title: Zadeva T-470/16: Tožba, vložena 22. avgusta 2016 – X-cen-tek/EUIPO (Upodobitev trikotnika)

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/20

         Tožba, vložena 22. avgusta 2016 – X-cen-tek/EUIPO (Upodobitev trikotnika)
   (Zadeva T-470/16)
   (2016/C 383/28)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: X-cen-tek GmbH & Co. KG (Wardenburg, Nemčija) (zastopnik: H. Hillers, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije (Upodobitev trikotnika) – prijava št. 14 167 654

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. junija 2016 v zadevi R 2565/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-58/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio Nazionale Forense (Italija) 4. februarja 2013 – Angelo Alberto Torresi proti Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio Nazionale Forense (Italija) 4. februarja 2013 – Angelo Alberto Torresi proti Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata
   (Zadeva C-58/13)
   2013/C 147/08
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio Nazionale Forense

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Angelo Alberto Torresi

      Tožena stranka: Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3 Direktive 98/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena (1), glede na splošno načelo prepovedi zlorabe pravic in člen 4(2) PEU o spoštovanju nacionalne identitete razlagati tako, da so nacionalni upravni organi zavezani, da v imenik odvetnikov, ki so pridobili poklicni naziv v drugi državi članici, vpišejo italijanske državljane, ki so zlorabili pravo Unije, in da nasprotuje nacionalni praksi, ki tem organom dopušča, da zavrnejo vloge za vpis v imenik odvetnikov, ki so pridobili poklicni naziv v drugi državi članici, če obstajajo objektivne okoliščine, ki omogočajo ugotovitev, da gre za zlorabo prava Unije, brez poseganja v spoštovanje načela sorazmernosti in prepoved diskriminacije na eni strani ter v pravico zadevne osebe, da pred sodiščem sproži postopek zaradi morebitnih kršitev pravice do ustanavljanja in torej sodni nadzor nad upravno dejavnostjo, na drugi strani?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba tako razloženi člen 3 Direktive 98/5/ES šteti za neveljaven glede na člen 4(2) PEU, ker dopušča izmikanje predpisom države članice, ki dostop do odvetniškega poklica pogojuje z opravljenim državnim izpitom, če je ta določen v ustavi navedene države ter je del temeljnih načel varstva uporabnikov poklicnih storitev in učinkovitega izvajanja sodne oblasti?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 83.


title: Zadeva T-702/16 P: Pritožba, ki so jo 30. septembra 2016 vložili José Barroso Truta, Marc Forli, Calogero Galante in Bernard Gradel zoper sodbo, ki jo je 20. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-126/15, Barroso Truta in drugi/Sodišče Evropske unije

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/30

      Pritožba, ki so jo 30. septembra 2016 vložili José Barroso Truta, Marc Forli, Calogero Galante in Bernard Gradel zoper sodbo, ki jo je 20. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-126/15, Barroso Truta in drugi/Sodišče Evropske unije
      (Zadeva T-702/16 P)
      (2016/C 441/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožniki: José Barroso Truta (Bofferdange, Luksemburg), Marc Forli (Lexy, Francija), Calogero Galante (Aix-Sur-Cloie, Belgija), Bernard Gradel (Konacker, Francija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije

         Predlogi

      Pritožniki Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razglasi za nično sodbo Sodišča za uslužbence v zadevi F-126/15, Barroso Truta in drugi/Sodišče Evropske unije;

                  —

                  Sodišču naloži, naj nakaže 61 121,08 EUR za J. B. Truto, 129 440,98 EUR za M. Forlija, 76 324,29 EUR za C. Galanteja in 99 565,13 EUR za B. Gradela v sklade ali zavarovanja odprta na ime pritožnikov;

                  —

                  podredno, Sodišču naloži, naj omenjene zneske, povišane za obresti po letni obrestni meri 3,1 % od dneva prenosa pravic do pokojnine v pokojninski sistem institucij Evropske unije, nakaže tožečim strankam;

                  —

                  Sodišču naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožniki v utemeljitev pritožbe navajajo tri pritožbene razloge.

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ki naj bi jo Sodišče za uslužbence storilo s tem, da je štelo da je odškodninska tožba nedopustna, ker tožeče stranke niso spoštovale predhodnega postopka, ki bi se moral začeti z vložitvijo pritožbe in nadaljevati z morebitno tožbo za razglasitev ničnosti odločb o priznanju pokojninske dobe v pokojninskem sistemu institucij Unije.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ki naj bi jo Sodišče za uslužbence storilo s tem, da je štelo da organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, ni storil nobene napake pri seznanjanju s predlogi priznane pokojninske dobe, čeprav se je izkazalo, da so nepopolni oziroma nepravilni, ker so bili naslovljeni na pogodbene uslužbence funkcionalne skupine I.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ki naj bi jo Sodišče za uslužbence storilo s tem, da je štelo da je škoda, za katero pritožniki zahtevajo odškodnino, hipotetična.


title: Zadeva C-640/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 14. decembra 2011 – E.ON Generación, S. L., Iberdrola, S.A., Administración del Estado

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 14. decembra 2011 – E.ON Generación, S. L., Iberdrola, S.A., Administración del Estado
   (Zadeva C-640/11)
   2012/C 39/23
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnice v postopku s kasacijsko pritožbo: E.ON Generación, S. L., Iberdrola, S.A., Administración del Estado

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 10 Direktive 2003/87/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES mogoče razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi nacionalnih zakonodajnih ukrepov, kakršni so ti, ki so obravnavani v tem postopku in katerih cilj in učinek je znižanje nadomestila za dejavnost proizvodnje električne energije za znesek, ki je enak vrednosti pravic do emisije toplogrednih plinov, brezplačno dodeljenih za ustrezno obdobje?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631.


title: Zadeva T-244/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2011 – Konsum Nord proti Komisiji (Državne pomoči — Prodajna cena zemljišča — Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena njena povrnitev — Merilo zasebnega vlagatelja — Določitev tržne cene)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2011 – Konsum Nord proti Komisiji
   (Zadeva T-244/08) (1)

   (Državne pomoči - Prodajna cena zemljišča - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena njena povrnitev - Merilo zasebnega vlagatelja - Določitev tržne cene)
   2012/C 32/33
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Konsum Nord ekonomisk förening (Umeå, Švedska) (zastopnika: U. Öberg in I. Otken Eriksson, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Giolito, P. Dejmek in J. Enegren, nato C. Giolito in L. Parpala, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 30. januarja 2008 o državni pomoči C 35/06 (ex NN 37/06) Švedske za Konsum Jämtland Ekonomisk Förening (2008/366/ES) (UL L 126, str. 3)

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 30. januarja 2008 o državni pomoči C 35/06 (ex NN 37/06) Švedske za Konsum Jämtland Ekonomisk Förening (2008/366/ES) se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Konsum Nord ekonomisk förening.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva T-240/16: Tožba, vložena 14. maja 2016 – Klyuyev/Svet

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/48

         Tožba, vložena 14. maja 2016 – Klyuyev/Svet
   (Zadeva T-240/16)
   (2016/C 270/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Andriy Klyuyev (Doneck, Ukrajina) (zastopniki: B. Kennelly in J. Pobjoy, Barristers, R. Gherson in T. Garner, Solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nična Sklep Sveta (SZVP) 2016/318 z dne 4. marca 2016 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2016/311 z dne 4. marca 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini, in sicer v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               podredno, ugotovi, da se (i) člen 1 (1) Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 (kot je bil spremenjen) in (ii) člen 3(1) Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 (kot je bila spremenjena) v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko, ne moreta uporabiti, ker sta nezakonita;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog v podporo predloga za razglasitev ničnosti: Svet za izpodbijane ukrepe ni navedel pravilne pravne podlage.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da člen 29 PEU ni pravilna pravna podlaga za Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014, ker v očitku, navedenem zoper tožečo stranko, ni bila opredeljena kot posameznik, ki je spodkopaval demokracijo v Ukrajini ali ukrajinsko ljudstvo prikrajšal za koristi od trajnostnega razvoja njihove države (v okviru pomena člena 23 PEU in splošnih določb člena 21(2) PEU). Tožeča stranka trdi, da se Svet zaradi neveljavnosti tretjega sklepa o spremembi pri sprejetju Uredbe (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 ni mogel opreti na člen 215(2) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog v podporo predloga za razglasitev ničnosti: kršitev pravic tožeče stranke iz člena 6 v povezavi s členoma 2 in 3 PEU ter členoma 47 in 48 Listine EU o temeljnih pravicah zaradi predpostavke Sveta, da je bil sodni postopek v Ukrajini v skladu s temeljnimi človekovimi pravicami.

               3.

               Tretji tožbeni razlog v podporo predloga za razglasitev ničnosti: Svet je storil očitno napako pri presoji, ker je menil, da je bilo merilo za uvrstitev tožeče stranke na seznam iz člena 1(1) Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 (kot je bil spremenjen) in člena 3(1) Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 (kot je bila spremenjena) izpolnjeno.

               4.

               Četrti tožbeni razlog v podporo predloga za razglasitev ničnosti: Svet je kršil pravico tožeče stranke do obrambe ter pravico do dobrega upravljanja in do učinkovitega sodnega nadzora. Natančneje, tožeča stranka meni, da Svet ni skrbno in nepristransko preveril, če so razlogi, ki naj bi upravičevali njen ponovni vpis, utemeljeni, ob upoštevanju navedb, ki jih je tožeča stranka navedla pred njenim ponovnim vpisom.

               5.

               Peti tožbeni razlog v podporo predloga za razglasitev ničnosti: Svet je neutemeljeno in nesorazmerno posegel v temeljne pravice tožeče stranke, vključno v njeno pravico do lastnine in ugleda. Po mnenju tožeče stranke je učinek izpodbijanih ukrepov daljnosežen, tako kar zadeva njegovo lastnino kot njegov ugled v svetu. Svet ni dokazal, da je zamrznitev sredstev in gospodarskih virov tožeče stranke povezana ali utemeljena z legitimnim ciljem in še manj, da je sorazmerna takemu cilju.

               6.

               Peti tožbeni razlog v podporo predloga za nezakonitost: če je treba v nasprotju s trditvami, navedenimi v podporo tretjega predloga, člen 1(1) Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 (kot je bil spremenjen) in člen 3(1) Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 (kot je bila spremenjena) razlagati tako, da obsegata (a) vsakršno preiskavo, ki jo izvedejo ukrajinske oblasti, ne glede na obstoj sodne odločbe ali postopka, ki bi bil pravni temelj zanjo ali ki bi pomenil njen nadzor ali preizkus; in/ali (b) vsakršno „zlorabo položaja nosilca javnih pooblastil z namenom zagotovitve neupravičene koristi“ ne glede na to, ali se v zvezi s tem zatrjuje nezakonita prisvojitev državnih sredstev, za merilo za vpis zaradi poljubne širine in obsega, ki bi bila posledica take široke razlage, ne bi bilo pravne podlage; in/ali bi bilo nesorazmerno s cilji člena 1(1) Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 in člena 3(1) Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014. Določbi bi bili zato nezakoniti.


title: Zadeva T-78/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2015 – Red Bull/UUNT – Sun Mark (BULLDOG) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti BULLDOG — Prejšnji mednarodni in prejšnji nacionalni besedni znamki BULL in RED BULL — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Enakost blaga — Podobnost med znaki — Pojem pomenske podobnosti — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. °207/2009 — Člen 8(5) Uredbe št. °207/2009“ )

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2015 – Red Bull/UUNT – Sun Mark (BULLDOG)
   (Zadeva T-78/13) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BULLDOG - Prejšnji mednarodni in prejšnji nacionalni besedni znamki BULL in RED BULL - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Enakost blaga - Podobnost med znaki - Pojem pomenske podobnosti - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o207/2009 - Člen 8(5) Uredbe št.o207/2009“))
   (2015/C 096/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Red Bull (Red Bull GmbH (Fuschl am See, Avstrija) (zastopniki: sprva A. Renck, T. Heitmann, odvetnika, in I. Fowler, solicitor, nato A. Renck in I. Fowler)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva F. Mattina, nato P. Bullock, A. Schifko, zastopniki, nato D. Walicka in na koncu M. Schifko)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Sun Mark Ltd (Middlesex, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. novembra 2012 (zadeva R 107/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Red Bull GmbH in Sun Mark Ltd.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 16. novembra 2012 (zadeva R 107/2012 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Red Bull GmbH in Sun Mark Ltd se razveljavi.

               2.

               Predlog družbe Red Bull, naj se družbi Sun Mark naloži plačilo stroškov, se zavrže kot nedopusten.

               3.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 108, 13.4.2013.


title: Zadeva F-116/14: Tožba, vložena 23. oktobra 2014 – ZZ/Komisija

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/47

         Tožba, vložena 23. oktobra 2014 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-116/14)
   (2015/C 026/63)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Y. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe izvršnega direktorja Evropskega organa za zavarovanja in poklicne pokojnine (EIOPA) o umiku prejšnje odločbe o imenovanju tožeče stranke za začasnega uslužbenca v nazivu AD8 in odškodninski zahtevek za domnevno nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba izvršnega direktorja EIOPA z dne 24. februarja 2014 o umiku prejšnje odločbe z dne 7. novembra 2013 o začasnem imenovanju tožeče stranke s 16. septembrom 2013 za začasnega uslužbenca v nazivu AD8 na podlagi postopka zaposlovanja, začetega z razpisom prostega delovnega mesta 1327TAAD08, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba z dne 24. julija 2014 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 25. marca 2014 naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži odprava premoženjske škode v višini razlike med plačo tožeče stranke v nazivu AD6 in plačo za naziv AD8 od 16. septembra 2013, povečane za zamudne obresti, izračunane po obrestni meri Evropske centralne banke, povečani za 2 točki;

               —

               podredno, toženi stranki naj se naloži odprava premoženjske škode v višini razlike med plačo tožeče stranke v nazivu AD6 in plačo za naziv AD8 med 16. septembrom 2013 in 24. februarjem 2014, povečane za zamudne obresti, izračunane po obrestni meri Evropske centralne banke, povečani za 2 točki;

               —

               podredno, toženi stranki naj se naloži odprava nepremoženjske škode, ex aequo et bono ocenjene na 20  000 EUR;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva T-666/16 P: Pritožba, ki jo je Carlo De Nicola 20. septembra 2016 vložil zoper sodbo, ki jo je 21. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-100/15, De Nicola/EIB

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/25

         Pritožba, ki jo je Carlo De Nicola 20. septembra 2016 vložil zoper sodbo, ki jo je 21. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-100/15, De Nicola/EIB
   (Zadeva T-666/16 P)
   (2016/C 410/35)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tej pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo delno spremeni tako, da razveljavi točki 1 in 2 izreka ter točke 33, od 46 do 60, od 85 do 94, od 100 do 106 in od 107 do 109 sodbe;

               —

               posledično ugotovi ničnost ali neuporabo odločbe, ki jo je 8. Decembra 2014 sprejel odbor za pritožbe in mu po potrebi vrne spis po tem ko je določilo merila, ki jih bo moral ta odbor spoštovati pri sprejetju nove odločbe; potrdi psihično nasilje, ki ga je EIB izvajala nad C. De Nicolo in EIB naloži plačilo odškodnine C. De Nicoli za škodo, ki mu je nastala, kot je bilo predlagano v tožbi, ali podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču, da to v drugačni sestavi ponovno odloči o razveljavljenih točkah, po tem ko se opravi že predlagani dokaz z medicinskim izvedencem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 21. julija 2016 s katero je bila zavrnjena tožba, ki jo je pritožnik vložil za razglasitev ničnosti odločbe odbora za pritožbe z dne 8. decembra 2014, s katero je bila zavrnjena njegova pritožba zoper ocenjevalno poročilo za leto 2013, ter odločbe tožene stranke o njegovem nenapredovanju. Pritožnik poleg tega predlaga, naj se ugotovi, da je bil žrtev psihičnega nasilja in naj se Banki naloži povračilo nepremoženjske in premoženjske škode, ki mu je po njegovih trditvah nastala.
   Pritožnik v utemeljitev svojih trditev navaja, da predlog za ugotovitev psihičnega nasilja temelji na členu 41 pravil za osebje Banke in da se zato ne postavlja vprašanje vsebine in/ali področja, ki bi bilo izvzeto iz sodne pristojnosti Skupnosti. V zvezi s tem poudarja, da je obveznost sodišča Unije, da odloči o ugotovitvenem zahtevku, potrjena v sodni praksi Splošnega sodišča.
   Pritožnik dalje zatrjuje, da so izpolnjeni vsi pogoji iz sodne prakse za ugoditev odškodninskemu zahtevku.
   Pritožnik nasprotuje tudi točkam od 46 do 60 izpodbijane sodbe, ki se nanašajo na predlog za razglasitev ničnosti odločbe odbora za pritožbe, ker ta del sodbe temelji na predpostavki, da ni bilo dokazano, da je bila pri odločbi odbora za pritožbe podana očitna napaka pri presoji.


title: Zadeva C-130/17: Tožba, vložena 10. marca 2017 – Evropska komisija/Republika Bolgarija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/33

         Tožba, vložena 10. marca 2017 – Evropska komisija/Republika Bolgarija
   (Zadeva C-130/17)
   (2017/C 144/43)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Wils in I. Zalogin)

      Tožena stranka: Republika Bolgarija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Republika Bolgarija ni izpolnila obveznosti vzpostavitve nacionalne točke „vse na enem mestu“ za izmenjavo digitalnih potrdil za dostop do biometričnih podatkov iz osebnih dokumentov na podlagi Odločbe Komisije C(2009) 7476 z dne 5. oktobra 2009 o spremembi Odločbe Komisije (C(2008) 8657 konč.) o določitvi politike za digitalna potrdila v skladu s tehničnimi zahtevami glede standardov za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice in na podlagi Sklepa Komisije C(2011) 5478 z dne 4. avgusta 2011 o spremembi Odločbe Komisije C(2002) 3069 o tehničnih zahtevah glede enotne oblike dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav;

               —

               Republiki Bolgariji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Republika Bolgarija ni vzpostavila nacionalne točke „vse na enem mestu“ za izmenjavo digitalnih potrdil za dostop do biometričnih podatkov iz osebnih dokumentov in tako ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi zgoraj navedene odločbe in sklepa Komisije.


title: Zadeva F-83/10: Tožba, vložena 23. septembra 2010 – Giannakouris proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/38

         Tožba, vložena 23. septembra 2010 – Giannakouris proti Komisiji
   (Zadeva F-83/10)
   ()
   2011/C 13/75
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Konstantinos Giannakouris (Roodt-sur-Syre, Luksemburg) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o znižanju dodatka za šolanje, odobrenega tožeči stranki, zaradi dejstva, da njegova hči prejema finančno pomoč, ki jo je država članica dodelila v obliki štipendije in posojila.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Prvič, razglasitev ničnosti odločbe o znižanju „dodatka za šolanje“, plačanega tožeči stranki, kot sledi iz plačilnega lista za februar 2010, in zadevnega plačilnega lista, ker delno znižuje „dodatek za šolanje“; drugič, razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 26. februarja 2010 o znižanju „dodatka za šolanje“, plačanega tožeči stranki, in o odtegljaju, navedenem na plačilnem listu za marec 2010, zneska 770,85 EUR na ta dodatek; tretjič, razglasitev ničnosti plačilnega lista za marec 2010, s katerim je znižan „dodatek za šolanje“, plačan tožeči stranki, in ki vsebuje retroaktivni odtegljaj zneska 770,85 EUR; četrtič, razglasitev ničnosti plačilnih listov od aprila do avgusta 2010, ker vsebujejo delno znižanje „dodatka za šolanje“; petič, razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 9. julija 2010, s katero je bila pritožba izrecno zavrnjena;

               —

               tožeči stranki naj se povrnejo odtegnjeni zneski skupaj z obrestmi;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-555/12: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 14. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Tivoli – Italija) – Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda, Virginia Chellini proti Comune di Zagarolo (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Izvajanje prava Unije — Neobstoj — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/6

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 14. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Tivoli – Italija) – Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda, Virginia Chellini proti Comune di Zagarolo
   (Zadeva C-555/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Izvajanje prava Unije - Neobstoj - Očitna nepristojnost Sodišča)
   2013/C 129/11
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Tivoli

      Stranke

      Tožeče stranke: Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda, Virginia Chellini

      Tožena stranka: Comune di Zagarolo

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Tivoli – Razlaga člena 47, tretji odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah v povezavi s členom 6 PEU in členom 52(3), Listine o temeljnih pravicah – Nacionalna ureditev, ki določa delitev pristojnosti med civilnimi in upravnimi sodišči, ki temelji na razlikovanju med pravicami posameznika in legitimnimi interesi – Neobstoj enopomenskega razlikovanja med tema pojmoma

      Izrek

   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je postavilo Tribunale di Tivoli (Italija).

      (1)  UL C 32, 2.2.2013.


title: Zadeva T-166/04: Tožba Carmela Morello proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 13. maja 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/14

         Tožba Carmela Morello proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 13. maja 2004
   (Zadeva T-166/04)
   (2004/C 179/27)
   Jezik postopka: francoščina
   Carmelo Morello, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopata Jacques Sambon in Pierre Paul Van Gehuchten, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 13. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               1.

               razglasi za nično zavrnitev z molkom njegove zahteve z dne 28. marca 2003 in kolikor je potrebno, razglasi za nično zavrnitev ugovora;

               2.

               naloži Komisiji plačilo odškodnine v znesku 1.000.000 EUR za nepremoženjsko škodo in znesek 1.000.000 EUR za premoženjsko škodo;

               3.

               Komisiji naloži plačilo stroškov v celoti.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, je bila v okviru neke druge zadeve zahtevala razglasitev za nično imenovanje drugega uradnika na položaj šefa oddelka, za katerega je tudi sama kandidirala. Sodišče prve stopnje je odobrilo njeni zahtevi in razglasilo za nično zadevno imenovanje.
   Ko je bila sodba v prejšnji zadevi razglašena, je uradnik, imenovan na zadevni položaj, napredoval in bil premeščen na drugo delovno mesto, medtem ko je izpraznjen položaj šefa oddelka zasedel drug uradnik po zaključku njegovega dopusta iz osebnih razlogov.
   Po razglasitvi sodbe v prejšnji zadevi je tožeča stranka poslala na Komisijo zahtevo za izvršbo zadevne sodbe in nato ugovor zoper zavrnitev njegove zahteve z molkom. Komisija je ta ugovorzavrnila iz razloga, da ne more sprejeti ukrepov potrebnih za izvršbo zadevne sodbe, saj nima prostega delovnega mesta.
   Predmet te tožbe je zavrnitev zahteve tožeče stranke. V utemeljitev svojih navedb, tožeča stranka navaja kršitev člena 233 ES, kršitev členov 4, 7, 24, 25 in 45 Kadrovskih predpisov, kršitev načela dobre uprave, kot tudi zlorabo pooblastil ali postopka. Prav tako navaja, da je utrpela nepremoženjsko in premoženjsko škodo zaradi tega, ker ni napredovala v naziv A3 kot zaključek svoje kariere in zato zahteva odškodnino.


title: Zadeva F-33/12: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. februarja 2013 – Pepi proti ERCEA ( „Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Pomožni pogodbeni uslužbenci — Zaposlovanje — Razvrstitev v naziv ob zaposlitvi — Členi 3a, 3b in 86 du PZDU — ERCEA — Notranja pravila o razvrstitvi v naziv pogodbenih uslužbencev“ )

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/34

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. februarja 2013 – Pepi proti ERCEA
   (Zadeva F-33/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Pomožni pogodbeni uslužbenci - Zaposlovanje - Razvrstitev v naziv ob zaposlitvi - Členi 3a, 3b in 86 du PZDU - ERCEA - Notranja pravila o razvrstitvi v naziv pogodbenih uslužbencev)
   2013/C 147/65
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jean Pepi (Bruselj, Belgija), (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) (zastopnika: M. Oliván Avilés in G. Bambara, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za delno razveljavitev pogodbe, sklenjene med tožečo stranko in ERCEA, v delu, v katerem je tožeča stranka uvrščena v razred AD10.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot očitno nedopustna.

               2.

               J. Pepi nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov, ki jih je priglasila Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta.

               3.

               Svet Evropske unije, intervenient, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012, str. 23.


title: Zadeva C-492/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz – Avstrija) – Immobilien Linz GmbH & Co KG proti Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr (Obdavčenje — Direktiva 69/335/EGS — Posredni davki — Zbiranje kapitala — Člen 4(2)(b) — Transakcije, ki so zavezane dajatvi na kapital — Povečanje sredstev družbe — Storitev družbenika — Prevzem nastalih izgub na podlagi zaveze, sklenjene pred nastankom teh izgub)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz – Avstrija) – Immobilien Linz GmbH & Co KG proti Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   (Zadeva C-492/10) (1)

   (Obdavčenje - Direktiva 69/335/EGS - Posredni davki - Zbiranje kapitala - Člen 4(2)(b) - Transakcije, ki so zavezane dajatvi na kapital - Povečanje sredstev družbe - Storitev družbenika - Prevzem nastalih izgub na podlagi zaveze, sklenjene pred nastankom teh izgub)
   2012/C 32/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Immobilien Linz GmbH & Co KG

      Tožena stranka: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz – Razlaga člena 4(2)(b) Direktive Sveta z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (69/335/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 11) – Transakcije, ki so zavezane dajatvi na kapital – Povečanje sredstev kapitalske družbe – Morebitna vključitev zaveze osebe javnega prava, ki je edini družbenik take družbe, za prevzem njenih izgub, v ta sredstva

      Izrek

   Člen 4(2)(b) Direktive Sveta z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (69/335/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta z dne 10. junija 1985 (85/303/EGS), je treba razlagati tako, da prevzem izgub družbe s strani družbenika zaradi izpolnjevanja njegove zaveze, ki jo je podal pred nastankom teh izgub in s katero se je želelo le zagotoviti pokritje teh izgub, ne poveča sredstev te družbe.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011.


title: Zadeva T-219/07: Tožba, vložena 25. junija 2007 – DSV Road proti Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/36

         Tožba, vložena 25. junija 2007 – DSV Road proti Komisiji
   (Zadeva T-219/07)
   (2007/C 211/69)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: DSV Road N.V. (zastopniki: A. Poelmans, A. Calewaert in R. de Wit, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije Evropskih skupnosti C (2007) 1776 z dne 24. aprila 2007 o predlogu Kraljevine Belgije (oznaka spisa REC 05/02), s katero je bilo določeno, da je treba uvozne dajatve v višini 168 004,65 EUR, ki so predmet predloga Kraljevine Belgije z dne 12. avgusta 2002, izterjati in da jih ni mogoče odpustiti;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je iz Tajske uvažala diskete, za katere je na podlagi splošne sheme preferencialov veljala preferencialna ureditev, če je bil uvoz v skladu s členom 80 Uredbe (EGS) št. 2454/93 (1) pokrit s potrdilom o poreklu na obrazcu A, ki so ga izdali tajski organi.
   Tožeča stranka je pri vsaki carinski prijavi predložila potrdilo o poreklu na obrazcu A, ki so ga izdali tajski organi, na podlagi česar so belgijski organi odobrili preferencialno tarifno obravnavo.
   Glede nekaterih potrdil, ki so jih izdali tajski organi, je bilo ugotovljeno, da so neveljavna, tako da za blago pri uvozu v EU ni bilo mogoče prejeti preferencialne tarifne obravnave.
   V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da je treba posledično nastali carinski dolg naknadno izterjati.
   Tožeča stranka navaja, prvič, da bi Komisija morala ugotoviti, da v skladu s členom 220(2)(b) Uredbe (EGS) št. 2913/92 (2) dolgovanih dajatev ne bi bilo treba izterjati. Izdaja potrdil na obrazcu A naj bi bila napaka tajskih organov in naj ne bi bilo dokazano, da so izvozniki nepravilno predstavili dejstva. Iz tega naj bi izhajala napaka, ker naj bi tajski organi vedeli oziroma bi morali vedeti, da za blago ni bilo mogoče prejeti preferencialne tarifne obravnave.
   Drugič, Komisija bi v skladu s členom 239 Uredbe št. 2913/92 morala zaradi posebnih okoliščin dajatve odpustiti.

      (1)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).


title: Zadeva C-62/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Supremo Tribunal Administrativo z dne  11. januarja 2006  v zadevi Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas proti Z.F. ZEFESER — Importaçao e Exportaçao de Produtos Alimentares, Lda.

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Supremo Tribunal Administrativo z dne 11. januarja 2006 v zadevi Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas proti Z.F. ZEFESER — Importaçao e Exportaçao de Produtos Alimentares, Lda.
   (Zadeva C-62/06)
   (2006/C 86/25)
   Jezik postopka: portugalščina
   Supremo Tribunal Administrativo je s sklepom z dne 11. januarja 2006 v zadevi Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas proti Z.F. ZEFESER — Importaçao e Exportaçao de Produtos Alimentares, Lda., ki ga je sodno tajništvo Sodišča prejelo 6. februarja 2006, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Supremo Tribunal Administrativo predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali v smislu člena 3 Uredbe Sveta (EGS) št. 1697/79 (1) z dne 24. julija 1979, zadošča da kvalifikacijo „dejanja, za katerega je mogoče uvesti kazenski pregon“ poda samo carinski organ ali jo mora podati pristojno kazensko sodišče?

               2.

               V slednjem primeru: ali zadošča zgolj obtožba, ki jo vloži pristojni organ pregona (v primeru portugalske državno tožilstvo), ali je nujno potrebna obsodba dolžnika v ustreznem kazenskem postopku?

               3.

               Ravno tako v tem slednjem primeru: ali so posledice drugačne, če sodišče dolžnika oprosti zaradi uporabe načela in dubio pro reo ali če ga oprosti zato, ker je bilo ugotovljeno, da dolžnik ni storil zadevnega dejanja?

               4.

               Kakšne so posledice, če državno tožilstvo proti dolžniku ne vloži obtožbe ker meni, da ni podan sum dejanja, za katerega je mogoče uvesti kazenski pregon? Ali taka odločitev preprečuje začetek postopka za izterjavo nepobranih dajatev?

               5.

               Ali v primeru, da državno tožilstvo ali kazensko sodišče ustavita postopek zaradi zastaranja kazenskega pregona taka odločitev pomeni, da ni mogoče začeti navedenega postopka za izterjavo nepobranih dajatev?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1697/79 z dne 24. julija 1979 o „naknadni“ izterjavi uvoznih ali izvoznih dajatev, ki se od dolžnika niso zahtevale za blago, deklarirano za carinski postopek z obveznostjo plačila takšnih dajate (UL L 197, str. 1).


title: Zadeva T-341/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2011 – Sison proti Svetu ( „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu — Skupno stališče 2001/931/SZVP in Uredba (ES) št. 2580/2001 — Razglasitev ničnosti ukrepa zamrznitve sredstev s sodbo Splošnega sodišča — Nepogodbena odgovornost — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, ki podeljuje pravice posameznikom“ )

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2011 – Sison proti Svetu
   (Zadeva T-341/07) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu - Skupno stališče 2001/931/SZVP in Uredba (ES) št. 2580/2001 - Razglasitev ničnosti ukrepa zamrznitve sredstev s sodbo Splošnega sodišča - Nepogodbena odgovornost - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, ki podeljuje pravice posameznikom)
   2012/C 13/19
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Jose Maria Sison (Utrecht, Nizozemska) (zastopniki: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gürses et W. Kaleck, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bishop, E. Finnegan in R. Szostak, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C. Wissels, M. de Mol, Y. de Vries, M. Noort, J. Langer in M. Bulterman, zastopniki), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: S. Behzadi Spencer in I. Rao, zastopnika) in Evropska komisija (zastopniki: sprva P. Aalto in S. Boelaert, nato S. Boelaert in P. Van Nuffel, zastopniki)

      Predmet

   Po sodbi Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2009 v zadevi Sison proti Svetu (T-341/07, ZOdl., str. II-3625) odškodninski zahtevek, s katerim se v bistvu zahteva povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi omejevalnih ukrepov, ki so bili sprejeti v zvezi z njo v okviru boja proti terorizmu.

      Izrek

               1.

               Odškodninska tožba se zavrne.

               2.

               Glede stroškov, nastalih v okviru ničnostne tožbe, Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške J. M. Sisona.

               3.

               Glede stroškov, nastalih v okviru odškodninske tožbe, J. M. Sison nosi svoje stroške in stroške Sveta.

               4.

               Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Združene zadeve C-248/15 P, C-254/15 P in C-260/15 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. januarja 2017 – Maxcom Ltd, City Cycle Industries, Svet Evropske unije, Evropska komisija (Pritožba — Damping — Izvedbena uredba (EU) št. 501/2013 — Uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije — Razširitev dokončne protidampinške dajatve, uvedene na uvoz koles s poreklom s Kitajske, na navedeni uvoz — Uredba (ES) št. 1225/2009 — Člen 13 — Izogibanje — Člen 18 — Nesodelovanje — Dokaz — Krog sklenjenih indicev — Protislovna obrazložitev — Pomanjkljiva obrazložitev — Kršitev procesnih pravic)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/14

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. januarja 2017 – Maxcom Ltd, City Cycle Industries, Svet Evropske unije, Evropska komisija
   (Združene zadeve C-248/15 P, C-254/15 P in C-260/15 P) (1)

   ((Pritožba - Damping - Izvedbena uredba (EU) št. 501/2013 - Uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije - Razširitev dokončne protidampinške dajatve, uvedene na uvoz koles s poreklom s Kitajske, na navedeni uvoz - Uredba (ES) št. 1225/2009 - Člen 13 - Izogibanje - Člen 18 - Nesodelovanje - Dokaz - Krog sklenjenih indicev - Protislovna obrazložitev - Pomanjkljiva obrazložitev - Kršitev procesnih pravic))
   (2017/C 104/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      (Zadeva C-248/15 P)

      Pritožnica: Maxcom Ltd (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik in J. Beck, Solicitor)

      Druge stranke v postopku: City Cycle Industries (zastopnika: T. Müller-Ibold in F.-C. Laprévote, odvetnika), Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Boelaert, nato H. Marcos Fraile in B. Driessen, agenti, skupaj z R. Bierwagen in C. Hipp, odvetnika), Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in M. França, agenta),

      (Zadeva C-254/15 P)

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in M. França, agenta)

      Druge stranke v postopku: City Cycle Industries (zastopnika: T. Müller-Ibold et F.-C. Laprévote, odvetnika), Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Boelaert, nato H. Marcos Fraile in B. Driessen, agenti, skupaj z R. Bierwagen in C. Hipp, odvetnika), Maxcom Ltd (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, in M. J. Beck, solicitor),

      (Zadeva C-260/15 P)

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Boelaert, nato H. Marcos Fraile in B. Driessen, agenti, skupaj z R. Bierwagen in C. Hipp, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: City Cycle Industries (zastopnika: T. Müller-Ibold in F.-C. Laprévote, odvetnika), Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in M. França, agenta), Maxcom Ltd (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, in M. J. Beck, solicitor)

      Izrek

               1.

               Pritožbe v zadevah C-248/15 P, C-254/15 P in C-260/15 P se zavrnejo.

               2.

               Družba Maxcom Ltd, Svet Evropske unije in Evropska komisija nosijo svoje stroške in stroške družbe City Cycle Industries v zvezi s postopkom na prvi stopnji v zadevi T-413/13 in v zvezi s pritožbenimi postopki.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015

      UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva C-252/15 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. marca 2016 – Naazneen Investments Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Energy Brands, Inc. (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št.° 207/2009 — Postopek za razveljavitev — Člen 51(1)(a) — Besedna znamka Skupnosti SMART WATER — Resna uporaba — Obveznost obrazložitve — Člen 75)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/20

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. marca 2016 – Naazneen Investments Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Energy Brands, Inc.
   (Zadeva C-252/15 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št.o 207/2009 - Postopek za razveljavitev - Člen 51(1)(a) - Besedna znamka Skupnosti SMART WATER - Resna uporaba - Obveznost obrazložitve - Člen 75))
   (2016/C 156/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Naazneen Investments Ltd (zastopnici: P. Goldenbaum in I. Rohr, odvetnici)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: D. Gája in A. Folliard-Monguiral, agenta); Energy Brands, Inc. (zastopniki: S. Malynicz, barrister, D. Stone in A. Dykes, solicitors)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Naazneen Investments Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva C-102/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 19. februarja 2016 – Vaditrans BVBA/Belgische Staat

text:
               10.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 19. februarja 2016 – Vaditrans BVBA/Belgische Staat
   (Zadeva C-102/16)
   (2016/C 165/09)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vaditrans BVBA

      Tožena stranka: Belgische Staat

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 8(6) in (8) Uredbe (ES) št. 561/2006 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 razlagati tako, da se rednega tedenskega časa počitka v smislu člena 8(6) te uredbe ne sme preživeti v vozilu?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali člen 8(6) in (8) v povezavi s členom 19 Uredbe št. 561/2006 v tem primeru krši kazenskopravno načelo zakonitosti, določeno v členu 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2) s tem, da zgoraj navedene določbe Uredbe ne vsebujejo nobene izrecne prepovedi preživeti reden tedenski čas počitka v smislu člena 8(6) navedene uredbe v vozilu?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje: Ali Uredba št. 561/2006 v tem primeru državam članicam dovoljuje, da v nacionalnem pravu določijo, da je prepovedano preživeti reden tedenski čas počitka v smislu člena 8(6) navedene uredbe v vozilu?

      (1)  UL L 102, str. 1.

      (2)  UL C 364, str. 1.


title: Zadeva T-152/13: Tožba, vložena 15. marca 2013 – Sea Handling proti Komisiji

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/28

         Tožba, vložena 15. marca 2013 – Sea Handling proti Komisiji
   (Zadeva T-152/13)
   2013/C 129/53
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Italija) (zastopniki: B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo, M. Merla in L. Cappelletti, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi izpodbijani sklep, s katerim je Komisija ugotovila, da so bili ukrepi družbe SEA v korist družbe SEA Handling, v obliki povečanja kapitala, državne pomoči, nezdružljive s skupnim trgom, in odredila zagotovitev njihovega vračila;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 3 izpodbijanega sklepa, v katerem je Komisija odredila zagotovitev vračila domnevnih državnih pomoči;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tej zadevi se izpodbija isti sklep kot v zadevi T-125/13, Italijanska republika proti Komisiji.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitve postopkovne narave.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje kršitev Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339) in procesnih pravic družbe SEA Handling ter neizvedba ustreznih preiskovalnih dejanj glede na dolžino obdobja na katerega se je nanašala preiskava, saj ni nobene predhodne preučitve ali presoje za obdobje 2006 - 2010.

                           —

                           Zatrjuje se tudi kršitev načel pravne varnosti in dobrega upravljanja v zvezi s trajanjem postopka, zlasti zaradi pretirano dolgega trajanja predhodne preučitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, kar zadeva udeležbo javnih sredstev.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja neobstoj obrazložitve in pomanjkljivo obravnavo v zvezi z neobstojem bremena za državne finance; ter to, da ni bilo dokazano, da bi bila državna sredstva dana na razpolago.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU kar zadeva pripis.

                           —

                           Po mnenju tožeče stranke se izpodbijani sklep ne opira na individualno preučitev posameznih odločitev o povečanju kapitala, Komisija pa tudi ni navedla razlogov zaradi katerih naj bi za obdobje od 2002 do 2010 obstajal enoten načrt državne podpore družbi SEA Handling.

                           —

                           V zvezi s tem dodaja, da indici, ki jih navaja Komisija, niso ustrezni dokaz za to, da se ukrepi pripišejo državi, ta institucija pa naj tudi ne bi obravnavala dokazov strank za to, da ukrepov ni mogoče pripisati državi.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU kar zadeva merilo zasebnega vlagatelja.

                           —

                           Po mnenju tožeče stranke Komisija ni konkretno dokazala, da se zasebni vlagatelj, primerljiv z družbo SEA, ne bi odločil za dokapitalizacijo svoje hčerinske družbe in se je omejila na splošno prerekanje pravilnosti parametrov, ki jih je družba SEA uporabila za sprejetje lastne poslovne odločitve.

                           —

                           Tožeča stranka tudi navaja, da naj ukrepi ne bi bili umeščeni v kontekst znotraj skupine SEA in zatrjuje napačno presojo dejstev glede primerjave med družbo SEA Handling in drugimi udeleženci na trgu ter napačno uporabo merila zasebnega vlagatelja zaradi neizvedbe analize posameznih transakcij povečanja kapitala.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 107(3) PDEU.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje napačno uporabo prava kar zadeva področje uporabe Smernic za letalski sektor, saj naj se te za to zadevo ne bi uporabljale.

                           —

                           Tožeča stranka tudi zatrjuje očitno napako pri presoji in neobstoj obrazložitve pri uporabi smernic za reševanje in prestrukturiranje, saj naj bi Komisija izkrivila pomen zahteve po ponovni vzpostavitvi dolgoročne sposobnosti preživetja, neupravičeno zavrnila izravnalne ukrepe, ki jih je družba SEA predlagala v okviru prestrukturiranja svoje hčerinske družbe in naj ne bi ustrezno upoštevala dejstva, da so bila sporna povečanja kapitala vedno izvedena v okvirih nujno potrebnega za prestrukturiranje družbe.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: nezakonitost odredbe, s katero se nalaga zagotovitev vračila.

                           —

                           Tožeča stranka zatrjuje nezakonitost odredbe o zagotovitvi vračila zaradi kršitve načela varstva legitimnih pričakovanj in obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva F-52/15: Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 29. oktobra 2015 – Xenakis/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Samodejna upokojitev — Upokojitvena starost — Prošnja za podaljšanje zaposlitve — Člen 52, druga alinea, Statuta — Zavrnitev podaljšanja obdobja zaposlitve — Interes službe)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/44

         Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 29. oktobra 2015 – Xenakis/Komisija
   (Zadeva F-52/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Samodejna upokojitev - Upokojitvena starost - Prošnja za podaljšanje zaposlitve - Člen 52, druga alinea, Statuta - Zavrnitev podaljšanja obdobja zaposlitve - Interes službe))
   (2015/C 406/46)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Yannis Xenakis (Woluwe-Saint-Pierre, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in C. Ehrbar, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za ugotovitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je bila zavrnjena prošnja za nadaljevanje dela tožeče stranke in s tem potrjena njena samodejna upokojitev 31. oktobra 2014, ter zahtevek za povrnitev škode z obrestmi za domnevno povzročeno premoženjsko škodo in za simbolični znesek 1 EUR iz naslova domnevne nepremoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Y. Xenakis nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015, str. 38.


title: Zadeva C-380/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif – Luksemburg) – DI VI Finanziaria SAPA di Diego della Valle & C proti Administration des contributions en matière d'impôts (Svoboda ustanavljanja — Člen 49 PDEU — Davčna zakonodaja — Davek na premoženje — Pogoji za odobritev znižanja davka na premoženje — Prenehanje zavezanosti za davek na premoženje po prenosu sedeža v drugo državo članico — Omejitev — Utemeljitev — Nujni razlogi v splošnem interesu)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif – Luksemburg) – DI VI Finanziaria SAPA di Diego della Valle & C proti Administration des contributions en matière d'impôts
   (Zadeva C-380/11) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Člen 49 PDEU - Davčna zakonodaja - Davek na premoženje - Pogoji za odobritev znižanja davka na premoženje - Prenehanje zavezanosti za davek na premoženje po prenosu sedeža v drugo državo članico - Omejitev - Utemeljitev - Nujni razlogi v splošnem interesu)
   2012/C 355/10
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: DI VI Finanziaria SAPA di Diego della Valle & C

      Tožena stranka: Administration des contributions en matière d'impôts

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal administratif – Razlaga člena 49 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja – Davek na premoženje – Nacionalna zakonodaja, ki pravico do znižanja davka na premoženje pogojuje s tem, da subjekt ostane zavezan za plačilo tega davka v zadevni državi članici v naslednjih petih zaporednih davčnih letih – Izguba statusa zavezanke za plačilo davka na premoženje po prenosu sedeža družbe v drugo državo članico

      Izrek

   Člen 49 PDEU je treba v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero je za odobritev znižanja davka na premoženje določen pogoj, da subjekt ostane zavezan temu davku v naslednjih petih davčnih letih.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva C-554/11 P: Pritožba, ki jo je vložil Internationaler Hilfsfonds eV 2. novembra 2011 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 21. septembra 2011 v zadevi RENV, Internationaler Hilfsfonds eV proti Evropski komisiji (T-141/05)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/32

      Pritožba, ki jo je vložil Internationaler Hilfsfonds eV 2. novembra 2011 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 21. septembra 2011 v zadevi RENV, Internationaler Hilfsfonds eV proti Evropski komisiji (T-141/05)
      (Zadeva C-554/11 P)
      (2012/C 25/60)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Internationaler Hilfsfonds eV (zastopnik: H. Kaltenecker, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predloga

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  (a)

                  se sklep z dne 21. septembra 2011 razveljavi in se zadeva vrne v odločanje Splošnemu sodišču, pri čemer naj se temu naloži, da po izdaji sodbe v zadevi T-300/10 opravi novo presojo;
                  podredno, naj v zadevi samo odloči;

                  (b)

                  se plačilo stroškov, nastalih zaradi procesnega vprašanja, na katerega se nanaša izpodbijani sklep, in stroškov pritožbenega postopka naloži Komisiji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba je vložena zoper sklep Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2011 v zadevi T-141/05 RENV, s katerim je bil ustavljen postopek v glavni stvari, ki ga je pritožnica kot tožeča stranka na prvi stopnji leta 2005 sprožila zoper odločbo Komisije. Tožba je bila vložena zoper odločbo Komisije, s katero je bil pritožnici zavrnjen popoln dostop do dokumentov glede pogodbe LIEN 97-2011.
      Pritožnica v pritožbi sklep Splošnega sodišča kritizira zaradi napačne uporabe postopkovnih pravil, zlasti zaradi neobstoja usklajevanja postopkov v zadevah T-36/10 in T-141/05 RENV, s čimer se je po njenem mnenju znatno škodilo njenim interesom. Poleg tega naj bi Splošno sodišče njej v škodo napačno odločilo glede stroškov.


title: Zadeva T-158/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Iralco/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Napaka pri presoji)

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Iralco/Svet
   (Zadeva T-158/13) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Napaka pri presoji))
   (2015/C 363/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Iranian Aluminium Co. (Iralco) (Teheran, Iran) (zastopniki: S. Millar in S. Ashley, solicitors, M. Lester in M. Happold, barristers)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in I. Rodios, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti na eni strani Sklepa Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 71) v delu, v katerem je ime tožeče stranke uvrščeno na seznam iz priloge II Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in na drugi strani Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 55) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke uvrščeno na seznam iz priloge IX Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za ničen v delu, v katerem je ime družbe d’Iranian Aluminium Co. (Iralco) uvrščeno na seznam iz priloge II Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP.

               2.

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za nično v delu, v katerem je ime družbe Iralco uvrščeno na seznam iz priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010.

               3.

               Učinki Sklepa 2012/829 se glede družbe Iralco ohranijo do tedaj, ko začne učinkovati razglasitev ničnosti Uredbe št. 1264/2012.

               4.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba Iralco.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-379/06 P: Pritožba, ki jo je 14. septembra 2006 Larry Murphy vložil zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 13. junija 2006 , v združenih zadevah od T-218/03 do T-240/03, Cathal Boyle in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/26

         Pritožba, ki jo je 14. septembra 2006 Larry Murphy vložil zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 13. junija 2006, v združenih zadevah od T-218/03 do T-240/03, Cathal Boyle in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-379/06 P)
   (2006/C 281/41)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnik: Larry Murphy (zastopniki: P. Gallagher SC, A. Collins SC, D. Barry, Solicitor)

      Drugi stranki v postopku: Irska, Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:
   Pritožnik predlaga Sodišču, naj:

               —

               Razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 13. junija 2006, kolikor je bila z njo v zadevi Larry Murphy proti Komisiji, T-236/03 zavrnjena tožba za razglasitev ničnosti Odločbe 2003/245/ES (1) z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija, za povečanje ciljev VULP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 m, v delu v katerem se ta odločba nanaša na zahtevo za povečanje kapacitete novega načrtovanega RSW plovila, ki naj bi nadomestilo MFV Menhaden.

               —

               Odločbo Komisije 2003/245/ES z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija, za povečanje ciljev večletnega usmerjevalnega programa IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 m, v delu v katerem se ta odločba nanaša na zahtevo za povečanje kapacitete za načrtovano novo RSW plovilo, ki naj bi nadomestilo MFV Menhaden, razglasi za nično.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik trdi, da bi se morala sodba Sodišča prve stopnje razveljaviti zaradi naslednjih razlogov:
   Sodišče prve stopnje je s tem, da je pravni interes tožnika za vložitev tožbe, presojalo glede na datum sprejetja Odločbe 2003/245 in ne glede na datum, ko je bila pred Sodiščem prve stopnje vložena tožba, uporabilo napačno pravno merilo;
   Sodišče prve stopnje je storilo bistveno napako, saj iz dokumentov, ki so mu bili predloženi, izhaja, da je bil pritožnik ves čas postopka lastnik MFV „Menhaden“;
   Ugotovitev, da Odločba 2003/245 pritožnika ni posamično zadevala, „ker so zadevna plovila fiktivna“, nima pravne podlage in je poleg tega v nasprotju z obrazložitvijo sodbe Sodišča prve stopnje;
   Pritožnik je in je bil ves čas postopka lastnik MFV „Menhaden“. Zato ni mogoče trditi, da je izgubil pravni interes, ki ga je nedvomno imel, za vložitev tožbe za razglasitev ničnosti Odločbe 2003/245 v delu v katerem je slednja zadevala njegovo vlogo za varno tonažo glede načrtovanega MFV „Golden Rose“.
   Sodišče prve stopnje je napačno ugotovilo, da pritožnik ni bil aktivno legitimiran za predlog za razglasitev ničnosti Odločbe 2003/245, zaradi tega, ker je sprejel ukrepe za zmanjšanje izgube in škode, ki je nastala zaradi teh ukrepov.

      (1)  UL L 90, str.48.


title: Zadeva C-226/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 28. aprila 2017 – Brigitte Wittmann/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 28. aprila 2017 – Brigitte Wittmann/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-226/17)
   (2017/C 231/21)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Brigitte Wittmann

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10)


title: Zadeva T-448/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2012 – YKK in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trgi zadrg in „drugih zapenjal“ ter naprave za pritrjevanje — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Usklajena zvišanja cen, določanje minimalnih cen, razdelitev kupcev in trgov ter izmenjava drugih poslovnih podatkov — Enotna in trajajoča kršitev — Dokaz — Vrsta kršitve in njena izvršitev — Dejanski vpliv — Obvestilo o sodelovanju — Globe — Zgornja meja — Odvračilni učinek globe — Enako obravnavanje — Sorazmernost)

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2012 – YKK in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-448/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trgi zadrg in „drugih zapenjal“ ter naprave za pritrjevanje - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Usklajena zvišanja cen, določanje minimalnih cen, razdelitev kupcev in trgov ter izmenjava drugih poslovnih podatkov - Enotna in trajajoča kršitev - Dokaz - Vrsta kršitve in njena izvršitev - Dejanski vpliv - Obvestilo o sodelovanju - Globe - Zgornja meja - Odvračilni učinek globe - Enako obravnavanje - Sorazmernost)
   2012/C 243/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: YKK Corp. (Tokio, Japonska); YKK Holding Europe BV (Sneek, Nizozemska); in YKK Stocko Fasteners GmbH (Wuppertal, Nemčija) (zastopniki: sprva H. Kaneko in C. Verannemann, odvetnika, nato H. Kaneko, G. Williamson, solicitor, in N. Green, QC)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in K. Mojzesowicz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 4257 final z dne 19. septembra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (Zadeva COMP/39.168 – PO/Izdelki kovinske galanterije: zadrge) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredno, predlog za odpravo ali znižanje glob, naloženih tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               YKK Corp., YKK Holding Europe BV in YKK Stocko Fasteners GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva C-161/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Abdelhafid Bensada Benallal/État belge (Predhodno odločanje — Direktiva 2004/38/ES — Odločba o preklicu dovoljenja za prebivanje — Načelo spoštovanja pravice do obrambe — Pravica do izjave — Procesna avtonomija držav članic — Dopustnost kasacijskih razlogov — Pritožbeni razlog javnega reda)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/18

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Abdelhafid Bensada Benallal/État belge
   (Zadeva C-161/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2004/38/ES - Odločba o preklicu dovoljenja za prebivanje - Načelo spoštovanja pravice do obrambe - Pravica do izjave - Procesna avtonomija držav članic - Dopustnost kasacijskih razlogov - Pritožbeni razlog javnega reda))
   (2016/C 156/25)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Abdelhafid Bensada Benallal

      Tožena stranka: État belge

      Izrek

   Pravo Unije je treba razlagati tako, da če je v skladu z nacionalnim pravom, ki se uporabi, pritožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev nacionalnega prava in ki se prvič uveljavlja pred nacionalnim sodiščem, ki odloča o kasacijski pritožbi, dopusten, le če gre za razlog javnega reda, je treba pritožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev pravice do izjave, kot je zagotovljena s pravom Unije, in ki se prvič uveljavlja pred tem istim sodiščem, razglasiti za dopusten, če ta pravica, kot jo zagotavlja nacionalno pravo, izpolnjuje pogoje, ki jih navedeno pravo zahteva za to, da se opredeli kot razlog javnega reda, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015.


title: Združene zadeve od C-369/15 do C-372/15: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2016 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Siderúrgica Sevillana SA (C-369/15), Solvay Solutions España SL (C-370/15), Cepsa Química SA (C-371/15), Dow Chemical Ibérica SL (C-372/15)/Administración del Estado (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji — Direktiva 2003/87/ES — Člen 10a — Metodologija za brezplačno dodelitev pravic — Izračun enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja — Sklep 2013/448/EU — Člen 4 — Priloga II — Veljavnost — Uporaba enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja za naprave iz sektorjev, ki so izpostavljeni visokemu tveganju premestitve emisij CO2 — Sklep 2011/278/EU — Člen 10(9) — Veljavnost)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/18

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 26. oktobra 2016 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Siderúrgica Sevillana SA (C-369/15), Solvay Solutions España SL (C-370/15), Cepsa Química SA (C-371/15), Dow Chemical Ibérica SL (C-372/15)/Administración del Estado
   (Združene zadeve od C-369/15 do C-372/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Člen 10a - Metodologija za brezplačno dodelitev pravic - Izračun enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja - Sklep 2013/448/EU - Člen 4 - Priloga II - Veljavnost - Uporaba enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja za naprave iz sektorjev, ki so izpostavljeni visokemu tveganju premestitve emisij CO2 - Sklep 2011/278/EU - Člen 10(9) - Veljavnost))
   (2017/C 014/23)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Siderúrgica Sevillana SA (C-369/15), Solvay Solutions España SL (C-370/15), Cepsa Química SA (C-371/15), Dow Chemical Ibérica SL (C-372/15)

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Ob udeležbi: Repsol Petróleo SA BP Oil España SAU (C-371/15)

      Izrek

               1.

               Niti iz Direktive 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009, ob upoštevanju člena 15(3) Sklepa Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta niti iz Sklepa Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ne izhaja, da bi Evropska komisija pri določitvi največje letne količine pravic do emisije toplogrednih plinov izključila druge emisije kot tiste, ki jih je mogoče pripisati proizvajalcem električne energije.

               2.

               Pri preučitvi tretjega vprašanja, točka b, ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 15(3) Sklepa 2011/278.

               3.

               Pri preučitvi četrtega vprašanja ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 10(9), prvi pododstavek, Sklepa 2011/278.

               4.

               Člen 4 Sklepa 2013/448 in Priloga II k temu sklepu nista veljavna.

               5.

               Učinki razglasitve neveljavnosti člena 4 Sklepa 2013/448 in Priloge II k temu sklepu se časovno omejijo tako, da, prvič, ta razglasitev neveljavnosti učinkuje šele po izteku obdobja desetih mesecev od datuma razglasitve sodbe z dne 28. aprila 2016, Borealis Polyolefine in drugi (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 in od C-391/14 do C-393/14, EU:C:2016:311), zato da bo lahko Evropska komisija sprejela potrebne ukrepe, in drugič, da ukrepov, sprejetih do izteka tega obdobja na podlagi določb, ki so bile razglašene za neveljavne, ni mogoče izpodbijati.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva C-518/09: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. julija 2011 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Svoboda ustanavljanja in opravljanja storitev — Opravljanje dejavnosti prometa z nepremičninami)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. julija 2011 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-518/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda ustanavljanja in opravljanja storitev - Opravljanje dejavnosti prometa z nepremičninami)
   2011/C 269/10
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Rogalski in P. Guerra e Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes, zastopnik, in N. Ruiz, odvetnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 49 PDEU in 56 PDEU – Opravljanje dejavnosti prometa z nepremičninami

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da je

                           —

                           dovolila opravljanje dejavnosti nepremičninskega posredovanja le v okviru nepremičninske agencije;

                           —

                           naložila družbam za nepremičninsko posredovanje in nepremičninskim posrednikom s sedežem v drugih državah članicah obveznost skleniti zavarovanje za kritje svoje poklicne odgovornosti, ki je v skladu s portugalsko zakonodajo;

                           —

                           naložila družbam za nepremičninsko posredovanje s sedežem v drugih državah članicah obveznost razpolagati s pozitivnim lastniškim kapitalom v smislu te zakonodaje, in

                           —

                           določila popolni disciplinski nadzor Instituto de Construção e do Imobiliário IP nad družbami za nepremičninsko posredovanje in nepremičninskimi posredniki s sedežem v drugih državah članicah
                           ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 56 PDEU, ter s tem, da je

                           —

                           naložila družbam za nepremičninsko posredovanje obveznost opravljati izključno dejavnost nepremičninskega posredovanja, razen upravljanja nepremičnin za tretje osebe, ter

                           —

                           naložila nepremičninskim posrednikom obveznost opravljati izključno dejavnost nepremičninskega posrednika,
                           ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 49 in 56 PDEU.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva T-127/13: Tožba, vložena 4. marca 2013 – El Corte Inglés proti UUNT – Baumarkt Praktiker Deutschland (PRO OUTDOOR)

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/25

         Tožba, vložena 4. marca 2013 – El Corte Inglés proti UUNT – Baumarkt Praktiker Deutschland (PRO OUTDOOR)
   (Zadeva T-127/13)
   2013/C 129/49
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: E. Seijo Veiguela in J. Rivas Zurdo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Baumarkt Praktiker Deutschland GmbH (Hamburg, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. decembra 2012 v zadevi R 1900/2011-2, ki je z zavrnitvijo pritožbe tožeče stranke potrdil odločbo oddelka za ugovore o delni ugoditvi prijave besedne znamke Skupnosti št. 4 782 215„PRO OUTDOOR“;

               —

               naloži plačilo stroškov stranki ali strankam, ki nasprotujejo tej tožbi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PRO OUTDOOR“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 12, 14, 18, 22, 24, 25, 28 in 35

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Baumarkt Praktiker Deutschland GmbH

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka z besednimi elementi „OUTDOOR GARDEN BARBECUE CAMPING“ za proizvode in storitve iz razredov 12, 18, 22, 24, 25 in 28

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 60 Uredbe št. 207/2009 ter členov 48 in 49 Uredbe št. 2868/95

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-591/14: Tožba, vložena 8. avgusta 2014 – BSH proti UUNT (PerfectRoast)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/24

         Tožba, vložena 8. avgusta 2014 – BSH proti UUNT (PerfectRoast)
   (Zadeva T-591/14)
   2014/C 351/30
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: S. Biagosch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo petega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. junija 2014 v zadevi R 359/2014-5 razveljavi;

               —

               UUNT naloži, naj nosi svoje stroške in plača stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PerfectRoast“ za proizvode iz razredov 7 in 11 – prijava znamke Skupnosti št. 1 2 1 73  902

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009;


title: Zadeva T-352/12: Tožba, vložena 3. avgusta 2012 – Grupo Flexi de León proti UUNT (FLEXI)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/26

      Tožba, vložena 3. avgusta 2012 – Grupo Flexi de León proti UUNT (FLEXI)
      (Zadeva T-352/12)
      (2012/C 331/49)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Grupo Flexi de León, SA de CV (León, Mehika) (zastopnik: M. Zarobe, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. maja 2012 v zadevi R 1335/2011-2, sprejeto v postopku s pritožbo, vloženo glede prijave znamke Skupnosti št. 9 532 797„FLEXI“;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „FLEXI“ za proizvode iz razredov 18 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 9 532 797

         Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlog: kršitev člena 7(1)(c) in (b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-186/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 15. aprila 2010 – Tural Oguz proti Secretary of State for the Home Department

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 15. aprila 2010 – Tural Oguz proti Secretary of State for the Home Department
   (Zadeva C-186/10)
   2010/C 179/32
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Tural Oguz

      Tožena stranka: Secretary of State for the Home Department

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je turški državljan, ki ima dovoljenje za prebivanje v Združenem kraljestvu, ki je odvisno od pogoja, da se ne sme lotiti poslovne dejavnosti ali poklica, in ki v nasprotju s tem pogojem postane samozaposlen ter nato pred nacionalnimi organi zaprosi za novo dovoljenje za prebivanje zaradi vodenja podjetja, ki ga je zdaj ustanovil, upravičen do ugodnosti iz člena 41(1) Dodatnega protokola k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo?


title: Zadeva C-297/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 16. junija 2010 – Sabine Hennigs proti Eisenbahn-Bundesamt

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 16. junija 2010 – Sabine Hennigs proti Eisenbahn-Bundesamt
   (Zadeva C-297/10)
   ()
   2010/C 260/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sabine Hennigs

      Tožena stranka: Eisenbahn-Bundesamt

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali tarifna plačna ureditev za uslužbence v javnem sektorju, ki tako kot člen 27 Bundes-Angestelltentarifvertrag (zvezna kolektivna pogodba za uslužbence; v nadaljevanju: BAT) v povezavi s Vergütungstarifvertrag (plačna kolektivna pogodba) št. 35 k BAT odmerja osnovne plače v posameznih plačnih skupinah po starostnih stopnjah, tudi ob upoštevanju pravice strank kolektivne pogodbe do kolektivnih pogajanj, ki jo zagotavlja primarna zakonodaja (zdaj člen 28 Listine o temeljnih pravicah), krši prepoved diskriminacije na podlagi starosti, določeno v primarni zakonodaji (zdaj člen 21(1) Listine o temeljnih pravicah), ki je podrobneje opredeljena v Direktivi 2000/78/ES (1)?

               2.

               Če Sodišče Evropske unije ali Bundesarbeitsgericht na podlagi navedb v predhodni odločbi Sodišča odgovori pritrdilno:

                           (a)

                           Ali pravica do kolektivnih pogajanj strankam kolektivne pogodbe omogoča prosto presojo, da tako diskriminacijo odpravijo tako, da uslužbence ob ohranitvi pravic, pridobljenih v starem tarifnem sistemu, prevedejo v nov tarifni plačni sistem, ki temelji na dejavnosti, učinku in poklicnih izkušnjah?

                           (b)

                           Ali je treba na vprašanje 2(a) vsekakor odgovoriti pritrdilno, kadar dokončna uvrstitev prevedenih uslužbencev na stopnje znotraj plačne skupine novega tarifnega plačnega sistema ni odvisna samo od dosežene starostne stopnje v starem tarifnem sistemu in kadar imajo uslužbenci, uvrščeni na višjo stopnjo novega sistema, običajno več poklicnih izkušenj kot uslužbenci, uvrščeni na nižjo stopnjo?

               3.

               Če Sodišče Evropske unije ali Bundesarbeitsgericht na podlagi navedb v predhodni odločbi Sodišča na vprašanji 2(a) in (b) odgovori nikalno:

                           (a)

                           Ali je posredno manj ugodno obravnavanje zaradi starosti upravičeno zato, ker gre za legitimen cilj varstva socialnih pravic ter je za dosego tega cilja primerno in nujno sredstvo, da so v okviru prehodne ureditve starejši in mlajši zaposleni še naprej obravnavani različno, kadar se to različno obravnavanje postopno odpravlja in bi bila dejansko edina druga možnost znižanje plač starejših zaposlenih?

                           (b)

                           Ali je treba na vprašanje 3(a) ob upoštevanju pravice do kolektivnih pogajanj in s tem povezane avtonomije kolektivnih pogodb vsekakor odgovoriti pritrdilno, kadar se stranke kolektivne pogodbe dogovorijo o taki prehodni ureditvi?

               4.

               Če Sodišče Evropske unije ali Bundesarbeitsgericht na podlagi navedb v predhodni odločbi Sodišča na vprašanji 3(a) in (b) odgovori nikalno:
               Ali je kršitev v primarni zakonodaji določene prepovedi diskriminacije na podlagi starosti, ki je značilna za tarifni plačni sistem in zaradi katere je ta sistem v celoti neučinkovit, tudi ob upoštevanju višjih stroškov, ki jih tako ima prizadeti delodajalec, in pravice strank kolektivne pogodbe do kolektivnih pogajanj mogoče odpraviti le tako, da se do uveljavitve nove ureditve, ki je v skladu s pravom Unije, pri uporabi plačnih ureditev po kolektivni pogodbi vedno upošteva najvišja starostna stopnja?

               5.

               Če Sodišče Evropske unije ali Bundesarbeitsgericht na podlagi navedb v predhodni odločbi Sodišča na vprašanje 4 odgovori nikalno:
               Ali bi bilo glede na pravico strank kolektivne pogodbe do kolektivnih pogajanj združljivo s prepovedjo diskriminacije na podlagi starosti, ki jo določa pravo Unije, in z zahtevo po učinkoviti sankciji ob kršitvi te prepovedi, da se strankam kolektivne pogodbe določi dogleden rok (na primer šest mesecev), zato da z učinkom za nazaj odpravijo neučinkovitost plačnega sistema, o katerem so se dogovorile, skupaj z navodilom, da če v danem roku ne pride do nove ureditve, ki bi bila v skladu s pravom Unije, se pri uporabi kolektivne pogodbe vedno upošteva najvišja starostna stopnja, in kolikšno obdobje bi bilo pri tem lahko po potrebi odobreno strankam kolektivne pogodbe za retroaktivnost nove ureditve, skladne s pravom Unije?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu; UL L 303, str. 16.


title: Zadeva C-189/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 16. aprila 2010 – Kazenski postopek proti Sélimu Abdeliju

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/36

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 16. aprila 2010 – Kazenski postopek proti Sélimu Abdeliju
      (Zadeva C-189/10)
      (2010/C 161/54)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Sélim Abdeli

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije, podpisane 13. decembra 2007 v Lizboni, nasprotuje zakonodaji, kot je ta, ki izhaja iz členov 23-2, drugi odstavek, in 23-5, drugi odstavek, sklepa št. 58-1067 z dne 7. novembra 1958, ki sta bila dodana z organskim zakonom št. 2009-1523 z dne 10. decembra 2009, v skladu s katerima morata sodišči prednostno odločiti o predložitvi vprašanja ustavnosti, ki jima je postavljeno, Conseil constitutionnel, če gre pri tem vprašanju za to, da naj bi bil nek predpis nacionalnega prava protiustaven zato, ker naj bi bile njegove določbe v nasprotju s pravom Unije?

                  2.

                  Ali člen 67 Pogodbe o delovanju Evropske unije, podpisane 13. decembra 2007 v Lizboni, nasprotuje zakonodaji, kot je ta, ki izhaja iz člena 78-2, četrti odstavek, zakonika o kazenskem postopku, ki določa, da se lahko „na območju med kopensko mejo Francije z državami podpisnicami konvencije, podpisane 19. junija 1990 v Schengnu, in črto, ki poteka v oddaljenosti 20 km od te meje, kot tudi na območjih, dostopnih javnosti, v pristaniščih, na letališčih ter železniških in avtobusnih postajah, odprtih za mednarodni promet in določenih z odlokom, zaradi preverjanja spoštovanja obveznosti v zvezi s posedovanjem, nošenjem in predložitvijo z zakonom določenih listin in dokumentov ugotavlja tudi identiteta vsake osebe, na način, določen v prvem odstavku. Če gre za kontrolo na mednarodnem vlaku, se lahko ta opravi na delu poti med mejo in prvo postajo po 20 km od meje. Vendar se lahko v primeru mednarodnih železniških linij, ki so posebne z vidika prometnih povezav, kontrola opravi tudi med to postajo in postajo, ki od te ni oddaljena več kot 50 km. Te linije in te postaje so določene z ministrskim odlokom. Če obstaja avtocestna povezava, ki se prične na območju iz prve povedi tega odstavka, prva cestninska postaja pa je oddaljena več kot 20 km, se lahko kontrola poleg tega opravi do te prve cestninske postaje, in sicer na postajališčih ter na tej cestninski postaji in postajališčih zraven nje. Cestninske postaje, na katere se nanaša ta določba, so določene z odlokom“?


title: Izbris zadeve T-105/02

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/28

         Izbris zadeve T-105/02 (1)

   (2004/C 314/63)

      (Jezik postopka: nemščina)

   Predsednik četrtega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 21. oktobra 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-105/02: Matratzen Concord GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 144, 15.6.2002.


title: Zadeva F-33/09: Tožba, vložena 1. aprila 2009 — Tzvetanova proti Komisiji

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/22

         Tožba, vložena 1. aprila 2009 — Tzvetanova proti Komisiji
   (Zadeva F-33/09)
   2009/C 129/40
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aglika Tzvetanova (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek iz člena 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe OPI o nedodelitvi izselitvenega dodatka tožeči stranki;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. julija 2005 v zadevi C-198/03 P Komisija Evropskih skupnosti proti CEVA Santé Animale SA, Pfizer Enterprises Sàrl, International Federation for Animal Health (IFAH) (Pritožba — Uredba (EGS) št. 2377/90 — Zdravila za uporabo v veterinarski medicini — Določanje najvišjih mejnih vrednosti ostankov za progesteron — Pogoji za nepogodbeno odgovornost Skupnosti)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/6

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 12. julija 2005
   v zadevi C-198/03 P Komisija Evropskih skupnosti proti CEVA Santé Animale SA, Pfizer Enterprises Sàrl, International Federation for Animal Health (IFAH) (1)

   (Pritožba - Uredba (EGS) št. 2377/90 - Zdravila za uporabo v veterinarski medicini - Določanje najvišjih mejnih vrednosti ostankov za progesteron - Pogoji za nepogodbeno odgovornost Skupnosti)
   (2005/C 217/12)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-198/03 P, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. Christoforou in M. Shotter, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), druge stranke v postopku: CEVA Santé Animale SA, s sedežem v Libournu (Francija) (zastopniki: D. Waelbroeck, avocat, N. Rampal, abogada, in U. Zinsmeister, Rechtsanwältin), Pfizer Enterprises Sàrl, prej Pharmacia Enterprises SA in še pred tem Pharmacia & Upjohn SA, s sedežem v Luxembourgu (Luksemburg) (zastopniki: D. Waelbroeck, N. Rampal in U. Zinsmeister, avocats), ob intervenciji International Federation for Animal Health (IFAH), prej Fédération européenne de la santé animale (Fedesa), s sedežem v Bruslju (Belgija) (zastopnik: A. Vandencasteele, avocat), je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann (poročevalec), C. W. A. Timmermans in A. Borg Barthet, predsednika senatov, J.-P. Puissochet in R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič, J. Malenovský, U. Lõhmus in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 12. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 26. februarja 2003 v zadevi CEVA in Pharmacia Entreprises proti Komisiji (T-344/00 in T-345/00), se razveljavi v delu, v katerem je to ugotovilo, da je bilo nedelovanje Komisije Evropskih skupnosti med 1. januarjem 2000 in 25. julijem 2001 tako, da je njegova posledica odgovornost Skupnosti.

               2)

               Tožbe se zavrne.

               3)

               CEVA Santé Animale in Pfizer Enterprises Sàrl nosita stroške postopka pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti in stroške tega postopka.

               4)

               International Federation for Animal Health nosi svoje stroške postopka pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti in stroške tega postopka.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.