title: Zadeva C-221/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 20. aprila 2016 – Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 20. aprila 2016 – Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Zadeva C-221/16)
   (2016/C 243/21)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A.

      Tožena stranka: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba, glede na to, da so „programi podpore“, opredeljeni v členu 2(k) Direktive 2009/28/ES, in, med njimi, davčne spodbude, ki obsegajo davčne olajšave ali oprostitve in vračilo davkov, določeni kot instrumenti, namenjeni doseganju ciljev kar zadeva porabo električne energije iz obnovljivih virov, ki so določeni v omenjeni Direktivi 2009/28/ES, šteti, da so omenjene spodbude ali ukrepi obvezni in zavezujejo države članice ter imajo neposredni učinke, tako da se nanje prizadeti posamezniki lahko sklicujejo ali jih uveljavljajo pred vsemi državnimi, sodnimi in upravnimi instancami?

               2.

               Ali je treba, glede na to, da je za „programe podpore“, omenjene v prejšnjem vprašanju, ki med drugim obsegajo ukrepe davčnih spodbud, in sicer davčne olajšave, oprostitve in vračilo davkov, uporabljen izraz „med drugim“ šteti, da med te spodbude spada ravno neobdavčitev, torej prepoved kakršne koli vrste specifične in individualne dajatve – poleg splošnih davkov, s katerimi je obdavčena gospodarska dejavnost in proizvodnja električne energije – s katero je obdavčena električna energija iz obnovljivih virov? Poleg tega se v tem istem okviru zastavlja to vprašanje: Ali je treba [poleg tega] šteti, da je s prej navedeno splošno prepovedjo zajeta prepoved velikega števila dvojnih ali prekrivajočih se več splošnih ali posameznih davkov, ki zadevajo različne faze dejavnosti pridobivanja električne energije iz obnovljivih virov in se navezujejo na enak obdavčljivi dogodek kot obravnavana dajatev na vetrne elektrarne?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na prejšnje vprašanje in če se sprejme, da je dovoljena obdavčitev električne energije iz obnovljivih virov: Ali je treba pojem „posebni nameni“ za potrebe člena 1(2) Direktive 2008/118/ES razlagati tako, da mora biti cilj te obdavčitve izključen in da mora biti poleg tega davek na električno energijo iz obnovljivih virov z vidika svoje strukture resnično nefiskalne narave in ne sme imeti zgolj narave zagotavljanja proračunskih virov ali davčnih prihodkov?

               4.

               Ali je treba v skladu z določbo člena 4 Direktive 2003/96/ES, ki ob tem, da napotuje na ravni obdavčitve, ki jih morajo države članice uporabiti za energente in električno energijo, za referenco vzame najnižje ravni iz te direktive, ki pomenijo vsoto vseh dajatev, neposrednih in posrednih, ki se ob sprostitvi v porabo izračunavajo za te proizvode šteti, da mora ta vsota privesti do tega, da se iz ravni obdavčitve, ki jo zahteva ta direktiva, izključijo tisti nacionalni davki, ki nimajo prave nefiskalne narave tako z vidika svoje strukture kot z vidika svoje specifične namembnosti, ki se razlaga glede na odgovor na prejšnje vprašanje?

               5.

               Ali je pojem stroški iz člena 13(1)(e) Direktive 2009/28/ES avtonomen pojem Evropskega prava, ki ga je treba razlagati širše, tako da zajema in je sinonim tudi za pojem davek na splošno?

               6.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje se zastavlja to vprašanje: Ali stroški, ki jih morajo plačati potrošniki in na katere se nanaša prej navedeni člen 13(1)(e), lahko vključujejo samo tiste dajatve ali davčna bremena, katerih namen je nadomestilo škode, ki je posledica vpliva na okolje, in da se s pobranim zneskom odpravi škoda, ki je povezana s takim negativnim vplivom ali učinkom, ne pa tiste davke ali dajatve, ki z obdavčitvijo čistih energij sledijo cilju, ki je pretežno zagotavljanje proračunskih virov ali davčnih prihodkov?


title: Zadeva C-202/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof 's-Gravenhage – Nizozemska) – Innoweb BV proti Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV (Direktiva 96/9/ES — Pravno varstvo baz podatkov — Člen 7(1) in (5) — Pravica sui generis izdelovalca baze podatkov — Pojem „ponovna uporaba“ — Bistveni del vsebine baze podatkov — Posebni metaiskalnik)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof 's-Gravenhage – Nizozemska) – Innoweb BV proti Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV
   (Zadeva C-202/12) (1)

   (Direktiva 96/9/ES - Pravno varstvo baz podatkov - Člen 7(1) in (5) - Pravica sui generis izdelovalca baze podatkov - Pojem „ponovna uporaba“ - Bistveni del vsebine baze podatkov - Posebni metaiskalnik)
   2014/C 52/14
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof Den Haag, prej Gerechtshof 's-Gravenhage

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Innoweb BV

      Tožene stranke: Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Gerechtshof te 's-Gravenhage – Nizozemska – Razlaga člena 7(1) in (5) Direktive 96/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 1996 o pravnem varstvu baz podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 459) – Pravica izdelovalca baze podatkov, da prepove jemanje izvlečkov in/ali ponovno uporabo bistvenega dela vsebine baze – Prepoved ponavljajoče se in sistematične ponovne uporabe nebistvenih delov vsebine baze podatkov, če so to dejanja v nasprotju z normalno uporabo te baze ali dejanja, ki neupravičeno škodijo zakonitim interesom izdelovalca baze – Zadostnost ponavljajoče se ponovne uporabe ali kumulativni pogoj sistematične ponovne uporabe – Ponovna uporaba z avtomatiziranim sistemom.

      Izrek

   Člen 7(1) Direktive 96/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 1996 o pravnem varstvu baz podatkov je treba razlagati tako, da subjekt, ki da na splet poseben metaiskalnik, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ponovno uporablja celotno vsebino baze podatkov, varovane z navedenim členom 7, ali njen bistven del, če ta posebni metaiskalnik:

               —

               končnemu uporabniku zagotavlja obrazec za iskanje z bistveno enakimi funkcionalnostmi, kot jih ima obrazec baze podatkov;

               —

               v „realnem času“ prevede poizvedbe končnih uporabnikov v iskalnik, vgrajen v bazi podatkov, tako da se preiščejo vsi podatki v tej bazi podatkov, in

               —

               končnemu uporabniku prikaže najdene rezultate v zunanjem formatu svojega spletnega mesta, pri čemer združuje dvojnike v en sam element, vendar v vrstnem redu, ki temelji na merilih, primerljivih z merili, ki jih za prikaz rezultatov uporablja iskalnik zadevne baze podatkov.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva T-396/06: Tožba, vložena 21. decembra 2006 — Komisija proti TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/33

         Tožba, vložena 21. decembra 2006 — Komisija proti TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz
   (Zadeva T-396/06)
   (2007/C 42/57)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Šimerdová, R. Bierwagen, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz GmbH
   Predlogi tožeče stranke

               —

               toženi stranki se naloži, da tožeči stranki vrne 32.440,80 EUR s 2 % obrestmi od 30. novembra 1999;

               —

               toženi stranki se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je s toženo stranko sklenila pogodbo o skupnih dejavnostih na področju nejedrskih vrst energije (1994 — 1998) (1), pri čemer je bila za spore iz te pogodbe dogovorjena pristojnost Sodišče prve stopnje. Predmet projekta je bila izgradnja in poskusni zagon sušilnice usnja.
   Komisija je to pogodbo z dopisom z dne 18. februarja 1999 odpovedala, ker naj ji ne bi bilo predloženo redno končno poročilo. Tožeča stranka s tem v zvezi navaja, da so bili obračuni, ki ji jih je tožeča stranka predložila naknadno, zaradi manjkajočih potrdil le delno priznani. Tožeča stranka naj bi ostali znesek večkrat terjala in je predmet predložene tožbe.

      (1)  Odločba Sveta 94/806/ES z dne 23. novembra 1994 o sprejetju posebnega programa za raziskave in tehnološki razvoj, vključno s predstavitvijo, na področju nejedrskih vrst energije (1994-1998) (UL L 334, str. 87).


title: Zadeva C-400/14 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 16. julija 2015 – Basic AG Lebensmittelhandel/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Repsol YPF, SA (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Zahteva za registracijo figurativne znamke Skupnosti — Besedni element „basic“ — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti — Besedni element „BASIC“ — Ugovor imetnika te znamke — Delna zavrnitev registracije — Pojma „storitve distribucije“ in „storitve prodaje na drobno in na debelo“ — Obseg)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/10

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 16. julija 2015 – Basic AG Lebensmittelhandel/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Repsol YPF, SA
   (Zadeva C-400/14 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Zahteva za registracijo figurativne znamke Skupnosti - Besedni element „basic“ - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti - Besedni element „BASIC“ - Ugovor imetnika te znamke - Delna zavrnitev registracije - Pojma „storitve distribucije“ in „storitve prodaje na drobno in na debelo“ - Obseg))
   (2015/C 320/13)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka:Basic AG Lebensmittelhandel (zastopnika: D. Altenburg in T. Haug, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent), Repsol YPF, SA (zastopnik: J.-B. Devaureix, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Basic AG Lebensmittelhandel se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Združeni zadevi T-423/13 in T-64/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. maja 2016 – Good Luck Shipping/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper nekatere osebe in subjekte zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja v Iranu — Zamrznitev sredstev — Napačna uporaba prava — Pravna podlaga — Napaka pri presoji — Neobstoj dokazov)

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. maja 2016 – Good Luck Shipping/Svet
   (Združeni zadevi T-423/13 in T-64/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper nekatere osebe in subjekte zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja v Iranu - Zamrznitev sredstev - Napačna uporaba prava - Pravna podlaga - Napaka pri presoji - Neobstoj dokazov))
   (2016/C 243/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Good Luck Shipping LLC (Dubaj, Združeni arabski emirati) (zastopniki: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, M. Taher, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in B. Driessen, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2013/270/SZVP z dne 6. junija 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 10), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 522/2013 z dne 6. junija 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 3), Sklepa Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 18) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 3) v delih, v katerih se ti akti nanašajo na tožečo stranko, in drugič, predlog, naj se razglasi, da se Sklep Sveta 2013/497/SZVP z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Sklepa Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 272, str. 46) in Uredba Sveta (UE) št. 971/2013 z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 272, str. 1) ne uporabljata.

      Izrek

               1.

               Za nične se v delu, v katerem se nanašajo na družbo Good Luck Shipping LLC, razglasijo:

                           —

                           Sklep Sveta 2013/270/SZVP z dne 6. junija 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 522/2013 z dne 6. junija 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Sklep Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu.

               2.

               Učinki Sklepa 2013/661 se glede družbe Good Luck Shipping ohranijo do tedaj, ko začne učinkovati razglasitev ničnosti Uredbe št. 1154/2013.

               3.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba Good Luck Shipping.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva C-173/14 P: Pritožba, ki so jo European Dynamics Belgium SA in drugi vložili 8. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 29. januarja 2014 v zadevi T-158/12, European Dynamics Belgium in drugi proti EMA

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/18

         Pritožba, ki so jo European Dynamics Belgium SA in drugi vložili 8. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 29. januarja 2014 v zadevi T-158/12, European Dynamics Belgium in drugi proti EMA
   (Zadeva C-173/14 P)
   2014/C 184/22
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Pritožnice: Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Εvropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska agencija za zdravila (EMA)

      Predlog

               —

               sodba Splošnega sodišča v zadevi T-158/12 z dne 29. januarja 2014 naj se razglasi za nično, zadeva pa naj se vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

               —

               EMA naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožnice trdijo, da so v sodbi Splošnega sodišča v zadevi T-158/12 z dne 29. januarja 2014 pravne presoje, ki očitno kršijo pravo Unije in ki se s to pritožbo izpodbijajo.

               2.

               Pritožnice menijo, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti zaradi očitnih napak pri presoji, izkrivljanja njihovih trditev, napačne razlage in uporabe prava Unije.

               3.

               Pritožnice zlasti navajajo štiri razloge za razveljavitev:

                           —

                           Prvi razlog se nanaša na novo merilo za oddajo, ki je bilo dodano med postopkom javnega razpisa, kljub temu, da ni bilo določeno v tehničnih specifikacijah. Pritožnice v zvezi z navedenim razlogom navajajo izkrivljanje razloga za razveljavitev in trditev, ki so jih navedle v njihovih vlogah, ter neobstoj obrazložitve.

                           —

                           Drugi razlog se nanaša na presojo kakovostnega merila za izbiro kot merila za oddajo. V zvezi s tem razlogom tožeče stranke navajajo napako pri presoji, napačno razlago in uporabo prava Unije in neobstoj obrazložitve.

                           —

                           Tretji razlog se nanaša na presojo izkušenj pridobljenih v okviru prejšnjih pogodb z istim naročnikom. Pritožnice v zvezi z navedenim razlogom navajajo napačno razlago in uporabo prava Unije, napačno presojo in neobstoj obrazložitve.

                           —

                           Četrti razlog se nanaša na presojo merila zaradi katerega ni bila možna objektivna razvrstitev. Kar zadeva navedeni razlog pritožnice navajajo očitno napako pri presoji, napačno razlago in uporabo prava Unije in neobstoj obrazložitve.


title: Zadeva F-58/12: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 12. decembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Odločba o upokojitvi zaradi invalidnosti — Razglasitev ničnosti s strani Sodišča za uslužbence zaradi neobstoja obrazložitve — Predlog za izvršitev sodbe — Zahteva po vrnitvi na delovno mesto — Razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence — Neobstoj pravnega interesa — Člen 266 PEU — Nepogodbena odgovornost institucije — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/20

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 12. decembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-58/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Odločba o upokojitvi zaradi invalidnosti - Razglasitev ničnosti s strani Sodišča za uslužbence zaradi neobstoja obrazložitve - Predlog za izvršitev sodbe - Zahteva po vrnitvi na delovno mesto - Razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence - Neobstoj pravnega interesa - Člen 266 PEU - Nepogodbena odgovornost institucije - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)
   2014/C 31/35
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, zastopnika, ter A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka organa o zavrnitvi predloga tožeče stranke za izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 4. novembra 2008 v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-41/06, in za dodelitev nalog v zvezi z delovnim mestom funkcijske skupine, ki ustreza njenemu nazivu, ter odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Evropske Komisije.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012, str. 33.


title: Zadeva C-372/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Brezcarinski uvoz vojaške opreme)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-372/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Brezcarinski uvoz vojaške opreme)
   2010/C 51/04
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou in H. Støvlbæk, zastopniki)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma, zastopnik, C. von Donat, odvetnik)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnik: J. Bering Liisberg, zastopnik), Helenska republika (zastopniki: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou in K. Boskovits, zastopniki), Republika Finska (zastopnika: E. Bygglin in A. Guimaraes-Purokoski, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2 in od 9 do 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa Sveta 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti (UL L 155, str. 1), po 31. maju 2000 pa Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 130, str. 1) – Brezcarinski uvoz vojaške opreme

      Izrek

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da ni izračunala, ugotovila in Komisiji Evropskih skupnosti dala na voljo lastnih sredstev, povezanih z uvozom vojaških sredstev v obdobju od 1. januarja 1998 do 31. decembra 2002, in s tem, da ni plačala zamudnih obresti, ker navedenih lastnih sredstev ni dala na voljo Komisiji Evropskih skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in od 9 do 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa Sveta 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1355/96 z dne 8. julija 1996, ter iz enakih členov Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Danska, Helenska republika in Republika Finska nosijo svoje stroške

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Zadeva C-198/11: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 11. maja 2012 – Lan Airlines SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (Pritožba — Člen 119 Poslovnika — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Besedna znamka Skupnosti LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM — Zahteva za registracijo — Ugovor imetnika prejšnje besedne in figurativne znamke Skupnosti LAN — Zavrnitev ugovora — Neobstoj verjetnosti zmede — Očitno nedopustna pritožba)

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/3

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 11. maja 2012 – Lan Airlines SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
   (Zadeva C-198/11) (1)

   (Pritožba - Člen 119 Poslovnika - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Besedna znamka Skupnosti LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM - Zahteva za registracijo - Ugovor imetnika prejšnje besedne in figurativne znamke Skupnosti LAN - Zavrnitev ugovora - Neobstoj verjetnosti zmede - Očitno nedopustna pritožba)
   2012/C 303/04
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lan Airlines SA (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)

      Toženi stranki: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. februarja 2011, Lan Airlines proti UUNT – Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo (T-194/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo pritožbo zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. februarja 2009 (zadeva R 107/2008-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbo Lan Airlines, SA in družbo Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               LAN Airlines SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011.


title: Zadeva C-174/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 9. aprila 2014 – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA proti Fazenda Pública

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 9. aprila 2014 – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA proti Fazenda Pública
   (Zadeva C-174/14)
   2014/C 212/16
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Fazenda Pública

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali lahko nacionalno sodišče pojem osebe javnega prava iz člena 13(1), prvi pododstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 napolni s sklicevanjem na pojem osebe javnega prava iz člena 1(9) Direktive 2004/18/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004?

               2.

               Ali subjekt, ki je bil ustanovljen kot delniška družba z izključno javnim kapitalom, katerega vse deleže ima Avtonomna regija Azori in katerega dejavnost je svetovanje in upravljanje na področju regionalnega zdravstvenega sistema z namenom njegove podpore in racionalizacije, kar opravlja v skladu s programskimi pogodbami, sklenjenimi z Avtonomno regijo Azori, ter na katerega so bila prenesena pooblastila, ki jih ima na tem področju Avtonomna regija, ki je originarno zavezana nuditi javno zdravstveno službo, spada pod pojem osebe javnega prava, ki deluje kot državni organ v smislu člena 13(1), prvi pododstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006?

               3.

               Ali je mogoče ob upoštevanju te direktive za namene obdavčenja z DDV nasprotno dajatev, ki jo prejme ta družba, in sicer razpoložljivost finančnih sredstev, potrebnih za izpolnjevanje teh programskih pogodb, šteti za plačilo za opravljene storitve?

               4.

               Če je odgovor pritrdilen, ali ta družba izpolnjuje pogoje, da bi se zanjo uporabilo pravilo o subjektih, ki niso davčni zavezanci, iz člena 13(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

      (2)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).


title: Zadeva C-471/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin käräjäoikeus – Finska) – Sanna Maria Parviainen proti Finnair Oyj (Socialna politika — Direktiva 92/85/EGS — Zaščita varnosti in zdravja na delovnem mestu nosečih delavk, delavk, ki so pred kratkim rodile, in delavk, ki dojijo — Člena 5(2) in 11, točka 1 — Delavka, ki je bila med nosečnostjo začasno premeščena na drugo delovno mesto — Obvezna premestitev zaradi nevarnosti za njeno varnost in zdravje in za zdravje njenega otroka — Plačilo, ki je nižje od povprečnega plačila pred to premestitvijo — Prejšnje plačilo, ki je sestavljeno iz osnovne plače in različnih dodatkov — Izračun plače, do katere je upravičena noseča delavka med začasno premestitvijo)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin käräjäoikeus – Finska) – Sanna Maria Parviainen proti Finnair Oyj
   (Zadeva C-471/08) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 92/85/EGS - Zaščita varnosti in zdravja na delovnem mestu nosečih delavk, delavk, ki so pred kratkim rodile, in delavk, ki dojijo - Člena 5(2) in 11, točka 1 - Delavka, ki je bila med nosečnostjo začasno premeščena na drugo delovno mesto - Obvezna premestitev zaradi nevarnosti za njeno varnost in zdravje in za zdravje njenega otroka - Plačilo, ki je nižje od povprečnega plačila pred to premestitvijo - Prejšnje plačilo, ki je sestavljeno iz osnovne plače in različnih dodatkov - Izračun plače, do katere je upravičena noseča delavka med začasno premestitvijo)
   2010/C 234/13
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Helsingin käräjäoikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sanna Maria Parviainen

      Tožena stranka: Finnair Oyj

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Helsingin käräjäoikeus – Razlaga člena 11, točka 1, Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (UL L 348, str. 1) – Stevardesa, ki je opravljala naloge glavne stevardese in je bila zaradi svoje nosečnosti premeščena na delovno mesto na zemlji, nižje plačano kot delovno mesto, ki ga je zasedala pred premestitvijo – Ohranjanje plače, ki je enakovredna tisti pred premestitvijo

      Izrek

   Člen 11, točka 1, Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) je treba razlagati tako, da noseča delavka, ki je bila zaradi nosečnosti v skladu s členom 5(2) te direktive začasno premeščena na delovno mesto, na katerem opravlja drugačne naloge od tistih, ki jih je opravljala pred to premestitvijo, nima pravice do plačila, ki je enako povprečnemu plačilu, ki ga je prejemala pred premestitvijo. Poleg tega, da bi takšna delavka ohranila osnovno plačo, ima na podlagi navedenega člena 11, točka 1, pravico do tistih sestavin plačila ali dodatkov, ki so vezani na njen poklicni status, kot so dodatki, ki se nanašajo na njen položaj nadrejenega uslužbenca, delovno dobo in poklicne kvalifikacije. Čeprav člen 11, točka 1, Direktive 92/85 ne nasprotuje uporabi takšnega načina izračuna plačila, ki se izplača taki delavki, ki temelji na povprečni vrednosti dodatkov iz referenčnega obdobja, ki so vezani na delovne razmere zaposlenih, ki letijo in ki so v isti plačni kategoriji, je treba šteti, da je neupoštevanje navedenih sestavin plačila ali navedenih dodatkov v nasprotju z navedeno določbo.

      (1)  UL C 19, 24.1.2009.


title: Zadeva T-38/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – Shell Petroleum in drugi proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg butadienskega kavčuka in emulzijskega stiren-butadienskega kavčuka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Odgovornost za kršitev — Globe — Teža kršitve — Obteževalne okoliščine“ )

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – Shell Petroleum in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-38/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg butadienskega kavčuka in emulzijskega stiren-butadienskega kavčuka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Odgovornost za kršitev - Globe - Teža kršitve - Obteževalne okoliščine)
   2011/C 269/89
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Shell Petroleum NV (Haag, Nizozemska); Shell Nederland BV (Haag) in Shell Nederland Chemie BV (Rotterdam, Nizozemska) (zastopniki: sprva T. Snoep in J. Brockhoff, nato T. Snoep in S. Chamalaun, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva M. Kellerbauer, V. Bottka in J. Samnadda, nato M. Kellerbauer in V. Bottka, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 5700 konč. z dne 29. novembra 2006 v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F/38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk) v delu, v katerem se nanaša na družbi Shell Petroleum NV in Shell Nederland BV, ter podredno predlog za razveljavitev ali zmanjšanje globe, naložene družbam Shell Petroleum, Shell Nederland in Shell Nederland Chemie BV.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbam Shell Petroleum NV, Shell Nederland BV in Shell Nederland Chemie BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-16/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd proti Office of Communications, British Telecommunications plc (Približevanje zakonodaj — Telekomunikacije — Omrežja in storitve — Direktiva 2002/22/ES — Določitev podjetij za zagotavljanje univerzalne storitve — Naložitev posebnih obveznosti določenemu podjetju — Imeniške storitve in imeniki)

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd proti Office of Communications, British Telecommunications plc
   (Zadeva C-16/10) (1)

   (Približevanje zakonodaj - Telekomunikacije - Omrežja in storitve - Direktiva 2002/22/ES - Določitev podjetij za zagotavljanje univerzalne storitve - Naložitev posebnih obveznosti določenemu podjetju - Imeniške storitve in imeniki)
   2011/C 103/11
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd

      Toženi stranki: Office of Communications, British Telecommunications plc

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Razlaga Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL L 108, str. 21), Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) (UL L 108, str, 33) in Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalnih storitvah in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51) – Določitev podjetja za opravljanje univerzalne storitve – Posebne obveznosti, ki jih je mogoče naložiti določenemu podjetju

      Izrek

   Člen 8(1) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) dovoljuje državam članicam, kadar se odločijo, da bodo v skladu s to določbo določile eno ali več podjetij za zagotavljanje univerzalne storitve ali različnih elementov univerzalne storitve, kot je to opredeljeno v členih od 4 do 7 in 9(2) te direktive, da tem podjetjem naloži le posebne obveznosti, ki so določene v navedeni direktivi in ki so povezane z zagotavljanjem navedene storitve ali njenih navedenih elementov končnim uporabnikom s strani določenih podjetij samih.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva T-63/16: Tožba, vložena 15. februarja 2016 – E-Control/ACER

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/49

         Tožba, vložena 15. februarja 2016 – E-Control/ACER
   (Zadeva T-63/16)
   (2016/C 156/67)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: F. Schuhmacher, odvetnik)

      Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi odločbo odbora ACER za pritožbe z dne 16. decembra 2015 v zadevi A-001-2015 za nično; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev bistvenih postopkovnih zahtev.

                           —

                           V postopku, v katerem je bila sprejeta izpodbijana odločba, se niso upoštevale bistvene postopkovne zahteve, in sicer bistvena postopkovna pravica E-Control do izpodbijanja zakonitosti Mnenja ACER št. 09/2015 z dne 23. septembra 2015 o skladnosti odločb nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne zmogljivosti v srednjevzhodni Evropi z Uredbo (ES) št. 714/2009 (1) in s Smernicami za upravljanje in dodeljevanje razpoložljive prenosne zmogljivosti povezav med nacionalnimi omrežji, zajetimi v Prilogi I k tej uredbi v nadaljevanju: Mnenje), ter pravica E-Control do predložitve pravnega stališča.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba prava z ugotovitvijo, da Mnenje ne pomeni odločitve v smislu člena 19 Uredbe (ES) št. 713/2009 (2).

                           —

                           Odbor ACER za pritožbe naj bi napačno uporabil pravo z ugotovitvijo, da pritožba E-Control zoper Mnenje ni dopustna, ker Mnenje ACER ni odločitev v smislu 19 Uredbe (ES) št. 713/2009, s čimer je bila E-Control odvzeta pravica do pritožbe. Mnenje, ki je predmet pritožbe, naj bi pomenilo odločitev v smislu člena 19 Uredbe (ES) št. 713/2009, ker naj bi imelo neposredne pravne učinke za E-Control. Pravica do pritožbe naj bi bila zato podana in odbor za pritožbe bi moral vsebinsko obravnavati E-Control.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neobstoj ustrezne obrazložitve.

                           —

                           Odbor ACER za pritožbe naj ne bi ustrezno obrazložil izpodbijane odločbe, ker je njegova pravna presoja načeloma omejena na ugotovitev, da pomeni Mnenje prehodni ukrep in pripravljalno fazo za morebitne nadaljnje ukrepe Komisije. Izpodbijana odločba naj ne bi temeljila na obravnavi pravnih argumentov E-Control in naj ne bi vsebovala ustrezne utemeljitve (potencialno nasprotnih) stališč odbora ACER za pritožbe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: napačna uporaba upoštevnih pravnih načel.

                           —

                           Odbor ACER za pritožbe anj bi pravno presojo pritožbe E-Control omejil na ugotovitev, da je Mnenje ACER začasni in prehodni ukrep, ki pomeni le pripravljalno fazo za morebitne nadaljnje ukrepe Komisije. Odbor ACER za pritožbe meni, da zato Mnenje kot predhodni ukrep ne more biti predmet pritožbe. To pravno stališče naj bi bilo napačno. Mnenje naj bi bilo avtonomen, dokončen in samostojen akt agencije Evropske unije in naj bi bil zato sam po sebi predmet ničnostne tožbe in torej tudi pritožbe v smislu člena 19 Uredbe (ES) št. 713/2009. Če bi odbor za pritožbe pravilno uporabil upoštevna pravna načela, naj bi Mnenje razveljavil.

      (1)  Uredba (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 175).

      (2)  Uredba (ES) št. 713/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o ustanovitvi Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (UL L 211, str. 1).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2005 v zadevi 464/01(predlog za sprejem predhodne odločbe Oberster Gerichtshof): Johann Gruber proti Bay Wa AG (Bruseljska konvencija — Člen 13, prvi pododstavek — Pogoji uporabe — Izraz „potrošniška pogodba“ — Nakup opeke s stani kmeta za pokritje kmetije, ki se uporablja deloma v zasebni, deloma pa v poklicni ali pridobitni namen)

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/1

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 20. januarja 2005
   v zadevi 464/01(predlog za sprejem predhodne odločbe Oberster Gerichtshof): Johann Gruber proti Bay Wa AG (1)

   (Bruseljska konvencija - Člen 13, prvi pododstavek - Pogoji uporabe - Izraz „potrošniška pogodba“ - Nakup opeke s stani kmeta za pokritje kmetije, ki se uporablja deloma v zasebni, deloma pa v poklicni ali pridobitni namen)
   (2005/C 57/02)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-464/01, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi protokola z dne 3. junija 1971 o razlagi Sodišča Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, naslovljen na Sodišče z odločbo Oberster Gerichtshof (Avstrija) z dne 8. novembra 2001, ki je prispel na Sodišča dne 4. decembra 2001, v postopku Johann Gruber proti Bay Wa AG, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, R. Schintgen (poročevalec), G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 20. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Pravila o pristojnosti, ki jih določa Bruseljska konvencija z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, kot je bila spremenjena s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o pristopu Kraljevine Danske, Irske in Združenega Kraljestva Velike Britanije in Severne Irske, s Konvencijo z dne 25. oktobra 1982 o pristopu Helenske republike, s Konvencijo z dne 26. maja 1989 o pristopu Kraljevine Španije in Portugalske in s Konvencijo z dne 29. novembra 1996 o pristopu Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske, je treba razlagati na naslednji način:

               —

               oseba, ki je sklenila pogodbo glede dobrine, ki se bo uporabljala delno v poklicni ali pridobitni namen in delno v namen, ki je izven njene poklicne ali pridobitne dejavnosti, se ni upravičena sklicevati na pravila o posebni pristojnosti iz členov 13 do 15 omenjene konvencije, razen če je uporaba v poklicni ali pridobitni namen tako omejena, da je v celotnem kontekstu zadevnega dejanja zanemarljivega pomena, dejstvo, da uporaba v nepoklicni ali nepridobitni namen prevladuje, pa v tem pogledu ni pomembno;

               —

               sodišče, pred katerim teče postopek, mora odločiti, ali je bila zadevna pogodba v delu, ki ni zanemarljiv, sklenjena zaradi zadovoljitve potreb, ki se nanašajo na poklicno ali pridobitno dejavnost zadevne osebe, ali pa, nasprotno, da je bila uporaba v poklicni ali pridobitni namen le zanemarljivega pomena;

               —

               v ta namen mora sodišče upoštevati vse ustrezne dokaze, ki objektivno izhajajo iz sodnega spisa; nasprotno pa mu ni treba upoštevati okoliščin ali dejstev, o katerih bi bila druga pogodbena stranka ob sklenitvi pogodbe lahko seznanjena, razen če se je oseba, ki uveljavlja lastnost potrošnika, vedla tako, da je druga pogodbena stranka upravičeno lahko dobila vtis, da ta deluje v poklicne ali pridobitne namene.

      (1)  UL C 56, 2.3.2002.


title: Zadeva T-349/12: Tožba, vložena 1. avgusta 2012 – Leiner proti UUNT – Recaro (REVARO)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/39

         Tožba, vložena 1. avgusta 2012 – Leiner proti UUNT – Recaro (REVARO)
   (Zadeva T-349/12)
   2012/C 287/70
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rudolf Leiner GmbH (Sankt Pölten, Avstrija) (zastopniki: W. Emberger, I. Rudnay in L. Emberger, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Recaro Beteiligungs GmbH (Kaiserslautern, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. maja 2012 v zadevi R 482/2011-1 spremeni tako, da se pritožbi ugodi, in podredno, naj se odločba razveljavi;

               —

               naj se toženi stranki in drugim udeležencem postopka pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „REVARO“, za proizvode iz razredov 11, 20 in 24

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Recaro Beteiligungs-GmbH

      Navajana znamka ali znak: mednarodna registracija „RECARO“ za proizvode iz razredov 10, 12, 14, 20, 25 in 28

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009.


title: Zadeva C-197/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 23. aprila 2010 vložilo Tribunal Supremo (Španija) – Unio de Pagesos de Catalunya proti Administración del Estado y Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos – Iniciativa Rural del Estado Español

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 23. aprila 2010 vložilo Tribunal Supremo (Španija) – Unio de Pagesos de Catalunya proti Administración del Estado y Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos – Iniciativa Rural del Estado Español
   (Zadeva C-197/10)
   2010/C 195/07
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Unio de Pagesos de Catalunya

      Druga stranka: Administración del Estado y Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos – Iniciativa Rural del Estado Español

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 9(2)(b) kraljeve uredbe 1470/2007 z dne 2. novembra, ki kot pogoj za to, da se mladim kmetom dodelijo plačilne pravice iz nacionalne rezerve, od njih zahteva, da so že prevzeli kmetijsko gospodarstvo v okviru programa razvoja podeželja, vzpostavljenega na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (1) z dne 20. septembra 2005, združljiv s členom 42(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 (2) z dne 29. septembra 2003?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 277, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL L 270, str. 1).


title: Zadeva C-387/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) 14. avgusta 2014 – Esaprojekt sp. z o.o./Vojvodstvo Łódzkie

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) 14. avgusta 2014 – Esaprojekt sp. z o.o./Vojvodstvo Łódzkie
   (Zadeva C-387/14)
   (2014/C 431/13)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Esaprojekt sp. z o.o.

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Vojvodstvo Łódzkie

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je na podlagi člena 51 v povezavi z načelom enakega in nediskriminatornega obravnavanja gospodarskih subjektov ter preglednosti, opredeljenem v členu 2 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (v nadaljevanju: Direktiva 2004/18/ES) (1) dopustno, da gospodarski subjekt v okviru pojasnjevanja ali dopolnitve dokumentacije navaja druga izvedena naročila (to je opravljene dobave) in ne tistih, ki jih je navedel v seznamu dobav, ki je bil priložen k ponudbi, in predvsem, ali se sme sklicevati na naročila, ki jih je izvedel drug gospodarski subjekt, če v ponudbi ni navedel, da lahko razpolaga z njegovimi zmogljivostmi?

               2.

               Ali je treba člen 51 Direktive 2004/18/ES ob upoštevanju sodbe Sodišča z dne 10. oktobra 2013 v zadevi Manova, C-336/12, iz katere izhaja, da „[je treba] načelo enakega obravnavanja […] razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da naročnik po izteku roka za predložitev kandidatur v postopku javnega naročila pozove kandidata, naj predloži dokumentacijo, ki opisuje njegov položaj, kot je objavljena bilanca, katere obstoj pred iztekom roka, določenega za predložitev kandidature, je mogoče objektivno preveriti, če razpisna dokumentacija tega naročila ni izrecno določala, da jo je treba predložiti, sicer se kandidatura zavrže“, razlagati tako, da je dopolnitev dokumentacije dopustna le, če zadeva dokumentacijo, za katero je mogoče objektivno dokazati, da je obstajala pred iztekom roka za oddajo ponudb ali naročil za sodelovanje v postopku, ali pa tako, da je Sodišče nakazalo le eno od možnosti in je dopolnitev dokumentacije dopustna tudi v drugih primerih, npr. s poznejšo predložitvijo dokumentacije, ki pred iztekom tega roka ni obstajala, ki pa bi lahko objektivno potrdila izpolnitev enega od pogojev za sodelovanje?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje, da se lahko dopolni tudi druga dokumentacija kot tista, ki je navedena v sodbi Manova, C-336/12, ali se lahko dopolni dokumentacija, ki izvira od gospodarskega subjekta, tretjih oseb kot podizvajalcev ali drugih gospodarskih subjektov, na katerih zmogljivosti se sklicuje gospodarski subjekt, če te niso bile omenjene v okviru ponudbe?

               4.

               Ali se je na podlagi člena 44 v povezavi s členom 48(2)(a) ter v povezavi z načelom enakega obravnavanja gospodarskih subjektov, opredeljenem v členu 2 Direktive 2004/18/ES, dopustno sklicevati na zmogljivosti drugega gospodarskega subjekta, o katerih je govora v členu 48(3), tako, da se upošteva skupno znanje in izkušnje dveh gospodarskih subjektov, ki sama zase ne razpolagata z znanjem in izkušnjami, ki jih zahteva naročnik, če so te izkušnje nedeljive (t.j. gospodarski subjekt mora pogoj za sodelovanje v postopku izpolniti v celoti) in je izvedba naročila nedeljiva (pomeni celoto)?

               5.

               Ali se je na podlagi člena 44 v povezavi s členom 48(2)(a) ter načelom enakega obravnavanja gospodarskih subjektov, opredeljenem v členu 2 Direktive 2004/18/ES, dopustno sklicevati na izkušnje skupine gospodarskih subjektov tako, da se lahko gospodarski subjekt, ki je izvedel naročilo kot član skupine gospodarskih subjektov, sklicuje na izvedbo s strani te skupine ne glede na to, v kolikšnem deležu je sodeloval pri izvedbi naročila, ali pa se lahko sklicuje samo na svoje, dejansko pridobljene izkušnje, ki si jih je vsakokrat pridobil pri izvajanju tistega dela naročila, ki mu je bil dodeljen znotraj skupine?

               6.

               Ali je mogoče člen 45(2)(g) Direktive 2004/18/ES, na podlagi katerega je lahko iz postopka oddaje naročila izključen gospodarski subjekt, ki je kriv resnih zavajajočih razlag pri dajanju informacij, ali teh informacij ni zagotovil, razlagati tako, da se iz postopka izključi gospodarski subjekt, ki je dal napačne informacije, ki so ali bi lahko vplivale na izid postopka, ob predpostavki, da krivda za ustrezno zavajanje izhaja samo iz tega, da se naročniku dajo napačne informacije, ki vplivajo na odločitev naročnika o izključitvi gospodarskega subjekta (in zavrnitev njegove ponudbe), ne glede na to, ali je gospodarski subjekt ravnal naklepno in ciljno usmerjeno ali pa nenaklepno, iz lahkomiselnosti, malomarnosti ali zaradi neupoštevanja zahtevane skrbnosti? Ali je mogoče samo pri gospodarskem subjektu, ki je dal napačne podatke (ki se ne ujemajo z dejstvi), domnevati, da „je kriv resnih zavajajočih razlag pri dajanju informacij, […] ali teh informacij ni zagotovil“, ali pa je to mogoče domnevati tudi pri gospodarskem subjektu, ki je sicer navedel pravilne podatke, vendar je to storil tako, da je naročnika pripravil do prepričanja, da gospodarski subjekt izpolnjuje pogoje, ki jih je naročnik postavil, čeprav jih v resnici ne izpolnjuje?

               7.

               Ali se na podlagi člena 44 v povezavi s členom 48(2)(a) ter načelom enakega obravnavanja gospodarskih subjektov, opredeljenem v členu 2 Direktive 2004/18/ES, gospodarski subjekt lahko sklicuje na svoje izkušnje tako, da se sklicuje na dve ali več naročil kot na eno naročilo, čeprav naročnik te možnosti ni predvidel niti v objavi niti v razpisni dokumentaciji?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132.


title: Zadeva C-136/14: Tožba, vložena 21. marca 2014  – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/27

         Tožba, vložena 21. marca 2014 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-136/14)
   2014/C 175/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopnika: J. Rodrigues in L. Visaggio, agenta)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Direktiva Sveta 2013/64/EU z dne 17. decembra 2013 o spremembi direktiv Sveta 91/271/EGS in 1999/74/EC ter direktiv 2000/60/ES, 2006/7/ES, 2006/25/ES in 2011/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta zaradi spremembe položaja Mayotta v razmerju do Evropske unije (1) naj se razglasi za nično;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Evropski parlament predlaga razglasitev ničnosti Direktive 2013/64/EU, ki jo je Svet sprejel na podlagi člena 349 PDEU.
   Po mnenju Parlamenta je Svet napačno izbral pravno podlago, saj ukrepi, ki so cilj izpodbijane direktive, spadajo med pristojnosti Unije iz naslova različnih skupnih politik. Ti ukrepi naj bi zato morali biti sprejeti na sektorskih pravnih podlagah na področjih okolja, kmetijstva, socialne politike in javnega zdravja, in sicer na podlagi členov 43(2) PDEU, 114 PDEU, 153(2) PDEU, 168 PDEU in 192(1) PDEU, ne pa na podlagi člena 349 PDEU.
   Parlament meni, da ukrepi, katerih cilj ni odgovoriti na gospodarske ali socialne pritiske, s katerimi se sooča ena od najbolj oddaljenih regij Unije, z določitvijo izjeme od polne uporabe prava Unije na zadevnem območju, ne morejo veljavno temeljiti na členu 349 PDEU. Tako naj na področje uporabe tega člena ne bi spadali ukrepi, katerih cilj naj bi bil zgolj odložiti uporabo nekaterih določb prava Unije za eno od najbolj oddaljenih regij Unije.

      (1)  UL L 353, str. 8


title: Zadeva C-484/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 7. oktobra 2010 – Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC) proti Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 7. oktobra 2010 – Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC) proti Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)
   (Zadeva C-484/10)
   ()
   2010/C 346/54
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC)

      Tožene stranke: Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)

      Vprašanje za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba podrobno ureditev iz priloge 19 v zvezi s členom 81 kraljeve uredbe 1247/08 z dne 18. julija 2008, ki se nanaša na uradno priznavanje kazalnikov kakovosti, šteti za pretirano, za nesorazmerno glede na zastavljeni cilj in za neupravičeno omejitev, zaradi katere je priznanje enakovrednosti certifikatov oteženo, ter za oviro ali omejitev trženja nacionalnih ali uvoženih proizvodov, ki je v nasprotju s členoma 28 ES in 30 ES?


title: Zadeva C-80/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 15. februarja 2012 – Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 15. februarja 2012 – Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-80/12)
   2012/C 184/02
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc

      Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali v okoliščinah,

                           1.

                           v katerih zakonodaja držav članic (kot je Združeno kraljestvo) določa, da lahko družba (v nadaljevanju: družba prosilka) zaprosi za olajšavo za skupine za izgube družbe, ki je v lasti konzorcija (v nadaljevanju: konzorcijska družba), pod pogojem, da je družba, ki je del iste skupine družb kot družba prosilka, tudi članica konzorcija (v nadaljevanju: vezna družba), in

                           2.

                           v katerih matična družba skupine družb (ki sama ni družba prosilka, konzorcijska družba ali vezna družba) ni rezidentka Združenega kraljestva ali druge države članice,

                     člena 49 PDEU in 54 PDEU izključujeta pogoj, da mora biti „vezna družba“ rezidentka Združenega kraljestva ali opravljati gospodarsko dejavnost v Združenem kraljestvu prek tamkajšnje stalne poslovne enote?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali mora Združeno kraljestvo zagotoviti pravno varstvo družbi prosilki (na primer tako, da se tej družbi omogoči, da zaprosi za olajšavo za izgube konzorcijske družbe), če:

                           1.

                           je „vezna družba“ uveljavljala svobodo ustanavljanja, konzorcijska družba in družbe prosilke pa niso uveljavile nobene od svoboščin, ki jih zagotavlja pravo Unije,

                           2.

                           so povezava(e) med družbo prenosnico in družbo prosilko družbe, ki vse nimajo sedeža v Uniji/EGP?


title: Zadeva C-468/07 P: Sklep Sodišča z dne 11. septembra 2008 – Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Člen 119 Poslovnika – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Globa – Predloga za znižanje zneska globe, ki ga je določilo Sodišče prve stopnje)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/11

         Sklep Sodišča z dne 11. septembra 2008 – Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-468/07 P) (1)

   (Pritožba - Člen 119 Poslovnika - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Globa - Predloga za znižanje zneska globe, ki ga je določilo Sodišče prve stopnje)
   (2009/C 69/17)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd (zastopnika: W. Sibree in C. Jeffs, Solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Castillo de la Torre in K. Mojzesowicz, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 12. septembra 2007 v zadevi Coats Holdings Ltd in J&P Coats Ltd proti Komisiji, T-36/05, s katero je Sodišče prve stopnje Odločbo Komisije C(2004)4221 konč. z dne 26. oktobra 2004 glede postopka na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/F-1/38.338 – PO/Needles) v zvezi s sporazumi o razdelitvi trgov galanterijskih izdelkov in v zvezi s sporazumi o zemljepisni razdelitvi trgov ter o naložitvi globe tožečima strankama v znesku 20 milijonov eurov delno razglasilo za nično – Predlog za znižanje globe.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Družbama Coats Holdings Ltd in J & P Coats Ltd se naloži stroške postopka.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007.


title: Zadeva C-54/13 P: Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 31. januarja 2013 zoper sodbo Splošnega Sodišča (tretji senat) z dne 21. novembra 2012 v zadevi T-270/08, Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/14

         Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 31. januarja 2013 zoper sodbo Splošnega Sodišča (tretji senat) z dne 21. novembra 2012 v zadevi T-270/08, Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-54/13 P)
   2013/C 86/22
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, agent, C. von Donat, J. Lipinsky, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Španija, Kraljevina Nizozemska, Francoska republika

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 21. novembra 2012 v zadevi Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Španija (intervenientka), Francoska republika (intervenientka) in Kraljevina Nizozemska (intervenientka) proti Evropski komisiji (T-270/08), zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 1615 final z dne 29. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), dodeljene z Odločbo Komisije C(94) 1973 z dne 5. avgusta 1994 za operativni program Berlin (vzhod), cilj 1 (1994–1999) v Zvezni republiki Nemčiji, in razglasi za nično Odločbo Komisije C(2008) 1615 final z dne 29. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), dodeljene z Odločbo Komisije C(94) 1973 z dne 5. avgusta 1994 za operativni program Berlin (vzhod), cilj 1 (1994-1999) v Zvezni republiki Nemčiji, ki se je izpodbijala v zadevi T-270/08;

               2.

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev svoje pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

                  Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi kršilo člen 24(2) Uredbe št. 4253/88 (1) v povezavi s členom 1 Uredbe št. 2988/95 (2) in načelo prenosa pristojnosti (prej člen 5 ES; zdaj člen 5, drugi odstavek, PEU; člen 7 PDEU), ker naj bi v izpodbijani sodbi pravno napačno domnevalo, da so lahko tudi upravne napake nacionalnih organov „nepravilnosti“, zaradi katerih lahko Komisija izvede finančne popravke v skladu s členom 24(2) Uredbe št. 4253/88.

                  Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi kršilo tudi člen 24(2) Uredbe št. 4253/88 v povezavi z načelom prenosa pristojnosti (člen 5, drugi odstavek, PEU; člen 7 PDEU), ker naj bi Komisiji pravno napačno priznalo pooblastilo, da izvede ekstrapolirane finančne popravke (prvi del drugega pritožbenega razloga). Tudi če bi pooblastilo Komisije za ekstrapolirano krajšanje izhajalo iz člena 24(2) Uredbe št. 4253/88, naj bi Splošno sodišče način njene izvedbe v tem primeru pravno napačno potrdilo. Po eni strani Komisija naj ne bi smela zatrjevanih napak opredeliti za sistemske za celoten operativni program in na celoten program ekstrapolirati celotne kvote napak, ki jo je zanje ugotovila. Po drugi strani Komisija vzorčenja, ki ga je izvedla, ne bi smela uporabiti za zmanjšanje na podlagi ekstrapolacije za celoten program (drugi del drugega pritožbenega razloga). Poleg tega naj bi Komisija z ekstrapolacijo napak, ki niso reprezentativne, in pavšalnih popravkov opravila nesorazmerno zmanjšanje finančne udeležbe v operativnem programu (tretji del drugega pritožbenega razloga).

                  Tretji pritožbeni razlog: Izpodbijana sodba Splošnega sodišča naj bi kršila člen 24(2) Uredbe št. 4253/88 v povezavi z načelom prenosa pristojnosti, ker se zdi, da naj bi Splošno sodišče pravno napačno ugotavljalo, da je Komisija pooblaščena, da opravlja pavšalne finančne popravke (prvi del tretjega pritožbenega razloga). Tudi če naj bi tako pooblastilo za izvedbo pavšalnih popravkov obstajalo, naj bi Splošno sodišče pravno napačno potrdilo izvedbo nesorazmernih pavšalnih popravkov v obravnavanem primeru (drugi del tretjega pritožbenega razloga).

                  Četrti pritožbeni razlog: Končno naj bi Splošno sodišče kršilo dolžnost ustrezne obrazložitve, v skladu s členom 81 Poslovnika Splošnega sodišča, v povezavi s členoma 36 in 53, prvi odstavek, Statuta Sodišča, ker iz razlogov za odločitev naj ne bi bilo mogoče ugotoviti, da je Splošno sodišče obravnavalo argument pritožnice glede nedopustnosti pavšalnih finančnih popravkov, oziroma s katerimi ugotovitvami naj bi Splošno sodišče utemeljilo zavrnitev tega argumenta.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov in teh z dejavnostmi Evropske investicijske banke in drugimi obstoječimi finančnimi instrumenti (UL L 374, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).


title: Zadeva T-561/15: Tožba, vložena 24. septembra 2015 – Universidad Internacional de la Rioja/UUNT – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/63

         Tožba, vložena 24. septembra 2015 – Universidad Internacional de la Rioja/UUNT – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR)
   (Zadeva T-561/15)
   (2015/C 389/71)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Universidad Internacional de la Rioja, SA (Logroño, Španija) (zastopnika: C. Lema Devesa in A. Porras Fernandez-Toledano, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Universidad de la Rioja (Logroño, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR“ – prijava št. 11 738 093

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 22. junija 2015 v zadevi R 1914/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je zavrnjena registracija znamke Skupnosti št. 11 738 093, in torej dopusti njeno registracijo.

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               V izpodbijani odločbi niso ustrezno opredeljeni povprečni potrošniki konkretnih proizvodov in storitev.

               —

               V izpodbijani odločbi ni opravljena ustrezna analiza verjetnosti zmede.


               16.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 176/9

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, predložena s strani Statens helsepersonellnemnd, z dne 25. januarja 2011 v primeru pritožbe A
   (Zadeva E-1/11)
   2011/C 176/06
   Na Sodišče Efte je bila z dopisom z dne 25. januarja 2011, ki ga je poslal norveški odbor za pritožbe zaposlenih v zdravstvu (Statens helsepersonellnemnd) in ga je tajništvo sodišča prejelo 31. januarja 2011, vložena zahteva za svetovalno mnenje v primeru pritožbe A glede naslednjega vprašanja:
   Ali Direktiva 2005/36/ES ali kateri drugi zakon EGP organom držav članic dovoljuje, da uporabijo nacionalno zakonodajo, ki predvideva pravico zavrnitve dovoljenja za opravljanje zdravniškega poklica ali le delne odobritve dovoljenja za opravljanje zdravniškega poklica prosilcem z nezadostnimi poklicnimi kvalifikacijami, za prosilca, ki se je priselil iz druge države članice in formalno izpolnjuje zahteve iz Direktive 2005/36/ES o pravici do vzajemnega priznavanja poklicnih kvalifikacij (dovoljenje za izvajanje zdravniškega poklica brez omejitev), če so poklicne izkušnje prosilca na Norveškem pokazale, da so njegove poklicne kvalifikacije nezadostne?


title: Zadeva C-519/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Anotato Dikastirio Kyprou (Ciper) 27. septembra 2013 – Alpha Bank Cyprus Ltd proti Dau Si Senh in drugim

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Anotato Dikastirio Kyprou (Ciper) 27. septembra 2013 – Alpha Bank Cyprus Ltd proti Dau Si Senh in drugim
   (Zadeva C-519/13)
   2013/C 377/11
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Alpha Bank Cyprus Ltd

      Nasprotne stranke: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Wernham, Tracy Wernham, Joanne Zorani in Richard Simpson

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba standardni obrazec iz Uredbe (ES) št. 1393/2007 (1) vročiti v vseh primerih ali so dovoljene izjeme?

               2.

               Če bo odločeno, da je navedena vročitev potrebna v vseh primerih, ali opustitev te vročitve v obravnavani zadevi pomeni razlog za njeno neveljavnost v celoti?

               3.

               Če je odgovor nikalen, ali je v skladu z namenom Uredbe (ES) št. 1393/2007 mogoča vročitev odvetniku nasprotnih strank, ki se je svojim strankam, ki so se v pravdo spustile s pridržkom, zavezal, da bo sprejel vročitev, ali je treba opraviti novo vročitev po postopku iz Uredbe (ES) št. 1393/2007?

      (1)  Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah („vročanje pisanj“) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 (UL L 324, str. 79).


title: Zadeva C-596/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. februarja 2014 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Kolektivni odpusti — Pojem „delavci“ — Izključitev „vodstvenih delavcev“ — Direktiva 98/59/ES — Člen 1(1) in (2) — Kršitev)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/14

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. februarja 2014 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-596/12) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Kolektivni odpusti - Pojem „delavci“ - Izključitev „vodstvenih delavcev“ - Direktiva 98/59/ES - Člen 1(1) in (2) - Kršitev)
   2014/C 93/22
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Enegren in C. Cattabriga, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj s S. Varonejem, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 1(1) in (2) Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 327) – Področje uporabe – Pojem delavcev – Vključitev vodstvenih delavcev v ta pojem

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da je s členom 4(9) zakona št. 223 z dne 23 julija 1991 o pravilih glede brezposelnosti zaradi izpada dela, glede mobilnosti in nadomestila za brezposelnost, glede izvajanja direktiv Skupnosti, glede zagotavljanja delovne sile in glede drugih določb v zvezi s trgom dela (legge n. 223 – Norme in materia di cassa integrazione, mobilita’, trattamenti di disoccupazione, attuazione di direttive della Comunita’ europea, avviamento al lavoro ed altre disposizioni in materia di mercato del lavoro) kategorijo „vodstveni delavci“ izključila s področja uporabe postopka iz člena 2 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti, ni izpolnila obveznosti iz člena 1(1) in (2) te direktive.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva C-15/06 P: Pritožba Regione Siciliana zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi razširjeni senat) z dne  18. oktobra 2005  v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-60/03, vložena  11. januarja 2006

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/5

         Pritožba Regione Siciliana zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi razširjeni senat) z dne 18. oktobra 2005 v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-60/03, vložena 11. januarja 2006
   (Zadeva C-15/06 P)
   (2006/C 74/11)
   Jezik postopka: italijanščina
   Regione Siciliana, ki jo zastopata I.M. Braguglia, zastopnik, in G. Aiello, avvocato dello Stato, je 11. januarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi razširjeni senat) z dne 18. oktobra 2005 v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-60/03.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje in posledično, razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 11. decembra 2002 C(2002) 4905 o ukinitvi finančne pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) za naložbe v infrastrukturo v Italiji (dežela: Sicilija) v znesku najmanj 15 milijonov ekujev, in o izterjavi predplačila, ki ga je Komisija vplačala iz naslova te pomoči, ter o prenehanju obveznosti za preostali znesek. Posledično naj odloči o stroških.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po mnenju pritožnice je izpodbijana sodba neveljavna zaradi:

               1.

               kršitve in zmotne uporabe členov 18(1) in 32(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1787/84 (1) z dne 19. junija 1984 o Evropskem skladu za regionalni razvoj, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 3641/85 (2) z dne 20. decembra 1985;

               2.

               kršitve in zmotne uporabe člena 24 Uredbe Sveta št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 (3) o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 (4) glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2082/93 (5) z dne 20. julija 1984;

               3.

               nepravilna obrazložitev odločilne točke spora.

      (1)  Ne velja več.

      (2)  Ne velja več.

      (3)  Ne velja več.

      (4)  Ne velja več

      (5)  UL L 193, 31.7.1993, str. 20.


title: Zadeva C-630/11 P: Pritožba, ki so jo HGA Srl in drugi vložili 25. novembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2011 v združenih zadevah T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T 454/08, Regione autonoma della Sardegna in drugi proti Komisiji

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/8

         Pritožba, ki so jo HGA Srl in drugi vložili 25. novembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2011 v združenih zadevah T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T 454/08, Regione autonoma della Sardegna in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-630/11 P)
   2012/C 118/12
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožniki: HGA Srl in drugi (zastopniki: G. Dore, F. Ciulli e A. Vinci, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas in drugi

      Predlog

               —

               Razveljavitev in/ali sprememba sodbe Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 v združenih zadevah T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T-454/08;

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije ES z dne 3. julija 2008 (državna pomoč C1/2004 Italia – SG–Greffe (2008) D/204339), o shemi državne pomoči „Regionalni zakon št. 9 iz leta 1998 – zloraba ukrepa pomoči N 272/98“

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožniki navajajo šest pritožbenih razlogov.
   S prvim pritožbenim razlogom zlasti navajajo kršitev bistvenih postopkovnih pravil, kršitev in napačno uporabo členov 4, 6, 7 in 16, Uredbe (ES) št. 659/99 (1), kršitev načela varstva zaupanja v pravo in načela pravne varnosti, ter kršitev člena 81 Poslovnika Splošnega sodišča. Odločba Komisije naj bi bila nezakonita, saj je bila izdana po popravku opredelitve pomoči, ne da bi bil ta popravek določen v kateri koli določbi. Poleg tega naj bi bila uvedba postopka po popravku sporočena tri leta in pol po tem, ko je Komisija prejela vso dokumentacijo glede pomoči. Ta pritožbeni razlog naj bi bil predstavljen na prvi stopnji, vendar pa naj se Splošno sodišče ne bi izreklo v zvezi z njim.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela pravne varnosti in načela varstva zaupanja v pravo in kršitev in napačna uporaba členov 4, 7, 10 in 16, Uredbe (ES) št. 659/99. Pri sprejetju odločbe Komisije naj bi bili kršeni predpisani postopkovni roki.
   Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 108 PDEU in členov 1, 7, 14 in 16, Uredbe (ES) št. 659/99. V utemeljitev tega pritožbenega razloga pritožniki navajajo, da je odločba Komisije nezakonita, saj dežela Sardinija ni nikoli spremenila pomoči ob upoštevanju določb deželnega zakona št. 9/1998.
   Četrti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev in napačno uporabo načela nujnosti, načela spodbujevalnega učinka in načela varstva konkurence in posledično kršitev členov 7 in 14 Uredbe (ES) št. 659/99, kršitev in napačno uporabo člena 108 PDEU, neobstoj obrazložitve, kršitev člena 81 Poslovnika Splošnega sodišča. Pritožniki menijo, da je odločba Komisije nezakonita, saj je pomoč dejansko imela spodbujevalni učinek, okoliščino, ki bi jo Komisija morala preveriti tudi v primeru predložitve prošnje po začetku del. Splošno sodišče naj se glede tega ne bi izreklo.
   Peti pritožbeni razlog se na nanaša na kršitev načel pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo z drugega vidika, in na kršitev člena 14 Uredbe (ES) št. 659/99. Sodba naj bi temeljila na napačni predpostavki, da Sodišče skupnosti ne more presojati zaupanja v pravo, ki so ga pri upravičencih ustvarili nacionalni organi.
   Zadnji razlog se nanaša na kršitev načela nepristranskosti in načela varstva konkurence. Splošno sodišče naj bi napačno menilo, da Komisija z izpodbijano odločbo ni različno obravnavala, s tem ko je ugotovila obveznost izterjave pomoči dodeljene pritožnikom, in istočasno ugotovila, da je spodbujevalni učinek obstajal v zvezi z drugimi desetimi podjetji, ki so začela z deli po prošnji, ne glede na to da na podlagi prošnje ni bilo nobene gotovosti o pridobitvi prispevka.

      (1)  UL 1999, L 83, str. 1.


title: Zadeva C-145/07: Tožba, vložena 13. marca 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/33

         Tožba, vložena 13. marca 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-145/07)
   (2007/C 95/64)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Švedska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) z dne 13. junija 2003 o poročanju o dogodkih v civilnem letalstvu, oziroma da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Kraljevini Švedski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 4. julija 2005.

      (1)  UL L 167, str. 23.


title: Zadeva T-249/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. aprila 2014 – MHCS proti UUNT – Ambra (DORATO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti DORATO — Prejšnje nacionalne figurativne znamke in figurativne znamke Skupnosti, ki predstavljajo etikete za vrat steklenice — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravilo 50(1) Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. aprila 2014 – MHCS proti UUNT – Ambra (DORATO)
   (Zadeva T-249/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti DORATO - Prejšnje nacionalne figurativne znamke in figurativne znamke Skupnosti, ki predstavljajo etikete za vrat steklenice - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravilo 50(1) Uredbe (ES) št. 2868/95))
   2014/C 175/55
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MHCS (Épernay, Francija) (zastopniki: P. Boutron, N. Moya Fernández in L.-É. Balleydier, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: P. Bullock, N. Bambara in A. Folliard-Monguiral, zastopniki)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Ambra S.A. (Varšava, Poljska) (zastopnik: M. Kaczan-Parchimowicz, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 19. februarja 2013 (zadeva R 1877/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama MHCS in Ambra S.A.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi MHCS se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi izdatki, ki jih je družba Ambra S.A. priglasila zaradi postopka pred odborom za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva T-17/10: Tožba, vložena 19. januarja 2010 – Steinberg proti Komisiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/36

         Tožba, vložena 19. januarja 2010 – Steinberg proti Komisiji
   (Zadeva T-17/10)
   2010/C 80/60
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gerald Steinberg (Jeruzalem, Izrael) (zastopnik: T. Asserson, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

               —

               V 15 dneh naj se razkrijejo vsi dokumenti navedeni v tožbi;

               —

               prisodijo naj se stroški;

               —

               naložijo naj se drugi ukrepi, za katere Splošno sodišče meni, da so ustrezni.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 15. maja 2009, ki ji je bila vročena dne 22. novembra 2009, s katero je bila delno zavrnjena njena prošnja, vložena v skladu z Uredbo št. 1049/2001 (1), za dostop do dokumentov v zvezi z odločbami o financiranju glede subvencij, podeljenih palestinskim nevladnim organizacijam v zadnjih treh letih iz programov „Partnerstvo za mir“ (PZM) in „Evropski instrument za demokracijo in človekove pravice“ (EIDČP).
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge.
   Prvič, trdi, da je Komisija s tem, da ji ni odobrila dostopa do zaprošenih dokumentov kršila člen 2 Uredbe št. 1049/2001.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija s tem, da ji ni v celoti odobrila dostopa do zaprošenih dokumentov, kršila člen 4 Uredbe št. 1049/2001, v delu, v katerem prošnja za dostop ne spada pod nobeno od izjem naštetih v tem členu. Nadalje, tožeča stranka trdi, tudi če bi izjeme veljale za njeno tožbo, quod non, bi morali pravico do dostopa organizacij civilne družbe do zaprošenih dokumentov šteti za „prevladujoč javni interes za razkritje“.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija s tem, da je za odgovor na potrdilno prošnjo porabila skoraj šest mesecev, medtem ko ji Uredba št. 1049/2001 nalaga, da odgovori v 15 dneh od vpisa prošnje v register, kršila člen 7 Uredbe št. 1049/2001.
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da Komisija prošnje ni „takoj“ preučila in je zato kršila člen 8 Uredbe št. 1049/2001.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva C-309/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgerichts in Bremen (Nemčija) 29. maja 2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl

text:
               25.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 318/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgerichts in Bremen (Nemčija) 29. maja 2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl
   (Zadeva C-309/17)
   (2017/C 318/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in pritožnica: Stadtwerke Delmenhorst GmbH

      Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Manfred Bleckwehl

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(3) v povezavi s Prilogo A, točki (b) in (c), k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES (1) z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES razlagati tako, da neopravljena pravočasna in neposredna obvestitev odjemalcev plina o pogojih, razlogih in obsegu nameravane spremembe tarife za dobavo plina onemogoča veljavnost take spremembe tarife?

               2.

               Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:
               Ali se lahko člen 3(3) v povezavi s Prilogo A, točki (b) in (c), k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES od 1. julija 2004 neposredno uporablja zoper dobavitelja, ki ima pravno organizacijsko obliko zasebnega prava (nemška d.o.o.), ker so navedene določbe te direktive z vidika vsebine nepogojne, tako da jih je mogoče uporabiti brez nadaljnjega akta o prenosu, državljanu pa podeljujejo pravice v razmerju do subjekta, ki je kljub zasebnopravni organizacijski obliki pod nadzorom države, saj je ta edina lastnica njegovih deležev?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 230.


title: Zadeva T-578/10: Tožba, vložena 14. decembra 2010 – Global Steel Wire proti Komisiji

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/29

         Tožba, vložena 14. decembra 2010 – Global Steel Wire proti Komisiji
   (Zadeva T-578/10)
   2011/C 55/53
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Španija) (zastopnika: F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi sklepa z dne 30. junija 2010 [C(2010) 4387 konč. v zadevi COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje] na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije razglasi za ničnega;

               —

               podredno, v skladu s členom 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije razglasi za ničnega člen 2 Sklepa Evropske komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi sklepa z dne 30. junija 2010 [C(2010) 4387 konč. v zadevi COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje], ker je z njim kršeno načelo prepovedi diskriminacije, saj Global Steel Wire s tem členom ni bil dan dodatni rok za plačilo globe, in ker ni zadostno obrazložen,

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so tisti, ki so že navedeni v zadevi Moreda-Riviere Trefilerías proti Komisiji (T-575/10).


title: Zadeva T-293/07 P: Pritožba, ki jo je 3. avgusta 2007 vložil Alessandro Lofaro zoper sklep, ki ga je 24. maja 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-27/06 in F-75/06, Lofaro proti Komisiji

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/16

         Pritožba, ki jo je 3. avgusta 2007 vložil Alessandro Lofaro zoper sklep, ki ga je 24. maja 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-27/06 in F-75/06, Lofaro proti Komisiji
   (Zadeva T-293/07 P)
   (2007/C 223/27)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Alessandro Lofaro (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: J.-L. Laffineur, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               naj se pritožba razglasi za dopustno in utemeljeno, ter zato

               —

               naj se sklep Sodišča za uslužbence v zadevah F-27/06 in F-75/06 z dne 24. maja 2007 razveljavi;

               —

               naj se odloči o zadevi in naj se ugodi začetni tožbi pritožnika.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik v pritožbi meni, da naj bi Sodišče prve stopnje pri razlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov in zlasti roka, ki je določen za vložitev pritožbe, in datuma, ko ta rok poteče, napačno uporabilo pravo. Pritožnik trdi, da naj bi bila razlaga Sodišča prve stopnje v nasprotju s splošnimi načeli prava Skupnosti, kot je načelo pravne varnosti, prepovedi diskriminacije in sorazmernosti, ter s pravicami pritožnika. Poleg tega zatrjuje, da Sodišče prve stopnje naj ne bi odgovorilo na vse tožbene razloge, ki jih je podal v tožbi, in da sklep naj ne bi bil zadostno obrazložen, ker naj bi bila obrazložitev pomanjkljiva in napačna.