title: Zadeva C-232/16 P: Pritožba, ki jo je Simet SpA vložila 20. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. marca 2016 v zadevi T-15/14, Simet/Komisija

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/7

         Pritožba, ki jo je Simet SpA vložila 20. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. marca 2016 v zadevi T-15/14, Simet/Komisija
   (Zadeva C-232/16 P)
   (2016/C 232/09)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Simet SpA (zastopniki: A. Clarizia, C. Varrone, P. Clarizia, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

               —

               razveljavitev izpodbijane sodbe (zadeva T-15/14), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2014/201/EU z dne 2. oktobra 2013 o nadomestilu, ki ga je treba plačati družbi Simet SpA za storitve javnega prevoza, opravljene med letoma 1987 in 2003 [državna pomoč SA.33037 (2012/C) Italija] in razglasitev ničnosti navedenega sklepa;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da so s sodbo kršeni:

               —

               člen 107 PDEU, saj je v njej ugotovljeno, da naj bi bila plačila nadomestil v korist družbe Simet, na podlagi sodbe italijanskega Consiglio di Stato, ki so jih nacionalni organi priglasili, pomenila državno pomoč, medtem ko naj bi se spor, o katerem je odločilo nacionalno sodišče, nanašal na povračilo škode, ki je pritožnici nastala zaradi nezakonitih ravnanj ministrstva za infrastrukturo in promet, v povezavi s storitvami medregionalnega javnega cestnega prevoza v letih od 1987 do 2003;

               —

               Uredba (EGS) št. 1191/69 (1), ker naj Splošno sodišče ne bi preverilo prilagoditve italijanske zakonodaje navedeni uredbi iz dveh razlogov: (1) ker je slednja zasebniku nalagala, da svojo gospodarsko dejavnost opravlja le v obliki javne storitve, medtem ko je v skladu z Uredbo št. 1191/69 tak način opravljanja poslovne dejavnosti prepovedan, saj javna storitev povzroči, da je koncesionar zavezan spoštovati obveznosti javne storitve; 2) ker slednja ni določala nadomestila obveznosti storitev, ki jih je opravljalo podjetje; po spremembah, uvedenih z Uredbo (EGS) št. 1983/91 (2), družbi Simet ni bilo več mogoče naložiti nobene obveznosti javne storitve, ker je šlo za podjetje medregionalnega avtobusnega prevoza oseb;

               —

               Uredba (EGS) št. 1191/69, in zlasti, ker je Splošno sodišče napačno presodilo, da je Sklep Komisije, v skladu s katerim naj bi plačila v korist družbe Simet pomenila državno pomoč, zakonit, ker ta družba ni ločeno vodila računa stroškov, ki so ji nastali s to dejavnostjo, in bi torej obstajalo tveganje prekomernega nadomestila. V nasprotju s tem, kar je trdilo Splošno sodišče, so člen 5 in naslednji te uredbe določali drugačen način za določitev izravnalnega ukrepa, ki naj bi temeljil na „posledicah“, ki bi jih naložitev takšnih obveznosti javne storitve lahko imelo na izgubo konkurenčnosti podjetja v celoti;

               —

               načela s področja povračila škode, ki so jo zasebniki utrpeli zaradi kršitve prava EU, in na podlagi katerih, če organ države članice v okviru svoje pristojnosti sprejme upravni ukrep, ki je v nasprotju s pravom Unije, to povzroči, da je ta organ, zaradi nezakonitosti tega ukrepa, dolžan povrniti škodo naslovniku ukrepa.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1191/69 z dne 26. junija 1969 o ukrepanju držav članic glede obveznosti javne službe v železniškem in cestnem prometu ter prometu po celinskih plovnih poteh (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 19).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 1893/91 z dne 20. junija 1991 o spremembah Uredbe (EGS) št. 1191/69 o ukrepanju držav članic glede obveznosti javne službe v železniškem in cestnem prometu ter prometu po celinskih plovnih poteh (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 314).


title: Zadeva T-236/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  24. novembra 2005  — Marcuccio proti Komisiji ( Uradniki — Ponovna razporeditev v interesu službe — Ničnostna tožba — Obrazložitev — Dolžna skrbnost — Pravice obrambe — Zloraba pooblastil — Člena 25 in 26 Kadrovskih predpisov — Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku — Odškodninska tožba )

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/11

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. novembra 2005 — Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-236/02) (1)

   („Uradniki - Ponovna razporeditev v interesu službe - Ničnostna tožba - Obrazložitev - Dolžna skrbnost - Pravice obrambe - Zloraba pooblastil - Člena 25 in 26 Kadrovskih predpisov - Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku - Odškodninska tožba“)
   (2006/C 22/21)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: L. Garofalo, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. de March in C. Berardis-Kayser, agents, skupaj z A. dal Ferrom, avocat)
   Predmet zadeve
   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 18. marca 2002, ki je tožečo stranko iz generalnega direktorata „Razvoj“, delegacija Komisije v Luandi (Angola), razporedila v isti generalni direktorat v Bruslju, vsakega predhodnega, povezanega in/ali posledičnega akta, zlasti tistega, ki se nanaša na morebitno zaposlitev drugega uradnika na njenem delovnem mestu, sporočil Komisije z dne 13. in 14. novembra 2001 in mnenja ali mnenj odbora direktorata za zunanjo službo, in na drugi strani predlog za dodelitev odškodnine, vezane na njene dolžnosti v Angoli in odškodnine za povračilo utrpele škode.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi plačilo lastnih stroškov, vključno s stroški v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe pred Sodiščem prve stopnje.

      (1)  UL C 233, 28.9.2002.


title: Zadeva C-139/07 P: Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 8. marca 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 14. decembra 2006 v zadevi T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/6

         Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 8. marca 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 14. decembra 2006 v zadevi T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-139/07 P)
   (2007/C 140/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in P. Aalto, zastopnika)

      Druge stranke v postopku: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Schott Glas, Kraljevina Švedska, Republika Finska
   Predlogi pritožnice

               —

               sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 (1) v zadevi T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji, naj se razveljavi v delu, v katerem je za nično razglašena odločba Komisije z dne 28. maja 2002, s katero je zavrnjen dostop do dokumentov, ki zadevajo postopka za preizkus pomoči, odobrene družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH;

               —

               družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija Evropskih skupnosti predlaga razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 v zadevi T-237/02, s katero je bila za nično razglašena odločba Komisije z dne 28. maja 2002, v delu, v katerem je zavrnjen dostop do dokumentov, ki zadevajo postopka za preizkus pomoči, odobrene družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH.
   V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča prve stopnje in Sodišča Evropskih skupnosti v postopkih preizkusa pomoči ne obstaja pravica udeleženih strank in s tem tudi prejemnika pomoči do vpogleda v spis. Iz tega izhaja, da je Sodišče prve stopnje pri ugotovitvi v točkah od 87 do 89 izpodbijane sodbe napačno uporabilo pravo, ko je izhajalo iz tega, da niso podane posebne okoliščine, na podlagi katerih bi bilo očitno, da je treba zavrniti vpogled v spis. Nasprotno, na podlagi sodne prakse je očitno, da naj bi bili zadevni dokumenti v celoti zajeti z izjemo od pravice do dostopa do dokumentov in da zato ni treba preveriti vsakega dokumenta posebej.
   Poleg tega je postopek preizkusa pomoči postopek zoper državo, ki dodeljuje pomoči, ker prejemniki pomoči niso bili upravičeni do državnih pomoči. Posledično bi v zvezi z vprašanjem vpogleda v spis moralo veljati to, kar je že Sodišče prve stopnje pripoznalo kot postopek za ugotavljanje kršitev v skladu s členom 226 ES, namreč, da v takšnem postopku javnost nima pravice do dostopa do dokumentov.
   Izpodbijana sodba poleg tega privede do nesmiselne ugotovitve, da javnost s sklicevanjem na pravilo, ki je namenjeno preglednosti, namreč na Uredbo št. 1049/2001 (2), uživa nadaljnje pravice do vpogleda v spis, kot jih ima zadevni prejemnik pomoči, ki je poleg tega – ravno zato, ker ga v smislu člena 230, četrti odstavek, ES neposredno in posamično zadevajo – upravičen vložiti tožbo zoper odločbo, s katero je bil končan postopek. Še manj pa je mogoče razložiti nadaljnjo posledico, da je namreč zahtevo prejemnika pomoči mogoče zavrniti z napotitvijo na upoštevno sodno prakso, da v primeru zahteve prejemnika pomoči ali neudeležene tretje osebe, ki se sklicuje na preglednost, takšna odločitev o zahtevi ne bi smela biti dopustna.
   Komisija s tretjim pritožbenim razlogom izpodbijani sodbi očita, da je v njej vsebovanemu istemu izrazu, namreč besedi „dokument“ v ednini iz člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001 in člena 6 Uredbe, pripisan različen pomeni. Medtem ko ta beseda v členu 4(2) pomeni, da je treba preučiti vsak predloženi dokument posebej, je Sodišče prve stopnje člen 6 razložilo tako, da je mogoče s tem zahtevati tudi dostop do zbirke dokumentov, ki je označena kot upravni akt.
   Komisija s četrtim pritožbenim razlogom uveljavlja, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 255 ES, ker njegova odločba nima podlage v predpisu, temveč temelji na lastnih izmišljenih predpostavkah, ki s predpisom nimajo zveze.
   Na koncu Komisija še uveljavlja, da naj bi Sodišče napačno ugotovilo, da sta bila oba postopka preizkusa pomoči, ki so bile družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH dodeljene v trenutku odločitve o zahtevi za dostop do upravnega akta, že končana, tako da organ zaupne obravnave ni štel za potrebno, kar pa delno ne bi držalo prav zaradi postopkov pred Sodiščem prve stopnje. Prav tako naj bi Sodišče prve stopnje napačno izhajalo iz tega, da so zaradi Uredbe 1049/2001 zastarele predhodna sodna praksa in druge upoštevne postopkovne določbe s področja nadzora pomoči.

      (1)  UL C 331, str. 29.

      (2)  UL L 145, str. 43.


title: Zadeva T-202/16: Tožba, vložena 3. maja 2016 – Keturi kambariai/EUIPO – Coffee In (coffee inn)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/46

         Tožba, vložena 3. maja 2016 – Keturi kambariai/EUIPO – Coffee In (coffee inn)
   (Zadeva T-202/16)
   (2016/C 270/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: UAB Keturi kambariai (Vilna, Litva) (zastopnik: R. Pumputienė, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: AS Coffee In (Taln, Estonija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU z zahtevo glede barve „črna, oranžna, bela“, ki vsebuje besedna elementa „coffee inn“ – Prijava za registracijo št. 11 475 233

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. marca 2016 v zadevi R 137/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi ter posledično zavrne ugovor in dovoli registracijo prijavljene znamke;

               —

               EUIPO in intervenientki naloži plačilo stroškov v zvezi s postopkom pred Splošnim sodiščem in pred odborom za pritožbe.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 42 (2) in (3) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-344/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. novembra 2014 – Out of the blue/UUNT Dubois in drugi (FUNNY BANDS) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti FUNNY BANDS — Prejšnje nacionalno trgovsko ime FUNNY BANDS — Prejšnja nacionalna internetna domena „www.funny-bands.com“  — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Uporaba znaka, ki je več kot zgolj lokalnega pomena, v gospodarskem prometu — Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 — Zavrnitev ugovora)

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. novembra 2014 – Out of the blue/UUNT Dubois in drugi (FUNNY BANDS)
   (Zadeva T-344/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti FUNNY BANDS - Prejšnje nacionalno trgovsko ime FUNNY BANDS - Prejšnja nacionalna internetna domena „www.funny-bands.com“ - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Uporaba znaka, ki je več kot zgolj lokalnega pomena, v gospodarskem prometu - Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 - Zavrnitev ugovora))
   (2015/C 007/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Out of the blue KG (Lilienthal, Nemčija) (zastopnika: G. Hasselblatt in D. Kipping, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnica: A. Pohlmann, zastopnica)

      Druge stranke pred odborom za pritožbe, intervenientke v postopku pred Splošnim sodiščem: Frédéric Dubois (Lasne, Belgija) in drugi

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 4. aprila 2013 (zadeva R 542/2012 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Out of the blue KG ter F. Duboisom in drugim.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Out of the blue KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva T-411/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Artisjus proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Razdelitev geografskega trga — Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami — Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj — Dokaz — Domneva nedolžnosti)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Artisjus proti Komisiji
   (Zadeva T-411/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razdelitev geografskega trga - Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami - Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj - Dokaz - Domneva nedolžnosti)
   2013/C 156/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület (Budimpešta, Madžarska) (zastopniki: Z. Hegymegi-Barakonyi, P. Vörös in M. Horányi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in V. Bottka, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC).

      Izrek

               1.

               Člen 3 Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület.

               2.

               Člen 4(2) in (3) navedene odločbe se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na Artisjus.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov v zvezi z glavnim postopkom.

               4.

               Artisjus in Komisija nosita vsaka svoje stroške v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva C-443/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) z dne 15. oktobra 2004 v zadevi H. A. Solleveld proti Inspecteur van de Belastingdienst – Ondernemingen Amersfoort

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/26

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) z dne 15. oktobra 2004 v zadevi H. A. Solleveld proti Inspecteur van de Belastingdienst – Ondernemingen Amersfoort
   (Zadeva C-443/04)
   (2005/C 6/49)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Hoge Raad der Nederlanden je s sodbo z dne 15. oktobra 2004 v zadevi H. A. Solleveld proti Inspecteur van de Belastingdienst – Ondernemingen Amersfoort, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 20. oktobra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Hoge Raad der Nederlanden predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je treba člen 13(A)(1)(c) Šeste direktive (1) razlagati tako, da so oproščene davka na dodano vrednost storitve – vse skupaj v okviru prej opisane diagnostike motenj, v 3.1.2 in 3.1.3 – postavitve diagnoze, svetovanja terapije in morebitnega zdravljenja, tudi če ne gre za zdravstveno oskrbo pri opravljanju medicinske in paramedicinske poklicne dejavnosti – preko tistega, ki te storitve opravlja - kot jo opredeli posamezna država članica?

      (1)  UL L 145, 13.6.1977, str. 1.


title: Zadeva T-291/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano proti UUNT – Biraghi (GRANA BIRAGHI) ( Znamka Skupnosti – Postopek razglasitve ničnosti – Besedna znamka Skupnosti GRANA BIRAGHI – Zaščita označbe porekla grana padano – Odsotnost generičnega značaja – Člen 142 Uredbe (ES) št. 40/94 – Uredba (EGS) št. 2081/92 )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano proti UUNT – Biraghi (GRANA BIRAGHI)
   (Zadeva T-291/03) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek razglasitve ničnosti - Besedna znamka Skupnosti GRANA BIRAGHI - Zaščita označbe porekla ‚grana padano‘ - Odsotnost generičnega značaja - Člen 142 Uredbe (ES) št. 40/94 - Uredba (EGS) št. 2081/92“)
   (2007/C 247/34)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano (Desenzano del Garda, Italija) (zastopniki: P. Perani, P. Colombo in A. Schmitt, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnika: M. Buffolo in O. Montalto, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Italijanska republika (Zastopnik: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Biraghi SpA (Cavallermaggiore, Italija) (Zastopniki: F. Antenucci, F. Giuggia, P. Mayer in J.-L. Schiltz, odvetniki)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. junija 2003 (zadeva R 153/2002-1) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti med Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano in Biraghi SpA.
   Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 16. junija 2003 (zadeva R 153/2002-1) se razveljavi.

               2)

               UUNT se naloži, naj nosi svoje stroške in stroške Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano.

               3)

               Italijanska republika in Biraghi SpA nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  20. oktobra 2005  v zadevi C-468/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, London): Overland Footwear Ltd proti Commissioners of Customs & Excise (Skupna carinska tarifa — Uvozne carinske dajatve — Deklarirana carinska vrednost, ki vključuje nakupno provizijo — Plačilo carinskih dajatev za celotni deklarirani znesek — Ponovni pregled carinske deklaracije — Pogoji — Povračilo carinskih dajatev, plačanih za nakupno provizijo)

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 20. oktobra 2005
   v zadevi C-468/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, London): Overland Footwear Ltd proti Commissioners of Customs & Excise (1)

   (Skupna carinska tarifa - Uvozne carinske dajatve - Deklarirana carinska vrednost, ki vključuje nakupno provizijo - Plačilo carinskih dajatev za celotni deklarirani znesek - Ponovni pregled carinske deklaracije - Pogoji - Povračilo carinskih dajatev, plačanih za nakupno provizijo)
   (2005/C 315/07)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-468/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunal, London (Združeno kraljestvo) z odločbo z dne 29. septembra 2003, ki je prispela na Sodišče 6. novembra 2003, v postopku Overland Footwear Ltd proti Commissioners of Customs & Excise, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, J. Makarczyk, C. Gulmann (poročevalec), R. Schintgen in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, 20. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člene 29, 32 in 33 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o Carinskem zakoniku Skupnosti je treba razlagati tako, da je nakupno provizijo, ki je vključena v deklarirano carinsko vrednost in na uvozni deklaraciji ni predstavljena ločeno od prodajne cene blaga, treba šteti kot del transakcijske vrednosti v smislu člena 29 te uredbe, in je zato obdavčljiva.

               2.

               Člena 78 in 236 Uredbe št. 2913/92 je treba razlagati tako, da:

                           —

                           so carinski organi po odobritvi prepustitve uvoženega blaga na zahtevo deklaranta za ponovni pregled njegove carinske deklaracije glede omenjenega blaga dolžni, ob možnosti poznejšega sodnega pravnega sredstva, zahtevek z obrazloženo odločbo zavrniti ali opraviti predlagani ponovni pregled;

                           —

                           so v primeru, da ob koncu ponovnega pregleda ugotovijo, da je deklarirana carinska vrednost pomotoma vključevala nakupno provizijo, dolžni urediti položaj s tem, da povrnejo uvozne dajatve, ki so bile plačane za to provizijo.

      (1)  UL C 7 z dne 10.1.2004.


title: Zadeva T-572/08 P: Pritožba, ki jo je 19. decembra 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 13. novembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-90/07, Traore proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/64

         Pritožba, ki jo je 19. decembra 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 13. novembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-90/07, Traore proti Komisiji
   (Zadeva T-572/08 P)
   (2009/C 44/109)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall, G. Berscheid in B. Eggers, zastopniki)

      Druga stranka v postopku: Amadou Traore (Rhode-Saint-Genèse, Belgija)
   Predlogi pritožnice:

               —

               sodba Sodišča za uslužbence z dne 13. novembra 2008 v zadevi F-90/07 naj se v delu, v katerem je bilo ugodeno prvemu tožbenemu razlogu v zvezi s kršitvami postopka zaposlovanja, členov 7(1) in 29(1) Kadrovskih predpisov ter načel enakega obravnavanja in upravičenosti do kariere, ker so bili v zvezi z delovnim mestom operativnega vodje v Tanzaniji za stopnjo delovnih mest določeni nazivi od AD9 do AD14, in v delu, v katerem sta bila razveljavljena zavrnitev kandidature A. Traore ter imenovanje M.S. na navedeno delovno mesto, razveljavi;

               —

               tožba, ki jo je pri Sodišču za uslužbence vložil A. Traore v zadevi F-90/07, naj se v delu, v katerem ji je navedeno Sodišče za uslužbence ugodilo, zavrne;

               —

               stroški v zvezi s pritožbo naj se naložijo tožeči stranki iz postopka na prvi stopnji, o stroških postopka pred Sodiščem za uslužbence pa naj se odloči v skladu s predpisi.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija s to pritožbo zahteva razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 13. novembra 2008, razglašene v zadevi Traore proti Komisiji, F-90/07, s katero je SDU razglasilo ničnost odločbe Komisije z dne 12. decembra 2006 o zavrnitvi kandidature A. Traora za delovno mesto operativnega vodje na predstavništvu Komisije v Tanzaniji in odločbe o imenovanju drugega kandidata na navedeno mesto, ker so bili za stopnjo zasedbe zadevnega delovnega mesta določeni nazivi od AD9 do AD14 AD 9 do AD 14 (in ni bila omejena na eno od skupino z dvema nazivoma AD 9/AD 10, AD 11/AD 12 ali AD 13/AD 14).
   Komisija v utemeljitev pritožbe navaja te pritožbene razloge:

               —

               SDU naj bi napačno uporabilo pravo, ker naj bi napačno razlagalo sodbo Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 v zadevi Komisija proti Economidisu (T-56/07 P, še neobjavljena v ZODl.), v delu, v katerem naj bi SDU napačno omejilo obseg te sodbe le na primer zasedbe delovnega mesta vodje oddelka, medtem ko naj bi isti pogoji veljali za druga delovna mesta AD, kot je to sporno v obravnavanem primeru.

               —

               kršitev načel spoštovanja splošnega interesa službe in dobrega upravljanja.


title: Zadeva C-439/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Brussel (Belgija) 24. septembra 2007 – Belgische Staat proti KBC Bank NV

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Brussel (Belgija) 24. septembra 2007 – Belgische Staat proti KBC Bank NV
   (Zadeva C-439/07)
   (2007/C 315/44)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van Beroep te Brussel
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Belgische Staat

      Tožena stranka: KBC Bank NV
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba Direktivo Sveta 90/435/EGS (1) z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic, zlasti njen člen 4(1), prva alinea, razlagati tako, da temu, da država članica uporabi oprostitev za distribuirani dobiček, ki ga prejme družba te države članice od odvisne družbe iz druge države članice drugače kot z likvidacijo odvisne družbe, pri čemer v davčno osnovo najprej všteje celotni distribuirani dobiček, nato pa od nje odbije do 95 % tega dobička, vendar pa ta država članica ta odbitek omeji na znesek dobička v davčnem obdobju, v katerem je bil distribuiran (po odbitku postavk, ki jih določa zakon) (člen 205(2) WIB/92 v povezavi s členom 77 KB/WIB), nasprotuje, če je posledica take omejitve odbitka distribuiranega dobička to, da bo matična družba za prejeti distribuirani dobiček obdavčena v naslednjem davčnem obdobju, če v davčnem obdobju, v katerem je prejela distribuirani dobiček, ni ustvarila obdavčljivega dobička oziroma zadostnega obdavčljivega dobička, ali da bodo vsaj izgube v tem davčnem obdobju kompenzirane z distribuiranim dobičkom, ki mora na podlagi določb člena 4(1), prva alinea, in člena 4(2) navedene direktive ostati neobdavčljiv do višine 95 %, in da posledično teh izgub do višine zneska prejetega distribuiranega dobička ni mogoče prenesti v naslednje davčno obdobje?

               2)

               Če je Direktivo 90/435/EGS treba razlagati tako, da je belgijska ureditev glede distribuiranega dobička, ki ga prejme belgijska matična družba od odvisne družbe s sedežem v Evropski uniji, v nasprotju s členom 4(1), prva alinea, te direktive, ali je torej treba presoditi, da zgoraj navedena določba Direktive nasprotuje tudi uporabi belgijske ureditve o distribuiranem dobičku, ki ga prejme belgijska matična od belgijske odvisne družbe, če je – tako kot v obravnavani zadevi – belgijski zakonodajalec ob prenosu Direktive v belgijsko pravo določil, da je čisto nacionalne situacije treba obravnavati enako kot situacije, ki jih ureja Direktiva, in je torej belgijsko zakonodajo prilagodil Direktivi tudi za čisto nacionalne situacije?

               3)

               Če je Direktivo 90/435/EGS treba razlagati tako, da je belgijska ureditev glede distribuiranega dobička, ki ga prejme belgijska matična družba od odvisne družbe s sedežem v Evropski uniji, pa tudi – na podlagi sodbe Sodišča z dne 17. julija 1997 v zadevi Leur-Bloem (C-281/95) – glede distribuiranega dobička, ki ga prejme belgijska matična družba od odvisne družbe s sedežem v Belgiji, v nasprotju s členom 4(1), prva alinea, te direktive, ali je torej v nasprotju s členom 56(1) Pogodbe ES, da sporna belgijska ureditev ostaja nespremenjena za dividende, ki izvirajo iz odvisnih družb s sedežem v tretjih državah, in sicer zato, ker so te dividende potem obravnavane neugodneje kot nacionalne ali evropske dividende?

               4)

               Ali člen 43 Pogodbe ES nasprotuje zakonodaji države članice, ki določa, da je za odločbo o odmeri davka od dohodka pravnih oseb oprostitev plačila davka za distribuirani dobiček, ki ga v davčnem obdobju prejme družba od svoje odvisne družbe iz druge države članice, v prvi državi članici omejena na znesek dobička v davčnem obdobju, v katerem je bil distribuiran (po odbitku postavk, ki jih določa zakon), medtem ko bi bila možna popolna oprostitev za distribuirani dobiček, če bi ta družba imela stalno poslovno enoto v drugi državi članici?

      (1)  UL L 225, str. 6.


title: Zadeva C-486/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Innsbruck – Avstrija) – Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols proti Land Tirol (Socialna politika — Okvirni sporazumi o delu s krajšim delovnim časom in o delu za določen čas — Neugodne določbe, določene z nacionalnimi predpisi za pogodbene uslužbence, ki delajo s krajšim delovnim časom, občasno ali na podlagi pogodbe za določen čas — Načelo enakega obravnavanja)

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Innsbruck – Avstrija) – Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols proti Land Tirol
      (Zadeva C-486/08) (1)

      (Socialna politika - Okvirni sporazumi o delu s krajšim delovnim časom in o delu za določen čas - Neugodne določbe, določene z nacionalnimi predpisi za pogodbene uslužbence, ki delajo s krajšim delovnim časom, občasno ali na podlagi pogodbe za določen čas - Načelo enakega obravnavanja)
      (2010/C 161/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Innsbruck

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols

         Tožena stranka: Land Tirol

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht Innsbruck – Razlaga določbe 4, točki 1 in 2, priloge k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL L 14, str. 9), določbe 4 priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43), ter člena 14(1)(c) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL L 204, str. 23) – Nacionalni predpisi o pogodbenih uslužbencih, ki iz področja uporabe tega zakona izključujejo delavce, ki delajo s krajšim delovnim časom, občasno ali na podlagi pogodbe za določen čas – Neugodne določbe, določene glede pravice do letnega dopusta za uslužbence, ki preidejo z dela s polnim delovnim časom na delo s krajšim delovnim časom ter za uslužbence, ki koristijo dveletni starševski dopust – Načelo enakega obravnavanja med delavci in delavkami, med delavci s krajšim in delavci s polnim delovnim časom ter med delavci s pogodbo o zaposlitvi za določen čas in delavci s pogodbo za nedoločen čas.

         Izrek

                  1.

                  Upoštevno pravo Unije in zlasti določbo 4, točka 2, okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenega 6. junija 1997, v prilogi k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 98/23/ES z dne 7. aprila 1998, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 55(5) zakona dežele Tirolske o pogodbenih uslužbencih (Tiroler Landes-Vertragsbedienstetengesetz) z dne 8. novembra 2000, v različici, ki je veljala do 1. februarja 2009, v skladu s katerim je treba pri spremembi obsega zaposlitve delavca obseg še neporabljenega letnega dopusta prilagoditi tako, da se bo delavcu, ki je svoj obseg dela zmanjšal z dela s polnim delovnim časom na delo s krajšim delovnim časom, tista pravica do plačanega letnega dopusta, ki jo je pridobil – ne da bi jo imel možnost uveljavljati – v času zaposlitve s polnim delovnim časom, zmanjšala oziroma da lahko ta dopust koristi samo še z zmanjšanim nadomestilom za plačani dopust.

                  2.

                  Določbo 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, v prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 1(2)(m) zakona dežele Tirolske o pogodbenih uslužbencih z dne 8. novembra 2000 v različici, ki je veljala do 1. februarja 2009, ki iz področja uporabe tega zakona izključuje delavce, ki imajo pogodbo o zaposlitvi za določen čas šestih mesecev ali so zaposleni le priložnostno.

                  3.

                  Določbo 2, točka 6, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, sklenjenega 14. decembra 1995, v prilogi k Direktivi Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/75/ES z dne 15. decembra 1997, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 60, zadnji stavek, zakona dežele Tirolske o pogodbenih uslužbencih z dne 8. novembra 2000 v različici, ki je veljala do 1. februarja 2009, v skladu s katerim delavci, ki koristijo svojo pravico do dveletnega starševskega dopusta, po izteku tega dopusta izgubijo pravice do plačanega letnega dopusta, ki so jih pridobili v letu pred rojstvom svojega otroka.

         (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva T-541/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Wedi proti UUNT – Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (BALCO) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Wedi proti UUNT – Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (BALCO)
   (Zadeva T-541/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   2014/C 184/50
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wedi GmbH (Emsdetten, Nemčija) (zastopnik: O. Bischof, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva A. Pohlmann, nato A. Schifko, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG (Herford, Nemčija) (zastopnik: M. Wirtz, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. septembra 2012 (zadeva R 2255/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG in Wedi GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča in tožena stranka nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva F-115/10: Sklep Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 18. junija 2013 – Biwer in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Osebni prejemki — Družinski dodatki — Dodatek za šolanje — Pogoji za dodelitev — Odštetje istovrstnega dodatka, ki se prejema iz drugega vira — Očitno neutemeljena tožba)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/47

         Sklep Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 18. junija 2013 – Biwer in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-115/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Osebni prejemki - Družinski dodatki - Dodatek za šolanje - Pogoji za dodelitev - Odštetje istovrstnega dodatka, ki se prejema iz drugega vira - Očitno neutemeljena tožba)
   2013/C 252/82
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Jacques Biwer in drugi (Bascharage, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, agenta)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o tem, da se nekatere finančne pomoči države članice študentom v visokem izobraževanju šteje kot dodatke, ki imajo enako naravo kot družinski dodatki, in da se te finančne pomoči odšteje od dodatka za šolanje, ki ga prejemajo uradniki, ki so starši teh študentov.

      Izrek

               1.

               Tožba J. Biwerja in petih drugih tožečih strank, katerih imena so razvidna iz priloge, se zavrne ker je očitno brez pravne podlage.

               2.

               J. Biwer in pet drugih tožečih strank, katerih imena so razvidna iz priloge, nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011, str. 66.


title: Zadeva T-168/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. marca 2009 – Professional Tennis Registry proti UUNT – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY — Prejšnja nacionalna in figurativna znamka Skupnosti RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. in prejšnja nacionalna in figurativna znamka RPT European Registry of Professional Tennis — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. marca 2009 – Professional Tennis Registry proti UUNT – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY)
   (Zadeva T-168/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY - Prejšnja nacionalna in figurativna znamka Skupnosti RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. in prejšnja nacionalna in figurativna znamka RPT European Registry of Professional Tennis - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   2009/C 90/40
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Professional Tennis Registry, Inc. (Hilton Head Island, Južna Karolina, Združene države) (zastopnika: M. Vanhegan in B. Brandreth, barristers)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Registro Profesional de Tenis, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: M. Zarobe, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. februarja 2007, kot je bila spremenjena (zadeva R 1050/2005-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Registro Profesional de Tenis, SL in Professional Tennis Registry, Inc.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 28. februarja 2007, kot je bila spremenjena (zadeva R 1050/2005 1), se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Professional Tennis Registry, Inc.

               3.

               Registro Profesional de Tenis, SL nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007.


title: Zadeva T-113/12: Tožba, vložena 5. marca 2012 – Bial – Portela proti UUNT – Probiotical (PROBIAL)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/20

         Tožba, vložena 5. marca 2012 – Bial – Portela proti UUNT – Probiotical (PROBIAL)
   (Zadeva T-113/12)
   2012/C 165/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bial – Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugalska) (zastopnika: B. Braga da Cruz in J. Pimenta, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Probiotical SpA (Novara, Italija)

      Predlogi

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. decembra 2011 v zadevi R 1925/2010-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži zavrnitev registracije znamke Skupnosti št. 2408128 „PROBIAL“; in

               —

               stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „PROBIAL“ v temno in svetlo modri barvi za proizvode iz razredov 1, 5 in 31 – prijava znamke Skupnosti št. 2408128

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: portugalska registracija št. 155284 besedne znamke „Bial“ za proizvode iz razreda 5; besedna znamka „Bial“ kot znana znamka na Portugalskem; prijava znamke Skupnosti št. 1400183 kot figurativne znamke „Bial“ v črni in beli barvi za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 42; španska registracija št. 2026481 figurativne znamke „Bial“ v črni in beli barvi za storitve iz razreda 35; mednarodna registracija št. 490635 znamke „Bial“, zapisane z navadnimi črkami, za proizvode iz razreda 5; emblem podjetja št. 868, in sicer figurativni znak „Bial“; ime podjetja št. 35157 z besedo „Bial“; logo št. 951 s figurativnim znakom „Bial“

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe napačno presodil, da sporne znamke niso toliko podobne, da bi ustvarjale zmedo.


title: Zadeva T-5/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2006 — Danska proti Komisiji ( Prekinitev postopka )

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/8

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2006 — Danska proti Komisiji
   (Zadeva T-5/06) (1)

   („Prekinitev postopka“)
   (2006/C 237/14)
   Jezik postopka: danščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Danska (zastopnik: J. Molde, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in H. Støvlbæk, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2005/717/ES z dne 13. oktobra 2005 o spremembi Priloge k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2002/95/ES o omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi zaradi prilagoditve tehničnemu napredku (UL L 271, str. 48).
   Izrek sklepa

               1)

               Sodišče prve stopnje prekine postopek v zadevi T-5/06, Kraljevina Danska proti Komisiji, da lahko Sodišče odloči o predlogu za razglasitev ničnosti.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 74 z dne 25.3.2006.


title: Zadeva T-293/04: Tožba Guya Tacheleta proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/37

         Tožba Guya Tacheleta proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. julija 2004
   (Zadeva T-293/04)
   (2004/C 262/70)
   Jezik postopka: francoščina
   Guy Tachelet, stanujoč v Rijmenamu (Belgija), ki ga zastopa Nicolas Lhöest, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 9. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo OPI z dne 2. septembra 2003 v delu, v katerem:

                           —

                           ji Komisija v trenutku nastopa dela ob razporeditvi v plačilni razred ni upoštevala 48 mesecev delovne dobe;

                           —

                           ji Komisija ni vzpostavila kariernega naziva tako, da bi prestavila za naprej napredovanje v naziv B3 in ji glede na okoliščine primera dodelila napredovanje v naziv B2 (ki je kasneje postal B*8);

                           —

                           Komisija ni izvedla primerjalnega preizkusa uspešnosti za napredovalna obdobja, v katerih je tožeča stranka izpolnila pogoje za napredovanje v naziv B3;

               —

               v delu, kjer je to potrebno, razglasi za nično izrecno odločbo OPI z dne 16. marca 2004, s katero je bil ugovor tožeče stranke (R/714/03) zavrnjen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine, začasno določene v znesku 125.000 EUR, in sicer v primeru, če ne bi bilo mogoče, da tožena stranka vzpostavi karierni naziv tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka v celoti.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka, ki je bila v trenutku nastopa dela oktobra 1995 razporejena v naziv B5, plačilni razred 3, izpodbija odločbo OPI o tem, da ne spremeni navedene razporeditve v naziv B4, plačilni razred 2, ampak v naziv B4, plačilni razred 3, da ne vzpostavi njenega kariernega naziva in da ne izvede primerjalnega preizkusa uspešnosti za napredovalna obdobja, v katerih je tožeča stranka izpolnila pogoje za napredovanje v naziv B3.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja:

               —

               glede delovne dobe plačilnega razreda v času nastopa dela, kršitev odločb Komisije z dne 6. junija 1973 in 1. septembra 1983 o merilih, uporabljenih za imenovanje v naziv in za uvrstitev v plačilni razred ob nastopu dela, kršitev člena 5(3) Kadrovskih predpisov in načela enakosti kot tudi kršitev obveznosti obrazložitve ravnanja;

               —

               glede zavrnitve vzpostavitve kariernega naziva, kršitev členov 5(3) in 45 Kadrovskih predpisov.


title: Zadeva T-76/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – TeamLava/EUIPO

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – TeamLava/EUIPO
   (Zadeva T-76/17)
   (2017/C 178/56)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica prvega senata je odredila izbris zadeve.


title: Zadeva T-341/06: Tožba, vložena 1. decembra 2006 — Compagnie générale de Diététique proti UUNT (GARUM)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/81

         Tožba, vložena 1. decembra 2006 — Compagnie générale de Diététique proti UUNT (GARUM)
   (Zadeva T-341/06)
   (2006/C 326/164)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Compagnie générale de Diététique (Caen, Francija) (zastopnika: J. J. Evrard in T. de Haan, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba naj se razveljavi;

               —

               Uradu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „GARUM“ za proizvode iz razreda 29 (prijava št. 3501939).

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 (1), saj v nasprotju s tem, kar je ugotovil odbor za pritožbe UUNT v izpodbijani odločbi, znamka naj ne bi bila opisna glede na prijavljene proizvode in glede na upoštevno javnost.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-52/15: Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Sharif University of Technology/Svet

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/52

         Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Sharif University of Technology/Svet
   (Zadeva T-52/15)
   (2015/C 138/70)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sharif University of Technology (Teheran, Iran) (zastopnik: M. Happold, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Prilogo k Sklepu Sveta 2014/776/SZVP, Prilogo II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP, Prilogo k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1202/2014 in Prilogo IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 razglasi za nične v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               dodeli tožeči stranki nadomestilo za škodo, ki je glede njenega dobrega imena nastala zaradi ravnanja Sveta; in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka, ki so nastali tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Priloge k Sklepu Sveta 2014/776/SZVP (1), Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP (2), Priloge k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1202/2014 (3) in Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 (4) v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.
   S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet kršil pravico tožeče stranke do obrambe in njeno pravico do učinkovitega sodnega varstva;
   Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet storil očitne napake pri presoji pri sprejetju omejevalnih ukrepov proti tožeči stranki;
   S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet kršil lastninsko pravico tožeče stranke in načelo sorazmernosti; in
   S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet zlorabil pooblastila pri sprejetju omejevalnih ukrepov proti tožeči stranki.

      (1)  Sklep Sveta 2014/776/SZVP z dne 7. novembra 2014 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 325, 19)

      (2)  2010/413/CFSP: Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, 39)

      (3)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1202/2014 z dne 7. novembra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 325, 3)

      (4)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, 1)


title: Zadeva C-406/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 21. oktobra 2009 – Realchemie Nederland BV proti Bayer CropScience AG

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 21. oktobra 2009 – Realchemie Nederland BV proti Bayer CropScience AG
   (Zadeva C-406/09)
   2009/C 312/41
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Realchemie Nederland BV

      Tožena stranka: Bayer CropScience AG

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem „civilne in gospodarske zadeve“ iz člena 1 Uredbe Bruselj I (1) razlagati tako, da se ta uredba uporablja tudi za priznanje in izvršitev odločbe o naložitvi plačila globe na podlagi člena 890 nemškega zakonika o pravdnem postopku (Zivilprozessordung)?

               2.

               Ali je treba člen 14 Direktive o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine razlagati tako, da se uporablja tudi za izvršilni postopek v zvezi z

                           (i)

                           odločbo, izdano v drugi državi članici, glede kršitve pravice intelektualne lastnine;

                           (ii)

                           odločbo, izdano v drugi državi članici, s katero je naložena periodična denarna kazen ali globa zaradi ravnanja v nasprotju s prepovedjo kršitve pravice intelektualne lastnine;

                           (iii)

                           odločbami o stroških, ki so izdane v drugi državi članici in temeljijo na odločbah iz točk (i) in (ii)?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).


title: Zadeva F-8/06: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 23. septembra 2008 – Tolios in drugi proti Računskemu sodišču

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/67

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 23. septembra 2008 – Tolios in drugi proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-8/06) (1)

   (2008/C 301/132)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006, str. 35.


title: Zadeva T-469/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2013 – Philips Lighting Poland in Philips Lighting proti Svetu (Damping — Uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Kitajske, Vietnama, Pakistana in Filipinov — Iztek protidampinških ukrepov — Pregled — Členi 4(1), 5(4) in 9(1) Uredbe (ES) št. 384/96 (postali členi (4(1), 5(4) in 9(1) Uredbe (ES) št. 1225/2009) — Pojem industrije Skupnosti — Ugotavljanje škode — Obveznost obrazložitve)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2013 – Philips Lighting Poland in Philips Lighting proti Svetu
   (Zadeva T-469/07) (1)

   (Damping - Uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Kitajske, Vietnama, Pakistana in Filipinov - Iztek protidampinških ukrepov - Pregled - Členi 4(1), 5(4) in 9(1) Uredbe (ES) št. 384/96 (postali členi (4(1), 5(4) in 9(1) Uredbe (ES) št. 1225/2009) - Pojem industrije Skupnosti - Ugotavljanje škode - Obveznost obrazložitve)
   2013/C 252/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Philips Lighting Poland S.A. (Piła, Poljska); in Philips Lighting BV (Eindhoven, Nizozemska) (zastopnika: L. Catrain González, odvetnik, in E. Wright, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: najprej J. P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem in G. Wolfom, odvetnika, nato J. P. Hix in B. Driessen, zastopnika, skupaj z G. Berrischem)

      Intervenientke v podporo tožečima strankama: Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (Hangzhou, Kitajska) (zastopniki: M. Gambardella in V. Villante, odvetnika); in GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt) (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: P. De Baere, odvetnik)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: H. van Vliet in K. Talabér-Ritz, zastopnika); in Osram GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: R. Bierwagen, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1205/2007 z dne 15. oktobra 2007 o uvedbi protidampinških dajatev na uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov, izvedenim v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96, in razširitvi protidampinških dajatev na uvoz istih izdelkov, poslanih iz Socialistične republike Vietnam, Islamske republike Pakistan in Republike Filipini (UL L 272, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Philips Lighting Poland S.A. in Philips Lighting BV nosita svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije, razen stroškov zadnjenavedenega v zvezi z intervencijo družb Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd in GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt (GE Hungary Zrt), ter stroške družbe Osram GmbH.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

               4.

               Družbi Hangzhou Duralamp Electronics in GE Hungary nosita vsaka svoje stroške in stroške Sveta, povezane z njuno intervencijo.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva T-312/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Ellinikos Niognomon proti Komisiji

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/50

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Ellinikos Niognomon proti Komisiji
   (Zadeva T-312/08) (1)

   2010/C 134/81

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva C-328/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 11. julija 2012 – Ralph Schmid (upravitelj v postopku zaradi insolventnosti glede premoženja Alette Zimmermann) proti Lilly Hertel

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 11. julija 2012 – Ralph Schmid (upravitelj v postopku zaradi insolventnosti glede premoženja Alette Zimmermann) proti Lilly Hertel
   (Zadeva C-328/12)
   2012/C 303/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ralph Schmid (upravitelj v postopku zaradi insolventnosti glede premoženja Alette Zimmermann)

      Tožena stranka: Lilly Hertel

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Zaradi razlage člena 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (1) se predloži to vprašanje:
   Ali so sodišča države članice, na območju katere je bil uveden postopek zaradi insolventnosti glede premoženja dolžnika, pristojna za odločanje o tožbi za izpodbijanje pravnih dejanj zaradi insolventnosti zoper nasprotno stranko, katere prebivališče ali statutarni sedež ni na območju katere od držav članic?

      (1)  UL L 160, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 19, zvezek 1, str. 191.


title: Zadeva T-430/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2016 – Flowil International Lighting/EUIPO – Lorimod Prod Com (Silvania Food) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Silvania Food — Prejšnje besedne znamke Evropske unije SYLVANIA — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2016 – Flowil International Lighting/EUIPO – Lorimod Prod Com (Silvania Food)
   (Zadeva T-430/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Silvania Food - Prejšnje besedne znamke Evropske unije SYLVANIA - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 419/54)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Flowil International Lighting (Holding) BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: J. Güell Serra, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: SC Lorimod Prod Com, Srl (Simleul Silvaniei, Romunija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. maja 2015 (zadeva R 616/2014-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Flowil International Lighting (Holding) in SC Lorimod Prod Com.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Flowil International Lighting (Holding) BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Zadeva C-233/07: Tožba, vložena 11. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/12

         Tožba, vložena 11. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-233/07)
   (2007/C 170/21)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in P. Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika, s tem da:

                           —

                           za odpadne komunalne vode iz anglomeracije Costa de Estoril pred izlitjem v morje med kopalno sezono ni določila vsaj naprednejše primarno čiščenje in dezinfekcijo v skladu s členom 2 Odločbe 2001/720;

                           —

                           za odpadne komunalne vode iz anglomeracije Costa de Estoril pred izlitjem izven kopalne sezone ni določila vsaj primarno čiščenje v skladu s členom 3 Odločbe 2001/720;

                           —

                           je dovolila, da izpusti odpadne komunalne vode iz anglomeracije Costa de Estoril povzročajo negativne posledice za okolje

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 3 in 5 Odločbe Komisije 2001/720/ES z dne 8. oktobra 2001, s katero se Portugalski dovoli izjema v zvezi s čiščenjem odpadne komunalne vode v aglomeraciji Costa de Estoril (Portugalska).

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Leta 1999 je Portugalska zaprosila Komisijo, da naj se za izpuste odpadne vode, ki izvirajo iz anglomeracije Costa de Estoril, v Atlantski ocean v bližini estuarija reke Tejo uporabljajo manj strogi postopki čiščenja.
   Komisija je ugotovila, da so bili pogoji za izjemo, določeno v Direktivi 91/271/EGS (1), izpolnjeni in je z Odločbo 2001/720 ugodila prošnji Portugalske.
   Iz odgovorov, ki jih je predložila portugalska uprava v zvezi s pisnim opominom in obrazloženim mnenjem, izhaja, da Portugalska republika ne izpolnjuje zahtev iz omenjenih členov Odločbe 2001/720.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40).


title: Združeni zadevi C-217/15 in C-350/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Santa Maria Capua Vetere – Italija) – kazenska postopka zoper Massima Orsija (C-217/15), Luciana Baldettija (C-350/15) (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člena 2 in 273 — Nacionalna zakonodaja, ki določa upravno sankcijo in kazensko sankcijo za ista dejanja v zvezi z neplačilom davka na dodano vrednost — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 50 — Načelo ne bis in idem — Identičnost osebe, proti kateri se začne pregon ali ki ji je naložena sankcija)

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Santa Maria Capua Vetere – Italija) – kazenska postopka zoper Massima Orsija (C-217/15), Luciana Baldettija (C-350/15)
   (Združeni zadevi C-217/15 in C-350/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člena 2 in 273 - Nacionalna zakonodaja, ki določa upravno sankcijo in kazensko sankcijo za ista dejanja v zvezi z neplačilom davka na dodano vrednost - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 50 - Načelo ne bis in idem - Identičnost osebe, proti kateri se začne pregon ali ki ji je naložena sankcija))
   (2017/C 168/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Massimo Orsi (C-217/15), Luciano Baldetti (C-350/15)

      Izrek

   Člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopkih v glavni stvari, ki omogoča kazenski pregon zaradi neplačila davka na dodano vrednost po naložitvi pravnomočne davčne sankcije za ista dejanja, če je bila ta sankcija naložena družbi, ki je pravna oseba, navedeni kazenski pregon pa je začet proti fizični osebi.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015

      UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva C-574/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Polska) – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA/Prezes Urzędu Regulacji Energetyki (Predhodno odločanje — Državne pomoči — Dolgoročne pogodbe o nakupu električne energije — Nadomestila, izplačana v primeru prostovoljnega prenehanja pogodbe — Odločba Komisije o ugotovitvi združljivosti državne pomoči z notranjim trgom — Preveritev zakonitosti pomoči, ki jo opravi nacionalno sodišče — Letna prilagoditev nasedlih stroškov — Trenutek upoštevanja pripadnosti proizvajalca električne energije skupini podjetij)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Polska) – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA/Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Zadeva C-574/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državne pomoči - Dolgoročne pogodbe o nakupu električne energije - Nadomestila, izplačana v primeru prostovoljnega prenehanja pogodbe - Odločba Komisije o ugotovitvi združljivosti državne pomoči z notranjim trgom - Preveritev zakonitosti pomoči, ki jo opravi nacionalno sodišče - Letna prilagoditev nasedlih stroškov - Trenutek upoštevanja pripadnosti proizvajalca električne energije skupini podjetij))
   (2016/C 419/09)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA

      Tožena stranka: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Izrek

               1.

               Člen 107 PDEU in člen 4(3) PEU v povezavi s členom 4(2) Odločbe Komisije 2009/287/ES z dne 25. septembra 2007 o državni pomoči, ki jo je Poljska dodelila kot del pogodb o nakupu energije, in državni pomoči, ki jo Poljska namerava dodeliti v zvezi z nadomestilom za prostovoljno prenehanje pogodb o nakupu energije je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da nacionalni organi in sodišča – kadar je Evropska komisija shemo državnih pomoči preučila ob upoštevanju Sporočila Komisije z dne 26. julija 2001 o metodologiji za analizo državne pomoči v zvezi z nasedlimi stroški in je ugotovila njeno združljivost z notranjim trgom pred njenim izvajanjem – v času izvajanja zadevne pomoči preverijo, ali je ta skladna z načeli iz te metodologije.

               2.

               Člen 4(1) in (2) Odločbe 2009/287 v povezavi s Sporočilom Komisije z dne 26. julija 2001 o metodologiji za analizo državne pomoči v zvezi z nasedlimi stroški je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, zahteva, da se pri določitvi letne prilagoditve nadomestila nasedlih stroškov, ki ga je treba plačati proizvajalcu iz skupine podjetij, upošteva ta prilagoditev in zato tudi finančni izid te skupine na dan, ko se ta prilagoditev izvede.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva C-545/09: Tožba, vložena 22. decembra 2009 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/31

         Tožba, vložena 22. decembra 2009 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-545/09)
   2010/C 63/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall, B. Eggers, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je člen 12(4)(a) Konvencije o Statutu Evropskih šol (1) treba razlagati in uporabljati tako, da imajo učitelji, začasno premeščeni iz držav članic, v času začasne premestitve pravico do enakega napredovanja v statusu in plači, kot ga imajo učitelji, zaposleni v tej državi članici, in da izključitev s strani Združenega kraljestva določenih začasno premeščenih učiteljev – za čas njihove začasne premestitve – glede dostopa do boljših plačnih lestvic (znanih pod imeni „začetna plača“, „sistem izjemnih učiteljev“, „učitelji s posebnimi znanji“) in do dodatnih plačil (kakršno je „plačilo za odgovornost za poučevanje in učenje“) ter do napredovanja po plačnih lestvicah, ki veljajo za učitelje, ki poučujejo v domačih šolah v Angliji in Walesu, ni združljiva s členoma 12(4)(a) in 25(1) Konvencije;

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba, podana na podlagi člena 26 Konvencije o Statutu Evropskih šol (v nadaljevanju: Konvencija), se nanaša na razlago in uporabo členov 12(4)(a) in 25(1) Konvencije.
   V skladu s Konvencijo so učitelji Evropskih šol tja začasno premeščeni iz njihovih držav članic. Člen 12(4)(a) Konvencije določa, da začasno premeščeni učitelji „ohranijo pravice do napredovanja in upokojitve, ki jim jih zagotavljajo njihovi nacionalni predpisi“. Kljub temu pa so plače učiteljev, začasno premeščenih iz Združenega kraljestva, „zamrznjene“ za čas začasne premestitve. Tako učitelji, začasno premeščeni v Evropske šole, nimajo dostopa do boljših plačnih lestvic (znanih pod imeni „začetna plača“, „sistem izjemnih učiteljev“, „učitelji s posebnimi znanji“) in do dodatnih plačil (kakršno je „plačilo za odgovornost za poučevanje in učenje“) ter do napredovanja po plačnih lestvicah, ki veljajo za učitelje, ki poučujejo v domačih šolah v Angliji in Walesu.
   Ta politika je v nasprotju z besedilom in namenom člena 12(4)(a) Konvencije. Zmanjšuje pokojninske pravice zadevnih učiteljev in njihove karierne možnosti ob vrnitvi v Združeno kraljestvo. Poleg tega negativno prizadeva proračun Unije, ki pokriva razliko med nižjo nacionalno plačo in dodatek Skupnosti za začasno premeščene učitelje.
   Člen 12(4)(a) Konvencije in posledično člen 25(1) Konvencije bi bilo zato treba razlagati in uporabljati tako, da začasno premeščenim učiteljem zagotavljata celoten dostop do boljših plačnih lestvic, napredovanja po trenutnih plačnih lestvicah in drugih dodatkov.

      (1)  UL L 212, 17.8.1994, str. 3.


title: Zadeva C-453/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 12. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – 01051 Telecom GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji ob sodelovanju Vodafone D2 GmbH

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 12. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – 01051 Telecom GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji ob sodelovanju Vodafone D2 GmbH
   (Zadeva C-453/06) (1)

   (2007/C 96/62)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-519/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 19. novembra 2012 – OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság proti Hochtief Solutions AG

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 19. novembra 2012 – OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság proti Hochtief Solutions AG
   (Zadeva C-519/12)
   2013/C 46/24
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság

      Tožena stranka: Hochtief Solutions AG

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali ima zahtevek med strankama, med katerima ni neposrednega pogodbenega razmerja, ki ga tožeča gospodarska družba, ki je odobrila posojilo, uveljavlja zoper drugo (tujo) družbo, ki je bila udeležena v družbi posojilojemalki, v kateri je v spornem obdobju imela vpliv, ki ji je omogočal neposreden nadzor nad družbo posojilojemalko, pri čemer tožeča družba trdi, da je udeležena družba odgovorna za dolgove odvisne družbe, pogodbeno naravo v smislu člena 5(1)(a) Uredbe (ES) št. 44/2001 Sveta z dne 22. decembra 2000 (1) o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva C-611/12 P: Pritožba, ki jo je Jean-François Giordano vložil 31. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 7. novembra 2012 v zadevi T-114/11, Giordano proti Komisiji

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/9

         Pritožba, ki jo je Jean-François Giordano vložil 31. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 7. novembra 2012 v zadevi T-114/11, Giordano proti Komisiji
   (Zadeva C-611/12 P)
   2013/C 71/15
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Jean-François Giordano (zastopnika: D. Rigeade in A. Scheuer, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

               —

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi T-114/11 z dne 7. novembra 2012 naj se razveljavi.

         Zato naj se:

               —

               ugotovi, da je bila s sprejetjem Uredbe Komisije Evropskih skupnosti (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008 (1) povzročena škoda Jeanu-Françoisu Giordanu;

               —

               Komisiji naloži, da mora Jeanu-Françoisu Giordanu plačati znesek petsto dvainštirideset tisoč petsto štiriindevetdeset EUR (542 594 EUR) kot odškodnino in obresti, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi in kapitalizacijo teh obresti;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe navaja 6 pritožbenih razlogov.
   Prvič, pritožnik ocenjuje, da je Splošno sodišče storilo napako, s tem ko je štelo, da škoda, ki jo uveljavlja, ni dejanska in gotova, čeprav naj bi mu predčasno prenehanje dejavnosti ribolova povzročilo škodo, ki naj bi se kazala v izgubi možnosti, naloviti svojo celotno kvoto.
   Drugič, pritožnik ocenjuje, da Splošno sodišče ni upoštevalo člena 7(1) Uredbe (ES) št. 2371/2002 (2) in je storilo očitno napako pri presoji. Na podlagi člena 7 navedene uredbe naj bi Komisija nujne ukrepe lahko sprejela samo, če obstaja resna grožnja za ohranjanje vodnih virov. Komisija pa naj ne bi dokazala, da je med lovom na rdečega tuna v letu 2008 prišlo do prekoračenja kvote.
   Tretjič, sprejetje Uredbe (ES) št. 530/2008 naj bi povzročil omejitev dejavnosti pritožnika, s čimer naj bi se kršil člen 15, prvi odstavek, Listine o temeljnih pravicah, ki določa, da ima vsakdo pravico do dela in do opravljanja svobodno izbranega ali sprejetega poklica.
   Četrtič, sprejetje Uredbe (ES) št. 530/2008, ki prepoveduje lov na rdečega tuna od 16. junija 2008 dalje, naj bi kršilo načelo pravne varnosti, saj bi moral imeti posameznik na voljo jasna in ustaljena pravila.
   Petič, sprejetje Uredbe (ES) št. 530/2008 naj bi kršilo načelo varstva zaupanja v pravo. Pritožnik meni, da bi moral imeti posameznik na voljo razumno zavarovanje glede prevzetih obveznosti. Ker je bil lov na rdečega runa prvotno v Franciji dovoljen do 30. junija 2008, je pritožnik torej upravičeno pričakoval, da bo lahko svojo dejavnost lova opravljal do tega datuma.
   Nazadnje naj bi bila s sprejetjem Uredbe (ES) št. 530/2008 kršena lastninska pravica pritožnika, ki je vendarle varovana s členom 1 Protokola k EKČP. Ker ulovljeni rdeči tun pomeni premoženje v smislu tega člena, naj bi pritožnik zaradi predčasnega prenehanja ribolova imel veliko gospodarsko škodo in naj bi izgubil bodočo terjatev.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008 o sprejemu nujnih ukrepov glede ribolova na navadnega tuna z zapornimi plavaricami v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45° Z in v Sredozemskem morju (UL L 155, str. 9).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL L 358, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 4, zvezek 5, str. 460).


title: Zadeva T-314/13: Tožba, vložena 12. junija 2013 – Portugalska proti Komisiji

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/23

         Tožba, vložena 12. junija 2013 – Portugalska proti Komisiji
   (Zadeva T-314/13)
   (2013/C 226/32)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, zastopnik, M. Gorjão Henriques in J. da Silva Sampaio, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj člena 1 in 2 odločbe Komisije C(2013) 1870 final razglasi za nična,

               —

               naj ugotovi, da se v tem primeru Uredba (ES) št. 16/2003, (1) natančneje njen člen 7, zaradi bistvenih kršitev postopka, kršitve Uredbe (ES) št. 1164/94 (2) ali vsekakor kršitve splošnih pravnih načel, ki veljajo v pravnem redu EU, ne uporabi;

               —

               naj ugotovi, da mora Evropska komisija plačati dolgovani preostali znesek,

               —

               podredno:

                           (a)

                           naj ugotovi, da sta postopek izterjave že plačanih zneskov in pridržna pravica glede še neizplačanega preostalega zneska že zastarali;

                           (b)

                           naj ugotovi, da mora Evropska komisija zmanjšati popravek, ki ga je opravila v zvezi z morebitnimi nepravilnostmi, zaradi katerih naj preostali znesek ne bi bil v celoti izplačan in naj bi bilo treba v celoti vrniti izdatke, plačane po 3. juniju 2003, vendar zaračunane med junijem 2002 in februarjem 2003;

               —

               naj vsekakor Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja pet tožbenih razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nezakonitost Uredbe (ES) št. 16/2003 zaradi bistvenih kršitev postopka in norme, ki je hierarhično višje
               Uredba (ES) št. 16/2003 je nezakonita, ker je ni sprejel kolegij komisarjev po pooblastitvenem postopku, pisnem postopku niti drugem poenostavljenem postopku v skladu s Poslovnikom Evropske komisije (3) v različici, ki je veljala od sprejetju navedene uredbe, ker se z njo ne upošteva člen 18 Poslovnika Komisije v različici, ki je veljala ob njenem sprejetju in ker je Komisija člen 7 Uredbe (ES) št. 16/2003 razlagala v nasprotju z Uredbo (ES) št. 1164/94.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev evropskih norm o upravičenosti izdatkov
               Izpodbijana odločba krši izvedbene norme Pogodbe, zlasti v zvezi z vprašanjem, ali so izdatki, plačani po začetku upravičenega obdobja in med tem obdobjem, čeprav so bili zaračunani prej, upravičeni do evropskega financiranja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načel varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti in obveznosti uprave, da spoštuje svoje akte
               Evropska komisija je imela ustaljeno upravno prakso razlagati zadevno določbo tako, kot trdi Portugalska republika.
               Zadevna razlaga izvira iz pooblaščenih virov Evropske komisije, Portugalski republiki je bila tako kot drugim državam članicam sporočena in v skladu z njeno vsebino je lahko Portugalska republika legitimno pričakovala, da so upravičeni računi, prejeti pred vložitvijo popolnega zahtevka pri Evropski komisiji in plačani po tem.
               Razlaga, ki jo zdaj zagovarja Komisija, očitno krši načelo pravne varnosti, ker Portugalski republiki nalaga občutno finančno breme, ne da bi bila ta razlaga točna ali predvidljiva.

               4.

               Četrti tožbeni razlog, naveden podredno: kršitev načela sorazmernosti

                           —

                           Čeprav lahko v skladu s členom H Priloge II k Uredbi (ES) št. 1164/94 Evropska komisija opravi finančne popravke, ki jih šteje za nujne, kar lahko vodi do ukinitve ali zmanjšanja pomoči, odobrene za projekt, mora ta institucija spoštovati načelo sorazmernosti in upoštevati okoliščine konkretnega primera, kot so vrsta nepravilnosti in obseg mogočih finančnih učinkov morebitnih pomanjkljivosti sistema vodenja ali nadzora. Tako ni razumljivo, kako je mogoče razmišljati o ukinitvi vse dodeljene pomoči, saj se 100-odstotni popravki uporabljajo le, kadar so napake v sistemu vodenja in nadzora tako pomembne ali je ugotovljena nepravilnost tako resna, da pomenijo neupoštevanje pravil Skupnosti v celoti, zaradi česar so vsa plačila nepravilna.

                     Težave pri razlagi so pomembna olajševalna okoliščina, ki jo mora Evropska komisija vedno upoštevati. Glede na opisane okoliščine obstajajo manj omejevalni ukrepi – uporaba zmanjšane stopnje ali celo opustitev popravka – s katerimi je mogoče doseči zasledovani cilj.

               5.

               Peti tožbeni razlog, naveden podredno: zastaranje
               Vsekakor pa so izdatki, nastali pred 3. junijem 2003, že zastarali, saj je zadnji račun z dne 28. februarja 2003, kar je tri mesece in dva dni pred zadevnim datumom.
               V skladu z Uredbo (ES) št. 2988/95 (4) z dne 18. decembra 1995 pregon zastara v štirih letih od storitve nepravilnosti.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 16/2003 z dne 6. januarja 2003 o določitvi posebnih podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1164/94 glede upravičenosti izdatkov v okviru ukrepov, ki se sofinancirajo iz Kohezijskega sklada (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 189).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 9).

      (3)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 213.

      (4)  Uredba Sveta (ES, EURATOM) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).


title: Zadeva T-22/10: Tožba, vložena 25. januarja 2010 – Esprit International proti UUNT – Marc O'Polo International (Upodobitev črke e na hlačnem žepu)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/42

         Tožba, vložena 25. januarja 2010 – Esprit International proti UUNT – Marc O'Polo International (Upodobitev črke „e“ na hlačnem žepu)
   (Zadeva T-22/10)
   2010/C 100/66
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Esprit International LP (New York, Združene države) (zastopnik: M. Treis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Marc O’Polo International GmbH (Stephanskirchen, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. novembra 2009 v zadevi R 1666/2008-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja na hlačnem žepu upodobljeno črko „e“, za proizvode iz razredov 18 in 25 (prijava št. 5 089 859)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Marc O’Polo International GmbH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: zlasti prijava nemške figurativne znamke št. 30 303 672, ki predstavlja črko „e“, za proizvode iz razredov 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1), ker med nasprotujočima znamkama ne obstaja verjetnost zmede

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-125/09: Tožba, vložena 2. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Ciper

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/31

         Tožba, vložena 2. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Ciper
   (Zadeva C-125/09)
   2009/C 141/53
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in A. Nijenhuis)

      Tožena stranka: Republika Ciper

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Sodišče naj ugotovi, da Republika Ciper, s tem da ni zagotovila pravočasne, nepristranske in pregledne podelitve pravic do prehoda po javnih zemljiščih oziroma nad in pod njimi, ni izpolnila obveznosti iz člena 11(1) okvirne direktive in iz člena 4(1) Direktive o odobritvi

               —

               Republiki Ciper naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Iz podatkov, predloženih službam Komisije izhaja, da drugi ponudnik mobilne telefonije ni imel možnosti, da bi učinkovito namestil svoje omrežje za zagotavljanje elektronskih komunikacijskih storitev kot konkurent že delujočemu upravljavcu omrežja, družbi ATHK, zaradi dolgih in neusklajenih ciprskih postopkov.

               2.

               Komisija graja Republiko Ciper, ker iz ravnanja pristojnih javnih ciprskih organov (občin in/ali provinc) izhaja, da drugi ponudnik mobilne telefonije trenutno nima gradbenih dovoljenj, ki se zahtevajo z nacionalno zakonodajo, in se zato lahko šteje, da se z delovanjem njegovega obstoječega omrežja, v zvezi s katerim se čaka na izpolnitev stroge zahteve glede geografske pokritosti, ki je vnesena v dovoljenje, krši ciprsko pravo.

               3.

               Komisija meni, da tak položaj ustvarja veliko neugodnost za dejavnosti drugega upravljavca omrežij mobilne telefonije. Ker ni dokončno razvil svojega omrežja, lahko končnim uporabnikom ponudi popolno geografsko pokritost le prek storitev nacionalnega gostovanja, ki jih z veleprodajnimi cenami zagotavlja družba ATHK. Iz tega izhaja, da je v tem trenutku drugi upravljavec odvisen od veleprodajne storitve nacionalnega gostovanja družbe ATHK za približno 20 % celotnega svojega prometa. Ker njegovo omrežje ne nudi popolne geografske pokritosti, mora drugi upravljavec nositi zunanje materialne stroške za uporabo veleprodajnih storitev nacionalnega gostovanja družbe ATHK in je odvisen od teh storitev.

               4.

               Komisija meni, da ta velika zamuda v zvezi s podelitvijo pravic do prehoda po javnih zemljiščih oziroma nad in pod njimi, za namestitev omrežij in anten, drugemu ponudniku mobilne telefonije, pomeni kršitev člena 11(1) okvirne direktive, ki določa da pristojni organ ravna na temelju preglednih in javnih postopkov, ki se izvedejo brez diskriminacije in zamud.

               5.

               Republika Ciper trdi, da je pričakovala, da bo odlok, ki bi moral biti sprejet neposredno po glasovanju o predlogu zakona, zajel tudi druge pomembne elemente zakonika, kot je pravilo šestih tednov in, splošneje, vse določbe odstavka 4 zakonika. Vendar pa zgoraj navedeni odlok ni bil nikoli sprejet, zato je položaj ostal v bistvu nespremenjen. Komisija zato meni, da se trenutno na Cipru okvirna direktiva in Direktiva o odobritvi, kar zadeva odobritev urbanističnih načrtov in podelitev gradbenih dovoljenj, ne uporabljata pravilno.

               6.

               Zato polna uporaba člena 4(1) Direktive o odobritvi in člena 11(1) okvirne direktive ne bo zagotovljena pred uradno uveljavitvijo pričakovanih ukrepov prenosa zakonika, ker zaradi neobstoja sprememb potrebnih postopkov in zlasti nesprejetja odloka niso mogli začeti veljati novi predpisi v zvezi z gradbenimi dovoljenji.


title: Zadeva T-19/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. junija 2015 – Frank Bold/Komisija (Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Sklep, ki Češki republiki daje možnost prehodne brezplačne dodelitve pravic za posodobitev proizvodnje električne energije — Zahteva za notranjo revizijo sklepa — Neobstoj posamičnega ukrepa — Sklep Komisije o ugotovitvi nedopustnosti zahteve za revizijo — Delno očitno nedopustna in delno očitno pravno povsem neutemeljena tožba)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/44

         Sklep Splošnega sodišča z dne 29. junija 2015 – Frank Bold/Komisija
   (Zadeva T-19/13) (1)

   ((Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Sklep, ki Češki republiki daje možnost prehodne brezplačne dodelitve pravic za posodobitev proizvodnje električne energije - Zahteva za notranjo revizijo sklepa - Neobstoj posamičnega ukrepa - Sklep Komisije o ugotovitvi nedopustnosti zahteve za revizijo - Delno očitno nedopustna in delno očitno pravno povsem neutemeljena tožba))
   (2015/C 311/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Frank Bold Society, nekdanji Ekologický právní servis (Brno, Češka republika) (zastopnik: P. Černý, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva P. Oliver in L. Pignataro-Nolin, nato L. Pignataro-Nolin in J. Tomkin, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, T. Müller in D. Hadroušek, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2012) 8382 final z dne 12. novembra 2012, s katerim je bila zahteva za notranjo revizijo sklepa Komisije C(2012) 4576 final z dne 6. julija 2012 o dodelitvi prehodnih brezplačnih pravic za posodobitev proizvodnje električne energije Češki republiki zavržena kot nedopustna, in predlog za razglasitev ničnosti zadnjenavedenega sklepa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Frank Bold Society se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Evropske komisije.

               3.

               Češka republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva T-42/06: Tožba, vložena  13. februarja 2005  — Gollnisch proti Parlamentu

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/36

         Tožba, vložena 13. februarja 2005 — Gollnisch proti Parlamentu
   (Zadeva T-42/06)
   (2006/C 86/73)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Bruno Gollnisch (Limonest, Francija) (zastopnik: W. de Saint Just, avocat)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba Parlamenta z dne 13. decembra 2005 o sprejetju poročila št. A6-376/2005,

               —

               Gollnischu naj se dodeli odškodnina za nepremoženjsko škodo v znesku 8 000 evrov,

               —

               tožeči stranki naj se poleg tega dodeli znesek 4 000 evrov iz naslova stroškov, priglašenih za svetovanje in pripravo te tožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, član Evropskega parlamenta, predlaga razglasitev ničnosti dokumenta, ki ga je ta sprejel na zasedanju dne 13. decembra 2005, ki se je nanašal na sprejem poročila pravne komisije št. A6-376/2005 o izjavah tožeče stranke na tiskovni konferenci in o posledičnem umiku zaščite njene imunitete in njenih privilegijev. Razen tega predlaga odškodnina za škodo, domnevno utrpelo zaradi sprejetja izpodbijanega dokumenta.
   V podporo svoje tožbe tožeča stranka navaja več tožbenih razlogov, zlasti nezakonito obliko dokumenta Parlamenta, katerega razglasitev ničnosti se predlaga, to, da je domnevno v nasprotju s splošnimi pravnimi načeli, kot sta načelo pravne varnosti in načelo zaupanja v pravo, in napake postopka, domnevno zagrešene pri sprejetju navedenega dokumenta. Ravno tako trdi, da je izpodbijani dokument v nasprotju z ustaljeno prakso odločanja komisije Evropskega parlamenta za pravne zadeve na področju svobode izražanja in fumus persecutionis in da ogroža neodvisnost poslancev, saj naj bi se ji po njenem mnenju nasprotovalo, da sodeluje na zadevni tiskovni konferenci v okviru svojih nacionalnih in evropskih političnih dejavnosti.


title: Zadeva T-7/09: Tožba, vložena 12. januarja 2009 – Schunk proti UUNT (valjasti del vpenjalne glave)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/46

         Tožba, vložena 12. januarja 2009 – Schunk proti UUNT (valjasti del vpenjalne glave)
   (Zadeva T-7/09)
   (2009/C 69/101)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Schunk GmbH & Co. KG Spann- und Greiftechnik (Lauffen am Neckar, Nemčija) (zastopnica: C. Koppe-Zagouras, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe z dne 31. oktobra 2008 – R 1109/2007 – naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: druga znamka, ki označuje valjasti del vpenjalne glave, za proizvode iz razredov 7 in 8 (prijava št. 3 098 894)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj bi prijavljena znamka imela potreben razlikovalni učinek. Dalje, prijavljena znamka naj bi imela razlikovalni učinek na podlagi uporabe v skladu s členom 7(3) Uredbe št. 40/94.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).