title: Zadeva C-83/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbetsdomstolen (Švedska) 19. februarja 2013 – Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet proti Svenska Transportarbetarförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbetsdomstolen (Švedska) 19. februarja 2013 – Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet proti Svenska Transportarbetarförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
   (Zadeva C-83/13)
   2013/C 114/42
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Arbetsdomstolen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet

      Tožene stranke: Svenska Transportarbetarförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se pravilo iz Pogodbe EGP o svobodnem opravljanju storitev, in sicer storitev pomorskega prevoza, kateremu ustreza pravilo iz Pogodbe ES, uporablja za družbo s sedežem v državi Efte glede njene dejavnosti prevoznih storitev v državo članico ES ali državo Efte, ki jih opravlja z ladjo, ki je registrirana v državi zunaj ES/EGS in ki pluje pod zastavo te države?


title: Zadeva T-253/12: Tožba, vložena 8. junija 2012 – Hammar Nordic Plugg proti Komisiji

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/23

         Tožba, vložena 8. junija 2012 – Hammar Nordic Plugg proti Komisiji
   (Zadeva T-253/12)
   2012/C 258/42
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hammar Nordic Plugg AB (Trollhättan, Švedska) (zastopnika: I. Otken Eriksson in U. Öberg, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti ali delno razglasi za ničen Sklep Evropske Komisije z dne 8. februarja 2012 o državni pomoči SA.28809 (C-29/2010) (ex NN 42/10 in ex CP 194/09) Švedske v korist podjetja Hammar Nordic Plugg;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU
               Tožeča stranka trdi, da ji občina Vänersborg ni dodelila nezakonite pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, s tem da ji je javno lastnino prodala in dala v najem pod njeno tržno vrednostjo. Tožeča stranka v vlogi navaja, da je Komisija podala vrsto napačnih ocen, kar zadeva pravno umestitev domnevnih ukrepov državne pomoči, ker:

                           —

                           Komisija ni upoštevala, da nakup obrata v zgodnji fazi za 17 milijonov SEK lahko pomeni državno pomoč;

                           —

                           Komisija ni upoštevala, da je bila dejanska prodajna cena v višini 8 milijonov SEK v skladu s tržno vrednostjo obrata;

                           —

                           Komisija ni upoštevala načela zasebnega investitorja v tržni ekonomiji, s tem da je vrednost v poznejši fazi določila pri različnih vrednostih časovnih točk kot osnovo za svojo odločitev pred dejansko prodajo zasebnemu investitorju;

                           —

                           tako imenovana „tretja ocena iz poročila PwC“ pri vrednosti časovne točke marca 2008 ni pomenila zanesljivega kazalnika prave tržne vrednosti obrata, in

                           —

                           Komisija ni upoštevala, da je bil obrat preprosto prodan v poznejši fazi maja 2011 za 8 milijonov SEK, potem ko je bil izveden odprt ponudbeni postopek kot del stečaja novih lastnikov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, saj zatrjevana državna pomoč ni izkrivljala konkurence in ni vplivala na trgovino med državami članicami v smislu člena 107(1) PDEU.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila obveznosti preiskovanja in obrazložitve ter pravico tožeče stranke do obrambe.


title: Zadeva T-199/04: Tožba Gul Ahmed Textile Mills Ltd proti Svetu Evropske Unije, vložena dne 28. maja 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/24

         Tožba Gul Ahmed Textile Mills Ltd proti Svetu Evropske Unije, vložena dne 28. maja 2004
   (Zadeva T-199/04)
   (2004/C 217/44)
   Jezik postopka: angleščina
   Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Landhi, Karachi (Pakistan), ki ga zastopa L. Ruessmann, lawyer, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 28. maja 2004 na Sodišče prve stopnje vložil tožbo proti Svetu Evropske Unije.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               Razglasi za ničnega člen 1 Uredbe Sveta (ES) št. 397/2004 z dne 2. marca 2004 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve pri uvozu bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Pakistana (1) v delu, ki nalaga plačilo protidampinške dajatve za proizvod, ki ga proizvaja tožeča stranka.

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je družba iz Pakistana, ki proizvaja bombažno posteljno perilo in ga izvaža v Evropsko Unijo. Njeni proizvodi so predmet protidampinške dajatve, določene z izpodbijano Uredbo. Tožeča stranka svojo tožbo za razglasitev ničnosti uredbe utemeljuje z naslednjimi razlogi:

               —

               kršitev člena 5(7) in (9) Uredbe (ES) št. 384/96 (2) in kršitev členov 5.1. in 5.2. Protidampinškega sporazuma Svetovne trgovinske organizacije (STO), kar zadeva začetek preiskave. Tožeča stranka navaja, da je bila pritožba, na podlagi katere se je začela preiskava, pomanjkljiva tako glede navedenih dejstev, kot tudi glede dokazov, ki jo utemeljujejo.

               —

               kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, kršitev člena 2(3) in (5), in člena 18(4) Uredbe (ES) št. 384/96 in kršitev Protidampinškega sporazuma Svetovne trgovinske organizacije, kar zadeva izračun normalne vrednosti,

               —

               kršitev člena 2(10) Uredbe (ES) št. 384/96, Protidampinškega sporazuma Svetovne trgovinske organizacije in dolžnosti obrazložitve aktov v skladu s členom 253 ES v zvezi s prilagoditvijo povračila dajatev pri primerjavi med normalno vrednostjo in izvozno ceno,

               —

               kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, kršitev člena 3 Uredbe (ES) št. 384/96 in kršitev Protidampinškega sporazuma Svetovne trgovinske organizacije, kar zadeva določanje znatne škode, kot tudi ugotavljanje obstoja vzročne zveze med zatrjevanim dampinškim uvozom in domnevno škodo.

      (1)  UL L 66, 4.3.2004, str. 1.

      (2)  UL L 56, 6.3.1996, str. 1.


title: Zadeva C-194/17 P: Pritožba, ki jo je Georgios Pandalis vložil 14. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. februarja 2017 v zadevi T-15/16, Georgios Pandalis/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/10

         Pritožba, ki jo je Georgios Pandalis vložil 14. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. februarja 2017 v zadevi T-15/16, Georgios Pandalis/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-194/17 P)
   (2017/C 300/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnik: Georgios Pandalis (zastopnica: A. Franke, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, LR Health & Beauty Systems GmbH

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2017 v zadevi T-15/16, ki se nanaša na postopek razveljavitve znamke Unije št. 001273119 „Cystus“;

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe št. R 2839/2014-1, ki se nanaša na postopek razveljavitve znamke Unije št. 001273119 „Cystus“ z dne 30. oktobra 2015;

               —

               razveljavi odločbo oddelka za izbris v postopku za izbris 8374 C z dne 12. septembra 2014 v delu, v katerem je znamko Unije št. 001273119 „Cystus“ za „nemedicinska prehranska dopolnila“ iz razreda 30 razglasil za nično;

               —

               zavrne zahtevo za razglasitev ničnosti družbe LR Health & Beauty Systems GmbH v postopku pred oddelkom za izbris in prvim odborom EUIPO za pritožbe zoper znamko Unije št. 001273119 „Cystus“, v delu, v katerem se nanaša na „nemedicinska prehranska dopolnila“ iz razreda 30;

               —

               stroške postopka naloži Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik očita napačno uporabo prava pri razlagi in uporabi člena 51(1)(a), drugi pododstavek, Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (1) v naslednjih primerih:

               —

               Prvič, opustitev v obrazložitvi sodbe določitve zahtev, ki jih je treba preučiti v posameznih primerih (raba kot znamka, resnost rabe, in ali se znamko uporablja za zaščitene proizvode ali storitve).

               —

               Drugič, opustitev ali se proizvodi „Cystus“ uvrščajo pod prehranska dopolnila v skladu s členom 2(a) Direktive o prehranskih dopolnilih.

               —

               Tretjič, opustitev opredelitve proizvodov „Cystus“, za katere se uporablja zadevna znamka.

               —

               Četrtič, izkrivljanje dejstev pri presoji ali proizvodi „Cystus“ niso medicinska prehranska dopolnila in na podlagi tega napačen sklep, da se znamke ne uporablja za medicinska prehranska dopolnila.

               —

               Petič, ne obstaja ločena analiza ali so „pastile“ (nemedicinski) prehransko dopolnilo.

         Pritožnik dalje graja nezadostno utemeljitev pri ugotovitvi, da se znamke „Cystus“ v skladu s členom 51(1)(a) in (2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti ne uporablja resno za nemedicinska prehranska dopolnila:

               —

               Prvič, na podlagi obrazložitve sodbe ni mogoče sklepati zakaj dejstva in dokazi, ki jih je navedel pritožnik, niso prepričali Splošnega sodišča, da se znamko uporablja za nemedicinska prehranska dopolnila.

               —

               Drugič, nedopustno je, da se odločbo, da se znamke ne uporablja za zaščitena nemedicinska prehranska dopolnila, utemelji s tem, da določeni indici govorijo zoper to uvrstitev, ne da bi se ugotovilo, za katere proizvode se znamko sicer uporablja.

               —

               Tretjič, ne obstaja preizkus ali so „dražeji“, ki se jih trži pod to znamko, (nemedicinska) prehranska dopolnila, brez pojasnila zakaj se ni izvedlo primernega razlikovanja.

         Pritožnica dalje očita napačno razlago in uporabo člena 51(1)(a) in (2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti:

               —

               Prvič, napačni preizkus člena 51(1)(a) in (2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti. Ni se preučilo ali se znamka v registrirani obliki, oziroma v eni od oblik, ki odstopa od registrirane oblike, ki ne vpliva na njen razlikovalni učinek (člen 15(1)(a) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti), uporablja za nemedicinska prehranska dopolnila.

               —

               Drugič, uvrstitev znamke kot opisne v smislu člena 7(1)(c) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, ker pritožniku dejansko ne ostane nobena možnost, da znamko uporablja na neopisni način za njegove proizvode „Cystus“, ki temeljijo na rastlini Cistus Incanus, čeprav bi moralo Splošno sodišče v okviru preizkusa v skladu s členom 51(1)(a) in (2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti pričakovati, da ima znamka vsaj povprečen razlikovalni učinek.

         Pritožnica dalje graja protislovno in nezadostno utemeljitev pri ugotovitvi, da se znamke Unije št. 001273119 „Cystus“ v skladu s členom 51(1)(a) in (2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti ne uporablja resno za nemedicinska prehranska dopolnila:

               —

               Na eni strani gre za protislovje zaradi ugotovitve, da način zapisa znamke z „y“ namesto z „i“ ne zadošča kot dokaz za uporabo znamke Unije, hkrati pa trditev, da ni bilo ugotovljeno, da obstaja absolutni razlog za zavrnitev v skladu s členom 7(1)(c) glede Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.

               —

               Na drugi strani je obrazložitev neustrezna v delu, v katerem ni utemeljeno zakaj konkretni način rabe znamke ne ustreza zahtevam iz člena 51(1)(a) in (2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.

         Pritožnik nazadnje graja napačno razlago in uporabo člena 75, drugi stavek, Uredbe o blagovni znamki Skupnosti: Splošno sodišče naj bi na podlagi napačne domneve, da odbor za pritožbe ni podal nobenih sklicevanj glede domnevnega obstoja razloga za zavrnitev v skladu s členom 7(1)(c) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, napačno uporabilo pravo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-333/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 2. avgusta 2004

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/34

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 2. avgusta 2004
   (Zadeva C-333/04)
   (2004/C 228/70)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Denis Martin in Horstpeter Kreppel, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 2. avgusta 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da s tem, da ni sprejelo potrebnih zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov za uskladitev z Direktivo 1999/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1999 o minimalnih zahtevah za izboljšanje varnosti in varstva zdravja delavcev, ki so lahko ogroženi zaradi eksplozivnega ozračja (petnajsta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (1) Veliko vojvodstvo Luksemburg ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok določen za prenos direktive je potekel dne 30. junija 2003.

      (1)  UL L 23, 28.1.2000, str. 57.


title: Zadeva T-175/10: Tožba, vložena 15. aprila 2010 – Milux proti UUNT (FERTILITYINVIVO)

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/50

      Tožba, vložena 15. aprila 2010 – Milux proti UUNT (FERTILITYINVIVO)
      (Zadeva T-175/10)
      (2010/C 161/79)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Milux Holding SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: J. Bojs, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 2. februarja 2010 v zadevi R 1116/2009-4 naj se razglasi za nično; in

                  —

                  tožeči stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „FERTILITYINVIVO“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 10 in 44

         Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

         Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da prijavljena znamka ni primerna za registracijo kot znamka Skupnosti, ker nima zadostnega razlikovalnega učinka.


title: Zadeva T-83/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/61

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-83/05) (1)

   (2008/C 301/106)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva C-641/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 2. decembra 2015 – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

text:
               7.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 2. decembra 2015 – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH
   (Zadeva C-641/15)
   (2016/C 090/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH

      Tožena stranka: Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali je pogoj „ob plačilu vstopnine“ iz člena 8(3) Direktive 2006/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski pravici, na področju intelektualne lastnine (1), izpolnjen, če

               —

               so v posameznih sobah hotela dani na voljo televizijski sprejemniki in upravitelj hotela prek njih omogoči sprejem signala različnih televizijskih in radiodifuznih programov („televizijski sprejemnik v hotelski sobi“) in

               —

               upravitelj hotela za uporabo sobe (s „televizijskim sprejemnikom v hotelski sobi“) zahteva plačilo sobe na nočitev („cena za sobo“), ki obsega tudi uporabo televizijskega sprejemnika in prek njega omogočen dostop do televizijskih in radiodifuznih programov?

      (1)  UL L 376, str. 28.


title: Zadeva C-308/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 4. avgusta 2005

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/10

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 4. avgusta 2005
   (Zadeva C-308/05)
   (2005/C 243/16)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata A. Aresu in H. van Vliet, zatopnika, je dne 4. avgusta 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Nizozemski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razglasi, da Kraljevina Nizozemska ni izpolnila obveznosti iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/95/ES z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov za njeno uveljavitev ali o teh predpisih ni obvestila Komisije.

               2.

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 21 te direktive določa, da države članice sprejmejo, za uskladitev s to direktivo, potrebne zakone in druge predpise z veljavnostjo od 15. januarja 2004, ter o tem nemudoma obvestijo Komisijo.
   Komisija ugotavlja, da Kraljevina Nizozemska še vedno ni sprejela izvedbenih ukrepov oziroma je o tem uradno obvestila.


title: Zadeva T-376/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Mamoli Robinetteria proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP — Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Pravica do obrambe — Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2002 — Ugovor nezakonitosti — Pojem omejevalnega sporazuma — Izračun globe — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Teža — Koeficient „dodatni znesek“ )

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Mamoli Robinetteria proti Komisiji
   (Zadeva T-376/10) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP - Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij - Pravica do obrambe - Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2002 - Ugovor nezakonitosti - Pojem omejevalnega sporazuma - Izračun globe - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Teža - Koeficient „dodatni znesek“)
   2013/C 325/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mamoli Robinetteria SpA (Milano, Italija) (zastopnika: F. Capelli in M. Valcada, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis in L. Malferrari, zastopniki, sprva skupaj z de F. Ruggeri Laderchi in A. De Matteis, nato de F. Ruggeri Laderchi, odvetniki)

      Predmet

   Primarni predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4185 final z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.092 – Kopalniška oprema) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredni predlog za odpravo ali zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Mamoli Robinetteria SpA nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva T-107/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. marca 2007 — Aluminium Silicon Mill Products GmbH proti Svetu (Ničnostna tožba — Damping — Uvoz silicija s poreklom iz Rusije — Škoda — Vzročna zveza)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. marca 2007 — Aluminium Silicon Mill Products GmbH proti Svetu
   (Zadeva T-107/04) (1)

   (Ničnostna tožba - Damping - Uvoz silicija s poreklom iz Rusije - Škoda - Vzročna zveza)
   (2007/C 95/74)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Aluminium Silicon Mill Products GmbH (Zug, Švica) (zastopnika: A. Willems in L. Ruessmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop, zastopnik, skupaj z G. Berrischem, odvetnikom)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. Scharf in K. Talabér Ricz, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 2229/2003 z dne 22. decembra 2003 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve pri uvozu silicija s poreklom iz Rusije (UL L 339, str. 3).
   Izrek

               1)

               Člen 1 Uredbe Sveta (ES) št. 2229/2003 z dne 22. decembra 2003 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve pri uvozu silicija s poreklom iz Rusije se razglasi za ničnega, kolikor določa protidampinško dajatev tožeči stranki.

               2)

               Svet nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               3)

               Komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva T-125/12: Tožba, vložena 14. marca 2012 – Viasat Broadcasting UK proti Komisiji

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/19

         Tožba, vložena 14. marca 2012 – Viasat Broadcasting UK proti Komisiji
   (Zadeva T-125/12)
   2012/C 138/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Kalsmose-Hjelmborg in M. Honoré, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 20. aprila 2011 v zadevi C 2/03 o ukrepih, ki jih izvaja Danska za TV2/Danmark, naj se razglasi za ničen (Sklep 2011/839/EU) (UL 2011 L 340, str. 1);

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je tožena stranka nepravilna uporabila pravo pri izvajanju testa združljivosti iz naslova člena 106(2) PDEU, ker ni primerno upoštevala ugotovitve, da sta bila z odobritvijo nadomestila za javne storitve postaji TV2 kršena drugi in četrti pogoj iz sodbe Altmark (Altmark Trans in Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, Recueil 2003, str. I-7747).

                           1.1

                           Glede razmerja med drugim pogojem iz sodbe Altmark in členom 106(2) PDEU tožeča stranka zatrjuje, da:

                                       —

                                       so zahteve po preglednosti, ki jih navaja drugi pogoj iz sodbe Altmark, zajete tudi v testu, opravljenem s strani tožene stranke na podlagi člena 106(2) PDEU;

                                       —

                                       tožena stranka zahteva že spoštovanje drugih povsem formalnih zahtev, zato da bi se spoštoval člen 106(2) PDEU;

                                       —

                                       člen 106(2) PDEU že vsebuje zahtevo za preglednost in prisotnost določenih strukturnih jamstev;

                                       —

                                       je drugi pogoj iz sodbe Altmark zajet že v različnih sporočilih in odločbah Komisije o uporabi člena 106(2) PDEU – prav tako na področju javne radiodifuzije; in

                                       —

                                       ni prepričljivega razloga, zakaj naj bi tožena stranka ne bila dolžna v obravnavani zadevi upoštevati lastne razlage člena 106(2) PDEU iz njenih različnih sporočil in odločb, še zlasti kadar razlaga Komisije izhaja iz razvoja sodne prakse.

                           1.2

                           Glede razmerja med četrtim pogojem iz sodbe Altmark in členom 106(2) PDEU tožeča stranka zatrjuje, da:

                                       —

                                       bi bilo za konkurenco na trgu škodljivo, če se ne bi preučilo učinkovitosti izvajalca javne radiodifuzije za namene uporabe člena 106(2) PDEU v odsotnosti javnega razpisa;

                                       —

                                       bi bila škoda za konkurenco še posebno velika v sektorju radiodifuzije, saj je vse stroške, ki nastanejo izvajalcu javnih storitev, mogoče opredeliti kot dodatne stroške javne storitve, ki jih lahko povrne država članica in za katere ni treba preučiti, ali so stroški nastali zaradi neučinkovitega upravljanja ali zaradi obveznosti javne storitve;

                                       —

                                       se lahko posledično nadomestilo za javne storitve de facto uporabi kot pomoč za reševanje ali pomoč za tekoče poslovanje, ki bi družbi v težavah omogočili, da nadaljuje s svojo dejavnostjo, namesto da bi bilo opravljeno prestrukturiranje ali zaprtje družbe;

                                       —

                                       zaradi testa učinkovitosti člen 106(2) PDEU ne postane zgolj „mrtva črka“, saj Komisija lahko – odvisno od okoliščin primera – odobri nadomestilo, ki presega stroške povprečnega, dobro vodenega podjetja; in

                                       —

                                       cilj člena 106(2) PDEU, razlagan ob upoštevanju Amsterdamskega protokola, ni ščititi izvajalca javne radiodifuzije pred pravili konkurence, ampak varovati svobodo držav članic pri opredelitvi nalog javnih storitev in zagotoviti, da državljani uživajo javne storitve po družbeno najnižji ceni.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je tožena stranka kršila člen 296 PDEU, ker naj ne bi navedla razlogov za odobritev pomoči iz naslova člena 106(2) PDEU, medtem ko drugi in četrti pogoj iz sodbe Altmark nista bila spoštovana.


title: Zadeva T-227/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Wall proti UUNT – Bluepod Media Worldwide (bluepod MEDIA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti bluepod MEDIA — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti blue spot in prejšnja besedna mednarodna in prejšnja besedna nacionalna znamka BlueSpot — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) 207/2009)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Wall proti UUNT – Bluepod Media Worldwide (bluepod MEDIA)
   (Zadeva T-227/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti bluepod MEDIA - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti blue spot in prejšnja besedna mednarodna in prejšnja besedna nacionalna znamka BlueSpot - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) 207/2009)
   2012/C 258/34
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wall AG (Berlin, Nemčija) (zastopnika: A. Nordemann in T. Boddien, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Media Worldwide Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. februarja 2011 (zadeva R 301/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Wall AG in Bluepod Media Worldwide Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Wall AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 194, 2.7.2011.


title: Zadeva F-40/09: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 1. julija 2010 – Časta proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj — Nepripustitev k ustnemu preizkusu — Zahteva za ponovno presojo — Obveznost obrazložitve — Zahtevane poklicne izkušnje — Prepozna predložitev potrdila — Načelo enakega obravnavanja — Tožba za razglasitev ničnosti — Odškodninska tožba)

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/32

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 1. julija 2010 – Časta proti Komisiji
   (Zadeva F-40/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Javni natečaj - Nepripustitev k ustnemu preizkusu - Zahteva za ponovno presojo - Obveznost obrazložitve - Zahtevane poklicne izkušnje - Prepozna predložitev potrdila - Načelo enakega obravnavanja - Tožba za razglasitev ničnosti - Odškodninska tožba)
   2010/C 274/49
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Radek Časta (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Tahotná, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in M. L. Jelínek, zastopnika)

      Predmet

   Na eni strani tožba za razglasitev ničnosti odločbe EPSO, da se tožeča stranka ne pripusti k ustnem izpitu javnega natečaja EPSO/AD/107/07-LAW zaradi neupoštevanja pogoja o triletnih izkušnjah na visokem vodstvenem položaju; na drugi strani predlog, naj se toženi stranki naloži plačilo odškodnine tožeči stranki zaradi nastale premoženjske in nepremoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. Časta nosi vse stroške postopka.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009, str. 51.


title: Zadeva C-353/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. julija 2012 – Evropska komisija proti Češki republiki

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. julija 2012 – Evropska komisija proti Češki republiki
   (Zadeva C-353/11) (1)

   2012/C 303/37
   Jezik postopka: češčina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-266/07: Tožba, vložena 9. julija 2007 – Air One proti Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/54

         Tožba, vložena 9. julija 2007 – Air One proti Komisiji
   (Zadeva T-266/07)
   (2007/C 211/101)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Air One SpA (zastopnika: M. Merola in P. Ziotti, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razglasi za nično Odločba Komisije C (2007 1712) z dne 23. aprila 2007 o uvedbi obveznosti javnih služb na nekaterih progah s Sardinije in na Sardinijo v delu, kjer italijanski vladi nalaga, da letalskim prevoznikom, ki nameravajo spoštovati obveznosti javne službe (OJS) omogoči opravljanje prevozov med Sardinijo in kontinentom ne glede na dejstvo, ali so to namero sprejeli pred ali po roku tridesetih dni, ki ga določa nacionalna zakonodaja (člen 1(a) Odločbe);

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v skladu s členom 230(4) ES zahteva razglasitev ničnosti člena 1(a) Odločbe Komisije C (2007 1712) z dne 23. aprila 2007 o uvedbi obveznosti javnih služb na nekaterih progah s Sardinije in na Sardinijo v skladu s členom 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 2408/92 o dostopu letalskih prevoznikov Skupnosti do letalskih prog znotraj Skupnosti.
   V utemeljitev svojih navedb tožeča stranka navaja naslednji tožbeni razlog:

               —

               Očitna napaka pri presoji ter nelogičnost in protislovnost obrazložitve. Tožeča stranka zatrjuje zlasti, da je Komisija – z naložitvijo italijanski vladi, da letalskim prevoznikom, ki nameravajo spoštovati OJS, omogoči opravljanje prevozov na zadevnih progah ne glede na trenutek, ko so objavili svojo namero, da začnejo opravljati svoje storitve, in ne glede na datum, kdaj je bila ta namera poslana, to je v ali zunaj roka 30 dni, ki ga določa nacionalna zakonodaja – glede na namen in cilje ustreznih pravil Skupnosti napačno ocenila sistem, ki ga je uvedla navedena vlada. Tožeča stranka zlasti navaja, da člen 4 Uredbe št. 2408/92 zavezuje države članice, da uresničijo cilj ozemeljske povezanosti z uvedbo OJS, ki kljub temu, da pomenijo odstopanje od načela prostega dostopa prevoznikov Skupnosti do letalskih prog znotraj Skupnosti, vendarle spoštujejo načelo sorazmernosti in v največji meri omejujejo primere dodelitve ekskluzivnih pravic in/ali finančnih nadomestil. Po mnenju tožeče stranke, je italijanska vlada v celoti uresničila namen predpisov Skupnosti, ker določitev prekluzivnega roka v „prvi fazi“ postopka za uvedbo OJS:

                           —

                           spodbuja prevoznike k oddajanju ponudb in določanju OJS v tej „prvi fazi“ in

                           —

                           omejuje možnost prehoda v „drugo fazo“, v kateri bi morala vlada na podlagi javnega razpisa priznati ekskluzivno pravico z možnostjo prevzema odgovornosti za ustrezno finančno nadomestilo.

               —

               Poleg tega naj bi bilo očitno, da se – v nasprotju s tem kar implicitno trdi Komisija – konkurenca med letalskimi prevozniki na letalskih progah, za katere velja OJS, ne more izvajati na isti način kot na letalskih progah, za katere ne velja ta obveznost. Ker se glede sistema OJS domneva, da imajo zadevne letalske proge težave z donosnostjo, tako da naj se noben prevoznik ne bi odločil uporabiti teh prog za zagotavljanje javnega interesa v običajnih tržnih pogojih, je treba vzpostaviti nadzorne mehanizme v korist prevoznikov, ki so zanesljivi in spoštujejo predpise.

               —

               Tožeča stranka poleg tega meni, da je pravni okvir, ki ga je določila Komisija, diskriminatoren, ker naj bi odprava prekluzivnega roka za sprejetje OJS v „prvi fazi“ koristila zlasti prevoznikom s pomembno tržno močjo, saj naj bi jim omogočila, da se potegujejo za OJS po poteku roka, ko so konkurenti predložili ponudbe, s poglavitnim ciljem, da slednjim odvzamejo tržni delež.

               —

               Na koncu, po mnenju tožeče stranke je Komisija pri utemeljitvi napačno uporabila pravo glede postopka za uvedbo OJS. Tožeča stranka glede tega zatrjuje, da naj bi uporaba okvirnega roka neomejeno podaljšala „prvo fazo“ tega postopka, kar ni logično in je tudi v nasprotju s trditvijo Komisije same, da je postopek za uvedbo OJS, čeprav je enoten, sestavljen iz dveh faz.


title: Zadeva T-350/13: Tožba, vložena 2. julija 2013 – Jordi Nogues proti UUNT – Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/38

         Tožba, vložena 2. julija 2013 – Jordi Nogues proti UUNT – Grupo Osborne (BADTORO)
   (Zadeva T-350/13)
   2013/C 252/65
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Jordi Nogues (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. R. Fernández Castellanos, M. J. Sanmartín Sanmartín in E. López Pares, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. aprila 2013 v zadevi R 1446/2012-2 razveljavi,

               —

               UUNT naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Jordi Nogues, tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „BADTORO“ za proizvode in storitve iz razredov 25, 34 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 9 565 581

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Grupo Osborne, SA

      Navajana znamka ali znak: nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „TORO“, nacionalna besedna znamka „EL TORO“ in besedna znamka Skupnosti „TORO“ za proizvode in storitve iz razredov 25, 34, 35

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009

               —

               nepravilno neupoštevanje splošnega načela celostne primerjave brez utemeljenega razloga.


title: Zadeva C-390/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Roma – Italija) – Nouva Agricast Srl proti Ministero delle Attività Produttive (Državne pomoči – Sheme pomoči, odobrene za določen čas – Priglasitev spremenjene sheme pomoči za novo obdobje – Ukrepi za prehod med zaporednima shemama pomoči – Odločba Komisije o nenasprotovanju – Podatki, ki jih je imela Komisija na voljo – Veljavnost odločbe Komisije – Enako obravnavanje – Obrazložitev)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Roma – Italija) – Nouva Agricast Srl proti Ministero delle Attività Produttive
   (Zadeva C-390/06) (1)

   (Državne pomoči - Sheme pomoči, odobrene za določen čas - Priglasitev spremenjene sheme pomoči za novo obdobje - Ukrepi za prehod med zaporednima shemama pomoči - Odločba Komisije o nenasprotovanju - Podatki, ki jih je imela Komisija na voljo - Veljavnost odločbe Komisije - Enako obravnavanje - Obrazložitev)
   (2008/C 142/07)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale ordinario di Roma
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nouva Agricast Srl

      Tožena stranka: Ministero delle Attività Produttive
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale ordinario di Roma – Veljavnost Odločbe Komisije z dne 12. julija 2000, s katero je bila shema državnih pomoči, ki jo določa italijanski pravni red, v obliki pomoči za investicije v gospodarsko šibkih področjih Italije, razglašena za nezdružljivo s Pogodbo (SG(2000)D/105754).
   Izrek
   Pri preučitvi zastavljenega vprašanja ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi vplival na veljavnost odločbe Komisije z dne 12. julija 2000 o tem, da do 31. decembra 2006 ne bo vložila ugovora zoper shemo pomoči za naložbe v manj razvitih regijah Italije (državna pomoč št. N 715/99 – Italija).

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva C-420/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin 23. septembra 2008 – Yasar Erdil proti Land Berlin

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin 23. septembra 2008 – Yasar Erdil proti Land Berlin
   (Zadeva C-420/08)
   (2008/C 327/20)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Berlin
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Yasar Erdil

      Tožena stranka: Land Berlin
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali se lahko turški državljan, ki je v pravnem položaju v skladu s členom 7, prvi stavek, druga alinea, ARB 1/80 in od svojega rojstva leta 1989 živi na ozemlju ZRN, sklicuje na zaščito pred izgonom v skladu s členom 28(3)(a) Direktive 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 (1)?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (Besedilo velja za EGP).; UL L 158, str. 77. (Popravek Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS; UL L 229, str. 35).


title: Zadeva C-154/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 1. aprila 2015 vložilo Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada (Španija) – Francisco Gutiérrez Naranjo proti BBK Bank Cajasur, S.A.U.

text:
               13.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 1. aprila 2015 vložilo Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada (Španija) – Francisco Gutiérrez Naranjo proti BBK Bank Cajasur, S.A.U.
   (Zadeva C-154/15)
   (2015/C 228/03)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Francisco Gutiérrez Naranjo

      Tožena stranka: BBK Bank Cajasur, S.A.U.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je z razlago, da nedovoljeni pogoji „niso zavezujoči“, iz člena 6(1) Direktive 93/13/EGS (1) v teh primerih združljiva razlaga, v skladu s katero velja, da kljub razglasitvi ničnosti navedenega pogoja [ta] učinkuje do razglasitve ničnosti, tako da se, čeprav je bil razglašen za ničen, šteje, da učinki, ki so na njegovi podlagi nastali v času, ko je zavezoval, niso razveljavljeni ali izničeni?.

               2.

               Ali je z opustitvijo nadaljnje uporabe, ki se glede določenega pogoja lahko odredi (v skladu s členoma 6(1) in 7(1)) na podlagi individualne tožbe potrošnika, kadar se razglasi njegova ničnost, združljiva omejitev učinkov te ničnosti? Ali lahko sodišča ublažijo vračilo – h kateremu je zavezan prodajalec ali ponudnik – zneskov, ki jih je plačal potrošnik na podlagi pogoja, ki je bil naknadno razglašen za ničnega od samega začetka zaradi pomanjkanja informacij in/ali nepreglednosti?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29).


title: Zadeva C-183/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) z dne 3. marca 2004 v zadevi ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/7

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) z dne 3. marca 2004 v zadevi ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon
   (Zadeva C-183/04)
   (2004/C 201/13)
   Symvoulio tis Epikrateias je s sklepom z dne 3. marca 2004 v zadevi ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon (grški Minister za finance), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. aprila 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Vprašanja, ki so bila postavljena v tej zadevi, so identična tistim, ki so bila postavljena v zadevi C-181/04.


title: Zadeva T-634/16: Tožba, vložena 6. septembra 2016 – Montel/Parlament

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/28

         Tožba, vložena 6. septembra 2016 – Montel/Parlament
   (Zadeva T-634/16)
   (2016/C 383/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sophie Montel (Saint-Vit, Francija) (zastopnik: G. Sauveur, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 24. junija 2016, vročen 6. julija 2016, v katerem je navedeno, da je „bilo Dominique BILDE neupravičeno nakazano 77 276,42 EUR“ in s katerim je pristojnemu odredbodajalcu in računovodji te institucije naloženo, naj ta znesek izterja;

               —

               razglasi za nične tudi vročitev in ukrepe za izvršitev omenjene odločbe, ki so vsebovani v dopisih generalnega direktorja za finance z dne 5. in 6. julija 2016, št. D 201922 in D 201851;

               —

               poleg tega razglasi za nično obvestilo o dolgovanem znesku št. 2016-897, ki ga je isti generalni direktor za finance podpisal 4. julija 2016;

               —

               tožeči stranki prisodi 30 000 EUR za povrnitev nematerialne škode, ki ji je nastala zaradi neupravičenih očitkov, izrečenih še pred koncem preiskave, razžalitve njenega dobrega imena in velikih težav, ki jih je izpodbijani sklep povzročil v njenem osebnem in političnem življenju;

               —

               ji poleg tega dodeli 15 000 EUR za nagrade svojih odvetnikov, pripravo te tožbe ter stroške kopiranja in vložitve te tožbe in priloženih dokumentov in Evropskemu parlamentu naloži plačilo tega zneska;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo celotnih stroškov postopka;

               —

               podredno, če Splošno sodišče ne bi bilo popolnoma prepričano o upoštevnosti in poštenosti pravnih in dejanskih razlogov, ki jih navaja tožeča stranka, ob skrbi za učinkovito izvajanje sodne oblasti in ob upoštevanju neizpodbitne povezanosti med zatrjevanimi dejstvi, na katerih temelji izpodbijani sklep, in tistimi, ki so predmet kazenske preiskave, ki jo je sprožil predsednik Evropskega parlamenta:

                           —

                           prekine postopek do pravnomočnosti odločbe, ki jo bo izdalo francosko sodišče, ki sodi v postopku, ki ga je sprožil Predsednik Evropskega parlamenta;

                           —

                           posledično zadrži izvrševanje izpodbijane odločbe do konca omenjenega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja enajst tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v okviru zadeve T-624/16, Gollnisch/Parlament.


title: Zadeva T-120/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2011 – ClientEarth in drugi proti Komisiji ( „Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Pravni interes — Odločba, sprejeta po vložitvi tožbe — Zavrnitev prilagoditve predlogov — Ustavitev postopka“ )

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/16

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2011 – ClientEarth in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-120/10) (1)

   (Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zavrnitev dostopa zaradi molka organa - Pravni interes - Odločba, sprejeta po vložitvi tožbe - Zavrnitev prilagoditve predlogov - Ustavitev postopka)
   2012/C 6/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ClientEarth (London, Združeno kraljestvo), European Federation for Transport and Environment (T&E) (Bruselj, Belgija), European Environmental Bureau (EEB) (Bruselj); BirdLife International (Bruselj) (zastopnika: S. Hockman, QC, in P. Kirch, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in C. ten Dam, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 9. februarja 2010, s katerim je bil zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov, ki se nanašajo na pripravo vzorcev biogoriv.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov ClientEarth, European Federation for Transport and Environment (T&E), European Environmental Bureau (EEB) in BirdLife International.

      (1)  UL C 134, 22.5.2010.


title: Zadeva T-480/17: Tožba, vložena 3. avgusta 2017 – Grčija/Komisija

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/18

         Tožba, vložena 3. avgusta 2017 – Grčija/Komisija
   (Zadeva T-480/17)
   (2017/C 357/23)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: G. Kanellopoulos in A. Vassilopoulou)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi izvedbeni sklep Komisije, o katerem se odloča v pritožbenem postopku, z dne 26. junija 2017, v delu v katerem so odhodki Helenske republike v višini 1 182 054,72 EUR izključeni iz financiranja Evropske unije, v okviru potrditve skladnosti, iz naslova naložitve enkratnih in pavšalnih finančnih popravkov zaradi domnevnih pomanjkljivosti pri izvedbenih predpisih pogojenosti v okviru EKJS in EKSRP za leta zahtevka 2012, 2013 in 2014, v skladu s tem, kar je bilo navedeno glede dejanskega stanja in tožbenih razlogov za razglasitev ničnosti, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je bil izpodbijani popravek naložen ob kršitvi zakona zaradi napačno ugotovljenega dejanskega stanja, ter je bil nezadostno in napačno obrazložen, kršena pa sta bili tudi načeli dobrega upravljanja in pravičnosti, kot je podrobneje pojasnjeno zlasti v prvem delu tega tožbenega razloga zaradi domnevnih pomanjkljivosti pri nekaterih točkah nadzora PZR 1 ter v posebnih točkah nadzora minimalnih zahtev za uporabo gnojil in fitofarmacevtskih sredstev, in, v drugem delu tega tožbenega razloga, zaradi pomanjkljivosti pri analizi tveganja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na napako pri obrazložitvi, na napačno ugotovljeno dejansko stanje ter na kršitev načela sorazmernosti izpodbijanega sklepa v delu v katerem se z njim zavrača natančen izračun finančnega vpliva ugotovljenih pomanjkljivosti, ob predpostavki, da so resnične, ki so ga opravili grški organi, tudi ob upoštevanju priporočil organa za reševanje sporov pred Komisijo.


title: Zadeva C-613/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 24. decembra 2012 – Helm Düngemittel GmbH proti Hauptzollamt Krefeld

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 24. decembra 2012 – Helm Düngemittel GmbH proti Hauptzollamt Krefeld
   (Zadeva C-613/12)
   2013/C 101/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Helm Düngemittel GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Krefeld

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba šteti, da poreklo blaga ni dokazano, če je bilo za blago izdano delno potrdilo o gibanju blaga v skladu s členom 20 Protokola št. 4 o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja v različici iz Sklepa št. 1/2006 Pridružitvenega sveta EU-Egipt z dne 17. februarja 2006 (1) (UL L 73, str. 1), čeprav pogoji iz te določbe niso bili izpolnjeni, ker blago ob izdaji delnega potrdila o gibanju blaga ni bilo pod nadzorom carinskega urada, ki je to potrdilo izdal?

      (1)  UL L 73, str. 1.


title: Zadeva T-482/17: Tožba, vložena 28. julija 2017 – Comercial Vascongada Recalde/Komisija in SRB

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/13

         Tožba, vložena 28. julija 2017 – Comercial Vascongada Recalde/Komisija in SRB
   (Zadeva T-482/17)
   (2017/C 330/16)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Comercial Vascongada Recalde, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: A. Rivas Rodríguez, odvetnik)

      Toženi stranka: Evropska komisija in Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 7. junija 2017 (SRB/EES/2017/08) o sprejetju sheme za reševanje družbe Banco Popular Español S.A. in sklep Evropske komisije (EU) 2017/1246 z dne 7. junija 2017 o odobritvi sheme za reševanje za Banco Popular Español S.A. razveljavi in

               —

               tožečima strankama naloži popravilo škode zaradi izgube vrednosti delnic družbe Banco Popular Español, S.A., katerih imetnica je družba Comercial Vascongada Recalde, S.A., pri čemer naj se za referenco za odškodnino uporabi razlika med vrednostjo delnic na datum 6. junij 2017, in sicer 133 385,04 EUR, skupaj z morebitnimi obrestmi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 18(1)(a) in 18(4)(c) Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (1), ker družba Banco Popular ni „propadala“, kar je položaj, na katerega se nanašata navedeni določbi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 10(10), 10(11) in 21(2)(b) Uredbe št. 806/2014, ker so bili na voljo alternativni ukrepi za reševanje družbe Banco Popular.

      (1)  UL 2014, L 225, str. 1.


title: Zadeva T-183/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. maja 2009 — Schuhpark Fascies proti UUNT — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne in besedne znamke Skupnosti jello SCHUHPARK — Prejšnja nacionalna besedna znamka Schuhpark — Relativni razlog za zavrnitev — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Člen 43(2) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. maja 2009 — Schuhpark Fascies proti UUNT — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)
   (Zadeva T-183/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne in besedne znamke Skupnosti jello SCHUHPARK - Prejšnja nacionalna besedna znamka Schuhpark - Relativni razlog za zavrnitev - Dokaz o uporabi prejšnje znamke - Člen 43(2) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   2009/C 153/73
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Schuhpark Fascies GmbH (Warendorf, Nemčija) (zastopnika: A. Peter in J. Braune, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Leder & Schuh AG (Graz, Avstrija) (zastopnika: W. Kellenter in A. Schlaffge, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. marca 2008 (zadeva R 1560/2006-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Schuhpark Fascies GmbH in Leder & Schuh AG.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Schuhpark Fascies GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Združene zadeve od C-302/11 do C-305/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Rosanna Valenza (C-302/11 in C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11) proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju — Nacionalni organ, pristojen za konkurenco — Postopek za ustalitev — Zaposlovanje delavcev, zaposlenih za določen čas, kot redno zaposlenih uradnikov brez izvedenega javnega natečaja — Določitev delovne dobe — Popolno neupoštevanje obdobij službovanja po pogodbah o zaposlitvi za določen čas — Načelo prepovedi diskriminacije)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Rosanna Valenza (C-302/11 in C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11) proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Združene zadeve od C-302/11 do C-305/11) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določba 4 - Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju - Nacionalni organ, pristojen za konkurenco - Postopek za ustalitev - Zaposlovanje delavcev, zaposlenih za določen čas, kot redno zaposlenih uradnikov brez izvedenega javnega natečaja - Določitev delovne dobe - Popolno neupoštevanje obdobij službovanja po pogodbah o zaposlitvi za določen čas - Načelo prepovedi diskriminacije)
   2012/C 379/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnice v postopku v glavni stvari: Rosanna Valenza (C-302/11 in C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11)

      Nasprotna stranka v postopku v glavni stvari: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Predmet

   Predlogi za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga določb 4 in 5 Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) – Nacionalna zakonodaja, ki javni upravi, kot izjemo od načela, da je treba uradnike zaposliti na podlagi javnega natečaja, dopušča možnost, da sklepa pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas z delavci, ki so na podlagi pogodb o zaposlitvi za določen čas pri njih že zaposleni – Neupoštevanje delovne dobe, pridobljene med predhodnimi delovnimi razmerji za določen čas celo v primerih, ko se delovno razmerje brez prekinitve nadaljuje.

      Izrek

   Določbo 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je bil sklenjen 18. marca 1999 in ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je zadevna ureditev v postopkih v glavni stvari, ki popolnoma izključuje, da bi se delavcu, zaposlenem za določen čas pri javnem organu, ko se pri istem organu zaposli za nedoločen čas kot redno zaposleni uradnik po posebnem postopku za ustalitev njegovega delovnega razmerja, za določitev njegove delovne dobe upoštevala obdobja njegovega službovanja, razen če je ta izključitev upravičena z „objektivnimi razlogi“ v smislu točk 1 in/ali 4 te določbe. Zgolj dejstvo, da je bil delavec v navedenih obdobjih službovanja zaposlen po pogodbi ali je imel delovno razmerje za določen čas, ni takšen objektivni razlog.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva C-368/10: Tožba, vložena 22. julija 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/10

         Tožba, vložena 22. julija 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-368/10)
   ()
   2010/C 328/18
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Zadra in F. Wilman, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska

      Predloga tožeče stranke

               1.

               Ugotoviti, da Kraljevina Nizozemska ni izpolnila obveznosti iz spodajnavedenih členov Direktive 2004/18/ES, ker je naročnik za storitev dobave in upravljanja kavnih avtomatov uporabil javni razpis, ki je objavljen pod številko št. 2008/S 158-213630, in

                           —

                           v katerem je v tehnični specifikaciji določil kakovostni znak Max Havelaar in EKO oziroma kakovostni znak primerljivih ali enakih značilnosti, kar krši člen 23(6) in (8) Direktive 2004/18/ES (1);

                           —

                           je za presojo sposobnosti podjetij uporabil merila in dokaze o dolgotrajnih nakupih in o družbeno odgovornem ravnanju podjetja, kar krši člene 48(1) in (2), 44(2) ter 2 navedene direktive;

                           —

                           je pri oblikovanju meril za oddajo naročila napotil na kakovostni znak Max Havelaar in/ali EKO ali vsaj na kakovostni znak enakih značilnosti, kar krši člen 53(1) navedene direktive.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da Nizozemska v okviru javnega razpisa za dobavo in upravljanje kavnih avtomatov ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi prava Unije glede javnega naročila, zlasti ne Direktive 2004/18/ES. Ugotovljene kršitve se glede tehničnih specifikacij nanašajo na člen 23(6) in (8), glede presoje sposobnosti podjetij na člene 48(1) in (2), 44(2) in 2, glede meril za oddajo naročila pa na člen 53(1) te direktive.

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114).


title: Zadeva T-215/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2014 – MPM-Quality in Eutech proti UUNT – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotavljanje ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti MANUFACTURE PRIM 1949 — Prejšnji mednarodna in nacionalna znamka PRIM — Slaba vera — Člen 165(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člena 41 in 56 Uredbe št. 207/2009 — Člen 52 (1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno pravno povsem neutemeljena)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/42

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2014 – MPM-Quality in Eutech proti UUNT – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
   (Zadeva T-215/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotavljanje ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti MANUFACTURE PRIM 1949 - Prejšnji mednarodna in nacionalna znamka PRIM - Slaba vera - Člen 165(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člena 41 in 56 Uredbe št. 207/2009 - Člen 52 (1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno pravno povsem neutemeljena))
   2014/C 421/59
   Jezik postopka: češčina

      Stranke

      Tožeči stranki: MPM-Quality v.o.s. (Frýdek-Místek, Češka republika); in Eutech a.s. (Šternberk, Češka republika) (zastopnik: M. Kyjovský, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: D. Gája in D. Botis, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Elton Hodinářská a.s. (Nové Mesto nad Metují, Češka republika) (zastopnik: T. Matoušek, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo R 826/2010-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 5. marca 2012 v zvezi s postopkom za ugotavljanje ničnosti med družbama MPM-Quality v.o.s. in Eutech a.s. na eni strani in družbo Elton Hodinářská a.s. na drugi strani

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               MPM-Quality v.o.s. in Eutech a.s. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 273, 8.9.2012.


title: Zadeva F-88/13: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 30. aprila 2014 – Kolarova proti REA (Javni uslužbenci — Osebje Izvajalske agencije za raziskave — Procesna vprašanja — Ugovor nedopustnosti — Pristojnosti, prenesene na organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi — Prenos na „Urad za vodenje in plačevanje posameznih pravic“ (PMO) — Tožba zoper odločbe PMO — Tožba proti instituciji pooblastiteljici — Očitna nedopustnost)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/39

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 30. aprila 2014 – Kolarova proti REA
   (Zadeva F-88/13)
   ((Javni uslužbenci - Osebje Izvajalske agencije za raziskave - Procesna vprašanja - Ugovor nedopustnosti - Pristojnosti, prenesene na organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi - Prenos na „Urad za vodenje in plačevanje posameznih pravic“ (PMO) - Tožba zoper odločbe PMO - Tožba proti instituciji pooblastiteljici - Očitna nedopustnost))
   2014/C 184/64
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Desislava Kolarova (Bruselj, Belgija) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za raziskave (zastopnika: S. Payan-Lagrou, zastopnik, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti zavrnitve predloga tožeče stranke, naj se njeno mater izenači z vzdrževanim otrokom na podlagi člena 2(4) Priloge VII h Kadrovskim predpisom

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               D. Kolarova nosi svoje stroške, naloži pa se je tudi plačilo stroškov Izvajalske agencije za raziskave.


title: Zadeva T-489/17: Tožba, vložena 2. avgusta 2017 – Windspiel Manufaktur/EUIPO (Prikaz zamaška steklenice)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/40

         Tožba, vložena 2. avgusta 2017 – Windspiel Manufaktur/EUIPO (Prikaz zamaška steklenice)
   (Zadeva T-489/17)
   (2017/C 309/54)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Windspiel Manufaktur GmbH (Daun, Nemčija) (zastopnik: O. Löffel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: Pozicijska znamka EU (Prikaz zamaška steklenice) – prijava št. 15 024 987

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 1. junija 2017 v zadevi R 1374/2016-4

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka predlaga, naj se:

               —

               izpodbijana odločba razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-538/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2014 – Verein Natura Havel in Vierhaus proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Uradni opomin v okviru potekajočega postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, ki se nanaša na skladnost nemškega letalskega prava s pravom Unije — Zavrnitev dostopa — Izjema, ki se nanaša na varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij — Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma brez pravne podlage)

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/14

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2014 – Verein Natura Havel in Vierhaus proti Komisiji
   (Zadeva T-538/13) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Uradni opomin v okviru potekajočega postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, ki se nanaša na skladnost nemškega letalskega prava s pravom Unije - Zavrnitev dostopa - Izjema, ki se nanaša na varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij - Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma brez pravne podlage))
   2014/C 380/18
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Verein Natura Havel eV (Berlin, Nemčija); in Hans-Peter Vierhaus (Berlin, Nemčija) (zastopnik: O. Austilat, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Martenczuk in C. Zadra, nato B. Martenczuk in J. Baquero Cruz, zastpniki)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa Komisije z dne 24. junija 2013, s katerim je bila zavrnjena prva zahteva za dostop do uradnega opomina, naslovljenega na Zvezno republiko Nemčijo na podlagi člena 258 PDEU, in drugič, sklepa Komisije z dne 3. septembra 2013 o zavrnitvi druge zahteve za dostop do tega opomnina

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Verein Natura Havel eV in Hans-Peter Vierhaus se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva T-384/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. marca 2015 – Intermark/UUNT – Coca Cola (RIENERGY Cola) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti RIENERGY Cola — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti Coca-Cola in prejšnja besedna znamka Skupnosti COCA COLA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. marca 2015 – Intermark/UUNT – Coca Cola (RIENERGY Cola)
   (Zadeva T-384/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti RIENERGY Cola - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti Coca-Cola in prejšnja besedna znamka Skupnosti COCA COLA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 146/50)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Intermark Srl (Stei, Romunija) (zastopnika: sprva Á. László, nato B. Bozóki, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva A. Pohlmann, nato M. Fischer, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgija, Združene države) (zastopnik: L. Alonso Domingo, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 6. maja 2013 (zadeva R 1116/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama The Coca-Cola Company in Intermark Srl.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Intermark Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva T-757/15: Tožba, vložena 22. decembra 2015 – Facebook/UUNT – Brand IP Licensing (lovebook)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/41

         Tožba, vložena 22. decembra 2015 – Facebook/UUNT – Brand IP Licensing (lovebook)
   (Zadeva T-757/15)
   (2016/C 068/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Facebook, Inc. (Menlo Park, Združene države) (zastopnika: M. Granado Carpenter in M. Polo Carreño, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Brand IP Licensing Ltd (Road Town, Britanski Deviški otoki)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „lovebook“ – Prijava Znamke Skupnosti št. 9 926 577

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 30. septembra 2015 v zadevi R 2028/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo v celoti razglasi za nično, v kolikor se njo razveljavi odločba oddelka za ugovore, s katero je bil zavrnjen ugovor zoper prijavo CTM št. 9 926 577 LOVEBOOK zaradi verjetnosti zmede, ki temelji na ugotovitvi, da so podobnosti znakov glede na razlike manjše, splošni vtis znakov pri zaznavanju zadevne javnosti pa je, da si znaka nista podobna in to kljub temu, da prejšnje znamke izkazujejo večji razlikovalni značaj;

               —

               naloži nadomestilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-132/98: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. decembra 2008 – Groupe Perry in Isibiris proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/50

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. decembra 2008 – Groupe Perry in Isibiris proti Komisiji
   (Zadeva T-132/98) (1)

   (2009/C 55/90)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 312, 10.10.1998.


title: Združene zadeve od C-692/15 do C-694/15: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 12. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)/Ministero dell'Interno (C-692/15 in C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15) (Predhodno odločanje — Poslovnik Sodišča — Člen 53(2) — Svoboda ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev — Povsem notranji položaj — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/8

         Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 12. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)/Ministero dell'Interno (C-692/15 in C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15)
   (Združene zadeve od C-692/15 do C-694/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Poslovnik Sodišča - Člen 53(2) - Svoboda ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev - Povsem notranji položaj - Očitna nepristojnost Sodišča))
   (2016/C 279/13)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke

      Pritožnice: Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Ministero dell'Interno (C-692/15 in C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15)

      Izrek

   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanja, ki mu jih je Consiglio di Stato (vrhovno upravno sodišče, Italija) postavilo z odločbo z dne 12. novembra 2015.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva T-446/09: Tožba, vložena 9. novembra 2009 – Escola Superior Agrária de Coimbra proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/39

         Tožba, vložena 9. novembra 2009 – Escola Superior Agrária de Coimbra proti Komisiji
   (Zadeva T-446/09)
   2010/C 37/54
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Escola Superior Agrária de Coimbra (Bencanta, Portugalska) (zastopnik: J. Pais do Amaral, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije D(2009)224268 z dne 9. septembra 2009;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Neobstoj utemeljitve glede zahteve za vračilo zneska iz točke 8 dopisa z dne 12. avgusta 2009
   Kršitev točk 21.2 in 22 standardnih upravnih določb v zvezi z drugimi zneski, ker je obstajal sistem beleženja časa, ki ga za projekt porabil vsak udeleženec, pri čemer sta se navedla ime osebe in dejansko porabljen čas.
   Napačno ugotovljeno dejansko stanje, saj uprava lahko deluje le, če je prepričana, da so dejstva točna, zgolj dvom uprave o tem, ali je bil čas, naveden na timesheets, dejansko porabljen, ne zadostuje, saj je dokazno breme na strani Komisije.
   Napačne predpostavke, saj ne obstaja pisna obveznost, da je treba uporabiti drug sistem beleženja časa opravljanja dela, in ne navedeni sistem timesheets. Zato med izvajanjem pogodbe, ko ni več mogoče spremeniti prejšnjega legitimnega postopka beleženja časa, porabljenega za projekt, to je s timesheets, Komisija ne more legitimno zahtevati več, kot je bilo prej odločeno ali zapisano v pogodbi. Poleg tega naj bi bilo nesorazmerno zahtevati beleženje porabljenega časa s fotografijami.
   Izpodbijani akt naj bi kršil načela dobre vere, zaupanja v pravo, preglednosti, sorazmernosti, razumnosti in dobre uprave, ker so pravila o načinu beleženja časa nova, kar je poleg tega potrjeno z dejstvom, da so ta ista pravila izrecno in jasno navedena v kasnejših različicah zadevnega programa.
   Napačna presoja dejanskega stanja, saj obseg zahtevanega vračila ni sorazmeren z vsebino in vrsto domnevno ugotovljenih nepravilnosti, saj naj ne bi bilo mogoče doseči rezultatov, ki odražajo deseto mesto od približno 200 projektov, ne da bi se porabilo precej več časa od tistega, ki je dejansko plačan (pri čemer je odštet znesek, ki ga je treba vrniti).


title: Zadeva T-120/11: Tožba, vložena 2. marca 2011 – BFA proti Svetu

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/18

         Tožba, vložena 2. marca 2011 – BFA proti Svetu
   (Zadeva T-120/11)
   2011/C 130/32
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Banque pour le financement de l’agriculture (BFA) (Abidžan, Slonokoščena obala) (zastopnik: J.-C. Tchikaya, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali in Uredbe Sveta (EU) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so v glavnem enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevi Attey proti Svetu (T-118/11).


title: Zadeva C-64/09: Tožba, vložena 13. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/16

         Tožba, vložena 13. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-64/09)
   2009/C 90/25
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Oliver in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se da Francoska republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za pravilen in popoln prenos člena 2, točka 13, člena 4(2)(a), člena 5(3) in (4), člena 6(3), člena 7(1) in člena 8(3) Direktive 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. septembra 2000 o izrabljenih vozilih (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev tožbe navaja sedem nepravilnosti pri prenosu nekaterih določb Direktive 2000/53/ES v francosko pravo.
   Tožeča stranka najprej navaja, da prenos definicije iz člena 2, točka 13, glede „informacij o razstavljanju“ izrabljenih vozil ni bil zagotovljen dovolj jasno in natančno, ker naj bi ustrezna nacionalna določba imela očitno bolj omejevalni obseg kot je obseg direktive in naj bi se s tem predvsem opustila povezava s ciljem, ki ga je naznanil zakonodajalec Skupnosti glede primernega in skladnega ravnanja z okoljem.
   Tožeča stranka meni da naj bi prepozen prenos člena 4(2)(a) povzročil to, da so bila še osemnajst mesecev na trgu prisotna vozila, materiali in sestavni deli, ki, razen dopustnih primerov, vsebujejo svinec, živo srebro, kadmij ali šestvalenten krom, ker naj bi se upoštevne nacionalne določbe uporabljale le za vozila, katerih tip je bil odobren od 31. decembra 2004, čeprav je v členu 4(2)(a) Direktive naveden datum 1. julij 2003.
   Tožeča stranka tudi navaja da postopek, ki ga člen 5(3) določa glede izdaje potrdila o uničenju izrabljenega vozila, ni bil pravilno vključen v francosko pravo, kar bi lahko povzročilo zmedo, zlasti za lastnike vozil iz drugih držav članic. Komisija v zvezi s tem še zlasti graja dejstvo, da potrdilo o uničenju ni bilo izdano v trenutku predaje vozila ampak šele po njegovem fizičnem uničenju in da navedeno potrdilo ni izdano imetniku izrabljenega vozila ampak odgovorni osebi oddelka, kjer je bilo vozilo registrirano.
   Komisija na četrtem mestu navaja prenos člena 5(4), ki naj bi bil v nasprotju z njegovim polnim učinkom, ker naj bi omogočal nekaterim pooblaščenim obratom – odobrenim uničevalcem – da zavrnejo prevzem izrabljenih vozil in naj ne bi določil mehanizma kritja stroškov za te uničevalce.
   Poleg tega naj prenos člena 6(3) ne bi upošteval pojma „odstranitev opreme“, ki označuje prvo stopnjo obdelave izrabljenih vozil, in sicer stopnje odstranjevanja delov, ki jih je lažje odstraniti, pred postopkom očiščenja.
   Tožeča stranka graja tudi prenos člena 7(1), ker francoski organi spodbujajo recikliranje sestavnih delov vozil „vsakič ko tehnični in ekonomski pogoji to dopuščajo“, čeprav direktiva določa bolj zavezujočo obveznost, in sicer recikliranje „če je to glede na varstvo okolja izvedljivo“.
   Nazadnje zatrjuje, da člen 8(3) zavezuje države članice da sprejmejo jasne ukrepe za to da proizvajalci vozil oziroma proizvajalci sestavnih delov predložijo, za vsak nov tip vozila, ki je dan na trg, informacije o njegovem razstavljanju, v obliki priročnikov oziroma preko elektronskih medijev.

      (1)  UL L 269, str. 34.


title: Zadeva F-4/16: Tožba, vložena 15. avgusta 2016 – OT/Komisija

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/31

         Tožba, vložena 15. avgusta 2016 – OT/Komisija
   (Zadeva F-4/16)
   (2016/C 383/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: OT (zastopnik: D. Sobor, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb tožene stranke o zavrnitvi prijave tožeče stranke na delovno mesto direktorja Evropskega centra za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami, o zavrnitvi prošnje tožeče stranke za pomoč in o zavrnitvi uvedbe upravne preiskave v zvezi z zatrjevanimi nepravilnostmi in nezakonitostmi v zadevnem izbirnem postopku, in predlog za povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi nastala tožeči stranki.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba tožene stranke z dne 26. septembra 2014 o zavrnitvi prijave tožeče stranke na delovno mesto direktorja Evropskega centra za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami naj se razglasi za nično;

               —

               odločba tožene stranke z dne 9. aprila 2015 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke in njene prošnje za pomoč naj se razglasi za nično;

               —

               odločba z dne 22. oktobra 2015 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 2 836 107 EUR (dva milijona osemsto šestintrideset tisoč sto sedem eurov) za premoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 100 000 EUR (sto tisoč eurov) za nepremoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.


title: Zadeva F-28/10: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. marca 2011 – Mioni proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Osebni prejemki — Izselitveni dodatek — Pogoji iz člena 4 Priloge VII h Kadrovkim predpisom — Običajno prebivališče pred nastopom funkcije)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/23

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. marca 2011 – Mioni proti Komisiji
   (Zadeva F-28/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Osebni prejemki - Izselitveni dodatek - Pogoji iz člena 4 Priloge VII h Kadrovkim predpisom - Običajno prebivališče pred nastopom funkcije)
   2012/C 138/45
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska Komisija (zastopnika: D. Martin in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o prenehanju izplačevanja izselitvenega dodatka, ki je bil prej dodeljen tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba M. Mioni se zavrne.

               2.

               M. Mioni nosi vse stroške postopka.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010, str. 58.


title: Zadeva T-177/04: Tožba easyJet Airline Company Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 14. maja 2004

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/17

         Tožba easyJet Airline Company Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 14. maja 2004
   (Zadeva T-177/04)
   (2004/C 201/37)
   Jezik postopka: angleščina
   EasyJet Airline Company Limited, s sedežem v Lutonu, Velika Britanija, ki ga zastopajo J. Cook, S.Dolan in J. Parker, solicitors, je dne 14. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 11. februarja 2004 v zadevi št. COMP/M.3280 (Air France/KLM), ki je združitev pod določenimi pogoji razglasila za združljivo s skupnim trgom v skladu s členom 6(1)(b) in členom 6(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 4064/89 (1)

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da bi združitev med letalskima družbama „Air France“ in „KLM“ imela za posledico nastanek ali krepitev prevladujočega položaja na skupaj štirinajstih zračnih linijah od mesta do mesta. Vendar, je Komisija razglasila koncentracijo za združljivo s skupnim trgom, pod pogojem, da stranki združitve izpolnita zagotovila, ki sta jih dali.
   Tožeča stranka, ki je sama letalska družba, predlaga razglasitev ničnosti te odločbe, sklicujoč se na številne kršitve pooblastila za odločanje po prostem preudarku s strani Komisije. Podrobnejše navaja, da Komisija ni ustrezno upoštevala naslednjega:

               —

               povečanje prevladujočega položaja združenega subjekta na linijah, kjer ni bilo prekrivanja med Air France in KLM;

               —

               ali je združitev ustvarila ali okrepila prevladujoči položaj na trgih nabave letaliških storitev;

               —

               posledice združitve na potencialno konkurenco.

         Nadalje trdi, da Komisija ni ustrezno obrazložila svoje ugotovitve, da sta letališči „Charles de Gaulle“ in „Orly“ zamenljivi. Končno, meni, da so zagotovila, ki so jih dale stranke, za ponovno vzpostavitev učinkovite konkurence na trgih, na katerih prihaja do problema prevladujočega položaja, očitno nezadostna, ter da je Komisija s tem da jih je sprejela, kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku.

      (1)  UL L 257/90, str. 13.


title: Zadeva C-140/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 19. marca 2012 – Pensionsversicherungsanstalt proti Petru Breyu

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 19. marca 2012 – Pensionsversicherungsanstalt proti Petru Breyu
   (Zadeva C-140/12)
   2012/C 165/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pensionsversicherungsanstalt

      Tožena stranka: Peter Brey

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba varstveni dodatek šteti za „dajatev sistema socialne pomoči“ v smislu člena 7(1)(b) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 (1)?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str.46.


title: Zadeva C-411/04 P: Pritožba Mannesmannröhren-Werke AG zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Mannesmannröhren-Werke AG proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-44/00, vložena dne 23. septembra 2004

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/24

         Pritožba Mannesmannröhren-Werke AG zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Mannesmannröhren-Werke AG proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-44/00, vložena dne 23. septembra 2004
   (Zadeva C-411/04 P)
   (2004/C 273/45)
   Mannesmannröhren-Werke AG, ki jo zastopata dr. Martin Klusmann in dr. Frederik Wiemer, Rechtsanwälte, Freshfields Bruckhaus Deringer, Freilingrathstrasse 1, D-40479 Düsseldorf, je dne 23. septembra 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Mannesmannröhren-Werke AG proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-44/00.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ob ohranitvi na prvi stopnji predloženih zahtevkov tožeče stranke razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 8. julija 2004 v zadevi Mannesmannröhren-Werke AG proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-44/00 (1), v delu, v katerem je zavrnilo tožbo zoper odločbo tožene stranke 2003/382/ES z dne 8. decembra 1999 v postopku po členu 81 Pogodbe ES;

               2.

               odločbo tožene stranke 2003/382/ES z dne 8. decembra 1999 v celoti razglasi za nično;

               3.

               podredno, ustrezno zmanjša globo, naloženo tožeči stranki v členu 4 odločbe 2003/382/ES, kot tudi v členu 5 odločbe 2003/382/ES določene obresti za čas visečnosti pravde in zamudne obresti;

               4.

               nadalje podredno, vrne zadevo v ponovno odločanje Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti ob upoštevanju pravnega mnenja Sodišča;

               5.

               toženi stranki v celoti naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Pritožnica zahteva s skupno tremi pritožbenimi razlogi razglasitev ničnosti odločbe:

               1.

               Sodišče je kršilo pravno načelo poštenega sojenja, ker je osrednjo uporabo tako imenovanega „dokumenta o razdelitvenem ključu“ pravno pomanjkljivo ocenilo kot dovoljen obremenilni dokaz, čeprav tako avtorstvo in izvor dokumenta kot tudi okoliščine njegove pridobitve tožeči stranki niso poznani. Tožeča stranka bi se lahko ustrezno branila proti obremenilnemu dokumentu o razdelitvenem ključu le tedaj, če bi se lahko poleg vsebine izjasnila tudi o verodostojnosti dokumentacije.

               2.

               Sodišče je nepravilno pritrdilo v členu 2 zadevne odločbe očitani kršitvi kartelnega prava. Tožena stranka ni dokazala, da se je tožeča stranka s sklenitvijo dobavne pogodbe s Corus v letu 1993 dogovorila ali izvedla vzporedni dogovor s podjetji Vallourec in Dalmine. Neupoštevano ostaja, da ne gre za ekskluzivno dobavno pogodbo, ki je bila sklenjena več kot dve leti po drugih pogodbah.

               3.

               Sodišče je kršilo načelo enakega obravnavanja, s tem da tožeči stranki - v nasprotju z Vallourec in Dalmine – ni odobrilo popusta v skladu z Informacijo o nedoločitvi glob ali znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 1996, C 207). S tako imenovano „Becherjevo“ razlago je tožeča stranka z lastnim prispevkom doprinesla k pojasnitvi dejanskega stanja, ki je bilo uporabljeno tudi v zadevni odločbi. Poleg tega tožeča stranka ni ugovarjala dejstvom, ugotovljenim v pritožbenih točkah obvestila, kar prav tako neupravičeno ni bilo upoštevano pri določitvi globe.

      (1)  UL C 239, 25.9.2004.


title: Zadeva C-512/08: Tožba, vložena 25. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/29

         Tožba, vložena 25. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-512/08)
   (2009/C 44/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in E. Traversa, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da je Francoska republika,

                           —

                           s tem da je na podlagi člena R-332-4 Code de la sécurité sociale (zakonik o socialni varnosti) predpisala izdajo predhodnega dovoljenja za povračilo zdravstvenih storitev, ki jih je mogoče dobiti pri zdravniku z lastno ordinacijo in za katere je potrebna težka materialna oprema, navedena v členu R-712-2 Code de la santé publique (zakonik o javnem zdravju),

                           —

                           s tem da v členu R-332-4 ali v drugem predpisu francoskega prava ni predvidela možnosti, da se pacientu, zavarovancu francoskega sistema socialne varnosti, odobri dodatno povračilo pod pogoji, predvidenimi v točki 53 sodbe z dne 12. julija 2001 v zadevi Vanbraekel in drugi (C-368/98),

                     kršila obveznosti iz člena 49 Pogodbe ES;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija v podporo svoji tožbi navaja dva očitka.
   Komisija s prvim očitkom izpodbija zahtevo, ki jo je postavila tožena stranka, po pridobitvi predhodnega dovoljenja, da bi bilo mogoče povrniti določena bolnišnična zdravljenja, opravljena v drugi državi članici. Čeprav bi bilo namreč to zahtevo mogoče upravičiti, ker se nanaša na zdravstvene storitve, opravljene v bolnišnici, za to da bi se zagotovila hkrati zadostna in stalna dostopnost do uravnotežene ponudbe kakovostnih bolnišničnih zdravljenj ter znižanje stroškov, ki jih te povzročajo, pa se zdi nesorazmerna glede nebolnišničnih storitev. Več elementov je primernih za omejitev morebitnega finančnega učinka ukinitve predhodnega dovoljenja, kot je možnost držav članic, da določijo obseg zdravstvenega zavarovanja zavarovancev ali nacionalne pogoje za zagotavljanje storitev, pod pogojem da niso diskriminatorni in da ne omejujejo prostega gibanja oseb.
   Komisija z drugim očitkom ugovarja, da v francoskem pravu ni predpisa, ki bi omogočal, da se pacientu, zavarovancu francoskega sistema socialne varnosti, odobri dodatno povračilo pod pogoji, ki so predvideni v točki 53 sodbe z dne 12. julija 2001 v zadevi Vanbraekel in drugi, in sicer povračilo, ki ustreza razliki do zneska, do katerega bi bil upravičen, če bi bil zdravljen v bolnišnici v svoji državi članici. Posledično naj pacienti, zavarovanci navedenega sistema socialne varnosti, ne bi prejeli vseh ugodnosti, ki so jim priznane s členom 49 ES, kot ga razlaga Sodišče.