title: Zadeva C-45/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 30. januarja 2017 – Frédéric Jahin/Ministre de l'économie et des finances, Ministre des affaires sociales et de la santé

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 30. januarja 2017 – Frédéric Jahin/Ministre de l'économie et des finances, Ministre des affaires sociales et de la santé
   (Zadeva C-45/17)
   (2017/C 121/21)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Frédéric Jahin

      Toženi stranki: Ministre de l’économie et des finances, Ministre des affaires sociales et de la santé

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali je treba člene 63 [PDEU], 64 [PDEU] in 65 [PDEU] razlagati tako, da:

               1.

               okoliščina, da je oseba, vključena v sistem socialne varnosti države, ki ni država članica Evropske unije, niti ni država članica Evropskega gospodarskega prostora ali Švica, tako kot osebe, vključene v sistem socialne varnosti v Franciji, zavezana za plačilo dajatev od dohodkov iz kapitala, ki so določene v francoski zakonodaji in spadajo na področje uporabe Uredbe [(ES) št. 883/2004] (1) z dne 29. aprila 2004, medtem ko oseba, vključena v sistem socialne varnosti države članice, ki ni Francija, ob upoštevanju določb te uredbe ne more biti zavezana za plačilo teh dajatev, pomeni omejitev pretoka kapitala iz tretjih držav in vanje, ki je načelno prepovedana s členom 63 [PDEU];

               2.

               če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, je mogoče to omejitev gibanja kapitala, ki izhaja iz povezave francoske zakonodaje, ki plačilo spornih dajatev nalaga vsem prejemnikom določenih dohodkov iz kapitala, ne da bi sama razlikovala med njimi glede na kraj njihove vključenosti v sistem socialne varnosti, in akta sekundarne zakonodaje Evropske unije, šteti za združljivo z določbami navedenega člena Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti:

                           —

                           ob upoštevanju člena 64(1) [PDEU] za pretok kapitala, ki spada na njegovo področje uporabe, iz razloga, ker naj bi omejitev izhajala iz uporabe načela ene zakonodaje, določenega v členu 11 Uredbe [(ES) št. 883/2004] z dne 29. aprila 2004, ki je bilo v pravo Unije uvedeno s členom 13 Uredbe [(EGS) št. 1408/71] z dne 14. junija 1971, to je pred 31. decembrom 1993, čeprav so bile zadevne dajatve od dohodkov iz kapitala uvedene oziroma so se začele uporabljati po 31. decembru 1993;

                           —

                           ob upoštevanju člena 65(1) [PDEU] iz razloga, ker naj bi francoska davčna zakonodaja, ki se uporablja skladno z Uredbo [(ES) št. 883/2004] z dne 29. aprila 2004, uvajala razlikovanje med davčnimi zavezanci, ki niso v enakem položaju, glede na merilo vključenosti v sistem socialne varnosti;

                           —

                           ob upoštevanju obstoja nujnih razlogov v splošnem interesu, ki lahko utemeljujejo omejitev prostega pretoka kapitala in so izpeljani iz tega, da določbe, ki bi se štele za omejitev pretoka kapitala iz tretjih držav in vanje, ustrezajo cilju prostega gibanja delavcev v Evropski uniji, ki ga uresničuje Uredba [(ES) št. 883/2004] z dne 29. aprila 2004?

      (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL L 166, str. 1).


title: Zadeva C-10/12 P: Pritožba, ki sta jo Transnational Company „Kazchrome“ AO in ENRC Marketing AG vložili 5. januarja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 25. oktobra 2011 v zadevi T-192/08, Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG proti Svetu Evropske unije

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/9

         Pritožba, ki sta jo Transnational Company „Kazchrome“ AO in ENRC Marketing AG vložili 5. januarja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 25. oktobra 2011 v zadevi T-192/08, Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-10/12 P)
   2012/C 65/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG (zastopnika: A. Willems, odvetnik, S. De Knop, advocate)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Euroalliages

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2011 v delu v katerem Splošno sodišče ni razglasilo ničnosti izpodbijane uredbe in v delu v katerem je pritožnicama naložilo plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem;

               —

               dokončno odloči in izpodbijano uredbo razglasi za nično;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem;

               —

               intervenientu(om) naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici navajata, da je Splošno sodišče:

               —

               napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo da kršitve osnovne uredbe (1) s strani institucij niso bile zadostne za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe (2);

               —

               napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da institucije niso bile dolžne opraviti celostne analize škode, ki so jo povzročili drugi dejavniki kot dumpinški uvoz;

               —

               napačno odločilo z odreditvijo plačila stroškov Sveta in Euroalliages pritožnicama.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 56, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 11 zvezek 10 str. 45 – 64)

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 172/2008 z dne 25. februarja 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije (UL L 55, str. 6)


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. maja 2005 v zadevi T-373/03, Solo Italia Srl proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Besedna znamka PARMITALIA — Rok za pritožbo zoper odločbo oddelka za ugovore — Člen 59 Uredbe (ES) št. 40/94 — Pravilo 48 Uredbe (ES) št. 2868/95 — Nedopustnost pritožbe)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/27

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 31. maja 2005
   v zadevi T-373/03, Solo Italia Srl proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Besedna znamka PARMITALIA - Rok za pritožbo zoper odločbo oddelka za ugovore - Člen 59 Uredbe (ES) št. 40/94 - Pravilo 48 Uredbe (ES) št. 2868/95 - Nedopustnost pritožbe)
   (2005/C 193/44)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-373/03, Solo Italia Srl, s sedežem v Ossoni (Italija), ki jo zastopajo A. Bensoussan, M.-E. Haas in L. Tellier-Loniewski, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopniki: I. de Medrano Caballero in A. Folliard-Monguiral), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje, je bila Nuova Sala Srl, s sedežem v Brescii (Italija), ki jo zastopajo E. Gavuzzi, S. Hassan in C. Pastore, avocats, zaradi tožbe zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. septembra 2003 (zadeva R 208/2003-2), ki je potrdila zavrnitev registracije besedne znamke PARMITALIA, je Sodišče prve stopnje (prvi senat), v sestavi J.D. Cooke, predsednik, I. Labucka in V. Trstenjak, sodnici, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 31. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva T-420/12: Tožba, vložena 25. septembra 2012 – VHV proti Komisiji

text:
               1.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/8

         Tožba, vložena 25. septembra 2012 – VHV proti Komisiji
   (Zadeva T-420/12)
   2012/C 373/13
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VHV Allgemeine Versicherung AG (Hannover, Nemčija) (zastopniki: A. Birnstiel, H. Heinrich in J. O. Schrotz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               razglasi ničnost izpodbijanega sklepa Evropske komisije z dne 17. julija 2012, s katerim je zavrnila prošnjo tožeče stranke na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) za dostop do določenih dokumentov v postopku v zvezi z omejevalnim sporazumom (COMP/39.125 – Carglass);

               —

               toženi stranki naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi uveljavlja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neizvedena presoja posameznih dokumentov, navedenih v prošnji
               Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga navaja, da sklep ne temelji na konkretni in posamični presoji vsakega posameznega dokumenta. Po mnenju tožeče stranke naj bi izpodbijani sklep temeljil na pravno napačni domnevi, v obravnavanem primeru naj bi to bila splošna domneva o obstoju izjeme.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve
               Na tem mestu tožeča stranka navaja, da je Komisija popolno zavrnitev prošnje tožeče stranke v svojem sklepu obrazložila le s pavšalnimi navedbami in zato nezadostno. Po mnenju tožeče stranke je s tem podana kršitev obveznosti obrazložitve in s tem kršene bistvene določbe postopka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna uporaba prava pri razlagi in uporabi člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001
               Tožeča stranka s tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da naj bi bila Komisijina razlaga in uporaba izjem, določenih v členu 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 pravno napačna. Po mnenju tožeče stranke naj bi Komisija spregledala razmerje med pravilom in izjemo ter naj bi izhajala iz preširoke razlage „varstva preiskave“ in pojma „poslovni interesi“.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: neupoštevanje zasebnopravnega izvajanja kartelnega prava kot javnega interesa v smislu člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001
               S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da naj bi Komisija napačno zavrnila prevladujoč javni interes za razkritje zahtevanih dokumentov. Tožeča stranka meni, da bi Komisija zlasti v okviru tehtanja interesov morala upoštevati, da tudi zasebnopravno izvajanje kartelnega prava pomeni javni interes v smislu člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-218/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/33

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-218/08) (1)

   (2009/C 69/76)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva T-437/14: Tožba, vložena 16. junija 2014 – Združeno kraljestvo proti Komisiji

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/43

         Tožba, vložena 16. junija 2014 – Združeno kraljestvo proti Komisiji
   (Zadeva T-437/14)
   2014/C 282/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: V. Wakefield, Barrister, in M. Holt, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nične točke (predvsem osmo, deveto in deseto točko na str. 51; in od prve do šeste točke na str. 52) iz Priloge k Izvedbenem sklepu Komisije z dne 4. aprila 2014 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C (2014) 2008) (UL L 104, str. 43);

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov Združenega kraljestva.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja tri tožbene razloge, ki se nanašajo na razlago, ki jo je podala Komisija glede Predpisanih zahtev ravnanja 8 (v nadaljevanju: SMR 8) v Uredbi Sveta (ES) št. 1782/2003 (1), Uredbi Sveta (ES) št. 73/2009 (2) in Uredbi Sveta (ES) št. 21/2004 (3).

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno razlagala SMR 8. V utemeljitev tega tožbenega razloga tožeča stranka navaja:

                           —

                           zakonodajna odločitev, da se člene 6, 7 in 8 izključi iz SMR 8, naj se začne izvajati;

                           —

                           vključitev členov 4 in 5 v SMR 8 pomeni, da le člen 3 ne zadostuje za to, da katerikoli „element“ predstavlja obveznost navzkrižne skladnosti; in

                           —

                           obstaja smiselna logika zakonodajne odločitve EU, da se člena 4 in 5 obravnava drugače kot člene 6, 7 in 8.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: razlaga, ki jo je Komisija podala glede SMR 8, je bila v nasprotju z načelom pravne varnosti, ki se uporablja zlasti tam, kjer ima ukrep finančne posledice in/ali se z njim naloži kazen, ter zahteva, da se vsaka negotovost reši v korist kmeta.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: z razlago, ki jo je podala glede SMR 8, je Komisija kršila načeli prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja, ki zahtevata, da kmeta, ki ni izpolnil obveznosti iz člena Uredbe 21/2004, ki ni naveden v SMR 8, ni mogoče obravnavati enako kot kmeta, ki ni izpolnil obveznosti iz člena Uredbe št. 21/2004, ki je naveden v SMR 8.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269)

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003, (UL L 30, str. 16)

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 21/2004 z dne 17. decembra 2003 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo ovc in koz ter o spremembi Uredbe (ES) št. 1782/2003 in direktiv 92/102/EGS in 64/432/EGS, (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 42, str. 56).


title: Zadeva C-49/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne  30. januarja 2006

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/32

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 30. januarja 2006
   (Zadeva C-49/06)
   (2006/C 60/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa N. Yerrell, zastopnica, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 30. januarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti predlaga Sodišču, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, ko ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 1999/37/ES z dne 29. aprila 1999 o dokumentih za registracijo vozil (1), in v vsakem primeru s tem, da jih ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive; in

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 1999/37/ES se je iztekel 1. junija 2004.

      (1)  UL L 138, 01.06.1999, str. 57.


title: Združeni zadevi C-145/08 in C-149/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Club Hotel Loutraki AE, Athinaïki Techniki AE, Evangelos Marinakis (C-145/08), Aktor Anonymi Techniki Etaireia (Aktor ATE) (C-149/08) proti Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateías (C-145/08) Ethniko Symvoulio Radiotileorasis(C-149/08) (Direktiva 92/50/EGS — Javna naročila storitev — Koncesija za storitve — Mešana pogodba — Pogodba, ki obsega prenos paketa delnic javnega igralniškega podjetja — Pogodba, s katero naročnik izbranemu ponudniku prepusti upravljanje igralnice in izvedbo načrta prenove, izboljšanja in ureditve njenih prostorov ter okolice — Direktiva 89/665/EGS — Odločba naročnika — Učinkovita in hitra pravna sredstva — Nacionalni procesni predpisi — Pogoj za dodelitev odškodnine — Predhodna razglasitev ničnosti nezakonitega akta ali opustitve oziroma ugotovitev njune ničnosti s strani pristojnega sodišča — Člani skupine ponudnice v postopku oddaje javnega naročila — Odločba, ki jo je v okviru tega postopka sprejel organ, ki ni naročnik — Tožba, ki so jo posamično vložili nekateri člani skupine — Dopustnost)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Club Hotel Loutraki AE, Athinaïki Techniki AE, Evangelos Marinakis (C-145/08), Aktor Anonymi Techniki Etaireia (Aktor ATE) (C-149/08) proti Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateías (C-145/08) Ethniko Symvoulio Radiotileorasis(C-149/08)
   (Združeni zadevi C-145/08 in C-149/08) (1)

   (Direktiva 92/50/EGS - Javna naročila storitev - Koncesija za storitve - Mešana pogodba - Pogodba, ki obsega prenos paketa delnic javnega igralniškega podjetja - Pogodba, s katero naročnik izbranemu ponudniku prepusti upravljanje igralnice in izvedbo načrta prenove, izboljšanja in ureditve njenih prostorov ter okolice - Direktiva 89/665/EGS - Odločba naročnika - Učinkovita in hitra pravna sredstva - Nacionalni procesni predpisi - Pogoj za dodelitev odškodnine - Predhodna razglasitev ničnosti nezakonitega akta ali opustitve oziroma ugotovitev njune ničnosti s strani pristojnega sodišča - Člani skupine ponudnice v postopku oddaje javnega naročila - Odločba, ki jo je v okviru tega postopka sprejel organ, ki ni naročnik - Tožba, ki so jo posamično vložili nekateri člani skupine - Dopustnost)
   2010/C 179/02
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Club Hotel Loutraki AE, Athinaïki Techniki AE, Evangelos Marinakis

      Toženi stranki: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateías

      Ob udeležbi: Athens Resort Casino AE Symmetochon, Ellaktor AE, bivša Elliniki Technodomiki TEB AE, Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE, bivša Hyatt Regency Xenodocheiaki kai Touristiki (Ellas) AE, Leonidas Bombolas (C-145/08)
   in

      Tožeča stranka: Aktor Anonymi Techniki Etaireia (Aktor ATE)

      Tožena stranka: Ethnico Symvoulio Radiotileorasis

      Ob udeležbi: Michaniki AE (C-149/08)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias – Razlaga členov 3(2), 9, 14 in 16 Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1) – Področje uporabe – Mešana pogodba, ki obsega prenos delnic in koncesijo storitev – Razlaga členov 1(3) in 2 Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 665, str. 33) – Nacionalni predpisi, ki članom priložnostne skupine ponudnice brez pravne subjektivitete, prepovedujejo posamično uveljavljanje pravnih sredstev zoper akte iz postopka oddaje javnega naročila.

      Izrek

               1.

               Mešana pogodba, katere glavni predmet je, da neko podjetje pridobi 49 % kapitala javnega podjetja, in katere postranski predmet, ki je neločljivo povezan s tem glavnim predmetom, se nanaša na zagotavljanje storitev in izvedbo gradenj, ne spada v celoti na področje uporabe direktiv o javnih naročilih.

               2.

               Pravo Unije, zlasti pravica do učinkovitega sodnega varstva, nasprotuje nacionalnim predpisom, kakršni se obravnavajo v postopku v glavni stvari in se razlagajo tako, da člani priložnostne skupine, ki je ponudnica v postopku oddaje javnega naročila, nimajo možnosti posamično zahtevati povrnitve škode, ki naj bi jim posamično nastala zaradi odločbe, ki jo je sprejel organ, ki ni naročnik, vendar je vključen v ta postopek v skladu z veljavnimi nacionalnimi predpisi in lahko vpliva na potek tega postopka.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008.


title: Zadeva C-329/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Paris (Francija) 29. junija 2011 – Alexandre Achughbabian proti Préfet du Val-de-Marne

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Paris (Francija) 29. junija 2011 – Alexandre Achughbabian proti Préfet du Val-de-Marne
   (Zadeva C-329/11)
   2011/C 298/19
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Paris

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Alexandre Achughbabian

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Préfet du Val-de-Marne

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali Direktiva 2008/115/ES z dne 16. decembra 2008 (1) ob upoštevanju njenega področja uporabe nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen L.621-1 zakonika o vstopu in bivanju tujcev ter pravici do azila, v skladu s katerim se državljanu tretje države naloži zaporna kazen samo zaradi nezakonitosti njegovega vstopa ali njegovega prebivanja na nacionalnem ozemlju?

      (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98).


title: Zadeva T-292/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. novembra 2014 – Evangelou/Komisija in ECB (Ničnostna in odškodninska tožba — Program za podporo stabilnosti Cipra — Memorandum o soglasju glede posebnega ekonomskega pogojevanja, sklenjen med Republiko Ciper in EMS — Pristojnost Splošnega sodišča — Vzročna zveza — Tožba, ki je delno nedopustna in delno očitno brez vsakršne pravne podlage)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. novembra 2014 – Evangelou/Komisija in ECB
   (Zadeva T-292/13) (1)

   ((Ničnostna in odškodninska tožba - Program za podporo stabilnosti Cipra - Memorandum o soglasju glede posebnega ekonomskega pogojevanja, sklenjen med Republiko Ciper in EMS - Pristojnost Splošnega sodišča - Vzročna zveza - Tožba, ki je delno nedopustna in delno očitno brez vsakršne pravne podlage))
   (2015/C 026/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Christos Evangelou (Derynia, Ciper) in Yvonne Evangelou (Derynia) (zastopnika: C. Paschalides, solicitor, in A. Paschalides, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: B. Smulders in J. P. Keppenne, agenta); in Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan in F. Athanasiou, zastopniki, skupaj z W. Bussian, W. Devroe in D. Arts, odvetniki).

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti točk od 1.23 do 1.27 Memoranduma o soglasju glede posebnega ekonomskega pogojevanja, ki je bil 26. aprila 2013 sklenjen med Republiko Ciper in evropskim mehanizmom za stabilnost (EMS), in drugič, predlog za povračilo škode, ki naj bi jo tožeči stranki utrpeli zaradi vključitve točk od 1.23 do 1.27 Memoranduma o soglasju v ta memorandum in zaradi kršitve obveznosti Komisije za nadzor.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Christosu Evangelouu in Yvonni Evangelou se poleg plačila lastnih stroškov naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Evropska centralna banka (ECB).

      (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva T-456/11: Tožba, vložena 12. avgusta 2011 – ICdA in drugi proti Komisiji

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/27

         Tožba, vložena 12. avgusta 2011 – ICdA in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-456/11)
   2011/C 298/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: International Cadmium Association (ICdA) (Bruselj, Belgija), Rockwood Pigments (UK) Ltd (Stoke-on-Trent, Združeno kraljestvo) in James M Brown Ltd (Stoke-on-Trent, Združeno kraljestvo) (zastopnika: R. Cana in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Izpodbijani akt naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem omejuje uporabo pigmentov kadmija v plastičnih materialih, ki niso plastični materiali, v katerih je bila uporaba omejena pred sprejetjem izpodbijanega akta; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijana uredba krši člene 137(1)(a) in od 68 do 71 Uredbe REACH (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijana uredba temelji na očitno napačni presoji.

               3.

               Tretji tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijana uredba krši načeli pravne varnosti in zaupanja v pravo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijana uredba krši Uredbo REACH v delu, v katerem nalaga omejitve za skupino snovi, ki se ne ocenjujejo posamično.

               5.

               Peti tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijana uredba krši Sporazum TBT.

               6.

               Šesti tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijana uredba krši postopkovne pravice tožeče stranke.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijana uredba je pomanjkljivo obrazložena v nasprotju s členom 296 PDEU.

               8.

               Osmi tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijana uredba krši načelo sorazmernosti.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, 30.12.2006, str. 1).


title: Zadeva C-75/07: Tožba, vložena 12. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/20

         Tožba, vložena 12. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-75/07)
   (2007/C 95/35)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Stromsky, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembi Direktive 2001/82/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini (1), ni izpolnila obveznosti iz člena 3 te direktive;
               Podredno:
               naj se ugotovi, da Francoska republika zato, ker zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembi Direktive 2001/82/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini, ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/28/ES se je iztekel 30. oktobra 2005.

      (1)  UL L 136, str. 58.


title: Zadeva C-284/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht für ZRS Wien (Avstrija) z dne 7. junija 2004 v zadevi T-Mobile Austria GmbH proti Republiki Avstriji

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/12

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht für ZRS Wien (Avstrija) z dne 7. junija 2004 v zadevi T-Mobile Austria GmbH proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-284/04)
   (2004/C 262/24)
   Landesgericht für ZRS Wien je s sklepom z dne 7. junija 2004 v zadevi T-Mobile Austria GmbH proti Republiki Avstriji, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 1. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Landesgericht für ZRS Wien predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se tretji odstavek člena 4(5) v povezavi s Prilogo D št. 1 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (1) z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (v nadaljevanju: Šesta direktiva) razlaga tako, da gre pri dodelitvi pravic uporabe frekvenc za sisteme mobilne radiofonije po standardih UMTS/IMT-2000, GSM-DCS-1800 in TETRA (v nadaljevanju: pravice uporabe frekvenc za sisteme mobilne radiofonije) s strani države članice v zameno za plačilo za uporabo frekvenc za dejavnost s področja telekomunikacij?

               2.

               Ali se tretji odstavek člena 4(5) Šeste direktive razlaga tako, da je potrebno državo članico, katere nacionalno pravo kot predpostavko za lastnost davčnega zavezanca ne predvideva v tretjem odstavku člena 4(5) direktive omenjenega kriterija „ne tako majhnega obsega neke dejavnosti, da bi bil zanemarljiv“ (pravilo de minimis), v vsakem primeru, torej za vse dejavnosti s področja telekomunikacij, obravnavati kot davčno zavezanko, ne glede na to, ali je obseg teh dejavnosti tako majhen, da bi bil zanemarljiv?

               3.

               Ali se tretji odstavek člena 4(5) Šeste direktive razlaga tako, da je dodelitev pravic uporabe frekvenc za sisteme mobilne radiofonije s strani države članice v zameno za plačilo za uporabo frekvenc v skupni višini 831.595.241,10 EUR (UMTS/IMT 2000) oz. 98.108.326,-- EUR (kanali DCS-1800) oz. 4.832.743,47 EUR (TETRA) potrebno opredeliti kot dejavnost ne tako majhnega obsega, da bi bil zanemarljiv, in je zato država članica s to dejavnostjo davčna zavezanka?

               4.

               Ali se drugi odstavek člena 4(5) Šeste direktive razlaga tako, da bi prišlo do znatnega izkrivljanja konkurence, če neka država članica ne bi bila zavezana prijaviti prometnega davka na podlagi plačil v skupni višini 831.595.241,10 EUR (UMTS/IMT 2000) oz. 98.108.326,-- EUR (kanali DCS-1800) oz. 4.832.743,47 EUR (TETRA), ki bi jih prejela v zameno za dodelitev pravic uporabe frekvenc za sisteme mobilne radiofonije, zasebni ponudniki takšnih frekvenc pa morajo na podlagi te dejavnosti prijaviti prometni davek?

               5.

               Ali se prvi odstavek člena 4(5) Šeste direktive razlaga tako, da če država članica dejavnosti, s katero pravice uporabe frekvenc za sisteme mobilne radiofonije dodeli operaterjem mobilne radiofonije na način, da najprej v postopku dražbe ugotovi najvišjo ponudbo za uporabo frekvenc in nato te frekvence podeli najboljšemu ponudniku, ne opravlja kot organ oblasti, država članica s takšno dejavnostjo šteje za davčno zavezanko, slednje neodvisno od pravne narave predpisa, ki opredeljuje dodelitev po nacionalnem pravu države članice?

               6.

               Ali se člen 4(2) Šeste direktive razlaga tako, da je potrebno v petem vprašanju opisano dodelitev pravic uporabe frekvenc za sisteme mobilne radiofonije s strani države članice opredeliti kot gospodarsko dejavnost in je zato država članica s to dejavnostjo davčna zavezanka?

               7.

               Ali se Šesta direktiva razlaga tako, da so opredeljena plačila za uporabo frekvenc za dodelitev pravic uporabe frekvenc za sisteme mobilne radiofonije bruto plačila (ta davek na dodano vrednost že vključujejo) ali neto plačila (k tem je mogoče davek na dodano vrednost še prišteti)?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva T-241/07: Tožba, vložena 10. julija 2007 – Buzzi Unicem proti Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/44

         Tožba, vložena 10. julija 2007 – Buzzi Unicem proti Komisiji
   (Zadeva T-241/07)
   (2007/C 211/82)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Buzzi Unicem SpA (zastopnika: C. Vivani in M. Vellano, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe Komisije z dne 15. maja 2007 o državnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Italija uradno priglasila v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega Parlamenta in Sveta – zaradi kršitve Pogodbe ES in načel ter pravil, sprejetih za njeno uporabo – v delu, v katerem nalaga spremembo državnega načrta razdelitve pravic v zvezi z nedopustnostjo ukrepov racionalizacije, ki predvidevajo, da lahko upravljavec obdrži dodeljene pravice v primeru „zaprtja zaradi postopkov racionalizacije proizvodnje“ (člen 1(4) in člen 2(4) odločbe).

               —

               Naj se Komisiji naloži plačilo stroškov postopka tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z odločbo, ki je izpodbijana s to tožbo, je bil državni načrt razdelitve pravic, ki ga je Italija uradno priglasila z dopisom z dne 15. decembra 2006, ugotovljen za nezdružljivega z Direktivo 2003/87 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES.
   Posebej se izpodbija del odločbe, ki se nanaša na možnost upravljavca, da v primeru zaprtja proizvodnih obratov ali dela teh obratov zaradi postopkov racionalizacije obdrži del dodeljenih pravic.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih zahtev zatrjuje:

               —

               da je tožena stranka napačno uporabila svojo lastno kritično presojo v zvezi z „izravnavo dodelitve pravic“, tako da je izključila možnost tako imenovanih „naknadnih izravnav“. V tem oziru tožeča stranka sprejema ugotovitev, da bi ta vrsta izravnav izkrivljala trg in ustvarjala negotovost za podjetja ter da bi kršila merilo št. 10 Priloge III k zgoraj navedeni direktivi. Po mnenju tožeče stranke gre bolj za preprečitev izgube imetništva dodeljenih pravic in s tem pravne možnosti razpolagati z njimi v drugih obratih. V bistvu naj bi šlo za preprečevanje oviranja svobodne ureditve in uporabe subjektivne pravice podjetja, ki bi poleg tega bilo v nasprotju z načeli razumnosti, sorazmernosti in varstva okolja ter konkurence iz členov 5, 174 in 157 Pogodbe ES.

               —

               da je poleg tega izpodbijana odločba protislovna glede na logične premise na katerih temelji. Glede tega pojasnjuje, da Komisija v uvodni izjavi 4 izpodbijane odločbe priznava, da direktiva predvideva možnost držav članic, da opravijo izravnave pod pogojem, da te izravnave ne učinkujejo retroaktivno in da ne vplivajo negativno na delovanje sistema Skupnosti. V tem primeru pa bi bil upravljavec obratov, ki so zaprti, še vedno prisoten na trgu in bi upravljal z drugimi dovoljenimi obrati. Tako bi bila torej možna, po mnenju same Komisije, „izravnava dodelitve pravic“.

               —

               da tožena stranka ni utemeljila presoje, ki jo je vodila do ugotovitve, da je kritiziran sistem nezdružljiv kot „ex-post adjustement“.

               —

               kršitev načela enakega obravnavanja glede na določbe v odločbi Komisije o odobritvi državnega načrta razdelitvi pravic za Združeno kraljestvo.


title: Zadeva C-289/11 P: Pritožba, ki jo je 9. junija 2011 vložila Legris Industries SA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi T-376/06, Legris Industries proti Komisiji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/17

         Pritožba, ki jo je 9. junija 2011 vložila Legris Industries SA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi T-376/06, Legris Industries proti Komisiji
   (Zadeva C-289/11 P)
   2011/C 252/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Legris Industries SA (zastopnika: A. Wachsmann in S. Thibault-Liger, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

                     Primarno,

                           —

                           na podlagi členov 256 PDEU in 56 Protokola št. 3 o Statutu Sodišča Evropske unije naj se v celoti razveljavi sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 v zadevi Legris Industries proti Evropski komisiji, T-376/06;

                           —

                           ugodi naj se predlogom, ki jih je na prvi stopnji pred Splošnim sodiščem vložila družba Legris Industries SA;

                           —

                           zato

                                       —

                                       naj se razglasi za nično odločba Evropske Komisije C(2006) 4180 z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F-1/38.121) – Pribor (fitingi)) v delu, ki se nanaša na družbo Legris Industries SA, in razloge, na katerih temelji izrek te sodbe, v delu, v katerem ta odločba nalaga družbi Legris Industries SA globo zaradi pripisa odgovornosti tej družbi ravnanj, ki se očitajo družbi Comap, in

                                       —

                                       družbi Legris Industries SA naj se dovoli, da prevzame stališča, predloge in zahtevke družbe Comap zoper navedeno odločbo Evropske komisije;

               —

                     podredno
                  , na podlagi člena 261 PDEU naj se razglasi za nično globa v višini 46,8 milijona EUR, ki je bila naložena družbi Legris Industries SA, od tega 18,56 milijona EUR solidarno z družbo Comap, s členom 2(g) navedene odločbe Evropske komisije, ali naj se na podlagi člena 261 PDEU zniža ta globa s 46,8 milijona EUR na primeren znesek;

               —

               v vsakem primeru Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški, ki so nastali družbi Legris Industries SA pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.
   Družba Legris Industries s prvim pritožbenim razlogom navaja kršitev pravice do neodvisnega in nepristranskega sodišča v delu, v katerem se je nadzor, ki ga je opravilo Splošno sodišče nad odločbo Komisije, institucije, ki ima več preiskovalnih in kaznovalnih nalog, omejil na očitno nepravilno uporabo prava in nepravilno ugotovljeno dejansko stanje, ne da bi odločilo v sporu polne jurisdikcije, ki temelji na popolni ponovni presoji dejanskega stanja zadeve in zlasti predloženih dokazov.
   Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom, ki ima trdi dele, navaja kršitev načel, ki urejajo pripis odgovornosti matični družbi za kršitev člena 101 PDEU, ki se očita njeni hčerinski družbi. Pritožnica v prvem delu najprej trdi, da je uporaba proti njej domneve o odgovornosti, ki je de facto ni mogoče ovreči, za ravnanja njene hčerinske družbe Comap nedopustna v pravu Unije, ob upoštevanju kazenske narave sankcije, ki ji je bila naložena. Pritožnica v drugem delu dalje trdi, da uporaba proti njej te domneve o odgovornosti, ki je de facto ni mogoče ovreči, izhaja iz zavrnitve njenih utemeljitev s strani Splošnega sodišča na podlagi nezadostne in protislovne obrazložitve. Pritožnica se v tretjem delu končno sklicuje na kršitev sodne prakse, ki zavrača uporabo te domneve o odgovornosti za finančne holdinge brez operativne poslovne dejavnosti, in na načeli enakosti obravnavanja ter legitimnih pričakovanj.
   Matična družba s tretjim pritožbenim razlogom navaja, da je Splošno sodišče z zavrnitvijo, da pritožnica izkoristi razloge za razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, ki jih je navedla njena hčerinska družba Comap, tako da je pritožnico štelo za odgovorno za ravnanja, ki se očitajo družbi Comap, kršilo načela enakosti obravnavanja, osebne odgovornosti in individualizacije kazni.
   Pritožnica s četrtim in zadnjim pritožbenim razlogom končno predlaga sodišču, naj na podlagi razlogov, ki jih je uveljavljala družba Comap v svoji pritožbi, upošteva morebitne posledice zanjo razveljavitve sodbe Comap.


title: Zadeva T-513/08 P: Pritožba, ki jo je 25. novembra 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 11. septembra 2008 v zadevi, Smadja proti Komisiji, F-135/07

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/50

         Pritožba, ki jo je 25. novembra 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 11. septembra 2008 v zadevi, Smadja proti Komisiji, F-135/07
   (Zadeva T-513/08 P)
   (2009/C 44/88)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Herrmann in D. Martin, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Daniele Smadja (New Delhi, Indija)
   Predlogi pritožnice:

               —

               sodba Sodišča za uslužbence z dne 11. septembra 2008 v zadevi F-135/07 naj se razveljavi;

               —

               tožba, ki jo je vložila D. Smadja naj se zavrne;

               —

               vsaka stranka naj nosi svoje stroške, ki so nastali pred tem sodiščem in Sodiščem za uslužbence.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija s to pritožbo zahteva razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 11. septembra 2008 v zadevi Smadja proti Komisiji, F-135/07, s katero je Sodišče za uslužbence razglasilo za nično Odločbo Komisije z dne 21. decembra 2006 o razporeditvi tožeče stranke na prvi stopnji v naziv A*15, plačilni razred 1, na podlagi sodbe Sodišča prve stopnje z dne 29. septembra 2005, v zadevi Napoli Buzzanca proti Komisiji, T-218/02.
   Komisija v utemeljitev pritožbe navaja edini pritožbeni razlog v zvezi z napačno uporabo prava pri razlagi načela sorazmernosti.
   Komisija v okviru treh delov zatrjuje, da:

               —

               se ni mogoče sklicevati na načelo sorazmernosti glede določb kadrovskih predpisov, kot sta člena 3 in 4 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, ki Komisiji prepovedujejo sprejetje aktov o imenovanju z retroaktivnim učinkom;

               —

               na podlagi načela sorazmernosti ni mogoče izpodbijati pravnomočnosti sodbe Sodišča prve stopnje;

               —

               se na načelo sorazmernosti ni mogoče sklicevati v zvezi s kadrovskimi predpisi, saj člen 5(5) priloge XIII, v povezavi s členom 46(1)(a) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, v obravnavani zadevi izključuje razporeditev v plačilni razred, ki bi bil višji od plačilnega razreda 1.


title: Zadeva C-299/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen/Jovanna García-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz (Predhodno odločanje — Prosto gibanje oseb — Državljanstvo Unije — Enako obravnavanje — Direktiva 2004/38/ES — Člen 24(2) — Dajatve socialne pomoči — Uredba (ES) št. 883/2004 — Člena 4 in 70 — Posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki — Izključitev državljanov države članice v prvih treh mesecih prebivanja v državi članici gostiteljici)

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen/Jovanna García-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz
   (Zadeva C-299/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosto gibanje oseb - Državljanstvo Unije - Enako obravnavanje - Direktiva 2004/38/ES - Člen 24(2) - Dajatve socialne pomoči - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člena 4 in 70 - Posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki - Izključitev državljanov države članice v prvih treh mesecih prebivanja v državi članici gostiteljici))
   (2016/C 145/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen

      Tožene stranke: Jovanna García-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz

      Izrek

   Člen 24 Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS, ter člen 4 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1244/2010 z dne 9. decembra 2010, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ureditvi države članice, v skladu s katero so državljani drugih držav članic, ki so v položaju, navedenem v členu 6(1) Direktive 2004/38, izključeni od prejemanja nekaterih „posebnih denarnih dajatev, za katere se ne plačujejo prispevki“, v smislu člena 70(2) Uredbe št. 883/2004, ki so hkrati „socialna pomoč“ v smislu člena 24(2) Direktive 2004/38.

      (1)  UL C 315, 19.9.2014.


title: Zadeva T-639/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. marca 2015 – Watch TV/Svet

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/67

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. marca 2015 – Watch TV/Svet
   (Zadeva T-639/13) (1)

   (2015/C 138/86)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednika šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 45, 15.2.2014.


title: Zadeva C-260/15 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 1. junija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-413/13, City Cycle Industries/Svet Evropske unije

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/13

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 1. junija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-413/13, City Cycle Industries/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-260/15 P)
   (2015/C 254/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert, agent, R. Bierwagen, C. Hipp, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: City Cycle Industries, Evropska komisija, Maxcom Ltd

      Predlogi

   Svet Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2015, o kateri je bil Svet uradno obveščen 23. marca 2015, v zadevi T-413/13 City Cycle Industries/Svet Evropske unije;

               —

               zavrne tožbo, ki jo je družba City Cycle Industries vložila na prvi stopnji za razglasitev ničnosti sporne uredbe (1); in

               —

               družbi City Cycle Industries naloži plačilo stroškov, ki so Svetu nastali v postopku na prvi stopnji in s pritožbo.

         Podredno,

               —

               zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in s pritožbo pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 13(1) osnovne uredbe (2) s tem, da je ugotovilo, da Svet ni imel zadostnih dokazov za sklep, da je tožeča stranka opravljala pretovarjanje. Razlaga Splošnega sodišča v zvezi s pogoji, ki jih morajo posamezne družbe izpolnjevati za izvzetje iz razširjenih ukrepov, je v nasprotju z zgradbo člena 13 osnovne uredbe (prvi pritožbeni razlog).
   Ugotovitev Splošnega sodišča, da na podlagi dokumentov, ki so mu bili predloženi, Svet ni imel dokazov, na podlagi katerih bi lahko v sporni uredbi neposredno sklepal, da je bila tožeča stranka vpletena v dejavnosti pretovarjanja, ni zadostno obrazložena. Poleg tega in v nasprotju z izpodbijano sodbo je glede na to, da je bilo pretovarjanje ustrezno dokazano na nacionalni ravni in da zahteva tožeče stranke za izvzetje ni bila utemeljena, edina ugotovitev, do katere je lahko Svet – in posledično Splošno sodišče – prišel na podlagi dejstev, ta, da je tožeča stranka bila vpletena v pretovarjanje. Splošno sodišče je s tem, da je prišlo do drugačne ugotovitve, izkrivilo dejstva (drugi pritožbeni razlog).

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 501/2013 z dne 29. maja 2013 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 990/2011 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne (UL L 153, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva T-425/08 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 5. decembra 2008 – KODA proti Komisiji ( Začasna odredba – Odločba Komisije o odreditvi prenehanja usklajenega ravnanja na področju kolektivnega upravljanja avtorskih pravic – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti )

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/36

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 5. decembra 2008 – KODA proti Komisiji
   (Zadeva T-425/08 R)
   („Začasna odredba - Odločba Komisije o odreditvi prenehanja usklajenega ravnanja na področju kolektivnega upravljanja avtorskih pravic - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti“)
   (2009/C 32/70)
   Jezik postopka: danščina
   Stranki

      Tožeča stranka: KODA (København, Danska) (zastopnika: K. Dyekjær in J. Borum, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Castillo de la Torre in N. Rasmussen, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za odlog izvršitve členov 4, (2) in (3), Odločbe Komisije C(2008)v3435 konč. z dne 16. julija 2008 o postopku uporabe člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC).
   Izrek

               1)

               Predlog za odlog izvršitve se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-140/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Pensionsversicherungsanstalt proti Petru Breyju (Prosto gibanje oseb — Državljanstvo Unije — Direktiva 2004/38/ES — Pravica do prebivanja za več kot tri mesece — Člen 7(1)(b) — Oseba, ki nima več statusa delavca — Imetnik starostne pokojnine — Pogoj zadostnih sredstev, da oseba ne postane breme „sistema socialne pomoči“ v državi članici gostiteljici — Prošnja za posebno denarno dajatev, za katero se ne plačujejo prispevki — Varstveni dodatek k starostni pokojnini — Uredba (ES) št. 883/2004 — Člena 3(3) in 70 — Pristojnost države članice prebivališča — Pogoji za dodelitev — Pravica do zakonitega prebivanja na nacionalnem ozemlju — Skladnost s pravom Unije)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/26

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Pensionsversicherungsanstalt proti Petru Breyju
   (Zadeva C-140/12) (1)

   (Prosto gibanje oseb - Državljanstvo Unije - Direktiva 2004/38/ES - Pravica do prebivanja za več kot tri mesece - Člen 7(1)(b) - Oseba, ki nima več statusa delavca - Imetnik starostne pokojnine - Pogoj zadostnih sredstev, da oseba ne postane breme „sistema socialne pomoči“ v državi članici gostiteljici - Prošnja za posebno denarno dajatev, za katero se ne plačujejo prispevki - Varstveni dodatek k starostni pokojnini - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člena 3(3) in 70 - Pristojnost države članice prebivališča - Pogoji za dodelitev - Pravica do zakonitega prebivanja na nacionalnem ozemlju - Skladnost s pravom Unije)
   2013/C 344/43
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pensionsversicherungsanstalt

      Tožena stranka: Peter Brey

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 7(1)(b) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str.46), kot je bila spremenjena s popravkom – Pravica državljana Unije, ki je prenehal opravljati poklicno dejavnost, do prebivanja več kot tri mesece na ozemlju druge države članice – Položaj, ko ta državljan prejema pokojnino, ki je nižja od zneska življenjskega minimuma države članice gostiteljice in je zato zaprosil za varstveni dodatek („Ausgleichszulage“), ki je denarna dajatev, za katero se ne plačujejo prispevki.

      Izrek

   Pravo Unije, kot med drugim izhaja iz členov 7(1)(b), 8(4) ter 24(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki tudi za obdobje po prvih treh mesecih prebivanja vedno in samodejno izključuje dodelitev dajatve, kot je varstveni dodatek iz člena 292(1) splošnega zakona o ureditvi socialnih zavarovanj (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz), kakor je bil 1. januarja 2011 spremenjen z zakonom o proračunu iz leta 2011 (Budgetbegleitgesetz 2011), delovno neaktivnemu državljanu druge države članice, ker ta, čeprav mu je bilo izdano potrdilo o prijavi, ne izpolnjuje pogojev za pridobitev pravice do zakonitega prebivanja na ozemlju prve države članice, daljšega od treh mesecev, ker je pogoj za pridobitev take pravice, da ima ta državljan dovolj sredstev, da mu za navedeno dajatev ni treba zaprositi.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-240/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 4. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-240/08) (1)

   (2009/C 55/37)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva F-79/13: Tožba, vložena 12. novembra 2013 – ZZ proti EMCDDA

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/22

         Tožba, vložena 12. novembra 2013 – ZZ proti EMCDDA
   (Zadeva F-79/13)
   2014/C 31/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (EMCDDA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predloga tožeče stranke, naj se ugotovi, da jo je nadrejena oseba psihično nadlegovala, in odločbe, da se pogodba tožeče stranke ne podaljša, ter zato oprava nove nepristranske preiskave in nadomestilo premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe direktorja z dne 11. septembra 2012 o zavrnitvi predloga tožeče stranke;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 14. septembra 2012 o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe predsednika uprave z dne 13. maja 2013 in odločbe direktorja z dne 25. junija 2013 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

               —

               posledično, oprava nove redne, objektiven in nepristranske preiskave;

               —

               nadomestilo premoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka in ki je ocenjena na 430 202 EUR;

               —

               nadomestilo nepremoženjske škode, ki jo je trpela tožeča stranka in ki je ocenjena na 120 000 EUR;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov toženi stranki.


title: Zadeva C-439/13 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. novembra 2015 – Elitaliana SpA/Eulex Kosovo (Pritožba — Javna naročila storitev — Skupni ukrep 2008/124/SZVP — Javni razpis v zvezi s helikoptersko podporo misiji EULEX na Kosovu — Tožba zoper odločitev o oddaji naročila — Člen 24(1), drugi pododstavek, PEU — Člen 275, prvi odstavek, PDEU — Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) — Pristojnost Sodišča — Člen 263, prvi odstavek, PDEU — Pojem „organ, urad ali agencija Unije“ — Ukrepi, ki jih je mogoče pripisati Evropski komisiji — Opravičljiva zmota)

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. novembra 2015 – Elitaliana SpA/Eulex Kosovo
   (Zadeva C-439/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javna naročila storitev - Skupni ukrep 2008/124/SZVP - Javni razpis v zvezi s helikoptersko podporo misiji EULEX na Kosovu - Tožba zoper odločitev o oddaji naročila - Člen 24(1), drugi pododstavek, PEU - Člen 275, prvi odstavek, PDEU - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Pristojnost Sodišča - Člen 263, prvi odstavek, PDEU - Pojem „organ, urad ali agencija Unije“ - Ukrepi, ki jih je mogoče pripisati Evropski komisiji - Opravičljiva zmota))
   (2016/C 016/02)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Elitaliana SpA (zastopnik: R. Colagrande, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Eulex Kosovo (zastopnik: G. Brosadola Pontotti, solicitor)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Elitaliana SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 304, 19.10.2013.


title: Zadeva C-250/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Litva) 20. maja 2011 – Lietuvos geležinkeliai AB proti Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Litva) 20. maja 2011 – Lietuvos geležinkeliai AB proti Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Zadeva C-250/11)
   2011/C 226/27
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Lietuvos geležinkeliai AB

      Nasprotni stranki: Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba oprostitev uvoznih dajatev, določeno v členu 112(1)(a) Uredbe št. 918/83 (1) in členu 107(1)(a) Uredbe št. 1186/2009 (2), razlagati tako, da velja za motorna vozila [motorinės transporto priemonės], ki so lokomotive?

               2.

               Ali je treba oprostitev davka na dodano vrednost, določeno v členu 82(1)(a) Direktive 83/181/EGS (3) in členu 84(1)(a) Direktive 2009/132/ES (4), razlagati tako, da velja za motorna vozila [motorinės transporto priemonės], ki so lokomotive?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je treba pravna pravila, kot so določena v členu 82(1)(a) Direktive 83/181/EGS in členu 84(1)(a) Direktive 2009/132/ES, razlagati tako, da prepovedujejo državi članici, da primere oprostitev DDV ob uvozu za gorivo omeji tako, da določi, da taka oprostitev velja izključno za gorivo, ki je uvoženo na ozemlje Evropske unije v standardnih rezervoarjih avtomobilskih vozil in je nujno za delovanje teh vozil?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 918/83 z dne 28. marca 1983 o sistemu oprostitev carin v Skupnosti (UL 1983 L 105, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1186/2009 z dne 16. novembra 2009 o sistemu oprostitev carin v Skupnosti (UL 2009 L 324, str. 23).

      (3)  Direktiva Sveta z dne 28. marca 1983 o določitvi področja uporabe člena 14(1)(d) Direktive 77/388/EGS glede oprostitve davka na dodano vrednost na končni uvoz določenega blaga (UL 1983 L 105, str. 38).

      (4)  Direktiva Sveta 2009/132/ES z dne 19. oktobra 2009 o določitvi področja uporabe 143(b) in (c) Direktive 2006/112/ES glede oprostitve davka na dodano vrednost na končni uvoz določenega blaga (UL 2009 L 292, str. 5).


title: Zadeva T-690/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2015 – Sony Computer Entertainment Europe/UUNT – Marpefa (Vieta) (Znamka Skupnosti — Postopek razveljavitve — Figurativna znamka Skupnosti Vieta — Resna in dejanska uporaba znamke — Narava uporabe — Člen 15(1) in člen 51(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja — Dokaz uporabe za registrirane proizvode)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/51

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2015 – Sony Computer Entertainment Europe/UUNT – Marpefa (Vieta)
   (Zadeva T-690/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek razveljavitve - Figurativna znamka Skupnosti Vieta - Resna in dejanska uporaba znamke - Narava uporabe - Člen 15(1) in člen 51(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja - Dokaz uporabe za registrirane proizvode))
   (2016/C 038/66)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Marpefa, SL (Barcelona, Španija) (zastopnik: I. Barroso Sánchez-Lafuente, odvetnik)

      Predmet

   Tožba vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. julija 2014 (zadeva R 2100/2013-2) v zvezi s postopkom razveljavitve med družbama Sony Computer Entertainment Europe Ltd in Marpefa, SL.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 2. julija 2014 (zadeva R 2100/2013-2) se razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za izbris, s katero je bila zavrnjena zahteva za razveljavitev figurativne znamke skupnosti Vieta za „naprave za reprodukcijo zvoka in posnetkov“.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Zadeva C-48/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 6. februarja 2015 vložilo cour d'appel de Bruxelles (Belgija) – État belge – SPF Finances/ING International SA, ki je v pravicah in obveznostih nasledila družbo ING Dynamic SA

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 6. februarja 2015 vložilo cour d'appel de Bruxelles (Belgija) – État belge – SPF Finances/ING International SA, ki je v pravicah in obveznostih nasledila družbo ING Dynamic SA
   (Zadeva C-48/15)
   (2015/C 138/44)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: État belge – SPF Finances

      Nasprotna stranka: ING International SA, ki je v pravicah in obveznostih nasledila družbo ING Dynamic SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (1) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 11), zlasti njene člene 2, 4, 10 in 11 v medsebojni povezavi, razlagati tako, da nasprotujejo določbam nacionalne zakonodaje, kot sta člena 161 in 162 belgijskega zakonika o davku na dediščino, kakor sta bila spremenjena s programskim zakonom z dne 22. decembra 2003 o davku na kolektivne naložbene podjeme, saj morajo kolektivni naložbeni podjemi, ki so v drugi državi članici ustanovljeni v obliki kapitalskih družb in ki tržijo svoje enote v Belgiji, navedeni davek vsako leto plačati na celotni znesek svojih enot, vpisanih v Belgiji, zmanjšan za znesek odkupov ali vračilo takih vpisov, pri čemer so zneski, ki jih ti kolektivni naložbeni podjemi zberejo v Belgiji, obdavčeni z navedenim davkom, dokler z njimi razpolagajo navedeni podjemi?

               2.

               Ali je treba člene od 49 do 55 in od 56 do 66 Pogodbe ES, po potrebi v povezavi s členoma 10 in 293, druga alinea, Pogodbe ES, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica enostransko spremeni navezno okoliščino v zvezi z davkom, kakor je predviden s členom 161 in naslednjimi belgijskega zakonika o davku na dediščino, zato da nadomesti osebno navezno okoliščino, ki temelji na stalnem prebivališču davčnega zavezanca in je določena v mednarodnem davčnem pravu, z domnevno dejansko navezno okoliščino, ki ni določena v mednarodnem davčnem pravu, ob upoštevanju dejstva, da država članica zaradi uveljavljanja svoje davčne suverenosti sprejme posebno sankcijo, kakor je ta, predvidena v členu 162, tretji odstavek, belgijskega zakonika o davku na dediščino, samo nasproti tujim gospodarskim subjektom?

               3.

               Ali je treba člena 49 in 56 Pogodbe ES, po potrebi v povezavi s členoma 10 in 293, druga alinea, Pogodbe ES, razlagati tako, da nasprotujeta obdavčitvi, kakršna je opisana zgoraj, ki – ker nikakor ne upošteva obdavčitev, katerih predmet so kolektivni naložbeni podjemi, ustanovljeni v drugi državi članici, že v matični državi članici – pomeni dodatno finančno obremenitev, ki lahko ovira trženje njihovih enot v Belgiji?

               4.

               Ali je treba Direktivo Sveta 85/611/EGS z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (2) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 139), po potrebi v povezavi s členoma 10 in 293, druga alinea, Pogodbe ES, razlagati tako, da nasprotuje obdavčitvi, kot je opisana zgoraj, ker krši glavni cilj Direktive, in sicer olajšati trženje enot kolektivnih naložbenih podjemov v Evropski uniji?

               5.

               Ali je treba člena 49 in 56 Pogodbe ES razlagati tako, da nasprotujeta upravnim stroškom, ki nastanejo pri pobiranju davka, kot je opisan zgoraj, naloženega kolektivnim naložbenim podjemom, ki so ustanovljeni v drugi državi članici in tržijo svoje enote v Belgiji?

               6.

               Ali je treba člena 49 in 56 Pogodbe ES razlagati tako, da nasprotujeta določbi nacionalne zakonodaje, kot je člen 162, drugi odstavek, belgijskega zakonika o davku na dediščino v obsegu, v katerem ta določba za kolektivne naložbene podjeme, ki so ustanovljeni v drugi državi članici in tržijo svoje enote v Belgiji, določa posebno sankcijo, in sicer prepoved, ki jo izreče sodišče, vlaganja enot v prihodnosti v Belgiji, če svoje napovedi ne predložijo do 31. marca vsakega leta ali ne plačajo zgoraj opisanega davka?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 11.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 139.


title: Zadeva T-547/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2014 – Teva Pharma in Teva Pharmaceuticals Europe/EMA

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2014 – Teva Pharma in Teva Pharmaceuticals Europe/EMA
   (Zadeva T-547/12) (1)

   (2015/C 056/42)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva T-183/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Schmiedag proti Komisiji (Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno spodbujanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov — Sklep Komisije o začetku formalnega preiskovalnega postopka o državni pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Nujnost — Fumus boni juris)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/17

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Schmiedag proti Komisiji
   (Zadeva T-183/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Nacionalno spodbujanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov - Sklep Komisije o začetku formalnega preiskovalnega postopka o državni pomoči - Predlog za odlog izvršitve - Nujnost - Fumus boni juris))
   2014/C 329/23
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Schmiedag GmbH (Hagen, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa, s katerim je Komisija začela formalni preiskovalni postopek o državni pomoči glede nemškega zakona o energiji iz obnovljivih virov.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 7. aprila 2014, Schmiedag/Komisija (T-183/14 R), se razglasi za ničnega.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-492/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 14. oktobra 2010 vložilo Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Avstrija) – Immobilien Linz GmbH & Co KG proti Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 14. oktobra 2010 vložilo Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Avstrija) – Immobilien Linz GmbH & Co KG proti Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   (Zadeva C-492/10)
   ()
   2011/C 13/31
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Avstrija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Immobilien Linz GmbH & Co KG

      Tožena stranka: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali prevzem izgub družbe s strani edine članice, pravne osebe javnega prava, katere zastopnika je pristojni organ pooblastil, da članu letno odobri subvencijo za pokrivanje izgub v višini, predvideni v proračunskem predlogu oziroma poslovnem načrtu, ki ga je družba sprejela pred začetkom gospodarskega leta, pomeni povečanje sredstev navedene družbe v smislu člena 4(2)(b) Direktive 69/335/EGS (1) (ki ustreza členu 3(h) Direktive 2008/7/ES)?

      (1)  Direktiva Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (UL L 249, str. 25).


title: Zadeva C-133/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – H.C. Chavez-Vilchez in drugi/Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank in drugi (Predhodno odločanje — Državljanstvo Unije — Člen 20 PDEU — Pravica do prebivanja v državi članici, ki pogojuje dostop do socialnih pomoči in do družinskih dodatkov — Državljan tretje države, ki vsakodnevno in dejansko skrbi za svojega mladoletnega otroka, državljana navedene države članice — Obveznost državljana tretje države, da dokaže nesposobnost drugega roditelja, državljana navedene države članice, skrbeti za otroka — Zavrnitev prebivanja, zaradi katere je lahko otrok prisiljen, da zapusti ozemlje države članice oziroma ozemlje Unije kot celoto)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – H.C. Chavez-Vilchez in drugi/Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank in drugi
   (Zadeva C-133/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državljanstvo Unije - Člen 20 PDEU - Pravica do prebivanja v državi članici, ki pogojuje dostop do socialnih pomoči in do družinskih dodatkov - Državljan tretje države, ki vsakodnevno in dejansko skrbi za svojega mladoletnega otroka, državljana navedene države članice - Obveznost državljana tretje države, da dokaže nesposobnost drugega roditelja, državljana navedene države članice, skrbeti za otroka - Zavrnitev prebivanja, zaradi katere je lahko otrok prisiljen, da zapusti ozemlje države članice oziroma ozemlje Unije kot celoto))
   (2017/C 239/05)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnice: H.C. Chavez-Vilchez, P. Pinas, U. Nikolic, X.V. Garcia Perez, J. Uwituze, I.O. Enowassam, A.E. Guerrero Chavez, Y.R.L. Wip

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Arnhem, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Gravenhage, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Hertogenbosch, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Amsterdam, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rijswijk, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rotterdam

      Izrek

               1.

               Člen 20 PDEU je treba razlagati tako, da je za presojo, ali bi bil otrok, državljan Evropske unije, prisiljen zapustiti ozemlje Unije kot celoto in bi mu bilo tako preprečeno dejansko izvrševanje bistva pravic, ki mu jih podeljuje ta člen, če se njegovemu roditelju, državljanu tretje države, zavrne priznanje pravice do prebivanja v zadevni državi članici, okoliščina, da je drugi roditelj, državljan Unije, resnično sposoben in pripravljen sam prevzeti vsakodnevno in dejansko skrb za otroka, upošteven dejavnik, ki pa ne zadostuje za ugotovitev, da med roditeljem, državljanom tretje države, in otrokom ne obstaja razmerje odvisnosti, tako da bi bil ta otrok deležen podobne prisile kot v primeru take zavrnitve. Ta presoja mora ob upoštevanju otrokove koristi temeljiti na vseh okoliščinah primera, zlasti na njegovi starosti, njegovem fizičnem in čustvenem razvoju, stopnji njegovega čustvenega razmerja z roditeljem, državljanom Unije, in z roditeljem, državljanom tretje države, ter na tveganju, da bo imela ločitev od zadnjega škodljive posledice za ravnovesje tega otroka.

               2.

               Člen 20 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica za pravico do prebivanja na svojem ozemlju državljanu tretje države, roditelju mladoletnega otroka, ki je državljan te države članice in za katerega ta državljan tretje države vsakodnevno in dejansko skrbi, določi obveznost, da ta državljan predloži dokaze, na podlagi katerih je mogoče izkazati, da bi odločba o zavrnitvi pravice do prebivanja roditelju, državljanu tretje države, otroku preprečila dejansko izvrševanje pravic, vezanih na njegov status državljana Unije, saj bi moral zapustiti ozemlje Unije kot celoto. Vendar morajo pristojni organi zadevne države članice na podlagi dokazov, ki jih predloži državljan tretje države, raziskati vse potrebno, da glede na vse okoliščine primera ugotovijo, ali bi zavrnilna odločba imela take posledice.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015.


title: Zadeva C-340/05: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 28. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München — Nemčija) — kazenski postopek zoper Stefana Kremerja (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Direktiva 91/439/EGS — Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj — Odvzem dovoljenja v prvi državi članici — Dovoljenje izdano v drugi državi članici — Zavrnitev priznanja pravice do vožnje v prvi državi članici — Obveznost spoštovanja nacionalnih pogojev za pridobitev novega dovoljenja po odvzemu)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/23

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 28. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München — Nemčija) — kazenski postopek zoper Stefana Kremerja
   (Zadeva C-340/05) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Direktiva 91/439/EGS - Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj - Odvzem dovoljenja v prvi državi članici - Dovoljenje izdano v drugi državi članici - Zavrnitev priznanja pravice do vožnje v prvi državi članici - Obveznost spoštovanja nacionalnih pogojev za pridobitev novega dovoljenja po odvzemu)
   (2006/C 326/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht München
   Stranka v kazenskem postopku o glavni stvari
   Stefan Kremer
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Oberlandesgericht München — Razlaga členov 1(2) ter 8(2) in (4) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (UL L 237, str. 1) — Zavrnitev priznanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, ki je bilo imetniku, ki mu je bilo nacionalno dovoljenje brez obdobja prepovedi odvzeto zaradi ponavljajočih se kršitev cestno prometnih predpisov, izdano v drugi državi članici — Obveznost predhodne predložitve zdravniško-psihološkega potrdila o zmožnosti za vožnjo.
   Izrek
   Člena 1(2) ter 8(2) in (4) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/26/ES z dne 2. junija 1997, nasprotujeta temu, da država članica na svojem ozemlju ne priznava pravice do vožnje, ki temelji na vozniškem dovoljenju, ki ga je izdala druga država članica, in zato veljavnost tega dovoljenja, čigar imetniku je bilo na ozemlju prve države članice odvzeto brez obdobja prepovedi pridobitve novega, ni podvržena pogojem, ki jih za izdajo novega dovoljenja po takem odvzemu zahtevajo predpisi te prve države, kar obsega tudi preizkus zmožnosti za vožnjo, s katerim se potrdi, da razlogi za omenjeni odvzem ne obstajajo več.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Zadeva T-902/16: Tožba, vložena 21. decembra 2016 – HeidelbergCement/Komisija

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/40

         Tožba, vložena 21. decembra 2016 – HeidelbergCement/Komisija
   (Zadeva T-902/16)
   (2017/C 053/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Nemčija) (zastopniki: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler in H. Weiß, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije C(2016)6591 final z dne 10. oktobra 2016 o začetku postopka na podlagi člena 6(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 139/52004 (1) v zadevi M. 7878 – HeidelbergerCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia v zvezi nameravanim prevzemom 100 % delnic v družbah Cemex Hrvatska dd. in Cemex Hungária Építőanyagok Kft. s strani družbe Duna-Dráva Cement Kft. razglasi za ničen, in

               —

               vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en razlog.
   Tožeča stranka trdi, da je Evropska komisija storila očitno napako pri presoji, ker je menila, da tožeča stranka in družba Schwenk Zement KG – ne pa Duna-Dráva Cement Kft., ki je polno delujoče skupno podjetje, v katerem imata tožeča stranka in družba Schwenk Zement KG vsaka 50-odstotni nadzorni delež – pomenita „udeleženi podjetji“, zaradi česar je ugotovila, da ima transakcija „razsežnost Skupnosti“ v smislu člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004. Po mnenju tožeče stranke Evropska komisija na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 dejansko nima pristojnosti za sprejetje izpodbijanega sklepa in nadzor nad transakcijo, zaradi česar izpodbijani sklep pomeni kršitev člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 ter temeljnih načel pravne varnosti in subsidiarnosti.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je Evropska komisija s tem, da se je oprla na točko 147 Prečiščenega obvestila o pristojnosti (2) za namene opredelitve tožeče stranke in družbe SchwenkZement KG, ne pa podjetja Duna-Dráva Cement Kft., kot „udeleženi podjetji“, napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da bi bila toka 147 Prečiščenega obvestila o pristojnosti nezakonita, če bi jo bilo dejansko mogoče uporabiti v obravnavani zadevi, ker bi pomenila kršitev člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 ter temeljnih načel pravne varnosti in subsidiarnosti iz primarnega prava.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40).

      (2)  Prečiščeno obvestilo Komisije o pravni pristojnosti v okviru Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL 2008, C 95, str. 1).


title: Zadeva T-588/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2014 – Deutsche Rockwool Mineralwoll proti UUNT – A. Weber (JETROC)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2014 – Deutsche Rockwool Mineralwoll proti UUNT – A. Weber (JETROC)
   (Zadeva T-588/13) (1)

   2014/C 329/43
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva F-43/09: Tožba, vložena 15. aprila 2009 — van Heuckelom proti Europolu

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/63

         Tožba, vložena 15. aprila 2009 — van Heuckelom proti Europolu
   (Zadeva F-43/09)
   2009/C 180/117
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carlo van Heuckelom (Haag, Nizozemska) (zastopnika: J. Damminghs in D. Dane, odvetnika)

      Tožena stranka: Office européen de police (Europol)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 14. julija 2008, s katero je bil tožeči stranki dodeljen zgolj en plačilni razred pri razvrstitvi v nazivu, in odločbe z dne 19. januarja 2009, s katero je bil zavrnjen ugovor zoper prvo odločbo.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasita odločba z dne 19. januarja 2009, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke zoper odločbo z dne 14. julija 2008, in tudi zadnjenavedena odločba z dne 14. julija 2008, s katero je bil tožeči stranki dodeljen en plačilni razred od 1. aprila 2008 naprej;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-43/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 3. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/14

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 3. februarja 2005
   (Zadeva C-43/05)
   (2005/C 82/30)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Denis Martin in Horstpeter Kreppel, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 3. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, da odloči:

               1)

               Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz člena 18 Direktive Sveta 2000/78 (1) z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu, s tem da do 2. decembra 2003 ni sprejela vseh potrebnih pravnih in upravnih predpisov za izpolnitev zahtev iz te direktive, oziroma o tem ni obvestila Komisije. Ta trditev ne zadeva določb direktive o diskriminaciji zaradi starosti.

               2)

               Zvezna republika Nemčija nosi stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive Sveta 2000/78/ES za Zvezno republiko Nemčijo, glede določb o diskriminaciji zaradi starosti, še ni potekel. Rok glede preostalih določb direktive se je iztekel dne 2. decembra 2003.

      (1)  UL L 303, str. 16.


title: Zadeva C-222/12: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Ringkonnakohus – Estonija) – A Karuse AS proti Politsei- ja Piirivalveamet (Cestni promet — Uredba (ES) št. 561/2006 — Obveznost uporabe tahografa — Izjema za vozila, ki se uporabljajo za vzdrževanje cest — Vozilo, ki prevaža gramoz s kraja nakladanja na kraj vzdrževalnih del na cesti)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/3

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Ringkonnakohus – Estonija) – A Karuse AS proti Politsei- ja Piirivalveamet
   (Zadeva C-222/12) (1)

   ((Cestni promet - Uredba (ES) št. 561/2006 - Obveznost uporabe tahografa - Izjema za vozila, ki se uporabljajo za vzdrževanje cest - Vozilo, ki prevaža gramoz s kraja nakladanja na kraj vzdrževalnih del na cesti))
   2014/C 135/03
   Jezik postopka: Estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tartu Ringkonnakohus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: A Karuse AS

      Tožena stranka: Politsei- ja Piirivalveamet

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tartu Ringkonnakohus – Razlaga člena 13(1)(h) Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL L 102, str. 1) – Obveznost uporabe tahografa – Izjema za vozila, ki se uporabljajo za vzdrževanje cest – Kamion prekucnik s skupno maso 25,5 tone, ki po javni cesti prevaža gramoz iz peskokopa na kraj, kjer se popravlja in vzdržuje cesta

      Izrek

   Pojem „vozila, ki se uporabljajo za vzdrževanje cest“ iz člena 13(1)(h) Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85, v katerih uporaba tahografa ni obvezna, je treba razlagati tako, da zajema vozila, ki prevažajo material do kraja vzdrževalnih del na cesti, če je prevoz v celoti in izključno povezan z izvedbo teh del in je glede na ta dela postranska dejavnost. Nacionalno sodišče presodi, ali je v tem primeru tako, pri čemer upošteva vse upoštevne elemente postopka v glavni stvari.

      (1)  UL C 209, 14.7.2012.


title: Zadeva C-151/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhof z dne 13. januarja 2005 v zadevi Sachen F. Weissheimer Malzfabrik proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/25

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhof z dne 13. januarja 2005 v zadevi Sachen F. Weissheimer Malzfabrik proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-151/05)
   (2005/C 143/38)
   Jezik postopka: nemščina
   Bundesfinanzhof je s sklepom z dne 13. januarja 2005 v zadevi Sachen F. Weissheimer Malzfabrik proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, ki ga je sodno tajništvo Sodišča prejelo dne 4. aprila 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se člen 70 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (1) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti uporablja, ko gre za ugotovitev, ali ima proizvod, za katerega so bila zahtevana izvozna nadomestila, običajno tržno kakovost?

               2.

               Ali se v nacionalnem zahtevku za plačilo oddano zagotovilo zdrave in običajne tržne kakovosti v smislu člena 13(1) Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 (2) z dne 27. novembra 1987 o skupnih izvedbenih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode uvršča k podatkom za namene člena 11(1)(2) v povezavi s členom 3 Uredbe (EGS) št. 3665/87?

      (1)  UL L 302, str. 1.

      (2)  UL L 351, str. 1.


title: Zadeva T-484/07: Tožba, vložena 22. decembra 2007 – Romunija proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/57

         Tožba, vložena 22. decembra 2007 – Romunija proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-484/07)
   (2008/C 51/103)
   Jezik postopka: romunščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Romunija (zastopniki: M. Aurel Ciobanu-Dordea, zastopnik, ter Emilia Gane in Dumitra Mereuța, svetovalki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi Odločba Komisije C(2007) 5253 konč. z dne 26. oktobra 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve potrdil za emisije toplogrednih plinov za obdobje 2008–2012, o katerem jo je obvestila Romunija na podlagi Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijano odločbo je Komisija delno zavrnila nacionalni načrt razdelitve potrdil za emisije toplogrednih plinov za obdobje 2008–2012, o katerem jo je obvestila Romunija na podlagi Direktive 2003/87/ES (1), s tem da je zmanjšala skupno število potrdil, razdeljenih za režim Skupnosti, na 19 754 248 ton CO2 na leto, in odločila, da povprečna skupna letna količina 75 944 352 ton pravic do emisije, ki so lahko razdeljene, ni bila presežena.
   V utemeljitev tožbe, tožeča stranka navaja sledeče:

               —

               Komisija je kršila člen 9(1) in (3) in člen 11(1) Direktive 2003/87/ES, s tem da je zavezujoče in na podlagi njej lastne metode vzpostavila skupno količino pravic do emisije, ki so lahko razdeljene Romuniji, in tako prekoračila svoje pristojnosti;

               —

               Komisija je uporabila netransparentno metodo za ugotavljanje skupne količine pravic do emisije, in je tako s tem kršila člen 9(3) in (1) Direktive 2003/87/ES;

               —

               Komisija je v okviru uporabe svoje metode kršila načelo prepovedi diskriminacije;

               —

               Komisija je kršila člen 9(3) Direktive 2003/87/ES in člen 253 ES, s tem da ni ustrezno obrazložila odločbe C(2007) 5240 konč.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, 25.10.2003, str. 32).


title: Zadeva C-132/15: Sklep podpredsednika Sodišča z dne 18. decembra 2015 – Sodišče Evropske unije/Evropska komisija, Aalberts Industries NV

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/11

         Sklep podpredsednika Sodišča z dne 18. decembra 2015 – Sodišče Evropske unije/Evropska komisija, Aalberts Industries NV
   (Zadeva C-132/15) (1)

   (2016/C 078/15)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Podpredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.