title: Zadeva C-23/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – postopek, ki ga je sprožil Mohamad Zakariaa (Uredba (ES) št. 562/2006 — Zakonik Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) — Zatrjevana kršitev pravice do spoštovanja človekovega dostojanstva — Učinkovito sodno varstvo — Pravica do dostopa do sodišča)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – postopek, ki ga je sprožil Mohamad Zakariaa
   (Zadeva C-23/12) (1)

   (Uredba (ES) št. 562/2006 - Zakonik Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) - Zatrjevana kršitev pravice do spoštovanja človekovega dostojanstva - Učinkovito sodno varstvo - Pravica do dostopa do sodišča)
   2013/C 63/09
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranka v postopku v glavni stvari

   postopek, ki ga je sprožil Mohamad Zakariaa

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstākās tiesas Senāts – Razlaga člena 13(3) Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL L 105, str. 1) – Pravica državljanov tretjih držav do pravnega sredstva zaradi zavrnitve vstopa – Pravno sredstvo zoper dejanja, ki pomenijo kršitve postopka med sprejemanjem odločbe, s katero je bil dovoljen prestop zunanje meje – Povračilo nepremoženjske škode, povzročene s temi nepravilnostmi

      Izrek

   Člen 13(3) Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), državam članicam nalaga dolžnost določitve pravnega sredstva le zoper odločbe o zavrnitvi vstopa na njihovo ozemlje.

      (1)  UL C 80, 17.3.2012.


title: Zadeva T-135/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  24. novembra 2005  — GfK/UUNT ( Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti Online Bus — Prejšnja figurativna znamka, ki vsebuje besedni element  BUS  ter figuro iz treh prepletenih trikotnikov — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 15(2)(a) in člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 )

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/12

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. novembra 2005 — GfK/UUNT
   (Zadeva T-135/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Online Bus - Prejšnja figurativna znamka, ki vsebuje besedni element ‚BUS‘ ter figuro iz treh prepletenih trikotnikov - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 15(2)(a) in člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94“)
   (2006/C 22/24)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: GfK AG (Nuremberg, Nemčija) (Zastopnika: U. Brückmann in R. Lange, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: T. Lorenzo Eichenberg)

      Druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs GmbH (Munchen, Nemčija)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. februarja 2004 (zadeva R 327/2003-1) o ugovoru imetnika nemške figurativne znamke, ki vsebuje besedni element 'BUS' ter figuro, sestavljeno iz treh prepletenih trikotnikov, zoper registracijo besedne znamke Skupnosti Online Bus za storitve razreda 35.
   Izrek sodbe

               1)

               Sodba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 190 z dne 24.7.2004.


title: Zadeva T-259/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – Komisija proti Arci Nuova associazione comitato di Cagliari in Gessi (Arbitražna klavzula — Pogodba, sklenjena v okviru podpore evropskim projektom razprave, ki jih organizirajo nevladne organizacije, za leto 2003 — Tožba, vložena zoper vodjo združenja — Nepristojnost — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo predplačil)

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – Komisija proti Arci Nuova associazione comitato di Cagliari in Gessi
   (Zadeva T-259/09) (1)

   (Arbitražna klavzula - Pogodba, sklenjena v okviru podpore evropskim projektom razprave, ki jih organizirajo nevladne organizacije, za leto 2003 - Tožba, vložena zoper vodjo združenja - Nepristojnost - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo predplačil)
   2011/C 38/22
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. M. Rouchaud-Joët in N. Bambara, zastopnika, skupaj z M. Morettom, odvetnikom)

      Toženi stranki: Arci Nuova associazione comitato di Cagliari (Cagliari, Italija) (zastopnika: sprva S. Diana, nato P. Aureli, odvetnika) in Alberto Gessa (Cagliari, Italija)

      Predmet

   Tožba na podlagi arbitražne klavzule, vložena v skladu s členom 238 ES, s katero se zahteva, naj se Arci Nuova Associazione Comitato di Cagliari in A. Gessi osebno in solidarno naloži vračilo predplačila, ki ga je Komisija nakazala v okviru pogodbe 2003-1550/001-001, skupaj z zamudnimi obrestmi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne v delu, ki se nanaša na A. Gesso.

               2.

               Arci Nuova associazione comitato di Cagliari se naloži, naj Komisiji vrne znesek glavnice 15 675 EUR z zamudnimi obrestmi po 7,32-odstotni obrestni meri, ki tečejo od 20. maja 2007 do celotnega plačila dolga.

               3.

               Arci Nuova associazione comitato di Cagliari se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva F-69/06: Tožba, vložena 23. junija 2006 — Andersson in drugi proti Komisiji

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/35

         Tožba, vložena 23. junija 2006 — Andersson in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-69/06)
   (2006/C 190/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Tommy Andersson (Bruselj, Belgija) in drugi (zastopniki: A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               za nične naj se razglasijo posamične odločbe o zavrnitvi predlogov tožečih strank, naj Organ, pristojen za imenovanje (OPI), sprejme prehodne ukrepe za zagotovitev enakega obravnavanja in njihovih pravic v okviru napredovalnega obdobja 2005 in naslednjih.

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke se v podporo svojim tožbam sklicujejo na enake tožbene razloge kot v okviru zadeve F-47/06 (1).

      (1)  UL C 154, 1.7.2006, str. 25.


title: Zadeva T-140/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/62

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-140/05) (1)

   (2008/C 301/107)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Zadeva T-279/14: Tožba, vložena 30. aprila 2014 – Sabic Polyolefine proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/30

         Tožba, vložena 30. aprila 2014 – Sabic Polyolefine proti Komisiji
   (Zadeva T-279/14)
   2014/C 223/35
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sabic Polyolefine GmbH (Gelsenkirchen, Nemčija) (zastopniki: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen in T. Woltering, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 o začetku formalnega postopka preiskave v zadevi Državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 107(1) PDEU in 108 PDEU zaradi napačne opredelitve posebne sheme kompenzacijskih nadomestil

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da sklep o začetku postopka krši člene 107(1) PDEU, 108 PDEU in 13(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1), saj naj v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG ne bi pomenila kakršne koli vrste pomoči iz državnih sredstev, znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike pa naj ne bi pomenila odpovedi državnim sredstvom.

                           —

                           V zvezi s tem navaja, da je Komisija svoje preverjanje oprla na nove razmejitvene parametre, ki niso v skladu z načeli dosedanje sodne prakse. Zlasti naj v celoti ne bi upoštevala merila dejanskega razpolaganja s strani državnih organov, ki je v skladu z ustaljeno sodno prakso nujno za opredelitev kot državno sredstvo, in naj bi štela za zadostno, da je državni zakonodajalec vplival na denarne tokove med zasebnimi osebami in da so regulativni organi nadzirali, da zasebne osebe izpolnjujejo zakonske določbe.

                           —

                           Dalje, Komisije naj njena odločba, s katero je zakon EEG iz leta 2000 uvrstila kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni prišlo do nikakršnega prenosa državnih sredstev, ne bi zavezovala in naj bi zato zakon EEG iz leta 2012 pravno zmotno opredelila kot novo nezakonito uvedeno shemo pomoči.

                           —

                           Poleg tega naj Komisija ne bi zadostno preverila in naj zato tudi ne bi ugotovila, da so izjeme za energetsko intenzivne uporabnike glede na njihov cilj in naravo ter glede na sistematiko zakona EEG iz leta 2012 upravičene in torej niso pomenile selektivne prednosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU ter členov 18 in 19 Uredbe št. 659/1999 zaradi opustitve predloga ustreznih ukrepov

                           —

                           Tožeča stranka na tem mestu trdi, da bi morala Komisija pri preverjanju zakona EEG iz leta 2012 vsekakor uporabiti postopek za obstoječe pomoči v skladu s členom 108(1) PDEU in členi od 17 do 19 Uredbe št. 659/1999 ter Nemčiji pred začetkom formalnega postopka preiskave predlagati ustrezne ukrepe, namesto da je gospodarske subjekte z opredelitvijo zakona EEG iz leta 2012 kot nove, nepriglašene pomoči, izpostavila znatnim gospodarskim tveganjem.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave

                           —

                           Tožeča stranka poleg tega graja, da bi ji Komisija morala pred izdajo sklepa s tovrstnimi obteževalnimi pravnimi učinki vsekakor dati možnost, da se izjavi.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev

                           —

                           Tožeča stranka nazadnje trdi, da je sklep o začetku postopka na bistvenih mestih pomanjkljivo obrazložen.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-439/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS proti Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi (Člen 101(1) in (3) PDEU — Uredba (ES) št. 2790/1999 — Členi od 2 do 4 — Konkurenca — Omejevalno ravnanje — Selektivna distribucijska mreža — Kozmetični izdelki in izdelki za nego telesa — Splošna in absolutna prepoved spletne prodaje — Prepoved, ki jo dobavitelj nalaga pooblaščenim distributerjem)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS proti Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi
   (Zadeva C-439/09) (1)

   (Člen 101(1) in (3) PDEU - Uredba (ES) št. 2790/1999 - Členi od 2 do 4 - Konkurenca - Omejevalno ravnanje - Selektivna distribucijska mreža - Kozmetični izdelki in izdelki za nego telesa - Splošna in absolutna prepoved spletne prodaje - Prepoved, ki jo dobavitelj nalaga pooblaščenim distributerjem)
   2011/C 355/04
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Paris

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS

      Toženi stranki: Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi

      ob udeležbi: Ministère public, Evropske Komisije

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel de Paris – Konkurenca – Splošna in absolutna prepoved internetne prodaje kozmetičnih izdelkov in izdelkov za osebno higieno, ki jo dobavitelj nalaga distributerjem, pooblaščenim v okviru sistema selektivne distribucije – Obveznost prodajanja takih izdelkov v fizičnem prostoru ob prisotnosti diplomiranega farmacevta – Resna omejitev zaradi cilja v smislu člena 81(1) ES, za katero ni mogoče priznati skupinske izjeme na podlagi Uredbe Komisije (ES) št. 2790/1999 z dne 22. decembra 1999 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj (UL L 336, str. 21) – Možnost priznanja posamične izjeme na podlagi člena 81(3) ES

      Izrek

               1.

               Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da pogodbena klavzula v okviru sistema selektivne distribucije, v skladu s katero se zahteva, da se prodaja kozmetičnih izdelkov in izdelkov za nego telesa opravlja na fizičnem prodajnem mestu in ob obvezni navzočnosti diplomiranega farmacevta, in katere posledica je prepoved uporabe spleta za to prodajo, pomeni omejitev zaradi cilja v smislu te določbe, če je po posamični in konkretni preučitvi vsebine in cilja te pogodbene klavzule ter iz pravnega in gospodarskega okvira, v katerega spada, razvidno, da glede na lastnosti zadevnih izdelkov ta klavzula ni objektivno upravičena.

               2.

               Člen 4(c) Uredbe Komisije (ES) št. 2790/1999 z dne 22. decembra 1999 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj je treba razlagati tako, da skupinska izjema iz člena 2 navedene uredbe ne velja za pogodbo o selektivni distribuciji, ki vsebuje klavzulo, ki de facto prepoveduje splet kot način trženja pogodbenih izdelkov. Po drugi strani pa se lahko za tako pogodbo, če so izpolnjeni pogoji iz člena 101(3) PDEU, posamično uporabi pravna izjema iz te določbe.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-445/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemčija) 9. oktobra 2008 – Kurt Wierer proti Land Baden-Württemberg

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemčija) 9. oktobra 2008 – Kurt Wierer proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-445/08)
   (2009/C 32/19)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kurt Wierer

      Tožena stranka: Land Baden-Württemberg
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v nasprotju z načeli, ki jih je Evropsko sodišče razvilo v sodbah z dne 26. junija 2008 (v zadevi Wiedemann, C-329/06 in C-343/06, ter v zadevi Zerche, od C-334/06 do C-336/06), da se nacionalni organi, pristojni za izdajo vozniškega dovoljenja, in sodišča države članice gostiteljice pri preverjanju na podlagi člena 9 Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 (1), ali država članica, ki je izdala dovoljenje, spoštuje zahtevo po prebivališču, ob izdaji vozniškega dovoljenja v škodo imetnika vozniškega dovoljenja opirajo na njegova stališča in podatke, ki jih je navedel v upravnem ali sodnem postopku in ki jih je bil v okviru obveznosti sodelovanja, ki jo nalaga nacionalno procesno pravo, zavezan podati pri preiskovanju dejanskega stanja, pomembnega za odločitev?

               2.

               V primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje:
               Ali je v nasprotju z načeli, ki jih je Evropsko sodišče razvilo v sodbah z dne 26. junija 2008 (v zadevi Wiedemann, C-329/06 in C-343/06, ter v zadevi Zerche, od C-334/06 do C-336/06), da nacionalni organi, pristojni za izdajo vozniškega dovoljenja, in sodišča države članice gostiteljice pri preverjanju na podlagi člena 9 Direktive Sveta 91/439/EGS, ali država članica, ki je izdala dovoljenje, spoštuje zahtevo po prebivališču, takrat, ko obstajajo konkretni indici, da ta zahteva ob izdaji ni bila izpolnjena, izključno v državi članici, ki je izdala dovoljenje, morda pri prijavnih organih, najemodajalcih ali delodajalcih, opravijo dodatna poizvedovanja in pri tem pridobljena dejstva, če je ugotovljeno, da imajo dokazno moč, uporabijo sama ali skupaj z že obravnavanimi podatki iz države članice, ki je izdala dovoljenje, ali s podatki, ki jih je podal sam imetnik vozniškega dovoljenja?

      (1)  UL L 237, str. 1.


title: Zadeva T-263/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. novembra 2008 – Grčija proti Komisiji ( EKUJS – Jamstveni sklad – Izdatki, ki so izključeni iz financiranja Skupnosti – Spremljevalni ukrepi k razvoju podeželja – Rok 24 mesecev – Ocena izdatkov, ki jih je treba izključiti – Ključni pregledi – Načelo ne bis in idem – Ekstrapolacija ugotovitev pomanjkljivosti – Načelo sorazmernosti )

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. novembra 2008 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-263/06) (1)

   („EKUJS - Jamstveni sklad - Izdatki, ki so izključeni iz financiranja Skupnosti - Spremljevalni ukrepi k razvoju podeželja - Rok 24 mesecev - Ocena izdatkov, ki jih je treba izključiti - Ključni pregledi - Načelo ne bis in idem - Ekstrapolacija ugotovitev pomanjkljivosti - Načelo sorazmernosti“)
   (2009/C 19/47)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika:I. Chalkias in G. Kanellopoulos, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: F. Jimeno Fernández in H. Tserepa-Lacombe, zastopnika, skupaj z N. Korogiannakisom, odvetnik)
   Predmet
   Zahteva za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/554/ES z dne 27. julija 2006 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 218, str. 12) v delu, v katerem izključuje nekatere izdatke Helenske republike v sektorju spremljevalnih ukrepov k razvoju podeželja.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Zadeva T-182/12: Tožba, vložena 26. aprila 2012 – HTTS proti Svetu

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/29

         Tožba, vložena 26. aprila 2012 – HTTS proti Svetu
   (Zadeva T-182/12)
   2012/C 174/47
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: J. Kienzle in M. Schlingmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj Uredbo Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               naj Svetu naloži plačilo stroškov postopka in zlasti stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice tožeče stranke do obrambe

                           —

                           Svet naj bi kršil pravico tožeče stranke do učinkovitega pravnega varstva in zlasti obveznost obrazložitve, ker naj ne bi dovolj obrazložil ponovne uvrstitve tožeče stranke na seznam oseb, subjektov ali organov, za katere se v skladu s členom 23 izpodbijane uredbe uporabljajo omejevalni ukrepi.

                           —

                           Svet naj bi kršil pravico tožeče stranke do izjave, ker naj ji ne bi bila dana možnost, da pred ponovno uvrstitvijo na sezname sankcij izrazi svoje stališče in s tem Svetu predlaga pregled tega seznama.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj podlage za uvrstitev tožeče stranke na sezname sankcij

                           —

                           Obrazložitev, ki jo je Svet navedel za ponovno uvrstitev tožeče stranke na sezname sankcij, naj ne bi upravičevala njene ponovne uvrstitve in naj bi bila vsebinsko napačna. Zlasti naj tožeče stranke ne bi nadzorovala IRISL.

                           —

                           Uvrstitev tožeče stranke na sezname sankcij naj bi očitno temeljila na tem, da je Svet očitno napačno ocenil njen položaj in njene dejavnosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice tožeče stranke do spoštovanja lastnine

                           —

                           Ponovna uvrstitev tožeče stranke na sezname sankcij naj bi pomenila neupravičen poseg v njeno temeljno pravico do lastnine, ker naj tožeča stranka zaradi nezadostne obrazložitve, ki jo je podal Svet, ne bi mogla razumeti, zakaj je bila uvrščena na seznam oseb, na katere se nanašajo sankcije.

                           —

                           Uvrstitev tožeče stranke na sezname sankcij naj bi pomenila nesorazmeren poseg v njene lastninske pravice in naj bi bila očitno neprimerna za doseganje ciljev izpodbijane uredbe. Vsekakor naj bi presegala to, kar je nujno za dosego teh ciljev.


title: Zadeva F-15/11: Tožba, vložena 18. februarja 2011 – Mariën proti EEAS

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/30

         Tožba, vložena 18. februarja 2011 – Mariën proti EEAS
   (Zadeva F-15/11)
   2011/C 139/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Peter Mariën (Elsene, Belgija) (zastopnika: B. Theeuwes in F. Pons, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanjepolitično delovanje

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe vodje delegacije EU v Afganistan naj člani te delegacije zapustijo hotel in se preselijo v stanovanjsko naselje EU.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba posebnega predstavnika in vodje delegacije EU v Afganistanu iz elektronskega sporočila z dne 11 januarja 2011, s katero je bilo tožeči stranki naloženo, naj se 14. januarja 2011 preseli v stanovanjsko naselje v Kabulu, Afganistan;

               —

               Evropski službi za zunanjepolitično delovanje naj se naloži plačilo stroškov v zvezi z ukrepom začasnega bivališča;

               —

               Evropski službi za zunanjepolitično delovanje naj se naloži, naj tožeči stranki plača 10 000 EUR za psihično obremenitev in povzročeno škodo;

               —

               Evropski službi za zunanjepolitično delovanje naj se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva F-61/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. aprila 2008 – Dalmasso proti Komisiji (Javni uslužbenci – Pogodbeno osebje – Zaposlitev – Razporeditev v funkcionalno skupino – Zahteva za revizijo razporeditve in plače, ki sta bili določeni ob zaposlitvi – Nekdanji pomožni uslužbenec, zaposlen kot pogodbeni uslužbenec – Člena 3(a) in 80(2) in (3) PZDU – Naloge, ki spadajo v različne funkcionalne skupine – Enako obravnavanje – Neutemeljena tožba)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/68

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. aprila 2008 – Dalmasso proti Komisiji
   (Zadeva F-61/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeno osebje - Zaposlitev - Razporeditev v funkcionalno skupino - Zahteva za revizijo razporeditve in plače, ki sta bili določeni ob zaposlitvi - Nekdanji pomožni uslužbenec, zaposlen kot pogodbeni uslužbenec - Člena 3(a) in 80(2) in (3) PZDU - Naloge, ki spadajo v različne funkcionalne skupine - Enako obravnavanje - Neutemeljena tožba)
   (2008/C 209/122)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Dalmasso (Schaerbeek, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: I. Currall in G. Berscheid, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Arpio Santacruz in I. Sulce, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi zahteve tožeče stranke, ki je nekdanji pomožni uslužbenec, zoper odločbo, s katero sta bili določeni njegova razporeditev in plača za pogodbenega uslužbenca ter odškodninski zahtevek (prej T-269/05).
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               1)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005, str. 30 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-269/05 in prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15. decembra 2005).


title: Zadeva T-545/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2013 – Mory in drugi proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Tradicionalna in ekspresna dostava — Odločba, da se obveznost vračila ne razširi na potencialne pridobitelje upravičenca v stečajnem postopku — Neobstoj pravnega interesa — Nedopustnost)

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/16

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2013 – Mory in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-545/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Tradicionalna in ekspresna dostava - Odločba, da se obveznost vračila ne razširi na potencialne pridobitelje upravičenca v stečajnem postopku - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost)
   2014/C 15/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mory SA (Pantin, Francija); Mory Team (Pantin); Superga Invest, nekdanja Compagnie française superga d’investissement dans le service (CFSIS) (Miraumont, France) (zastopnika: B. Vatiert in F. Loubières, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska Komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in B. Stromsky, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnost Odločbe Komisije C(2012) 2401 final z dne 4. aprila 2012 o prevzemu sredstev skupine Sernam v okviru njenega stečajnega postopka.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               O predlogih za intervencijo, ki sta ju vložila Francoska republika in družba Calberson, ni treba odločiti.

               3.

               Mory SA, Mory Team in Superga Invest nosijo poleg svojih stroškov še stroške, ki so nastali Evropski komisiji.

               4.

               Francoska republika in družba Calberson, ki sta bili intervenientki, nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva T-221/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. aprila 2013 – Madžarska proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. aprila 2013 – Madžarska proti Komisiji
   (Zadeva T-221/07) (1)

   2013/C 171/82
   Jezik postopka: madžarščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva F-80/06: Tožba, vložena 21. julija 2006 — Duyster proti Komisiji

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/33

         Tožba, vložena 21. julija 2006 — Duyster proti Komisiji
   (Zadeva F-80/06)
   (2006/C 261/69)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Tineke Duyster (Oetrange, Luksemburg) (zastopnik: W.H.A.M. van den Muijsenbergh, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev tožbe za dopustno ali, podredno, delno dopustno;

               —

               razglasitev za nični odločbi organa, pristojnega za imenovanja (OPI) z dne 22. decembra 2005 in z dne 11. maja 2006 ali, podredno, razglasitev teh odločb za delno nični;

               —

               razsoditev, da nobeno pravno pravilo ne nasprotuje temu, da lahko tožeča stranka zahteva, da se njen starševski dopust odvzame, s sklicevanjem na člen 2 Splošnih določb za izvajanje člena 42a Kadrovskih predpisov, ki se nanaša na starševski dopust, (SDI);

               —

               ugotovitev, da tožena stranka ne navaja ustrezne trditve in pravnega sredstva, ki bi nasprotoval sklepu, da je tožeča stranka zaposlena;

               —

               ugotovitev, da tožena stranka ne navaja nobene trditve, s katero bi tožeči stranki odvzemala ugodnosti, vezane na upravni položaj zaposlitve;

               —

               podredno, razsoditev, da nobeno pravno pravilo ne nasprotuje temu, da tožena stranka pretehta interese, da uporabi člen 2(4) SDI in da na tej podlagi sprejme odločitev o odvzemu starševskega dopusta;

               —

               temu podredno, delno sprejetje enega ali več zgoraj navedenih predlogov

               —

               naložitev toženi stranki plačila stroškov, vključno s stroški pravne pomoči glede odločbe, sprejete zaradi zahteve tožeče stranke z dne 6. decembra 2005.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V okviru zadev F-51/05 (1) in F-18/06 (2) je tožeča stranka že izpodbijala dejstvo, da ji je Komisija najprej dodelila starševski dopust za obdobje od 1. novembra 2004 do 30. aprila 2005 in nato z dopisom z dne 17. novembra 2005 datum začetka starševskega dopusta določila za 8. november 2004.
   Tožeča stranka je 6. decembra 2005 vložila zahtevo, ki temelji zlasti na členu 90(1) Kadrovskih predpisov in DSI s področja starševskega dopusta. Zahtevala je razveljavitev starševskega dopusta, določenega v dopisu OPI. OPI je 22. decembra 2005 to zahtevo razglasila za nedopustno. Tožeča stranka je torej 14. februarja 2006 vložila pritožbo na odločbo z dne 22. decembra in jo utemeljevala s členom 90(2) Kadrovskih predpisov. 16. maja 2006 je tudi OPI v odločbi z nekaj vrsticami razglasil pritožbo za nedopustno.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe zoper odločbi o nedopustnosti navaja zlasti: i) napačna dejstva, na katerih temelji odločba, ii) kršitev vsebine in pomena člena 90(1) in (2) Kadrovskih predpisov iii) obstoj kontradikcij; iv) nejasnost odločb; v) kršitev vsebine in pomena člena 42a Kadrovskih predpisov; vi) kršitev vsebine in namena člena 2 SDI; vii) kršitev sodne prakse; viii) kršitev vsebine in namena člena 25 Kadrovskih predpisov; ix) kršitev načel sorazmernosti, zaupanja v pravo, enakosti obravnavanja in pravne varnosti ter kršitev načela pretehtanja interesov, nespoštovanje obveščanja s strani delodajalca, kršitev načela dobre uprave; x) odsotnost dokaza o trditvi OPI, da je vsebina zahteve tožeče stranke že del zadeve F-51/05.
   Tožeča stranka uveljavlja tudi trditve, za katere meni, da lahko prispevajo k ugodni rešitvi vsebine njene zahteve. Navaja zlasti obstoj novih okoliščin, ki upravičujejo vložitev nove zahteve (celo z retroaktivnim učinkom), vsebino in namen člena 42a Kadrovskih predpisov, vsebino SDI in zlasti njihov člen 2(4), člene 35, 36, 59 in 62 Kadrovskih predpisov in pravna načela, navedena zgoraj, pod x).

      (1)  UL C 217, 3.9.2005 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-249/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).

      (2)  UL C 154, 1.7.2006.


title: Zadeva T-189/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – GEA Group/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trgi toplotnih stabilizatorjev — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP — Kršitve hčerinskih družb — Globe — Solidarna odgovornost hčerinskih družb in matične družbe — Preseganje zgornje meje 10 % za eno od hčerinskih družb — Sklep o ponovnem sprejetju — Zmanjšanje globe za navedeno hčerinsko družbo — Naložitev obveznosti plačila zmanjšane globe drugi hčerinski družbi in matični družbi — Pravica do obrambe — Pravica do izjave — Pravica do vpogleda v spis)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – GEA Group/Komisija
   (Zadeva T-189/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trgi toplotnih stabilizatorjev - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP - Kršitve hčerinskih družb - Globe - Solidarna odgovornost hčerinskih družb in matične družbe - Preseganje zgornje meje 10 % za eno od hčerinskih družb - Sklep o ponovnem sprejetju - Zmanjšanje globe za navedeno hčerinsko družbo - Naložitev obveznosti plačila zmanjšane globe drugi hčerinski družbi in matični družbi - Pravica do obrambe - Pravica do izjave - Pravica do vpogleda v spis))
   (2015/C 302/40)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GEA Group AG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: A. Kallmayer, I. du Mont in G. Schiffers, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Sauer in F. Ronkes Agerbeek, agenta, skupaj z W. Bergom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 727 z dne 8. februarja 2010, s katerim je bila spremenjena Odločba Komisije C(2009) 8682 final z dne 11. novembra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.589 – Toplotni stabilizatorji), ali, podredno, predlog za zmanjšanje glob, ki so bile naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C(2010) 727 z dne 8. februarja 2010, s katerim je bila spremenjena Odločba Komisije C(2009) 8682 final z dne 11. novembra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.589 – Toplotni stabilizatorji), se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na družbo GEA Group AG.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva C-11/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Odvolací finanční ředitelství/Český rozhlas (Predhodno odločanje — Šesta direktiva 77/388/EGS — Davek na dodano vrednost — Člen 2, točka 1 — Opravljanje storitev za plačilo — Pojem — Javna radiodifuzija — Financiranje z obveznim zakonskim prispevkom)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Odvolací finanční ředitelství/Český rozhlas
   (Zadeva C-11/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Šesta direktiva 77/388/EGS - Davek na dodano vrednost - Člen 2, točka 1 - Opravljanje storitev za plačilo - Pojem - Javna radiodifuzija - Financiranje z obveznim zakonskim prispevkom))
   (2016/C 314/04)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Odvolací finanční ředitelství

      Druga stranka v postopku: Český rozhlas

      Izrek

   Člen 2, točka 1, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da dejavnost javne radiodifuzije, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki se financira iz obveznega zakonskega prispevka, ki ga plačujejo lastniki ali imetniki radijskega sprejemnika, opravlja pa jo z zakonom ustanovljena radiodifuzna organizacija, ne pomeni opravljanja storitev „za plačilo“ v smislu te določbe in torej ne spada na področje uporabe navedene direktive.

      (1)  UL C 138, 27.4.2015.


title: Zadeva T-113/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Atlantic Container Line in drugi proti Komisiji (Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje – Povračilo stroškov bančne garancije za odlog plačila globe, ki jo je naložila Komisija in ki jo je Sodišče prve stopnje pozneje razglasilo za nično – Ničnostna tožba in odškodninska tožba – Nepogodbena odgovornost Skupnosti – Neobstoj neposredne vzročne zveze med protipravnim ravnanjem institucije in nastalo škodo)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/38

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Atlantic Container Line in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-113/04) (1)

   (Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje - Povračilo stroškov bančne garancije za odlog plačila globe, ki jo je naložila Komisija in ki jo je Sodišče prve stopnje pozneje razglasilo za nično - Ničnostna tožba in odškodninska tožba - Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Neobstoj neposredne vzročne zveze med protipravnim ravnanjem institucije in nastalo škodo)
   (2008/C 64/62)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Atlantic Container Line AB (Göteborg, Švedska); Transportación Marítima Mexicana SA de CV (Mexico, Mehika); Hanjin Shipping Co. Ltd (Seul, Južna Koreja); Hyundai Merchant Marine Co. Ltd (Seul); Mediterranean Shipping Co. SA (Ženeva, Švica); Neptune Orient Lines Ltd (Singapur, Singapur); Orient Overseas Container Line (UK) Ltd (Suffolk, Združeno kraljestvo); P & O Nedlloyd Container Line Ltd (London, Združeno kraljestvo) in Sea-Land Service, Inc. (Jacksonville, Florida, Združene države) (zastopniki: sprva J. Pheasant, M. Levitt in K. Nicholson, nato M. Levitt in K. Nicholson, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: P. Oliver, zastopnik)
   Predmet
   Tožba za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 6. januarja 2004, s katerim je bilo zavrnjeno povračilo stroškov bančne garancije, ki so tožečim strankam nastali zaradi glob, določenih z Odločbo Komisije 1999/243 ES z dne 16. septembra 1998 o postopku uporabe členov 85 in 86 Pogodbe ES (postala člena 81 ES in 82 ES) (zadeva IV/35.134 – Trans-Atlantic Conference Agreement) (UL 1999, L 95, str. 1), ki je bila s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2003 v zadevi Atlantic Container Line in drugi proti Komisiji (T-191/98 in od T-212/98 do T-214/98, Recueil, str. II-3275) razglašena za nično, in odškodninska tožba za povrnitev teh stroškov bančne garancije.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožečim strankam se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 30.4.2004.


title: Zadeva T-340/17: Tožba, vložena 30. maja 2017 – Japan Airlines/Komisija

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/60

         Tožba, vložena 30. maja 2017 – Japan Airlines/Komisija
   (Zadeva T-340/17)
   (2017/C 239/73)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Japan Airlines Co. Ltd (Tokio, Japonska) (zastopniki: J.-F. Bellis in K. Van Hove, odvetnika, ter R. Burton, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Komisije C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (Zadeva COMP/39258 – Letalski prevoz tovora) v celoti v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, v okviru svoje neomejene pristojnosti zniža globo, naloženo tožeči stranki; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja enajst tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila načelo ne bis in idem in člen 266 PDEU, s tem da je ugotovila, da je tožeča stranka odgovorna za vidike kršitve, glede katerih je Komisija tožečo stranko razbremenila odgovornosti v sklepu iz leta 2010, in nikakor ni upoštevala veljavnega zastaralnega roka, s tem da je tožeči stranki naložila globo v zvezi s temi vidiki, poleg tega pa ni izkazala nikakršnega legitimnega interesa za formalno ugotovitev kršitve v zvezi s temi vidiki.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila načelo prepovedi diskriminacije s ponovnim sprejetjem izpodbijanega sklepa, ker se je tožeča stranka znašla v manj ugodnem položaju od ostalih naslovnikov sklepa iz leta 2010, za katere je ta sklep postal dokončen in zavezujoč.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, prekoračila svoje pristojnosti in kršila pravice tožeče stranke do obrambe, s tem da je ugotovila, da je tožeča stranka odgovorna za kršitev glede letalskih prog znotraj EGP in letalskih prog med Unijo in Švico v obdobju, v katerem ni imela pristojnosti za izvajanje člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP do letalskih družb, ki so delovale zgolj na letalskih progah med EGP in tretjimi državami, zato je bilo ravnanje tožeče stranke glede letalskih prog med EGP in tretjimi državami zakonito.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, s tem da je ugotovila, da je tožeča stranka sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi, ki je vključevala letalske proge, ki jih tožeča stranka ni vzdrževala in ki jih tožeča stranka s pravnega vidika ni smela vzdrževati.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, ker je izvajala pristojnosti nad storitvami vhodnega tovornega letalskega prometa na letalskih progah med EGP in tretjimi državami, te storitve pa se opravljajo za stranke s sedežem zunaj EGP.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: Komisija je kršila pravico tožeče stranke do obrambe ter načeli prepovedi diskriminacije in sorazmernosti, s tem da je za različne letalske prevoznike uporabila različne dokazne standarde.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: Komisija je kršila Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 (1) in načelo sorazmernosti, s tem da je v upoštevno vrednost prodaje, ki je podlaga za izračun globe, vključila prihodke od elementov cene storitev tovornega letalskega prevoza, ki niso povezani s kršitvijo, ki je predmet izpodbijanega sklepa.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: Komisija je kršila Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 in načelo legitimnih pričakovanj, s tem da je v upoštevno vrednost prodaje, ki je podlaga za izračun globe, vključila prihodke od storitev letalskega tovornega prometa na prihodnih progah med EGP in tretjimi državami.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: Komisija je kršila načelo sorazmernosti, s tem da je zmanjšanje globe, ki je bilo tožeči stranki odobreno na podlagi pravnega okvirja, omejila na 15 %.

               10.

               Deseti tožbeni razlog: Komisija je kršila načeli prepovedi diskriminacije in sorazmernosti ter pravico tožeče stranke do obrambe, s tem da tožeči stranki ni odobrila 10-odstotnega zmanjšanja globe na podlagi omejene vpletenosti v kršitev, medtem ko je bilo tako zmanjšanje odobreno drugim naslovnikom izpodbijanega sklepa iz leta 2010, ki so v objektivno podobnem položaju kot tožeča stranka.

               11.

               Enajsti tožbeni razlog: Splošno sodišče bi moralo odločiti v okviru svoje neomejene pristojnosti in znatno znižati globo.

      (1)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL C 210, str. 2).


               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/51

         (2006/C 331/113)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 326, 30.12.2006

   Prejšnje objave

      UL C 310, 16.12.2006

      UL C 294, 2.12.2006

      UL C 281, 18.11.2006

      UL C 261, 28.10.2006

      UL C 249, 14.10.2006

      UL C 237, 30.9.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-259/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. decembra 2008 – Torres proti UUNT – Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti MANSO DE VELASCO – Prejšnja besedna nacionalna znamka VELASCO – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. decembra 2008 – Torres proti UUNT – Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO)
   (Zadeva T-259/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti MANSO DE VELASCO - Prejšnja besedna nacionalna znamka VELASCO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 32/51)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španija) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Laporta Insa, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Navisa Industrial Vinícola Española, SA (Montilla, Španija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. junija 2006 (zadeva R 865/2005-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Navisa Industrial Vinícola Española, SA in Miguel Torres, SA.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Miguel Torres, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 29, 2.12.2006.


title: Zadeva T-295/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2012 – Duscholux Ibérica proti UUNT – Duschprodukter i Skandinavien (duschy) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Prijava figurativne znamke Skupnosti duschy — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti DUSCHO Harmony — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člena 75 in 76 Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               20.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2012 – Duscholux Ibérica proti UUNT – Duschprodukter i Skandinavien (duschy)
   (Zadeva T-295/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Prijava figurativne znamke Skupnosti duschy - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti DUSCHO Harmony - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člena 75 in 76 Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 319/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Duscholux Ibérica, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. Carbonell Callicó, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Duschprodukter i Skandinavien AB (Hisings Backa, Švedska) (zastopnika: sprva M. Jonson, nato A. Kyhlhammar, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. marca 2011 (zadeva R 662/2010-1) glede postopka z ugovorom med družbama Duscholux Ibérica, SA in Duschprodukter i Skandinavien AB.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Duscholux Ibérica, SA se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki jih je družba Duschprodukter i Skandinavien AB priglasila v postopku pred odborom za pritožbe.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva T-6/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Sviluppo Globale proti Komisiji (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Podpora carinski in davčni upravi na Kosovu — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Potrditveni akt — Nedopustnost — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s postopkom javnega razpisa — Delna zavrnitev dostopa — Izjema, ki se nanaša na varstvo poslovnih interesov tretje osebe — Nezadostna obrazložitev)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Sviluppo Globale proti Komisiji
   (Zadeva T-6/10) (1)

   (Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Podpora carinski in davčni upravi na Kosovu - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Potrditveni akt - Nedopustnost - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s postopkom javnega razpisa - Delna zavrnitev dostopa - Izjema, ki se nanaša na varstvo poslovnih interesov tretje osebe - Nezadostna obrazložitev)
   2012/C 194/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sviluppo Globale GEIE (Rim, Italija) (zastopniki: F. Sciaudone, R. Sciaudone in A. Neri, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Costa de Oliveira in F. Erlbacher, zastopnika, skupaj s P. Manzini, odvetnikom)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 10. novembra 2009, s katero je bila zavrnjena ponudba konzorcija, katerega članica je bila tožeča stranka, v okviru postopka javnega razpisa EuropAid/127843/D/SER/KOS za zagotovitev podpore carinski in davčni upravi na Kosovu (UL 2009/S 4-003683) in odločbe Komisije z dne 26. novembra 2009, s katero je bil konzorciju zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov, ki se nanašajo na navedeni postopek javnega razpisa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot nedopustna v delu, v katerem se nanaša na odločbo Evropske komisije z dne 10. novembra 2009, s katero je bila zavrnjena ponudba konzorcija, katerega članica je bila tožeča stranka, v okviru postopka javnega razpisa EuropAid/127843/D/SER/KOS za zagotovitev podpore carinski in davčni upravi na Kosovu.

               2.

               Odločba Komisije z dne 26. novembra 2009 o dostopu do nekaterih dokumentov, ki se nanašajo na ta postopek javnega razpisa se razglasi za nično v delu, v katerem je bil v razkriti različici ocenjevalnega poročila zavrnjen dostop do ocen odbora za ocenjevanje, kot so bile navedene na straneh od 3 do 5 ocenjevalnega poročila.

               3.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               4.

               Predlog tožeče stranke za uvedbo pripravljalnih ukrepov se zavrne.

               5.

               Družba Sviluppo Globale GEIE nosi svoje stroške, ki so nastali v postopku v glavni stvari in tri četrtine stroškov Komisije, ki so nastali v tem postopku. Komisija nosi četrtino svojih stroškov, ki so nastali v postopku v glavni stvari.

               6.

               Družbi Sviluppo Globale se naloži plačilo vseh stroškov, ki so nastali v postopku za izdajo začasne odredbe v zadevi T 6/10 R.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva T-262/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2011 – Microban International in Microban (Europe) proti Komisiji (Javno zdravje — Seznam aditivov, ki se lahko uporabljajo pri proizvodnji polimernih materialov in izdelkov, namenjenih za stik z živili — Preklic prošnje za vključitev aditiva v seznam s strani prvotnega vlagatelja — Sklep Komisije o nevključitvi snovi 2,4,4’ trikloro 2’ hidroksidifenil eter v seznam — Ničnostna tožba — Dopustnost — Predpis — Neposredno nanašanje — Neobstoj izvedbenih ukrepov — Pravna podlaga)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2011 – Microban International in Microban (Europe) proti Komisiji
   (Zadeva T-262/10) (1)

   (Javno zdravje - Seznam aditivov, ki se lahko uporabljajo pri proizvodnji polimernih materialov in izdelkov, namenjenih za stik z živili - Preklic prošnje za vključitev aditiva v seznam s strani prvotnega vlagatelja - Sklep Komisije o nevključitvi snovi 2,4,4’ trikloro 2’ hidroksidifenil eter v seznam - Ničnostna tožba - Dopustnost - Predpis - Neposredno nanašanje - Neobstoj izvedbenih ukrepov - Pravna podlaga)
   2011/C 355/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Microban International Ltd (Huntersville, Severna Karolina, Združene države) in Microban (Europe) Ltd (Cannock, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Sánchez Rydelski, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Pignataro in T. Scharf, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 19. marca 2010 o nevključitvi snovi 2,4,4’-trikloro-2’-hidroksidifenil eter v seznam aditivov Unije, ki se lahko uporabljajo pri proizvodnji polimernih materialov in izdelkov, namenjenih za stik z živili, v skladu z Direktivo 2002/72/ES (2010/169/EU) (UL L 75, str. 25).

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije z dne 19. marca 2010 o nevključitvi snovi 2,4,4’-trikloro-2’-hidroksidifenil eter v seznam aditivov Unije, ki se lahko uporabljajo pri proizvodnji polimernih materialov in izdelkov, namenjenih za stik z živili, v skladu z Direktivo 2002/72/ES (2010/169/EU) se razglasi za ničnega.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške družb Microban International Ltd in Microban (Europe) Ltd.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva C-454/05 P: Pritožba Republike Avstrije zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne  5. oktobra 2005  v združenih zadevah T-366/03 in T-235/04, vložena  22. decembra 2005

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/20

         Pritožba Republike Avstrije zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 5. oktobra 2005 v združenih zadevah T-366/03 in T-235/04, vložena 22. decembra 2005
   (Zadeva C-454/05 P)
   (2006/C 60/40)
   Jezik postopka: nemščina
   Republika Avstrija, ki jo zastopa Dr. Harald Dossi, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 22. decembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 5. oktobra 2005 v združenih zadevah T-366/03 in T-235/04.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 5. oktobra 2005 v združenih zadevah T-366/03 in T-235/04, dežela Zgornja Avstrija in Republika Avstrija, tožeči stranki, proti Komisiji Evropskih skupnosti (1), tožena stranka, zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije 2003/653/ES z dne 2. septembra 2003 o nacionalnih predpisih, ki prepovedujejo uporabo gensko spremenjenih organizmov v deželi Zgornji Avstriji, ki jih je Republika Avstrija sporočila v skladu s členom 95(5) Pogodbe ES (2).

               2.

               Komisiji naloži plačilo stroškov celotnega postopka.

               3.

               razglasi za nično navedeno odločbo Komisije ali, podredno, vrne zadevo Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje je pri izdaji izpodbijane sodbe z dne 5. oktobra 2005 storilo procesne napake, s katerimi je kršilo interese Republike Avstrije, kot tudi kršilo pravo Skupnosti.
   Izpodbijana sodba se vsebinsko nanaša le na element zakonskega dejanskega stana „specifičnega problema“; preostalih elementov zakonskega dejanskega stana člena 95(5) ES pa Sodišče prve stopnje ni več preizkušalo, zatem ko je sprejelo stališče, da specifičen problem države članice, ki je vložila tožbo, ni podan. Sodišče prve stopnje tudi vprašanja „specifičnega problema“ tudi ni obravnavalo v tolikšni meri, da bi bil lahko pomen tega vprašanja za iztek postopka ustrezen. S tem, ko je opustilo zadostno obravnavanje zadevne trditve, je kršilo načelo pravice biti slišan na eni strani in po drugi strani dolžnost obrazložitve, kar pomeni dvojno procesno kršitev.
   Ekonomska ocena tveganja je predvsem na področju varstva okolja, nenazadnje z uporabo načela preventive še posebej pomembna in pogojuje v okviru postopka po členu 95(5) ES celostni preizkus znanstvene trditve posebej takrat, ko obstaja le najmanjši dvom, da je stopnja varstva, ki je določena v usklajevalnem ukrepu, zadostna. Niti Komisija niti kasneje Sodišče prve stopnje vendarle nista vsebinsko obravnavala trditev, ki jih je navedla Republika Avstrija, in celostno preizkusila, ali je sporočen ukrep nujen za varstvo okolja. Odločba Komisije in sodba Sodišča prve stopnje temeljita na študiji EFSA, ki pa je osrednji problem avstrijske trditve, vprašanje soobstoja gensko spremenjenih in nespremenjenih organizmov, obravnavala le obrobno — in v nobenem primeru specifično, kar zadeva deželo Zgornjo Avstrijo. Obravnava navedenih znanstvenih spoznanj ob upoštevanju načela preventive ni bila nikoli opravljena.
   Končno pritožnica meni, da prejšnja sodna praksa Sodišča ne nasprotuje, da se postopek iz člena 95(5) ES izvede kontradiktorno in tako s tem v zvezi pravno stališče Sodišča prve stopnje pomeni kršitev prava Skupnosti. Glede na to, da neizvedba takega postopka že krši pravico pritožnice biti slišan, se izpodbijana odločba Komisije tako že na podlagi tega lahko razglasi za nično.

      (1)  UL C 396, 26.11.2005.

      (2)  UL L 230, str. 34.


title: Zadeva C-166/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale civile di Bolzano  28. marca 2006  — Eurodomus srl proti Comune di Bolzano

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale civile di Bolzano 28. marca 2006 — Eurodomus srl proti Comune di Bolzano
   (Zadeva C-166/06)
   (2006/C 154/15)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale civile di Bolzano
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eurodomus srl

      Tožena stranka: Comune di Bolzano
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je upravni organ, ki ima normativno pristojnost, s katero lahko bistveno vpliva na gospodarski položaj tožeče stranke, in je med sodnim postopkom izdal predpise, ki določajo, da se neka odločba upravnega sodišča več ne uporablja, kršil pravo Skupnosti?

               2)

               Ali je Provincia Autonoma di Bolzano s sprejetjem člena 107(25) zakona LP št. 13/1997, ki s spreminjanjem urbanistične ureditve onemogoča izdajo uporabnega dovoljenja za trgovsko namembnost zgradb, ki so bile zgrajene na podlagi gradbenega dovoljenja, izdanega v skladu s prej veljavno urbanistično ureditvijo, ki je takim zgradbam omogočala trgovsko namembnost, kršila pravo Skupnosti?

               3)

               Ali je komisar italijanske vlade s tem, da je zgolj sprejel in izvajal navedeno omejevalno poseganje Provincia autonoma di Bolzano, tudi kršil pravo Skupnosti?


title: Zadeva C-48/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresný súd Dunajská Streda – Slovaška) – ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková (Predhodno odločanje — Samozaposleni trgovski zastopniki — Direktiva 86/653/EGS — Provizija trgovskega zastopnika — Člen 11 — Delna neizpolnitev pogodbe, sklenjene med tretjim in naročiteljem — Posledice za pravico do provizije — Pojem „kriv naročitelj“)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/11

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresný súd Dunajská Streda – Slovaška) – ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková
   (Zadeva C-48/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Samozaposleni trgovski zastopniki - Direktiva 86/653/EGS - Provizija trgovskega zastopnika - Člen 11 - Delna neizpolnitev pogodbe, sklenjene med tretjim in naročiteljem - Posledice za pravico do provizije - Pojem „kriv naročitelj“))
   (2017/C 239/14)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Okresný súd Dunajská Streda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ERGO Poist’ovňa, a.s.

      Tožena stranka: Alžbeta Barlíková

      Izrek

               1.

               Člen 11(1), prva alinea, Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih je treba razlagati tako, da se ne nanaša zgolj na popolno neizpolnitev pogodbe med naročiteljem in tretjim, temveč tudi na delno neizpolnitev te pogodbe, kot je nespoštovanje prometa ali časovnega obdobja, določenih z navedeno pogodbo.

               2.

               Člen 11(2) in (3) Direktive 86/653 je treba razlagati tako, da določba pogodbe o trgovskem zastopanju, v skladu s katero mora zastopnik vrniti sorazmerni delež provizije v primeru delne neizpolnitve pogodbe, sklenjene med naročiteljem in tretjim, ne pomeni „odstopanja na škodo trgovskega zastopnika“ v smislu člena 11(3) te direktive, če je del provizije, ki ga je treba vrniti, sorazmeren obsegu neizpolnitve navedene pogodbe, in če za to neizpolnitev ni kriv naročitelj.

               3.

               Člen 11(1), druga alinea, Direktive 86/653 je treba razlagati tako, da se besedna zveza „kriv naročitelj“ ne nanaša zgolj na pravne razloge, iz katerih je neposredno prenehala veljati pogodba, sklenjena med naročiteljem in tretjim, temveč na vse pravne in dejanske okoliščine, za katere je kriv naročitelj, zaradi katerih ta pogodba ni bila izpolnjena.

      (1)  UL C 136, 18.4.2016.


title: Zadeva T-256/12: Tožba, vložena 13. junija 2012 – Hautau proti Komisiji

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/31

         Tožba, vložena 13. junija 2012 – Hautau proti Komisiji
   (Zadeva T-256/12)
   2012/C 227/53
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hautau GmbH (Helpsen, Nemčija) (zastopnik: C. Peter, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije C(2012) 2069 final z dne 28. marca 2012 v zadevi COMP/39452 – Mehanizmi za odpiranje oken in balkonskih vrat, v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, ustrezno zniža znesek globe, naložene tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvič, sklep o naložitvi globe neupravičeno temelji na kršitvi člena 101 PDEU. Po mnenju tožeče stranke je kršitev izključena, ker so pogovori potekali na željo nasprotne stranke in je bila ta z njimi v celoti seznanjena.

               2.

               Drugič, sklep o naložitvi globe naj bi neupravičeno temeljil na ugotovitvi, da so bili mehanizmi, ki niso mehanizmi za odklopno-vrtljivo odpiranje, predmet pogovorov med udeleženimi podjetji.

               3.

               Tretjič, tudi če bi bila storjena kršitev člena 101 PDEU, sklep o naložitvi globe vsekakor neupravičeno temelji na ugotovitvi, da so bili s protikonkurenčnim ravnanjem prizadeti tudi posebni mehanizmi.

               4.

               Četrtič, napačna je ugotovitev, da je tožeča stranka sodelovala pri protikonkurenčnih dogovorih v obsegu zunaj Zvezne republike Nemčije. V zvezi s tožečo stranko bi bila upoštevna kvečjemu kršitev člena 101(1) PDEU v letu 2007 glede italijanskega in grškega trga.

               5.

               Petič, tožeča stranka podredno, kot posledico drugega, tretjega in četrtega razloga, navaja, da sta bila pri določitvi zneska globe napačno upoštevana promet za mehanizme za vrtljivo odpiranje in promet za posebne mehanizme, uresničena zunaj Nemčije. Zaradi upoštevanja teh prometov naj bi bila tožena stranka za določitev osnovnega zneska ugotovila očitno previsok promet. S tem je kršen člen 23(3) Uredbe št. 1/2003.

               6.

               Šestič, tožeča stranka podredno navaja napačno presojo pri določitvi zneska globe glede teže kršitve in zneska povišanja z odvračilnim namenom (imenovanega vstopni znesek). Glede na težo kršitve ali znesek povišanja z odvračilnim namenom je delež, določen za tožečo stranko, neprimerno visok. V zvezi s tem je kršen člen 23(3) Uredbe št. 1/2003.

               7.

               Sedmič, podredno, tožeča stranka navaja kršitev člena 23(3) Uredbe št. 1/2003 zaradi napačnega upoštevanja prometa, ki ga je uresničila z drugimi udeleženci kartela.

               8.

               Osmič, sklep se izpodbija, ker ni zadostno obrazložen. Zato ga je treba v celoti razglasiti za ničnega zaradi kršitve člena 296 PDEU in posledično kršitve pravice do obrambe, ne glede na to, ali je bila tožeča stranka udeležena. Regularizacija med postopkom ne pride v poštev.

               9.

               Devetič, Komisija naj bi končno napačno menila, da je bila tožeča stranka od 16. novembra 1999 do 3. julija 2007 udeležena pri (domnevno) protikonkurenčnih sporazumih. Očitek enotne in nadaljevane kršitve od 16. novembra 1999 do 3. julija 2007 ne zdrži na podlagi avtonomnega povišanja cen v letu 2001 in neobstoja dogovora v letu 2003. Kvečjemu bi se lahko v Sklepu upoštevalo obdobje od leta 2003 naprej. Glede protikonkurečnega ravnanja, očitanega tožeči stranki zunaj nemškega trga, naj bi se ji lahko očitala le kršitev člena 101 PDEU. Tožeča stranka torej meni, da se ji ne sme očitati sedem let in sedem mesecev trajajoča kršitev.


title: Združene zadeve F-137/12, F-138/12, F-139/12 in F-141/12: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. decembra 2013 – Van Oost, Ibarra de Diego, Theodoridis in Hotz proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Postopek certifikacije 2010-2011 — Izključitev s seznama potrjenih uradnikov — Mirna rešitev spora na pobudo Sodišča za uslužbence — Rok za ugovor — Nepravočasen ugovor — Pojem opravičljive zmote — Skrbnost, ki se zahteva od običajno obveščenega uradnika — Informacije, pridobljene prek telefona — Dokaz — Nedopustnost)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/21

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. decembra 2013 – Van Oost, Ibarra de Diego, Theodoridis in Hotz proti Komisiji
   (Združene zadeve F-137/12, F-138/12, F-139/12 in F-141/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Postopek certifikacije 2010-2011 - Izključitev s seznama potrjenih uradnikov - Mirna rešitev spora na pobudo Sodišča za uslužbence - Rok za ugovor - Nepravočasen ugovor - Pojem opravičljive zmote - Skrbnost, ki se zahteva od običajno obveščenega uradnika - Informacije, pridobljene prek telefona - Dokaz - Nedopustnost)
   2014/C 31/36
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Fabrice Van Oost (Ville Pommerœul, Belgija), Maria Belén Ibarra de Diego (Alicante, Španija), Nicolaos Theodoridis (Soignies, Belgija) in Margarita Hotz (Bruselj, Belgija), (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in C. Berardis-Kayser, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe EPSO o neuvrstitvi tožeče stranke na seznam oseb, ki so uspešno opravile preizkuse po končanem usposabljanju, ki spada v okvir postopka certifikacije, ter odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Zadeve F-137/12, F-138/12 in F-139/12 se izbrišejo iz vpisnika Sodišča za uslužbence.

               2.

               Stranke v zadevah F-137/12, F-138/12 in F-139/12 nosijo stroške v skladu s svojim dogovorom.

               3.

               Tožba v zadevi F-141/12 se zavrže kot nedopustna.

               4.

               M. Hotz nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije v okviru zadeve F-141/12.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013, str. 75 in 76.


title: Zadeva T-106/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – Cytochroma Development proti UUNT – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ALPHAREN — Prejšnje nacionalne besedne znamke ALPHA D3 — Relativni razlog za zavrnitev — Izvršitev sodbe o razveljavitvi odločbe odborov za pritožbe UUNT s strani UUNT — Člen 65(6) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Sestava odborov za pritožbe — Člen 1d Uredbe (ES) št 216/96)

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – Cytochroma Development proti UUNT – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Zadeva T-106/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ALPHAREN - Prejšnje nacionalne besedne znamke ALPHA D3 - Relativni razlog za zavrnitev - Izvršitev sodbe o razveljavitvi odločbe odborov za pritožbe UUNT s strani UUNT - Člen 65(6) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Sestava odborov za pritožbe - Člen 1d Uredbe (ES) št 216/96)
   2013/C 233/11
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cytochroma Development, Inc. (St. Michael, Barbados) (zastopnika: S. Malynicz, barrister, in A. Smith, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalem, Izrael)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. decembra 2011 (zadeva R 1235/2011-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Teva Pharmaceutical Industries Ltd in Cytochroma Development, Inc.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 2. decembra 2011 (zadeva R 1235/2011-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012.


title: Zadeva T-41/16: Tožba, vložena 28. januarja 2016 – Cyprus Turkish Chamber of Industry in drugi/Komisija

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/34

         Tožba, vložena 28. januarja 2016 – Cyprus Turkish Chamber of Industry in drugi/Komisija
   (Zadeva T-41/16)
   (2016/C 118/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Nikozija, Ciper), Animal Breeders Association (Nikozija), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd. (Nikozija), Süt Urünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Nikozija) in Fatma Garanti (Güzelyurt, Ciper) (zastopniki: B. O’Connor, Solicitor, S. Gubel in E. Bertolotto, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi ničnost sklepa Komisije Ares(2015)5171539 z dne 18. novembra 2015 in Sklepa Komisije Ares(2016)220922 z dne 15. januarja 2016 v zvezi s postopkom z ugovorom zaradi zahteve za registracijo „ΧΑΛΛΟΥΜΙ“ (HALLOUMI)/„HELLIM“ (ΠΟΠ) (CY-PDO-0005-01243)

               —

               razglasi nezakonitost členov 49, 50, 51 in 52 Uredbe (EU) št. 1151/2012 in neuporabljivost the določb v obravnavani zadevi v delu, v katerem ne določajo Sistema, ki bi zagotavljal spoštovanje temeljnih pravic tožečih strank;

               —

               naloži plačilo stroškov Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izpodbijana sklepa Komisije sta nezakonita v delu, v katerem izključujeta tožeče stranke iz postopka za registracijo Halloumi/Hellim kot zaščitene označbe porekla v Evropski uniji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: izpodbijana sklepa Komisije sta nezakonita v delu, v katerem pomenita kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: členi 49, 50, 51 in 52 Uredbe (EU) št. 1151/2012 (1) sta nezakonita in bi bilo treba razglasiti njihovo neuporabljivost v delu, v katerem ne določajo sistema, ki zagotavlja spoštovanje temeljnih pravic tožečih strank.

      (1)  Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1).


title: Zadeva T-473/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 – Capella/EUIPO – Abus (APUS) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije APUS — Prejšnja nacionalna besedna znamka ABUS — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Verjetnost zmede — Zaporedne omejitve prijave registracije pri odboru za pritožbe — Člen 43(1) Uredbe št. 207/2009 — Pristojnost odbora za pritožbe — Člen 64(1) Uredbe št. 207/2009 — Pravica do izjave — Člen 75, drugi stavek Uredbe št. 207/2009 — Pravilo 13(3) Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 – Capella/EUIPO – Abus (APUS)
   (Zadeva T-473/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije APUS - Prejšnja nacionalna besedna znamka ABUS - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Zaporedne omejitve prijave registracije pri odboru za pritožbe - Člen 43(1) Uredbe št. 207/2009 - Pristojnost odbora za pritožbe - Člen 64(1) Uredbe št. 207/2009 - Pravica do izjave - Člen 75, drugi stavek Uredbe št. 207/2009 - Pravilo 13(3) Uredbe (ES) št. 2868/95))
   (2017/C 144/49)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Capella EOOD (Sofija, Bolgarija) (zastopnik: F. Henkel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Abus August Bremicker Söhne KG (Wetter, Nemčija) (zastopnik: G. Hallwachs, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. junija 2015 (zadeva R 117/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Abus August Bremicker Söhne in Capella.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 2. junija 2015 (zadeva R 117/2014-4) se razveljavi.

               2.

               EUIPO nosi svoje stroške in stroške družbe Capella EOOD.

               3.

               Družba Abus August Bremicker Söhne KG nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva F-24/15: Tožba, vložena 11. februarja 2015 – ZZ/Svet

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/43

         Tožba, vložena 11. februarja 2015 – ZZ/Svet
   (Zadeva F-24/15)
   (2015/C 127/61)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi prošnje tožeče stranke za spremembo njene pogodbe o zaposlitvi kot pogodbeni uslužbenec iz funkcionalne skupine I v pogodbo o zaposlitvi kot začasni uslužbenec ali pogodbo o zaposlitvi kot pogodbeni uslužbenec iz funkcionalne skupine III in za povračilo domnevno nastale nepremoženjske in premoženjske škode.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pristojnega za sklepanje pogodb, z dne 11. aprila 2004, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena sprememba njene pogodbe o zaposlitvi kot pogodbeni uslužbenec v pogodbo o zaposlitvi kot začasni uslužbenec ali pogodbo o zaposlitvi kot pogodbeni uslužbenec iz funkcionalne skupine III, in odločba zaradi molka organa, s katerim je bila zavrnjena pritožba na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov, naj se razglasita za nični;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine ter zamudnih in kompenzacijskih obresti po stopnji 6,75 % za nastalo nepremoženjsko in premoženjsko škodo;

               —

               vsekakor naj se tožeči stranki naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-436/07 P: Pritožba, ki jo je 14. septembra 2007 Komisija Evropskih skupnosti vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat), z dne 2. julija 2007 , v zadevi T-312/05, Komisija Evropskih skupnosti proti Efrosyni Alexiadou

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/39

         Pritožba, ki jo je 14. septembra 2007 Komisija Evropskih skupnosti vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat), z dne 2. julija 2007, v zadevi T-312/05, Komisija Evropskih skupnosti proti Efrosyni Alexiadou
   (Zadeva C-436/07 P)
   (2007/C 269/67)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou)

      Druga stranka v postopku: Efrosyni Alexiadou
   Predlogi pritožnice
   Pritožnica predlaga, naj Sodišče:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 12. julija 2007 v zadevi T-312/05, Komisija proti E. Alexiadou, ki je bila Komisiji vročena 18. julija 2007;

               —

               ugodi predlogom, ki jih je Komisija navedla v tožbi;

               —

               nasprotni stranki v postopku s pritožbo naloži plačilo stroškov pritožbe in stroškov postopka na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje je zmotno razlagalo splošne pogodbene pogoje (zakon strank) in zlasti pogoje v zvezi finančno revizijo, ki se nanašajo na manj strogo obliko finančne revizije kot zgolj možnost. Drugo določilo, na katero se je Sodišče prve stopnje sklicevalo po uradni dolžnosti, se celo ne nanaša na to revizijo, čeprav gre za nepravilno izvrševanje pogodbe. Tako se izkaže, da je obveznost opraviti revizijo neodvisna od pogodbenega določila, na katero se je sklicevalo Sodišče prve stopnje.
   V vsakem primeru finančne revizije ni bilo mogoče zahtevati, ker ni bilo ničesar, nad čimer bi se opravila, saj nihče ni zavezan k tem, da opravi nemogoče, in ker je pogodbena določila treba razlagati tako, da so v praksi učinkovita.
   Načelo skrbne proračunske porabe od Komisije zahteva, da revizij ne izvaja brez razloga. Sodišče prve stopnje je najprej izključilo uporabo načel dobre vere in dobrih poslovnih običajev, ki bi mu lahko bili vodili pri njegovi razlagi.
   Ker je Sodišče prve stopnje izdalo zamudno sodbo, Komisiji ne more očitati, da ni pojasnila nekaterih trditev (zlasti tiste, navedene v odstavku, ki je neposredno zgoraj), ne da bi kršilo pravico do sodnega varstva.


title: Zadeva C-430/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Hristo Gaydarov proti Director na Glavna direktsia „Ohranitelna politsia“ pri Ministerstvo na vatreshnite raboti (Prosto gibanje državljana Unije — Direktiva 2004/38/ES — Prepoved zapustitve nacionalnega ozemlja zaradi kazenske obsodbe v drugi državi — Promet s prepovedanimi drogami — Ukrep, ki ga je mogoče upravičiti z razlogi javnega reda)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/16

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Hristo Gaydarov proti Director na Glavna direktsia „Ohranitelna politsia“ pri Ministerstvo na vatreshnite raboti
      (Zadeva C-430/10) (1)

      (Prosto gibanje državljana Unije - Direktiva 2004/38/ES - Prepoved zapustitve nacionalnega ozemlja zaradi kazenske obsodbe v drugi državi - Promet s prepovedanimi drogami - Ukrep, ki ga je mogoče upravičiti z razlogi javnega reda)
      (2012/C 25/25)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Hristo Gaydarov

         Tožena stranka: Director na Glavna direktsia „Ohranitelna politsia“ pri Ministerstvo na vatreshnite raboti

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad Sofia-grad – Razlaga člena 27(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46), uvodnih izjav 5 in 20 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL L 105, str. 1) in člena 71(1) in (2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluksa, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 2, str. 9) – Omejitev izvrševanja pravice do prostega gibanja državljana Unije – Prepoved zapustitve državnega ozemlja zaradi kaznivega dejanja v zvezi s prometom s prepovedanimi drogami, storjenega v drugi državi – Ukrep, ki ga je mogoče upravičiti z razlogi javnega reda za namene generalne in specialne prevencije

         Izrek

      Člen 21 PDEU in člen 27 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki dopušča omejitev pravice državljana države članice, da potuje na ozemlje druge države članice, zlasti iz razloga, ker je bil v drugi državi članici kazensko obsojen zaradi prometa s prepovedanimi drogami, pod pogojem, prvič, da osebno obnašanje tega državljana predstavlja resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki prizadene osnovni interes družbe, drugič, da je predviden omejitveni ukrep primeren za zagotovitev uresničitve zastavljenega cilja in ne gre preko tega, kar je potrebno za dosego tega, in, tretjič, da je ta ukrep lahko predmet učinkovitega sodnega nadzora, ki omogoča preizkus njegove zakonitosti glede dejstev in glede prava z vidika zahtev prava Unije.

         (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva T-233/16 P: Pritožba, ki jo je 12. maja 2016 vložil: José Luis Ruiz Molina zoper sodbo, ki jo je 2. marca 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi - 60/15, Ruiz Molina/UUNT

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/45

         Pritožba, ki jo je 12. maja 2016 vložil: José Luis Ruiz Molina zoper sodbo, ki jo je 2. marca 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi - 60/15, Ruiz Molina/UUNT
   (Zadeva T-233/16 P)
   (2016/C 243/50)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik:: José Luis Ruiz Molina (San Juan de Alicante, Španija) (zastopnika: N. Lhoëst in S. Michiels, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razveljavi sodbo Splošnega sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 2. marca 2016 v zadevi F-60/15;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 8(1) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev pravnomočnosti izpodbijane sodbe z dne 15. septembra 2011, Bennett in drugi/UUNT, F 102/09, EU:F:2011:138.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999, o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL 1999, L 175, str. 43), ki izvaja Okvirni sporazum o delu za določen čas, ki je bil sklenjen dne 18. marca 1999 med splošnimi medpanožnimi organizacijami, kot tudi splošno uveljavljena načela in standarde mednarodnega socialnega prava v zvezi s stabilnostjo delovnih mest.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: utemeljitev izpodbijane sodbe.


title: Zadeva C-163/14: Tožba, vložena 4. aprila 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/17

         Tožba, vložena 4. aprila 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-163/14)
   2014/C 184/21
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Clotuche-Duvieusart in I. Martínez del Peral, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da institucijam in organom Evropske unije ni priznala oprostitve, določene v členu 3, drugi odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije, plačila prispevkov, določenih v členu 26 Sklepa o organizaciji trga električne energije v regiji Bruselj – glavno mesto, ter v členu 20 Sklepa o organizaciji trga plina v regiji Bruselj – glavno mesto, kakor sta bila spremenjena in s tem, da je nasprotovala povračilu navedenih prispevkov, ki jih je tako pobrala regija, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 3, drugi odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sklepa z dne 19. julija 2001 o organizaciji trga električne energije v regiji Bruselj – glavno mesto in z dne 1. aprila 2004 o organizaciji trga plina v regiji Bruselj – glavno mesto, kakor sta bila spremenjena, določata pobiranje dajatev, ki so jim zavezani dobavitelji električne energije in plina za regijo Bruselj- glavno mesto. Ti regionalni prispevki se nato zaračunajo končnim porabnikom in torej institucijam Unije ob dobavi električne energije ali plina glede na moč, s katero razpolagajo končni porabniki (za elektriko) ali velikosti števca pri končnih porabnikih (za plin).
   Koisija meni, da je treba regionalne prispevke šteti za neposredne davke, ki jih pobirajo belgijski organi ob večjih nakupih, ki jih opravijo institucije za njihovo službeno uporabo in so vključeni v ceno električne energije in plina, ki se jim zaračuna. Komisija poudarja, da za ugotovitev neposrednega davka ni nujno, da je obveznost prevalitve na končnega porabnika izrecno določena v zakonodaji in da je bistveno, da gre za davek, ki se pobere ob izdatkih ali potrošnji. Zato meni, da je belgijska država v skladu s členom 3, drugi odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije, dolžna povrniti te posredne dajatve ali davke na nakup institucijam Unije.
   Komisija trdi, da teh regionalnih prispevkov ni mogoče šteti zgolj za plačilo za zagotavljanje javnih storitev in da torej niso predmet oprostitve iz člena 3, tretji odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije. Ti prispevki se namreč nanašajo na financiranje različnih javnih storitev in se z njimi financirajo deloma različne politike, ki jih opravljajo javni organi v družbenem interesu (na primer socialna tarifa, minimalne dobave električne energije gospodinjstvom) ali okoljskem interesu (na primer spodbujanje razumne uporabe energije). Ne gre za to, da se s temi davki plača protivrednost storitve, ki se opravlja posebej za institucije.


title: Zadeva C-313/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 20. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Sibiu – Activitatea de Inspecţie Fiscală proti Cătălin Ienciu

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 20. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Sibiu – Activitatea de Inspecţie Fiscală proti Cătălin Ienciu
   (Zadeva C-313/13) (1)

   2014/C 184/38
   Jezik postopka: romunščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva T-330/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Chatziioannou/Komisija in ECB (Ničnostna tožba — Podporni program za stabilnost Cipra — Izjava Euroskupine o prestrukturiranju bančnega sektorja na Cipru — Napačna navedba tožene stranke v tožbi — Nedopustnost)

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Chatziioannou/Komisija in ECB
   (Zadeva T-330/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Podporni program za stabilnost Cipra - Izjava Euroskupine o prestrukturiranju bančnega sektorja na Cipru - Napačna navedba tožene stranke v tožbi - Nedopustnost))
   (2014/C 448/31)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lella Chatziioannou (Nikozija, Ciper) (zastopniki: E. Efstathiou, K. Efstathiou in K. Liasidou, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: B. Smulders, J.-P. Keppenne in M. Konstantinidis, zastopniki); in Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan in F. Athanasiou, zastopniki, skupaj z W. Bussian, W. Devroe in D. Arts, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti izjave Euroskupine z dne 25. marca 2013, ki se nanaša zlasti na prestrukturiranje bančnega sektorja na Cipru.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               L. Chatziioannou se naloži plačilo lastnih stroškov ter stroškov, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Evropska centralna banka (ECB).

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva C-114/06: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 8. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 96/48/ES — Vseevropska omrežja — Interoperabilnost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti — Neizvršitev prenosa)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/7

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 8. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki
   (Zadeva C-114/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 96/48/ES - Vseevropska omrežja - Interoperabilnost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti - Neizvršitev prenosa)
   (2007/C 82/12)
   Jezik postopka: slovaščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in T. Kukal, zastopnika)

      Tožena stranka: Slovaška republika (zastopnik: R. Procházka, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Neizvršitev prenosa Direktive Sveta 96/48/ES z dne 23. julija 1996 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti (UL L 235, str. 6) v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Slovaška republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 96/48/ES z dne 23. julija 1996 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Slovaški republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva C-556/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 3. novembra 2016 – Lutz GmbH/Hauptzollamt Hannover

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 3. novembra 2016 – Lutz GmbH/Hauptzollamt Hannover
   (Zadeva C-556/16)
   (2017/C 038/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka ali drugo poimenovanje: Lutz GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hannover

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali je treba Pojasnjevalne opombe Evropske komisije h kombinirani nomenklaturi Evropske unije (1) v zvezi s tarifno podštevilko 6212 2000 (UL EU 2015, C 76, str. 1, 255) razlagati tako, da so stezne spodnje hlače „po širini omejeno“ elastične že, če so po širini manj elastične kot po višini?

                           (b)

                           Če se na točko (a) prvega vprašanja odgovori pritrdilno:
                           Na podlagi katerih objektivnih meril je treba primerjati elastičnost po višini in po širini?

               2.

               Če se na točko (a) prvega vprašanja odgovori nikalno:

                           (a)

                           Ali je treba Pojasnjevalne opombe Evropske komisije h kombinirani nomenklaturi Evropske unije v zvezi s tarifno podštevilko 6212 2000 (UL EU 2015, C 76, str. 1, 255) razlagati tako, da so stezne spodnje hlače „po širini omejeno“ elastične že, če so po širini znatno manj elastične kot po višini?

                           (b)

                           Če se na točko (a) drugega vprašanja odgovori pritrdilno:
                           Na podlagi katerih objektivnih meril je treba primerjati elastičnost po višini in po širini in katero merilo za presojo je treba pri tem uporabiti?

               3.

               Če se na točko (a) drugega vprašanja odgovori nikalno:

                           (a)

                           Ali je treba Pojasnjevalne opombe Evropske komisije h kombinirani nomenklaturi Evropske unije v zvezi s tarifno podštevilko 6212 2000 (UL EU 2015, C 76, str. 1, 255) razlagati tako, da se omejitve elastičnosti po širini pri steznih spodnjih hlačah ne opredeli na podlagi primerjave med elastičnostjo po višini in elastičnostjo po širini, temveč je mišljena absolutna omejenost elastičnosti po širini?

                           (b)

                           Če se na točko (a) tretjega vprašanja odgovori pritrdilno:

                     Na podlagi katerih objektivnih meril je treba preizkusiti, ali je elastičnost steznih spodnjih hlač omejena po širini v smislu vprašanja 3(a)?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.