“), ki jih zastopa odvetnik Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norveška, so 10. novembra 2014 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeče stranke Sodišču Efte predlagajo, naj:

               1.

               odločbo Nadzornega organa Efte z dne 9. septembra 2014 v zadevi št. 75697 (DB Schenker) razglasi za nično;

               2.

               Nadzornemu organu Efte in vsem morebitnim intervenientom naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeče stranke Schenker North AB in Schenker Privpak AB s sedežem na Švedskem ter Schenker Privpak AS s sedežem na Norveškem so del skupine DB Schenker, globalnega podjetja v lasti Deutsche Bahn AG, ki je dejavno na področju špedicije in logistike.

               —

               Sodišče Efte je s sodbo z dne 7. julija 2014 v zadevi E-5/13, DB Schenker proti Nadzornemu organu Efte, razglasilo za nično odločbo Nadzornega organa Efte z dne 25. januarja 2013 v zadevi št. 73075 (DB Schenker) v delu, v katerem je z njo zavrnjen popolni ali delni vpogled na podlagi člena 4(4) in (6) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 v dokumentacijo iz spisov, na podlagi katerih je bila sprejeta Odločba Nadzornega organa Efte št. 321/10/COL (Norway Post – program zvestobe/popustov), ter vpogled v popolno različico Odločbe Nadzornega organa Efte št. 321/10/COL.

               —

               Skupina DB Schenker je 17. julija 2014 po elektronski pošti prejela dopis Nadzornega organa Efte, s katerim jo je obvestil, da je spet sprejel odločitev o zavrnitvi vpogleda skupini DB Schenker v sporne dokumente. Skupina DB Schenker je bila pozvana, naj vloži potrdilno prošnjo, če želi, da Nadzorni organ Efte ponovno prouči svoje stališče.

               —

               Skupina DB Schenker je Nadzornemu organu Efte 27. avgusta 2014 poslala potrdilno prošnjo. Nadzorni organ Efte je 9. septembra 2014 skupini DB Schenker po elektronski pošti poslal izvod odločbe, s katero je bil skupini DB Schenker ponovno zavrnjen popolni ali delni vpogled na podlagi člena 4(4) in (6) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 v isto dokumentacijo, tj. dokumentacijo iz spisov, na podlagi katerih je bila sprejeta Odločba Nadzornega organa Efte št. 321/10/COL (Norway Post – program zvestobe/popustov), ter vpogled v popolno različico Odločbe Nadzornega organa Efte št. 321/10/COL. Skupina DB Schenker predlaga razglasitev ničnosti te odločbe v skladu s členom 36 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču.

         Tožeče stranke zatrjujejo, da je Nadzorni organ Efte:

               —

               prekršil izjemo o poslovnih interesih iz člena 4(4) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 in obveznost varovanja poslovne skrivnosti iz člena 122 Sporazuma EGP, člena 14(4) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču ter člena 28(2) poglavja II Protokola št. 4 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ter s tem protipravno onemogočil dostop do spornih dokumentov v nasprotju s pravico do javnega dostopa do dokumentov iz člena 2(1) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012;

               —

               prekršil izjemo o prevladujočem javnem interesu iz člena 4(4) in (6) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 ter s tem protipravno onemogočil dostop do spornih dokumentov v nasprotju s pravico do javnega dostopa do dokumentov iz člena 2(1) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012.


title: Zadeva T-293/10: Tožba, vložena 6. julija 2010 – Seven Towns Ltd proti UUNT

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/16

         Tožba, vložena 6. julija 2010 – Seven Towns Ltd proti UUNT
   (Zadeva T-293/10)
   ()
   2010/C 260/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Seven Towns Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: E. Schäfer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. aprila 2010 v zadevi R 1475/2009-1 naj se razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena prijava znamke Skupnosti št. 5 650 817;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški pravnega zastopanja tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Znamka, sestavljena iz barv, ki je opisana kot „šest površin, ki so geometrično razporejene v tri pare vzporednih površin, pri čemer je vsak par pravokoten na druga dva para, in za katero je značilno (i) da sta kateri koli sosednji površini različne barve ter (ii) da ima vsaka površina mrežasto strukturo, ki jo sestavljajo črne črte, ki površino delijo na devet enakih delov“. Predlagane barve so bile rdeča (PMS 200C); zelena (PMS 347C); modra (PMS 293C); oranžna (PMS 021C); rumena (PMS 012C); bela in črna za proizvode iz razreda 28 – prijava znamke Skupnosti št. 5 650 817

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev prijave znamke Skupnosti št. 5 650 817

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka v podporo tožbi navaja dva tožbena razloga.
   Kot prvi tožbeni razlog tožeča stranka navaja, da izpodbijani sklep krši načela postopka, s tem ko je v nasprotju s členom 80(1) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 v zvezi s pravilom 53(a) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95, saj je odbor za pritožbe v nasprotju s predpisi obravnaval vsebino zadeve.
   Kot drugi tožbeni razlog tožeča stranka navaja, da izpodbijani sklep krši njeno pravico do poštenega postopka, ker je v nasprotju s členom 64(1) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe utemeljil svojo odločitev na popolnoma novem razlogu, ne da bi tožečo stranko pozval k predložitvi stališč.


title: Zadeva T-447/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2014 – Visa Europe proti Komisiji

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/38

         Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2014 – Visa Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-447/12) (1)

   2014/C 194/51
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012


title: Zadeva T-780/16: Tožba, vložena 8. novembra 2016 – Mediaexpert/EUIPO – Mediaexpert (mediaexpert)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/51

         Tožba, vložena 8. novembra 2016 – Mediaexpert/EUIPO – Mediaexpert (mediaexpert)
   (Zadeva T-780/16)
   (2017/C 006/64)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mediaexpert sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnik: J. Aftyka, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mediaexpert S.A. (Varšava, Poljska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU črne, rumene in bele barve, ki vsebuje besedni element „mediaexpert“ – Znamka EU št. 11674132

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 11. avgusta 2016 v zadevi R 2583/2015-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 29. oktobra 2015 v postopku za ugotovitev ničnosti št. 000009371 C;

               —

               zadevo v vrne v odločanje EUIPO, da lahko ta vsebinsko spremeni odločbo in ugotovi ničnost znamke Evropske unije št. 011674132 v zvezi z vsemi zajetimi storitvami;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka pred oddelkom za izbris, oddelkom za pritožbe in Splošnim sodiščem.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(a) in (b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-52/08 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – Komisija proti Carpiju Badíi ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2005 — Prednostne točke — Nedodelitev zaradi tehnične težave — Odbor za napredovanje A* — Dodelitev manj dodatnih prednostnih točk, kot jih je predlagalo vodstvo — Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali“ )

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – Komisija proti Carpiju Badíi
      (Zadeva T-52/08 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2005 - Prednostne točke - Nedodelitev zaradi tehnične težave - Odbor za napredovanje A* - Dodelitev manj dodatnih prednostnih točk, kot jih je predlagalo vodstvo - Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali)
      (2012/C 25/90)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in K. Herrmann, zastopnika)

         Druga stranka v postopku: José María Carpi Badía (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

         Predmet

      Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 22. novembra 2007 v zadevi Badía proti Komisiji (F-110/06, še neobjavljena v Recueilu), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške J. M. Carpija Badíe.

         (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-156/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Niedersächsisches Finanzgericht (Nemčija) 16. aprila 2008 – Monika Vollkommer proti Finanzamt Hannover-Land I

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Niedersächsisches Finanzgericht (Nemčija) 16. aprila 2008 – Monika Vollkommer proti Finanzamt Hannover-Land I
   (Zadeva C-156/08)
   (2008/C 183/18)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Niedersächsisches Finanzgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Monika Vollkommer

      Tožena stranka: Finanzamt Hannover-Land I
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je naložitev nemškega davka na promet nepremičnin za prihodnja gradbena dela z njihovo vključitvijo v davčno osnovo davka na promet nepremičnin ob nakupu še nezazidanega zemljišča (takoimenovana enkratna dobava, ki jo sestavljajo gradbena dela in nakup zemljišča) v nasprotju s prepovedjo večkratne obdavčitve iz člena 401 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) (prej člen 33(1) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977) (2), če so gradbena dela, od katerih se plača davek na promet nepremičnin, kot samostojna storitev tudi predmet nemškega davka od dohodka?

      (1)  UL L 347, str. 1.

      (2)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-20/09: Tožba, vložena 15. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/12

         Tožba, vložena 15. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-20/09)
   (2009/C 82/23)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in A. Caeiros, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da je v okviru ureditve iz zakona št. 39-A/2005 določila ugodnejše davčno obravnavanje za obveznice javnega dolga, ki jih je izdala le portugalska država, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 ES in člena 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP);

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je septembra 2005 prejela prijavo, da nekatere določbe iz „Regime Excepcional de Regularização Tributária de elementos patrimoniais que não se encontrem no território português em 31 de Dezembro de 2004“ (posebna davčna ureditev za premoženje, ki se na dan 31. decembra 2004 ni nahajalo na portugalskem ozemlju), ki je bil sprejet z zakonom z dne 29. julija 2005 št. 39 – A/2005, niso združljive s predpisi Skupnosti in Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP).
   V navedenem Regime Excepcional je določeno, da morajo zavezanci znotraj davčne ureditve plačati znesek, ki ustreza 5-odstotni vrednosti premoženja, ki je bilo navedeno v napovedi davčne ureditve in da se ta stopnja prepolovi, če je vse ali del v napovedi navedenega premoženja v obliki obveznic portugalske države, in da to znižanje velja tudi za drugo premoženje, v primeru ponovnih naložb v višini njihove vrednosti v obveznice portugalske države, do datuma predložitve napovedi davčne ureditve.
   Komisija trdi, da Regime Excepcional de Regularização Tributária v zvezi z vračanjem premoženja v domovino in investiranjem v obveznice portugalske države pomeni ugodnost v obliki uporabe znižane stopnje na premoženje, ki so obveznice portugalske države, ali na vrednost premoženja, ki je bilo ponovno investirano v obveznice portugalske države. Tako so osebe, ki koristijo to ureditev, odvrnjene od tega, da ohranijo svoje premoženje v drugih zakonsko urejenih oblikah, ki niso obveznice portugalske države.
   Sodišče Evropskih skupnosti je že razsodilo, da nacionalni davčni predpis, ki odvrača davčne zavezance od investicij v drugih državah članicah, pomeni omejitev prostega pretoka kapitala v smislu člena 56 ES.
   Komisija v obravnavanem primeru meni – čeprav ne prereka, da morajo biti obveznice javnega dolga davčno ugodneje obravnavane – da je nižja davčna stopnja, ki je v uporabi le za zakonsko urejeno premoženje v obliki obveznic portugalske države, diskriminatorna omejitev pretoka kapitala, ki je prepovedana s členom 56 ES in ne more biti utemeljena na podlagi člena 58 ES.
   Pravila glede prostega pretoka kapitala iz Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru so v bistvu enaka tistim iz Pogodbe ES. Zato dejstvo, da so bile osebe, ki so lahko koristile Regime Excepcional de Regularização Tributária, odvrnjene od tega, da ohranijo svoje premoženje, urejeno z zakonom, na Norveškem, v Lihtenštajnu ali na Irskem, pomeni omejitev pretoka kapitala, ki je prepovedana s členom 40 Sporazuma EGS.


title: Zadeva F-86/12: Tožba, vložena 9. avgusta 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/39

         Tožba, vložena 9. avgusta 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-86/12)
   2012/C 355/84
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: A. Lizer-Klatka, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se trajanje veljavnosti rezervnega seznama EPSO/AD/60/06 za tožečo stranko ne podaljša za obdobje, v katerem je bila na porodniškem in starševskem dopustu

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               naj se odločba z dne 17. oktobra 2011 o poteku veljavnosti rezervnega seznama EPSO AD/60/06 z učinkom od 31. decembra 2011 za tožečo stranko in odločba z dne 10. maja 2012, ki je bila izdana v postopku pritožbe tožeče stranke št. R/147111, razglasita za nični in naj se trajanje veljavnosti rezervnega seznama EPSO/AD/60/06 za tožečo stranko podaljša za čas trajanja njenega porodniškega in starševskega dopusta, ki ju je vzela med veljavnostjo navedenega rezervnega seznama, torej za 3 leta in 46 dni;

               —

               naj v skladu s členom 89(3) Poslovnika Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 25. julija 2007 in utemeljitvijo tožeče stranke v točki 56 in naslednjih tožbe vsaka stranka nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-161/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 31. marca 2017 – Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 31. marca 2017 – Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff
   (Zadeva C-161/17)
   (2017/C 231/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revident: Land Nordrhein-Westfalen

      Nasprotna stranka v postopku z revizijo: Dirk Renckhoff

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali objava dela, ki je z dovoljenjem imetnika avtorske pravice na neki drugi spletni strani prosto dostopno vsem uporabnikom interneta, na lastni javno dostopni spletni strani pomeni dajanje na voljo javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES (1), če se delo najprej kopira na strežnik in se nato naloži na lastno spletno stran?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).


title: Združene zadeve T-593/14, T-596/14, T-601/14, T-602/14, od T-604/14 do T-606/14 in T-612/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. julija 2015 – Makhlouf/Svet

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. julija 2015 – Makhlouf/Svet
   (Združene zadeve T-593/14, T-596/14, T-601/14, T-602/14, od T-604/14 do T-606/14 in T-612/14) (1)

   (2015/C 320/69)
   Jezik postopka: francoščina
   Splošno sodišče (sodnik posameznik) je odredilo izbris združenih zadev.

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva C-518/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 10. oktobra 2011 – UPC Nederland BV proti Gemeente Hilversum

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 10. oktobra 2011 – UPC Nederland BV proti Gemeente Hilversum
      (Zadeva C-518/11)
      (2012/C 25/45)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Gerechtshof te Amsterdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: UPC Nederland BV

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Gemeente Hilversum

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali storitev, ki jo sestavlja kabelski prenos prosto dostopnih radijskih in televizijskih programov in za katero se zaračunava tako strošek prenosa kot tudi znesek (strošek) za plačila izdajateljem radijskih in televizijskih programov in organizacijam za kolektivno upravljanje avtorskih pravic v zvezi z objavo vsebin, spada na stvarno področje uporabe novega regulativnega okvira (za elektronska komunikacijska omrežja)?

                  2.

                              (a)

                              Ali ima Gemeente ob upoštevanju liberalizacije telekomunikacijskega sektorja in ciljev novega regulativnega okvira, vključno z v njem določenim strogim postopkom usklajevanja in posvetovanja, ki se mora izvesti, preden se nacionalnemu regulativnemu organu podeli (izključna) pristojnost, da z ukrepi, kot je nadzor cen, posega v cene za končne uporabnike, še vedno pristojnost (nalogo), da varuje splošne interese svojih prebivalcev s poseganjem v cene za končne uporabnike prek klavzule o omejevanju cen?

                              (b)

                              Če je odgovor nikalen, ali novi regulativni okvir nasprotuje temu, da Gemeente uporabi klavzulo o omejevanju cen, dogovorjeno v okviru prodaje njenega kabelskega omrežja?

                  3.

                  Če je odgovor na vprašanji 2(a) in (b) nikalen, se postavlja to vprašanje:
                  Ali je državni organ, kot je Gemeente, v primeru, kot je obravnavani, (prav tako) zavezan spoštovati načelo lojalnega sodelovanja v smislu prava Unije, če pri dogovoru o klavzuli o omejevanju cen in njeni kasnejši uporabi ne izvaja javne naloge, temveč deluje na podlagi pravice iz zasebnega prava (glej tudi vprašanje 4(a))?

                  4.

                  Če se uporablja novi regulativni okvir in če mora Gemeente hkrati spoštovati načelo lojalnega sodelovanja:

                              (a)

                              Ali obveznost lojalnega sodelovanja v povezavi z novim regulativnim okvirom (oziroma njegovimi cilji), vključno z v njem določenim strogim postopkom usklajevanja in posvetovanja, ki se mora izvesti, preden se nacionalnemu regulativnemu organu podeli pristojnost, da z ukrepi, kot je nadzor cen, posega v cene za končne uporabnike, nasprotuje temu, da Gemeente uporabi klavzulo o omejevanju cen?

                              (b)

                              Če je odgovor nikalen, ali bi bil odgovor na vprašanje 4(a) drugačen za obdobje po tem, ko je Komisija v svojem dopisu izrazila resne dvome glede združljivosti nadzora cen, ki ga je predlagala OPTA, s cilji novega regulativnega okvira, navedenimi v členu 8 Okvirne direktive, zaradi česar je OPTA opustila sprejetje tega ukrepa?

                  5.

                              (a)

                              Ali je člen 101 PDEU določba javnega reda, ki jo mora nacionalno sodišče uporabiti zunaj meja spora po uradni dolžnosti v smislu členov 24 in 25 nizozemskega zakonika o civilnem postopku?

                              (b)

                              Če je odgovor pritrdilen, v zvezi s katerimi dejstvi, ki so bila navedena v postopku, mora sodišče po uradni dolžnosti preučiti možnost uporabe člena 101 PDEU? Ali je sodišče to dolžno storiti tudi, če ta preučitev po tem, ko so stranke imele možnost, da se o tem izrečejo, (morda) vodi v dopolnitev dejstev v smislu člena 149 nizozemskega zakonika o civilnem postopku?

                  6.

                  Če je treba člen 101 PDEU uporabiti zunaj meja spora strank po uradni dolžnosti, se ob upoštevanju (ciljev) novega regulativnega okvira njegove uporabe s strani OPTA in Evropske komisije ter dejstva, da so pojmi, kot sta pomembna tržna moč in razmejitev upoštevnih trgov, iz novega regulativnega okvira prilagojeni podobnim pojmom iz evropskega konkurenčnega prava, na podlagi navedenih dejstev v obravnavanem postopku postavljajo ta vprašanja:

                              (a)

                              Ali se Gemeente pri prodaji svojega kabelskega omrežja in v zvezi z dogovorom o klavzuli o omejevanju cen v tem okviru šteje za podjetje v smislu člena 101 PDEU (glej tudi vprašanje 3)?

                              (b)

                              Ali se klavzula o omejevanju cen šteje za pomembno omejitev (znatno omejitev) v smislu člena 101(1)(a) PDEU in kot je opisana v Obvestilu Komisije o sporazumih manjšega pomena, ki neznatno omejujejo konkurenco (de minimis) (2001/C 368/07, točka 11 (1))? Če je tako, ali je že zaradi tega podana znatna omejitev konkurence v smislu člena 101(1) PDEU? Če ni tako, ali so za odgovor pomembne okoliščine, ki so navedene v vprašanju 4(d) (glej spodaj)?

                              (c)

                              Če klavzula o omejevanju cen ne predstavlja znatne omejitve, ali (že) zaradi tega omejuje konkurenco, ker:

                                          —

                                          je nacionalni organ za varstvo konkurence ugotovil, da družba UPC z zaračunavanjem (višjih) cen za opravljanje storitev, ki ustrezajo kabelskemu prenosu osnovnega paketa, na istem trgu ni zlorabila svojega prevladujočega položaja;

                                          —

                                          je Komisija v svojem letter of serious doubt izrazila resne dvome o združljivosti (predhodne) regulacije cen za končne uporabnike (z nadzorom cen) za storitve, kot je kabelski prenos osnovnega paketa s strani družbe UPC, s cilji, opisanimi v členu 8 Okvirne direktive? Ali je za odgovor pomembna okoliščina, da je OPTA na podlagi letter of serious doubt opustila nadzor cen?

                              (d)

                              Ali pogodba, ki vsebuje klavzulo o omejevanju cen, znatno omejuje konkurenco v smislu člena 101(1) PDEU (tudi) ob upoštevanju dejstva, da:

                                          —

                                          se družba UPC v skladu z novim regulativnim okvirom šteje za podjetje s pomembno tržno močjo (Obvestilo de minimis, točka 7),

                                          —

                                          so si skoraj vse nizozemske občine, ki so v 90-ih letih svoja kabelska omrežja prodale kabelskim operaterjem, med njimi družbi UPC, v teh pogodbah pridržale pravico določanja cen osnovnih paketov (Obvestilo de minimis, točka 8)?

                              (e)

                              Ali pogodba, ki vsebuje klavzulo o omejevanju cen, ob upoštevanju dejstva, da:

                                          —

                                          se družba UPC v skladu z novim regulativnim okvirom šteje za podjetje s pomembno tržno močjo,

                                          —

                                          je OPTA evropski posvetovalni postopek – ki ga je treba v skladu z novim regulativnim okvirom izvesti, če bo načrtovani ukrep vplival na trgovino med državami članicami – izvedel za ukrep nadzora cen v zvezi s storitvami, kot je kabelski prenos osnovnega paketa s strani kabelskih operaterjev s pomembno tržno močjo, kot je družba UPC,

                                          —

                                          je bila takrat vrednost pogodbe 51 milijonov NLG (okoli 23 milijonov EUR),

                                          —

                                          so si skoraj vse nizozemske občine, ki so v 90-ih letih svoja kabelska omrežja prodale kabelskim operaterjem, med njimi družbi UPC, v teh pogodbah pridržale pravico določanja cen osnovnih paketov,
                                          prizadane (ali bi lahko prizadela) trgovino med državami članicami v smislu člena 101(1) PDEU, pri čemer je ta učinek natančneje opisan v Smernicah o konceptu vpliva na trgovino, ki ga vsebujeta člena 81 in 82 Pogodbe (UL 2004, C 101, str. 81)?

                  7.

                  Ali je nacionalno sodišče ob upoštevanju novega regulativnega okvira in resnih dvomov, ki jih je Komisija izrazila v letter of serious doubt glede združljivosti (predhodne) regulacije cen za končne uporabnike s cilji konkurenčnega prava, še vedno pristojno, da na podlagi člena 101(3) PDEU odloči, da se prepoved iz člena 101(1) PDEU za klavzulo o omejevanju cen ne uporablja? Ali je za odgovor na to vprašanje pomembna okoliščina, da je OPTA na podlagi letter of serious doubt opustila načrtovani nadzor cen?

                  8.

                  Ali evropska sankcija ničnosti iz člena 101(2) PDEU ob upoštevanju okoliščin ob sklenitvi pogodbe (začetek liberalizacije telekomunikacijskega sektorja) in kasnejšega razvoja znotraj telekomunikacijskega sektorja, vključno z uveljavitvijo novega regulativnega okvira in s tem povezanimi resnimi pomisleki Komisije glede sprejetja ukrepa nadzora cen, pušča prostor za relativizacijo njene časovne veljavnosti?

         (1)  UL 2001, C 368, str. 13.


title: Zadeva C-70/13: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 12. decembra 2013 – Getty Images (US) proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 7(1)(b) in (c) — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisnost — Besedna znamka PHOTOS.COM — Delna zavrnitev prijave — Enako obravnavanje — Obveznost UUNT za upošteva svojo prejšnjo prakso odločanja — Delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena pritožba)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/9

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 12. decembra 2013 – Getty Images (US) proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-70/13) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 7(1)(b) in (c) - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisnost - Besedna znamka PHOTOS.COM - Delna zavrnitev prijave - Enako obravnavanje - Obveznost UUNT za upošteva svojo prejšnjo prakso odločanja - Delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena pritožba))
   2014/C 102/11
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Getty Images (US) (zastopnik: P. Olson, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 21. novembra 2012 v zadevi Getty Images proti UUNT (T-338/11), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo R 1831/2010-2 drugega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 6. aprila 2011, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, ki je delno zavrnil registracijo besedne znamke „PHOTOS.COM“, za proizvode in storitve iz razredov 9, 42 in 45 – Člen 7(1)(b) in (c), ter (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Neobstoj razlikovalnega učinka

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Getty Images (US) Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 101, 6.4.2013.