title: Zadeva T-225/10: Tožba, vložena 18. maja 2010 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria proti Komisiji

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/56

         Tožba, vložena 18. maja 2010 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria proti Komisiji
   (Zadeva T-225/10)
   2010/C 179/96
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Španija) (zastopniki: J. Buendia Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan in R. Calvo Salinero, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 1(1) izpodbijane odločbe naj se razglasi za ničen, v delu v katerem je v njem navedeno, da člen 12(5) TRLIS (prečiščeno besedilo zakona o davku od dohodkov pravnih oseb) vključuje elemente državne pomoči,

               —

               podredno, člen 1(1) izpodbijane odločbe naj se razglasi za ničen, ker je v njem navedeno, da člen 12(5) TRLIS vključuje elemente državne pomoči, ko se uporablja za pridobitve deležev, ki pomenijo pridobitev nadzora, in

               —

               Komisiji naj se naloži stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Odločba, ki je predmet tega postopka, je enaka odločbi, ki se izpodbija v zadevah Autogrill España proti Komisiji, T-219/10, in Iberdrola proti Komisiji, T-221/10.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tem, ki se navajajo v okviru teh zadev.
   Konkretno se zatrjuje napačna uporaba prava pri pravni opredelitvi ukrepa kot državne pomoči in pri opredelitvi upravičenca tega ukrepa.


title: Zadeva C-96/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Nîmes – Francija) – Jean-Claude Van Hove/CNP Assurances SA (Predhodno odločanje — Direktiva 93/13/EGS — Nepošteni pogoji — Zavarovalna pogodba — Člen 4(2) — Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev — Izključitev pogojev, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe — Pogoj za jamčenje kritja obrokov pogodbe o nepremičninskem posojilu — Popolna nezmožnost za delo posojilojemalca — Nepriznanje tega jamstva v primeru ugotovljene zmožnosti opravljanja plačane ali neplačane dejavnosti)

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Nîmes – Francija) – Jean-Claude Van Hove/CNP Assurances SA
   (Zadeva C-96/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji - Zavarovalna pogodba - Člen 4(2) - Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev - Izključitev pogojev, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe - Pogoj za jamčenje kritja obrokov pogodbe o nepremičninskem posojilu - Popolna nezmožnost za delo posojilojemalca - Nepriznanje tega jamstva v primeru ugotovljene zmožnosti opravljanja plačane ali neplačane dejavnosti))
   (2015/C 205/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Nîmes

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jean-Claude Van Hove

      Tožena stranka: CNP Assurances SA

      Izrek

   Člen 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da pomeni pogoj, določen v zavarovalni pogodbi in katerega namen je jamstvo kritja obrokov, dolgovanih posojilodajalcu, v primeru popolne nezmožnosti za delo posojilojemalca, izjemo, določeno v tem členu, le če predložitveno sodišče ugotovi:

               —

               prvič, da ta pogoj glede na naravo, splošno sistematiko in določbe pogodbenega okvira, v katerega je umeščen, ter glede na pravne in dejanske okoliščine opredeljuje glavni element navedenega okvira, ki kot tak določa njegove bistvene značilnosti, in

               —

               drugič, da je navedeni pogoj oblikovan jasno in razumljivo, torej da za potrošnika ni le slovnično razumljiv, ampak da sta v pogodbi tudi pregledno razložena mehanizem, v katerega spada zadevni pogoj, ter povezava med tem mehanizmom in mehanizmom, določenim z drugimi pogoji, tako da lahko ta potrošnik na podlagi natančnih in razumljivih meril presodi, kakšne so ekonomske posledice, ki iz tega izhajajo zanj.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva F-47/08: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. marca 2010 – Buschak proti FEACVT (Javni uslužbenci — Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer — Opis delovnega mesta namestnika direktorja — Ničnostna tožba — Odškodninska tožba — Pravni interes — Očitna nedopustnost)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/52

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. marca 2010 – Buschak proti FEACVT
   (Zadeva F-47/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer - Opis delovnega mesta namestnika direktorja - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba - Pravni interes - Očitna nedopustnost)
   2010/C 134/87
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Willy Buschak (Bonn, Nemčija) (zastopnika: sprva L. Levi in C. Ronzi, odvetnika, nato L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (zastopnik: C. Callanan, solicitor)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti odločbe, s katero se spreminja opis delovnega mesta tožeče stranke in naložitev plačila premoženjske in nepremoženjske škode, nastale tožeči stranki, toženi stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot očitno nedopustna.

               2.

               W. Buschak nosi vse stroške.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008, str. 52.


title: Zadeva C-479/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. marca 2009 – Francoska republika proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Uredba (ES) št. 809/2007 — Opredelitev pojma zabodna viseča mreža — Thonaille — Obveznost obrazložitve — Kršitev načel sorazmernosti in prepovedi diskriminacije)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. marca 2009 – Francoska republika proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-479/07) (1)

   (Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 809/2007 - Opredelitev pojma „zabodna viseča mreža“ - „Thonaille“ - Obveznost obrazložitve - Kršitev načel sorazmernosti in prepovedi diskriminacije)
   2009/C 102/09
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in A.-L. During, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: A. De Gregorio Merino, M.-M. Joséphidès in E. Chaboureau, zastopniki)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Nolin, M. van Heezik in M. T. van Rijn, zastopniki)

      Predmet

   Ničnostna tožba – Razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 809/2007 z dne 28. junija 2007 o spremembi uredb (ES) št. 894/97, (ES) št. 812/2004 in (ES) št. 2187/2005 glede visečih mrež (UL L 182, str. 1) – Pojem „zabodna viseča mreža“ – Vključitev stabilno nastavljenih mrež, kot je naprava za lovljenje tun (thonaille) – Nespoštovanje obveznosti obrazložitve in kršitev načel sorazmernosti in prepovedi diskriminacije

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007.


title: Zadeva F-84/13: Tožba, vložena 9. septembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/52

         Tožba, vložena 9. septembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-84/13)
   2013/C 325/85
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev odločbe o izračunu ugodnosti iz naslova pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom dela na podlagi novih splošnih izvedbenih predpisov, in o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v okviru katerega se uporabljajo novi splošni izvedbeni predpisi, ki se nanašajo na člena 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uslužbence.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je člen 9 splošnih izvedbenih predpisov, ki se nanaša na izvajanje člena 11(2) Priloge VIII Kadrovskih predpisov, nezakonit in zato neupošteven;

               —

               za nično naj se razglasi odločba z dne 26. novembra 2012 – in z dne 27. junija 2013, s katero je bila ta odločba potrjena – o izračunu ugodnosti iz naslova pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom dela, in o prenosu teh pravic v pokojninski sistem institucij Evropske unije na podlagi splošnih izvedbenih predpisov za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-522/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Lecce (Italija) 13. oktobra 2011 – Kazenski postopek proti Abdoulu Khadreu Mbayeu

text:
               17.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 370/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Lecce (Italija) 13. oktobra 2011 – Kazenski postopek proti Abdoulu Khadreu Mbayeu
   (Zadeva C-522/11)
   2011/C 370/29
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Giudice di Pace di Lecce

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Abdoul Khadre Mbaye

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 2(2)(b) Direktive 2008/115/ES (1) nasprotuje možnosti, da bi se ta direktiva uporabila tudi ob obstoju nacionalne zakonodaje (člen 10a T.U. 286/98), na podlagi katere se nezakonit vstop in prebivanje kaznujeta z alternativno sankcijo izgona?

               2.

               Ali Direktiva Skupnosti o vračanju državljanov tretjih držav nasprotuje možnosti kazenskega pregona zgolj nezakonitega zadrževanja tujca na nacionalnem ozemlju, ne glede na zaključek upravnega postopka vračanja, ki je določen v nacionalnem zakonu in v sami Direktivi?

      (1)  UL L 348, str. 98.


title: Zadeva T-491/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2012 – Španija proti Komisiji ( „EKUJS — Jamstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja — Premije za ovčje in kozje meso — Kontrole na kraju samem“ )

text:
               1.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/4

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2012 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-491/09) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja - Premije za ovčje in kozje meso - Kontrole na kraju samem)
   2012/C 373/05
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva M. Muñoz Pérez, nato S. Martínez-Lage Sobredo in nazadnje A. Rubio González, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: F. Jimeno Fernández, zastopnik)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti dela Odločbe Komisije z dne 24. septembra 2009 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Skupnosti (UL L 257, str. 28).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva T-362/04: Tožba Minina Leonida proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. septembra 2004

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/37

         Tožba Minina Leonida proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. septembra 2004
   (Zadeva T-362/04)
   (2004/C 273/70)
   Jezik postopka: italjanščina
   Minin Leonid, ki ga zastopata Tito Ballarino in Corso Bovio, avvocati, je dne 3. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično točko 13 Priloge Uredbe Komisije (ES) št. 1149/2004 z dne 22. junija 2004 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 872/2004 o nadaljnjih omejevalnih ukrepih v zvezi z Liberijo;

               —

               navedeno uredbo v celoti razglasi za nično, ker je bila sprejeta na podlagi nezakonite uredbe (Uredba št. 872/2004);

               —

               na podlagi člena 241 ES ugotovi neuporabljivost Uredbe št. 872/2004.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka navaja, da je Skupnost z Uredbo Sveta (ES) št. 872/2004 z dne 29. aprila 2004, sprejete na podlagi skupnega stališča Sveta 2004/487/SZVP o zamrznitvi sredstev nekdanjega liberijskega predsednika Charlesa Taylorja ter z njim povezanih oseb in subjektov, uvedla ukrep zamrznitev sredstev in gospodarskih virov, ki so v lasti oziroma posredno ali neposredno pod nadzorom teh oseb in subjektov, navedenih v Prilogi I. Komisija je nato na podlagi člena 11(a) Uredbe št. 872/2004 sprejela Uredbo (ES) št. 1149/2004 z dne 22. junija 2004 o spremembi navedene Priloge I, ki med osebe na katere se ukrep nanaša, uvršča tudi tožečo stranko.
   V utemeljitev svojega zahtevka tožeča stranka navaja:

               —

               nezakonitost Uredb št. 872/2004 (1) in št. 1149/2004 (2), saj so resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov, na podlagi katerih je bilo sprejeto skupno stališče 2004/137/SZVP, naslovljene izključno na države članice, kar izhaja iz narave OZN, kot subjekta, ki ima pristojnosti v mednarodnih odnosih, ne pa tudi nadnacionalnih pristojnosti;

               —

               napačno pravno podlago izpodbijanih aktov, saj Uredba št. 872/2004 kot ustrezno pravno podlago navaja člena 60 in 301 Pogodbe ES, medtem ko se zadevni uredbi nanašata na dejansko stanje, ki v navedeni normativni ureditvi ni predvideno;

               —

               kršitev lastninske pravice, ki je temeljna pravica, katere varstvo zagotavlja pravni red Skupnosti;

               —

               kršitev pravice obrambe, ker naj bi prvič, Skupnost pri pripravi izpodbijanih uredb ne ravnala ustrezno, saj je sprejela akte, ki so v bistvu sklopi individualnih odločb, ne da bi izvedla kakršnekoli dejanske poizvedbe glede zamrznjenih sredstev; in drugič, ker je tožeča stranka v aktu navedena z vrsto osebnih imen, glede katerih ni bilo podano nobeno pojasnilo, kar bi lahko zavedlo inšpektorje OZN.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 872/2004 z dne 29. aprila 2004 o nadaljnjih omejevalnih ukrepih v zvezi z Liberijo (UL L 162, 30.4.2004, str. 32).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1149/2004 z dne 22. junija 2004 o spremembi Uredbe Sveta o nadaljnjih omejevalnih ukrepih v zvezi z Liberijo (UL L 222, 23.6.2004, str. 17).


title: Zadeva T-434/08: Tožba, vložena 1. oktobra 2008 – TONO proti Komisiji

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/47

         Tožba, vložena 1. oktobra 2008 – TONO proti Komisiji
   (Zadeva T-434/08)
   (2008/C 313/85)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: TONO (Oslo, Norveška) (zastopnika: S. Teigum in A. Ringnes, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničnega člen 3 Odločbe Komisije COMP/C2/38.698 – CISAC;

               —

               podredno, razglasi za ničnega člen 3 Odločbe Komisije COMP/C2/38.698 – CISAC v zvezi s kabelsko retransmisijo;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo zahteva delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) ter zlasti njenega člena 3, ki določa, da so člani EGP v CISAC (1), v nasprotju s členoma 81 ES in 53 EGP, sodelovali pri usklajenem ravnanju, „s tem da so usklajevali ozemeljske razmejitve za vzajemna pooblastila za zastopanje, ki so si jih med seboj izdajali tako, da so licence omejili na domače ozemlje vsake kolektivne organizacije“. Podredno tožeča stranka zahteva, naj se za ničnega razglasi člen 3 izpodbijane odločbe v zvezi s kabelsko retransmisijo.
   Tožeča stranka navaja, da je v izpodbijani odločbi napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo ter da so bila kršena njena postopkovna jamstva v zvezi s pravico do zaslišanja.
   Glede domnevno napačno ugotovljenega dejanskega stanja tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni upoštevala sistema kolektivnega izdajanja licenc za avtorske pravice na glasbenih delih in s tem niti norveškega dejanskega okvira.
   Glede domnevne napačne uporabe prava tožeča stranka navaja:
   Prvič, da je v izpodbijani odločbi obličnostna napaka, zaradi katere bi morala biti odločba razglašena za nično. Tožeča stranka namreč trdi, da je bila kršena njena pravica do zaslišanja, saj končna odločba odstopa od obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah v osrednji točki v zvezi z opisom kršitve.
   Drugič, tožeča stranka izpodbija to, da naj bi bile ozemeljske razmejitve vključene v vzajemne dogovore, v katerih je bila udeležena, zaradi usklajenega ravnanja med člani EGP v CISAC.
   Tretjič, tožeča stranka navaja, da je Komisija zmotno ugotovila, da vzporedna ozemeljska razmejitev glede kabelske retransmisije omejuje konkurenco v nasprotju s členom 81(1) ES. Meni, da se domnevno usklajeno ravnanje v zvezi z ozemeljsko razmejitvijo nanaša na obliko konkurence, ki sama po sebi ni zaščitena s členom 81(1) ES. Poleg tega navaja, da je Komisija napačno ugotovila dejansko stanje, s tem ko je domnevala, da ima na Norveškem država izključno pravico do izdajanja večprogramskih licenc za pravice javnega predvajanja, ki zajemajo retransmisijo v kabelskih omrežjih. Dalje navaja, da domnevno usklajeno ravnanje, četudi naj bi omejevalo konkurenco, ni v nasprotju s členom 81(1) ES, ker je nujno in sorazmerno z zakonitim ciljem, ob upoštevanju konkretnih zahtev glede upravljanja izdajanja licenc, pravic predvajanja, revizije, nadzora in uveljavitve v zvezi s kabelsko retransmisijo.
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da so ozemeljske razmejitve njenih vzajemnih dogovorov izvzete iz člena 81(3) ES. V zvezi s tem navaja, da so zgoraj omenjene razmejitve nujne za ohranitev učinkovitih načel „vse na enem mestu“ in norveškega razširjenega sistema izdajanja licenc, kar zagotavlja najmanjšo stopnjo uprave in obenem ščiti interese imetnikov pravic.

      (1)  Mednarodna konfederacija društev avtorjev in skladateljev.


title: Zadeva C-459/15 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 – Iranian Offshore Engineering & Construction Co./Svet Evropske unije (Pritožba — Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran — Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Podpora iranski vladi — Vključitev imena pritožnice)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/11

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 – Iranian Offshore Engineering & Construction Co./Svet Evropske unije
   (Zadeva C-459/15 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Podpora iranski vladi - Vključitev imena pritožnice))
   (2016/C 402/13)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (zastopniki: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea in J. Iriarte Ángel, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: A. de Elera-San Miguel Hurtado in V. Piessevaux, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Iranian Offshore Engineering & Construction Co. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 346, 19.10.2015.


title: Zadeva T-29/15: Tožba, vložena 21. januarja 2015 – International Management Group/Komisija

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/28

         Tožba, vložena 21. januarja 2015 – International Management Group/Komisija
   (Zadeva T-29/15)
   (2015/C 081/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: International Management Group (Bruselj, Belgija) (zastopniki: M. Burgstaller, C. Farrell, Solicitors, in E. Wright, Barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasitev ničnosti popravljene priloge k Izvedbenemu sklepu Komisije z dne 7. novembra 2013 k letnemu akcijskemu program za leto 2013 v korist Myanmar/Burma, ki se bo financiral iz splošnega proračuna Evropske unije, sprejetega 16. decembra 2014; in

               —

               naloži Evropski komisiji plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija ni dokazala, da tožeča stranka ni izpolnila zahtev iz člena 53(d)(l) Finančne uredbe iz leta 2002 (1) in člena 60(2) Finančne uredbe iz leta 2012 (2).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Ni bilo sprememb standardov, ki jih je tožeča stranka uporabljala pri računovodstvu, reviziji, notranjem nadzoru in oddaji javnih naročil, ki bi utemeljile odločitev Evropske komisije, da tožeči stranki več ne zaupa nalog izvrševanja proračuna,

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija ni izpolnila svoje obveznosti spoštovanja načel dobrega upravljanja in dobrega finančnega poslovodenja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila svoje obveznosti v zvezi z načelom preglednosti.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija ni opozorila tožeče stranke na pravna sredstva.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: Komisija ni izpolnila svoje obveznosti obrazložitve.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: Sprejetje izpodbijanega ukrepa krši pravico tožeče stranke do legitimnega pričakovanja.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, kakor je bila spremenjena (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 74).

      (2)  Uredba Sveta (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1).


title: Zadeva C-600/13: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 30. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Matera – Italija) – Intelcom Service Ltd proti Vincenzu Mariu Marvulliu (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Členi 34 PDEU, 35 PDEU, 37 PDEU, 56 PDEU in 60 PDEU — Direktiva 2006/123/ES — Nacionalna zakonodaja, ki pridržuje dejavnost priprave in overitve aktov o prodaji nepremičnin notarjem — Očitna nedopustnost)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/10

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 30. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Matera – Italija) – Intelcom Service Ltd proti Vincenzu Mariu Marvulliu
   (Zadeva C-600/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Členi 34 PDEU, 35 PDEU, 37 PDEU, 56 PDEU in 60 PDEU - Direktiva 2006/123/ES - Nacionalna zakonodaja, ki pridržuje dejavnost priprave in overitve aktov o prodaji nepremičnin notarjem - Očitna nedopustnost))
   2014/C 261/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Giudice di pace di Matera

      Stranki

      Tožeča stranka: Intelcom Service Ltd

      Tožena stranka: Vincenzo Mario Marvulli

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di pace di Matera (Italija) z odločbo z dne 22. aprila 2013, je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva F-93/15: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 18. julija 2016 – HE/Komisija

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/58

      Sklep Sodišča za uslužbence z dne 18. julija 2016 – HE/Komisija
      (Zadeva F-93/15)
      (2016/C 364/77)
      Jezik postopka: francoščina
      Sodnik posameznik je odredil izbris zadeve.


title: Zadeva F-142/14: Tožba, vložena 24. decembra 2014 – ZZ/Eurojust

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/30

         Tožba, vložena 24. decembra 2014 – ZZ/Eurojust
   (Zadeva F-142/14)
   (2015/C 081/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: Ekkehard H. Schulze, odvetnik)

      Tožena stranka: Eurojust

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa, da se tožeče stranke ne pripusti k drugi fazi izbirnega postopka v okviru njene kandidature za delovno mesto svetovalca v kabinetu predsednika Eurojusta.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepov z dne 8. avgusta 2014 in 25. septembra 2014;

               —

               naložitev toženi stranki, naj tožeči stranki dovoli nadaljevanje sodelovanja v izbirnem postopku; in

               —

               naložitev toženi stranki, naj plača stroške tožeče stranke.


title: Zadeva C-559/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 5. decembra 2014 — Rūdolfs Meroni/Recoletos Limited

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 5. decembra 2014 — Rūdolfs Meroni/Recoletos Limited
   (Zadeva C-559/14)
   (2015/C 089/02)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rūdolfs Meroni

      Tožena stranka: Recoletos Limited

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 34(1) Uredbe Bruselj I razlagati tako, da je lahko kršitev pravic oseb, ki niso stranke v postopku v glavni stvari, v okviru postopka za priznanje tuje sodne odločbe razlog za uporabo klavzule o javnem redu iz navedenega člena 34(1) Uredbe Bruselj I in za zavrnitev priznanja tuje odločbe v delu, v katerem zadeva osebe, ki niso stranke postopka v glavni stvari?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje: ali je treba člen 47 Listine razlagati tako, da načelo poštenega sojenja, ki je zajeto v tem členu, dopušča, da se v postopku za sprejetje začasnih ukrepov zavarovanja omejijo premoženjske pravice osebe, ki ni bila stranka v postopku, kadar je določeno, da ima vsaka oseba, ki jo zadeva odločba o začasnih ukrepih zavarovanja, pravico, da sodišču kadarkoli predlaga spremembo ali razveljavitev sodne odločbe, pri čemer so tožeče stranke zadolžene za vročitev odločbe zainteresiranim strankam?


title: Sodba Sodišča z dne 22. decembra 2016 v zadevi E-3/16 – Ski Taxi SA, Follo Taxi SA in Ski Follo Taxidrift AS proti norveški vladi, ki jo je zastopal organ, pristojen za konkurenco (Člen 53 EGP – Omejitev konkurence zaradi cilja – Javna naročila – Predložitev skupnih ponudb prek skupne družbe za upravljanje)

text:
               27.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/5

         SODBA SODIŠČA
   z dne 22. decembra 2016
   v zadevi E-3/16
   Ski Taxi SA, Follo Taxi SA in Ski Follo Taxidrift AS proti norveški vladi, ki jo je zastopal organ, pristojen za konkurenco
   (Člen 53 EGP – Omejitev konkurence zaradi cilja – Javna naročila – Predložitev skupnih ponudb prek skupne družbe za upravljanje)
   (2017/C 133/05)
   V zadevi E-3/16, Ski Taxi SA, Follo Taxi SA in Ski Follo Taxidrift AS proti norveški vladi, ki jo je zastopal organ, pristojen za konkurenco, – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Vrhovno sodišče Norveške (Norges Høyesterett) v zvezi z razlago Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 53 Sporazuma – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson, 22. decembra 2016 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Da bi sporazum štel za omejevanje konkurence zaradi cilja v smislu člena 53(1) EGP, mora povzročiti znatno škodo konkurenci. Ne zadostuje zgolj, da bi ob upoštevanju posebnega pravnega in gospodarskega ozadja, lahko preprečil, omejil ali izkrivil konkurenco.

               2.

               Pri ugotavljanju, ali je sporazum med podjetji ali sklep podjetniškega združenja znatno škodljiv za konkurenco, je treba upoštevati vsebino njegovih določb, njegove cilje ter gospodarsko in pravno ozadje, v katerega je umeščen. Pri presoji navedenega ozadja je treba upoštevati tudi naravo zadevnih storitev ter dejanske pogoje delovanja in strukture zadevnega trga ali trgov. Čeprav namen strank ni nujno dejavnik pri opredelitvi omejujoče narave sporazuma, lahko organi, pristojni za konkurenco, nacionalna sodišča in Sodišče tak namen upoštevajo.

               3.

               Sporazum je znatno škodljiv za konkurenco in lahko šteje za omejevanje konkurence zaradi cilja le, če je njegova škodljivost zlahka prepoznavna. Ta presoja ne zajema celovitega pregleda njegovih dejanskih ali morebitnih učinkov. Prav tako ne obsega ocene pozitivnih in negativnih učinkov na konkurenco ter tako ne uporabi načela razumne presoje.

               4.

               Pri ugotavljanju, ali je predložitev skupnih ponudb prek skupne družbe za upravljanje znatno škodljiva in lahko šteje za omejevanje konkurence zaradi cilja, je treba upoštevati vsebino sodelovanja, njegove cilje ter gospodarsko in pravno ozadje, v katerega je umeščeno. Namen strank je prav tako mogoče upoštevati, čeprav to ni nujni dejavnik.

               5.

               Ker predložitev skupnih ponudb vključuje določanje cen, kar je izrecno prepovedano s členom 53(1) Sporazuma EGP, se pregled gospodarskega in pravnega ozadja lahko omeji na tisto, kar je nujno za ugotovitev omejitev konkurence zaradi cilja. Vendar je treba s takšno presojo preveriti, pa četudi na hitro, ali so stranke sporazuma dejanski ali potencialni konkurenti in ali skupno določanje cene, ki je ponujena naročniku, ne pomeni pomožne omejitve.

               6.

               Čeprav je razkritje skupnih ponudb naročniku lahko pokazatelj, da stranki nista nameravali kršiti prepoved omejevalnih sporazumov med podjetji, pa samo po sebi ni predpogoj za ugotovitev, ali bi sporazum lahko štel za omejevanje konkurence zaradi cilja.


title: Zadeva C-206/04 P: Pritožba Mülhens GmbH & Co. KG zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 3. marca 2004 v zadevi Mülhens GmbH & Co., KG proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga (UHNT), T-355/02, Zirh International Corp., nasprotna stranka v postopku pred Odborom za pritožbe Urada za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 10. maja 2004.

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/6

         Pritožba Mülhens GmbH & Co. KG zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 3. marca 2004 v zadevi Mülhens GmbH & Co., KG proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga (UHNT), T-355/02, Zirh International Corp., nasprotna stranka v postopku pred Odborom za pritožbe Urada za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 10. maja 2004.
   (Zadeva C-206/04 P)
   (2004/C 179/12)
   Mülhens GmbH & Co. KG, s sedežem v Kölnu (Nemčija), ki ga zastopa T. Schulte-Beckhausen, Rechtsanwalt, je dne 10. maja 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 3. marca 2004 v zadevi Mülhens GmbH & Co. KG proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga (UHNT), T-355/02 (1), Zirh International Corp., nasprotna stranka v postopku pred Odborom za pritožbe Urada za harmonizacijo notranjega trga.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi sodbo sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 3. marca 2004 (Zadeva T-355/02) in razglasi za nično odločbo drugega Odbora za pritožbe od tožene in nasprotne stranke v pritožbenem postopku z dne 1. oktobra 2002 (Zadeva št. R-657/2001-2),

               4.

               naloži toženi in nasprotni stranki v pritožbenem postopku v plačilo vse stroške.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Pritožnik navaja, da bi glede na podobnost zadevnega blaga in storitev in glede na to, da nasprotni znamki zvenita podobno, Sodišče prve stopnje moralo priti do zaključka, da obstaja verjetnost zmede med nasprotnima znamkama, v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (2).
   Pritožnik torej vztraja, da je sodišče prve stopnje napačno razlagalo pogoje iz člena 8(1)(b) in da bi morala biti izpodbijana sodba razveljavljena.

      (1)  UL C 70, z dne 22.03.2003, str. 23.

      (2)  z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, (UL L 11, z dne 14. 1. 1994, str. 1), kot spremenjeno


title: Zadeva C-233/15: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 28. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – SIA „Oniors Bio“/Valsts ieņēmumu dienests (Predhodno odločanje — Uredba (EGS) št. 2658/87 — Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Tarifni podštevilki 1517 90 91 in 1518 00 31 — Tekoča nepredelana nehlapljiva rastlinska mešanica, sestavljena iz repičnega olja (88 %) in sončničnega olja (12 %))

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/13

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 28. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – SIA „Oniors Bio“/Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-233/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (EGS) št. 2658/87 - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifni podštevilki 1517 90 91 in 1518 00 31 - Tekoča nepredelana nehlapljiva rastlinska mešanica, sestavljena iz repičnega olja (88 %) in sončničnega olja (12 %)))
   (2016/C 243/12)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Administratīvā apgabaltiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: SIA „Oniors Bio“

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Valsts ieņēmumu dienests

      Izrek

   Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različici, ki izhaja iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011, je treba razlagati tako, da je treba – za ugotovitev, ali je treba mešanico rastlinskih olj, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, uvrstiti kot užitno mešanico rastlinskih olj v njeno tarifno podštevilko 1517 90 91 ali kot neužitno mešanico rastlinskih olj v njeno tarifno podštevilko 1518 00 31 – upoštevati vse upoštevne elemente obravnavane zadeve, če gre za temu proizvodu lastne značilnosti in objektivne lastnosti. Med upoštevnimi elementi, ki lahko utemeljijo opredelitev te mešanice kot „neužitne“, je treba presoditi informacije, ki jih je predložil proizvajalec te mešanice v okviru carinske deklaracije, v skladu s katerimi zaradi značilnosti postopka proizvodnje vsebnosti snovi, škodljivih za zdravje ljudi, ni mogoče izključiti. V zvezi s tem dejstvo, da analiza vzorcev, odvzetih iz take mešanice rastlinskih olj, ni pokazala vsebnosti snovi, škodljivih za zdravje ljudi, v njej, samo po sebi ne zadostuje za ovrženje opredelitve zadevne mešanice kot „neužitne“. Taka posledica predpostavlja obstoj drugih upoštevnih dokazov, s katerimi bi bilo mogoče ovreči pravilnost informacij v zvezi s postopkom proizvodnje zadevne mešanice, ki jih je predložil proizvajalec in so navedene v tej deklaraciji, v skladu s členi 62, 68 in 71 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 648/2005 z dne 13. aprila 2005.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva T-187/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik/EUIPO – Viña y Bodega Botalcura (LITU) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije LITU — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti znakov — Člen (1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik/EUIPO – Viña y Bodega Botalcura (LITU)
   (Zadeva T-187/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije LITU - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti znakov - Člen (1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 070/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG (Erding, Nemčija) (zastopnik: P. Koch Moreno, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Ivanauskas, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Viña y Bodega Botalcura SA (Las Condes, Čile)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe EUIPO z dne 9. februarja 2016 (zadeva R 719/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik in Viña y Bodega Botalcura.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 243, 4.7.2016.


title: Zadeva F-50/07: Tožba, vložena 17. decembra 2007 – Hristova proti Komisiji

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/36

         Tožba, vložena 17. decembra 2007 – Hristova proti Komisiji
   (Zadeva F-50/07)
   (2008/C 79/68)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Valentina Hristova, (Pavlikeni, Bolgarija) (zastopnik: Georgi Kerelov, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije z dne 3. aprila 2007 za natečaj EPSO/AST/14/06, na podlagi katere tožeči stranki ni bilo dovoljeno opravljati natečaja, in odločeno, da se ne bo ocenilo njenega praktičnega testa, ker njena višješolska izobrazba ni z ustreznega področja za opravljanje nalog, opisanih v razpisu natečaja, in ker nima 3 celih let poklicnih izkušenj z ustreznega področja po pridobitvi srednješolske izobrazbe.
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence predlaga, naj:

               —

               razglasi odločbo natečajne komisije z dne 3. aprila 2007 za natečaj EPSO/AST/14/06, s katero ji ni bilo dovoljeno opravljati natečaja, za nično;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine, ocenjene ex aequo et bono na 28 718 eurov (enoletna plača), za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka zaradi nezakonite odločbe natečajne komisije, z zakonitimi obrestmi od dneva vložitve tožbe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-31/06: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 26. septembra 2011 – Pino proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Imenovanje — Člen 5(2) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom — Notranji natečaj za prehod iz kategorije, objavljen pred 1. majem 2004 — Kandidat, vpisan na rezervni seznam pred 1. majem 2006 — Razvrstitev v naziv — Uporaba množitelja, manjšega od 1 — Izguba napredovalnih točk)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/34

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 26. septembra 2011 – Pino proti Komisiji
   (Zadeva F-31/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Člen 5(2) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom - Notranji natečaj za prehod iz kategorije, objavljen pred 1. majem 2004 - Kandidat, vpisan na rezervni seznam pred 1. majem 2006 - Razvrstitev v naziv - Uporaba množitelja, manjšega od 1 - Izguba napredovalnih točk)
   2011/C 340/67
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Marco Pino (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J. – N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Arpio Santacruz in M. Simm, nato M. Bauer, J. Monteiro in K. Zieleśkiewicz, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila tožeča stranka, uradnik kategorije B in uspešen kandidat notranjega natečaja za prehod iz kategorije, imenovana na administratorsko mesto, ker je z njo določena razvrstitev tožeče stranke ob uporabi Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, se ohranja uporaba množitelja za njeno plačo in ker je bila vsota njenih napredovalnih točk ponastavljena na nič.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka od strank nosi svoje stroške.

               3.

               Svet Evropske unije, intervenientka, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006, str. 50.


title: Zadeva T-153/08: Tožba, vložena 25. aprila 2008 – Shenzhen Taiden Industrial proti UUNT – Bosch Security Systems (model za komunikacijsko opremo)

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/21

         Tožba, vložena 25. aprila 2008 – Shenzhen Taiden Industrial proti UUNT – Bosch Security Systems (model za komunikacijsko opremo)
   (Zadeva T-153/08)
   (2008/C 158/35)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Shenzhen Taiden Industrial Co., Ltd (Shenzhen, Kitajska) (zastopnika: M. Hartmann in M. Helmer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Bosch Security Systems BV (Eindhoven, Nizozemska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. februarja 2008 v zadevi R 1437/2006-3 naj se razveljavi; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški v postopku pred odborom za pritožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Model Skupnosti, ki je predmet zahteve za razglasitev ničnosti: Model za izdelek „komunikacijska oprema“ – registrirani model Skupnosti št. 214903-0001.

      Imetnik modela Skupnosti: Tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti modela Skupnosti: Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe.

      Model, ki ga je kot dokaz predložila stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti: Prejšnji model, do katerega dostop je javnosti omogočila družba Koninklijke Philips Electronics NV, registriran kot mednarodni model pod št. DM/055655.

      Odločba oddelka za ničnost: Zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ničnost in ugotovitev, da je izpodbijani model ničen.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 63(1) Uredbe Sveta št. 6/2002, ker naj bi se tretji odbor za pritožbe oprl na domnevna dejstva, ki jih je podala stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti, za katera pa niso bili predložena nobeni dokazi; kršitev členov 4(1) in 6(1) Uredbe Sveta št. 6/2002, ker naj bi tretji odbor za pritožbe napačno ugotovil, da izpodbijani model nima individualne narave, in ker naj ne bi presojal in primerjal zadevnih modelov s stališča seznanjenega uporabnika.


title: Zadeva C-126/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 10. marca 2010 – FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA proti Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 10. marca 2010 – FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA proti Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais
   (Zadeva C-126/10)
   2010/C 134/37
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA

      Tožena stranka: Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais

      Intervenientka: Ministério Público

      Vprašanji za predhodno odločanje

               (a)

               Kakšen pomen in obseg ima določba člena 11(1)(a) Direktive 90/434/EGS (1) z dne 23. julija 1990, zlasti kakšno vsebino imata pojma „veljavni komercialni razlogi“ in „prestrukturiranje ali racionalizacija dejavnosti“ družb, ki sodelujejo v operacijah, za katere velja Direktiva 90/434/EGS?

               (b)

               Ali je stališče davčne uprave – da niso podani veljavni komercialni razlogi, ki bi utemeljevali prošnjo za možnost prenosa davčnih izgub, ki jo je vložila pripojitvena družba, pri čemer je ta uprava menila, da čeprav ima lahko združitev pozitiven učinek na strukturo stroškov skupine, pa z vidika pripojitvene družbe ekonomski interes pripojitve ni očiten glede na to, da pripojena družba ni opravljala dejavnosti kot holding niti ni bila nikjer finančno udeležena, zaradi česar so se prenesle le velike izgube – v skladu z navedeno določbo prava Skupnosti?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 1).


title: Zadeva C-52/13: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italie) – Posteshop SpA – Divisione Franchising Kipoint proti Autorità garante della concorrenza e del mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2006/114/ES — Pojma „zavajajoče oglaševanje“ in „primerjalno oglaševanje“  — Nacionalna ureditev, ki določa zavajajoče in nedovoljeno primerjalno oglaševanje kot dve ločeni kršitvi)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/13

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italie) – Posteshop SpA – Divisione Franchising Kipoint proti Autorità garante della concorrenza e del mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Zadeva C-52/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2006/114/ES - Pojma „zavajajoče oglaševanje“ in „primerjalno oglaševanje“ - Nacionalna ureditev, ki določa zavajajoče in nedovoljeno primerjalno oglaševanje kot dve ločeni kršitvi))
   2014/C 135/14
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Posteshop SpA – Divisione Franchising Kipoint

      Toženi stranki: Autorità garante della concorrenza e del mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      ob udeležbi: Cg srl, Tacoma srl

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga Direktive 2006/114/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju (UL L 376, str. 21) – Nepoštene poslovne prakse med podjetniki – Pojma „zavajajoče oglaševanje in primerjalno oglaševanje“ – Nacionalna ureditev, ki prepoveduje ne le oglaševanje, ki je zavajajoče in hkrati temelji na nedovoljenem primerjanju, temveč določa tudi zavajajoče in primerjalno oglaševanje kot dve ločeni kršitvi

      Izrek

   Direktivo 2006/114/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju je treba razlagati tako, da se v zvezi z varstvom trgovcev nanaša na zavajajoče oglaševanje in nedovoljeno primerjalno oglaševanje kot dve samostojni kršitvi ter da za prepoved in sankcioniranje zavajajočega oglaševanja ni potrebno, da slednje hkrati pomeni tudi nedovoljeno primerjalno oglaševanje.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva T-418/14: Tožba, vložena 25. maja 2014  – Sina Bank proti Svetu

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/40

         Tožba, vložena 25. maja 2014 – Sina Bank proti Svetu
   (Zadeva T-418/14)
   2014/C 282/53
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sina Bank (Teheran, Iran) (zastopnika: B. Mettetal in C. Wucher-North, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču, predlaga, naj:

               —

               sklep Sveta, sprejet po pregledu iz mnenja z dne 15. marca 2014 za osebe in subjekte, na katere se nanašajo restriktivni ukrepi, določeni s Sklepom Sveta 2010/413/SZVP (1) in Uredbo Sveta (EU) št. 267/2012 (2) o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL C 77, str. 1), ki določa, da se Sklep Sveta 2010/413/SZVP Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 še naprej nanašata neposredno na tožečo stranko, razglasi za ničen;

               —

               točko I.B.8 Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 razglasi za nično v delu, v katerem se dalje nanaša neposredno na tožečo stranko, kot je določeno v mnenju z dne 15. marca 2014;

               —

               Svetu poleg lastnih stroškov naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: sklep Sveta, sprejet po pregledu iz mnenja z dne 15. marca 2014, naj bi bi bil v nasprotju s postopkovnimi zahtevami po zadostni obrazložitvi in spoštovanju pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: družba Sina Bank naj ne bi bila povezana z interesom „Daftar“ in naj ne bi sodelovala pri financiranju t. i. strateških interesov države niti njenega jedrskega programa. Zato naj vsebinska merila za določitev v skladu z izpodbijanima aktoma ne bi bila izpolnjena v zvezi z družbo Sina Bank in/ali naj bi Svet storil očitno napako pri presoji pri ugotavljanju, ali so ta merila izpolnjena. Svet naj prav tako ne bi uporabil primernega preizkusa.

      (1)  Sklep Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39)

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).


title: Zadeva T-373/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. decembra 2015 – REWE-Zentral/UUNT – Planet GDZ (PRO PLANET) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/52

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. decembra 2015 – REWE-Zentral/UUNT – Planet GDZ (PRO PLANET)
   (Zadeva T-373/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   (2016/C 038/68)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: REWE-Zentral AG (Koeln, Nemčija) (zastopniki: najprej M. Kinkeldey in A. Bognár, nato M. Kinkeldey in C. Schmitt, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Planet GDZ AG (Tagelswangen, Švica) (zastopniki: najprej M. Nentwig in G. M. Becker, nato M. Nentwig, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. junija 2012 (zadeva R 1350/2011-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Planet GDZ AG et REWE-Zentral AG.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Družbama REWE–Zentral AG in Planet GDZ AG se naloži plačilo svojih stroškov in vsaki polovico stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UNNT).

      (1)  UL C 319, 20.10.2012.


title: Zadeva C-495/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 21. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-314/13, Portugalska/Komisija

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/17

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 21. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-314/13, Portugalska/Komisija
   (Zadeva C-495/15 P)
   (2015/C 371/20)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in P. Guerra e Andrade, agenta)

      Druga stranka v postopku: Portugalska republika

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 v zadevi T-314/13;

               —

               zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               Portugalski republiki naloži plačilo stroškov vložitve tega rednega pravnega sredstva.

      Pritožbena razloga in bistvene trditve

      Pritožbena razloga: Komisija primarno zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da mora Komisija sprejeti odločbo o finančnem popravku v okviru Kohezijskega sklada v roku, določenem v osnovnem pravnem aktu, od dneva obravnave, ki je bila opravljena z državo članico.
   Komisija podredno trdi, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da je rok, v katerem mora Komisija sprejeti odločbo o finančnem popravku, zavezujoč, in da njegovo nespoštovanje pomeni bistveno kršitev, ki povzroči neveljavnost odločbe, ki ni sprejeta v roku.

      Bistvene trditve: Komisija primarno trdi, da v konkretnem primeru ni bilo mogoče uporabiti člena 100 Uredbe št. 1083/2006 (1), temveč člen H(2) Priloge II k Uredbi št. 1164/94 (2). Po mnenju Komisije je razlaga, ki jo je za člen 108 Uredbe št. 1083/2006 uporabilo Splošno sodišče, napačna. Člen 108 se uporablja samo za sofinancirane projekte, odobrene v skladu z novimi pravili (obdobje 2007 – 2013). V konkretnem primeru bi bilo na podlagi člena 105 Uredbe št. 1083/2006 treba uporabiti člen H(2) Priloge II k Uredbi št. 1164/94. Po mnenju Komisije Uredba št. 1164/94 ne določa nobenega roka, v katerem bi Komisija morala sprejeti odločbo o finančnem popravku.
   Komisija podredno trdi, da zakonodajalec Unije ni določil nikakršnega zavezujočega roka, v katerem mora Komisija sprejeti odločbe o finančnem popravku. Osrednji namen odločbe o finančnem popravku je povezan z varstvom finančnih interesov Unije. Zakonodaja ne določa niti sankcije niti nobene posledice nespoštovanja roka. Rok, določen za sprejetje odločbe o finančnem popravku, je torej instrukcijski

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL L 210, str. 25).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 9).


title: Zadeva T-535/15: Tožba, vložena 15. septembra 2015 – CBM/UUNT – ÏD Group (Fashion ID)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/39

         Tožba, vložena 15. septembra 2015 – CBM/UUNT – ÏD Group (Fashion ID)
   (Zadeva T-535/15)
   (2015/C 371/40)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švica) (zastopnika: U. Lüken, J. Bärenfänger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: ÏD Group (Roubaix, Francija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Fashion ID“– zahteva za registracijo št. 10 638 658

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. julija 2015 v zadevi R 2470/2014-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, s katerim je potrjena odločba oddelka za ugovore o zavrnitvi prijave znamke Skupnosti št. 10 638 658 v zvezi s proizvodi in storitvami iz razredov 9, 14, 18, 25 in 35, ki so predmet ugovora;

               —

               razveljavi povezano odločbo oddelka za ugovore pri UUNT z dne 28. julija 2014 (zadeva B 2 038 399), v delu, s katerim je ugodeno ugovoru, s katerim se želi doseči zavrnitev prijave znamke Skupnosti št. 10 638 658;

               —

               v celoti zavrne ugovor z dne 26. junija 2012 zoper prijavo znamke Skupnosti št. 10 638 658;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Oddelek za ugovore in odbor za pritožbe nista upoštevala ustaljene sodne prakse Splošnega sodišča in Sodišča, na podlagi katere je celoten vtis, ki ga ustvarjajo znaki, treba presojati glede na izpodbijano znamko v celoti, ne pa s presojo njenih posameznih elementov.


title: Zadeva C-118/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 18. marca 2008 – Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL proti Administración del Estado

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 18. marca 2008 – Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL proti Administración del Estado
   (Zadeva C-118/08)
   (2008/C 128/44)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Supremo (Španija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL

      Tožena stranka: Administración del Estado
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je Tribunal Supremo kršilo načeli enakovrednosti in učinkovitosti, s tem da je v sodbah z dne 29. januarja 2004 in 24. maja 2005 uporabilo različne rešitve za tožbe zaradi odškodninske odgovornosti države zakonodajalke glede upravnih aktov, izdanih na podlagi zakona, ki je bil razglašen za neustavnega, in za iste tožbe glede aktov, izdanih na podlagi pravila, ki je bilo razglašeno za nezdružljivo s pravom Skupnosti?


title: Zadeva C-159/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 2. aprila 2012 – Alessandra Venturini proti A.S.L. Varese in drugim

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 2. aprila 2012 – Alessandra Venturini proti A.S.L. Varese in drugim
   (Zadeva C-159/12)
   2012/C 157/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alessandra Venturini

      Tožena stranka: A.S.L. Varese e a.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načela svobode ustanavljanja, prepovedi diskriminacije in varstva konkurence iz člena 49 PDEU in naslednjih nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki lekarnarju, ki ima dovoljenje za opravljanje dejavnosti in je vpisan v ustrezno lekarniško zbornico, vendar ni lastnik trgovine iz organigrama, v trgovini s parafarmacevtskimi izdelki, katere lastnik je, ne dovoljuje maloprodaje plačljivih zdravil na recept, ki jih ne plača SSN, ampak jih v celoti plača kupec, in ki v tem sektorju prepoveduje tudi prodajo določenih kategorij farmacevtskih izdelkov ter določa kvote trgovin, ki jih je mogoče odpreti na nacionalnem ozemlju?


title: Zadeva C-609/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 2. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa – Španija) – María Assumpció Martínez Roges/José Antonio García Sánchez.

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 2. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa – Španija) – María Assumpció Martínez Roges/José Antonio García Sánchez.
   (Zadeva C-609/15) (1)

   (2017/C 283/39)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-41/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Amsterdam (Nizozemska) 25. januarja 2013 – Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/Kantoor Zaandam proti MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Amsterdam (Nizozemska) 25. januarja 2013 – Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/Kantoor Zaandam proti MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV
   (Zadeva C-41/13)
   2013/C 123/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof Amsterdam

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/Kantoor Zaandam

      Toženi stranki: MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre za omejitev svobode ustanavljanja v smislu člena 43 ES v povezavi s členom 48 ES, če davčni dolžnici ni dovoljena uporaba nizozemske ureditve davčne skupine za dejavnosti in premoženje družbe vnukinje/davčne dolžnice 2 s sedežem na Nizozemskem?
               Ali je v teh okoliščinah in ob upoštevanju ciljev, ki jim sledi nizozemska ureditev davčne skupine (glej točke od 4.13.7 do 4.13.9), položaj družbe vnukinje/davčne dolžnice 2 objektivno primerljiv (glej točke od 4.13.11 do 4.13.13) (i) s položajem družbe s sedežem na Nizozemskem, ki je hčerinska družba vmesne holdinške družbe, ki ima sedež na Nizozemskem in se ni odločila za oblikovanje davčne skupine s svojo matično družbo s sedežem na Nizozemskem, in ki kot družba vnukinja zato tako kot davčna dolžnica 2 ni upravičena do uporabe ureditve davčne skupine z zgolj svojo družbo babico, ali (ii) s položajem družbe vnukinje s sedežem na Nizozemskem, ki se je skupaj s svojo matično družbo/vmesno holdinško družbo s sedežem na Nizozemskem odločila za oblikovanje davčne skupine [s svojo] družbo babico/matično družbo s sedežem na Nizozemskem ter katere dejavnosti in premoženje se zato – drugače kot dejavnosti in premoženje davčne dolžnice 2 – davčno konsolidirajo?

               2.

               Ali bi bil odgovor na prvi stavek prvega vprašanja drugačen (glej točko 4.13.13), če bi se zadevna tuja vmesna holdinška družba v primeru, da na Nizozemskem ne posluje prek hčerinske družbe, temveč prek stalne poslovne enote, lahko odločila za to, da glede premoženja in dejavnosti te nizozemske stalne poslovne enote s svojo matično družbo s sedežem na Nizozemskem oblikuje davčno skupino?

               3.

               Če in v delu, v katerem je treba na prvi stavek prvega vprašanja odgovoriti pritrdilno, ali je mogoče tako omejitev upravičiti z nujnimi razlogi v splošnem interesu, natančneje z nujnostjo ohranitve davčne skladnosti, vključno s preprečevanjem enostranskega ali dvostranskega dvojnega upoštevanja izgub (glej točke od 4.14.8 do 4.14.15)?

               4.

               Če in v delu, v katerem je treba na tretje vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali je treba v tem primeru tako omejitev šteti za sorazmerno (točke od 4.14.17 do 4.14.19)?


title: Zadeva T-467/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2016 – Arrow Group in Arrow Generics/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg zdravil proti depresiji, ki vsebujejo aktivno farmacevtsko učinkovino citalopram — Pojem omejevanja konkurence kot cilj — Potencialna konkurenca — Generična zdravila — Ovire za vstop na trg, ki so posledica obstoja patentov — Sporazumi, sklenjeni med imetnikom patentov in podjetjem za generična zdravila — Globe — Prava varnost — Načelo zakonitosti kazni — Trajanje preiskave Komisije — Pravica do obrambe — Enotna in trajajoča kršitev)

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2016 – Arrow Group in Arrow Generics/Komisija
   (Zadeva T-467/13) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg zdravil proti depresiji, ki vsebujejo aktivno farmacevtsko učinkovino citalopram - Pojem omejevanja konkurence kot cilj - Potencialna konkurenca - Generična zdravila - Ovire za vstop na trg, ki so posledica obstoja patentov - Sporazumi, sklenjeni med imetnikom patentov in podjetjem za generična zdravila - Globe - Prava varnost - Načelo zakonitosti kazni - Trajanje preiskave Komisije - Pravica do obrambe - Enotna in trajajoča kršitev))
   (2016/C 383/14)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Arrow Group ApS (Roskilde, Danska) in Arrow Generics Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. D. Kon, C. Firth in C. Humpe, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castilla Contreras in B. Mongin, agenta, skupaj z G. Peretz, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2013) 3803 final z dne 19. junija 2013 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT/39226 – Lundbeck) in predlog za znižanje zneska globe, ki je bila s tem sklepom naložena tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Arrow Group ApS in Arrow Generics Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva C-645/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 16. decembra 2011 – Land Berlin proti Ellen Mirjam Sapir in drugim

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 16. decembra 2011 – Land Berlin proti Ellen Mirjam Sapir in drugim
   (Zadeva C-645/11)
   2012/C 80/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Land Berlin

      Tožene stranka: Ellen Mirjam Sapir, Michael J. Busse, Mirjam M. Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je zahteva za vračilo zneska, izplačanega brez pravnega temelja, civilna zadeva v smislu člena 1(1) Uredbe (ES) št. 44/2001 (1) tudi takrat, kadar organ zvezni deželi naloži izplačilo dela izkupička od prodaje nepremičnine oškodovancem zaradi povrnitve škode in ta pomotoma namesto dela izkupička izplača celotni izkupiček?

               2.

               Ali obstaja v skladu s členom 6, točka 1, Uredbe (ES) št. 44/2001 zahtevana tesna povezanost več tožbenih zahtevkov tudi, če se tožene stranke sklicujejo na dodatne zahtevke za povrnitev škode, o katerih se lahko odloči le enotno?

               3.

               Ali se lahko člen 6, točka 1, Uredbe (ES) št. 44/2001 uporabi tudi za tožene stranke, ki nimajo stalnega prebivališča v Evropski uniji? Če je odgovor pritrdilen: ali navedeno velja tudi, če bi bilo mogoče v državi stalnega prebivališča tožene stranke v skladu z dvostranskim sporazumom z državo izdajateljico sodbe priznanje te sodbe zaradi neobstoja pristojnosti zavrniti?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Združene zadeve od C-501/12 do C-506/12, C-540/12 in C-541/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. junija 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Thomas Specht (C-501/12), Jens Schombera (C-502/12), Alexander Wieland (C-503/12), Uwe Schönefeld (C-504/12), Antje Wilke (C-505/12), Gerd Schini (C-506/12), Rena Schmeel (C-540/12), Ralf Schuster (C-541/12) proti Land Berlin, Bundesrepublik Deutschland (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Socialna politika — Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Členi 2, 3(1)(c) in 6(1) — Neposredna diskriminacija zaradi starosti — Osnovna plača uradnikov, določena glede na starost — Prehodna ureditev — Trajno različno obravnavanje — Utemeljitev — Pravica do odškodnine — Odgovornost države članice — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. junija 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Thomas Specht (C-501/12), Jens Schombera (C-502/12), Alexander Wieland (C-503/12), Uwe Schönefeld (C-504/12), Antje Wilke (C-505/12), Gerd Schini (C-506/12), Rena Schmeel (C-540/12), Ralf Schuster (C-541/12) proti Land Berlin, Bundesrepublik Deutschland
   (Združene zadeve od C-501/12 do C-506/12, C-540/12 in C-541/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna politika - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Členi 2, 3(1)(c) in 6(1) - Neposredna diskriminacija zaradi starosti - Osnovna plača uradnikov, določena glede na starost - Prehodna ureditev - Trajno različno obravnavanje - Utemeljitev - Pravica do odškodnine - Odgovornost države članice - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti))
   2014/C 282/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Thomas Specht (C-501/12), Jens Schombera (C-502/12), Alexander Wieland (C-503/12), Uwe Schönefeld (C-504/12), Antje Wilke (C-505/12), Gerd Schini (C-506/12), Rena Schmeel (C-540/12), Ralf Schuster (C-541/12)

      Toženi stranki: Land Berlin, Bundesrepublik Deutschland

      Izrek

               1.

               Člen 3(1)(c) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da plačilo uradnikov spada na področje uporabe te direktive.

               2.

               Člena 2 in 6(1) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni določbi, kot je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere se v okviru vsakega naziva delovnega mesta plačni razred za osnovno plačo uradnika ob njegovi zaposlitvi določi glede na njegovo starost.

               3.

               Člena 2 in 6(1) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki opredeljuje podrobna pravila prerazporeditve uradnikov, ki so bili imenovani pred začetkom veljavnosti te zakonodaje, v okviru novega plačnega sistema in ki na eni strani določa, da se plačni razred, v katerega se ti odslej razporedijo, določi zgolj na podlagi zneska osnovne plače, ki so jo prejemali na podlagi starega plačnega sistema, ta pa je temeljil na diskriminaciji zaradi starosti uradnika, in na drugi, da se poznejše napredovanje v novi plačni lestvici odslej določa izključno glede na delovne izkušnje, pridobljene po začetku veljavnosti navedene zakonodaje.

               4.

               V okoliščinah, kot so v postopkih v glavni stvari, pravo Unije, natančneje člen 17 Direktiv 2000/78, ne zahteva, da se diskriminiranim uradnikom z retroaktivno veljavo dodeli znesek, ki ustreza razliki med dejansko prejeto plačo in plačo, ki ustreza najvišjemu plačnemu razredu njihovega naziva.
               Predložitveno sodišče mora preveriti, ali so izpolnjeni vsi pogoji, določeni s sodno prakso Sodišča Evropske unije, da se lahko na podlagi prava Unije uveljavlja odgovornost Zvezne republike Nemčije.

               5.

               Pravo unije ne nasprotuje nacionalnemu pravilu, kot je to v postopkih v glavni stvari, ki določa, da mora uradnik uveljaviti pravico do denarnega prejemka, ki ne izhaja neposredno iz zakona, v sorazmerno kratkem roku, to je pred koncem tekočega proračunskega leta, če to pravilo ne krši niti načela enakovrednosti niti načela učinkovitosti. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali so v postopkih v glavni stvari ti pogoji izpolnjeni.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.

      UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva C-374/11: Tožba, vložena 13. julija 2011 – Evropska komisija proti Irski

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/13

         Tožba, vložena 13. julija 2011 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-374/11)
   2011/C 282/24
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. White, I. Hadjiyiannis, A. Marghelis, zastopniki)

      Tožena stranka: Irska

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Irska, s tem da ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi Komisija proti Irski, C-188/08, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 260 PDEU;

               —

               Irski naj se naloži, naj plača Komisiji pavšalni znesek v višini 4 771,20 EUR, pomnožen s številom dni med dnevoma izdaje sodbe v zadevi C-188/08 in sodbe v tej zadevi (ali da naj Irska v celoti izvrši sodbo C-188/08, če se bo to zgodilo med tem postopkom);

               —

               Irski naj se naloži, da plača Komisiji dnevno denarno kazen v višini 26 173,44 EUR od dneva izdaje sodbe v tej zadevi do dneva, ko bo Irska izvršila sodbo v zadevi C-188/08; in

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Več kot leto in pol je preteklo od dneva izdaje sodbe Sodišča v zadevi C-188/08. Komisija meni, da je to dovolj časa, da bi Irska lahko izvršila sodbo Sodišča. Prav tako trdi, da je Irska sporočila, da je nameravala zahtevano zakonodajo sprejeti do konca leta 2010. Vendar se ta cilj ni uresničil, očitno pa je tudi, da Irska ne bo kmalu izvršila sodbe. Zato Komisija meni, da Irska ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU.


title: Zadeva T-525/15: Tožba, vložena 7. septembra 2015 – Petro Suisse Intertrade/Svet

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/35

         Tožba, vložena 7. septembra 2015 – Petro Suisse Intertrade/Svet
   (Zadeva T-525/15)
   (2015/C 371/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Pully, Švica) (zastopniki: J. Grayston, P. Gjørtler, G. Pandey in D. Rovetta, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta (SZVP) 2015/1008 z dne 25. junija 2015 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2015 L 161, str. 19) in Izvedbene uredba Sveta (EU) 2015/1001 z dne 25. junija 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu v delu, v katerem je tožeča stranka uvrščena v kategorijo oseb in subjektov, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi,

               —

               razglasi ničnost odločbe Sveta, ki je vsebovana v dopisu z dne 26. junija 2015, ki je bil vročen odvetnikom tožeče stranke in ki se nanaša na ponovni pregled seznama oseb in subjektov, ki so določeni v Prilogi II Sklepa 2010/413/SZVP in v Prilogi IX Uredbe (EU) št. 267/2012, v delu, v katerem ta odločba pomeni zavrnitev umika imena tožeče stranke iz seznama oseb in subjektov, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi,

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev

                           —

                           Odločba z dne 26. junija 2015 (izpodbijana odločba o ponovnem pregledu) je služila tudi kot uradna obvestitev o Sklepu Sveta (SZVP) 2015/1008 in o Izvedbeni uredbi Sveta (EU) 2015/1001 (izpodbijana akta), vendar dopis ne vsebuje nobene obrazložitve sprejetja izpodbijanih aktov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji

                           —

                           Tožeča stranka je kljub temu, da je v lasti NIOC, ločen pravni subjekt s sedežem v Švici in kot lokalna družba v storitvenem sektorju zakonito opravlja svojo dejavnost z majhnim prometom.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe

                           —

                           Svet je s tem, da je zgolj eni neopredeljeni državi članici dovolil, da mu v praksi naloži sprejetje odločbe brez preučitve upoštevnih dokumentov in dokazov, ki bi to odločbo utemeljevali, enostransko uvedel nov postopek sprejemanja odločitev, ki nima pravne podlage v členu 215 PDEU ali v kateri drugi določbi iz Pogodb. S takim načinom delovanja je kršeno ravnovesje med pristojnostjo Sveta za preučitev in sprejemanje odločitev ter pravico tožeče stranke do sodnega varstva.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev temeljne lastninske pravice

                           —

                           Svet ni vsebinsko obrazložil razlogov za naložitev omejevalnih ukrepov tožeči stranki. Vpis tožeče stranke, švicarske družbe v storitvenem sektorju, ki kot lokalna družba v storitvenem sektorju opravlja omejeno število dejavnosti, na seznam nikakor ne more prispevati k ohranitvi mednarodnega miru in varnosti in Svet ne more dokazati nasprotnega.


title: Zadeva C-559/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa - Latvija) – Rūdolfs Meroni/Recoletos Limited (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Priznanje in izvršitev začasnih ukrepov in ukrepov zavarovanja — Pojem „javni red“)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa - Latvija) – Rūdolfs Meroni/Recoletos Limited
   (Zadeva C-559/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Priznanje in izvršitev začasnih ukrepov in ukrepov zavarovanja - Pojem „javni red“))
   (2016/C 260/05)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rūdolfs Meroni

      Tožena stranka: Recoletos Limited

      ob udeležbi: Aivarsa Lembergsa, Olafsa Berķisa, Igorsa Skoksa, Genādijsa Ševcovsa,

      Izrek

   Člen 34, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ni mogoče šteti, da sta priznanje in izvršitev odredbe, ki jo je izdalo sodišče države članice in je bila razglašena, ne da bi imela tretja oseba, katere pravice bi bile s to odredbo lahko kršene, možnost izjaviti se, v očitnem nasprotju z javnim redom države članice, v kateri se zahteva priznanje, in s pravico do poštenega sojenja v smislu teh določb, če ima pred tem sodiščem možnost uveljavljati svoje pravice.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva C-74/06: Tožba, vložena  8. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/2

         Tožba, vložena 8. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-74/06)
   (2006/C 108/02)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi, da je Helenska republika s tem, da pri določanju obdavčljive vrednosti v Grčijo uvoženih rabljenih vozil iz drugih držav članic uporablja eno samo merilo za zmanjšanje vrednosti, ki temelji izključno na starosti vozila in po katerem se priznava znižanje v višini 7 % za vozila, stara od 6 mesecev do enega leta, ali v višini 14 % za vozila, stara eno leto, kar ne zagotavlja, da davek ne bi presegal, niti v posebnih primerih, zneska preostalega davka, ki je vključen v vrednost rabljenih vozil enakega tipa, ki so že registrirana v isti državi, in s tem, da osnove za izračun zmanjšanja vrednosti ni sporočila javnosti in da je treba za pregled vozil s strani strokovnjakov plačati upravno takso v višini 300 evrov, kršila obveznosti iz člena 90 Pogodbe ES;

               —

               Naložitev plačila stroškov Helenski republiki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Nespremenljiva lestvica za zmanjšanje vrednosti, ki jo uporablja Helenska republika pri uvoženih rabljenih vozilih, ne odraža z natančnostjo, ki jo zahteva sodna praksa, dejanskega znižanja njihove vrednosti in zato ne zagotavlja, da plačilo za registracijo ne bi presegalo, niti v posebnih primerih, zneska preostalega davka, ki je vključen v vrednost rabljenih vozil enakega tipa, ki so že registrirana v Grčiji.

               2.

               Postopek pred komisijo za pritožbe ne zadošča za odpravo pomanjkljivosti tega osnovnega sistema; vključuje predhodno odvračilno plačilo visoke upravne takse, ne spremlja ga objava meril, ki jih je treba upoštevati pri določanju vrednosti rabljenih vozil, zaradi česar je tak postopek nekoristen.


title: Zadeva C-560/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato – Italija) – Europa Way Srl, Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Predhodno odločanje — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Telekomunikacijske storitve — Direktive 2002/20/ES, 2002/21/ES in 2002/77/ES — Dodelitev pravic uporabe radijskih frekvenc za digitalno prizemno oddajanje radia in televizije — Razveljavitev neodplačnega izbirnega postopka („lepotno tekmovanje“) v teku in nadomestitev tega postopka s postopkom dražbe — Poseg nacionalnega zakonodajalca — Neodvisnost nacionalnih regulativnih organov — Predhodno posvetovanje — Merila za oddajo — Legitimno pričakovanje)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato – Italija) – Europa Way Srl, Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Zadeva C-560/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Telekomunikacijske storitve - Direktive 2002/20/ES, 2002/21/ES in 2002/77/ES - Dodelitev pravic uporabe radijskih frekvenc za digitalno prizemno oddajanje radia in televizije - Razveljavitev neodplačnega izbirnega postopka („lepotno tekmovanje“) v teku in nadomestitev tega postopka s postopkom dražbe - Poseg nacionalnega zakonodajalca - Neodvisnost nacionalnih regulativnih organov - Predhodno posvetovanje - Merila za oddajo - Legitimno pričakovanje))
   (2017/C 309/06)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici: Europa Way Srl, Persidera SpA

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      ob udeležbi: Elettronica Industriale SpA, Cairo Network Srl, Tivuitalia SpA, Radiotelevisione italiana SpA (RAI), Sky Italia Srl

      Izrek

               1.

               Člen 3(3a) Direktive evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da nacionalni zakonodajalec razveljavi tekoči izbirni postopek za dodelitev radijskih frekvenc, ki ga je organiziral pristojni nacionalni regulativni organ v okoliščinah, kakršne so v sporu o glavni stvari, in ki je bil prekinjen z ministrsko odločbo.

               2.

               Člen 9 Direktive 2002/21, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, člene 3, 5 in 7 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, ter člena 2 in 4 Direktive Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da se neodplačni izbirni postopek za dodelitev radijskih frekvenc, ki je bil začet, da bi se odpravila nezakonita izključitev nekaterih operaterjev s trga, zamenja z odplačnim postopkom, ki temelji na načrtu za dodelitev radijskih frekvenc, preurejenem po zmanjšanju njihovega števila, če novi izbirni postopek temelji na objektivnih, preglednih, nediskriminatornih in sorazmernih merilih ter je v skladu s cilji, določenimi v členu 8, od (2) do (4), Direktive 2002/21, kakor je bila spremenjena. Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju vseh upoštevnih okoliščin preveriti, ali pogoji, določeni z odplačnim izbirnim postopkom, lahko novim udeležencem omogočajo dejanski dostop do trga digitalne televizije, ne da bi neupravičeno postavljali v boljši položaj operaterje, ki so že prisotni na trgu analogne ali digitalne televizije.

               3.

               Načelo varstva legitimnih pričakovanj je treba razlagati tako, da ne nasprotuje razveljavitvi izbirnega postopka za dodelitev radijskih frekvenc zgolj zato, ker so bili k udeležbi v tem postopku dopuščeni operaterji, kot sta pritožnici v postopku v glavni stvari, ki bi jim bile, če postopek ne bi bil razveljavljen, kot edinim ponudnikom dodeljene pravice uporabe radijskih frekvenc za digitalno prizemno oddajanje radia in televizije.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva F-14/16: Tožba, vložena 14. marca 2016 – ZZ/Parlament

text:
               10.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/22

         Tožba, vložena 14. marca 2016 – ZZ/Parlament
   (Zadeva F-14/16)
   (2016/C 165/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: A. Tymen, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero tožeči stranki ni bila podaljšana pogodba pogodbenega uslužbenca za pomožne naloge, in odškodninski zahtevek za povračilo nepremoženjske škode, ki naj bi ji nastala.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 28. maja 2015, s katero njena pogodba ni bila podaljšana, naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi naj se za nično razglasi implicitna odločba o nepodaljšanju njene pogodbe z dne 31. maja 2015;

               —

               po potrebi naj se za nično razglasi odločba z dne 7. decembra 2015, s katero je bila zavrnjena njena pritožba;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine, določene ex aequo et bono na 115 000 EUR, kot povračilo povzročene nepremoženjske škode;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva T-252/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2015 – Gretsch-Unitas in Gretsch-Unitas Baubeschläge/Komisija

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/39

      Sklep Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2015 – Gretsch-Unitas in Gretsch-Unitas Baubeschläge/Komisija
      (Zadeva T-252/12) (1)

      (2015/C 107/51)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva F-65/14: Tožba, vložena 14. julija 2014 – ZZ proti SEAE

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/26

         Tožba, vložena 14. julija 2014 – ZZ proti SEAE
   (Zadeva F-65/14)
   2014/C 380/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in N. Flandin, odvetnika)

      Tožena stranka: ESZD

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 13 v napredovalnem obdobju 2013, čeprav je bila navedena na seznamu uradnikov, ki lahko napredujejo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločb z dne 9. in 14. oktobra 2013 o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 13 v napredovalnem obdobju 2013;

               —

               po potrebi razglasitev ničnosti odločbe z dne 16. aprila 2014 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov ESZD.


title: Zadeva T-409/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. junija 2016 – Marcuccio/Evropska unija (Odškodninska tožba — Tožeča stranka, ki se ne odziva več na pozive Splošnega sodišča — Ustavitev postopka)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. junija 2016 – Marcuccio/Evropska unija
   (Zadeva T-409/14) (1)

   ((Odškodninska tožba - Tožeča stranka, ki se ne odziva več na pozive Splošnega sodišča - Ustavitev postopka))
   (2016/C 287/27)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije (zastopniki: najprej A. Placco, nato J. Inghelram, P. Giusta in L. Tonini Alabiso, agenti)

      Predmet

   Odškodninska tožba na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi trajanja postopka v zadevah T-236/02, C-59/06 P in C-617/11 P.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške v zvezi z ugovorom nezakonitosti, na podlagi katerega je bil sprejet sklep z dne 9. januarja 2015, Marcuccio/Evropska unija (T-409/14, neobjavljen, EU:T:2015:18).

               3.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Sodišča Evropske unije.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva T-290/10: Tožba, vložena 30. junija 2010 – Sports Warehouse proti UUNT (TENNIS WAREHOUSE)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/50

         Tožba, vložena 30. junija 2010 – Sports Warehouse proti UUNT (TENNIS WAREHOUSE)
   (Zadeva T-290/10)
   ()
   2010/C 234/89
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sports Warehouse GmbH (Schutterwald, Nemčija) (zastopnik: M. Douglas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. aprila 2010 v zadevi R 1259/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               prijava znamke Skupnosti 7536899 „TENNIS WAREHOUSE“ naj se registrira;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „TENNIS WAREHOUSE“ za proizvode in storitve iz razredov 25, 28 in 35

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker znamka ni opisna in ker ni bil upoštevan izraz razpoložljivost, ter kršitev obveznosti obrazložitve v skladu s členom 75 Uredbe (ES) št. 207/2009.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Združene zadeve T-241/05, od T-262/05 do T-264/05, T-346/05, T-347/05, od T-29/06 do T-31/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. maja 2007 – Procter & Gamble proti UUNT (Kvadratne bele tablete z barvnim cvetličnim vzorcem) (Znamka Skupnosti – Prijave tridimenzionalnih znamk Skupnosti – Kvadratne bele tablete z barvnim cvetličnim vzorcem – Absolutni razlog za zavrnitev – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Neobstoj razlikovalnega učinka)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. maja 2007 – Procter & Gamble proti UUNT (Kvadratne bele tablete z barvnim cvetličnim vzorcem)
   (Združene zadeve T-241/05, od T-262/05 do T-264/05, T-346/05, T-347/05, od T-29/06 do T-31/06) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijave tridimenzionalnih znamk Skupnosti - Kvadratne bele tablete z barvnim cvetličnim vzorcem - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Neobstoj razlikovalnega učinka)
   (2007/C 155/45)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Ohio, Združene države) (zastopnik: G. Kuipers, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva D. Schennen, nato G. Schneider, zastopnika)
   Predmet
   Devet tožb zoper odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. aprila 2005 (zadeva R 843/2004-1), z dne 3. maja 2005 (zadeva R 845/2004-1), z dne 4. maja 2005 (zadeva R 849/2004-1), z dne 1. junija 2005 (zadeva R 1184/2004-1), z dne 6. julija 2005 (zadevi R 1188/2004-1 in R 1182/2004-1), z dne 16. novembra 2005 (zadeva R 1183/2004-1), z dne 21. novembra 2005 (zadeva R 1072/2004-1) in z dne 22. novembra 2005 (zadeva R 1071/2004-1) glede prijave tridimenzionalnih znamk.
   Izrek

               1)

               Tožbe se zavrnejo.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.