title: Zadeva C-361/14 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 13. maja 2014 v zadevah od T-458/10 do T-467/10 in T-471/10: Peter McBride in drugi proti Evropski komisiji

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/14

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 13. maja 2014 v zadevah od T-458/10 do T-467/10 in T-471/10: Peter McBride in drugi proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-361/14 P)
   2014/C 339/16
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, A. Szmytkowska, agenta, B. Doherty, Barrister)

      Druge stranke v postopku: Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen Ltd, Cathal Boyle, Thomas Flaherty, Ocean Trawlers Ltd, Patrick Fitzpatrick, Eamon McHugh, Eugene Hannigan, Larry Murphy in Brendan Gill

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (sedmi senat) z dne 13. maja 2014 v združenih zadevah od T-458/10 do T-467/10 in T-471/10, Peter McBride in drugi proti Evropski komisiji, razveljavi;

               —

               zavrne ničnostno tožbo, vsekakor pa prvi tožbeni razlog

               —

               podredno, zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču Evropske unije, da to razsodi o tožbenih razlogih, ki so mu bili predloženi in o ni razsodilo katerih Sodišče Evropske unije, in

               —

               tožečim strankam na prvi stopnji naloži plačilo stroškov pritožbe in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz teh razlogov:

               Prvič, Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 266 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU ali Pogodba) v povezavi s členom 263 PDEU in načelom učinkovitosti, načelom dodelitve pristojnosti, načelom pravne varnosti, načelom kontinuitete pravnega reda, načelom začasne uporabe prava, načelom legitimnih pričakovanj in načeli nasledstva pravnih pravil, ker je nekatere odločbe Komisije za izvedbo obveznosti Komisije na podlagi sodb v združenih zadevah od T-218/03 do T-241/03, Boyle in drugi proti Komisiji, in združenih zadevah C-373/06 P, C-379/06 P in C-382/06 P, Flaherty in drugi proti Komisiji, razglasilo za nične. V izpodbijani sodbi je navedeno, da je imela Komisija dolžnost sprejeti ustrezne ukrepe za uskladitev s temi sodbami, da pa za to ni bila pristojna.

               Drugič, Splošno sodišče sodbe ni ustrezno obrazložilo in ni odgovorilo na osredji argument Lomisije (niti na vprašanje dopustnosti tožbe). S tem je kršilo člen 36 Statuta Sodišča in člen 81 Poslovnika Splošnega sodišča.


title: Zadeva C-342/08: Tožba, vložena 24. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/17

         Tožba, vložena 24. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-342/08)
   (2008/C 285/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in A. Sipos)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni pripravila nobenih načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah za vse organizacije iz člena 9 Direktive Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (1), spremenjene z Direktivo 2003/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 (2), ni izpolnila obveznosti iz člena 11(1), točka c, te direktive;

               —

               naj se Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija navaja, da je izdelava načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah za ukrepe za vse organizacije, določene v členu 9 Direktive Sveta 96/82/ES, temeljna zahteva te direktive. Kraljevina Belgija ni izpolnila obveznosti iz direktive, ker ni izdelala takih načrtov za 59 organizacij, ki se nahajajo na njenem ozemlju, medtem ko bi, kot izhaja iz besedila te direktive, take načrte morala pripraviti najpozneje v treh letih po roku za prenos direktive, namreč 3. februarju 2002.

      (1)  UL L 10, 14.1.1997, str. 13.

      (2)  Direktiva 2003/105/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 96/82/ES o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (UL L 345, 31.12.2003, str. 97).


title: Zadeva C-595/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën/Fiscale Eenheid X NV cs (Predhodno odločanje — Šesta direktiva o DDV — Oprostitve — Člen 13(B)(d), točka 6 — Posebni investicijski skladi — Pojem — Investicije v nepremičnine — Upravljanje posebnih investicijskih skladov — Pojem — Dejansko gospodarjenje z nepremičnino)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën/Fiscale Eenheid X NV cs
   (Zadeva C-595/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Člen 13(B)(d), točka 6 - Posebni investicijski skladi - Pojem - Investicije v nepremičnine - Upravljanje posebnih investicijskih skladov - Pojem - Dejansko gospodarjenje z nepremičnino))
   (2016/C 048/02)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: Fiscale Eenheid X NV cs

      Izrek

               1.

               Člen 13(B)(d), točka 6, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/680/EGS z dne 16. decembra 1991, je treba razlagati tako, da se investicijske družbe, kot so družbe v postopku v glavni stvari, v katerih je kapital zbran od več vlagateljev, ki nosijo tveganje, povezano z upravljanjem sredstev, ki je v teh družbah zbran z namenom nakupa, posesti, upravljanja in prodaje nepremičnin, zato da bi se iz njih dosegel dobiček, ki bo vsem imetnikom deležev izplačan v obliki dividend, pri čemer imajo ti korist tudi zaradi zvišanja vrednosti njihovega deleža, lahko štejejo za „posebne investicijske sklade“ v smislu te določbe, če je zadevna država članica za te družbe določila poseben državni nadzor.

               2.

               Člen 13(B)(d), točka 6, Šeste direktive 77/388 je treba razlagati tako, da se pojem „upravljanje“ iz te določbe ne nanaša na dejansko gospodarjenje z nepremičninami posebnega investicijskega sklada.

      (1)  UL C 39, 8.2.2014.


title: Zadeva C-500/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Genova – Italija) – Corporación Dermoestética SA proti To Me Group Advertising Media (Členi 3(1)(g) ES, 4 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES, 81 ES, 86 ES in 98 ES – Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje oglaševanje zdravstveno-kirurških storitev na področju lepotnih posegov)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Genova – Italija) – Corporación Dermoestética SA proti To Me Group Advertising Media
   (Zadeva C-500/06) (1)

   (Členi 3(1)(g) ES, 4 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES, 81 ES, 86 ES in 98 ES - Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje oglaševanje zdravstveno-kirurških storitev na področju lepotnih posegov)
   (2008/C 223/14)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Giudice di pace di Genova
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Corporación Dermoestética SA

      Tožena stranka: To Me Group Advertising Media
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Giudice di pace di Genova – Razlaga členov 43 ES, 49 ES, 81 ES, 86 ES in 98 ES – Združljivost nacionalne določbe, ki na nacionalnih televizijskih postajah prepoveduje predvajanje zdravstveno-kirurških storitev, ki se opravljajo v zasebnih klinikah na podlagi dovoljenja, in ki omejuje izdatke kot stroške za oglaševanje na 5 % dohodkov, izkazanih v prejšnjem letu.
   Izrek
   Člena 43 ES in 49 ES v povezavi s členoma 48 ES in 55 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji, kot je zakonodaja, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, ki prepoveduje oglaševanje zdravljenja in kirurških posegov, ki se opravljajo v zasebnih zdravstvenih ustanovah, na nacionalnih televizijskih postajah, pod določenimi pogoji pa dovoljuje tako oglaševanje na lokalnih televizijskih postajah.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva C-494/07: Tožba, vložena 12. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/10

         Tožba, vložena 12. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-494/07)
   (2008/C 8/17)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za pravilen prenos obveznosti, ki izhajajo iz členov 6(4), 12 in 13 (vsi se nanašajo na prilogo IV) Direktive Sveta 92/43/EGS (1) z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, v nacionalno pravo Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz teh določb;

               —

               Helenski Republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je preučila združljivost ukrepov, ki jih je sprejela Helenska republika za prenos Direktive 92/43/EGS.
   Ta preizkus je razkril, da nekatere določbe Direktive niso bile prenesene v celoti in/ali niso bile prenesene pravilno.
   Komisija meni, da uporaba pojma „λόγοι ουσιώδους δημοσίου συμφέροντος“ („razlogi temeljnega javnega interesa“) v grški zakonodaji namesto pojma „επιτακτικοί λόγοι σημαντικού δημοσίου συμφέροντος“ („nujni razlogi prevladujočega javnega interesa“) uporabljenega v členu 6(4) Direktive, pomeni nepravilni prenos te določbe, ker razširja predvideno možnost izjem in je nezdružljiv s potrebo po ozki razlagi Direktive.
   Poleg tega Komisija meni, da vključitev razlogov „posebnega gospodarskega pomena“ med „nujne razloge prevladujočega javnega interesa“ v grško zakonodajo za katere člen 6(4) Direktive pogojuje odstopanje, predvideno v isti določbi, pomeni nepravilen prenos člena 6(4) Direktive, ker ustvarja dodatne možnosti izjem.
   Nazadnje je Komisija ugotovila, da – kot priznavajo grški organi – določbe grške zakonodaje, s katerimi sta prenesena člena 12 in 13 Direktive, ne napotujejo na prilogo, ki opredeljuje njihovo področje uporabe, tako da zgoraj navedeni členi Direktive niso bili preneseni pravilno.
   Komisija zato meni, da Helenska republika ni pravilno prenesla členov 6(4), 12 in 13 Direktive 92/43/EGS o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst.

      (1)  UL L 206, 22.7.1992.


title: Zadeva T-77/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  25. novembra 2005  — Balduini proti Komisiji

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/26

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 25. novembra 2005 — Balduini proti Komisiji
   (Zadeva T-77/05) (1)

   (2006/C 22/51)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Združeni zadevi C-147/11 in C-148/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for Work and Pensions proti Lucji Czop (C-147/11), Margiti Punakovi (C-148/11) (Uredba (EGS) št. 1612/68 — Direktiva 2004/38/ES — Pravica do stalnega prebivanja — Dajatev socialne pomoči — Skrbništvo nad otrokom — Prebivanje pred pristopom matične države k Uniji)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/8

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for Work and Pensions proti Lucji Czop (C-147/11), Margiti Punakovi (C-148/11)
      (Združeni zadevi C-147/11 in C-148/11) (1)

      (Uredba (EGS) št. 1612/68 - Direktiva 2004/38/ES - Pravica do stalnega prebivanja - Dajatev socialne pomoči - Skrbništvo nad otrokom - Prebivanje pred pristopom matične države k Uniji)
      (2012/C 331/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Upper Tribunal

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Secretary of State for Work and Pensions

         Toženi stranki: Lucja Czop (C-147/11), Margita Punakova (C-148/11)

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Upper Tribunal – Razlaga člena 12 Uredbe Sveta št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) in člena 16(1) Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (UL L 158, str. 77) – Pravica do prebivanja poljske državljanke, ki je prišla v Združeno kraljestvo pred pristopom Poljske, ki je bila po pristopu samozaposlena manj kot eno leto, in ki ima dejansko skrbništvo nad otrokom, ki se je vključil v sistem splošnega izobraževanja po koncu obdobja, v katerem je bila ona samozaposlena.

         Izrek

      Člen 12 Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti je treba razlagati tako, da daje osebi, ki ima dejansko skrbništvo nad otrokom delavca migranta ali nekdanjega delavca migranta, čigar otrok je vključen v šolski sistem države članice gostiteljice, pravico do prebivanja v tej državi, pri čemer tega člena ni mogoče razlagati tako, da daje tako pravico osebi, ki ima dejansko skrbništvo nad otrokom samozaposlene osebe.
      Člen 16(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS, je treba razlagati tako, da ima lahko državljan Unije, ki je državljan države članice, ki je pred kratkim pristopila k Evropski uniji, na podlagi te določbe pravico do stalnega prebivanja, če je v obdobju več kot pet let neprekinjeno prebival v tej državi članici gostiteljici, pri čemer se del tega obdobja nanaša na čas pred pristopom prve od teh držav k Evropski uniji, in če je bilo njegovo prebivanje v skladu s pogoji, navedenimi v členu 7(1) Direktive 2004/38.

         (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva T-775/14: Tožba, vložena 24. novembra 2014 – Red Lemon/UUNT – Lidl Stiftung (ABTRONIC)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/39

      Tožba, vložena 24. novembra 2014 – Red Lemon/UUNT – Lidl Stiftung (ABTRONIC)
      (Zadeva T-775/14)
      (2015/C 073/50)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Red Lemon Inc. (Hong Kong, Kitajska) (zastopnika: T. Wieland in S. Müller, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „ABTRONIC“ – Prijava št. 8 534 811

         Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 4. septembra 2014 v zadevi R 2060/2013-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in ugovor zavrne;

                  —

                  UUNT naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-283/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy Warszawa – Republika Poljska) – Artur Weryński proti Mediatel 4B Spółka z o.o. (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pridobivanje dokazov — Zaslišanje priče s strani zaprošenega sodišča na prošnjo sodišča, ki zaprosi — Stroški za priče)

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy Warszawa – Republika Poljska) – Artur Weryński proti Mediatel 4B Spółka z o.o.
   (Zadeva C-283/09) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pridobivanje dokazov - Zaslišanje priče s strani zaprošenega sodišča na prošnjo sodišča, ki zaprosi - Stroški za priče)
   2011/C 103/06
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy Warszawa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Artur Weryński

      Tožena stranka: Mediatel 4B Spółka z o.o.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Razlaga Uredbe Sveta (ES) št. 1206/2001 z dne 28. maja 2001 o sodelovanju med sodišči držav članic pri pridobivanju dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah (UL L 174, str. 1) – Zaslišanje priče s strani sodišča države članice na prošnjo sodišča druge države članice – Stroški za priče – Možnost zaprošenega sodišča, da od sodišča, ki zaprosi, zahteva plačilo predujma v korist zaslišane priče

      Izrek

   Člena 14 in 18 Uredbe Sveta (ES) št. 1206/2001 z dne 28. maja 2001 o sodelovanju med sodišči držav članic pri pridobivanju dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da sodišče, ki zaprosi, zaprošenemu sodišču ni dolžno plačati predujem za stroške za pričo ali zaslišani priči povrniti stroške.

      (1)  UL C 244, 10.10.2009.


title: Zadeva C-321/16: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 10. novembra 2016 – (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Dublin District Court – Irska) – kazenski postopek zoper Owena Parduea (Predhodno odločanje — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Preambula in členi 6, 20, 41, 47 in 48 — Pooblastila nacionalnega organa, zadolženega za kazenski pregon — Neizvajanje prava Unije — Člen 53(2) Poslovnika Sodišča — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/12

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 10. novembra 2016 – (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Dublin District Court – Irska) – kazenski postopek zoper Owena Parduea
   (Zadeva C-321/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Preambula in členi 6, 20, 41, 47 in 48 - Pooblastila nacionalnega organa, zadolženega za kazenski pregon - Neizvajanje prava Unije - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Očitna nepristojnost Sodišča))
   (2017/C 063/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Dublin District Court

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Owen Pardue

      Izrek

   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je Dublin District Court (okrožno sodišče v Dublinu, Irska) vložilo z odločbo z dne 27. maja 2016.

      (1)  UL C 279, 1.6.2016.


title: Zadeva C-329/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 3. julija 2015 – ENEA SA w Poznaniu/Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 3. julija 2015 – ENEA SA w Poznaniu/Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Zadeva C-329/15)
   (2015/C 320/22)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: ENEA SA w Poznaniu

      Nasprotna stranka v postopku: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da obveznost odkupa električne energije, proizvedene ob hkratnem pridobivanju toplote, ki je določena v členu 9a(8) energetskega zakona z dne 10. aprila 1997 v različici iz leta 2006, veljavni na podlagi člena 1, točka 13, zakona z dne 4. marca 2005 o spremembi energetskega zakona ter zakona o varstvu okolja (Dz. U. 2005, št. 62, poz. 552), pomeni državno pomoč?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da se energetsko podjetje, ki ga je treba pripisati državi članici in ki mu je bila naložena obveznost, opredeljena kot državna pomoč, v postopku pred nacionalnim sodiščem lahko sklicuje na kršitev te določbe?

               3.

               Če je treba na prvo in drugo vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali je treba člen 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členom 4(3) Pogodbe o Evropski uniji razlagati tako, da nezdružljivost obveznosti, ki izhaja iz nacionalnega prava, s členom 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije onemogoča naložitev denarne kazni podjetju, ki ni izpolnilo obveznosti?


title: Zadeva T-17/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2012 – Steinberg proti Komisiji (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi z odločbami o financiranju glede subvencij, podeljenih palestinskim nevladnim organizacijam iz programov „Partnerstvo za mir“ in „Evropski instrument za demokracijo in človekove pravice“ — Delna zavrnitev dostopa — Izjema, ki se nanaša na varstvo javnega interesa na področju javne varnosti — Obveznost obrazložitve — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno pravno neutemeljena)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/44

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2012 – Steinberg proti Komisiji
   (Zadeva T-17/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi z odločbami o financiranju glede subvencij, podeljenih palestinskim nevladnim organizacijam iz programov „Partnerstvo za mir“ in „Evropski instrument za demokracijo in človekove pravice“ - Delna zavrnitev dostopa - Izjema, ki se nanaša na varstvo javnega interesa na področju javne varnosti - Obveznost obrazložitve - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno pravno neutemeljena)
   2013/C 26/86
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gerald Steinberg (Jeruzalem, Izrael) (zastopnik: T. Asserson, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Tufvesson in C. ten Dam, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije SG.E.3/MV/psi D(2009) 3914 z dne 15. maja 2009, s katero je bil tožeči stranki delno zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov v zvezi z odločbami o financiranju glede subvencij, podeljenih palestinskim nevladnim organizacijam iz programov „Partnerstvo za mir“ in „Evropski instrument za demokracijo in človekove pravice“ (EIDČP).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot delno očitno nedopustna in kot delno očitno pravno neutemeljena.

               2.

               Gerald Steinberg poleg svojih stroškov plača stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva C-284/08: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 5. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/35

         Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 5. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-284/08) (1)

   2009/C 141/67

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik šestega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva F-3/07: Tožba, vložena 18 januarja 2007 — Moschonaki proti EUROFOUNDU

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/43

         Tožba, vložena 18 januarja 2007 — Moschonaki proti EUROFOUNDU
   (Zadeva F-3/07)
   (2007/C 56/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Chrysanthe (Ballybrack, Irska) (zastopniki:S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (EUROFOUND)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti sklepa direktorja EUROFOUND, da se tožeči stranki ne odobri potni nalog za udeležbo na srečanju skupščine odborov uslužbencev agencij 30. in 31. marca 2006;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe zatrjuje, da je EUROFOUND s tem, da je zavrnil njen predlog za pridobitev potnega naloga za udeležbo na srečanju skupščine odborov uslužbencev agencij 30. in 31. marca 2006, kršil člena 24b in 9(3) Kadrovskih predpisov ter člen 1, šesti pododstavek, Priloge 2 h Kadrovskim predpisom, ki določajo svobodo združevanja sindikatov in njihovega zastopanja, posvetovalno in vodstveno vlogo odborov uslužbencev ter da opravljanje takih dolžnosti članom odbora zaposlenih ne sme škodovati.
   Tožeča stranka poleg tega navaja kršitev člena 110(4) Kadrovskih predpisov in člena 126 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Skupnosti zaposlene. Iz teh določb izhaja, da se upravne službe institucij z agencijami redno posvetujejo, pri čemer sodelujejo odbori uslužbencev, da bi zagotovili enotno uporabo Kadrovskih predpisov.
   Izpodbijana odločba naj bi kršila tudi načelo dobrega poslovodenja in dobre uprave.


title: Zadeva C-270/15 P: Pritožba, ki jo je Kraljevina Belgija vložila 8. junija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 25. marca 2015 v zadevi T-538/11, Belgija/Komisija

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/14

         Pritožba, ki jo je Kraljevina Belgija vložila 8. junija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 25. marca 2015 v zadevi T-538/11, Belgija/Komisija
   (Zadeva C-270/15 P)
   (2015/C 254/18)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: Kraljevina Belgija (zastopniki: C. Pochet, J.-C. Halleux in L. Van Den Hende, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Kraljevina Belgija Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 razveljavi,

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 27. julija 2011 o državni pomoči, ki jo je Belgija izvedla za financiranje testiranja na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) pri govedu (državna pomoč C 44/08 (ex NN 45/04)), razglasi za ničen in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je večkrat napačno uporabilo pravo in ni izpolnilo obveznosti obrazložitve v zvezi z obstojem gospodarske prednosti v smislu člena 107(1) PDEU.

               (a)

                  Prvi del: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in ni izpolnilo obveznosti obrazložitve, zlasti s tem, da se je oprlo na predpostavko, da morajo podjetja vedno, ko jim organ naloži zakonsko ali upravno obveznost, nositi stroške, povezane z izpolnjevanjem te obveznosti, ne da bi lahko organ kakorkoli posredoval ter ne glede na cilj ukrepa in njegovo povezanost z izvajanjem prerogativ javne oblasti. Tej predpostavki ni mogoče slediti, vendar Splošno sodišče ni pojasnilo, zakaj bi bili stroški za teste na TSE stroški, ki običajno bremenijo podjetje. Splošno sodišče je hkrati kršilo obveznost obrazložitve iz člena 36 v povezavi s členom 53 Statuta Sodišča, zlasti ker ni preučilo raznih trditev in precedenčnih primerov, ki jih je navedla tožeča stranka, ali jih ni štelo za upoštevne.

               (b)

                  Drugi del: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da je obstoj ali neobstoj usklajevalnih določb pri presoji obstoja državne pomoči brez pomena. Splošno sodišče je s tem tudi kršilo obveznost obrazložitve iz člena 36 v povezavi s členom 53 Statuta Sodišča, ker ni odgovorilo na trditve, ki jih je podala Kraljevina Belgija.

               (c)

                  Tretji del: Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi napačno štelo, da Kraljevina Belgija ni pojasnila, zakaj je obstoj oziroma neobstoj čezmernega nadomestila pravno upošteven za obstoj gospodarske prednosti v smislu člena 107(1) PDEU. Poleg tega je v izpodbijani sodbi napačno uporabljeno pravo, ker iz nje izhaja, da v zvezi s to trditvijo niso bile podane zadostne dejanske navedbe.

      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in ni izpolnilo obveznosti obrazložitve glede pogoja v zvezi s selektivnostjo v smislu člena 107(1) PDEU. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je na splošno štelo, da so vsa podjetja, za katere velja obveznost pregledov, preden lahko tržijo ali prodajajo svoje proizvode, po definiciji „v primerljivem dejanskem in pravnem položaju“. Vsekakor pa Splošno sodišče ni izpolnilo obveznosti obrazložitve, ker ni pojasnilo, zakaj so ta podjetja „v primerljivem dejanskem in pravnem položaju“ z vidika državnih pomoči in ni odgovorilo na pomisleke, ki jih je podala Kraljevina Belgija.


title: Zadeva T-468/04: Tožba Kenzo Takada proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), vložena dne 19. novembra 2004

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/27

         Tožba Kenzo Takada proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), vložena dne 19. novembra 2004
   (Zadeva T-468/04)
   (2005/C 57/46)
   Jezik postopka: francoščina
   Kenzo Takada, s sedežem v Parizu, ki ga zastopajo Ferdinand de Visscher, Eric De Gryse in Donatienne Moreau, avocats, je dne 19. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).
   Kenzo SA je bil prav tako stranka v postopku pred prvim odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo prvega odbora za pritožbe v zadevi R 643/2003-1 z dne 14. septembra 2004;

               —

               Uradu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Kenzo Takada

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Besedna znamka „KENZO TAKADA“ za izdelke in storitve iz razredov 3, 25 in 42 (Pripravki za beljenje in druge snovi za pranje; oblačila; hotelirstvo, nudenje hrane in pijače…) – prijava št. 2008084

               Imetnik izpodbijane znamke ali znaka v postopku ugovora:

               Kenzo SA

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Besedne in figurativne znamke Skupnosti, nacionalne in mednarodne znamke „KENZO“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 9, 25 in 42 (Pripravki za beljenje in druge snovi za pranje; oblačila; hotelirstvo, nudenje hrane in pijače…)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev prijave znamke Skupnosti

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Napačna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1
                  )


title: Zadeva C-132/06: Tožba, vložena  7. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/11

         Tožba, vložena 7. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-132/06)
   (2006/C 108/18)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in M. Afonso, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev, da je Italijanska republika s tem, da je v členih 8 in 9 zakona z dne 27. decembra 2002 št. 289 (finančni zakon iz leta 2003) izrecno in splošno določila opustitev preverjanja obdavčljivih transakcij, ki so bile opravljene v več davčnih obdobjih, kršila obveznosti iz členov 2 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 (1) v zvezi s členom 10 Pogodbe ES;

               —

               naložitev plačila stroškov Italijanski republiki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija opozarja na dvojno obveznost, ki jo državam članicam nalaga zakonodajalec Skupnosti, in sicer, ne le, da izdajo vse nacionalne zakonodajne akte, potrebne za izvedbo Šeste direktive DDV, ampak tudi, da sprejmejo vse potrebne upravne ukrepe za zagotovitev, da bodo zavezanci za DDV spoštovali obveznosti iz Šeste direktive, zlasti obveznost plačila davka od opravljanja obdavčljivih transakcij v določenem obdobju. Uskladitev glede DDV, ki jo določa zakonodajalec Skupnosti, bi bila nesmiselna in praktično neuporabna, če nacionalne davčne uprave ne bi bile dolžne izvajati učinkovitega preverjanja in nadzora z namenom zagotavljanja „pobiranja davkov na enoten način v vseh državah članicah“, kot izhaja iz uvodne izjave št. 14 Šeste direktive.
   Pravila, ki jih uvajata člena 8 in 9 italijanskega zakona št. 289/2002, močno presegajo okvir za samostojno upravno urejanje, ki ga je državam članicam podelil zakonodajalec Skupnosti. Namesto, da bi tako pravico do samostojnega urejanja namenila za doseganje večje učinkovitosti davčnega nadzora, je Italijanska država z navedenim zakonom na področju DDV izvedla resnično in pravo splošno, nediskriminatorno in predhodno opustitev vsakega preverjanja in nadzora, in je s tem neposredno kršila določbe člena 22 Šeste direktive in, posledično, splošno obveznost iz člena 2, in sicer, da velja sistem DDV za vse obdavčljive transakcije. Italijanski zakonodajalec je vsem zavezancem za DDV, ki so pod njegovo davčno pristojnostjo ponudil možnost, da v več davčnih obdobjih povsem izključijo možnosti kakršnegakoli davčnega nadzora. Tako velike ugodnosti je lahko deležen davčni zavezanec s plačilom pavšalno izračunanega zneska, ki je popolnoma drugačen od DDV, ki bi bil odmerjen od cene blaga ali storitev davčnega zavezanca v zadevnem davčnem obdobju.
   Vpeljava te radikalne nepovezanosti med davčnim dolgom, izračunanim po običajnih pravilih za DDV, in zneskom, ki ga je treba plačati za pristop k „avtomatični poravnavi“ („condono tombale“), je zlasti dobro vidna v primeru, ko davčni zavezanec sploh ni vložil obračuna davka. Davčni zavezanec lahko uredi svoj položaj v vsakem davčnem letu s plačilom 1 500 evrov, če gre za fizično osebo, ali s plačilom 3 000 evrov, če je zavezanec družba. Enak neobstoj kakršnekoli zveze z davčno osnovo opravljenih (ne pa obračunanih) transakcij je značilna tudi za način „avtomatične“ poravnave, ki se opravi z vložitvijo dodatnega obračuna. Znesek, ki ga dolguje davčni zavezanec in ga namerava uporabiti za poravnavo, se namreč izračuna v odstotku (2 %) od DDV, ki bi ga dolgoval od prodaje blaga ali opravljanja storitev pri vsaki obdavčitvi (ali od DDV od nakupov, ki je bil nepravilno odbit v istem davčnem obdobju).
   Taka predhodna in splošna opustitev vsakega preverjanja lahko močno ovira delovanje skupnega sistema DDV. Posledica tega je zlasti spremenjeno načelo davčne nevtralnosti, ki nasprotuje temu, da bi se gospodarske subjekte, ki izvajajo iste transakcije, pri pobiranju DDV obravnavalo različno. Vsaka izjema od pravila učinkovite uporabe in pobiranja DDV privede namreč do, na eni strani, hude škode za italijanska podjetja in podjetja iz drugih držav članic, za katere velja običajni sistem davka na dodano vrednost in, na drugi strani, do hude kršitve načela „lojalne konkurence“ na skupnem trgu, ki je naveden v četrti uvodni izjavi Šeste direktive.

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva F-138/15: Tožba, vložena 2. novembra 2015 – ZZ/Parlament

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/78

         Tožba, vložena 2. novembra 2015 – ZZ/Parlament
   (Zadeva F-138/15)
   (2016/C 027/100)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeči stranki in odškodninski zahtevek zaradi domnevno nastale nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe z dne 19. decembra 2014 o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeči stranki;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži, da tožeči stranki povrne nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala in ki po začasni oceni ex aequo et bono znaša 20 000 EUR;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-43/15 P: Pritožba, ki jo je BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH vložila 4. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 4. decembra 2014 v zadevi T-595/13, BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/13

         Pritožba, ki jo je BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH vložila 4. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 4. decembra 2014 v zadevi T-595/13, BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-43/15 P)
   (2015/C 146/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (zastopnik: S. Biagosch, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 4. decembra 2014 v zadevi T-595/13;

               —

               razveljavi odločbi prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. septembra 2013 in 3. decembra 2013 (zadeva R 1176/2012-1);

         podredno

               —

               zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je bila zavrnjena tožba, ki jo je pritožnica vložila zoper odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 5. septembra 2013 v zadevi R 1176/2012-1.
   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga:
   Na prvem mestu zatrjuje kršitev člena 60 Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj bi Splošno sodišče spregledalo, da odbor za pritožbe ne bi smel spremeniti odločbe oddelka za ugovore v škodo pritožnice, saj druga stranka v postopku ni vložila nobene dopustne pritožbe in člen 8(3) poslovnika odborov za pritožbe ne predvideva „nasprotne pritožbe“.
   Na drugem mestu zatrjuje kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009, ker v primeru, ko prejšnja znamka vsebuje lahko prepoznavno spremembo opisne označbe in sama poznejša znamka vsebuje opisno označbo, niti obstoj velike podobnosti med znakoma in enakost proizvodov ne moreta privesti do ugotovitve obstoja verjetnosti zmede, če je podobnost med znakoma omejena na opisno označbo in zadeva samo proizvode, ki so opisani z označbo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-11/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Aachen  11. januarja 2006  — Rhiannon Morgan proti Bezirksregierung Köln

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/1

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Aachen 11. januarja 2006 — Rhiannon Morgan proti Bezirksregierung Köln
   (Zadeva C-11/06)
   (2006/C 121/01)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Aachen
   Stranki v postopku v glavni stvari
   Tožeča stranka: Rhiannon Morgan

      Tožena stranka: Bezirksregierung Köln
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali prosto gibanje, zagotovljeno v členih 17 in 18 Pogodbe ES državi članici prepoveduje, da bi svojemu državljanu v primeru, kot je predloženi, odrekla pomoč pri usposabljanju za pridobitev popolne izobrazbe v drugi državi članici z utemeljitvijo, da usposabljanje ne predstavlja nadaljevanja najmanj enoletnega obiska domače izobraževalne ustanove?


title: Zadeva C-400/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 23. julija 2015 – Landkreis Potsdam-Mittelmark/Finanzamt Brandenburg

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 23. julija 2015 – Landkreis Potsdam-Mittelmark/Finanzamt Brandenburg
   (Zadeva C-400/15)
   (2015/C 363/24)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Landkreis Potsdam-Mittelmark

      Tožena stranka: Finanzamt Brandenburg

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Člen 15(1), drugi stavek, nemškega zakona o prometnem davku določa, da se za dobavo, uvoz ali pridobitev blaga znotraj Skupnosti, ki ga podjetnik v višini manj kot 10 % uporablja za potrebe svojega podjetja, ne šteje, da se opravlja v imenu podjetja in s tem izključuje pravico do odbitka vstopnega davka.
   To pravilo temelji na členu 1 Odločbe Sveta z dne 19. novembra 2004 (2004/817/ES (1)), ki Zvezni republiki Nemčiji z odstopanjem od člena 17(2) Šeste direktive 77/388/EGS o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih dovoljuje, da izdatke izvzamejo od pravice do odbitka DDV, kadar se več kakor 90 % blaga in storitev uporablja za zasebne namene davčnega zavezanca ali njegovih uslužbencev ali na splošno za neposlovne namene.
   Ali to pravilo – v skladu z njegovim besedilom – velja samo v primerih iz člena 6(2) Šeste direktive 77/388/EGS o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (člen 26 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost) ali v vsakem primeru, kadar se blago ali storitev le deloma uporablja za poslovne namene?

      (1)  UL L 357, str. 33.


title: Zadeva T-437/04: Tožba Holgerja Standertskjöld-Nordenstama proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. novembra 2004

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/44

         Tožba Holgerja Standertskjöld-Nordenstama proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. novembra 2004
   (Zadeva T-437/04)
   (2005/C 6/86)
   Jezik postopka: francoščina
   Holger Standertskjöld-Nordenstam, stanujoč v Waterlooju (Belgija), ki ga zastopa Thierry Demaseure, avocat, je dne 1. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije, da se ime tožeče stranke ne vpiše na seznam najzaslužnejših uradnikov za napredovanje v naziv A3 v napredovalnem obdobju „posebnega načina napredovanja“ 2003, objavljenega v upravnih obvestilih št. 84-2003 z dne 19. decembra 2003;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožečo stranko je njen generalni direktorat predlagal za napredovanje v naziv A3 v obdobju 2003. Organ, pristojen za imenovanja, je sestavil seznam štirinajstih najzaslužnejših uradnikov za napredovanje. Tožeča stranka se na njem ni nahajala, uvrščena je bila namreč na petnajsto mesto. OPI je nato odločil, da na ta seznam doda imeni dveh članov kabineta. Na tej podlagi tožeča stranka v utemeljitvi svoje tožbe navaja, da bi naj sporna odločba kršila člen 45 Kadrovskih predpisov, ker se zasluge teh dveh članov kabineta niso primerjale z zaslugami drugih uradnikov, vključno s tožečo stranko.
   Razen tega tožeča stranka kot drugi tožbeni razlog uveljavlja zatrjevane kršitve člena 4(2) odločbe Komisije z dne 19. julija 1988. V tem kontekstu tožeča stranka navaja, da naj bi se sporna napredovanja izvedla brez predhodnega mnenja Organa, pristojnega za imenovanja, in da bi seznam najzaslužnejših uradnikov moral zajemati število imen uradnikov, ki bi za 50 % presegalo možnosti napredovanja, in ne, kot v tem primeru, število imen, ki je enako številu razpoložljivih delovnih mest.
   Nazadnje se tožeča stranka sklicuje na kršitev obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva T-483/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Nestlé Unternehmungen Deutschland/UUNT – Lotte (Upodobitev koale) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja koale — Prejšnja tridimenzionalna nacionalna znamka KOALA-BÄREN in prejšnja figurativna nacionalna znamka KOALA — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Nestlé Unternehmungen Deutschland/UUNT – Lotte (Upodobitev koale)
   (Zadeva T-483/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja koale - Prejšnja tridimenzionalna nacionalna znamka KOALA-BÄREN in prejšnja figurativna nacionalna znamka KOALA - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 363/35)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: A. Jaeger-Lenz in P. Blumenthal, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: D. Walicka in D. Botis, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japonska) (zastopnika: M. Knitter in H. Bickel, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2012 (zadeva R 2103/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Nestlé Schöller GmbH & Co. KG in Lotte Co. Ltd.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT) z dne 3. septembra 2012 (zadeva R 2013/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Nestlé Schöller GmbH & Co. KG in Lotte Co. Ltd se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH.

               3.

               Družba Lotte Co. Ltd nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-282/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Praze (Češka republika) 28. junija 2006 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) proti Miloslav Lev

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Praze (Češka republika) 28. junija 2006 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) proti Miloslav Lev
   (Zadeva C-282/06)
   (2006/C 212/37)
   Jezik postopka: češčina
   Predložitveno sodišče
   Krajský soud v Praze (Češka republika).
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA).

      Tožena stranka: Miloslav Lev.
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali ima avtor na podlagi zakonodaje Evropke unije — Direktive 2001/29/ES –pravico do plačila, če upravnik objekta, ki je namenjen nastanitvi, predvaja dela na radiu ali televiziji, tudi če se televizija ali radijski sprejemnik nahaja v zasebnem delu nastanitvenih prostorov (v sobi)?

               2)

               Ali je člen 23 zakona št. 121/2000 o avtorskih pravicah, kot je bil spremenjen z zakonom št. 81/2005, v nasprotju s pravom Skupnosti?


title: Zadeva C-391/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus miesto 1 apylinkės teismas – Republika Litva) – Malgožata Runevič-Vardyn, Łukasz Wardyn proti Vilniaus miesto savivaldybės administracija, Lietuvos Respublikos teisingumo ministerija, Valstybinė lietuvių kalbos komisija, Vilniaus miesto savivaldybės administracijos Teisės departamento Civilinės metrikacijos skyrius (Državljanstvo Unije — Prosto gibanje in prebivanje v državah članicah — Načelo prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo — Člena 18 PDEU in 21 PDEU — Načelo enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost — Direktiva 2000/43/ES — Nacionalni predpis, ki določa, da se imena in priimki fizičnih oseb v listinah o osebnem stanju zapišejo v obliki, ki je v skladu s pravili zapisovanja uradnega nacionalnega jezika)

text:
               2.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus miesto 1 apylinkės teismas – Republika Litva) – Malgožata Runevič-Vardyn, Łukasz Wardyn proti Vilniaus miesto savivaldybės administracija, Lietuvos Respublikos teisingumo ministerija, Valstybinė lietuvių kalbos komisija, Vilniaus miesto savivaldybės administracijos Teisės departamento Civilinės metrikacijos skyrius
   (Zadeva C-391/09) (1)

   (Državljanstvo Unije - Prosto gibanje in prebivanje v državah članicah - Načelo prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo - Člena 18 PDEU in 21 PDEU - Načelo enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost - Direktiva 2000/43/ES - Nacionalni predpis, ki določa, da se imena in priimki fizičnih oseb v listinah o osebnem stanju zapišejo v obliki, ki je v skladu s pravili zapisovanja uradnega nacionalnega jezika)
   2011/C 194/04
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Vilniaus miesto 1 apylinkės teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Malgožata Runevič-Vardyn, Łukasz Wardyn

      Tožene stranke: Vilniaus miesto savivaldybės administracija, Lietuvos Respublikos teisingumo ministerija, Valstybinė lietuvių kalbos komisija, Vilniaus miesto savivaldybės administracijos Teisės departamento Civilinės metrikacijos skyrius

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Razlaga členov 12(1) ES, 18(1) ES in 2(2)(b) Direktive Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost (UL L 180, str. 22) – Nacionalni predpis, ki določa, da se v listinah o osebnem stanju, ki jih izda država, priimki in imena oseb druge narodnosti ali državljanstva zapišejo s črkami uradnega jezika te države

      Izrek

               1.

               Nacionalni predpis, ki določa, da se imena in priimki osebe v listinah o osebnem stanju te države lahko zapišejo le v taki obliki, ki je v skladu s pravili zapisovanja uradnega nacionalnega jezika, se nanaša na položaj, ki ne spada na področje uporabe Direktive Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost.

               2.

               Člen 21 PDEU je treba razlagati tako, da:

                           —

                           ne nasprotuje temu, da pristojni organi države članice na podlagi nacionalnega predpisa, ki določa, da se imena in priimki osebe v listinah o osebnem stanju te države lahko zapišejo le v taki obliki, ki je v skladu s pravili zapisovanja uradnega nacionalnega jezika, zavrnejo to, da se zapis imena in priimka državljana te države v njegovem rojstnem listu ali poročnem listu spremeni tako, da se zapiše v obliki, ki je v skladu s pravili zapisovanja druge države članice;

                           —

                           ne nasprotuje temu, da v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, pristojni organi države članice na podlagi istega nacionalnega predpisa zavrnejo to, da se priimek, ki je skupen zakoncema, državljanoma Unije, kot je razviden iz listin o osebnem stanju, ki jih je izdala izvorna država članica enega od teh državljanov Unije, spremeni tako, da se zapiše v obliki, ki je v skladu s pravili zapisovanja zadnjenavedene države, če ta zavrnitev navedenima državljanoma Unije ne povzroči „resnih neprijetnosti“ na upravni, poslovni in zasebni ravni, kar mora presoditi predložitveno sodišče. Če bi se izkazalo, da je tako, mora to sodišče preveriti tudi, ali je zavrnitev spremembe nujna za varstvo interesov, ki ga zagotavlja nacionalni predpis, in sorazmerna z legitimno zastavljenim ciljem;

                           —

                           ne nasprotuje temu, da v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, pristojni organi države članice na podlagi istega nacionalnega predpisa zavrnejo spremembo poročnega lista državljana Unije, ki je državljan druge države članice, v skladu s katero bi bili imeni tega državljana Unije v tem poročnem listu zapisani z diakritičnimi znaki, ki so bili uporabljeni v listinah o osebnem stanju, ki jih je izdala njegova izvorna država članica, in v obliki, ki je v skladu s pravili zapisovanja uradnega nacionalnega jezika zadnjenavedene države.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva T-292/04: Tožba Caremar S.p.A. in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 19. julija 2004

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/26

         Tožba Caremar S.p.A. in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 19. julija 2004
   (Zadeva T-292/04)
   (2004/C 251/48)
   Jezik postopka: italijanščina
   Družba Caremar S.p.A. in drugi, ki jih zastopajo Gian Michele Roberti, Alessandra Franchi in Guido Bellitti, avvocati, so dne 19. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razglasi za nično izpodbijano odločbo v delu, v katerem se subvencije za obveznosti javnih služb, dodeljene družbam Caremar, Toremar, Siremar in Saremar opredelijo kot pomoči iz člena 87 Pogodbe;

               —

               podredno razglasi za nično izpodbijano odločbo v delu, v katerem se subvencije za obveznosti javnih služb, dodeljene družbam Caremar, Toremar, Siremar in Saremar označijo kot nove, ne pa kot obstoječe pomoči;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožbeni razlogi in bistvene navedbe so podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevi T-265/04, Adriatica di Navigazione in drugi proti Komisiji (1).

      (1)  Še ni bila objavljena v UL EU.


title: Zadeva C-375/10: Tožba, vložena 27. julija 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/11

         Tožba, vložena 27. julija 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-375/10)
   ()
   2010/C 274/16
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braun in E. Adsera Ribera, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo 2007/36/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uveljavljanju določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi, ali v vsakem primeru s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 15 te direktive.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2007/36/ES v notranje pravo se je iztekel 3. avgusta 2009.

      (1)  UL L 184, str. 17.


title: Zadeva T-792/14 P: Pritožba, ki jo je 5. decembra 2014 vložil Eric Vanhalewyn zoper sodbo, ki jo je 25. septembra 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-101/13, Osorio in drugi/ESZD

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/57

         Pritožba, ki jo je 5. decembra 2014 vložil Eric Vanhalewyn zoper sodbo, ki jo je 25. septembra 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-101/13, Osorio in drugi/ESZD
   (Zadeva T-792/14 P)
   (2015/C 046/73)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Eric Vanhalewyn (Grand Baie, Mauritius) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 25. septembra 2014 v zadevi Osorio/ESZD (F-87/12);

               —

               na podlagi novih določb odloči, naj se:

                           —

                           odločba razglasi za nično;

                           —

                           ESZD naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Iz pritožbe je razvidno, da pritožnik predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. septembra 2014, izrečene v zadevi F-101/13, Osorio in drugi/ESZD.
   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, saj naj bi Sodišče za uslužbence (v nadaljevanju: SU) menilo, prvič, da je bilo nesprejetje s strani ESZD splošnih določb (v nadaljevanju: SD) iz člena 10 Priloge X h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) upravičeno z dejstvom, da je za ESZD glede uporabe te določbe še vedno veljalo prehodno obdobje in drugič, da bi se lahko pritožnik upravičeno skliceval na nespoštovanje obveznosti sprejeti SD le, če bi dokazal, da je OPI to določbo uporabil samovoljno.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani SU, saj naj bi to menilo, da je ESZD pravilno obrazložila izpodbijano določbo, medtem ko razlogi, zaradi katerih OPI ni zavrnil negativnega mnenja odbora uslužbencev, niso bili navedeni.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani SU, saj naj bi to menilo, da bi OPI ob neobstoju SD lahko poleg dejavnikov, določenih v Kadrovskih predpisih, upošteval druge dejavnike za presojo stopnje teže življenjskih pogojev v krajih zaposlitve agentov zunaj Evropske unije.


title: Zadeva T-66/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2013 – Present-Service Ullrich proti UUNT – Punt Nou (babilu) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti babilu — Prejšnja besedna znamka Skupnosti BABIDU — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost storitev — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2013 – Present-Service Ullrich proti UUNT – Punt Nou (babilu)
   (Zadeva T-66/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti babilu - Prejšnja besedna znamka Skupnosti BABIDU - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost storitev - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 79/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Present-Service Ullrich GmbH & Co. KG (Erlangen, Nemčija) (zastopnika: A Graf von Kalckreuth in I. Stein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Punt Nou, SL (Valencia, Španija) (zastopnik: I. Sempere Massa, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. novembra 2010 (zadeva R 773/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Punt-Nou, SL in Present Service Ullrich GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Present Service Ullrich GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 89, 19.3.2011.


title: Zadeva T-463/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. novembra 2014 – Popp in Zech/UUNT – Müller-Boré & Partner (MB) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti MB — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti MB&P — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člena 42(2) in 15(1) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. novembra 2014 – Popp in Zech/UUNT – Müller-Boré & Partner (MB)
   (Zadeva T-463/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti MB - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti MB&P - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člena 42(2) in 15(1) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009))
   (2014/C 448/25)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Eugen Popp (München, Nemčija); in Stefan M. Zech (München) (zastopniki: sprva C. Rohnke in M. Jacob, nato M. Jacob in F. Thiering, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom UUNT za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Müller-Boré & Partner Patentanwälte (München) (zastopniki: sprva T. Koerl in E. Celenk, nato K. Kern in B. Maneth, odvetniki)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 19. julija 2012 (zadeva R 506/2011-1) glede postopka z ugovorom med Müller-Boré & Partner Patentanwälte na eni strani ter Eugenom Poppom in Stefanom M. Zechem na drugi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Eugenu Poppu in Stefanu M. Zechu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012.


title: Zadeva C-516/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 11. decembra 2009 – Tanja Borger proti Tiroler Gebietskrankenkasse

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 11. decembra 2009 – Tanja Borger proti Tiroler Gebietskrankenkasse
   (Zadeva C-516/09)
   2010/C 63/41
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Tanja Borger

      Tožena stranka: Tiroler Gebietskrankenkasse

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1(a) Uredbe (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1) razlagati tako, da velja – za polletno obdobje – tudi za osebo, ki se po koncu dveletnega obdobja zakonskega mirovanja delovnega razmerja po rojstvu otroka s svojim delodajalcem dogovori za podaljšanje mirovanja za pol leta, tako da lahko izkoristi najdaljše zakonsko obdobje za prejemanje dodatka za nego otroka ali ustrezno nadomestilo dodatka za nego otroka, nato pa se ji delovno razmerje prekine?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali je treba člen 1(a) Uredbe (EGS) št. 1408/71 razlagati tako, da velja – za polletno obdobje – tudi za osebo, ki se po koncu dveletnega obdobja zakonskega mirovanja delovnega razmerja s svojim delodajalcem dogovori za podaljšanje mirovanja za pol leta, če v tem času prejema dodatek za nego otroka ali ustrezno nadomestilo dodatka za nego otroka?

      (1)  UL L 149, str.2.


title: Zadeva T-70/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2015 – Melt Water/UUNT (oblika prozorne valjaste steklenice) (Znamka Skupnosti — Registracija tridimenzionalne znamke Skupnosti — Oblika prozorne valjaste steklenice — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega značaj — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. °207/2009)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2015 – Melt Water/UUNT (oblika prozorne valjaste steklenice)
   (Zadeva T-70/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Registracija tridimenzionalne znamke Skupnosti - Oblika prozorne valjaste steklenice - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega značaj - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št.o207/2009))
   (2015/C 065/47)
   Jezik postopka: litovščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Research and Production Company „Melt Water“ UAB (Klaipėda, Litva) (zastopnik: V. Viešūnaitė, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. novembra 2013 (zadeva R 481/2013-5) glede registracije tridimenzionalne znamke v obliki prozorne valjaste steklenice kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Research and Production Company „Melt Wat“ UAB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva F-45/09: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. junija 2010 – Lebedef-Caponi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2007 — Ničnostna tožba — Očitna napaka v presoji — Predstavniki zaposlenih — Mnenje ad hoc skupine)

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/53

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. junija 2010 – Lebedef-Caponi proti Komisiji
   (Zadeva F-45/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2007 - Ničnostna tožba - Očitna napaka v presoji - Predstavniki zaposlenih - Mnenje ad hoc skupine)
   2010/C 209/82
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2007.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009, str. 51.


title: Zadeva C-297/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. aprila 2012 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/60/ES — Politika Unije na področju voda — Načrti upravljanja povodij — Objava — Obveščanje in posvetovanje z javnostjo — Neobvestitev Komisije)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/7

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. aprila 2012 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-297/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/60/ES - Politika Unije na področju voda - Načrti upravljanja povodij - Objava - Obveščanje in posvetovanje z javnostjo - Neobvestitev Komisije)
   2012/C 165/11
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Marghelis in I. Hadjiyiannis, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: G. Karipsiadis, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 13 od (1) do (3) in (6), 14(1)(c) in 15(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL L 327, str. 1) – Načrti upravljanja povodij – Objava – Obveščanje in posvetovanje z javnostjo – Pomanjkanje predložitve Komisiji kopij načrtov upravljanja

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da do 22. decembra 2009 ni pripravila načrtov upravljanja povodij, tako za vodna območja, ki v celoti ležijo na njenem ozemlju, kot za mednarodna vodna območja, in do 22. marca 2010 Komisiji ni poslala kopije načrtov upravljanja povodij, ni izpolnila obveznosti iz členov 13, od (1) do (3) in (6), ter 15(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike. Poleg tega, ker Helenska republika do 22. decembra 2008 ni začela postopka obveščanja in javnega posvetovanja glede načrtov upravljanja povodij, je kršila obveznosti iz člena 14(1)(c) navedene direktive.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva T-99/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Španija proti Komisiji (Ribolov – Uredba (ES) št. 494/2002 – Ohranitev morskih virov – Načelo nediskriminacije – Dolžnost obrazložitve)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-99/05) (1)

   (Ribolov - Uredba (ES) št. 494/2002 - Ohranitev morskih virov - Načelo nediskriminacije - Dolžnost obrazložitve)
   (2007/C 140/35)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: T. van Rijn, F. Jimeno Fernández in S. Pardo Quintillán)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 494/2002 z dne 19. marca 2002 o vzpostavljanju dodatnih tehničnih ukrepov za obnovitev staleža osliča v podobmočjih III, IV, V, VI in VII ICES in razdelkih VIII a, b, d, e ICES (UL L 77, str. 8).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže.

               2)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške in stroške Komisije.

      (1)  UL C 144, 15. 6. 2002 (prej C-165/02).


title: Zadeva F-106/07: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 10. marca 2009 – Giaprakis proti Odboru regij (Javni uslužbenci — Uradniki — Osebni prejemki — Prenos dela prejemkov zunaj države razporeditve — Člen 17(2)(b) Priloge VII k nekdanjim Kadrovskim predpisom — Varčevalni račun za stanovanjsko gradnjo — Izterjava neupravičenih plačil — Pogoji — Nepravilnost nakazil — Očitnost nepravilnosti)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/38

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 10. marca 2009 – Giaprakis proti Odboru regij
   (Zadeva F-106/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Osebni prejemki - Prenos dela prejemkov zunaj države razporeditve - Člen 17(2)(b) Priloge VII k nekdanjim Kadrovskim predpisom - Varčevalni račun za stanovanjsko gradnjo - Izterjava neupravičenih plačil - Pogoji - Nepravilnost nakazil - Očitnost nepravilnosti)
   2009/C 102/56
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stavros Giaprakis (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Odbor regij Evropske unije (zastopnika: P. Cervilla, zastopnik, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnik)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti sklepa z dne 21. novembra 2006 o vračilu zneskov, ki so bili izplačani tožeči stranki na podlagi korekcijskega faktorja glede dela prejemkov, nakazanih v Franciji od aprila 2004 do junija 2005, zaradi zatrjevanega nespoštovanja pogojev za ta nakazila – Odškodninski zahtevek

      Izrek sodbe

               1.

               Sklep Obora regij Evropske unije z dne 21. novembra 2006, s katerim je bilo naloženo vračilo zneskov, izračunanih na podlagi korekcijskega faktorja glede dela prejemkov S. Giaprakisa, nakazanih v Franciji od aprila 2004 do junija 2005, v višini 1 246,06 EUR, se razglasi za ničnega.

               2.

               Odboru regij Evropske unije se naloži povrnitev zneska S. Giaprakisu v višini 1 246,06 EUR skupaj z zamudnimi obrestmi, ki tečejo od datuma vračila do popolnega plačila in ki se izračunajo na podlagi stopnje, ki jo je Evropska centralna banka določila za operacije glavnega refinanciranja v zadevnem obdobju, povišane za dve odstotni točki.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Odboru regij Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007, str. 49.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. oktobra 2004 v zadevi C-445/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Svoboda opravljanja storitev — Zahteve države članice gostiteljice podjetjem, ki na njeno ozemlje napotujejo delavce, državljane tretjih držav)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/22

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 21. oktobra 2004
   v zadevi C-445/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda opravljanja storitev - Zahteve države članice gostiteljice podjetjem, ki na njeno ozemlje napotujejo delavce, državljane tretjih držav)
   (2004/C 300/46)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-445/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnica: M. Patakia) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner, skupaj z A. Rukavina), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 21. oktobra 2003, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts (poročevalec), K. Schiemann, E. Juhász in M. Ilešič, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 21. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem, da od izvajalcev storitev s sedežem v drugi državi članici, ki želijo na njegovo ozemlje napotiti delavce, državljane tretjih držav, zahteva osebno delovno dovoljenje, katerega izdaja je odvisna od upoštevanja zahtev na trgu dela, ali kolektivno delovno dovoljenje, ki se odobri le v izjemnih primerih in le če so bili zadevni delavci zaposleni pri tem podjetju najmanj šest mesecev pred začetkom njihove napotitve na podlagi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, ter s tem, da je zahtevalo, da ti izvajalci storitev zagotovijo bančno garancijo, ni izpolnilo obveznosti iz člena 49 ES.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva C-366/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 1. avgusta 2012 – Finanzamt Dortmund-West proti Klinikum Dortmund gGmbH

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 1. avgusta 2012 – Finanzamt Dortmund-West proti Klinikum Dortmund gGmbH
   (Zadeva C-366/12)
   2012/C 366/40
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Finanzamt Dortmund-West

      Tožena stranka in revident: Klinikum Dortmund gGmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali mora biti tesno povezana dejavnost storitev v skladu s členom 6(1) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (77/388/EGS) (1)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali gre za dejavnost, tesno povezano z bolnišnično ali izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo, samo, če to dejavnost opravlja isti davčni zavezanec, ki opravlja tudi bolnišnično ali izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali gre za tesno povezano dejavnost tudi, če izvenbolnišnična oskrba ni oproščena plačila davka na podlagi člena 13(A)(1)(b) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (77/388/EGS), temveč na podlagi točke (c) te določbe?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23.


title: Zadeva T-405/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. oktobra 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen proti UUNT ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti Caipi – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisni značaj – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. oktobra 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen proti UUNT
   (Zadeva T-405/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Caipi - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 297/78)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: M. Wolter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. avgusta 2004 (zadeva R 912/2002-2) glede zahteve za registracijo besednega znaka Caipi kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva C-212/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 19. aprila 2013 – František Ryneš proti Úřad pro ochranu osobních údajů

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 19. aprila 2013 – František Ryneš proti Úřad pro ochranu osobních údajů
   (Zadeva C-212/13)
   2013/C 207/19
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: František Ryneš

      Tožena stranka: Úřad pro ochranu osobních údajů

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je uporabo videonadzornega sistema, ki je na družinsko hišo nameščen zaradi varovanja premoženja, zdravja in življenja lastnikov hiše, mogoče uvrstiti k obdelavi osebnih podatkov „s strani fizične osebe med potekom popolnoma osebne ali domače dejavnosti“ v smislu člena 3(2) Direktive 95/46/ES (1) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355), čeprav se s takim sistemom nadzira tudi javni prostor?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355.


title: Zadeva T-370/09: Tožba, vložena 18. septembra 2009 – GDF Suez proti Komisiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/54

         Tožba, vložena 18. septembra 2009 – GDF Suez proti Komisiji
   (Zadeva T-370/09)
   2009/C 282/102
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GDF Suez (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-P. Gunther in C. Breuvart, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 1 odločbe naj se deloma ali v celoti razglasi za ničnega v delu, ki podjetju GDF Suez očita odgovornost, da je s tem, ko je sodelovalo pri sporazumu in usklajenem ravnanju v sektorju zemeljskega plina od – vsaj – 1. januarja 1980 do 30. septembra 2005 glede kršitve, storjene v Nemčiji, in od 10 avgusta 2000 do – vsaj – 30 septembra 2005 glede kršitve, storjene v Franciji, kršilo določbe člena 81(1) ES in, posledično, razglasi za ničen člen 3 odločbe v delu, ki podjetju GDF Suez nalaga, da preneha s kršitvami iz člena 1 oziroma kršitvami, ki imajo enak ali enakovreden cilj ali učinek;

               —

               Podredno naj se razglasi za nično ali bistveno zmanjša globa, katere plačilo je bilo podjetju GDF Suez naloženo s členom 2 odločbe;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Podjetje GDF Suez s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti, v delu ali v celoti, Odločbe Evropske komisije C(2009) 5355 konč. z dne 8. julija 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/39.401 – E.ON/GDF) glede sporazuma in usklajenega ravnanja v sektorju zemeljskega plina. Podredno tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti ali znižanje globe, ki ji je bila naložena s to odločbo.
   V podporo svojemu predlogu za razglasitev ničnosti te odločbe tožeča stranka našteva štiri razloge:

               —

               kršitev člena 81 ES, predpisov o izvajanju dokazov in obveznosti obrazložitve glede obstoja sporazuma in/ali usklajenega ravnanja med podjetjema GDF Suez in E.ON/E.ON Ruhrgas pred avgustom 2000, zaradi:

                           —

                           neobstoja protikonkurenčnega cilja ali učinka dopisov iz leta 1975 pred avgustom 2000;

                           —

                           neobstoja vpliva na trgovino znotraj Skupnosti pred avgustom 2000; in

                           —

                           neobstoja kakršnegakoli dokaza glede obstoja domnevne kršitve med januarjem 1980 in februarjem 1999;

               —

               kršitev člena 81 ES, predpisov o izvajanju dokazov in obveznosti obrazložitve glede obstoja sporazuma in/ali usklajenega ravnanja med podjetjema GDF Suez in E.ON/E.ON Ruhrgas po avgustu 2000, zaradi:

                           —

                           neobstoja enotne in neprekinjene kršitve med 1. januarjem 1980 in 30. septembrom 2005 in, posledično, zastaranja pisem iz leta 1975;

                           —

                           neobstoja soglasja volj obeh pogodbenih strank glede izvrševanja dopisov iz leta 1975 po avgustu leta 2000;

                           —

                           očitno napačne presoje sestankov in izmenjav stališč med podjetjema DGF Suez in E. ON/E.ON Ruhrgas; in

                           —

                           neobstoj presoje samostojnosti ravnanja podjetja GDF Suez v Nemčiji in podjetja E.ON/E.ON Ruhrgas v Franciji;

               —

               očitno pomanjkanje dokazov, ki se nanašajo na obstoj sporazuma in/ali usklajenega ravnanja, s katerim bi podjetju E.ON/E.ON Ruhrgas omejili uporabo plina iz plinovoda MEGAL v Franciji, zaradi:

                           —

                           neobstoja kakršnekoli kršitve na francoskem trgu, ki bi izhajala iz dopisa „Direktion G“;

                           —

                           očitno napačne razlage sestankov in izmenjav stališč med podjetjema GDF Suez in E.ON/E.ON Ruhrgas glede Francije;

                           —

                           izjeme, ki je posledica zakonitega monopola podjetja GDF Suez pri uvozu in preskrbi s plinom v Franciji pred liberalizacijo trga s plinom januarja 2003;

               —

               napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačna uporaba prava pri izvajanju člena 81 ES glede obstoja sporazuma in/ali usklajenega ravnanja med podjetjema GDF Suez in E.ON/E.ON Ruhrgas po avgustu 2004.

         Kot dodatni razlog v podporo svojemu podrednemu predlogu za razglasitev ničnosti globe tožeča stranka navaja kršitev načel enakega obravnavanja, sorazmernosti in prepovedi učinka za nazaj.
   V podporo svojemu zadnjemu podrednemu predlogu za znižanje globe tožena stranka navaja šest razlogov:

               —

               domnevna kršitev glede trgov plina v Franciji ni bila zadostno pravno dokazana in izpodbijana odločba glede tega vprašanja ni zadostno obrazložena;

               —

               kršitev načel enakega obravnavanja in sorazmernosti, ker je bila podjetjema GDF Suez in E.ON/E.ON Ruhrgas naložena enaka globa;

               —

               napačna presoja trajanja kršitve;

               —

               napačna presoja resnosti kršitve;

               —

               napačna presoja potrebnosti uporabe začetnega odstotka v višini 15 % prizadete prodaje za podjetje GDF Suez; in

               —

               napačna presoja olajševalnih okoliščin.


title: Zadeva T-165/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2005 — Vounakis proti Komisiji ( Uradniki — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2001/2002 — Nepristojnost ocenjevalca na drugi stopnji — Očitna napaka pri presoji — Obveznost obrazložitve )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/36

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2005 — Vounakis proti Komisiji
   (Zadeva T-165/04) (1)

   („Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002 - Nepristojnost ocenjevalca na drugi stopnji - Očitna napaka pri presoji - Obveznost obrazložitve“)
   (2006/C 224/78)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hippocrate Vounakis (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in V. Joris, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe z dne 23. maja 2003 o sestavi kariernega ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba z dne 23. maja 2003 o sestavi kariernega ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na naslov „Vedenje na delovnem mestu“.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisiji se naloži plačilo svojih stroškov in tretjine stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               4)

               Tožeča stranka nosi dve tretjini svojih stroškov.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  27. oktobra 2005  v združenih zadevah C-187/04 in C-188/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 93/37/EGS — Javna naročila za gradnje — Koncesije za javne gradnje — Predpisi o oglaševanju)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/11

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 27. oktobra 2005
   v združenih zadevah C-187/04 in C-188/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 93/37/EGS - Javna naročila za gradnje - Koncesije za javne gradnje - Predpisi o oglaševanju)
   (2006/C 36/20)
   Jezik postopka: italijanščina
   V združenih zadevah C-187/04 in C-188/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: K. Wiedner, avocat: G. Bambara) proti Italijanski republiki (zastopnik: I. M. Braguglia, avocat: M. Fiorilli), zaradi dveh tožb zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 22. aprila 2004, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, J. Makarczyk (poročevalec), sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica, P. Kūris in J. Klučka, sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 27. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Italijanska republika s tem, da je javna ustanova ANAS SpA izgradnjo in upravljanje avtocest Valtrompia in Pedemontana Veneta Ovest z neposredno koncesijo brez predhodne objave obvestila o javnem naročilu, čeprav zato niso bili izpolnjeni pogoji, zaupala družbi Società per l'autostrada Brescia-Verona-Vicenza-Padova pA, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, in zlasti njenih členov 3(1) in 11(3), (6) in (7).

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004

      UL C 168, 26.6.2004.


title: Zadeva C-316/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Timothyja Martina Hemminga, ki posluje kot „Simply Pleasure Ltd.“ in drugih/Westminster City Council (Predhodno odločanje — Svoboda opravljanja storitev — Direktiva 2006/123/ES — Člen 13(2) — Postopki za izdajo dovoljenj — Pojem stroškov, ki jih imajo prosilci zaradi prošnje)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Timothyja Martina Hemminga, ki posluje kot „Simply Pleasure Ltd.“ in drugih/Westminster City Council
   (Zadeva C-316/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Direktiva 2006/123/ES - Člen 13(2) - Postopki za izdajo dovoljenj - Pojem stroškov, ki jih imajo prosilci zaradi prošnje))
   (2017/C 014/15)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: The Queen, na predlog Timothyja Martina Hemminga, ki posluje kot „Simply Pleasure Ltd.“, Jamesa Alana Poultona, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, ki posluje kot „Janus“, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd

      Tožena stranka: Westminster City Council

      ob udeležbi: The Architects’ Registration Board, The Solicitors’ Regulation Authority, The Bar Standards Board, The Care Quality Commission, The Farriers’ Registration Council, The Law Society, The Bar Council, The Local Government Association, Her Majesty’s Treasury

      Izrek

   Člen 13(2) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so obravnavane v postopku v glavni stvari, nasprotuje zahtevi, da se ob vložitvi vloge za izdajo ali podaljšanje dovoljenja plača pristojbina, katere del ustreza stroškom, povezanim z vodenjem in nadzorom spoštovanja zadevnega sistema dovoljenj, tudi če je v primeru zavrnitve te vloge ta del vračljiv.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva C-453/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  1. junija 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin — Nemčija) — innoventif Ltd (Svoboda ustanavljanja — Člena 43 ES in 48 ES — Podružnica družbe z omejeno odgovornostjo s sedežem v drugi državi članici — Vpis dejavnosti v nacionalni trgovinski register — Zahteva za predujem za stroške objave celotnega besedila dejavnosti družbe — Združljivost)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin — Nemčija) — innoventif Ltd
   (Zadeva C-453/04) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Člena 43 ES in 48 ES - Podružnica družbe z omejeno odgovornostjo s sedežem v drugi državi članici - Vpis dejavnosti v nacionalni trgovinski register - Zahteva za predujem za stroške objave celotnega besedila dejavnosti družbe - Združljivost)
   (2006/C 178/04)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landgericht Berlin
   Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: innoventif Ltd
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Landgericht Berlin — Razlaga členov 43 in 48 ES — Vpis v trgovinski register podružnice kapitalske družbe s sedežem v drugi državi članici, pogojen s plačilom predujma za stroške objave dejavnosti družbe, kot je opredeljena v aktu o ustanovitvi družbe.
   Izrek
   Člena 43 ES in 48 ES ne nasprotujeta ureditvi države članice, ki vpis v trgovinski register podružnice družbe z omejeno odgovornostjo s sedežem v drugi državi članici pogojuje s plačilom predujma za predvidene stroške objave dejavnosti družbe, ki je opisana v aktu o ustanovitvi te družbe.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.


title: Zadeva C-348/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Stadt Wiener Neustadt/Niederösterreichische Landesregierung (Predhodno odločanje — Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje — Direktiva 85/337/EGS — Direktiva 2011/92/EU — Področje uporabe — Pojem „posebni zakon nacionalne zakonodaje“ — Neizvedba presoje vplivov na okolje — Pravnomočno soglasje — A posteriori legalizacija neizvedbe okoljske presoje — Načelo sodelovanja — Člen 4 PEU)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/13

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Stadt Wiener Neustadt/Niederösterreichische Landesregierung
   (Zadeva C-348/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje - Direktiva 85/337/EGS - Direktiva 2011/92/EU - Področje uporabe - Pojem „posebni zakon nacionalne zakonodaje“ - Neizvedba presoje vplivov na okolje - Pravnomočno soglasje - A posteriori legalizacija neizvedbe okoljske presoje - Načelo sodelovanja - Člen 4 PEU))
   (2017/C 014/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica revizije: Stadt Wiener Neustadt

      Druga stranka: Niederösterreichische Landesregierung

      ob udeležbi: .A.S.A. Abfall Service AG

      Izrek

   Člen 1(5) Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, je treba razlagati tako, da s področja njene uporabe ne izključuje projekta iz zakonske določbe, kot je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero je treba projekt, ki je bil predmet odločbe, sprejete v nasprotju z obveznostjo presoje njegovih vplivov na okolje in glede katere je rok za vložitev ničnostne tožbe potekel, šteti za zakonsko dovoljen. Pravo Unije nasprotuje taki zakonski določbi v delu, v katerem določa, da je treba predhodno presojo vplivov na okolje za tak projekt šteti za opravljeno.

      (1)  UL C 363, 3.11.2015.


title: Zadeva C-244/14: Tožba, vložena 20. maja 2014 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/18

         Tožba, vložena 20. maja 2014 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-244/14)
   2014/C 253/23
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braun in J. Hottiaux, pooblaščenec)

      Tožena stranka: Republika Avstrija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               ugotovi, da Republika Avstrija ni izpolnila svojih obveznosti iz Direktive 2004/49/ES, ker členov 3, točka k), 10(5), 11(2), 17(1), 19(2), 22(3) in 25(3) te direktive ni v celoti prenesla;

               —

               Republiki Avstriji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je po preučitvi pravnega položaja v Republiki Avstriji izrazila pomisleke v zvezi s konkretnim prenosom nekaterih določb Direktive 2004/49/ES (1). Pomisleki se v bistvenem nanašajo na varnostno spričevalo in varnostno pooblastilo, nacionalni organ za varnost, preiskave, preiskovalni organ in varnostna priporočila.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 227.