title: Zadeva T-136/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. septembra 2007 – EARL Salvat père & fils in drugi proti Komisiji (Državne pomoči – Ukrepi za preusmeritev vinogradov – Odločba, s katero je bilo razglašeno, da so pomoči delno združljive in delno nezdružljive s skupnim trgom – Ničnostna tožba – Dopustnost – Obveznost obrazložitve – Presoja z vidika člena 87(1) ES)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/47

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. septembra 2007 – EARL Salvat père & fils in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-136/05) (1)

   (Državne pomoči - Ukrepi za preusmeritev vinogradov - Odločba, s katero je bilo razglašeno, da so pomoči delno združljive in delno nezdružljive s skupnim trgom - Ničnostna tožba - Dopustnost - Obveznost obrazložitve - Presoja z vidika člena 87(1) ES)
   (2007/C 269/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: EARL Salvat père & fils (Saint-Paul-de-Fenouillet, Francija), Comité interprofessionnel des vins doux naturels et vins de liqueur à appellations contrôlées (CIVDN) (Perpignan, Francija) in Comité national des interprofessione des vins à appellation d'origine (CNIV) (Pariz, Francija) (zastopnika: H. Calvet in O. Billard, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Giolito in A. Stobiecka-Kuik, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožečih strank: Francoska republika (zastopnik: G. de Bergues, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti člena 1(1) in (3) Odločbe Komisije 2007/253/ES z dne 19. januarja 2005 o načrtu Rivesaltes in davku podobnih dajatvah CIVDN, ki jih je izvajala Francija (UL L 112, str. 1).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožečim strankam se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. julija 2004 v zadevi C-365/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus): Marie Lindfors (Direktiva 83/183/EGS — Prenos prebivališča iz ene države članice v drugo — Taksa, obračunana pred registracijo vozil in davek za ceste)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/7

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 15. julija 2004
   v zadevi C-365/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus): Marie Lindfors (1)

   (Direktiva 83/183/EGS - Prenos prebivališča iz ene države članice v drugo - Taksa, obračunana pred registracijo vozil in davek za ceste)
   (2004/C 228/13)
   Jezik postopka: finščina
   V zadevi C-365/02, katere predmet je predlog Korkein hallinto-oikeus (Finska) naslovljen na Sodišče, naj na podlagi člena 234 ES v postopku v glavni stvari, ki ga je sprožila Marie Lindfors, izda predhodno odločbo o razlagi člena 1 Direktive Sveta 83/183/EGS z dne 28. marca 1983 o davčnih oprostitvah, ki veljajo za končni uvoz osebne lastnine posameznikov iz države članice (UL L 105, str. 64), je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas in S. von Bahr, sodnika, R. Silva de Lapuerta, sodnica in K. Lenaerts, (poročevalec), generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 15. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Člen 1 Direktive Sveta 83/183/EGS z dne 28. marca 1983 o davčnih oprostitvah, ki veljajo za končni uvoz osebne lastnine posameznikov iz države članice se razlaga tako, da je v primeru prenosa prebivališča iz ene države članice v drugo lastniku avtomobila dopustno naložiti plačilo takse, določene z autoverolaki (1482/1994) (zakon o davkih na avtomobile), plačljive pred registracijo vozila oziroma davka za ceste v državi članici, v katero je lastnik prenesel prebivališče. Kljub temu pa mora predložitveno sodišče v luči zahtev iz člena 18 ES paziti na to, ali nacionalno pravo, ki ga uporabi, ko gre za to takso, zagotavlja, da tak lastnik ni v manj ugodnem položaju od državljanov s stalnim prebivališčem v zadevni državi članici in v primeru, da se to zgodi, ali je takšno različno obravnavanje upravičeno z objektivnimi razlogi, ki niso odvisni od prebivališča zadevnih oseb in so sorazmerni z legitimnim ciljem, ki ga zasleduje nacionalno pravo.

      (1)  UL C 323, 21.12.2002.


title: Zadeva T-115/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2012 – Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening in drugi proti Svetu (Dumping — Uvoz lososa s poreklom iz Norveške — Pravilo nižje dajatve — Izračun minimalnih uvoznih cen in fiksnih dajatev)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2012 – Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-115/06) (1)

   (Dumping - Uvoz lososa s poreklom iz Norveške - Pravilo nižje dajatve - Izračun minimalnih uvoznih cen in fiksnih dajatev)
   2012/C 133/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening (Oslo, Norveška); Norske Sjømatbedrifters Landsforening (Trondheim, Norveška); Salmar Farming AS (Kverva, Norveška); Hydroteck AS (Kristiansund, Norveška); Hallvard Lerøy AS (Bergen, Norveška); in Lerøy Midnor AS (Hestvika, Norveška) (zastopnika: B. Servais in T. Paulsen, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J. P. Hix in B. Driessen, zastopnika, skupaj z G. Berrischemom, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo toženih strank: Evropska komisija (zastopniki: sprva P. Stancanelli in K. Talabér-Ritz, nato K. Talabér-Ritz, T. Scharf in H. van Vliet, zastopniki, skupaj z E. McGovernom, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 85/2006 z dne 17. januarja 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške (UL L 15, str. 1).

      Izrek

               1.

               Uredba Sveta (ES) št. 85/2006 z dne 17. januarja 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške, se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na družbe Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening, Norske Sjømatbedrifters Landsforening, Salmar Farming AS, Hydroteck AS, Hallvard Lerøy AS in Lerøy Midnor AS.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške družb Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening, Norske Sjømatbedrifters Landsforening, Salmar Farming, Hydroteck, Hallvard Lerøy in Lerøy Midnor.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006.


title: Zadeva T-475/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2014 – LaserSoft Imaging proti UUNT (WorkflowPilot) ( „Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti WorkflowPilot — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2014 – LaserSoft Imaging proti UUNT (WorkflowPilot)
   (Zadeva T-475/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti WorkflowPilot - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2014/C 52/68
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: LaserSoft Imaging AG (Kiel, Nemčija) (zastopnik: J. Hunnekuhl, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. avgusta 2012 (zadeva R 480/2012-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka „WorkflowPilot“ kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi LaserSoft Imaging AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 9, 12.1.2013.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. julija 2004 v zadevi C-463/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 77/388/EGS — DDV — Člen 1(A)(1)(a) — Davčna osnova — Subvencije, neposredno povezane s ceno — Uredba (ES) št. 603/95 — Pomoči, dodeljene v sektorju posušene krme)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/10

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 15. julija 2004
   v zadevi C-463/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 77/388/EGS - DDV - Člen 1(A)(1)(a) - Davčna osnova - Subvencije, neposredno povezane s ceno - Uredba (ES) št. 603/95 - Pomoči, dodeljene v sektorju posušene krme)
   (2004/C 228/19)
   Jezik postopka: švedščina
   V zadevi C-463/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in K. Simonsson) proti Kraljevini Švedski (zastopnik: A. Falk), ob intervenciji Republike Finske (zastopnica: T. Pynnä), zaradi ugotovitve, da Kraljevina Švedska, s tem, da ni odmerila davka na dodano vrednost na zneske pomoči, izplačane na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 603/95 z dne 21. februarja 1995 o skupni ureditvi trga za posušeno krmo (UL L 63, str. 1), ni izpolnila obveznosti iz člena 11 šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (sodnik poročevalec), J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues, sodnika, in N. Colneric, sodnica, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 15. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Republika Finska nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 55, 8.3.2003.


title: Zadeva T-511/09: Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Niki Luftfahrt proti Komisiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/27

         Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Niki Luftfahrt proti Komisiji
   (Zadeva T-511/09)
   2010/C 80/48
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Niki Luftfahrt GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: H. Asenbauer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba Evropske komisije z dne 28. avgusta 2009„Državna pomoč C 6/2009 (prej N 663/2008) Avstrija Austrian Airlines – Načrt za prestrukturiranje“ naj se v skladu s členom 264(1) PDEU (prej člen 231 ES) razglasi za nično in

               —

               Evropski komisiji naj se naloži, da tožeči stranki v skladu s členom 87(2) Poslovnika Splošnega sodišča Evropske unije nadomesti nujne stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije C(2009) 6686 konč. z dne 28. avgusta 2009, ki se nanaša na državno pomoč v okviru prodaje deležev skupine podjetij Austrian Airlines, ki jih ima v lasti avstrijska država, podjetju Deutsche Lufthansa AG (C 6/2009 (prej N 663/2008)). Komisija je v tej odločbi ugotovila, da je pomoč za prestrukturiranje, ki jo je Republika Avstrija zagotovila podjetju Austrian Airlines, ob upoštevanju nekaterih pogojev, združljiva s skupnim trgom, če bo načrt za prestrukturiranje, ki je bil priglašen Komisiji, v celoti izveden.
   Tožeča stranka, ki je letalski prevoznik in je pri Komisiji vložila pritožbo glede sporne pomoči za prestrukturiranje, v utemeljitev ničnostne tožbe najprej zatrjuje, da je Komisija kršila člen 87(1) in (3)(c) ES, člen 88(2) ES ter Smernice skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (UL 2004, C 244, str. 2). V zvezi s tem še posebej trdi, da je Komisija napačno ugotovila, da

               —

               prejemnik zadevne pomoči ni podjetje Austrian Airlines, ampak podjetje Lufthansa, ki pa ni podjetje v težavah in zato ni upravičeno podjetje,

               —

               niti podjetje Austrian Airlines niti podjetje Lufthansa nista zagotovila primernega lastnega prispevka za prestrukturiranje podjetja Austrian Airlines,

               —

               priglašeni ukrepi za prestrukturiranje ne ustrezajo prej navedenim smernicam in

               —

               izravnalni ukrepi, ki jih je ponudila Republika Avstrija, ne zadostujejo za to, da bi čim bolj zmanjšali škodljive učinke na pogoje poslovanja.

         Dalje, tožeča stranka zatrjuje, da je zadevna pomoč neločljivo povezana s pogoji, ki kršijo pravila prava Skupnosti o svobodi ustanavljanja in s tem člen 43 ES.
   Poleg tega tožeča stranka očita kršitev člena 253 ES, ker Komisija izpodbijane odločbe ni pravilno obrazložila, saj

               —

               ni ugotovila in preučila stanja na zadevnih trgih, zlasti položaja podjetja, ki je prejelo pomoč, in položaj konkurentov na teh trgih, in

               —

               ni upoštevala, da je podjetje Austrian Airlines v preteklosti prejelo več pomoči, ki so bile v nasprotju s pravom Skupnosti.

         Nazadnje tožeča stranka očita, da je Komisija zlorabila pooblastila, ki so ji bila podeljena.


title: Zadeva F-87/08: Tožba, vložena 20. oktobra 2008 – Schuerings proti Evropski fundaciji za usposabljanje

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/43

         Tožba, vložena 20. oktobra 2008 – Schuerings proti Evropski fundaciji za usposabljanje
   (Zadeva F-87/08)
   (2008/C 327/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Gisela Schuerings (Nica, Francija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska fundacija za usposabljanje
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti Odločbe tožene stranke o odpustu tožeče stranke ter naložitev Evropski fundaciji za usposabljanje povračila premoženjske in nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Evropske fundacije za usposabljanje z dne 23. oktobra 2007 o odpustu tožeče stranke naj se razglasi za nično;

               —

               če je potrebno, naj se razglasi za nično izrecna Odločba Evropske fundacije za usposabljanje z dne 10. julija 2008 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 46 RAA in člena 90(2) Kadrovskih predpisov;

               —

               Evropski fundaciji za usposabljanje naj se naloži plačilo premoženjske škode v znesku 125.000 eurov;

               —

               Evropski fundaciji za usposabljanje naj se naloži plačilo nepremoženjske škode v znesku 50.000 eurov;

               —

               Evropski fundaciji za usposabljanje naj se naloži plačilo stroškov.


title: Združeni zadevi T-539/12 in T-150/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2015 – Ziegler/Komisija (Nepogodbena odgovornost — Konkurenca — Trg mednarodnih selitvenih storitev v Belgiji — Selitve uradnikov in drugih uslužbencev Unije — Odločba o kršitvi člena 101 PDEU — Lažni predračun — Obseg odgovornosti institucije — Pravnomočnost — Dolžnost skrbnega ravnanja — Vzročna zveza)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2015 – Ziegler/Komisija
   (Združeni zadevi T-539/12 in T-150/13) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Konkurenca - Trg mednarodnih selitvenih storitev v Belgiji - Selitve uradnikov in drugih uslužbencev Unije - Odločba o kršitvi člena 101 PDEU - Lažni predračun - Obseg odgovornosti institucije - Pravnomočnost - Dolžnost skrbnega ravnanja - Vzročna zveza))
   (2015/C 065/41)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Ziegler SA (Bruselj, Belgija) in Ziegler Relocation SA (Bruselj) (zastopniki: J.-F. Bellis, M. Favart in A. Bailleux, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in A. Bouquet, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninski zahtevek za povrnitev, na eni strani, škode, ki naj bi nastala zaradi sprejetja odločbe Komisije C (2008) 926 final z dne 11. marca 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38543 – Mednarodne selitvene storitve), in na drugi strani škode, ki naj bi nastala zaradi ponavljanja prakse „lažnih predračunov“ po sprejetju Odločbe C (2008) 926, med 11. marcem 2008 in 1. januarjem 2014.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Ziegler SA poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Evropske komisije v zadevi T-539/12.

               3.

               Ziegler Relocation SA poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Evropske komisije v zadevi T-150/13.

      (1)  UL C 55, 23.2.2013.


title: Zadeva T-346/06: Tožba, vložena 6. decembra 2006 — IMS proti Komisiji

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/18

         Tožba, vložena 6. decembra 2006 — IMS proti Komisiji
   (Zadeva T-346/06)
   (2007/C 20/26)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: IMS Industria Masetto Schio srl (Schio, Italija) (zastopnika: F. Colonna in T. E. Romolotti, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev mnenja Komisije K(2006)3914 z dne 6.12.2006 in priznanje pravice do povrnitve posledično nastale škode;

               —

               povrnitev stroškov in nagrad v skladu s členom 77 in naslednjimi členi Poslovnika.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper mnenje Komisije K(2006)3914 z dne 6.12.2006 o ukrepu prepovedi, ki se nanaša na nekatere mehanske stiskalnice znamke IMS, ki so ga sprejeli francoski organi.
   Pri tem je treba opozoriti, da je Komisija, potem ko je Francoska republika sprejela ukrepe v zvezi z mehanskimi stiskalnicami, ki jih proizvaja tožeča stranka IMS, v skladu s členom 7(2) Direktive 98/37/ES opravila preizkus teh ukrepov in po preiskavi izrazila mnenje, da so bili ukrepi, ki so jih sprejeli francoski organi, utemeljeni.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka zatrjuje:

               —

               da Komisija ni upoštevala sodbe francoskega Conseil d'État z dne 6. novembra 2002. Glede tega navaja, da je francoski Conseil d'État s sodbo št. 238453 z dne 6. novembra ugotovil nepravilnost v postopku v katerem je bil sprejet francoski medministrski odlok z dne 27. junija 2001, in ga razglasil za ničnega. Komisija je zato izrazila svoje mnenje v zvezi z aktom, ki bi bil po pravu države članice, ki ga je izdala, neveljaven. Iz tega sledi, da je nelegitimno tudi samo mnenje, ker potrjuje akt, ki so ga pristojni organi že razveljavili in nima več učinka v pravnem redu.

               —

               da je bilo dejansko stanje napačno ugotovljeno. Tožeča stranka meni, da Komisija ni pravilno ugotovila dejanskega stanja, ker so bile značilnosti strojev, ki jih proizvaja družba IMS, napačno ocenjene z vidika tehnične skladnosti z veljavnimi standardi.

               —

               kar zadeva povrnitev škode, družba IMS trdi, da je zaradi navedenih razlogov utrpela in še vedno trpi neupravičeno nepogodbeno škodo, ki ji je povzročila Komisija, ker naj ne bi pravilno upoštevala neveljavnosti francoske odločbe in naj bi napačno ocenila proizvode družbe IMS.


title: Zadeva C-526/09: Tožba, vložena 17. decembra 2009 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/21

         Tožba, vložena 17. decembra 2009 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-526/09)
   2010/C 51/33
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Pardo Quintillán in G. Braga da Cruz, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika, s tem da je dopustila odvajanje tehnološke odpadne vode iz industrijskega objekta na območju Matosinhos „Estação de Serviço Sobritos“ brez ustreznega dovoljenja, ni izpolnila obveznosti iz člena 11(1) in (2) Direktive Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (91/271/EGS) (1);

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Portugalska republika do zdaj ni obvestila Komisije, da se je postopek za izdajo dovoljenja industrijskemu objektu „Estação de Serviço Sobritos“ zaključil.

      (1)  UL L 135, str. 40.


title: Zadeva T-192/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2011 – Seka Yapo in drugi proti Svetu

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2011 – Seka Yapo in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-192/11) (1)

   2011/C 319/61
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva C-341/09 P: Sklep predsednika Sodišča z dne 9. februarja 2011 – Acegas-APS SpA, prej Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) proti Evropski komisiji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/26

         Sklep predsednika Sodišča z dne 9. februarja 2011 – Acegas-APS SpA, prej Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-341/09 P) (1)

   2011/C 252/50
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-428/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 26. julija 2013 – Ministero dell'Economia e delle Finanze in AAMS proti Yesmoke Tobacco

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 26. julija 2013 – Ministero dell'Economia e delle Finanze in AAMS proti Yesmoke Tobacco
   (Zadeva C-428/13)
   2013/C 313/16
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)

      Nasprotna stranka v postopku pritožbe: Yesmoke Tobacco SpA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 8(2) Direktive 95/59/ES (1) z dne 27. decembra 1995 in člen 7(2) Direktive 2011/64/EU (2) z dne 21. junija 2011, ki določata, da morajo biti sorazmerna stopnja, stopnja ad valorem in specifična stopnja „[…] za vse cigarete enake“, nasprotujeta nacionalni določbi člena 39(g)(4) zakonske uredbe št. 504 z dne 26. oktobra 1995 (kakor je bila spremenjena s členom 55(2a)(c) Uredbe-zakona št. 78 z dne 31. maja 2010, ki je bila po spremembah potrjena v zakon št. 122 z dne 30. julija 2010), ki določa, da znaša trošarina za cigarete, ki imajo nižjo maloprodajno ceno kot cigarete iz najbolj prodajane cenovne kategorije, 115 % osnovnega zneska, in tako določa trošarino z najmanjšo stalno specifično stopnjo za cigarete z nižjo ceno in ne najnižjega zneska trošarine, ki se uporablja za cigarete iz vseh cenovnih kategorij, kot določata člen 16(7) Direktive 95/59/ES in člen 14(2) Direktive 2011/64/EU?

      (1)  Direktiva Sveta 95/59/ES z dne 27. novembra 1995 o davkih, razen prometnih davkov, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 283).

      (2)  Direktiva Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke (UL L 176, str. 24).


title: Zadeva C-693/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 21. decembra 2015 – Il Camaleonte Srl/Questore di Napoli, Ministero dell’Interno

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 21. decembra 2015 – Il Camaleonte Srl/Questore di Napoli, Ministero dell’Interno
   (Zadeva C-693/15)
   (2016/C 106/23)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Il Camaleonte Srl

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Questore di Napoli, Ministero dell’Interno

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               [Ali je s sodbo Sodišča Evropske unije Komisija/Italija, C-465/2005, EU:C:2007:781, s katero je Sodišče ugotovilo], da je Italija kršila načeli iz členov 43 in 49 Pogodbe ES (pravica do ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev), pri čemer je bilo ugotovljeno, da:

                           (a)

                           je dejavnost zasebnega varovanja mogoče opravljati le, če se prej priseže zvestoba Italijanski republiki;

                           (b)

                           lahko dejavnost zasebnega varovanja opravljajo ponudniki storitev s sedežem v drugi državi članici le, če imajo dovoljenje prefekta z ozemeljsko veljavnostjo, pri čemer se ne upoštevajo obveznosti, ki za te ponudnike že veljajo v državi članici izvora;

                           (c)

                           ima navedeno dovoljenje omejeno ozemeljsko veljavnost ter da se pri njegovi izdaji upoštevata število in velikost podjetij za zasebno varovanje, ki že delujejo na zadevnem ozemlju;

                           (d)

                           morajo imeti podjetja za zasebno varovanje poslovno enoto v vseh pokrajinah, v katerih opravljajo svojo dejavnost;

                           (e)

                           mora imeti osebje navedenih podjetij posamično dovoljenje za opravljanje dejavnosti zasebnega varovanja, ne da bi se upoštevali nadzori in preverjanja, ki so bili že izvedeni v državi članici izvora;

                           (g)

                           morajo imeti podjetja za zasebno varovanje minimalno in/ali maksimalno število zaposlenih, da dobijo dovoljenje;

                           (h)

                           morajo ta podjetja položiti varščino pri Cassa depositi e prestiti (depozitna banka);

                           (i)

                           cene storitev zasebnega varovanja odobri prefekt glede na vnaprej določeno stopnjo nihanja[,]
                           [lahko] sama po sebi izključena pristojnost pokrajinskega organa za javno varnost (kvestor), da določi takšne zahteve v zvezi s storitvijo, kakršne se izpodbijajo[, v skladu s katerimi je] treba za operacije v zvezi z nekaterimi storitvami nameniti minimalno število agentov (in sicer dva)?

               2.

               Ali so vidiki tega vprašanja, čeprav gre za novo vprašanje, tako podobni, da bi bila mogoča enaka rešitev v povezavi z navedenima členoma 43 in 49 Pogodbe ES?


title: Zadeva C-411/13 P: Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 19. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. maja 2013 v zadevi T-249/11, Sanco proti UUNT – Marsalman (upodobitev piščanca)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/39

         Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 19. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. maja 2013 v zadevi T-249/11, Sanco proti UUNT – Marsalman (upodobitev piščanca)
   (Zadeva C-411/13 P)
   2013/C 260/70
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. Crespo Carrillo in A. Folliard-Monguiral, v vlogi agentov)

      Druga stranka v postopku: Sanco, SA

      Predlog

               —

               izpodbijana sodba naj se razveljavi

               —

               izreče naj se nova sodba s katero se meritorno odloči v zadevi in s katero se zavrne tožba zoper izpodbijano odločbo ali zadeva vrne Splošnemu sodišču

               —

               plačilo stroškov naj se naloži tožeči stranki pred Splošnim sodiščem

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je kršilo člen 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti (1) s tem, da se je oprl na napačno razlago obsega storitev, ki so zajete s prijavljeno znamko iz razredov 35 in 39 Nicejske klasifikacije. Analiza podobnosti proizvodov in storitev je napačna, ker Splošno sodišče ni upoštevalo, da storitve na katere se nanaša prijavljena znamka ne zajemajo dejavnosti, ki jih gospodarski subjekt ponuja za svoj račun v zvezi s svojimi proizvodi. Vprašanje ali je take storitve v smislu Nicejske klasifikacije treba opraviti za račun tretjega je pravno vprašanje, ki ga mora obravnavati Sodišče.

               2.

               Splošno sodišče je kršilo člen 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti s tem, da je obravnavalo komplementarnost proizvodov in storitev glede na to kako upoštevna javnost dojema pomembnost proizvoda ali storitve „v zvezi z nakupom“ drugega proizvoda ali storitve. Splošno sodišče ni obravnavalo ali komplementarnost proizvodov in storitev temelji na interakciji, ki je, da je skupna uporaba, strogo objektivno, nujna ali zaželena.

               3.

               Splošno sodišče je kršilo člen 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti s tem, da je ugotovilo, da so nekateri komplementarni proizvodi ali storitve avtomatično podobni, čeprav je podana zgolj majhna stopnja podobnosti, brez da bi preverilo ali lahko razlike, ki so posledica drugih dejavnikov, izničijo to komplementarnost.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) UL L 78, str. 1.


title: Zadeva T-472/09: Tožba, vložena 30. novembra 2009 – SP proti Komisiji

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/63

         Tožba, vložena 30. novembra 2009 – SP proti Komisiji
   (Zadeva T-472/09)
   2010/C 24/112
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SP SpA (Brescia, Italija) (zastopnik: G. Belotti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije v zadevi COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje – C(2009)7492 konč., ki jo je Komisija sprejela 30. septembra 2009, naj se razglasi za neobstoječo in/ali nično.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je z odločbo z dne 17. septembra 2002 končala postopek, ki ga je začela že oktobra 2000, z različnimi nenapovedanimi inšpekcijami v prostorih več italijanskih jeklarskih podjetij, ter jim očitala sodelovanje pri nedopustnem omejevalnem sporazumu v smislu člena 65 Pogodbe ESPJ, in sicer od 6. decembra 1989 do julija 2000. To odločbo so izpodbijala vsa podjetja, na katera je bila naslovljena, vključno s tožečo stranko.
   Ta tožba je bila vložena na podlagi dejstva, da je Komisija izpodbijano odločbo sprejela na podlagi člena 65 ESPJ, čeprav slednja ni več veljala ob sprejetju odločbe, saj je Pogodba ESPJ prenehala veljati pet let pred tem.
   Komisija je z odločbo, ki je predmet te tožbe, ponovno navedla kršitve, ki so bile očitane že v prvotni odločbi, pri čemer je spremenila pravno podlago sankcij, ne pa pravne podlage navedene kršitve, ki ostaja člen 65 ESPJ.
   Tožeča stranka navaja več tožbenih razlogov v utemeljitev tožbe, in sicer:

               1.

               Nepopolnost odločbe in bistveno kršitev postopka, ker je bila odločba vročena brez prilog in jo je poleg tega sprejel kolegij članov Komisije, ki je bil v nepopolni sestavi.

               2.

               Nepristojnost Komisije, da očita kršitev na podlagi člena 65 Pogodbe ESPJ, po prenehanju njene veljavnosti.

               3.

               Kršitev in napačna uporaba prava iz člena 23 Uredbe ES št. 1/2003 (1), ker je ta določba namenjena, po eni strani, za sankcioniranje izključno kršitev Pogodbe ES in ne Pogodbe ESPJ, in po drugi strani, za sankcioniranje le aktivnih podjetij, ki so imela promet v predhodnem letu. V zvezi s tem je treba poudariti, da je tožeča stranka – namreč družba, ki je šla v stečaj – dokazala, da v letu 2008 ni imela nobenega prometa.

               4.

               Prekoračitev pooblastil in zloraba postopka s tem, da je Komisija nadaljevala s postopkom, ki ga je začela na podlagi pravil ESPJ, po postopku iz ES, ki tega ne dopušča.

               5.

               Pristranskost upravnega postopka in pomanjkljivost obrazložitve, ker Komisija ni upoštevala trditev, ki so bile navedene v spisu, da domnevni omejevalni sporazum ni obstajal oziroma da v vsakem primeru ni bil učinkovit, ter da je spregledala podatke v spisu, ki dokazujejo nesodelovanje tožeče stranke pri nekaterih vidikih omejevalnega sporazuma.

               6.

               Huda kršitev pravice do obrambe, ker pred odločbo ni bila podana nova izjava o očitkih.

               7.

               Kršitev in napačna uporaba prava, s tem da je bila osnovna globa neupravičeno povečana, zlasti zaradi trajanja in odvračalnega učinka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).


title: Zadeva T-848/14 P: Pritožba, ki jo je 31. decembra 2014 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 11. novembra 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-55/08 RENV, De Nicola/EIB

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/45

      Pritožba, ki jo je 31. decembra 2014 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 11. novembra 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-55/08 RENV, De Nicola/EIB
      (Zadeva T-848/14 P)
      (2015/C 073/56)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj ugodi tej pritožbi in delno spremeni izpodbijano sodbo, črta sklicevanje na člen 270 PDEU, razveljavi točki 2 in 3 izreka ter točke 16, 17, 18, 19, 22, 37, 41, 42, 45, 47, 48, 49, 51, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65 in 66 obrazložitve. Zadeva naj se predloži drugemu senatu Sodišča za uslužbence, da bo v drugačni sestavi ponovno odločilo o razveljavljenih točkah, potem ko bo sprejelo zahtevane pripravljalne ukrepe. Tožeča stranka si pridržuje pravico, da predlaga vsakršen neposredni in/ali nasprotni pripravljalni ukrep, ki je potreben glede na trditve v odgovoru, ki jih poda druga stranka, in predloži vsakršen drug dokument, s katerim je mogoče ovreči nasprotne trditve. Drugi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 11. novembra 2014 v zadevi De Nicola/EIB, F-55/08 RENV.
      Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja te pritožbene razloge:

                  1.

                  Opustitev odločanja o predlogu, ki se nanaša na umik stališč in dokumentov EIB;

                  2.

                  Opustitev odločanja o predlogu za izločitev predsednika sestave;

                  3.

                  Napačna razlaga sodbe, izdane v zadevi T-37/10 P;

                  4.

                  Neobstoj obrazložitve oziroma neutemeljena obrazložitev glede ugotovitve psihičnega nadlegovanja in naložitev, naj se s tem preneha;

                  5.

                  Odbor za pritožbe bi moral vsebinsko odločiti glede ocenjevalnega poročila za leto 2006;

                  6.

                  Obstoj interesa, da se odloči o razveljavitvi napredovanj za leto 2007, da ne bi postala dokončna.


title: Zadeva C-632/13: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. november 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Skatteverket/Hilkka Hirvonen (Predhodno odločanje — Prosto gibanje oseb — Enako obravnavanje — Davek na dohodek — Dohodki davčnih zavezancev nerezidentov, obdavčeni pri viru — Izključitev vsake davčne olajšave, povezane z osebnim položajem davčnega zavezanca — Utemeljitev — Možnost davčnih zavezancev nerezidentov, da izberejo sistem, ki velja za davčne zavezance rezidente, in so upravičeni do navedenih olajšav)

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/4

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. november 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Skatteverket/Hilkka Hirvonen
   (Zadeva C-632/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosto gibanje oseb - Enako obravnavanje - Davek na dohodek - Dohodki davčnih zavezancev nerezidentov, obdavčeni pri viru - Izključitev vsake davčne olajšave, povezane z osebnim položajem davčnega zavezanca - Utemeljitev - Možnost davčnih zavezancev nerezidentov, da izberejo sistem, ki velja za davčne zavezance rezidente, in so upravičeni do navedenih olajšav))
   (2016/C 016/04)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skatteverket

      Tožena stranka: Hilkka Hirvonen

      Izrek

   V okviru obdavčitve dohodkov zavrnitev odobritve enakih osebnih olajšav davčnim zavezancem nerezidentom – ki večino svojih dohodkov prejemajo iz države vira in so izbrali sistem obdavčitve pri viru –, kot jih ima davčni zavezanec rezident v okviru običajnega postopka obdavčitve, ni diskriminacija, ki bi bila v nasprotju s členom 21 PDEU, dokler davčni zavezanec nerezident nima skupno večjega davčnega bremena kot davčni zavezanci rezidenti in z njimi izenačene osebe, katerih položaj je primerljiv z njegovim.

      (1)  UL C 31, 1.2.2014.


title: Zadeva T-149/13: Tožba, vložena 14. marca 2013 – Španija proti Komisiji

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/26

         Tožba, vložena 14. marca 2013 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-149/13)
   2013/C 123/46
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: S. Centeno Huerta)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razpis javnega natečaja EPSO/AST/126/12 – Strokovno-tehnični uslužbenci (AST 3) v raziskovalnem sektorju razglasi za ničen in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim iz zadeve Kraljevina Španija proti Komisiji, T-148/13.


title: Zadeva C-132/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države – Uredba (EGS) št. 2081/92 – Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila – Sir Parmigiano Reggiano – Uporaba imena parmezan – Obveznost države članice, da po uradni dolžnosti sankcionira zlorabo zaščitene označbe porekla)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-132/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (EGS) št. 2081/92 - Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila - Sir „Parmigiano Reggiano“ - Uporaba imena „parmezan“ - Obveznost države članice, da po uradni dolžnosti sankcionira zlorabo zaščitene označbe porekla)
   (2008/C 92/03)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. de March, S. Grünheid in B. Martenczuk, zastopniki)

      Intervenienta v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopnik: T. Boček, zastopnik), Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, in G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: M. Lumma, A. Dittrich, zastopnika, in M. Loschelder, odvetnik)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnik: J. Molde, zastopnik), Republika Avstrija (zastopnik: E. Riedl, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 13(1)(b) Uredbe Sveta 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL L 208, str. 1) – Nesprejetje ukrepov za prepoved uporabe imena „parmezan“ za proizvode, ki ne ustrezajo specifikaciji zaščitene označbe porekla „Parmigiano Reggiano“.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Češka republika, Kraljevina Danska, Italijanska republika in Republika Avstrija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Zadeva T-291/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — Operator ARP proti Komisiji ( Državne pomoči — Sistem pomoči za prestrukturiranje, ki jih je Republika Poljska dodelila proizvajalcu jekla — Odločba o razglasitvi pomoči za delno nezdružljive s skupnim trgom in o odreditvi njihovega vračila — Protokol št. 8 o prestrukturiranju poljske jeklarske industrije — Ničnostna tožba — Pravni interes — Dopustnost — Pojem upravičenca — Člen 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 )

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — Operator ARP proti Komisiji
   (Zadeva T-291/06) (1)

   („Državne pomoči - Sistem pomoči za prestrukturiranje, ki jih je Republika Poljska dodelila proizvajalcu jekla - Odločba o razglasitvi pomoči za delno nezdružljive s skupnim trgom in o odreditvi njihovega vračila - Protokol št. 8 o prestrukturiranju poljske jeklarske industrije - Ničnostna tožba - Pravni interes - Dopustnost - Pojem upravičenca - Člen 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999“)
   2009/C 193/25
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Operator ARP sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnika: sprva J. Szymanowska, nato J. Szymanowska in P. Rosiak, in nazadnje P. Rosiak, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Giolito in A. Stobiecka-Kuik, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2006/937/ES z dne 5. julija 2005 o državni pomoči C 20/04 (prej NN 25/04) v korist proizvajalca jekla Huta Częstochowa S.A. (UL 2006, L 366, str. 1) v delu, v katerem so nekatere pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom in je Republiki Poljski odrejeno, naj zahteva njihovo vračilo.

      Izrek

               1)

               Člen 3(2), prvi pododstavek, Odločbe Komisije 2006/937/ES z dne 5[.] julij[a] 2005 o državni pomoči št. C 20/04 (prej NN 25/04) za Huta Częstochowa S.A. se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na družbo Operator ARP sp. Z o.o.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva C-520/08 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 24. septembra 2009 – HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (prej HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Manpower Inc. (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 7(1) od (b) do (d) in (g) — Zahteva za razglasitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti I.T.@MANPOWER)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/11

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 24. septembra 2009 – HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (prej HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Manpower Inc.
   (Zadeva C-520/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1) od (b) do (d) in (g) - Zahteva za razglasitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti I.T.@MANPOWER)
   2010/C 11/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (prej HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) (zastopnik: M. Ciresa, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik), Manpower Inc. (zastopnika: V. Marsland, Solicitor, A. Bryson, Barrister)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 24. septembra 2008 v zadevi HUP Uslugi Polska proti UUNT – Manpower (I.T.@MANPOWER) (T-248/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) R 124/2004-4 z dne 5. aprila 2005, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za izbris, s katero je bila zavrnjena zahteva za razglasitev ničnosti besedne znamke Skupnosti „I.T.@MANPOWER“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 38, 41 in 42 – Znamka, ki ni opisna

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               HUP Uslugi Polska sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva F-77/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. oktobra 2010 – Vicente Carbajosa in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Splošni natečaji EPSO/AD/116/08 in EPSO/AD/117/08 na področju boja proti goljufijam — Izključitev kandidatov na podlagi rezultatov, pridobljenih na pristopnih izpitih — Odločba OPI — Nevložitev pritožbe — Nedopustnost pritožbe)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. oktobra 2010 – Vicente Carbajosa in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-77/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Splošni natečaji EPSO/AD/116/08 in EPSO/AD/117/08 na področju boja proti goljufijam - Izključitev kandidatov na podlagi rezultatov, pridobljenih na pristopnih izpitih - Odločba OPI - Nevložitev pritožbe - Nedopustnost pritožbe)
   2011/C 13/68
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Isabel Vicente Carbajosa in drugi (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožečih strank: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

      Predmet

   Razveljavitev posamičnih odločb EPSO, da se tožečih strank ne pripusti k preskusom natečajev EPSO/AD/116/08 in EPSO/AD/117/08.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Tožeče stranke nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

               3.

               Kraljevina Španija, intervenientka, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 285, 08.11.2008, str 57.


title: Zadeva T-159/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2016 – Puma/EUIPO – Gemma Group (Prikaz živali v skoku) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava znamke Evropske unije, ki predstavlja mačko v skoku — Prejšnje mednarodne figurativne znamke, ki predstavljajo mačko v skoku — Relativni razlog za zavrnitev — Dobro upravljanje — Dokaz ugleda prejšnjih znamk — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2016 – Puma/EUIPO – Gemma Group (Prikaz živali v skoku)
   (Zadeva T-159/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava znamke Evropske unije, ki predstavlja mačko v skoku - Prejšnje mednarodne figurativne znamke, ki predstavljajo mačko v skoku - Relativni razlog za zavrnitev - Dobro upravljanje - Dokaz ugleda prejšnjih znamk - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 392/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Puma SE (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnik: P. González Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: najprej P. Bullock, nato D. Hanf, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Gemma Group Srl (Cerasolo Ausa, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 19. decembra 2014 (zadeva R 1207/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Puma in Gemma Group.

      Izrek

               1.

               Odločba petega odbora za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 19. decembra 2014 (zadeva R 1207/2014-5) se razveljavi.

               2.

               Uradu EUIPO se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali družbi Puma SE.

      (1)  UL C 171, 26.5.2015.


title: Zadeva T-697/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2014 – Kinnarps/UUNT (MAKING LIFE BETTER AT WORK) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti MAKING LIFE BETTER AT WORK — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je delno očitno neutemeljena in delno očitno nedopustna)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2014 – Kinnarps/UUNT (MAKING LIFE BETTER AT WORK)
   (Zadeva T-697/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti MAKING LIFE BETTER AT WORK - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je delno očitno neutemeljena in delno očitno nedopustna))
   (2015/C 056/25)
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kinnarps AB (Kinnarp, Švedska) (zastopnik: M. Wahlin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Melander in D. Walicka, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 28. oktobra 2013 (zadeva R 2272/2012-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka MAKING LIFE BETTER AT WORK kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družbi Kinnarps AB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 93, 29.3.2014.


title: Zadeva C-449/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti/Italijanska republika

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/36

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti/Italijanska republika
   (Zadeva C-449/05) (1)

   (2006/C 294/66)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 36, 11.2.2006..


title: Zadeva C-75/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Ordinario di Verona (Italija) 10. februarja 2016 – Livio Menini in Maria Antonia Rampanelli/Banco Popolare – Società Cooperativa

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Ordinario di Verona (Italija) 10. februarja 2016 – Livio Menini in Maria Antonia Rampanelli/Banco Popolare – Società Cooperativa
   (Zadeva C-75/16)
   (2016/C 156/33)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Ordinario di Verona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Livio Menini in Maria Antonia Rampanelli

      Tožena stranka: Banco Popolare – Società Cooperativa

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(2) Direktive 2013/11 (1) v delu, v katerem določa, da navedena direktiva, ne posega v Direktivo 2008/52„ (2)“ razumeti tako, da ne posega v možnost za posamezne države članice, da predpišejo obvezno mediacijo samo za primere, ki ne spadajo na področje uporabe Direktive 2013/11, torej za primere iz člena 2(2) Direktive 2013/11, to so pogodbeni spori, izhajajoči iz pogodb, ki niso pogodbe o prodaji ali storitvah, in spori, ki ne zadevajo potrošnikov?

               2.

               Ali je treba člen 1[…] Direktive 2013/11 v delu, v katerem je potrošnikom zagotovljena možnost, da pred ustreznimi organi za alternativno reševanje sporov vložijo pritožbo proti prodajalcem ali ponudnikom, razlagati tako, da navedeni predpis nasprotuje nacionalnemu predpisu, ki v katerem od sporov iz člena 2(1) Direktive 2013/11 določa uporabo mediacije kot pogoj dopustnosti vložitve tožbe stranke, ki jo je mogoče opredeliti kot potrošnika, in vsekakor nacionalnemu predpisu, ki določa obvezno pomoč pri obrambi, ter s tem povezane stroške za potrošnika, ki sodeluje pri mediaciji, povezani s katerim od navedenih sporov, pa tudi možnost nesodelovanja pri mediaciji, samo če obstaja utemeljen razlog?

      (1)  Direktiva 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o alternativnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES (Direktiva o alternativnem reševanju potrošniških sporov) (UL L 165, str. 63).

      (2)  Direktiva 2008/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o nekaterih vidikih mediacije v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 136, str. 3).


title: Zadeva T-194/05: Tožba Teletech Holdings Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 9. maja 2005

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/34

         Tožba Teletech Holdings Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 9. maja 2005
   (Zadeva T-194/05)
   (2005/C 171/56)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: angleščina
   Teletech Holdings Inc., s sedežem v Englewoodu, Colorado (ZDA), ki ga zastopa A. M. Gould, Solicitor, je dne 9. maja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Druga stranka pred odborom za pritožbe je bila Teletech International S.A., s sedežem v Parizu (Francija),
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi Odločbo R 497/2004-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. marca 2005;

               —

               zadevo vrne oddelku za ugovore, da odloči o ugovoru zoper znamko Skupnosti št. 2 168 409, ki ga je vložil Teletech US v imenu Teletech International SA, na podlagi njene znamke Skupnosti št. 134 908 TELETECH GLOBAL VENTURES;

               —

               Uradu naloži plačilo stroškov, ki jih je imel Teletech US v postopku pred Sodiščem prve stopnje in odborom za pritožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               TELETECH INTERNATIONAL S.A.

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka TELETECH INTERNATIONAL za storitve iz razredov 35, 38 in 42

               Imetnik sporne znamke ali znaka

               Tožeča stranka

               Sporna znamka ali znak:

               Nacionalna znamka „TELETECH“ in znamka Skupnosti „TELETECH GLOBAL VENTURES“

               Odločba oddelka za ugovore:

               Zavrnitev prijave

               Odločba odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe kot nedopustne.

               Tožbeni razlogi:

               Sodišče prve stopnje naj bi napačno razsodilo v svoji sodbi z dne 16. septembra 2004 v zadevi Metro-Goldwyn-Mayer Lion, T 342/02, proti UUNT, s katero naj bi v podobnih okoliščinah vloženo pritožbo razglasilo za nedopustno. Podredno navaja, da bi lahko bila ta sodba šteta za različno. Končno naj bi odločba oddelka za ugovore močno vplivala na položaj tožeče stranke v ZDA, zato bi se moralo njegovo pritožbo zoper odločbo oddelka za ugovore razglasiti za dopustno.


title: Zadeva F-125/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. decembra 2013 – Sesma proti UUNT (Javni uslužbenci — Uradniki — Ocenjevalno poročilo — Cilji za obdobje 2011/2012 — Akt, ki ne posega v položaj — Nedopustna tožba)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/20

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. decembra 2013 – Sesma proti UUNT
   (Zadeva F-125/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevalno poročilo - Cilji za obdobje 2011/2012 - Akt, ki ne posega v položaj - Nedopustna tožba)
   2014/C 31/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alvaro Sesma Merino (El Campello, Španija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: G. Faedo, R. Pethke in P. Saba, zastopniki)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2011 in odločbe o določitvi ciljev ter odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               A. Sesma Merino nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

      (1)  UL C 26, 26.1.2013, str. 72.


title: Zadeva C-434/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Oldenburg (Nemčija) 1. oktobra 2008 – Arnold in Johann Harms kot družba civilnega prava proti Freerk Heidinga

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Oldenburg (Nemčija) 1. oktobra 2008 – Arnold in Johann Harms kot družba civilnega prava proti Freerk Heidinga
   (Zadeva C-434/08)
   (2009/C 44/42)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Oldenburg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Arnold in Johann Harms kot družba civilnega prava

      Tožena stranka: Freerk Heidinga
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 46(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (1) razumeti tako, da so pogodbeni sporazumi – s katerimi se na zunaj sicer opravijo popolni in dokončni prenosi pravic do plačila, v skladu s sporazumom, sklenjenim med strankama, pa pravice do plačila v gospodarskem smislu vendarle še naprej pripadajo odsvojitelju, medtem ko kupec kot formalni imetnik pravic do plačila, te z obdelavo ustreznih površin uveljavlja in njemu izplačane premije v celoti predaja odsvojitelju, ali s katerimi se premije za obdelane površine prenesejo na kupca tako, da mora ta po uveljavitvi in izplačilu premij del zneska (del, ki ustreza dejansko obdelani površini) v vsakem primeru redno predajati odsvojitelju – v nasprotju s to uredbo in zato brez učinka?

      (1)  UL L 270, str. 1.


title: Zadeva C-131/08 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 30. januarja 2009 — Dorel Juvenile Group, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 7(1)(b) — Prijava besedne znamke SAFETY 1ST — Neobstoj razlikovalnega učinka — Zavrnitev registracije)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/17

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 30. januarja 2009 — Dorel Juvenile Group, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-131/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1)(b) - Prijava besedne znamke SAFETY 1ST - Neobstoj razlikovalnega učinka - Zavrnitev registracije)
   2009/C 113/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dorel Juvenile Group, Inc. (zastopnica: G. Simon, odvetnica)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 24. januarja 2008 v zadevi Dorel Juvenile Group, Inc. proti UUNT (T-88/06), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti odločbe R 616/2004-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 11. januarja 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, ki je zavrnil registracijo besedne znamke „SAFETY 1st“ za proizvode iz razredov 12, 20, 21 in 28 — Razlikovalni učinek znamke — Člen 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str.1).

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Dorel Juvenile Group Inc. Se naložijo stroški.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Zadeva T-40/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 – EREF proti Komisiji ( Ničnostna tožba — Zastopanje po odvetniku, ki ni tretja oseba — Nedopustnost )

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/52

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 – EREF proti Komisiji
   (Zadeva T-40/08) (1)

   („Ničnostna tožba - Zastopanje po odvetniku, ki ni tretja oseba - Nedopustnost“)
   2010/C 24/92
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: D. Fouquet, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Khan in B. Martenczuk, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 4323 konč. z dne 25. septembra 2007 o ukrepu C 45/2006, ki ga je Francija izvedla v okviru izgradnje jedrske centrale s strani družbe Areva NP za družbo Teollisuuden Voima Oy.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) nosi svoje stroške in plača stroške Komisije Evropskih skupnosti.

               3.

               O predlogih za intervencijo Francoske republike in Republike Finske ter organizacij Greenpeace France in Greenpeace Nordic ni treba odločati.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva C-217/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Piemonte (Italija) 15. junija 2009 — Maurizio Polisseni proti A.S.L. N. 14 V.C.O. Omegna

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Piemonte (Italija) 15. junija 2009 — Maurizio Polisseni proti A.S.L. N. 14 V.C.O. Omegna
   (Zadeva C-217/09)
   2009/C 205/39
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale del Piemonte

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maurizio Polisseni.

      Tožena stranka: A.S.L. N. 14 V.C.O. Omegna

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali člen 43 Pogodbe ES in pravo Skupnosti s področja konkurence nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot sta člen 1 zakona št. 475 z dne 2. aprila 1968 in člen 13 D.P.R. št. 1275 z dne 21. avgusta 1971 v delu, v katerem določata, da je pogoj za izdajo dovoljenja za preselitev lekarne iz prostorov na prvi lokaciji v prostore na drugi lokaciji, čeprav je tudi ta na dodeljenem območju, upoštevanje določene razdalje do drugih lekarn, ki ne sme biti manjša od 200 metrov, merjeno po najkrajši pešpoti med pragom prve in pragom druge lekarne, in zlasti ali so omejitve svobode ustanavljanja, določene v navedeni zakonodaji, v nasprotju z razlogi javnega interesa, na podlagi katerih bi lahko bile utemeljene, ter ali so primerne za njihovo uresničevanje?

               2)

               Ali načelo sorazmernosti, ki mora biti spoštovano, da je omejitev pravice do svobodnega ustanavljanja in proste konkurence upravičena, vsekakor nasprotuje takemu omejevanju svobodne gospodarske pobude farmacevta, kot izhaja iz predpisov o najkrajši razdalji iz zgornjega vprašanja?

               3)

               Ali člena 152 in 153 Pogodbe ES, ki nalagata zagotavljanje visoke ravni varovanja zdravja ljudi ter potrošnikov, nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot sta člen 1 zakona št. 475 z dne 2. aprila 1968 in člen 13 D.P.R. št. 1275 z dne 21. avgusta 1971 v delu, v katerem določata, da je pogoj za izdajo dovoljenja za preselitev lekarne iz prostorov na prvi lokaciji v prostore na drugi lokaciji, čeprav je tudi ta na dodeljenem območju, upoštevanje določene razdalje do drugih lekarn, ki ne sme biti manjša od 200 metrov, merjeno po najkrajši pešpoti med pragom prve in pragom druge lekarne, ne da bi bila ob tem upoštevana interes uporabnikov in potreba po učinkoviti geografski razporeditvi storitev, povezanih z varovanjem zdravja?


title: Zadeva T-592/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Makhlouf/Svet

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/59

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Makhlouf/Svet
   (Zadeva T-592/14) (1)

   (2015/C 381/75)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva F-88/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. decembra 2006 — Kubanski proti Komisiji (Začasni uslužbenec — Člen 5(3)(a) Kadrovskih predpisov — Člen 82(2) PZDU — Preklic odločbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca kategorije B*4 — Stopnja izobrazbe, ki se zahteva za zaposlitev v kategorijo B* — Nova pogodba pogodbenega uslužbenca)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. decembra 2006 — Kubanski proti Komisiji
   (Zadeva F-88/05) (1)

   (Začasni uslužbenec - Člen 5(3)(a) Kadrovskih predpisov - Člen 82(2) PZDU - Preklic odločbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca kategorije B*4 - Stopnja izobrazbe, ki se zahteva za zaposlitev v kategorijo B* - Nova pogodba pogodbenega uslužbenca)
   (2006/C 331/104)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Gabrielle Kubanski (Leggiuno, Italija) (zastopnika: M. Condinanzi in D. Bono, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o preklicu odločbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca kategorije B*.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 16. decembra 2004 o odpovedi pogodbe začasnega uslužbenca, ki jo je G. Kubanski podpisala 4. oktobra 2004, se razveljavi.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005, str. 20 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-353/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva F-86/08: Tožba, vložena 22. oktobra 2008 – Voslamber proti Komisiji

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/43

         Tožba, vložena 22. oktobra 2008 – Voslamber proti Komisiji
   (Zadeva F-86/08)
   (2008/C 327/82)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Dietrich Voslamber (Freiburg, Nemčija) (Zastopnik: L. Thielen, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 9. julija 2008, s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke, da se za njegovo ženo uveljavlja primarno zdravstveno zavarovanje.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba generalnega direktorata ADMIN.B Evropske Komisije z dne 9. julija 2008 proti tožeči stranki naj se razglasi za nično;

               —

               tožeči stranki naj se prizna pravico, da lahko v njegovem primeru njegova žena uveljavlja primarno zdravstveno zavarovanje iz RCAM (skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja);

               —

               tožeči stranki naj se dovoli, da to tožbo še podrobneje utemelji;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-1/10: Tožba, vložena 4. januarja 2010 – PPG in SNF proti ECHA

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/48

         Tožba, vložena 4. januarja 2010 – PPG in SNF proti ECHA
   (Zadeva T-1/10)
   2010/C 63/85
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Bruselj, Belgija) SNF SAS (Andrézieux, Francija) (zastopniki: K. Van Maldegem, P. Sellar in R. Cana, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi tožečih strank

               —

               tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

               —

               ECHA naj se naloži plačilo stroškov tega postopka;

               —

               sprejmejo naj se drugi potrebni ukrepi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki predlagata, naj se odločba Evropske agencije za kemikalije (v nadaljevanju: ECHA) z dne 7. decembra 2009, s katero je bilo v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 (1) (v nadaljevanju: REACH) ugotovljeno, da je akrilamid (ES št. 201 – 173 – 7) snov, ki izpolnjuje merila iz člena 57 REACH, razglasi za nično.
   Na podlagi izpodbijane odločbe, za katero sta tožeči stranki izvedeli iz sporočila za javnost ECHA z dne 7. decembra 2009, je bila snov akrilamid vključena na seznam 15 novih kemičnih snovi Seznama kandidatk za snovi, ki zbuja veliko skrb. Tožeči stranki trdita, da bosta zato morali razkriti določene informacije glede ravni akrilamida v svojih proizvodih, ki jih prodajata strankam, zato da bodo te izpolnile obveznost prijave in predložitve informacij, ki jim ju nalaga REACH. Poleg tega se bo od njiju lahko zahtevalo tudi, da posodobita varnostne liste in/ali sporočita svojim strankam informacijo o opredelitvi akrilamida kot snovi, ki vzbuja veliko skrb.
   Tožeči stranki navajata, da je izpodbijana odločba nezakonita, ker temelji na preučiti akrilamida, ki je znanstveno in pravno napačna. V skladu z njunimi stališči je tožena stranka s sprejetjem izpodbijane odločbe storila očitne napake pri presoji. Zlasti navajata, da se z izpodbijano odločbo krši veljavna pravila, ki so bila z REACH sprejeta za opredelitev snovi, ki zbujajo veliko skrb.
   Če se povzame, tožeči stranki trdita, da izpodbijana odločba dejansko opredeljuje akrilamid kot snov, ki zbuja veliko skrb, ker je akrilamid kemična snov. Tožeči stranki pa trdita, da se akrilamid uporablja izključno kot intermediat in da zato zanj v skladu s členoma 2(8) in 59 REACH ne velja njen Naslov VII o avtorizaciji.
   Dalje tožeči stranki navajata, da je bila izpodbijana odločba sprejeta brez zadostnih dokazov in da je tožena stranka zato storila očitno napako pri presoji.
   Nazadnje tožeči stranki trdita, da izpodbijana odločba poleg zahtev iz REACH, krši tudi načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES, (UL 2006, L 396, str. 1).


title: Zadeva T-41/08: Tožba, vložena 1. februarja 2008 – Vakakis proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/34

         Tožba, vložena 1. februarja 2008 – Vakakis proti Komisiji
   (Zadeva T-41/08)
   (2008/C 92/70)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Vakakis International – Symvouli gia Agrotiki Anaptixi AE (Atene, Grčija) (zastopnik: B. O'Connor, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               neobrazložena odločba Evropske Komisije z dne 6. decembra 2007 (referenčna št. A3 TF TCC(2007)106233), v skladu s katero se konzorcija, ki ga vodi Vakakis International SA, ni povabilo na razgovor glede postopka javnega razpisa za storitve „Tehnična pomoč v podporo politike razvoja podeželja“ številka EuropeAid/125241/C/SER/CY, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba Evropske Komisije z dne 21. decembra 2007 (referenčna št. A3 TF TCC(2007)106667), s katero je bila iz razloga neizpolnjevanja tehničnih zahtev zavrnjena ponudba Vakakis International SA, naj se razglasi z nično;

               —

               Komisiji naj se v skladu s členom 65(b) Poslovnika Sodišča prve stopnje naloži, naj predloži določene dokumente v zvezi z dejavnostmi komisije za ocenjevanje ponudb, ustanovljene z namenom preučitve ponudb, danih v okviru postopka javnega razpisa EuropeAid/125241/C/SER/CY, in naj sestavi ožji seznam ponudnikov;

               —

               naloži naj se sprejetje vseh ostalih ukrepov, za katere Sodišče prve stopnje meni, da so potrebni;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka zatrjuje, da gre pri dopisu Komisije z dne 6. decembra 2007, s katerim je Komisija tožečo stranko obvestila, da ne bo povabljena na razgovor, za odločbo, ki ni dovolj obrazložena, s čimer je kršen člen 253 ES. Poleg tega tožeča stranka meni, da je ta razgovor bistven del postopka javnega razpisa, na katerega bi bilo treba, zato da bi se zagotovilo konkurenčno okolje, povabiti vse ponudnike, tudi tiste, ki ne izpolnjujejo zahtevanih tehničnih pogojev. Tožeča stranka dalje zatrjuje, da je navedena odločba nezakonita, saj namesto na nespoštovanju zahtevanih tehničnih pogojev temelji na nespoštovanju upravnih meril. Po mnenju tožeče stranke naj bi Komisija s tem zlorabila pooblastila, ki jih ima v okviru postopka ocenjevanja ponudb.
   Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da niti zgoraj navedena odločba niti odločba z dne 21. decembra 2007 nista v skladu s Practical Guide to Contract Procedures for EC External actions (Praktični vodnik k pogodbenim postopkom za zunanjo pomoč ES). Na koncu tožeča stranka navaja, da je odločba Komisije z dne 21. decembra 2007 nezakonita, saj je bil njen namen utemeljiti prejšnjo neobrazloženo odločbo, s katero se je tožečo stranko izključilo iz postopka javnega razpisa.


title: Zadeva F-59/14: Tožba, vložena 24. junija 2014 – ZZ/Evropska komisija

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/48

         Tožba, vložena 24. junija 2014 – ZZ/Evropska komisija
   (Zadeva F-59/14)
   (2014/C 431/76)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: H. Mannes, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Javni uslužbenci – Predlog za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, skupaj z zamudnimi obrestmi, ki jo je tožeča stranka utrpela z izgubo možnosti za sprejetje na delovno mesto pri EU, ki temelji na sodbi Sodišča za uslužbence z dne 29. oktobra 2010 v zadevi F-5/08 Brune/Kommission.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               toženi stranki naloži, da tožeči stranki povrne premoženjsko in nepremoženjsko škodo, skupaj z zamudnimi obrestmi, ki jo je ta utrpela zaradi nezakonite izključitve iz izbirnega postopka EPSO/AD/26/05;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               izda zamudna sodba, če je to potrebno.


               25.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/20

         SODBA SODIŠČA
   z dne 7. maja 2010
   v zadevi E-8/09
   Nadzorni organ Efte proti Republiki Islandiji

      (Neizpolnitev obveznosti pogodbenice – Direktiva 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih in spremembah Direktive 95/16/ES o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z dvigali – Zamudna sodba)

   2010/C 320/09
   V zadevi E-8/09 – Nadzorni organ Efte proti Republiki Islandiji – zahtevek za ugotovitev, da Republika Islandija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela ali obvestila Nadzornega organa Efte o sprejetju ukrepov, potrebnih za izvajanje akta, navedenega v točki 5 poglavja III Priloge II k Sporazumu EGP, tj. Direktive 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih in spremembah Direktive 95/16/ES o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z dvigali, kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom in členom 7 Sporazuma EGP, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Thorgeir Örlygsson, sodnik poročevalec, in Henrik Bull, sodnik, dne 7. maja 2010 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče:

               1.

               ugotavlja, da Republika Islandija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela ukrepov, potrebnih za izvajanje Direktive 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih in spremembah Direktive 95/16/ES, kakor je bila prilagojena Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu z Direktivo in členom 7 Sporazuma EGP;

               2.

               Republiki Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T -270/05: Tožba Mathiasa Ghema proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2005

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/31

         Tožba Mathiasa Ghema proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2005
   (Zadeva T -270/05)
   (2005/C 229/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Mathias Ghem, stanujoč v Woluwu-Saint-Pierre (Belgija), ki ga zastopa Lucas Vogel, avocat, je dne 8. julija 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo, ki jo je 21. marca 2005 sprejel organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi (OPSP), s katero je bila zavrnjena zahteva, spremenjena v ugovor, ki ga je vložila tožeča stranka 24. novembra 2004 zoper odločbo, ki določa razporeditev in plačilo tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca na podlagi pogodbe, ki je začela veljati 16. septembra 2004;

               —

               če je potrebno, prav tako razglasi za nično prvotno odločbo, ki določa razporeditev in plačilo tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca na podlagi sporazuma, ki je stopil v veljavo 16. septembra 2004;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine 25.000 evrov z izrecnim pridržkom naknadnega povišanja, znižanja in natančnejše določitve;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim, ki so navedeni v okviru zadeve T-253/05, Fernandez Tunon proti Komisiji.


title: Zadeva C-116/09: Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 7. decembra 2010 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bezirksgericht Ried i.I. – Avstrija) – Kazenski postopek zoper Antonio Formato, Lenka Rohackova, Torsten Kuntz, Gardel Jong Aten, Hubert Kanatschnig, Jarmila Szabova, Zdenka Powerova, Nousia Nettuno

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/24

         Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 7. decembra 2010 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bezirksgericht Ried i.I. – Avstrija) – Kazenski postopek zoper Antonio Formato, Lenka Rohackova, Torsten Kuntz, Gardel Jong Aten, Hubert Kanatschnig, Jarmila Szabova, Zdenka Powerova, Nousia Nettuno
   (Zadeva C-116/09) (1)

   2011/C 63/45
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik osmega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 129, 6.6.2009.


title: Zadeva C-325/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy we Wrocławiu (Poljska) 1. julija 2015 – Z. Ś., Z. M., M. P./X w G.

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy we Wrocławiu (Poljska) 1. julija 2015 – Z. Ś., Z. M., M. P./X w G.
   (Zadeva C-325/15)
   (2016/C 145/16)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy we Wrocławiu

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče strank: Z. Ś., Z. M., M. P.

      Tožena stranka: X w G.
   Sodišče (deseti senat) je 18. februarja 2016 sprejelo sklep, s katerim je odgovorilo na prvo vprašanje predložitvenega sodišča za predhodno odločanje. Drugo vprašanje je bilo razglašeno za očitno nedopustno.


title: Zadeva C-452/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne  19. decembra 2005

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/17

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 19. decembra 2005
   (Zadeva C-452/05)
   (2006/C 48/33)
   jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata S. Pardo Quintillán in F. Simonetti, zastopniku, z naslovi za vročanje v Luxembourgu, je 19. decembra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj ugotovi:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, ker ni sposobno zagotoviti, da bi minimalen odstotek zmanjšanja celotne obremenitve, ki vstopa v vse čistilne naprave, dosegel vsaj 75 % celotnega fosforja in vsaj 75 % celotnega dušika, ni izpolnilo obveznosti zaradi neustrezne uporabe člena 5(4) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (1);

               2.

               Luksemburgu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Luksemburg je v letu 1999 navedel, da se je namesto uporabe strožjega obravnavanja vseh čistilnih naprav na svojem ozemlju določil za uporabo člena 5(4), ki ponovno vzpostavlja skupno ocenjevanje ravni zmanjšanja dušika in fosforja za vsa luksemburške občine.
   Vendarle po zadnjih podatkih, prejetih iz Luksemburga, o odstotkih skupnega zmanjšanja obremenitve, ki vstopa v vse čistilne naprave, pogoji za uporabo člena 5(4) niso bili izpolnjeni.
   Tako Komisija ugotavlja, da luksemburške oblasti niso dokazale, da minimalen odstotek zmanjšanja celotne obremenitve dušika in fosforja dosega vsaj 75 % vsakega ob obeh parametrov; posledično pogoji za uporabo člena 5(4) niso izpolnjeni.

      (1)  UL L 135, str. 40.


title: Zadeva F-58/08: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 25. septembra 2009 – Avogadri in drugi proti Komisiji

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/86

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 25. septembra 2009 – Avogadri in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-58/08) (1)

   2009/C 267/158

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris imena Monice Leve s seznama tožečih strank.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008, str. 74.


title: Zadeva C-169/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Castellón – Španija) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril Carcía proti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 93/13/EGS — Člen 7 — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 47 — Potrošniške pogodbe — Hipotekarna kreditna pogodba — Nepošteni pogoji — Postopek izvršbe na podlagi hipoteke — Pravica do pravnega sredstva)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/25

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Castellón – Španija) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril Carcía proti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Zadeva C-169/14) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 93/13/EGS - Člen 7 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Potrošniške pogodbe - Hipotekarna kreditna pogodba - Nepošteni pogoji - Postopek izvršbe na podlagi hipoteke - Pravica do pravnega sredstva))
   2014/C 315/38
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Castellón

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril Carcía

      Tožena stranka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Izrek

   Člen 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje sistemu izvršbe, kakršna je ta v zadevi v glavni stvari, ki določa, da pristojno sodišče postopka izvršbe na podlagi hipoteke ne more prekiniti, lahko pa kvečjemu v končni odločbi potrošniku prisodi odškodnino za škodo, ki jo je ta utrpel, če ta potrošnik kot dolžnik v izvršbi ne more vložiti pritožbe zoper odločbo, s katero je bil njegov ugovor zoper to izvršbo zavrnjen, medtem ko prodajalec ali ponudnik kot upnik v izvršbi lahko vloži tako pritožbo zoper odločbo, s katero je bilo odrejeno, da se postopek ustavi ali da se nepošteni pogoj ne uporabi.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014.


title: Zadeva T-360/15: Tožba, vložena 1. julija 2015 – Dr Vita/UUNT (69)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/50

         Tožba, vložena 1. julija 2015 – Dr Vita/UUNT (69)
   (Zadeva T-360/15)
   (2015/C 279/63)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dr Vita sp. z o. o. (Olsztyn, Poljska) (zastopnik: D. Rzążewska, odvetnica [radca prawny])

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti s številko „69“ – Prijava št. 12 794 566

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 1. aprila 2015 v zadevi R 2513/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) in 7(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-503/08: Tožba, vložena 20. novembra 2008 – Rundpack proti UUNT (upodobitev kozarca)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/48

         Tožba, vložena 20. novembra 2008 – Rundpack proti UUNT (upodobitev kozarca)
   (Zadeva T-503/08)
   (2009/C 44/85)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Rundpack AG (zastopnik: R. Chmilewsky-Lehner, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se izpodbijana odločba (R 1400/2006-1) tožene stranke z dne 3. septembra 2008, zahteva za registracijo št. 003 317 591 naj se vrne UUNT, da bo nadaljeval postopek za registracijo, in toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka, vključno s stroški, priglašenimi pred odborom za pritožbe;

               —

               podredno, razveljavi naj se odločba tožene stranke z dne 3. septembra 2008, UUNT naj se vrne zahteva za registracijo št. 003 317 591, da bo nadaljeval postopek za registracijo, skupaj z omejenim seznamov proizvodov in toženi strani naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, priglašenimi pred odborom za pritožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka „BECHER RUND“ za proizvode iz razredov 16, 17 in 20 (prijava št. 3 317 591)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj ima prijavljena znamka zahtevani minimalni razlikovalni učinek.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva F-74/10: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 – Kimman proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Člen 43 Kadrovskih predpisov — Člen 45 Kadrovskih predpisov — Ocenjevalno poročilo za leto 2009 — Razporeditev v stopnjo učinkovitosti — Odločba o določitvi točk za napredovanje — Ocenjevalno poročilo — Mnenje ad hoc skupine — Kršitev obveznosti obrazložitve — Razlog preizkušen po uradni dolžnosti — Dokazno breme)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/24

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 – Kimman proti Komisiji
   (Zadeva F-74/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Člen 43 Kadrovskih predpisov - Člen 45 Kadrovskih predpisov - Ocenjevalno poročilo za leto 2009 - Razporeditev v stopnjo učinkovitosti - Odločba o določitvi točk za napredovanje - Ocenjevalno poročilo - Mnenje ad hoc skupine - Kršitev obveznosti obrazložitve - Razlog preizkušen po uradni dolžnosti - Dokazno breme)
   2012/C 138/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eugène Émile Kimman (Overijse, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in P. Pecho, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2008

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov plača četrtino stroškov E. É. Kimman.

               3.

               E. É. Kimman plača tri četrtine svojih stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010, str. 63.


title: Zadeva C-643/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen Sad – Varna (Bolgarija) 15. decembra 2011 – LVK 56 EOOD proti Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen Sad – Varna (Bolgarija) 15. decembra 2011 – LVK 56 EOOD proti Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite
   (Zadeva C-643/11)
   2012/C 80/13
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen Sad – Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: LVK 56 EOOD

      Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 203 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost zajema vse primere davka na dodano vrednost, ki je napačno izkazan na računu, vključno s primeri, v katerih se izda račun z izkazanim davkom na dodano vrednost, ne da bi prišlo do obdavčljivega dogodka? Če se na to vprašanje odgovori pritrdilno: ali člena 203 in 273 Direktive 2006/112 zahtevata, da države članice izrecno določijo, da je treba plačati davek na dodano vrednost, ki je bil izkazan na računu in v zvezi s katerim ni bila opravljena nobena transakcija, ali pa zadostuje prenos splošnega pravila direktive, po katerem je dolžan davek plačati vsak, ki ga izkaže na računu?

               2.

               Ali členi 73, 179 in 203 Direktive 2006/112 glede na uvodno izjavo 39 Direktive 2006/112 in zaradi zagotovitve točnosti odbitkov vstopnega davka zahtevajo, da službe, pristojne za prihodke, popravijo davčno osnovo in davek, izkazan na računu, če je na računu izkazan davek na dodano vrednost, ne da bi prišlo do obdavčljivega dogodka?

               3.

               Ali gre za posebne ukrepe iz člena 395 Direktive 2006/112 v primeru davčne prakse, kot je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero službe, pristojne za prihodke, zaradi nadzora odbitkov vstopnega davka preverijo samo odbitek vstopnega davka, medtem ko se davek na opravljene transakcije šteje za brezpogojno dolgovanega že zato, ker je bil izkazan na računu? Če se na to vprašanje odgovori pritrdilno: ali je v skladu s členom 203 Direktive 2006/112 dopustno – in če je tako, v katerih primerih – da se davek na dodano vrednost obračuna za isto transakcijo enkrat pri dobavitelju ali izvajalcu storitev, ker je izkazal davek na računu, in drugič pri pridobitelju dobave ali prejemniku storitve, pri tem pa se mu ne prizna pravica do odbitka vstopnega davka?

               4.

               Ali se z davčno prakso, kot je ta v postopku v glavni stvari – v skladu s katero se osebi, za katero je bila opravljena obdavčljiva dobava ali obdavčljiva storitev, ne prizna pravica do odbitka davka zaradi „manjkajočega dokaza o opravljeni transakciji“, ne da bi se upoštevalo že ugotovljeno, da je za dobavitelja oziroma izvajalca storitev nastala obveznost obračuna davka in da mora ta davek plačati, pri čemer se do presoje nastanka pravice do odbitka vstopnega davka odločba, izdana na podlagi davčnega pregleda, ni spremenila oziroma ni obstajal in ni bil ugotovljen noben razlog, da bi se spremenila tako, kot je predvidela država – krši neakumulacija davka na dodano vrednost ter ali je ta davčna praksa v nasprotju z načeli pravne varnosti, enakega obravnavanja in davčne nevtralnosti?

               5.

               Ali je v skladu s členoma 167 in 168(a) Direktive 2006/112 dopustno, da se pravica do odbitka vstopnega davka ne prizna osebi, za katero je bila opravljena obdavčljiva dobava ali obdavčljiva storitev, ki izpolnjuje vse pogoje iz člena 178 direktive, potem ko z odločbo, ki je bila izdana na podlagi davčnega pregleda in je postala pravnomočna, zato „ker ni bilo obdavčljivega dogodka“, ni bil opravljen noben popravek davka na dodano vrednost, izkazanega na računu za to transakcijo, temveč je bil priznan nastanek obveznosti obračuna davka, ki je bila upoštevana pri ugotavljanju rezultatov zadevnega davčnega obdobja? Ali je za odgovor na to vprašanje pomembna okoliščina, da dobavitelj ali izvajalec storitve med davčnim pregledom ni predložil nobene računovodske dokumentacije in se rezultat za to obdobje ugotavlja samo na podlagi podatkov v obračunih davka na dodano vrednost ter v knjigah izdanih računov in knjigah prejetih računov?

               6.

               Glede na odgovore na prejšnja vprašanja: ali je treba člena 167 in 168(a) Direktive 2006/112 razlagati tako, da nevtralnost davka na dodano vrednost v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, zahteva, da lahko davčni zavezanec odbije davek, ki ga je za transakcije izkazal na računu?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-350/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 12. julija 2010 – Nordea Pankki Suomi Oyj

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 12. julija 2010 – Nordea Pankki Suomi Oyj
   (Zadeva C-350/10)
   ()
   2010/C 246/55
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nordea Pankki Suomi Oyj

      Tožena stranka: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se člen 13(B)(d), točki 3 in 5, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (1) razlaga tako, da so storitve swift, ki se uporabljajo v plačilnem prometu in pri vodenju poslov z vrednostnimi papirji med kreditnimi ustanovami, kakor so opisane v točki 1 tega sklepa, oproščene davka na dodano vrednost?

      (1)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).