title: Zadeva T-261/22: Tožba, vložena 13. maja 2022 – mBank/EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/38

      Tožba, vložena 13. maja 2022 – mBank/EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)
      (Zadeva T-261/22)
      (2022/C 257/50)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: mBank S.A. (Varšava, Poljska) (zastopnika: E. Skrzydło-Tefelska in M. Stępkowski, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: European Merchant Bank UAB (Vilna, Litva)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije EMBANK European Merchant Bank – Znamka Evropske unije št. 18 048 966

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. februarja 2022 v zadevi R 1845/2020-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  spremeni izpodbijano odločbo in v celoti ugodi zahtevi za ugotovitev ničnosti;

                  —

                  EUIPO in intervenientki naloži plačilo stroškov lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke, vključno s stroški postopka pred EUIPO.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev členov 8(1)(b) in 60(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.

                  —

                  Kršitev člena 95(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 27(4) Delegirane uredbe Komisije 2018/625.


title: Zadeva T-263/22: Tožba, vložena 13. maja 2022 – CCCME in drugi/Komisija

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/39

      Tožba, vložena 13. maja 2022 – CCCME in drugi/Komisija
      (Zadeva T-263/22)
      (2022/C 257/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (Peking, Kitajska) in 8 drugih tožečih strank (zastopniki: R. Antonini, E. Monard in B. Maniatis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  za nično razglasi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2022/191 z dne 16. februarja 2022 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) v delu, v katerem se nanaša na CCCME, posamezna podjetja in zadevne člane; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov teh postopkov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je pri določitvi normalne vrednosti kršila člen 2(6a)(a) Osnovne uredbe in načelo dobrega upravljanja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija v nasprotju s členom 2(10) Osnovne uredbe ni zagotovila pravične primerjave pri določitvi dampinga.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je uporabila razpoložljiva dejstva o delu, kršila člen 18 Osnovne uredbe ter člen 6.8 in Prilogo II k Protidampinškemu sporazumu STO.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 9(6) Osnovne uredbe s tem, da je določila stopnjo damping za sodelujoče proizvajalce izvoznike, ki niso bili vzorčeni.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Komisija v nasprotju ds členi 3(2), 3(3), 3(5) in 3(6) v povezavi s členom 4(1) Osnovne uredbe ni opravila objektivne preiskave škode in vzročne zveze na podlagi pozitivnih dokazov.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: analiza Komisije o znižanju cen ni v skladu s členi 3(2), 3(3) in 9(4) Osnovne uredbe.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Komisija ni opravila pravične primerjave pri oceni cenovnih učinkov, kar je v nasprotju s členi 3(2), 3(3), 3(6) in 9(4) Osnovne uredbe.

                  8.

                  Osi tožbeni razlog: Komisija ni opravila objektivne preiskave na podlagi pozitivnega dokaza glede pokazateljev škode, kar je v nasprotju s členoma 3(2) in 3(5) Osnovne uredbe.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: Komisija je kršila člene 6(7), 19(1), (2) in (3), člena 20(2) in 20(4) Osnovne uredbe in pravico do obrambe.

         (1)  UL 2022, L 36, str. 1.


title: Zadeva T-265/22: Tožba, vložena 13. maja 2022 – PSCC 2012/EUIPO – Starwood Hotels & Resorts Worldwide (LA BOTTEGA W)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/40

      Tožba, vložena 13. maja 2022 – PSCC 2012/EUIPO – Starwood Hotels & Resorts Worldwide (LA BOTTEGA W)
      (Zadeva T-265/22)
      (2022/C 257/52)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: PSCC 2012 Srl (Rim, Italija) (zastopnika: P. Alessandrini in E. Montelione, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Starwood Hotels & Resorts Worldwide LLC (Bethesda, Maryland, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije LA BOTTEGA W – znamka Evropske unije št. 11 592 581

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. februarja 2022 v postopku R 621/2019-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in spremeni ter predlog za razglasitev ničnosti znamke LA BOTTEGA W zavrne;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev členov 60 in 8 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.

                  —

                  Kršitev člena 42 poslovnika odborov za pritožbe.

                  —

                  Kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-573/19: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2022 – Evropska komisija/Italijanska republika (Neizpolnitev obveznosti države – Okolje – Direktiva 2008/50/ES – Kakovost zunanjega zraka – Člen 13(1) in Priloga XI – Sistematično in trajno preseganje mejnih vrednosti za dušikov dioksid (NO2) na nekaterih italijanskih območjih in v aglomeracijah – Člen 23(1) – Priloga XV – „Čim krajše“ obdobje preseganja – Ustrezni ukrepi)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/2

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2022 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-573/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2008/50/ES - Kakovost zunanjega zraka - Člen 13(1) in Priloga XI - Sistematično in trajno preseganje mejnih vrednosti za dušikov dioksid (NO2) na nekaterih italijanskih območjih in v aglomeracijah - Člen 23(1) - Priloga XV - „Čim krajše“ obdobje preseganja - Ustrezni ukrepi)
      (2022/C 257/02)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in E. Manhaeve, agenta)

         Tožena stranka: Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agentka, skupaj z G. Palatiellom in P. Pucciariellom, avvocati dello Stato)

         Izrek

                  1.

                  Italijanska republika s tem, da ni zagotovila, da se letna mejna vrednost za dušikov dioksid (NO2) ne bi sistematično in trajno presegala,

                              —

                              od leta 2010 do vključno leta 2018 na območjih IT0118 (aglomeracija mesta Torino), IT0306 (aglomeracija mesta Milano), IT0307 (aglomeracija mesta Bergamo), IT0308 (aglomeracija mesta Brescia), IT0711 (občina Genova), IT0906 (aglomeracija mesta Firence) in IT1215 (aglomeracija mesta Rim);

                              —

                              od leta 2010 do vključno leta 2017 na območju IT0309 (območje A – močno urbanizirana ravnina);

                              —

                              od leta 2010 do leta 2012 in od leta 2014 do vključno leta 2018 na območju IT1912 (aglomeracija mesta Catania) ter

                              —

                              od leta 2010 do leta 2012 in od leta 2014 do vključno leta 2017 na območju IT1914 (industrijska območja),
                              ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi določb člena 13(1) v povezavi s Prilogo XI k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2008/50/ES z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo, ter s tem, da od 11. junija 2010 ni sprejela primernih ukrepov za zagotovitev spoštovanja letne mejne vrednosti za NO2 na vseh teh območjih in, natančneje, s tem, da ni zagotovila, da bi načrti za kakovost zraka določali primerne ukrepe za to, da bi bilo obdobje preseganja te mejne vrednosti čim krajše, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 23(1) te direktive, upoštevanega samostojno in v povezavi s Prilogo XV, oddelek A, k tej direktivi.

                  2.

                  Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 305, 9.9.2019.


title: Zadeva C-730/19: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2022 – Evropska komisija/Republika Bolgarija (Neizpolnitev obveznosti države – Okolje – Direktiva 2008/50/ES – Kakovost zunanjega zraka – Člen 13(1) in Priloga XI – Sistematično in trajno preseganje mejnih vrednosti za žveplov dioksid (SO2) na območju BG0006 (jugovzhod), Bolgarija – Člen 23(1) in priloga XV – „Čim krajše“ obdobje preseganja – Ustrezni ukrepi)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/3

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2022 – Evropska komisija/Republika Bolgarija
      (Zadeva C-730/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2008/50/ES - Kakovost zunanjega zraka - Člen 13(1) in Priloga XI - Sistematično in trajno preseganje mejnih vrednosti za žveplov dioksid (SO2) na območju BG0006 (jugovzhod), Bolgarija - Člen 23(1) in priloga XV - „Čim krajše“ obdobje preseganja - Ustrezni ukrepi)
      (2022/C 257/03)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: Y. Marinova in E. Manhaeve, agenta)

         Tožena stranka: Republika Bolgarija (zastopnici: E. Petranova in T. Mitova, agentki)

         Izrek

                  1.

                  Republika Bolgarija
                  s tem, da ni poskrbela, da na območju BG0006 (jugovzhod) ne bi prišlo do sistematičnega in trajnega preseganja, prvič, od leta 2007 do vključno leta 2018, urne mejne vrednosti za žveplov dioksid (SO2) in, drugič, od leta 2007 do vključno leta 2018, z izjemo let 2010 in 2012, dnevne mejne vrednosti za to onesnaževalo, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 13(1) Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo v povezavi s Prilogo XI k tej direktivi, in
                  s tem, da od 11. junija 2010 ni sprejela ustreznih ukrepov za zagotovitev spoštovanja mejnih vrednosti za SO2 na tem območju in zlasti, da ni poskrbela, da bi bili v načrtih za kakovost zraka določeni ustrezni ukrepi za to, da bi bila obdobja preseganja teh mejnih vrednosti čim krajša, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 23(1) v povezavi s Prilogo XV, oddelek A, te direktive.

                  2.

                  Republika Bolgarija nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 399, 25.11.2019.


title: Zadeva C-260/20 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2022 – Evropska komisija/Hansol Paper Co. Ltd, European Thermal Paper Association (ETPA) (Pritožba – Damping – Izvedbena uredba (EU) 2017/763 – Uvoz nekaterih vrst lahkega termoreaktivnega papirja s poreklom iz Republike Koreje – Dokončna protidampinška dajatev – Uredba (EU) 2016/1036 – Členi 6, 16 in 18 – Dokaz – Informacije, predložene zunaj odgovora na protidampinški vprašalnik – Tehtanje prodaje, ki vpliva na izračun dampinga – Člen 2(1) in (3) – Izračun normalne vrednosti – Hierarhija metod izračuna – Člen 3(2) in (3) – Škoda – Izračun stopnje nelojalnega nižanja cen – Nasprotna pritožba – Člen 2(11) – Dejanski obseg dampinga – Člen 18 – Izvzetje iz obveznosti izpolnitve protidampinškega vprašalnika – Neobstoj nesodelovanja)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/3

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2022 – Evropska komisija/Hansol Paper Co. Ltd, European Thermal Paper Association (ETPA)
      (Zadeva C-260/20 P) (1)

      (Pritožba - Damping - Izvedbena uredba (EU) 2017/763 - Uvoz nekaterih vrst lahkega termoreaktivnega papirja s poreklom iz Republike Koreje - Dokončna protidampinška dajatev - Uredba (EU) 2016/1036 - Členi 6, 16 in 18 - Dokaz - Informacije, predložene zunaj odgovora na protidampinški vprašalnik - Tehtanje prodaje, ki vpliva na izračun dampinga - Člen 2(1) in (3) - Izračun normalne vrednosti - Hierarhija metod izračuna - Člen 3(2) in (3) - Škoda - Izračun stopnje nelojalnega nižanja cen - Nasprotna pritožba - Člen 2(11) - Dejanski obseg dampinga - Člen 18 - Izvzetje iz obveznosti izpolnitve protidampinškega vprašalnika - Neobstoj nesodelovanja)
      (2022/C 257/04)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: sprva J.-F. Brakeland in A. Demeneix, nato J.-F. Brakeland in G. Luengo, agenti)

         Drugi stranki: Hansol Paper Co. Ltd (zastopniki: J.-F. Bellis, B. Servais in V. Crochet, avocats), European Thermal Paper Association (ETPA) (zastolniki: H. Hobbelen, B. Vleeshouwers, K. Huyghebaert, advocaten, in J. Rivas, abogado)

         Izrek

                  1.

                  Glavna in nasprotna pritožba se zavrneta.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov postopka v zvezi z glavno pritožbo.

                  3.

                  Združenju European Thermal Paper Association (ETPA) se naloži plačilo stroškov v zvezi z nasprotno pritožbo.

         (1)  UL C 271, 17.8.2020.


title: Zadeva C-377/20: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato in drugi (Predhodno odločanje – Konkurenca – Prevladujoči položaj – Zloraba – Člen 102 PDEU – Vpliv prakse na blaginjo potrošnikov in strukturo trga – Praksa izrinjenja, ki pomeni zlorabo – Zmožnost prakse, da povzroči učinek izrinjenja – Uporaba drugačnih sredstev od tistih, ki so značilna za konkurenco na podlagi zaslug – Nemožnost enako učinkovitega hipotetičnega konkurenta, da to prakso ponovi – Obstoj protikonkurenčne namere – Odprtje trga prodaje električne energije za konkurenco – Prenos poslovno občutljivih informacij znotraj skupine družb, da bi se na določenem trgu ohranil prevladujoči položaj, ki izhaja iz predhodnega zakonskega monopola – Pripisljivost ravnanja odvisne družbe matični družbi)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/4

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato in drugi
      (Zadeva C-377/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Konkurenca - Prevladujoči položaj - Zloraba - Člen 102 PDEU - Vpliv prakse na blaginjo potrošnikov in strukturo trga - Praksa izrinjenja, ki pomeni zlorabo - Zmožnost prakse, da povzroči učinek izrinjenja - Uporaba drugačnih sredstev od tistih, ki so značilna za konkurenco na podlagi zaslug - Nemožnost enako učinkovitega hipotetičnega konkurenta, da to prakso ponovi - Obstoj protikonkurenčne namere - Odprtje trga prodaje električne energije za konkurenco - Prenos poslovno občutljivih informacij znotraj skupine družb, da bi se na določenem trgu ohranil prevladujoči položaj, ki izhaja iz predhodnega zakonskega monopola - Pripisljivost ravnanja odvisne družbe matični družbi)
      (2022/C 257/05)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA

         Tožene stranke: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, ENEL SpA, Servizio Elettrico Nazionale SpA, Eni Gas e Luce Spa, Eni SpA, Axpo Italia SpA, Gala SpA, E.Ja SpA, Green Network SpA, Ass.ne Codici – Centro per i Diritti del Cittadino

         Ob udeležbi: Green Network SpA, Associazione Italiana di Grossisti di Energia e Trader – AIGET, Ass.ne Codici – Centro per i Diritti del Cittadino, Associazione Energia Libera, Metaenergia SpA

         Izrek

                  1.

                  Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da za ugotovitev, da ravnanje pomeni zlorabo prevladujočega položaja, zadošča, da organ, pristojen za konkurenco, dokaže, da lahko to ravnanje posega v učinkovito konkurenčno strukturo na upoštevnem trgu, razen če zadevno podjetje s prevladujočim položajem dokaže, da so protikonkurenčni učinki, ki bi lahko bili posledica navedene prakse, izničeni ali celo preseženi s pozitivnimi učinki za potrošnike, zlasti z vidika cen, izbire, kakovosti in inovacij.

                  2.

                  Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da samo na podlagi dokaza, ki ga predloži podjetje s prevladujočim položajem, da njegovo ravnanje ni imelo konkretnih omejevalnih učinkov, ni mogoče izključiti, da to ravnanje ne pomeni zlorabe. Ta element je lahko indic za to, da zadevno ravnanje ne more imeti protikonkurenčnih učinkov, vendar ga je treba dopolniti z drugimi dokazi, da takih učinkov ne more imeti.

                  3.

                  Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da je treba obstoj prakse izrinjenja, ki pomeni zlorabo in ki jo izvaja podjetje s prevladujočim položajem, presojati glede na to, ali ima ta praksa lahko protikonkurenčne učinke. Organ, pristojen za konkurenco, ni dolžan dokazati namena zadevnega podjetja, da svoje konkurente izrine z drugimi sredstvi ali z uporabo drugih virov, kot so ti, ki so značilni za konkurenco na podlagi zaslug. Dokaz takega namena pa pomeni dejansko okoliščino, ki jo je mogoče upoštevati pri ugotavljanju zlorabe prevladujočega položaja.

                  4.

                  Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da je prakso, ki je zunaj konkurenčnega prava zakonita, mogoče, kadar jo izvaja podjetje s prevladujočim položajem, opredeliti kot „zlorabo“ v smislu te določbe, če ima lahko učinek izrinjenja in če se v njenem okviru uporabljajo drugačna sredstva od tistih, ki so značilna za konkurenco na podlagi zaslug. Kadar sta navedena pogoja izpolnjena, se lahko za zadevno podjetje s prevladujočim položajem prepoved iz člena 102 PDEU vseeno ne uporabi, če dokaže, da je bila zadevna praksa bodisi objektivno upravičena in sorazmerna s to upravičitvijo bodisi izničena ali celo presežena z ugodnostmi glede učinkovitosti, ki koristijo tudi potrošnikom.

                  5.

                  Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da kadar prevladujoči položaj zlorablja ena ali več odvisnih družb, ki tvorijo gospodarsko enoto, obstoj te enote zadostuje za ugotovitev, da za to zlorabo odgovarja tudi matična družba. Obstoj take enote se domneva, če ima matična družba v času dejanskega stanja v neposredni ali posredni lasti vsaj skoraj ves kapital teh odvisnih družb. Organu, pristojnemu za konkurenco, ni treba predložiti nobenega dodatnega dokaza, razen če matična družba dokaže, da ne more določati ravnanja svojih odvisnih družb, ker te ravnajo samostojno.

         (1)  UL C 348, 19.10.2020.


title: Zadeva C-430/20 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2022 – Christoph Klein/Evropska komisija (Pritožba – Člen 265 PDEU – Tožba zaradi nedelovanja – Direktiva 93/42/EGS – Medicinski pripomočki – Člen 8(1) in (2) – Postopek na podlagi zaščitne klavzule – Obvestilo države članice o sprejetju odločbe o prepovedi dajanja medicinskega pripomočka na trg – Dolgotrajna neodzivnost Evropske komisije – Nesprejetje sklepa – Dopustnost – Procesno upravičenje – Rok za vložitev tožbe – Poziv k ukrepanju v razumem roku – Načelo dobrega upravljanja – Obveznost obrazložitve, ki jo ima Splošno sodišče Evropske unije)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/6

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2022 – Christoph Klein/Evropska komisija
      (Zadeva C-430/20 P) (1)

      (Pritožba - Člen 265 PDEU - Tožba zaradi nedelovanja - Direktiva 93/42/EGS - Medicinski pripomočki - Člen 8(1) in (2) - Postopek na podlagi zaščitne klavzule - Obvestilo države članice o sprejetju odločbe o prepovedi dajanja medicinskega pripomočka na trg - Dolgotrajna neodzivnost Evropske komisije - Nesprejetje sklepa - Dopustnost - Procesno upravičenje - Rok za vložitev tožbe - Poziv k ukrepanju v razumem roku - Načelo dobrega upravljanja - Obveznost obrazložitve, ki jo ima Splošno sodišče Evropske unije)
      (2022/C 257/07)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Christoph Klein (zastopnik: H.-J. Ahlt, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Hermes, F. Thiran in M. Jáuregui Gómez, nato C. Hermes in F. Thiran, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 2. julija 2020, Klein/Komisija (T-562/19, EU:T:2020:300), se v delu, v katerem je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo tožbo Christopha Kleina na podlagi člena 265 PDEU za ugotovitev, da je Evropska komisija ravnala nezakonito, ker v okviru postopka na podlagi zaščitne klavzule, ki ga je Zvezna republika Nemčija uvedla 7. januarja 1998, ni ukrepala in v zvezi s pripomočkom Inhaler Broncho Air® ni sprejela sklepa v skladu z Direktivo Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih, razveljavi.

                  2.

                  Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, da to o njej vsebinsko odloči.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 371, 3.11.2020.


title: Zadeva C-426/20: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Juízo do Trabalho de Barcelos – Portugalska) – GD, ES/Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário SA (Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 2008/104/ES – Delo prek agencij za zagotavljanje začasnega dela – Člen 5(1) – Načelo enakega obravnavanja – Člen 3(1)(f) – Pojem „osnovni delovni pogoji in pogoji zaposlitve delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela“ – Nadomestilo za neizrabljene dni plačanega letnega dopusta in pripadajoči regres v primeru prenehanja delovnega razmerja)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/5

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Juízo do Trabalho de Barcelos – Portugalska) – GD, ES/Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário SA
      (Zadeva C-426/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2008/104/ES - Delo prek agencij za zagotavljanje začasnega dela - Člen 5(1) - Načelo enakega obravnavanja - Člen 3(1)(f) - Pojem „osnovni delovni pogoji in pogoji zaposlitve delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela“ - Nadomestilo za neizrabljene dni plačanega letnega dopusta in pripadajoči regres v primeru prenehanja delovnega razmerja)
      (2022/C 257/06)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Juízo do Trabalho de Barcelos

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: GD, ES

         Tožena stranka: Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário SA

         Izrek

      Člen 5(1), prvi pododstavek, Direktive 2008/104/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o delu prek agencij za zagotavljanje začasnega dela v povezavi z njenim členom 3(1)(f) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero je nadomestilo, ki ga lahko delavci, zaposleni pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, v primeru prenehanja svojega delovnega razmerja s podjetjem uporabnikom zahtevajo iz naslova neizrabljenih dni plačanega letnega dopusta in pripadajočega regresa, nižje od nadomestila, do katerega bi ti delavci lahko bili upravičeni v enakem položaju in iz istega naslova, če bi jih to podjetje uporabnik zaposlilo neposredno na isto delovno mesto v istem obdobju.

         (1)  UL C 423, 7.12.2020.


title: Zadeva C-505/20: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – Postopek, ki sta ga sprožila RR, JG (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Začasno zavarovanje in odvzem predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji – Direktiva 2014/42/EU – Člen 4 – Odvzem – Člen 7 – Začasno zavarovanje – Člen 8 – Procesna jamstva – Začasno zavarovanje in odvzem premoženja, ki je v lasti tretje osebe v kazenskem postopku – Nacionalna ureditev, ki ne določa pravnega sredstva za tretjo osebo med sodnim postopkom in ne dopušča morebitnega vračila navedenega premoženja pred zaključkom kazenskega postopka)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/6

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – Postopek, ki sta ga sprožila RR, JG
      (Zadeva C-505/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Začasno zavarovanje in odvzem predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji - Direktiva 2014/42/EU - Člen 4 - Odvzem - Člen 7 - Začasno zavarovanje - Člen 8 - Procesna jamstva - Začasno zavarovanje in odvzem premoženja, ki je v lasti tretje osebe v kazenskem postopku - Nacionalna ureditev, ki ne določa pravnega sredstva za tretjo osebo med sodnim postopkom in ne dopušča morebitnega vračila navedenega premoženja pred zaključkom kazenskega postopka)
      (2022/C 257/08)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: RR, JG

         Ob udeležbi: Spetsializirana prokuratura

         Izrek

                  1.

                  Člen 8(1) Direktive 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero, kadar je premoženje predmet začasnega zavarovanja kot domnevni predmet, uporabljen za kaznivo dejanje, ali kot domnevna premoženjska korist, pridobljena s kaznivim dejanjem, lastnik tega premoženja, ki je dobroverna tretja oseba, med sodno fazo kazenskega postopka nima nobene pravice, da pri pristojnem sodišču vloži zahtevo za vračilo navedenega premoženja.

                  2.

                  Člen 4(1) Direktive 2014/42 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki izključuje odvzem premoženja, ki je v lasti dobroverne tretje osebe in se uporablja kot predmet za storitev kaznivega dejanja, tudi če je dala ta tretja oseba to premoženje trajno na voljo obdolžencu.

         (1)  UL C 9, 11.1.2021.


title: Zadeva C-556/20: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Schneider Electric SA in drugi/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Direktiva 90/435/EGS – Skupni sistem obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic – Člen 4 in člen 7(2) – Preprečevanje ekonomskega dvojnega obdavčevanja dividend)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/7

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Schneider Electric SA in drugi/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance
      (Zadeva C-556/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Direktiva 90/435/EGS - Skupni sistem obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic - Člen 4 in člen 7(2) - Preprečevanje ekonomskega dvojnega obdavčevanja dividend)
      (2022/C 257/09)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Schneider Electric SE, Axa SA, BNP Paribas SA, Engie SA, Orange SA, L’Air Liquide, société anonyme pour l’étude et l’exploitation des procédés Georges Claude

         Toženi stranki: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

         Izrek

      Člen 4(1) Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da je matična družba zavezana za predplačilo davka, če svojim delničarjem nadalje razdeli dobiček, ki so ga izplačale njene odvisne družbe in ki daje pravico do odobritve davčnega odbitka, kadar ta dobiček ni bil obdavčen z davkom od dohodka pravnih oseb po splošni davčni stopnji, če zneski, dolgovani iz naslova tega predplačila, presegajo 5-odstotni prag iz člena 4(2) te direktive. Člen 7(2) navedene direktive se za tako ureditev ne uporablja.

         (1)  UL C 9, 11.1.2021.


title: Zadeva C-570/20: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation– Francija) – kazenski postopek zoper BV (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Goljufivo prikrivanje dolgovanega davka – Sankcije – Nacionalna zakonodaja, ki za isto dejansko stanje določa upravno in kazensko sankcijo – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 49 – Člen 50 – Načelo ne bis in idem – Člen 52(1) – Omejitve načela ne bis in idem – Zahteva določiti jasna in natančna pravila – Možnost upoštevati razlago nacionalne zakonodaje, ki so jo podala nacionalna sodišča – Nujnost določiti pravila, ki zagotavljajo sorazmernost celote naloženih sankcij – Sankcije različne narave)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation– Francija) – kazenski postopek zoper BV
      (Zadeva C-570/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Goljufivo prikrivanje dolgovanega davka - Sankcije - Nacionalna zakonodaja, ki za isto dejansko stanje določa upravno in kazensko sankcijo - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 49 - Člen 50 - Načelo ne bis in idem - Člen 52(1) - Omejitve načela ne bis in idem - Zahteva določiti jasna in natančna pravila - Možnost upoštevati razlago nacionalne zakonodaje, ki so jo podala nacionalna sodišča - Nujnost določiti pravila, ki zagotavljajo sorazmernost celote naloženih sankcij - Sankcije različne narave)
      (2022/C 257/10)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranki v postopku v glavni stvari

      BV

         ob udeležbi: Direction départementale des finances publiques de la Haute-Savoie

         Izrek

      Temeljno pravico, zagotovljeno s členom 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 52(1) te listine, je treba razlagati tako, da

                  —

                  ne nasprotuje temu, da omejitev kumulacije postopkov pregona in kazenskih sankcij v primeru goljufivih prikrivanj ali opustitev prijave v zvezi z davkom na dodano vrednost (DDV), ki jo za najresnejše primere določa nacionalna ureditev, izhaja le iz ustaljene sodne prakse, v kateri se zakonske določbe, ki opredeljujejo pogoje za uporabo te kumulacije, razlagajo ozko, pod pogojem, da je ob storitvi kršitve razumno predvidljivo, da je ta kršitev lahko predmet kumulacije postopkov pregona in kazenskih sankcij, vendar pa

                  —

                  nasprotuje nacionalni ureditvi, ki v primerih kumulacije denarne sankcije in kazni zapora ne zagotavlja z jasnimi in natančnimi pravili, kot jih morebiti razlagajo nacionalna sodišča, da celota naloženih sankcij ne presega teže ugotovljene kršitve.

         (1)  UL C 28, 25.1.2021.


title: Zadeva C-644/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Poznaniu – Poljska) – W. J./L. J. in J. J., ki jo zakonito zastopa A. P. (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pristojnost, pravo, ki se uporablja, priznavanje in izvrševanje odločb v preživninskih zadevah – Določitev prava, ki se uporablja – Haaški protokol o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti – Člen 3 – Običajno prebivališče upravičenca – Trenutek za določitev običajnega prebivališča – Neupravičeno zadržanje otroka)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/8

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Poznaniu – Poljska) – W. J./L. J. in J. J., ki jo zakonito zastopa A. P.
      (Zadeva C-644/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost, pravo, ki se uporablja, priznavanje in izvrševanje odločb v preživninskih zadevah - Določitev prava, ki se uporablja - Haaški protokol o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti - Člen 3 - Običajno prebivališče upravičenca - Trenutek za določitev običajnega prebivališča - Neupravičeno zadržanje otroka)
      (2022/C 257/11)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: W. J.

         Toženi stranki: L. J. in J. J., ki jo zakonito zastopa A. P.

         Izrek

      Člen 3 Haaškega protokola z dne 23. novembra 2007 o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti, ki je bil v imenu Evropske skupnosti potrjen s Sklepom Sveta z dne 30. novembra 2009 (2009/941/ES), je treba razlagati tako, da za določitev prava, ki se uporablja za preživninsko terjatev mladoletnega otroka, ki ga je eden od staršev premestil na ozemlje države članice, okoliščina, da je sodišče te države članice v okviru ločenega postopka odredilo vrnitev tega otroka v državo, v kateri je običajno prebival s svojimi starši neposredno pred svojo premestitvijo, ne zadostuje za to, da se navedenemu otroku prepreči, da bi lahko pridobil običajno prebivališče na ozemlju te države članice.

         (1)  UL C 53, 15.2.2021.


title: Zadeva C-718/20 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 5. maja 2022 – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd/Evropska komisija (Pritožba – Damping – Uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz nerjavnega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske – Uvedba dokončne protidampinške dajatve)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/9

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 5. maja 2022 – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd/Evropska komisija
      (Zadeva C-718/20 P) (1)

      (Pritožba - Damping - Uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz nerjavnega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske - Uvedba dokončne protidampinške dajatve)
      (2022/C 257/12)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (zastopnika K. Adamantopoulos in P. Billiet, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: M. Gustafsson, P. Němečková in E. Schmidt, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 98, 22.3.2021.


title: Zadeav C-719/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Comune di Lerici / Provincia di La Spezia (Predhodno odločanje – Javna naročila – Ravnanje z odpadki – Oddaja naročila „in house“ – Direktiva 2014/24/EU – Člena 12 in 72 – Prenehanje pogojev „podobnega obvladovanja“ zaradi poslovne združitve – Možnost gospodarskega subjekta, ki je naslednik, da nadaljuje opravljanje storitve)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/9

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Comune di Lerici / Provincia di La Spezia
      (Zadeav C-719/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Javna naročila - Ravnanje z odpadki - Oddaja naročila „in house“ - Direktiva 2014/24/EU - Člena 12 in 72 - Prenehanje pogojev „podobnega obvladovanja“ zaradi poslovne združitve - Možnost gospodarskega subjekta, ki je naslednik, da nadaljuje opravljanje storitve)
      (2022/C 257/13)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Comune di Lerici

         Tožena stranka: Provincia di La Spezia

         Ob udeležbi: IREN SpA, ACAM Ambiente SpA

         Izrek

      Direktivo 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi ali praksi, na podlagi katere izvajanje javnega naročila, ki je bilo prvotno brez javnega razpisa oddano subjektu in house, ki ga je javni naročnik skupaj z drugimi obvladoval podobno kot svoje službe, avtomatično nadaljuje gospodarski subjekt, ki je ta subjekt prevzel na podlagi postopka javnega razpisa, če ta naročnik tega gospodarskega subjekta ne obvladuje na tak način in tudi ni udeležen v njegovem kapitalu.

         (1)  UL C 79, 8.3.2021.


title: Zadeva T-267/22: Tožba, vložena 16. maja 2022 – Consulta/EUIPO – Karlinger (ACASA)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/41

      Tožba, vložena 16. maja 2022 – Consulta/EUIPO – Karlinger (ACASA)
      (Zadeva T-267/22)
      (2022/C 257/53)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Consulta GmbH (Cham, Švica) (zastopnika: M. Kinkeldey in S. Brandstätter, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Mario Karlinger (Sölden, Avstrija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije ACASA – znamka Evropske unije št. 7 587 165

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. januarja 2022 v zadevi R 487/2021-1

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 72(2) v povezavi s členom 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev načel iz sodne prakse Splošnega sodišča Evropske unije glede razlage teh določb Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-270/22: Tožba, vložena 17. maja 2022 – Pumpyansky/Svet

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/41

      Tožba, vložena 17. maja 2022 – Pumpyansky/Svet
      (Zadeva T-270/22)
      (2022/C 257/54)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Dmitry Alexandrovich Pumpyansky (Ekaterinburg, Rusija) (zastopniki: G. Lansky, P. Goeth, A. Egger, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  na podlagi člena 263 PDEU za ničen razglasi Sklep Sveta (SZVP) 2022/397 z dne 9. marca 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (1), ter Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/396 z dne 9. marca 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (2) (v nadaljevanju: izpodbijana akta), v delih, v katerih se ta akta nanašata na tožečo stranko; in

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov na podlagi člena 134 Poslovnika.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonita kršitev temeljnih pravic tožeče stranke, vključno s pravico do zasebnega in družinskega življenja, pravico do stanovanja in komunikacij ter lastninsko pravico.

                              —

                              Svet je s tem, da je z izpodbijanima aktoma tožečo stranko uvrstil na seznam, kršil načelo sorazmernosti iz člena 52 Listine EU o temeljnih pravicah.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napaka Sveta pri presoji, ker je ime tožeče stranke vključil v prilogi k izpodbijanima aktoma.

                              —

                              Utemeljitev Sveta za uvrstitev tožeče stranke na seznam je vsebinsko napačna.

                              —

                              Svet ni opredelil posamičnih, specifičnih in konkretnih razlogov, iz katerih so bili omejevalni ukrepi uvedeni zoper tožečo stranko, razlogi, na katere se sklicuje, pa v nasprotju z obveznostmi Sveta niso dovolj podrobni.

                              —

                              Predloženi dokazi ne zadostujejo za utemeljitev uvrstitve tožeče stranke na seznama iz izpodbijanih aktov.

         (1)  UL 2022, L 80, str. 31.

         (2)  UL 2022, L 80, str. 1.


title: Zadeva T-271/22: Tožba, vložena 17. maja 2022 – Melnichenko/Svet

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/42

      Tožba, vložena 17. maja 2022 – Melnichenko/Svet
      (Zadeva T-271/22)
      (2022/C 257/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Andrey Melnichenko (St. Moritz, Švica) (zastopniki: G. Lansky, P. Goeth, A. Egger, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  na podlagi člena 263 PDEU za ničen razglasi Sklep Sveta (SZVP) 2022/397 z dne 9. marca 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (1), ter Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/396 z dne 9. marca 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (2) (v nadaljevanju: izpodbijana akta), v delih, v katerih se ta akta nanašata na tožečo stranko; in

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov na podlagi člena 134 Poslovnika.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonita kršitev temeljnih pravic tožeče stranke, vključno s pravico do zasebnega in družinskega življenja, pravico do stanovanja in komunikacij ter lastninsko pravico.

                              —

                              Svet je s tem, da je z izpodbijanima aktoma tožečo stranko uvrstil na seznam, kršil načelo sorazmernosti iz člena 52 Listine EU o temeljnih pravicah.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napaka Sveta pri presoji, ker je ime tožeče stranke vključil v prilogi k izpodbijanima aktoma.

                              —

                              Utemeljitev Sveta za uvrstitev tožeče stranke na seznam je vsebinsko napačna.

                              —

                              Svet ni opredelil posamičnih, specifičnih in konkretnih razlogov, iz katerih so bili omejevalni ukrepi uvedeni zoper tožečo stranko, razlogi, na katere se sklicuje, pa v nasprotju z obveznostmi Sveta niso dovolj podrobni.

                              —

                              Predloženi dokazi ne zadostujejo za utemeljitev uvrstitve tožeče stranke na seznama iz izpodbijanih aktov.

         (1)  UL 2022, L 80, str. 31.

         (2)  UL 2022, L 80, str. 1.


title: Zadeva T-272/22: Tožba, vložena 17. maja 2022 – Pumpyanskaya/Svet

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/43

      Tožba, vložena 17. maja 2022 – Pumpyanskaya/Svet
      (Zadeva T-272/22)
      (2022/C 257/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Galina Evgenyevna Pumpyanskaya (Ekaterinburg, Rusija) (zastopniki: G. Lansky, P. Goeth in A. Egger, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  na podlagi člena 263 PDEU za ničen razglasi Sklep Sveta (SZVP) 2022/397 z dne 9. marca 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine, (1) ter Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/396 z dne 9. marca 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (2) (v nadaljevanju: izpodbijana akta), v delih, v katerih se ta akta nanašata na tožečo stranko; in

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov na podlagi člena 134 Poslovnika.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napaka Sveta pri presoji, ker je ime tožeče stranke vključil v prilogi k izpodbijanima aktoma.

                              —

                              Utemeljitev Sveta za uvrstitev tožeče stranke na seznam je vsebinsko napačna.

                              —

                              Svet ni opredelil posamičnih, specifičnih in konkretnih razlogov, iz katerih so bili omejevalni ukrepi uvedeni zoper tožečo stranko, razlogi, na katere se sklicuje, pa v nasprotju z obveznostmi Sveta niso dovolj podrobni.

                              —

                              Predloženi dokazi ne zadostujejo za vzpostavitev kvalificirane povezave med tožečo stranko in njenim možem, saj se za element „povezanosti“ iz izpodbijanih aktov zahteva vez, ki presega zgolj družinsko razmerje.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nezakonita kršitev temeljnih pravic tožeče stranke, vključno s pravico do zasebnega in družinskega življenja, stanovanja in komunikacij, ter lastninsko pravico.

                              —

                              Svet je s tem, da je z izpodbijanima aktoma tožečo stranko uvrstil na seznam, kršil načelo sorazmernosti, svoj sklep pa utemeljil na pravilu, ki ni v skladu z zahtevo po predvidljivosti iz člena 52 Listine EU o temeljnih pravicah.

                              —

                              Samovoljni ukrep, uveden zoper tožečo stranko, pomeni neenako in diskriminatorno obravnavanje tožeče stranke.

         (1)  UL 2022, L 80, str. 31.

         (2)  UL 2022, L 80, str. 1.


title: Zadeva T-276/22: Tožba, vložena 17. maja 2022 – Groz-Beckert/EUIPO (Pozicijska znamka, sestavljena iz bele, srednje rdeče in temno zelene barve na kvadrati embalaži)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/44

      Tožba, vložena 17. maja 2022 – Groz-Beckert/EUIPO (Pozicijska znamka, sestavljena iz bele, srednje rdeče in temno zelene barve na kvadrati embalaži)
      (Zadeva T-276/22)
      (2022/C 257/57)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Groz-Beckert KG (Albstadt, Nemčija) (zastopnika: M. Nielen in U. Kaufmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava pozicijske znamke, sestavljene iz bele, srednje rdeče in temno zelene barve na kvadrati embalaži – prijava št. 18 243 039

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe prti EUIPO z dne 2. marca 2022 v zadevi R 1447/2021-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 95(1), prvi stavek, Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-277/22: Tožba, vložena 17. maja 2022 – Groz-Beckert/EUIPO (Pozicijska znamka, sestavljena iz rdeče in bele barve na kvadratni embalaži)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/45

      Tožba, vložena 17. maja 2022 – Groz-Beckert/EUIPO (Pozicijska znamka, sestavljena iz rdeče in bele barve na kvadratni embalaži)
      (Zadeva T-277/22)
      (2022/C 257/58)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Groz-Beckert KG (Albstadt, Nemčija) (zastopnika: M. Nielen in U. Kaufmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: Prijava pozicijske znamke, sestavljene iz rdeče in bele barve na kvadratni embalaži – Prijava št. 18 243 038

         Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. marca 2022 v zadevi R 1444/2021-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 95(1), prvi stavek, Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-282/22: Tožba, vložena 18. maja 2022 – Mazepin/Svet

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/45

      Tožba, vložena 18. maja 2022 – Mazepin/Svet
      (Zadeva T-282/22)
      (2022/C 257/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Dmitry Arkadievich Mazepin (Moskva, Rusija) (zastopniki: D. Rovetta, M. Campa, M. Moretto in V. Villante, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi Sklep Sveta (SZVP) 2022/397 z dne 9. marca 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine, (1) ter Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/396 z dne 9. marca 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine; (2) in

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, člena 296 PDEU in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, kršitev dokaznega bremena, kršitev meril za uvrstitev na seznam, določenih v členu 1(1)(a) in (e) ter v členu 2(1)(a) in (g) Sklepa Sveta 2014/145/SZVP z dne 17. marca 2014 ter v členu 3(1)(a) in (g) Uredbe Sveta (EU) št. 269/2014 z dne 17. marca 2014, ki se oba nanašata na omejevalne ukrepe v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti in kršitev temeljnih pravic tožeče stranke, to je lastninske pravice in svobode gospodarske pobude (člena 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev temeljnega načela nediskriminacije.

         (1)  UL 2022, L 80, str. 31.

         (2)  UL 2022, L 80, str. 1.


title: Zadeva T-283/22: Tožba, vložena 19. maja 2022 – Moshkovich/Svet

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/46

      Tožba, vložena 19. maja 2022 – Moshkovich/Svet
      (Zadeva T-283/22)
      (2022/C 257/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Vadim Nikolaevich Moshkovich (Tambov, Rusija) (zastopniki: D. Rovetta, M. Campa, T. Bontinck, A. Guillerme, L. Burguin, M. Moretto, V. Villante in M. Pirovano, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi Sklep Sveta (SZVP) 2022/397 z dne 9. marca 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (1) ter Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/396 z dne 9. marca 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (2); in

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter kršitev obveznosti obrazložitve in člena 296 PDEU.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in kršitev meril za uvrstitev na seznam, določenih v členih 1(1) in 2(1) Sklepa Sveta 2014/145/SZVP z dne 17. marca 2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine, ter kršitev člena 3(1) Uredbe Sveta (EU) št. 269/2014 z dne 17. marca 2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti in kršitev temeljnih pravic tožeče stranke, to je lastninske pravice in svobode gospodarske pobude (člena 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev temeljnega načela nediskriminacije.

         (1)  UL 2022, L 80, str. 31.

         (2)  UL 2022, L 80, str. 1.


title: Zadeva T-291/22: Tožba, vložena 18. maja 2022 – Pumpyanskiy/Svet

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/47

      Tožba, vložena 18. maja 2022 – Pumpyanskiy/Svet
      (Zadeva T-291/22)
      (2022/C 257/61)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Alexander Dmitrievich Pumpyanskiy (Ženeva, Švica) (zastopniki: T. Bontinck, A. Guillerme in L. Burguin, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi Sklep Sveta (SZVP) 2022/397 (1) z dne 9. marca 2022 v delu, v katerem je bila tožeča stranka pod št. 719 vpisana v Prilogo k temu sklepu;

                  —

                  za nično razglasi Izvedbeno uredbo (EU) 2022/396 (2) z dne 9. marca 2022 v delu, v katerem je bila tožeča stranka pod št. 719 vpisana v Prilogo I k tej uredbi;

                  —

                  Svetu naloži plačilo odškodnine v – začasno določenem – znesku 100 000 EUR za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva in obveznosti obrazložitve.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji v zvezi z razlogi, ki jih je navedel Svet.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti in temeljih pravic v zvezi s sprejetjem omejevalnih ukrepov zoper tožečo stranko in neupravičenim posegom v temeljne pravice, določene v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja in načela pravne varnosti v zvezi z uporabo merila oseb, ki so „povezane“ z osebami, uvrščenimi na seznam oseb, za katere veljajo omejevalni ukrepi.

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2022/397 z dne 9. marca 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 80, str. 31).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2022/396 z dne 9. marca 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 80, str. 1).


title: Zadeva T-293/22: Tožba, vložena 19. maja 2022 – PB/EOR

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/48

      Tožba, vložena 19. maja 2022 – PB/EOR
      (Zadeva T-293/22)
      (2022/C 257/62)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: PB (zastopnik: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa predsednice EOR z dne 16. julija 2021 o tem, da se tožeče stranke po končanem prerazvrstitvenem obdobju 2021 ne prerazvrsti;

                  —

                  po potrebi razglasi ničnost sklepa EOR z dne 14. februarja 2022 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka 15. oktobra 2021 vložila zoper sklep o njeni neprerazvrstitvi;

                  —

                  naloži plačilo stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev postopkovnih pravil za izvajanje prerazvrstitvenega obdobja, kot je določeno v členu 5 splošnih določb za izvajanje člena 54 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljevanju: splošne izvedbene določbe).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačna analiza člena 4 splošnih izvedbenih določb in napačna presoja ravni odgovornosti glede na funkcijo in ne glede na razred.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev postopkovnih pravil mešanega odbora za prerazvrstitev in obveznosti priprave poročila za vsako ocenjevalno obdobje.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do dostopa do dokumentov, kršitev načel preglednosti, predvidljivosti in pravne varnosti ter obstoj vsaj objektivne pristranskosti zaradi nedostopa do informacij v več fazah postopka.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in napake, storjene na seznamu presojanih dejavnikov.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev Priloge II k splošnim izvedbenim določbam in določenega ciljnega povprečja.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji spisa tožeče stranke, njene uspešnosti in njene delovne dobe v primerjavi s sodelavci istega direktorata.


title: Zadeva T-295/22: Tožba, vložena 20. maja 2022 – Crush Series Publishing/EUIPO – Mediaproduccion (The Crush Series)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/48

      Tožba, vložena 20. maja 2022 – Crush Series Publishing/EUIPO – Mediaproduccion (The Crush Series)
      (Zadeva T-295/22)
      (2022/C 257/63)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Crush Series Publishing s.r.o. (Praga, Češka republika) (zastopnica: D.-M. Belciu, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Mediaproduccion SLU (Barcelona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije The Crush Series – prijava za registracijo št. 18 119 385

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. marca 2022 v zadevi R 1303/2021-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  ugovor zavrne in dovoli registracijo znamke Evropske unije „The Crush Series“ iz prijave št. 18 119 385;

                  —

                  EUIPO in intervenientki naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred odborom za pritožbe.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.

                  —

                  Kršitev člena 95(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-297/22: Tožba, vložena 20. maja 2022 – BB Services/EUIPO – Lego Juris (Oblika figurice-igrače z izboklino na glavi)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/49

      Tožba, vložena 20. maja 2022 – BB Services/EUIPO – Lego Juris (Oblika figurice-igrače z izboklino na glavi)
      (Zadeva T-297/22)
      (2022/C 257/64)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: BB Services GmbH (Flörsheim am Main, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Lego Juris A/S (Billund, Danska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije (Oblika figurice-igrače z izboklino na glavi) – Znamka Evropske unije št.. 50 450

         Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. marca 2022 v zadevi R 1355/2021-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka predlaga:

                  —

                  razveljavitev izpodbijane odločbe ter razglasitev ničnosti znamke Evropske unije št. 50 450;

                  —

                  naložitev plačila stroškov EUIPO.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(e)(i) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(e)(ii) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-298/22: Tožba, vložena 20. maja 2022 – BB Services/EUIPO – Lego Juris (Oblika figurice-igrače)

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/50

      Tožba, vložena 20. maja 2022 – BB Services/EUIPO – Lego Juris (Oblika figurice-igrače)
      (Zadeva T-298/22)
      (2022/C 257/65)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: BB Services GmbH (Flörsheim am Main, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lego Juris A/S (Billund, Danska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije (Oblika figurice-igrače) – Znamka Evropske unije št. 50 518

         Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. marca 2022 v zadevi R 1354/2021-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka predlaga:

                  —

                  razveljavitev izpodbijane odločbe ter razglasitev ničnosti znamke Evropske unije št. 50 518;

                  —

                  naložitev plačila stroškov EUIPO.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(e)(i) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(e)(ii) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-301/22: Tožba, vložena 23. maja 2022 – Aven/Svet

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/51

      Tožba, vložena 23. maja 2022 – Aven/Svet
      (Zadeva T-301/22)
      (2022/C 257/66)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Petr Aven (Virginia Water, Združeno kraljestvo) (zastopnika: T. Marembert in A. Bass, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi Sklep Sveta 2022/337 (1) z dne 28. februarja 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  za nično razglasi Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/336 (2) z dne 28. februarja 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napaka pri presoji. Tožeča stranka navaja, prvič, da noben dokaz, ki ga je predložil Svet, ne izpolnjuje zahtev iz evropske sodne prakse glede dokaznega standarda in kakovosti dokazov in, drugič, da nobena od navedb obrazložitve Sveta ni dokazana in torej ne more izpolnjevati meril a) in d) Sklepa 2014/145/SZVP v tedaj veljavni različici, kar sta merili, ki ju Svet v svoji obrazložitvi izrecno navaja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti navedenega merila zaradi dvakratne kršitve načela sorazmernosti. Tožeča stranka ocenjuje, prvič, da je merilo, ki ga navaja Svet, očitno neprimerno glede na zastavljeni cilj in, drugič, da je obstajala možnost uporabe manj prisilnih sredstev.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: neobstoj pravne podlage, ker ni bila izkazana zadostna vez med kategorijo oseb, na katere se nanaša to merilo, in Rusko federacijo.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: napaka pri presoji, ker Svet ni dokazal niti, da je tožeča stranka pomemben poslovnež, niti, da je vpliven, niti, da je dejaven v gospodarskih sektorjih, ki zagotavljajo znaten vir prihodkov vlade Ruske federacije.

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2022/337 z dne 28. februarja 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 59, str. 1).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2022/336 z dne 28. februarja 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 58, str. 1).


title: Zadeva T-304/22: Tožba, vložena 24. maja 2022 – Fridman/Svet

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/52

      Tožba, vložena 24. maja 2022 – Fridman/Svet
      (Zadeva T-304/22)
      (2022/C 257/67)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Mikhail Fridman (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: T. Marembert in A. Bass, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi Sklep Sveta 2022/337 (1) z dne 28. februarja 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  za nično razglasi Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/336 (2) z dne 28. februarja 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napaka pri presoji. Tožeča stranka navaja, prvič, da noben dokaz, ki ga je predložil Svet, ne izpolnjuje zahtev iz evropske sodne prakse glede dokaznega standarda in kakovosti dokazov in, drugič, da nobena od navedb obrazložitve Sveta ni dokazana in torej ne more izpolnjevati meril a) in d) Sklepa 2014/145/SZVP v tedaj veljavni različici, kar sta merili, ki ju Svet v svoji obrazložitvi izrecno navaja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti navedenega merila zaradi dvakratne kršitve načela sorazmernosti. Tožeča stranka ocenjuje, prvič, da je merilo, ki ga navaja Svet, očitno neprimerno glede na zastavljeni cilj in, drugič, da je obstajala možnost uporabe manj prisilnih sredstev.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: neobstoj pravne podlage, ker ni bila izkazana zadostna vez med kategorijo oseb, na katere se nanaša to merilo, in Rusko federacijo.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: napaka pri presoji, ker Svet ni dokazal niti, da je tožeča stranka pomemben poslovnež, niti, da je vpliven, niti, da je dejaven v gospodarskih sektorjih, ki zagotavljajo znaten vir prihodkov vlade Ruske federacije.

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2022/337 z dne 28. februarja 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 59, str. 1).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2022/336 z dne 28. februarja 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 58, str. 1).


title: Zadeva C-190/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ufficio del Giudice di pace di Rimini (Italija) 7. marca 2022 – BL/Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ufficio del Giudice di pace di Rimini (Italija) 7. marca 2022 – BL/Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (Zadeva C-190/22)
      (2022/C 257/27)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Ufficio del Giudice di pace di Rimini

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BL

         Tožena stranka: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  [Ali] pravo Unije, zlasti členi 15, 20, 30 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, določbi 2 in 4 Okvirnega sporazuma ETUC-UNICE-CEEP o delu za določen čas iz Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 (1), temeljno načelo neodvisnosti in neodstavljivosti evropskih sodnikov, kot so razloženi v sodni praksi Sodišča Evropske unije v sodbi UX/Governo della Repubblica italiana (EU:C:2020:572), nasprotujejo nacionalnemu predpisu, kakršen je člen 29 zakonske uredbe št. 116 z dne 13. julija 2017 (v nadaljevanju: zakonska uredba št. 116/2017), ki brez objektivnih razlogov diskriminira tožečo stranko – mirovnega sodnika, glede pogojev dela primerljivih poklicnih sodnikov, ob upoštevanju naslednjega dejanskega stanja:

                              —

                              tožeča stranka, ki je od leta 2002 neprekinjeno mirovni sodnik, še nima 70 let, vendar jih bo dopolnila leta 2022, na datum 15. avgusta 2017 pa še ni imela več kot 16 let delovne dobe kot častni sodnik;

                              —

                              zato, čeprav sme v skladu z nacionalnim predpisom (člen 29(1) zakonske uredbe št. 116/2017) še naprej opravljati pravosodno funkcijo, dokler ne dopolni 70 let, tožeča stranka ne more sodelovati na prvem postopku ocenjevanja za potrditev uvrstitve na zaprti seznam častnih sodnikov, ki ga bo vrhovni sodni svet razpisal do konca leta 2022, kot je določeno v členu 29(3) zakonske uredbe št. 116/2017;

                              —

                              nadaljnja posledica tega je, da tožeča stranka, ki ne more več predložiti vloge za sodelovanje v postopku ocenjevanja za potrditev uvrstitve na zaprti seznam, ki bo leta 2022, potem ko ji je funkcija prenehala 31. decembra 2021, ker je dopolnila 68 let, na podlagi prej veljavne ureditve, od 1. januarja 2022 ne more več opravljati funkcije, ker novi predpisi, ki sicer določajo, da sme oseba, ki je opravljala funkcijo na datum 15. avgusta 2017, funkcijo opravljati do dopolnjenega 70. leta, določajo tudi, da funkcije ne morejo več opravljati osebe, ki ne izpolnjujejo pogojev za predložitev vloge za ponovno potrditev (člen 29(9) zakonske uredbe št. 116/2017);

                              —

                              na podlagi zgoraj navedene nacionalne zakonodaje bo tožeča stranka od italijanske vlade prejela samo odškodnino v višini od 1 500 do 2 500 EUR na leto za vsako leto opravljanja funkcije glede na število opravljenih obravnav v letu, do največ 50 000 EUR, pri čemer se mora odpovedati vsem plačnim pravicam, regulativnim pravicam in pravicam do plačila prispevkov, ki jih zahteva v postopku, ki teče pri TAR Emilia Romagna (deželno upravno sodišče za Emilijo – Romanjo, Italija), in ki jih za pravosodno funkcijo, ki se je opravljala v svojstvu zaposlenega, vendar je italijanska vlada ne priznava kot take, zagotavlja pravo Unije, vključno s plačilom prispevkov iz delovnega razmerja in s tem povezanih socialnovarstvenih pravic;

                              —

                              TAR Emilia Romagna (deželno upravno sodišče za Emilijo – Romanjo) je z začasnim ukrepom z dne 9. februarja 2022 z uporabo sodbe UX Sodišča Evropske unije ter v nasprotju z nacionalno zakonodajo in mnenjem vrhovnega sodnega sveta z dne 16–17. februarja 2022 odločilo, da mirovni sodnik [tožeča stranka] ponovno začne opravljati pravosodno funkcijo do 70. leta starosti;

                              —

                              predsednik sodišča v Riminiju je ob upoštevanju začasnega ukrepa, ki ga je sprejelo TAR Emilia Romagna (deželno upravno sodišče za Emilijo – Romanjo), s sklepom z dne 1. marca 2022 odredil takojšnjo ponovno vključitev tožeče stranke v funkcijo;

                              —

                              pri predložitvenem sodišču se iz naslova odškodnine za škodo, ker je italijanska vlada očitno in stalno kršila pravo Unije o pravnem statusu in pravicah častnih sodnikov, zahteva znesek, ki ustreza plači, ki bi jo morala tožeča stranka prejeti od 10. do 28. februarja 2022, v enaki višini kot primerljivi poklicni sodniki, na podlagi začasne odredbe TAR Emilia Romagna (deželno upravno sodišče za Emilijo – Romanjo) o ponovni vključitvi v funkcijo, vendar je v nasprotju z nacionalno zakonodajo, ki kljub priznavanju neskladnosti s pravom Unije po eni strani izključuje vsako možnost ponovne vključitve v funkcijo, dokler tožeči častni sodnik, ki je 31. decembra 2021 zaradi začasnega sodnega ukrepa Consiglio di Stato (državni svet, Italija), sprejetega v nasprotju s sodbo Sodišča Evropske unije v zadevi UX, proti svoji volji prenehal opravljati funkcijo, ne dopolni 70 let, in po drugi strani odškodnino za škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka, omejuje na pavšalno vsoto, ki je po zakonu vnaprej določena na bistveno nižji znesek od škode, ki je dejansko nastala zaradi oškodovanja pravic, zagotovljenih v skladu s pravom Unije?

                  2.

                  Ali v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 267 PDEU, določbi 2 in 4 Okvirnega sporazuma ETUC-UNICE-CEEP o delu za določen čas iz Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 in temeljno načelo neodvisnosti in neodstavljivosti evropskih sodnikov nasprotujejo nacionalnemu predpisu – kakršen je člen 21 zakonske uredbe št. 116 z dne 13. julija 2017 –, po katerem italijanski državni organi iz postopka v glavni stvari, in sicer vrhovni sodni svet in ministrstvo za pravosodje, samodejno, brez kontradiktorne obravnave in disciplinskega postopka, ki je bil predviden pred začetkom veljavnosti zakonske uredbe št. 116/2017, razrešijo mirovnega sodnika iz predložitvene odločbe, ki je brez učinkovitega pravnega, ekonomskega in socialnega varstva in ki namerava uporabiti pravo Unije, kot ga je razložilo Sodišče Evropske unije v sodbi UX, ter zavrniti uporabo nacionalnih predpisov, ki nasprotujejo uporabi zahtevanega varstva?

                  3.

                  Ali je, če je odgovor na prvi dve vprašanji pritrdilen, kršen pojem „pravna država“, opredeljen v členu 2(a) Uredbe (EU, Euratom) 2020/2092 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2020 o splošnem režimu pogojenosti za zaščito proračuna Unije (2), v nacionalnih okoliščinah italijanske države, v katerih:

                              —

                              tožeča stranka, mirovni sodnik, in drugih 4 769 častnih sodnikov, ki so že opravljali funkcijo na datum 15. avgusta 2017, med drugim ta predložitveni sodnik, nimajo pravnega, ekonomskega in socialnega varstva v skladu s pogoji dela, zagotovljenimi primerljivim poklicnim sodnikom, zato pravosodnih nalog ne morejo izvajati kot neodvisni in neodstavljivi sodniki;

                              —

                              italijanska država in „delodajalec“, ministrstvo za pravosodje, državni parlament, vrhovni sodni svet, Suprema Corte di Cassazione (vrhovno kasacijsko sodišče, Italija) in Consiglio di Stato (državni svet) sistematično zavračajo priznanje primata prava Unije in uporabo sodne prakse Sodišča Evropske unije o pravni državi in pravicah, ki jih zakonodaja EU zagotavlja tožečemu mirovnemu sodniku in 4 769 častnim sodnikom, ki opravljajo pravosodne funkcije v enakih pogojih kot poklicni sodniki;

                              —

                              4 769 častnih sodnikov, med drugim ta predložitveni sodnik, razen tožeče stranke, ki so že bili v funkciji na dan 15. avgusta 2017, se bo moralo odpovedati vsem pravicam, ki jih zagotavlja pravo Unije, če želijo za nadaljevanje funkcije uspešno opraviti nov postopek ocenjevanja, da lahko obdržijo pravosodno funkcijo do dopolnjenega 70. leta starosti, čeprav so vsi zgoraj navedeni častni sodniki od vrhovnega sodnega sveta in ministrstva za pravosodje na podlagi zakonodaje, veljavne do 31. decembra 2021, prejeli potrditev funkcije do 31. maja 2024 oziroma do datuma samodejnega prenehanja funkcije zaradi starosti, pri čemer so po „stabilizaciji“ funkcije ostale razmere, ki škodujejo neodvisnosti in neodstavljivosti „stabiliziranih“ častnih sodnikov;

                              —

                              finančni posegi v breme proračuna Unije za reformo civilnega in kazenskega sodstva v Italiji v smeri pravičnega in hitrega postopka, kot je opredeljen v načrtu za okrevanje in odpornost, ne določajo ukrepov v podporo častnim sodnikom in so predvsem usmerjeni v zaposlitev 16 500 upravnih uradnikov za določen čas kot „podpornega osebja uradov pravosodnih organov“, zaposlenih pri ministrstvu za pravosodje po enakih ekonomskih pogojih kot „stabilizirani“ častni sodniki, vendar jim je zagotovljena neodstavljivost na disciplinskem področju za celoten čas trajanja delovnega razmerja, ki častnim sodnikom ni zagotovljena niti po „stabilizaciji“?

                  4.

                  Ali sta, če je odgovor na prva tri vprašanja pritrdilen, člen 278 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člen 160 Poslovnika Sodišča, nezakonita zaradi nasprotja s členi 2, 6 in 19 Pogodbe [o Evropski uniji], v delu, v katerem Sodišču ne omogočata, da bi v okviru postopkov za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU sprejelo začasne ukrepe, potrebne tudi za začasno zadržanje izvršitve nacionalnih zakonodajnih aktov, ki ogrožajo pravno državo in finančne interese Unije v skladu z načeli in pogojenostmi iz Uredbe 2020/2092?

         (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368)-

         (2)  UL 2020, L 433I, str. 1.


title: Zadeva C-208/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 18. marca 2022 – F/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 18. marca 2022 – F/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-208/22)
      (2022/C 257/28)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats’s-Hertogenbosch

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: F

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Uredbo Dublin III (1) glede na njene uvodne izjave 3, 32 in 39 v povezavi s členi 1, 4, 18, 19 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati in uporabljati tako, da načelo zaupanja med državami ni deljivo, tako da resne in sistematične kršitve prava Unije, ki jih stori potencialno odgovorna država članica pred predajo v odnosu do državljanov tretjih držav, ki (še) niso tujci, vrnjeni odgovorni državi članici na podlagi Uredbe Dublin III zaradi obravnavanja prošnje, absolutno nasprotujejo predaji tej državi članici?

                  2.

                  Ali je treba, če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, člen 3(2) Uredbe Dublin III v povezavi s členi 1, 4, 18, 19 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da – če potencialno odgovorna država članica resno in sistematično krši pravo Unije – država članica, ki izvede predajo, v okviru Uredbe Dublin III ne more brez natančnejše preučitve izhajati iz načela zaupanja med državami, ampak mora odpraviti vsakršen dvom ali dokazati, da se prosilec po predaji ne bo znašel v položaju, ki je v nasprotju s členom 4 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

                  3.

                  S katerimi dokaznimi sredstvi lahko prosilec podpre svoje trditve, da člen 3(2) Uredbe Dublin III nasprotuje njegovi predaji, in kakšen dokazni standard je treba v zvezi s tem uporabiti? Ali ima država članica, ki izvede predajo, ob upoštevanju sklicevanja na pravni red Unije v uvodnih izjavah Uredbe Dublin III dolžnost sodelovanja in/ali preverjanja, ali pa je treba v primeru resnih in sistematičnih kršitev temeljnih pravic državljanov tretjih držav od odgovorne države članice pridobiti posamična jamstva, da bodo po predaji prosilca temeljene pravice (vendarle) spoštovane? Ali je odgovor na to vprašanje drugačen, če prosilec nima dokazov, ker svojih doslednih in podrobnih izjav ne more podpreti z dokumenti, pri čemer tega glede na naravo izjav ni mogoče pričakovati?

                  4.

                  Ali je odgovor na prejšnja vprašanja v okviru tretjega vprašanja drugačen, če prosilec dokaže, da pritožba pri organih in/ali uporaba pravnih sredstev v odgovorni državi članici ne bosta mogoča in/ali učinkovita?

         (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180, str. 31).


title: Zadeva C-210/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 18. marca 2022 – Stappert Deutschland GmbH/Hauptzollamt Hannover

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 18. marca 2022 – Stappert Deutschland GmbH/Hauptzollamt Hannover
      (Zadeva C-210/22)
      (2022/C 257/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Stappert Deutschland GmbH

         Tožena stranka: Hauptzollamt Hannover

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pojem „votli profili“ iz pravila o poreklu k tarifni podštevilki 7304 41 HS iz Priloge 22-01 k Delegirani uredbi 2015/2446 (1), ki pridobitev porekla pogojuje s „spremembo iz votlih profilov iz tarifne podštevilke 7304 49“ (pravilo o poreklu votlih profilov), zajema vroče dodelani material iz tarifne podštevilke 7304 49 HS, raven in z enakomerno debelino sten, ki ne izpolnjuje zahtev tehničnega standarda za brezšivne, vroče dodelane cevi iz plemenitega jekla in iz katerega se s hladno obdelavo izdelujejo cevi z drugačnimi prečnimi prerezi in debelinami sten?

                  2.

                     Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen ali nanj ni treba odgovoriti: ali je pravilo o poreklu votlih profilov v nasprotju s členom 60(2) in členom 284 carinskega zakonika Unije (2) ter členom 290 PDEU, ker

                              (a)

                              ni obrazloženo,

                              (b)

                              je preveč nedoločno ali

                              (c)

                              so iz obrazložitve porekla izključeni postopki predelave, ki bi na podlagi člena 60(2) carinskega zakonika Unije pomenili podlago za dodelitev porekla blaga?

                  3.

                     Če je odgovor na drugo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen: ali se poreklo blaga iz tarifne podštevilke 7304 41 HS v sporu o glavni stvari določi na podlagi pravila o poreklu k tarifni podštevilki 7304 41 HS iz Priloge 22-01 k Delegirani uredbi 2015/2446, to je „sprememba tarifne številke“, preostalega pravila k poglavju 73 HS iz Priloge 22-01 k Delegirani uredbi 2015/2446 ali na podlagi člena 60(2) carinskega zakonika Unije?

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446 z dne 28. julija 2015 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o podrobnih pravilih v zvezi z nekaterimi določbami carinskega zakonika Unije (UL 2015, L 343, str. 1).

         (2)  Uredba (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije (UL 2013, L 269, str. 1).


title: Zadeva C-220/22: Tožba, vložena 25. marca 2022 – Evropska komisija/Portugalska republika

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/23

      Tožba, vložena 25. marca 2022 – Evropska komisija/Portugalska republika
      (Zadeva C-220/22)
      (2022/C 257/30)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Melo Sampaio in M. Noll-Ehlers, agenta)

         Tožena stranka: Portugalska republika

         Predlogi

                  —

                  Ugotovi se naj, da Portugalska s tem, da od 1. januarja 2010 sistematično in trajno presega letno mejno vrednost NO2 na območjih PT-3001 Lisboa Norte, PT-1004 Porto Litoral in PT-1009 Entre Douro e Minho (prej PT-1001 Braga), ni izpolnila obveznosti iz člena 13(1) Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (1) v povezavi s Prilogo XI, del B, k tej direktivi.

                  —

                  Ugotovi se naj, da Portugalska ni izpolnila obveznosti iz člena 23(1) Direktive 2008/50/ES, posamezno in v povezavi s Prilogo XV, del A, zadevne direktive, v zvezi z vsemi navedenimi območji, zlasti pa obveznosti, ki jo ima na podlagi člena 23(1), drugi pododostavek, Direktive 2008/50/ES, da sprejme ustrezne ukrepe, da bi bilo obdobje preseganja čim krajše.

                  —

                  Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Podatki, ki jih je poslala Portugalska, kažejo, da ta država članica od 1. januarja 2010 ne izpolnjuje obveznosti iz člena 13(1) Direktive 2008/50 v povezavi s Prilogo XI, del B, k tej Direktivi, kar zadeva območja Porto Litoral (PT-1004), Entre Douro e Minho (PT-1009) in Lisboa Norte (PT-3001).
      Poleg tega portugalski organi niso sprejeli in niso izvajali vseh ustreznih in potrebnih ukrepov, da bi zagotovili, da bi bilo obdobje preseganja mejne letne vrednosti NO2, določene v členu 13(1) Priloge 2008/50 v povezavi s Prilogo XI, del B, k tej direktivi, na območjih Lisboa Norte (PT-3001), Porto Litoral (PT-1004) in Entre Douro e Minho čim krajše, kot se zahteva s členom 23(1) navedene direktive.

         (1)  UL 2008, L 152, str. 1.


title: Zadeva C-226/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 31. marca 2022 – Nexive Commerce Srl in drugi/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugi

text:
               4.7.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 31. marca 2022 – Nexive Commerce Srl in drugi/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugi
      (Zadeva C-226/22)
      (2022/C 257/31)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnice: Nexive Commerce Srl, Nexive Scarl, Nexive Services Srl, Nexive Network Srl, Nexive SpA, Brt SpA, A.I.C.A.I. Associazione Italiana Corrieri Aerei Internazionali, DHL Express (Italy) Srl, TNT Global Express Srl, Fedex Express Italy Srl, United Parcel Service Italia Srl, General Logistics Systems Enterprise Srl, General Logistics Systems Italy SpA, Federal Express Europe Inc. Filiale Italiana

         Nasprotne stranke v postopku s pritožbo: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero dello Sviluppo Economico

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 9(2), drugi pododstavek, četrta alinea, člen 9(3) in člen 22 Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitev (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (2), razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot izhaja iz italijanskega pravnega reda (iz člena 1(65) in (66) zakona št. 266 z dne 23. decembra 2005 in člena 65 zakonskega odloka št. 50 z dne 24. aprila 2017, ki je bil s spremembami preoblikovan v zakon št. 96 z dne 21. junija 2017), ki omogoča, da se izvajalcem v poštnem sektorju, tudi tistim, ki ne opravljajo storitev, ki spadajo v okvir univerzalne storitve, naloži izključno obveznost, da finančno prispevajo k operativnim stroškom regulativnega organa za poštni sektor, s čimer se dopušča možnost, da se izključi kakršna koli oblika javnega sofinanciranja iz državnega proračuna?“

                  2.

                  Ali je treba člen 9(2), drugi pododstavek, četrta alinea, in člen 22 Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES v zvezi s popolnim oblikovanjem notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti, razlagati tako, da lahko operativni stroški, ki jih financirajo izvajalci poštnih storitev, vključujejo tudi stroške regulativnih dejavnosti v zvezi s poštnimi storitvami, ki ne spadajo v okvir univerzalne storitve, ter stroške upravnih struktur in struktur za oblikovanje politike (t. i. medsektorske strukture), katerih dejavnosti so, čeprav niso neposredno usmerjene v regulacijo trgov poštnih storitev, vseeno bistvenega pomena za izvajanje vseh institucionalnih pristojnosti organa, kar posledično omogoča, da se posredno in delno (sorazmerno) dodelijo sektorju poštnih storitev.“

                  3.

                  Ali načelo sorazmernosti, načelo nediskriminacije, člen 9(2), drugi pododstavek, četrta alinea, člen 9(3) in člen 22 Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitev, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti, nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je italijanska zakonodaja (iz člena 1(65) in (66) zakona št. 266 z dne 23. decembra 2005 in člena 65 zakonskega odloka št. 50 z dne 24. aprila 2017, s spremembami preoblikovanega v zakon št. 96 z dne 21. junija 2017), ki izvajalcem v poštnem sektorju nalaga obveznost prispevanja k financiranju regulativnega organa za poštni sektor, pri čemer ne obstaja možnost razlikovanja med položajem izvajalcev hitrih kurirskih storitev in položajem izvajalcev univerzalne storitve in s tem možnost ovrednotenja različne intenzivnosti regulativne dejavnosti, ki jo izvaja regulativni organ v zvezi z različnimi vrstami poštnih storitev.“

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71.

         (2)  UL 2008, L 52, str. 3.