title: Zadeva C-318/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 17. avgusta 2005

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/4

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 17. avgusta 2005
   (Zadeva C-318/05)
   (2005/C 257/08)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Richard Lyal in Kilian Gross, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 17. avgusta 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da je Zvezna republika Nemčija s tem, da je plačila šolnin za šolanje v tujini brez izjeme izključila iz odbitka posebnih izdatkov, določenega v členu 10(1), točka 9 Einkommensteuergesetz (EStG), kršila svoje obveznosti iz členov 18, 39, 43 in 49 ES.

               2)

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Po mnenju Evropske komisije določba iz člena 10(1), točka 9 nemškega Einkommensteuergesetz ni v skladu s prostim pretokom storitev in pravicami do prostega gibanja oseb, določenimi v Pogodbi ES.
   V skladu s členom 10(1), točka 9 EStG ima davčni zavezanec v Nemčiji možnost, da se od njegovih obdavčljivih dohodkov odbije 30 odstotkov, s strani države odobrene ali priznane, plačane šolnine zasebnim šolam, kot posebni izdatek njegovega obdavčljivega dohodka. Za šolnino zasebni šoli, ki ima sedež v drugi državi članici, takšna možnost odbitka ne velja.
   Komisija šteje splošno izključitev tujih zasebnih šol iz prikazane davčne ugodnosti za diskriminatorno. Davčno neugodni položaj tujih zasebnih šol po njenem mnenju krši tako prost pretok storitev tujih šol kot tudi davčnih zavezancev, s sedežem v Nemčiji, ki bi želeli svoje otroke poslati v tujo zasebno šolo.
   Tuje zasebne šole se morajo tako ustanoviti v Nemčiji, če se želijo izogniti podrejenemu konkurenčnemu položaju z davčno neugodnostjo svojih strank. Nedopustno je na tak način posegati v svobodo ustanavljanja.
   Nazadnje omejitev možnosti odbitka krši pravico do prostega gibanja državljanov drugih držav EU, ki se želijo preseliti v Nemčijo, toda istočasno svojim otrokom še naprej zagotoviti šolanje na zasebnih šolah v matični državi. Isto velja za nemške državljane, ki živijo v drugi državi članici, vendar so v Nemčiji še vedno neomejeno davčno zavezani. Tudi oni so prikrajšani, če želijo svoje otroke poslati na zasebno šolo zunaj Nemčije.


title: Zadeva C-675/16 P: Pritožba, ki jo je Guccio Gucci SpA vložila 29. decembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 11. oktobra 2016 v zadevi T-461/15, Guccio Gucci SpA/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/16

         Pritožba, ki jo je Guccio Gucci SpA vložila 29. decembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 11. oktobra 2016 v zadevi T-461/15, Guccio Gucci SpA/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-675/16 P)
   (2017/C 144/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Guccio Gucci SpA (zastopniki: V. Volpi, P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Guess? IP Holder LP

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so nastali pritožnici v teh postopkih;

               —

               družbi Guess naloži plačilo stroškov, ki so nastali pritožnici v teh postopkih.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Družba Guccio Gucci S.p.A. (v nadaljevanju: Gucci ali pritožnica) s to pritožbo Sodišču predlaga, naj razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (tretji senat) v zadevi T-461/15 (v nadaljevanju: izpodbijana sodba), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo družbe Gucci zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe z dne 27. maja 2015 v zadevi R 2049/2014-4, s katero je bila potrjena odločba oddelka za ničnost z dne 31. julija 2014 o zavrnitvi njene zahteve za ugotovitev ničnosti, podane zoper registracijo znamke Evropske unije št. 5538012 za razrede 3, 9, 14, 16. 18, 25 in 35 (v nadaljevanju: izpodbijana znamka) v imenu družbe Guess? IP Holder L.P. (v nadaljevanju: Guess).

               2.

               S to pritožbo se želi dokazati, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da se razlogi za zavrnitev, ki so določeni v členu 8(1)(b) in (5) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (1) z dne 26. februarja 2009 pred spremembo (v nadaljevanju: Uredba o znamki Skupnosti), ne uporabijo za izpodbijano znamko. Splošno sodišče naj bi zlasti očitno izkrivilo dejstva in dokaze, ki so mu bili predloženi, ko je presojalo podobnost med spornimi znaki, in je posledično napačno uporabilo člen 8(1)(b) in (5) Uredbe o znamki Skupnosti, prav tako pa izpodbijane sodbe ni obrazložilo

               3.

               Splošno sodišče je izključilo podobnost med spornimi znamkami na podlagi domneve, da „upoštevna javnost […] v [izpodbijani znamki] ne bo prepoznala velike tiskane črke ‚G‘, ki jo predstavljajo prejšnje znamke, ampak abstrakten okrasni motiv. Poleg tega bi bilo mogoče znak glede na njegov stil in dejstvo, da so njegovi elementi prepleteni ali spojeni, dojeti bodisi kot predstavitev stiliziranih črk, kot sta velika tiskana črka ‚X‘ ali črka ‚e‘, bodisi kot kombinacijo številk in črk, kot je številka ‚3‘ in črka ‚e‘“ (glej točko 30 izpodbijane sodbe). Ta presoja je ključni del izpodbijane sodbe, na podlagi katerega je Splošno sodišče izključilo vsakršno podobnost med spornimi znamkami in posledično tudi uporabo člena 8(1)(b) in (5) Uredbe o znamki Skupnosti v obravnavani zadevi.

               4.

               Vendar je zgornja domneva očitno napačna. To jasno izhaja iz dokumentov, ki so bili vloženi v spis, iz katerih je jasno razvidno, da upoštevna javnost opazi velike tiskane črke „G“ v izpodbijani znamki, kot kažejo rezultati raziskave glede tega, kako javnost dojema izpodbijano znamko, ki jo je predložila družba Gucci. To očitno izkrivljanje dejstev in dokazov je vplivalo na to, kako je Splošno sodišče presojalo tožbo družbe Gucci; če bi Splošno sodišče potrdilo, da upoštevna javnost, ali vsaj del te javnosti, izpodbijano znamko dojema kot kombinacijo velikih tiskanih črk „G“, ne bi moglo izključiti podobnosti med spornimi znamkami in torej uporabe člena 8(1)(b) in (5) Uredbe o znamki Skupnosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-182/16 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. julija 2017 – Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Salumificio Fratelli Beretta SpA (Pritožba — Znamka Evropske unije — Figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „STICK MiniMINI Beretta“ — Ugovor imetnika besedne znamke Evropske unije Mini Wini — Zavrnitev ugovora s strani Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 8(1)(b) — Nevarnost zmede — Stopnja pozornosti upoštevne javnosti — Samostojen razlikovalni položaj — Prevladujoči značaj — Merila za presojo vizualne podobnosti — Obveznost obrazložitve)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. julija 2017 – Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Salumificio Fratelli Beretta SpA
   (Zadeva C-182/16 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „STICK MiniMINI Beretta“ - Ugovor imetnika besedne znamke Evropske unije Mini Wini - Zavrnitev ugovora s strani Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) - Nevarnost zmede - Stopnja pozornosti upoštevne javnosti - Samostojen razlikovalni položaj - Prevladujoči značaj - Merila za presojo vizualne podobnosti - Obveznost obrazložitve))
   (2017/C 309/13)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (zastopnik: S. Labesius, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnica: M. Rajh, agentka), Salumificio Fratelli Beretta SpA (zastopniki: G. Ghisletti, F. Braga in P. Pozzi, odvetniki)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 296, 16.8.2016.


title: Zadeva T-323/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2017 – Pure Fishing/EUIPO – Łabowicz (NANOFIL) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije NANOFIL — Ničnost prejšnje figurativne znamke Evropske unije NANO — Ustavitev postopka)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/42

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2017 – Pure Fishing/EUIPO – Łabowicz (NANOFIL)
   (Zadeva T-323/13) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije NANOFIL - Ničnost prejšnje figurativne znamke Evropske unije NANO - Ustavitev postopka))
   (2017/C 144/57)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Iowa, Združene države) (zastopnik: J. Dickerson, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient v postopku pred Splošnim sodiščem: Edward Łabowicz (Kłodzko, Poljska) (zastopnik: M. Żygadło, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. aprila 2013 (zadeva R 1241/2012-2), v zvezi s postopkom z ugovorom med E. Łabowiczem in Pure Fishing.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva C-372/11 P: Sklep Sodišča z dne 12. julija 2012 – Power-One Italy SpA proti Evropski komisiji (Pritožba — Nepogodbena odgovornost — Projekt, sofinanciran s finančnim instrumentom „LIFE“ — Razvoj novega sistema oskrbe z energijo za uporabo v mobilni telefoniji (projekt „Pneuma“ ) — Odločitev Komisije, da bo ustavila projekt in izterjala izplačano predplačilo — Povrnitev domnevno nastale škode)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/19

         Sklep Sodišča z dne 12. julija 2012 – Power-One Italy SpA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-372/11 P) (1)

   (Pritožba - Nepogodbena odgovornost - Projekt, sofinanciran s finančnim instrumentom „LIFE“ - Razvoj novega sistema oskrbe z energijo za uporabo v mobilni telefoniji (projekt „Pneuma“) - Odločitev Komisije, da bo ustavila projekt in izterjala izplačano predplačilo - Povrnitev domnevno nastale škode)
   2012/C 366/31
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Power-One Italy SpA (zastopnika: R. Giuffrida in A. Giussani odvetnika)

      Druga strankav postopku: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in D. Recchia, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2011 v zadevi Power-One Italy proti Komisiji (T-489/08), s katerim je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za povrnitev škode, ki naj bi nastala pritožnici zaradi odločitve Komisije, da ustavi projekt Pneuma (LIFE04 ENV/IT/000595), ki se nanaša na sofinanciranje razvoja novega sistema oskrbe z energijo za uporabo v mobilni telefoniji – Legitimna pričakovanja – Obveznost obrazložitve

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Power-One Italy SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


               19.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 41/32

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 6. februarja 2009
   (Zadeva E-2/09)
   (2009/C 41/10)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Bjørnar Alterskjær in Ólafur Jóhannes Einarsson, zastopnika za Nadzorni organ Efte, 35 Rue Belliard, B-1040 Bruselj, je 6. februarja 2009 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte od Sodišča Efte zahteva, da:

               1.

                  ugotovi, da Republika Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi v svoj notranji pravni red vključila Akt iz točke 66s poglavja VI Priloge XIII k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba Komisije (ES) št. 593/2007 z dne 31. maja 2007 o taksah in dajatvah, ki jih obračunava Evropska agencija za varnost v letalstvu), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 EGP,

               ter

               2.

                  Republiki Islandiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, navedeni v podporo:

               —

               ta zadeva se nanaša na uredbo ES o taksah in dajatvah, ki jih obračunava Evropska agencija za varnost v letalstvu,

               —

               v členu 7 Sporazuma EGP je navedeno:

                  „Akti, navedeni ali vsebovani v prilogah k temu sporazumu ali v sklepih Skupnega odbora EGP, so za pogodbenice zavezujoči ter so ali postanejo del njihovega notranjega pravnega reda, in sicer:

                           (a)

                              akt, ki ustreza uredbi EGS, postane kot tak del notranjega pravnega reda pogodbenic;

                           (b)

                              akt, ki ustreza direktivi EGS, prepušča organom pogodbenic, da izberejo obliko in način izvajanja.“,

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da islandska vlada ni v predpisanem času prenesla uredbe v svoj pravni red.


title: Zadeva C-245/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Wiesbaden (Nemčija) 2. maja 2013 – Holger Priestoph in drugi proti Helenski republiki

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Wiesbaden (Nemčija) 2. maja 2013 – Holger Priestoph in drugi proti Helenski republiki
   (Zadeva C-245/13)
   2013/C 215/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Wiesbaden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Holger Priestoph, Matteo Antonio Priestoph, Pia Antonia Priestoph

      Tožena stranka: Helenska republika

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 1 Uredbe (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah [v državah članicah (vročanje pisanj) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000] (1) razlagati tako, da je treba tožbo, s katero kupec obveznic – ki jih je izdala tožena stranka in so bile vpisane na računu vrednostnih papirjev tožeče stranke pri S Broker AG & Co. KG – ki ni sprejel ponudbe za zamenjavo obveznic, ki jo je tožena stranka dala konec februarja 2012, zahteva odškodnino v višini razlike v vrednosti, do katere je prišlo zaradi zanj finančno neugodne zamenjave, ki je bila marca 2012 kljub temu opravljena, šteti za „civilno in gospodarsko zadevo“ v smislu te uredbe?

      (1)  UL L 324, str. 79.


title: Zadeva T-125/11: Tožba, vložena 28. februarja 2011 – Centre national de la recherche scientifique proti Komisiji

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/31

         Tožba, vložena 28. februarja 2011 – Centre national de la recherche scientifique proti Komisiji
   (Zadeva T-125/11)
   2011/C 145/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Centre national de la recherche scientifique (Pariz, Francija) (zastopnik: N. Lenoir, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nično razglasi odločbo z dne 17. 2010 v delu, ki se nanaša na pobot med terjatvijo, ki jo ima Centre national de la recherche scientifique (v nadaljevanju: CNRS) zoper Skupnost in ki izhaja iz pogodbe PIEF na eni strani in zatrjevano terjatvijo Skupnosti zoper CNRS na podlagi pogodbe ALLOSTEM na drugi strani;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravic obrambe in zlasti člena 12(4) Uredbe (ES) št. 2321/2002 (1), ker naj Komisija ne bi pridobila stališč tožeče stranke glede utemeljenosti odločbe o tem, da zatrjevano terjatev poplača s pobotom.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, ker se je Komisija zgolj sklicevala na splošne ugotovitve iz njenega revizijskega poročila z dne 16. marca 2009, ne da bi pojasnila razloge, zakaj ni upoštevala dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka v potrditev upravičenosti stroškov, ki jih je le-ta priglasila.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: očitne napake pri presoji, saj je Komisija ugotovila, da plačilo ge. T, raziskovalka pri CNRS, ni sodilo med upravičene stroške, in to kljub dokazom, ki jih je tožeča stranka predložila v obliki seznama opravljenih ur in štirih strokovnih člankov, ki so se sklicevali na zadevno pogodbo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: nepravilna uporaba prava, ker naj bi Komisija zavrnila kakršno koli dokazno vrednost seznama opravljenih ur ge. T. za obdobje od 1. aprila 2006 do 31. marca 2007 in ker naj bi ne priznala, da se za upravičene stroške štejeta plačilo ge. B, raziskovalke pri CNRS v času njenega porodniškega dopusta in socialna dajatev, imenovana „pristojbina za primer izgube zaposlitve“, ki jo je CNRS plačal iz naslova zavarovanja za primer brezposelnosti za njegove pogodbene uradnike.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načela legitimnega pričakovanja, ker naj bi Komisija:

                           —

                           v nasprotju s tem, kar naj bi trdila tako v svojem revizijskem poročilu kot na sestanku, zavrnila kakršno koli dokazno vrednost štirih znanstvenih objav;

                           —

                           podala nove razlage meril upravičenosti stroškov, povezanih s porodniških dopustom;

                           —

                           odločbo sprejela kljub zagotovilom, danim v postopku mirnega reševanja spora.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 73(1) finančne uredbe (2), ker naj bi terjatev, ki jo zatrjuje Komisija, ne bila resnična.

      (1)  Uredba (ES) št. 2321/2002 Evropskega parlamenta In Sveta z dne 16. decembra 2002 o pravilih za udeležbo podjetij, raziskovalnih središč in univerz pri izvajanju šestega okvirnega programa Evropske skupnosti (2002–2006) ter za razširjanje rezultatov raziskav v okviru le-tega (UL L 355, str. 23).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).


title: Zadeva F-66/13: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. junija 2014 – Molina Solano proti Europolu (Javni uslužbenci — Osebje Europola — Konvencija o Europolu — Kadrovski predpisi za zaposlene v Europolu — Sklep 2009/371/PNZ — Uporaba PZDU za uslužbence Europola — Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi začasnega uslužbenca za določen čas — Zavrnitev, da se začasnemu uslužbencu ponudi pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/69

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. junija 2014 – Molina Solano proti Europolu
   (Zadeva F-66/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje Europola - Konvencija o Europolu - Kadrovski predpisi za zaposlene v Europolu - Sklep 2009/371/PNZ - Uporaba PZDU za uslužbence Europola - Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi začasnega uslužbenca za določen čas - Zavrnitev, da se začasnemu uslužbencu ponudi pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas))
   2014/C 253/97
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Beatriz Molina Solano (Haag, Nizozemska) (zastopnik: J.-J. Ghosez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (zastopnik: sprva J. Arnould in D. Neumann, zastopnika, nato J. Arnould, D. Neumann in D. El Khoury, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnost odločbe o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi za določen čas tožeči stranki

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               B. Molina Solano nosi svoje stroške in stroške Evropskega policijskega urada.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013, str. 30.


title: Zadeva T-543/14: Tožba, vložena 22. julija 2014 – provima Warenhandels proti UUNT – Renfro (HOT SOX)

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/21

         Tožba, vložena 22. julija 2014 – provima Warenhandels proti UUNT – Renfro (HOT SOX)
   (Zadeva T-543/14)
   2014/C 339/26
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: provima Warenhandels GmbH (Bielefeld, Nemčija) (zastopnika: J. Croll in H. Prange, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Renfro Corp. (Mount Airy, Združene države)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. maja 2014 v zadevi R 1859/2013-2 v zvezi z mednarodno znamko št. 0962191 v Evropski uniji razveljavi in spremeni, tako da se pritožba šteje za utemeljeno in da je treba zahtevi za ugotovitev ničnosti ugoditi;

               —

               toženi stranki in po potrebi drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so nastali v postopku s pritožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: mednarodna registracija besedne znamke „HOT SOX“ – mednarodna registracija št. 9 62  191

      Imetnik znamke Skupnosti: Renfro Corp.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: absolutni razlogi za ničnost v skladu s členom 52(1) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 7(1)(b) in (c) te uredbe

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 158 Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 52(1)(a) te uredbe v povezavi s členom 7(1)(c) navedene uredbe

               —

               kršitev člena 158 Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 52(1)(a) te uredbe v povezavi s členom 7(1)(b) navedene uredbe


title: Zadeva T-161/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. novembra 2008 – Group Lottuss proti UUNT – Ugly (COYOTE UGLY) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnost COYOTE UGLY – Prejšnja besedna znamka Skupnosti COYOTE UGLY – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. novembra 2008 – Group Lottuss proti UUNT – Ugly (COYOTE UGLY)
   (Zadeva T-161/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnost COYOTE UGLY - Prejšnja besedna znamka Skupnosti COYOTE UGLY - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 327/40)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño in J. Arribas García, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Laporta Insa, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Ugly, Inc. (Cornwall, New-York, Združene države) (zastopniki: S. Malynicz, barrister, M. Blair in C. Balme, solicitors)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo R drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. marca (2007165/2006-2 in R 194/2006-2) glede postopka z ugovorom med Ugly, Inc. in Group Lottuss Corp., SL.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Group Lottus Corp., SL nosi v celoti svoje stroške, štiri petine stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in štiri petine stroškov Ugly, Inc.

               3)

               Ugly nosi petino svojih stroškov in petino stroškov UUNT.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva C-515/10: Tožba, vložena 29. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/17

         Tožba, vložena 29. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-515/10)
   ()
   2011/C 30/27
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Rozet in A. Marghelis, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za zagotovitev, da se odpadki iz azbestnega cementa obdelajo na primernih odlagališčih, ni izpolnila obveznosti iz členov 2(e), 3, prvi odstavek, in 6(d) Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (1) ter določb Priloge k Odločbi Sveta 2003/33/ES z dne 19. decembra 2002 o določitvi meril in postopkov za sprejemanje odpadkov na odlagališčih na podlagi člena 16 in Priloge II k Direktivi 1999/31/ES (2);

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev svoje tožbe navaja očitek, ki se nanaša na nepravilno razlago določb Direktive 1999/31/ES in zlasti definicije pojma „odpadek“.
   Tožeča stranka namreč izpodbija razlago francoskih organov, da so odpadki lahko hkrati inertni odpadki in nevarni odpadki. Po mnenju Komisije, pa naj bi bile v direktivi določene tri različne vrste odpadkov, to so „nevarni“, „nenevarni“ in „inertni“ odpadki, v zvezi s katerimi so določene različne obveznosti in med katerimi obstaja jasna razlika glede pogojev za prevzem različnih odpadkov. Zato naj bi bilo treba odpadke iz azbestnega cementa obravnavati kot „nevarne odpadke“ skladno s seznamom odpadkov, ki je določen z odločbo 2000/532/ES (3), kakor je bila spremenjena z odločbo 2001/573/ES (4), in pri uničenju teh odpadkov naj bi veljali posebni varnostni ukrepi. Nacionalna zakonodaja, ki odpadke iz azbestnega cementa opredeljuje kot inertne odpadke in na podlagi katere je te odpadke dovoljeno prevzeti na odlagališču, ki je namenjeno inertnim odpadkom, naj zato ne bi bila v skladu z zahtevami direktive.

      (1)  UL L 182, str. 1.

      (2)  UL L 11, str. 27.

      (3)  Odločba Komisije 2000/532/ES z dne 3. maja 2000 o nadomestitvi Odločbe 94/3/ES o oblikovanju seznama odpadkov skladno s členom 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS o odpadkih in Odločbe Sveta 94/904/ES o oblikovanju seznama nevarnih odpadkov skladno s členom 1(4) Direktive Sveta 91/689/EGS o nevarnih odpadkih (UL L 226, str. 3).

      (4)  Odločba sveta z dne 23. julija 2001 o spremembi Odločbe Komisije 2000/532/ES glede seznama odpadkov (UL L 203, str. 18).


title: Zadeva T-130/08: Tožba, vložena 31. marca 2008 – Gres La Sagra proti UUNT – Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/29

         Tožba, vložena 31. marca 2008 – Gres La Sagra proti UUNT – Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)
   (Zadeva T-130/08)
   (2008/C 116/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Gres La Sagra, SL (Alameda de la Sagra, Španija) (zastopnika: T. Villate Consonni, in J. Calderón Chavero, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ceramicalcora, SA (Alcora, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT) z dne 30. januarja 2008 v zadevi R-1609/2006-4 naj se razveljavi;

               —

               kot posledica te razveljavitve naj se dovoli registracija znamke 3109006 ne le za storitve iz razreda 39 (za katere je bila registracija že bila dovoljena zaradi zavrnitve ugovora B690695 v zvezi s temi storitvami, ki je zdaj postal pravnomočen) temveč tudi za preostale proizvode in storitve iz razredov 19, 21 in 40, na katere se nanaša prijava ter

               —

               UUNT in drugim strankam v postopku naj se naloži plačilo stroškov tega postopka v primeru izpodbijanja, zahteve UUNT in drugih strank pred Sodiščem pa naj se zavrne.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „VENATTO (marble stone)“ (prijava št. 3.109.006) za proizvode in storitve iz razredov 19, 21, 39 in 40.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: CARAMICALCORA S.A.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Španske znamke za znak „VENETO (céramicas)“ (št. 2.115.543; 2.056.688; 2.056.689 in 2.056.699) za proizvode in storitve iz razredov 27, 19, 21 in 39.

      Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev ugovoru, ker je oddelek za ugovore menil, da obstaja verjetnost zmede na upoštevnem ozemlju za zadevne proizvode in storitve iz razredov 19, 21 in 40, vendar pa take verjetnosti zmede ni za zadevne storitve iz razreda 39.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-767/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn/CPVO – Artevos (Oksana) (Sorte rastlin — Žlahtniteljske pravice v Skupnosti — Prijava za žlahtniteljsko pravico v Skupnosti za sorto hrušk Oksana — Ugovori — Zavrnitev prijave s strani odbora za pritožbe pri CPVO — Člen 10 Uredbe (ES) št. 2100/94 — Novost prijavljene sorte — Neobstoj dokaza)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn/CPVO – Artevos (Oksana)
   (Zadeva T-767/14) (1)

   ((Sorte rastlin - Žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Prijava za žlahtniteljsko pravico v Skupnosti za sorto hrušk Oksana - Ugovori - Zavrnitev prijave s strani odbora za pritožbe pri CPVO - Člen 10 Uredbe (ES) št. 2100/94 - Novost prijavljene sorte - Neobstoj dokaza))
   (2017/C 283/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn BV (Uden, Nizozemska) (zastopnik: P. Jonker, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO) (zastopnik: F. Mattina, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri CPVO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Artevos GmbH (Karlsruhe, Nemčija) (zastopniki: G. Würtenberger in W. R. Kunze, odvetnika, ter B. Schnell, solicitor)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri CPVO: Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt eV (Bielefeld, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo odbora za pritožbe pri CPVO z dne 2. julija 2014 (zadeva A 007/2013) v zvezi s podelitvijo žlahtniteljske pravice v Skupnosti za sorto hrušk Oksana.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 46, 9.2.2015.


title: Zadeva C-228/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 9. maja 2007 – Jörn Petersen proti Arbeitsmarktservice Niederösterreich

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 9. maja 2007 – Jörn Petersen proti Arbeitsmarktservice Niederösterreich
   (Zadeva C-228/07)
   (2007/C 170/18)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jörn Petersen

      Tožena stranka: Arbeitsmarktservice Niederösterreich
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je izplačilo dajatve zavarovanja za primer brezposelnosti brezposelnim osebam, ki so zaprosile za izplačilo dajatve zaradi zmanjšane delovne sposobnosti ali invalidnosti na podlagi zakonskega pokojninskega ali nezgodnega zavarovanja, ki se do odločitve o njihovi vlogi, izplača vnaprej in kasneje s temi obračuna, pri čemer morata biti izpolnjena pogoja brezposelnosti in trajanja zavarovalnega razmerja, vendar ne ostali pogoji, ki se bi jih običajno moralo izpolniti za prejemanje pomoči za brezposelnost – sposobnost, voljnost in pripravljenost delati – in ki se dodeli, če iz okoliščin izhaja kot verjetno, da bo dajatev na podlagi zakonskega pokojninskega ali nezgodnega zavarovanja izplačana, dajatev za brezposelnost v smislu člena 4(1)(g) Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1), ali invalidska dajatev v smislu člena 4(1)(b) te uredbe?

               2)

               V primeru, da bi bilo na prvo vprašanje treba odgovoriti, da zadevna dajatev predstavlja dajatev za brezposelnost v smislu člena 4(1)(g) Uredbe št. 1408/71: Ali člen 39 ES nasprotuje določbi nacionalnega prava v skladu s katero se pravica do izplačila te dajatve zamrzne – razen v primeru izjeme za obdobje največ treh mesecev, ki se odobri na prošnjo brezposelne osebe, če so zahtevani pogoji izpolnjeni– če brezposelna oseba prebiva v tujini?

      (1)  UL L 149, str. 2.


title: Zadeva C-509/08: Tožba, vložena 21. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/18

         Tožba, vložena 21. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-509/08)
   (2009/C 32/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Sénéchal in I. Hadjiyiannis, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/108/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z elektromagnetno združljivostjo in razveljavitvi Direktive 89/336/EGS (1), oziroma ker jih v vsakem primeru ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz navedene direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/108/ES je potekel 20. januarja 2007. Do dneva vložitve predmetne tožbe tožena stranka še ni sprejela ukrepov, potrebnih za prenos, oziroma jih v vsakem primeru še ni sporočila Komisiji.

      (1)  UL L 390, str. 24.


title: Zadeva T-478/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICO CENTER) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti BRICO CENTER — Prejšnji figurativni znamki Skupnosti ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro in CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Zadeva T-478/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti BRICO CENTER - Prejšnji figurativni znamki Skupnosti ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro in CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 232/45
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ATB Norte, SL (Burgos, Španija) (zastopniki: najprej P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver in G. Marín Raigal, nato F. Brandolini Kujman, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Montalto in G. Mannucci, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Italija) (zastopniki: G. Ghidini, M. Mergati in C. Signorini, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. septembra 2009 (zadeva R 1009/2008-4) glede postopka z ugovorom med ATB Norte, SL in Bricocenter Italia Srl.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 24. septembra 2009 (zadeva R 1009/2008-4) se razveljavi v delu, v katerem je odbor za pritožbe ugodil pritožbi Bricocenter Italia Srl glede storitev „oglaševanje“, „vodenje komercialnih poslov“ in „poslovna administracija“, na katere se nanaša prijava znamke Skupnosti.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia in UUNT nosijo vsak svoje stroške, priglašene v postopku pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-20/07: Tožba, vložena 23. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/23

         Tožba, vložena 23. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-20/07)
   (2007/C 56/43)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Hottiaux in D. Lawunmi, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se razglasi, da Irska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/26/ES z dne 21. aprila 2004 o spremembi Direktive 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v premične stroje in naprave (1) oziroma v vsakem primeru, ker jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 te Direktive;

               —

               naj se Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive, se je iztekel 20. maja 2005.

      (1)  UL L 146, str.1.


title: Zadeva T-560/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2012 – Kronofrance in Kronoply proti Komisiji

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2012 – Kronofrance in Kronoply proti Komisiji
   (Zadeva T-560/11) (1)

   2013/C 32/44
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 13, 14.1.2012.


title: Zadeva T-394/08: Tožba, vložena 16. septembra 2008 – Regione autonoma della Sardegna proti Komisiji

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/52

         Tožba, vložena 16. septembra 2008 – Regione autonoma della Sardegna proti Komisiji
   (Zadeva T-394/08)
   (2008/C 285/93)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Regione autonoma della Sardegna (zastopniki: A. Fantozzi, P. Carrozza, G. Mameli, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Evropske komisije z dne 3. julija 2008 (državna pomoč št. C1/2004 Italija – SG-Greffe (208) D/204339), o sistemu pomoči z „Deželnim zakonom št. 9/1998 – zloraba pomoči št. 272/98“, naj se razglasi za nično.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Deželni zakon Sardinije št. 9 z dne 11. marca 1998, je za prestrukturiranje in prilagoditev hotelirske dejavnosti določal vzpodbude v obliki posojil. Tako vzpostavljeni sistem pomoči je Komisija odobrila. Kljub temu je tožena stranka dne 3. julija 2008 italijanski vladi vročila v tem postopku izpodbijano odločbo. V skladu s to odločbo, naj bi se v okviru obravnavanega sistema pomoči odobrile olajšave za investicije, za katere pred začetkom izvajanja programa zahtevek za pomoč še ni bil vložen, v nasprotju s Smernicami za regionalno pomoč (1).
   Tožena stranka v utemeljitev svojih predlogov izpostavlja bistvene kršitve postopka zaradi protislovne utemeljitve, napačno presojo „učinka vzpodbude“, ki naj bi ga imel na pričakovanja upravičencev in torej presojo pogojev glede„nujnosti pomoči“.
   V zvezi s tem še posebej izpostavlja, da bi pravilna presoja upravičenega pričakovanja vplivala na Komisijo v smislu, da bi morala upoštevati dejstvo, da se je obravnavani sistem pomoči:

               —

               štel kot smiselno nadaljevanje veljavnega in legitimnega sistema, po katerem je bilo dodeljevanje pomoči odvisno od presoje ali so se investicije že začele ali ne;

               —

               sprejel z deželnim zakonom, ki je bil potrjen brez dejanske možnosti, da bi „Smernice za regionalno pomoč“ lahko vplivale na njegovo zakonodajno pot, saj je slednji bil potrjen en dan po objavi zadevnih smernic v Uradnem listu;

               —

               da so upravičena podjetja začela opravljati transakcije z zanašanjem na ta ukrep pomoči, ki je tako dejansko opravil svoj spodbujevalni učinek v celoti.

         S tem ko želi Komisija spodbujevalni učinek pomoči obravnavati na nedokazani podlagi, da bi upravičenec, ob pogoju, da zahtevek predhodno ni bil vložen, investicijo ne glede na pomoč vseeno opravil, se moti.
   Napačno presojo Komisije potrjuje to, da skladnosti regionalnega zakona št. 9/1998 s „Smernicami“ iz leta 1998 ni mogoče predpostavljati na temelju ab- origine.
   Tožena stranka se moti tudi s tem, da utemeljuje svojo presojo skladnosti pomoči na „materialni“ in ne postopkovni podlagi, torej na pomanjkanju učinka vzpodbude predhodne zahteve po investiciji, ki je bila za regionalne pomoči prvič predvidena v „Smernicah“, in zato ni bila in ni morala biti predhodno poznana.
   Zdi se, da presoja tožene stranke, zaradi pomanjkanja vsakršne obrazložitve v delu izpodbijane odločbe, kjer so zadevne pomoči opredeljene kot nezakonite in ne zlorabe, krši člen 88 Pogodbe ES in Uredbo (ES) št. 659/99, medtem ko pa opredelitev ukrepa kot pomoči dodeljene z zlorabo, že v temelju izključuje možnost vračila.

      (1)  UL C 74, 10.3.1998, str. 9.


title: Zadeva T-164/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. februarja 2016 – Calberson GE/Komisija (Arbitražna klavzula — Program za dobavo kmetijskih proizvodov Rusiji — Dobava govejega mesa — Neizvršitev pogodbe s strani intervencijske agencije — Pravo, ki se uporablja — Zastaranje — Prepozna sprostitev nekaterih varščin za dobavo — Delno plačilo računa za prevoz — Nezadostno plačilo nekaterih računov v tuji valuti — Zamudne obresti)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. februarja 2016 – Calberson GE/Komisija
   (Zadeva T-164/14) (1)

   ((Arbitražna klavzula - Program za dobavo kmetijskih proizvodov Rusiji - Dobava govejega mesa - Neizvršitev pogodbe s strani intervencijske agencije - Pravo, ki se uporablja - Zastaranje - Prepozna sprostitev nekaterih varščin za dobavo - Delno plačilo računa za prevoz - Nezadostno plačilo nekaterih računov v tuji valuti - Zamudne obresti))
   (2016/C 111/24)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Calberson GE (Villeneuve-Garenne, Francija) (zastopnika: T. Gallois in E. Dereviankine, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Bianchi in I. Galindo Martín, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopnika: D. Colas in C. Candat, agenta)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 272 PDEU, da bi se Komisiji naložilo povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi napak, ki naj bi jih storila intervencijska agencija v okviru izvajanja naročila v zvezi s prevozom govejega mesa v Rusijo v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 111/1999 z dne 18. januarja 1999 o določitvi splošnih pravili za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2802/98 o programu za dobavo kmetijskih proizvodov Ruski federaciji (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3. zvezek 24, str. 296) in Uredbo Komisije (ES) št. 1799/1999 z dne 16. avgusta 1999 o dobavi govejega mesa Rusiji (UL L 217, str. 20).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Calberson GE se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014.


title: Zadeva T-515/15: Tožba, vložena 1. septembra 2015 – Almaz-Antey/Svet

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/33

         Tožba, vložena 1. septembra 2015 – Almaz-Antey/Svet
   (Zadeva T-515/15)
   (2015/C 371/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: OAO Concern PVO Almaz-Antey (Moskva, Russija) (zastopnika: C. Stumpf in A. Haak, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2015/971 z dne 22. junija 2015 o spremembi Sklepa Sveta 2014/512/SZVP o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL, 2015 L 157, str. 50) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: s sklepom Sveta je kršeno načelo sorazmernosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je neutemeljeno in nesorazmerno posegel v temeljne pravice tožeče stranke, in sicer v pravico do obrambe in pravico do učinkovitega sodnega varstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet ni podal ustrezne in zadostne obrazložitve za njeno vključitev v seznam oseb, subjektov in organov, za katere veljajo omejevalni ukrepi zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Svet ni predložil dokaza, da je tožeča stranka vpletena v destabilizacijo razmer v Ukrajini ali da vpliva na izvajanje sporazumov iz Minska.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Svet je storil očitno napako s tem, da je menil, da je bilo katerokoli merilo za uvrstitev na seznam v primeru tožeče stranke izpolnjeno pri omejevalnih ukrepih.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: zaradi ugotovitve ničnosti Sklepa Sveta 2015/971/SZVP Uredba Sveta (EU) št. 833/2014 nima zadostne pravne podlage, kar pomeni, da uvrstitev tožeče stranke na seznam v Uredbi Sveta (EU) št. 833/2014 z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 826/2014 ne učinkuje več.


title: Zadeva T-218/11: Tožba, vložena 21. aprila 2011 – Dagher proti Svetu

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/19

         Tožba, vložena 21. aprila 2011 – Dagher proti Svetu
   (Zadeva T-218/11)
   2011/C 179/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Habib Roland Dagher (Abidjan, Slonokoščena obala) (zastopnika: J.-Y. Dupeux in F. Dressen, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 85/2011 z dne 31. januarja 2011 v delu, ki se nanaša nanjo, za nično;

               —

               razglasi Sklep Sveta 2011/71/SZVP z dne 31. januarja 2011 v delu, ki se nanaša nanjo, za ničen;

               —

               naloži Svetu plačilo 40 000 EUR odškodnine in obresti za povračilo nepremoženjske in druge škode, ki jo je utrpela tožeča stranka;

               —

               Svetu naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev pritožbe navaja edini pritožbeni razlog, razdeljen na tri dele, ki se nanaša na bistvene kršitve postopka.

               —

               V okviru prvega dela tožbenega razloga tožeča stranka navaja neobstoj kontradiktornega značaja postopka, ki ga je uporabil Svet, ker tožena stranka ni v najkrajšem možnem času po objavi izpodbijanih aktov predložila podatkov, ki bi tožeči stranki omogočili razumeti razloge za sprejetje ukrepov, ki se nanašajo nanjo in nato zavrniti prošnje za naknadne informacije tožeče stranke, zaradi česar je bila toženi stranki onemogočena pravica do uspešne uporabe vseh upravnih sredstev za dosego umika;

               —

               V okviru drugega dela tožbenega razloga tožeča stranka zatrjuje neobstoj obrazložitve, ker razlogi za omejevalne ukrepe, sprejete zoper tožečo stranko, ki so nenatančni in kratki, ter tožeči stranki ne dovoljujejo, da se seznani z vsebino očitkov na katerih sporni ukrepi temeljijo;

               —

               V okviru tretjega dela tožbenega razloga tožeča stranka navaja kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva.


title: Zadeva T-454/14: Tožba, vložena 17. junija 2014 – Warimex proti UUNT (STONE)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/49

         Tožba, vložena 17. junija 2014 – Warimex proti UUNT (STONE)
   (Zadeva T-454/14)
   2014/C 292/60
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Warimex Waren- Import Export Handels-GmbH (Neuried, Nemčija) (zastopnika: E. Keller in J. Voogd, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) za pritožbe z dne 27. marca 2014 v zadevi R 1599/2013-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednim elementom „STONE“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 3, 7, 8, 9, 11, 12, 16, 21, 24 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 4 64  005

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitve pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev členov 75 in 76 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-380/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2013 – Palirria Souliotis proti Komisiji (Tožba za razglasitev ničnosti — Skupna carinska tarifa — Uvrstitev v kombinirano nomenklaturo — Tarifna številka — Predpis, ki potrebuje izvedbene ukrepe — Nedopustnost)

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2013 – Palirria Souliotis proti Komisiji
   (Zadeva T-380/11) (1)

   (Tožba za razglasitev ničnosti - Skupna carinska tarifa - Uvrstitev v kombinirano nomenklaturo - Tarifna številka - Predpis, ki potrebuje izvedbene ukrepe - Nedopustnost)
   2013/C 313/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Anonymi Viotechniki kai Emporiki Etairia Kataskevis Konservon – Palirria Souliotis AE (Politika, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in l. Keppenne, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 447/2011 z dne 6. maja 2011 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL L 122, str. 63).

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Anonymi Viotechniki kai Emporiki Etairia Kataskevis Konservon – Palirria Souliotis AE nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva C-265/10: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. maja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (ES) št. 1907/2006 — Kemikalije — Registracija, evalvacija in avtorizacijia teh kemikalij in njihovo omejevanje — Uredba REACH — Člen 126 — Kazenske sankcije za kršitev določb Uredbe REACH — Neprenos v predpisanem roku)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/8

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. maja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-265/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (ES) št. 1907/2006 - Kemikalije - Registracija, evalvacija in avtorizacijia teh kemikalij in njihovo omejevanje - Uredba REACH - Člen 126 - Kazenske sankcije za kršitev določb Uredbe REACH - Neprenos v predpisanem roku)
   2011/C 186/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in M. van Beek, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnika: T. Materne in L. Van den Broeck, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 126 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1) – Sankcije, ki se uporabljajo za kršitev Uredbe REACH

      Izrek

               1.

               Kraljevina Belgija, ker ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos sankcij, ki se uporabljajo za kršitve Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES, ni izpolnila obveznosti iz člena 126 te uredbe.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva C-433/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. oktobra 2006 vložilo Tribunal Superior de Justicia avtonomne pokrajine Baskija (Španija) — Comunidad Autónoma de Castilla y León proti Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, Diputación Foral de Álava, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. oktobra 2006 vložilo Tribunal Superior de Justicia avtonomne pokrajine Baskija (Španija) — Comunidad Autónoma de Castilla y León proti Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, Diputación Foral de Álava, Confederación Empresarial Vasca
   (Zadeva C-433/06)
   (2006/C 326/67)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia avtonomne pokrajine Baskija
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Comunidad Autónoma de Castilla y León

      Tožene stranke: Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, Diputación Foral de Álava, Confederación Empresarial Vasca
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 87(1) ES razlagati tako, da je treba davčne ukrepe, ki sta jih sprejela Diputación Foral de Álava in Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, s katerimi sta bila spremenjena člena 29(1)(a) in 37 predpisa o davku od dohodkov pravnih oseb, in ki veljajo na ozemlju te avtonomne pokrajine, šteti kot selektivne in zato v smislu zgoraj navedene določbe pomenijo državne pomoči, ki jih je treba na podlagi člena 88(3) ES priglasiti Komisiji, ker določajo davčno stopnjo, ki je nižja od splošne davčne stopnje, ki jo predvideva zakonodaja španske države, in uvajajo davčni odbitek, ki ne obstaja v državnem davčnem pravu?


title: Zadeva T-3/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Španija proti Komisiji (Kohezijski sklad — Uredba (ES) št. 1164/94 — Okoljski infrastrukturni projekti, ki se izvajajo na ozemlju Andaluzije (Španija) — Delna ukinitev finančne pomoči — Javna naročila storitev in gradenj — Merila za oddajo — Objava — Upravičenost izdatkov — Določitev finančnih popravkov — Člen H(2) Priloge II Uredbe št. 1164/94 — Sorazmernost)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-3/07) (1)

   (Kohezijski sklad - Uredba (ES) št. 1164/94 - Okoljski infrastrukturni projekti, ki se izvajajo na ozemlju Andaluzije (Španija) - Delna ukinitev finančne pomoči - Javna naročila storitev in gradenj - Merila za oddajo - Objava - Upravičenost izdatkov - Določitev finančnih popravkov - Člen H(2) Priloge II Uredbe št. 1164/94 - Sorazmernost)
   2013/C 325/32
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva J. M. Rodríguez Cárcamo, nato A. Rubio González, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Steiblytė in L. Escobar Guerrero, zastopnika, skupaj z M. Canalom Fontcuberto, odvetnikom, nato A. Steiblytė in S. Pardo Quintillán, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 5103 z dne 20. oktobra 2006 o zmanjšanju pomoči Kohezijskega sklada za pet okoljskih infrastrukturnih projektov, ki se izvajajo na ozemlju Avtonomne skupnosti Andaluzija (Španija).

      Izrek

               1.

               Členi od 2 do 6 Odločbe Komisije C(2006) 5103 z dne 20. oktobra 2006 o zmanjšanju pomoči Kohezijskega sklada za pet okoljskih infrastrukturnih projektov, ki se izvajajo na ozemlju Avtonomne skupnosti Andaluzija (Španija) se razglasijo za nične v delu v katerem zajemajo znesek 476 460 EUR iz naslova finančnih popravkov v zvezi s projekti z referenčno oznako 2000.ES.16.C.PE.004, 2000.ES.16.C.PE.025, 2000.ES.16.C.PE.066 in 2000.ES.16.C.PE.0138.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Kraljevina Španija in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva C-86/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/34

         Sklep predsednika Sodišča z dne 4. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-86/07) (1)

   (2007/C 297/64)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-81/11 P: Pritožba, ki jo je Longevity Health Products, Inc. vložila 22. februarja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-363/09, Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Gruppo Lepetit SpA

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/14

         Pritožba, ki jo je Longevity Health Products, Inc. vložila 22. februarja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-363/09, Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Gruppo Lepetit SpA
   (Zadeva C-81/11 P)
   2011/C 139/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Longevity Health Products, Inc. (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Gruppo Lepetit SpA

      Predlog

   Pritožnik predlaga, naj Sodišče:

               —

               dopusti pritožbo, ki jo je vložila družba Longevity Health Products, Inc.,

               —

               razglasi za nično odločbo Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-363/09

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik navaja, da je Splošno sodišče kršilo njegove pravice do zagotovljenega pravnega postopka s tem, da pritožniku ni dalo časovnega roka za odgovor na trditve UUNT.
   Prav tako naj Splošno sodišče ne bi obravnavalo argumentov, ki jih je podal imetnik znamke glede verjetnosti zmede.


title: Zadeva C-275/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 93/36/EGS — Javna naročila blaga — Blago za upravljanje registracije motornih vozil — Postopek s pogajanji brez predhodne objave razpisa)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-275/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 93/36/EGS - Javna naročila blaga - Blago za upravljanje registracije motornih vozil - Postopek s pogajanji brez predhodne objave razpisa)
   2009/C 297/13
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Wilms in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in N. Graf Vitzthum, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 6 v povezavi s členom 9 Direktive Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga (UL L 199, str. 1) – Pogodba o blagu za upravljanje registracije motornih vozil, sklenjena brez postopka razpisa med dvema osebama javnega prava, odgovornima za servis in obdelavo potreb za občinske uprave.

      Izrek

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da je Datenzentrale Baden-Württemberg oddala naročilo blaga za upravljanje registracije motornih vozil po postopku s pogajanji brez predhodne objave razpisa, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva T-230/14: Tožba, vložena 15. aprila 2014 – Deutsche Edelstahlwerke proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/13

         Tožba, vložena 15. aprila 2014 – Deutsche Edelstahlwerke proti Komisiji
   (Zadeva T-230/14)
   2014/C 223/18
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Witten, Nemčija) (zastopnika: S. Altenschmidt in H. Janssen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 v zadevi Državna pomoč SA.33995 (2013/C)– Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep krši člen 107(1) PDEU, saj naj v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena dodatna dajatev EEG in posebna ureditev nadomestil ne bi pomenila dodelitve državnih sredstev ali sredstev pod državnim nadzorom. Vsa dejstva, potrebna za opredelitev tega ukrepa, naj bi bila ugotovljena v predhodnem postopku med Komisijo in Zvezno republiko Nemčijo. Obstajali naj ne bi več nobeni dvomi, ki bi jih morala Komisija razjasniti v postopku v skladu s členom 108(2) PDEU in členom 4(4) Uredbe (ES) 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU in načela pravne varnosti

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija kršila člen 108(1) PDEU in načelo pravne varnosti s tem, da je uporabila postopek za nove pomoči v skladu s členom 4(4) Uredbe št. 659/1999 namesto postopka za obstoječe pomoči iz člena 17 in naslednjih Uredbe št. 659/1999, da bi preverila svojo začasno oceno zakona EEG kot pomoč. V zvezi s tem zlasti poudarja, da Komisija v Sklepu z dne 22. maja 2002 zakona EEG iz leta 2000 ni opredelila kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni bilo prenosa državnih sredstev. Spremembe zakona EEG iz leta 2000, ki so vodile do zakona EEG iz leta 2012, naj v primerjavi s Sklepom Komisije z dne 22. maja 2002 ne bi bile bistvene. Komisija bi zato lahko spremenjeno pravno mnenje uveljavljala v postopku po členu 108(1), ne da bi bremenila tožečo stranko.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah in pravice do izjave

                           —

                           Tožeča stranka dalje trdi, da je tožena stranka sprejela izpodbijani sklep, ne da bi pred tem tožeči stranki dala možnost, da se izjavi.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva T-166/11: Tožba, vložena 17. marca 2011 – Häfele proti UUNT (Infront)

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/33

         Tožba, vložena 17. marca 2011 – Häfele proti UUNT (Infront)
   (Zadeva T-166/11)
   2011/C 145/55
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Nemčija) (zastopnika: M. Eck in J. Dönch, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. januarja 2011 v zadevi R 1711/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Infront“ za proizvode iz razredov 6 in 20

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b),(c) in (d) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj bi zadevna znamka Skupnosti imela razlikovalni učinek, ker naj ne bi bila opisna in ker naj ne bi bila označba, ki je postala običajna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-297/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne  22. julija 2005

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/11

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 22. julija 2005
   (Zadeva C-297/05)
   (2005/C 296/22)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Michel van Beek in Désirée Zijlstra, je dne 22. julija 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Nizozemski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Nizozemska s tem, da je tehničnemu nadzoru podvrgla motorna vozila, prej registrirana v drugi državi članici, preden so bila lahko registrirana na Nizozemskem, medtem ko se podoben nadzor ne zahteva za prenos motornega vozila, prej registriranega na Nizozemskem, na drugega lastnika ali imetnika s sedežem na Nizozemskem, ni izpolnila obveznosti iz členov 28 in 30 Pogodbe ES;

               2.

               naloži Kraljevini Nizozemski plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tehnični nadzori, ki jih Nizozemska nalaga za motorna vozila, prej registrirana v drugi državi članici, kot pogoj za njihovo registracijo v nacionalnem registru, niso upravičeni glede na cilje, naštete v členu 30 Pogodbe ES, ali za izpolnitev katere koli nujne zahteve, ki jo priznava sodna praksa Sodišča.


title: Zadeva T-184/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2016 – Trivisio Prototyping/Komisija (Finančna pomoč — Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti — Pogodbe v zvezi s projekti ULTRA, CINeSPACE in IMPROVE — Delna sprememba opredelitve tožbe — Sklep, ki je izvršilni naslov — Člen 299 PDEU — Arbitražna klavzula — Upravičeni stroški — Vračilo izplačanih zneskov)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2016 – Trivisio Prototyping/Komisija
   (Zadeva T-184/15) (1)

   ((Finančna pomoč - Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti - Pogodbe v zvezi s projekti ULTRA, CINeSPACE in IMPROVE - Delna sprememba opredelitve tožbe - Sklep, ki je izvršilni naslov - Člen 299 PDEU - Arbitražna klavzula - Upravičeni stroški - Vračilo izplačanih zneskov))
   (2017/C 006/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Trivisio Prototyping GmbH (Trier, Nemčija) (zastopnika: sprva A. Bartosch in A. Böhlke, nato A. Böhlke, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Delaude in F. Moro, agenta, skupaj z R. van der Hout in S. Blazek, odvetnikoma)

      Predmet

   Na eni strani predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2015) 633 final z dne 2. februarja 2015 o izterjavi zneska 385 112,19 EUR skupaj z obrestmi, na drugi strani pa predlog na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev neobstoja terjatve, ki naj bi jo imela Komisija do družbe Trivisio Prototyping.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Trivisio Prototyping GmbH nosi svoje stroške in plača stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva T-46/06: Tožba, vložena  13. februarja 2006  — Galileo Lebensmittel proti Komisiji

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/39

         Tožba, vložena 13. februarja 2006 — Galileo Lebensmittel proti Komisiji
   (Zadeva T-46/06)
   (2006/C 86/77)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG (Trierweiler, Nemčija) (zastopnik: Rechtsanwalt K. Bott)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasiti za nično odločbo tožene stranke, da se rezervira domeno galileo.eu, in naložiti toženi stranki, da domeno galileo.eu prepusti v prosto rezervacijo registru za dodeljevanje domen najvišje ravni, „.eu“ EURid.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je preko registrarja zaprosila za registracijo domene, „galileo.eu“ kot domene najvišje ravni „.eu“. Register, EURid, tega predloga ni sprejel z obrazložitvijo, da je zahtevana domena rezervirana za toženo stranko.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka uveljavlja kršitev člena 9 Uredbe (ES) št. 874/2004 (1). Poleg tega naj bi bile kršene njene pravice iz člena 2(2), člena 10(1)(1) in člena 12(2)(3) Uredbe št. 874/2004.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 874/2004 z dne 28. aprila 2004 o pravilih javnega reda v zvezi z izvajanjem in funkcijami domene.eu najvišje ravni ter načelih, ki urejajo registracijo


title: Zadeva T-262/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014 – Central Bank of Iran proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu, sprejeti z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Litispendenca — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe)

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014 – Central Bank of Iran proti Svetu
   (Zadeva T-262/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu, sprejeti z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Litispendenca - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe))
   2014/C 388/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Central Bank of Iran (Teheran, Iran) (zastopnik: M. Lester, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in V. Piessevaux, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 22) in Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58) v delu, v katerem sta vpisala ali po pregledu ohranila ime tožeče stranke na seznam iz Priloge II Sklepa Sveta 2014/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in drugič Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe št. 267/2012 (UL L 282, str. 16) v delu, v katerem sta vpisali ali po pregledu ohranila ime tožeče stranke na seznamu iz Priloge IX Uredbe št.o267/2012.

      Izrek

               1.

               Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in o razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) se razglasi za nično v delu, v katerem je ime Central Bank of Iran vpisano na seznam iz njene Priloge IX.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Svet Evropske unije nosi polovico svojih stroškov in stroškov Central Bank of Iran.

               4.

               Central Bank of Iran nosi polovico svojih stroškov in stroškov Sveta,

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva C-266/05 P: Pritožba Joseja Marie Sisona zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 26. aprila 2005 v združenih zadevah Jose Maria Sison proti Svetu Evropske unije, T-110/03, T-150/03 in T-405/03, vložena dne 27. junija 2005

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/4

         Pritožba Joseja Marie Sisona zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 26. aprila 2005 v združenih zadevah Jose Maria Sison proti Svetu Evropske unije, T-110/03, T-150/03 in T-405/03, vložena dne 27. junija 2005
   (Zadeva C-266/05 P)
   (2005/C 243/06)
   Jezik postopka: angleščina
   Jose Maria Sison, stanujoč v Utrechtu, Nizozemska, ki ga zastopajo J. Fermon, A. Comte, H. Schultz in D. Gurses, lawyers, je dne 27. junija 2005 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 26. aprila 2005 v združenih zadevah Jose Maria Sison proti Svetu Evropske unije, T-110/03, T-150/03 in T-405/03 (1).
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 26. aprila 2005 v združenih zadevah T-110/03, T-150/03 in T-450/03.

               —

               na podlagi člena 230 ES za nične razglasi: (a) Sklep Sveta z dne 27. februarja 2003 (06/c/01/03): odgovor Sveta z dne 27. februarja 2003 na potrdilno prošnjo g. Jana Fermona, poslano po faksu dne 3. februarja 2003 na podlagi člena 7(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2), o kateri je bil uradno obveščen zagovornik tožeče stranke dne 28. februarja 2003; (b) Sklep Sveta z dne 21. januarja 2003 (41/c/01/02): odgovor Sveta z dne 21. januarja 2003 na potrdilno prošnjo g. Jana Fermona, poslano po faksu dne 11. decembra 2002 na podlagi člena 7(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001, o kateri je bil uradno obveščen zagovornik tožeče stranke dne 23. januarja 2003; in (c) Sklep Sveta z dne 2. oktobra 2003 (36/c/02/03): odgovor Sveta z dne 2. oktobra 2003 na potrdilno prošnjo g. Jana Fermona (2/03), Svetu po faksu poslano dne 5. septembra 2003, prejeto v generalnem sekretariatu Sveta dne 8. septembra, na podlagi člena 7(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001, za dostop do dokumentov.

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik trdi, da bi bilo treba sodbo Sodišča prve stopnje razveljaviti na podlagi naslednjih razlogov:

               1.

               Kršitev členov 220, 225 in 230 ES, splošnega načela prava Skupnosti, vsebovanega v členih 6 in 13 EKČP in pravice do obrambe.
               Sodišče prve stopnje neupravičeno omejuje obseg presoje zakonitosti, ne da bi odgovorilo na bistvene trditve tožeče stranke.

               2.

               Kršitev pravice dostopa do dokumentov (člen 1(2) EU in člen 6(1) EU, člen 255 ES in člen 4(1)(a), člen 4 (6) in členi 220, 225 in 230 ES).
               Presoja Sodišča prve stopnje dejansko vodi do popolne diskrecije Sveta in do popolnega zanikanja pravice do dostopa do dokumentov.

               3.

               Kršitev obveznosti obrazložitve (člen 253 ES) in členov 220, 225 in 230 ES.
               Presoja Sodišča prve stopnje vodi do odvzema pravice do obrazložitve in krši člen 253 ES.

               4.

               Kršitev pravice do dostopa do dokumentov (člen 1(2) EU in člen 6(1) EU, člen 255 ES) in člena 6(2) EKČP in domneve nedolžnosti in člena 13 EKČP, ki zagotavlja pravico do učinkovitega pravnega sredstva v primeru kršitev pravic iz EKČP.
               Sodišče prve stopnje samovoljno omejuje obseg primera.

               5.

               Kršitev pravice do dostopa do dokumentov in člena 1(2) EU in člena 6(1) EU, člena 255 ES in členov 4(5) in 9(3) Uredbe Sveta 1049/2001.
               Sodišče prve stopnje je napačno razlagalo in uporabilo člena 4 in 9 Direktive Sveta 1049/2001.

      (1)  UL C 171, 9.7.05, str. 15.

      (2)  Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije.


title: Zadeva C-430/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 17. septembra 2007 – Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 17. septembra 2007 – Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-430/07)
   (2007/C 297/38)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Raad van State (Nizozemska)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV.

      Tožena stranka: Minister van Landbouw
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali so izvedeni BSE-testi, ki so bili na podlagi ureditve za izvoz svežega mesa in mesnih pripravkov iz leta 1985 (Stcrt. 2001, št. 218), izvedene s členom 1(3) Odločbe 2000/76/ES o testiranju govedi glede prisotnosti goveje spongiformne encefalopatije in o spremembi Odločbe 98/272/ES o epidemiološkem nadzoru nad transmisivnimi spongiformnimi encefalopatijami (1), obvezni od januarja 2001, testi v smislu člena 2(1) Uredbe št. 2777/2000 o izrednih ukrepih podpore za trg govejega mesa (2)?

               2)

               Če je odgovor pritrdilen: Ali je treba člen 2(1) Uredbe št. 2777/2000 šteti kot posredovanje pri ureditvi trga govejega mesa (podpora trgu) v smislu člena 1(2)(b) Uredbe št. 1258/1999 o financiranju skupne kmetijske politike (3) ali kot poseben veterinarski ukrep v smislu točke (d) tega predpisa?

               3)

               Če gre (tudi) za podporo trgu, ali to potem v smislu Sodbe Sodišča z dne 30. septembra 2003 v zadevi C-239/01 (4) pomeni, da mora izvedene teste financirati izključno Skupnost in je zato člen 2(2) Uredbe št. 2777/2000 v delu, v katerem je določeno, da Skupnost le deloma prispeva k stroškom BSE-testov, zaradi nasprotovanja Uredbi št. 1254/1999 (5) neveljaven?

               4)

               Ali Uredba št. 2777/2000, če je njen člen 2(2) veljaven, državam članicam preprečuje, da bi stroške izvedbe BSE-testov zaračunavale gospodarskim subjektom?

               5)

               Ali je treba člen 5(4), pododstavek 2, Direktive o financiranju zdravstvenih inšpekcij in nadzora svežega in perutninskega mesa (85/73/EGS) (6) v smislu direktiv 89/662/ESG (7), 90/425/ESG (8), 90/675/ESG (9) in 91/496/ESG (10), ki je bila spremenjena in kodificirana z Direktivo 96/43/ES, razlagati tako, da ta direkitva ne nasprotuje temu, da država članica zaračuna stroške za izvedene BSE-teste? Če je odgovor pritrdilen, katerim zahtevam mora potem ustrezati izterjava pristojbin za izvedene BSE-teste?

      (1)  Odločba Komisije z dne 29. novembra 2000 (UL L 305, str. 35).

      (2)  Uredba Komisije z dne 18. decembra 2000 (UL L 321, str. 47).

      (3)  Uredba Sveta z dne 17. maja 1999 (UL L 160, str. 103).

      (4)  Recueil, str. I-10333.

      (5)  Uredba Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso (UL L 160, str. 2).

      (6)  Direktiva Sveta z dne 29. januarja 1985 o financiranju zdravstvenih inšpekcij in nadzora svežega in perutninskega mesa (85/73/EGS) (UL L 32, str. 14).

      (7)  Direktiva Sveta z dne 11. decembra 1989 o veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti glede na vzpostavitev notranjega trga (89/662/EGS) (UL L 395, str. 13).

      (8)  Direktiva Sveta z dne 26. junija 1990 o veterinarskih in zootehničnih pregledih, ki se zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi živimi živalmi in proizvodi (90/425/EGS) (UL L 224, str. 29).

      (9)  Richtlinie des Rates vom 10. Dezember 1990 zur Festlegung von Grundregeln für die Veterinärkontrollen von aus Drittländern in die Gemeinschaft eingeführten Erzeugnissen (UL L 373, str. 1).

      (10)  Direktiva Sveta z dne 15. julija 1991 o določitvi načel o organizaciji veterinarskih pregledov živali, ki vstopajo v Skupnost iz tretjih držav, in o sprememebi direktiv 89/662/EGS, 90/425/EGS ter 90/675/EGS (91/496/EGS) (UL L 268, str. 56).


title: Zadeva T-392/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. oktobra 2016 – Axium/Parlament

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/55

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. oktobra 2016 – Axium/Parlament
   (Zadeva T-392/16) (1)

   (2017/C 014/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 5.9.2016.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  6. decembra 2005  v zadevi C-461/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven): Gaston Schul Douane-expediteur BV proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Člen 234 ES — Obveznost nacionalnega sodišča, da postavi vprašanje za predhodno odločanje — Neveljavnost določbe Skupnosti — Sladkor — Dodatna uvozna dajatev — Uredba (ES) št. 1423/95 — Člen 4)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/7

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 6. decembra 2005
   v zadevi C-461/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven): Gaston Schul Douane-expediteur BV proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (1)

   (Člen 234 ES - Obveznost nacionalnega sodišča, da postavi vprašanje za predhodno odločanje - Neveljavnost določbe Skupnosti - Sladkor - Dodatna uvozna dajatev - Uredba (ES) št. 1423/95 - Člen 4)
   (2006/C 36/11)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-461/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) z odločbo z dne 24. oktobra 2003, ki je prispel na Sodišče 4. novembra 2003, v postopku Gaston Schul Douane-expediteur BV proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas in J. Malenovský, predsedniki senatov, N. Colneric (poročevalka), S. von Bahr in J. N. Cunha Rodrigues, sodnika, R. Silva de Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts, G. Arestis, A. Borg Barthet in M. Ilešič, sodniki, generalni pravobranilec D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, 6. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 234, tretji odstavek, ES nalaga nacionalnemu sodišču, zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, naj predloži Sodišču vprašanje o veljavnosti določb uredbe, tudi kadar je Sodišče že razglasilo za neveljavne ustrezne določbe druge primerljive uredbe.

               2.

               Člen 4(1) in (2) Uredbe Komisije (ES) št. 1423/95 z dne 23. junija 1995 o podrobnih izvedbenih pravilih za uvoz proizvodov v sektorju sladkorja, razen melase, je neveljaven, kolikor določa, da je dodatna dajatev, na katero se nanaša, načeloma določena na osnovi reprezentativne cene, določene v členu 1(2) te uredbe, in da se ta dajatev določi na osnovi uvozne cene CIF zadevne pošiljke le, če uvoznik to zahteva.

      (1)  UL C 7, 10.1.2004.


title: Zadeva T-168/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2006 — L&D proti UUNT — Sämann (Aire Limpio) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnje figurativne znamke, ki predstavljajo jelko, z besednimi elementi za nekatere — Prijava figurativne znamke z besednim elementom Aire Limpio — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) in člen 73 Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2006 — L&D proti UUNT — Sämann (Aire Limpio)
   (Zadeva T-168/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prejšnje figurativne znamke, ki predstavljajo jelko, z besednimi elementi za nekatere - Prijava figurativne znamke z besednim elementom ‚Aire Limpio‘ - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in člen 73 Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 281/52)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: L & D, SA (Huercal de Almeria, Španija) (zastopniki: najprej M. Knospe, nato S. Miralles Miravet in A. Castedo Garcia, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. García Murillo)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Julius Sämann Ltd (Zug, Švica) (zastopnika: A. Castán Pérez-Gómez in E. Armijo Chávarri, avocats)
   Predmet zadeve
   Predlog za delno razglasitev ničnosti odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. marca 2004 (zadeva R 326/2003-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Julius Sämann Ltd in L&D, SA.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva T-302/06: Tožba, vložena 6. novembra 2006 — Hartmann proti UUNT (E)

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/27

         Tožba, vložena 6. novembra 2006 — Hartmann proti UUNT (E)
   (Zadeva T-302/06)
   (2006/C 310/51)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Paul Hartmann Aktiengesellschaft (Heidenheim, Nemčija) (Zastopnica: K. Gründig-Schnelle, Rechtsanwältin)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev izpodbijane odločbe,

               —

               naložitev Uradu za usklajevanje na notranjem trgu plačila stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „E“ za proizvode iz razredov 5, 10 in 25 — številka prijave 4 316 949.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba Odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena7(1)(b) Uredbe 40/94.


title: Zadeva C-614/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. oktobra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 95/46/ES — Obdelava osebnih podatkov in prosti pretok takih podatkov — Varstvo posameznikov — Člen 28(1) — Nacionalni nadzorni organ — Neodvisnost — Nadzorni organ in urad zveznega kanclerja — Osebne in organizacijske povezave)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. oktobra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-614/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 95/46/ES - Obdelava osebnih podatkov in prosti pretok takih podatkov - Varstvo posameznikov - Člen 28(1) - Nacionalni nadzorni organ - Neodvisnost - Nadzorni organ in urad zveznega kanclerja - Osebne in organizacijske povezave)
   2012/C 379/09
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk in B.-R. Killmann)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) (zastopniki: H. Kranenborg, I. Chatelier in H. Hijmans)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnik: G. Hesse)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in J. Möller)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 28(1), drugi pododstavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355) – Obveznost držav članic zagotoviti, da nacionalni nadzorni organi, odgovorni za nadzor nad obdelavo osebnih podatkov, svoje naloge opravljajo popolnoma neodvisno – Tesne osebne in organizacijske povezave med nadzornim organom in uradom zveznega predsednika (Bundeskanzleramt) – Nadzorni organ, ki je pod nadzorom urada zveznega predsednika

      Izrek

               1.

               Republika Avstrija s tem, da ni sprejela vseh potrebnih določb, da bi v Avstriji veljavna zakonodaja izpolnjevala merilo neodvisnosti v zvezi z Datenschutzkommission (komisija za varstvo podatkov), natančneje, z uvedbo ureditve, v skladu s katero

                           —

                           je član administrator Datenschutzkommission zvezni uradnik pod službenim nadzorom,

                           —

                           je urad Datenschutzkommission vključen v službe urada zveznega kanclerja in

                           —

                           ima zvezni kancler brezpogojno pravico do obveščenosti o vseh vidikih vodenja Datenschutzkommission,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 28(1), drugi pododstavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov Evropske komisije.

               3.

               Zvezna republika Nemčija in Evropski nadzornik za varstvo podatkov nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011.


title: Zadeva T-31/14: Tožba, vložena 7. januarja 2014 – Banco Popular Español proti Komisiji

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/21

         Tožba, vložena 7. januarja 2014 – Banco Popular Español proti Komisiji
   (Zadeva T-31/14)
   2014/C 61/38
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Banco Popular Español, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: E. Navarro Varona, P. Vidal Martínez, J. López-Quiroga Teijero in G. Canalejo Lasarte, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep na podlagi člena 263 PDEU razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da obstaja državna pomoč, in se nalaga njeno izterjavo od vlagateljev;

               —

               podredno, člene 1, 2 in 4(1) sklepa razglasi za nične v delu, v katerem so vlagatelji opredeljeni kot prejemniki, ki morajo vrniti zatrjevano pomoč;

               —

               podredno, razglasi, da je odredba iz člena 4(1) in fine o izterjavi pomoči od vlagateljev brez učinkov, ker je v nasprotju z načeloma pravne varnosti in legitimnega pričakovanja, saj ni mogoče odrediti vračila od datuma, ki je pred objavo o začetku postopka;

               —

               podredno, člen 2 sklepa razglasi za ničen ter metodologijo določanja zatrjevane prednosti, ki jo morajo vlagatelji vrniti, razglasi za nezakonito;

               —

               člen 4(1) sklepa, ki se nanaša na prepoved „prenosa obveznosti vračila na drugo osebo“, razglasi za neobstoječ ali pa razglasi njegovo delno ničnost, in sicer v delu, ker gre za izrek prepovedi oziroma domnevne ničnosti pogodbenih določb o vračilu, s strani tretjih, zneskov, ki so jih dolžni vlagatelji vrniti španski državi, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep, ki je predmet tega spora, je isti kot v zadevi Taetel proti Komisiji (T-29/14).
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot tisti, ki so navedeni v omenjeni zadevi.


title: Zadeva T-6/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. junija 2017 – AWG/EUIPO – Takko (Southern Territory 23°48’25"S) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije Southern Territory 23°48’25’’S — Prejšnja evropska besedna znamka SOUTHERN — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. junija 2017 – AWG/EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25"S)
   (Zadeva T-6/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije Southern Territory 23o48’25’’S - Prejšnja evropska besedna znamka SOUTHERN - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 239/57)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Nemčija) (zastopnik: T. Sambuc, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Takko Holding GmbH (Telgte, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 10. novembra 2015 (zadeva R 735/2015-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Takko Holding in AWG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH nosi svoje stroške in stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 98, 14.3.2016.