title: Zadeva C-142/19 P: Pritožba, ki jo je družba Dovgan GmbH vložila 19. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2018 v zadevi T-830/16, Monolith Frost GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/23

      Pritožba, ki jo je družba Dovgan GmbH vložila 19. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2018 v zadevi T-830/16, Monolith Frost GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-142/19 P)
      (2019/C 263/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Dovgan GmbH (zastopnik: C. Rohnke, odvetnik)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Monolith Frost GmbH

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2018 (zadeva T-830/16) in

                  —

                  posledično tožbo zavrne.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga: kršitve prava Unije in izkrivljanje dokazov.

                     1.

                     Izkrivljanje dokazov

                  V nasprotju s tem, kar je Splošno sodišče navedlo v točki 55 izpodbijane sodbe, Amtsgericht Köln (okrajno sodišče v Kölnu, Nemčija) ni ugotovilo, da velik del nemškega prebivalstva govori rusko.
                  V nasprotju s tem, kar je Splošno sodišče navedlo v točki 64 izpodbijane sodbe, se je odbor za pritožbe opredelil do odločitve oddelka za izbris, da se je izraz „пломбир“ [plombir] v nekdanji Sovjetski zvezi uporabljal za označevanje neke vrste kremnega sladoleda.

                     2.

                     Kršitev člena 85(3) Poslovnika Splošnega sodišča

                  Splošno sodišče je kršilo člen 85(3) svojega poslovnika, ker ni upoštevalo odločbe Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče, Nemčija) z dne 6. julija 2017. Predložitev šele v ustni fazi postopka je bila zaradi časa sprejetja odločbe upravičena. Poleg tega gre za nasprotni dokaz v smislu člena 92(7) Poslovnika Splošnega sodišča.

                     3.

                     Kršitev člena 85(1) Poslovnika Splošnega sodišča

                  Splošno sodišče se je v točki 69 izpodbijane sodbe napačno sklicevalo na prilogi tožeče stranke K 16 in K 17. Tožeča stranka je ti prilogi predložila prepozno, zato se jih na podlagi člena 85(1) Poslovnika ne bi smelo upoštevati.

                     4.

                     Kršitev obveznosti obrazložitve

                  Trditev Splošnega sodišča, da v baltskih državah velik del državljanov pozna pomen ruske besede „пломбир“, v izpodbijani sodbi ni dovolj obrazložena. Zlasti manjka ugotovitev, da gre pri tej besedi za osnovni besedni zaklad in da jo bodo razumele tudi osebe, katerih materni jezik ni ruščina.
                  V izpodbijani sodbi (zlasti točki 64 in 65) tudi ni dovolj obrazloženo, zakaj se izraza „пломбир“ v nekdanji Sovjetski zvezi ne šteje za izmišljeno ime ali znamko proizvodov.
                  Nazadnje, v izpodbijani sodbi (točka 66) ni obrazloženo, zakaj naj bi bilo zgolj na podlagi omembe v standardih GOST mogoče sklepati, da gre za „običajni ruski izraz“, in zakaj naj bi upoštevna javnost v Evropski uniji ta standard poznala.


title: Zadeva C-267/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Trgovački sud u Zagrebu (Hrvaška) 28. marca 2019 – PARKING d.o.o./SAWAL d.o.o.

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Trgovački sud u Zagrebu (Hrvaška) 28. marca 2019 – PARKING d.o.o./SAWAL d.o.o.
      (Zadeva C-267/19)
      (2019/C 263/30)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Trgovački sud u Zagrebu

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: PARKING d.o.o.

         Tožena stranka: SAWAL d.o.o.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je določba nacionalne zakonodaje, in sicer določba člena 1 Ovršnog zakona (zakon o izvršbi, objavljen v NN 112/12, 25/13, 93/14, 55/16 in 73/17), s katero se notarje pooblašča, da prisilno izvršitev terjatve na podlagi verodostojne listine opravijo tako, da brez izrecne privolitve dolžnika, pravne osebe s sedežem v Republiki Hrvaški, izdajo sklep o izvršbi kot izvršilni naslov, ob upoštevanju navedenih sodb v zadevah C-484/15 in C-551/15, v skladu s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in členom 18 Pogodbe o delovanju Evropske unije?

                  2.

                  Ali je mogoče razlago iz sodb Sodišča Evropske unije, C-484/15 in C-551/15, uporabiti v konkretno navedeni zadevi tega sodišča z opravilno številko Povrv-1614/2018, oziroma ali je treba Uredbo št. 1215/2012 razlagati tako, da notarji na Hrvaškem, kadar ravnajo v skladu s pooblastili, ki jim jih podeljuje nacionalna zakonodaja v postopkih izvršbe na podlagi „verodostojne listine“, v katerih so dolžniki pravne osebe s sedežem v drugih državah članicah Evropske unije, ne spadajo pod pojem „sodišča“ v smislu navedene uredbe?


title: Zadeva C-453/19 P: Pritožba, ki jo je Deutsche Lufthansa AG vložila 13. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 12. aprila 2019 v zadevi T-492/15, Deutsche Lufthansa AG/Evropska komisija

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/33

      Pritožba, ki jo je Deutsche Lufthansa AG vložila 13. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 12. aprila 2019 v zadevi T-492/15, Deutsche Lufthansa AG/Evropska komisija
      (Zadeva C-453/19 P)
      (2019/C 263/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Deutsche Lufthansa AG (zastopnik: A. Martin-Ehlers, Rechtsanwalt)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Land Rheinland-Pfalz, Ryanair DAC

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je bila tožba dopustna in utemeljena v delu, v katerem je tožeča stranka ukrep št. 12 (vplačilo v kapitalsko rezervo družbe FFHG) (1) izpodbijala z utemeljitvijo, da je bila s tem ukrepom financirana pomoč za tekoče poslovanje v korist družbe FFHG;

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2019 v zadevi T-492/15 v preostalem razveljavi;

                  —

                  ugodi predlogu, navedenem v postopku na prvi stopnji, in zadevni Sklep Komisije SA.21121 z dne 1. oktobra 2014 (2) (razen ukrepa št. 12 v delu, v katerem je bil ta izveden za izplačilo pomoči za tekoče poslovanje družbe FFHG) razglasi za ničen;

                  —

                  podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica s pritožbo v bistvu navaja te pritožbene razloge:
      Posamične pomoči, v zvezi s katerimi je bil začet postopek preiskave:

                  —

                  Posamično nanašanje naj bi v zvezi s tožečo stranko obstajalo že od sodbe COFAZ, (3) zaradi česar naj bi ta imela procesno upravičenje. To naj bi izhajalo iz tega, da naj Komisija ne bi upoštevala bistvenih elementov dejanskega stanja in dodatnih prednosti, čeprav naj bi jo tožeča stranka o teh ukrepih obvestila. Komisija naj bi s tem kršila postopkovne pravice tožeče stranke.

                  —

                  Če bi bilo treba uporabiti tako imenovano sodno prakso Mory, (4) naj bi bilo treba podredno uporabiti prvo možnost. Ker so bile kršene postopkovne pravice tožeče stranke, naj za Komisijo ne bi bilo mogoče šteti, da je izvedla zakonit postopek preiskave. Tudi v tem primeru naj bi v zvezi s tožečo stranko obstajalo posamično nanašanje, zaradi česar naj bi ta imela procesno upravičenje.

                  —

                  Podredno naj bi bilo treba tožbo razglasiti za dopustno tudi, če naj bi bilo treba uporabiti drugo možnost iz tako imenovane sodne prakse Mory, pri kateri bi morala tožeča stranka dokazati znaten vpliv pomoči na njen položaj na trgu. V tem primeru naj bi namreč prišlo do obrnjenega dokaznega bremena ali vsaj do olajšanega dokaznega bremena tožeče stranke, ker naj bi Komisija upoštevno dejansko stanje, s katerim je bila seznanjena, samovoljno prikrila. Zgolj podredno naj bi bilo treba ugotoviti, da je tožeča stranka tudi tak znaten vpliv dejansko dokazala. Drugačna presoja Splošnega sodišča naj bi odstopala od sodne prakse Sodišča in temeljila na pravno napačnem razumevanju upoštevnega trga. V zvezi s tem naj bi Splošno sodišče izkrivilo in omejilo tako navedbo dejanskega stanja tožeče stranke, kot tudi navedbo dejanskega stanja Komisije, spremenilo vsebino izpodbijanega sklepa in kršilo pravila glede dokaznega bremena.

            Sheme pomoči:

                  —

                  Po mnenju pritožnice bi bilo treba tožbo glede na sodbo Montessori (5) tudi v primeru shem pomoči razglasiti za dopustno.

            Posamična pomoč brez postopka preiskave:

                  —

                  V primeru posamične pomoči brez postopka preiskave naj bi bilo treba tožbo glede na prvo možnost iz sodne prakse Mory vsekakor razglasiti za dopustno, ker naj Komisija v zvezi s tem ne bi začela podrobnejšega postopka preiskave.

         (1)  Družba Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH.

         (2)  Sklep Komisije (EU) 2016/789 z dne 1. oktobra 2014 o državni pomoči SA.21121 (C29/08) (ex NN 54/07), ki jo je Nemčija izvedla v zvezi s financiranjem letališča Frankfurt Hahn ter finančnimi povezavami med letališčem in družbo Ryanair (UL 2016, L 134, str. 46).

         (3)  Sodba Sodišča z dne 12. julija 1990, Société CdF Chimie azote et fertilisants SA in Société chimique de la Grande Paroisse (SCGP) SA/Komisija (C-169/84, ECLI:EU:C:1990:301).

         (4)  Sodba Sodišča z dne 17. septembra 2015, Mory SA in drugi/Evropska komisija (C-33/14 P, ECLI:EU:C:2015:609).

         (5)  Sodba Sodišča z dne 6. novembra 2018, Scuola Elementare Maria Montessori Srl in drugi (od C-622/16 P do C-624/16 P, ECLI:EU:C:2018:873).


title: Zadeva T-347/19: Tožba, vložena 10. junija 2019 – Falqui/Evropski parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/54

      Tožba, vložena 10. junija 2019 – Falqui/Evropski parlament
      (Zadeva T-347/19)
      (2019/C 263/61)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Enrico Falqui (Firence, Italija) (zastopnika: F. Sorrentino in A. Sandulli, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga razglasitev ničnosti izpodbijanega sporočila in naj Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh neupravičeno zadržanih zneskov, v pričakovanju sodbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba se nanaša na sporočilo generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance št. D (2019) 14406 z dne 11. aprila 2019, ki se nanaša na ponovno določitev pokojnine, do katere je upravičena tožeča stranka kot nekdanji poslanec Evropskega parlamenta.
      Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev odločbe predsedstva Evropskega parlamenta z dne 19. maja in 9. julija 2008 o „izvedbenih ukrepih v zvezi s statutom poslancev Evropskega parlamenta“.

                              —

                              V zvezi s tem trdi, da zato, ker v smislu člena 75(2) odločbe predsedstva Evropskega parlamenta z dne 19. maja in 9. julija 2008 o „izvedbenih ukrepih v zvezi s statutom poslancev Evropskega parlamenta“ pravice do starostne pokojnine, pridobljene do datuma začetka veljave statuta „ostanejo pridobljene“, je treba prej veljavno sklicevanje na nacionalno zakonodajo, določeno s Pravilnikom o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta, šteti za navzkrižno sklicevanje (s tedaj veljavnimi predpisi), glede na to, da pravice do pokojnine nekdanjih evropskih poslancev, pridobljene pred začetkom veljave statuta, ostanejo nespremenjene na podlagi kasnejših predpisov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Evropski parlament je opustil neuporabo veljavne nacionalne zakonodaje

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da je zakonodaja, uvedena s sklepom št. 14/2018, ki ga je v zvezi s tem izdala poslanska zbornica (Italija) – glede na nacionalni pravni red – neveljavna.

                              —

                              Zbornica se je odločila ponovno izračunati doživljenjske pokojnine, do katere so upravičeni nekdanji poslanci, z uporabo prispevnega sistema tako za del pokojnine, pridobljene tekom predhodnih obdobij do leta 2012, ki se za vse zaposlene v javnem in zasebnem sektorju nakazuje po sistemu pro rata, celo za obdobja pred letom 1996, in za vse zaposlene v javnem in zasebnem sektorju v skladu s shemami z zagotovljenimi prejemki. Za retroaktivno uporabo prispevnega sistema tudi za obdobja, med katerimi slednji v Italiji ni obstajal, je uporabila izkrivljen sistem za izračun, ki je nerazumen in je brez aktuarskega temelja.

                              —

                              Zadevna reforma je po njenem mnenju prav tako nezakonita, ker je treba področje doživljenske pokojnine urediti z zakonom in ne s pravilnikom vsaj teh temeljnih vidikov (člen 69 ustave).

                              —

                              Poleg tega je kršeno legitimno pričakovanje nekdanjih poslancev glede stabilnosti njihove pokojnine, kar je v nasprotju z načelom varstva legitimnih pričakovanj, ki je eno izmed temeljnih splošnih načel tudi v italijanskem pravnem redu.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: nezakonita uporaba nacionalnega predpisa, ki je v nasprotju s temeljnimi načeli pravnega reda, s strani Evropskega parlamenta, in in primis, z načelom varstva legitimnih pričakovanj. Kršitev načela primarnosti prava Unije.

                              —

                              V zvezi s tem trdi, da je bil z reformo doživljenske pokojnine nekdanjih italijanskih poslancev ponovno določen njen znesek ex post na popolnoma nepredvidljiv način, brez postopnih faz in brez zaščitnih klavzul, tako da je grobo kršeno načelo varstva legitimnih pričakovanj, ki spada med temeljna načela evropskega pravnega reda.

                              —

                              Zato Evropski parlament te reforme ne more prenesti, glede na splošna načela, ki urejajo razmerja med pravnimi redi, in sicer, prenos pravnih norm enega pravnega reda v drugega po odstopu (bodisi dinamičnem oziroma če gre za sistem navzkrižnega sklicevanja), je omejen, ker prenosa ni mogoče sprejeti glede na to, da je izvorni pravni red v nasprotju s temeljnimi načeli namembnega pravnega reda. Poleg tega zaradi primarnosti evropskega prava – ki je temeljno načelo Unije – se nacionalne zakonodaje, če je v nasprotju z evropsko določbo, ne sme uporabiti, zato da se zagotovi enotno varstvo državljanov z evropskim pravom na celotnem ozemlju Evropske unije.


title: Zadeva T-348/19: Tožba, vložena 10. junija 2019 – Poggiolini/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/56

      Tožba, vložena 10. junija 2019 – Poggiolini/Parlament
      (Zadeva T-348/19)
      (2019/C 263/62)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Danilo Poggiolini (Rim, Italija) (zastopnika: F. Sorrentino in A. Sandulli, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj razglasi ničnost izpodbijanega dopisa in Evropskemu parlamentu naloži, naj ji izplača neupravičeno zadržane zneske, v pričakovanju sodbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper dopis št. D (2019) 14435 z dne 11. aprila 2019 generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, ki se nanaša na ponovno določitev pokojnine, ki jo prejema tožeča stranka kot nekdanji poslanec Evropskega parlamenta.
      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-347/19, Falqui/Evropski parlament.


title: Zadeva T-360/19: Tožba, vložena 14. junija 2019 – Jalkh/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/60

      Tožba, vložena 14. junija 2019 – Jalkh/Parlament
      (Zadeva T-360/19)
      (2019/C 263/66)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francija) (zastopnik: F. Wagner, avocat)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi zakonodajno resolucijo Evropskega parlamenta z dne 16. aprila 2019 o Predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) v zvezi s sodelovanjem z Evropskim javnim tožilstvom in učinkovitostjo preiskav urada OLAF (COM(2018)0338 - C8-0214/2018 - 2018J0170(COD);

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker se z izpodbijano resolucijo Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) omogoča pridobitev dostopa do osebnih podatkov, kar je v nasprotju s pravico do varstva zasebnega življenja in pravico do varstva osebnih podatkov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 8 in 9 Protokola (št. 7) o privilegijih in imunitetah Evropske unije, ker se z izpodbijano resolucijo uradu OLAF omogoča obid imunitete poslancev parlamenta.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 5 Poslovnika Evropskega parlamenta in člena 4 Statuta poslancev Evropskega parlamenta. Tožeča stranka trdi, da se z izpodbijano resolucijo uradu OLAF omogoča, prvič, obid imunitete poslancev parlamenta in, drugič, pridobitev dostopa do dokumentov, ki niso dokumenti Evropskega parlamenta.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 6 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ker je z izpodbijano resolucijo kršena pravica poslancev do obrambe.


title: Zadeva T-361/19: Tožba, vložena 16. junija 2019 – CF/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/61

      Tožba, vložena 16. junija 2019 – CF/Parlament
      (Zadeva T-361/19)
      (2019/C 263/67)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CF (zastopnik: A. Daoût, avocat)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijane sklepe razglasi za nične;

                  —

                  naloži plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, povzročeno z izpodbijanima sklepoma, ali pa tožeči stranki odobri začasni znesek 50 000 EUR;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v podporo tožbi za razglasitev ničnosti dveh sklepov predsednika Evropskega parlamenta z dne 16. aprila 2019, s katerima je bila tožeča stranka razglašena za krivo psihičnega nadlegovanja svoje nekdanje akreditirane parlamentarne asistentke in s katerima ji je bila naložena kazen opomina, navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: neupoštevanje pravne opredelitve nadlegovanja, kot je vsebovana v členu 12a Kadrovskih predpisov Evropske unije, ker predsednik Parlamenta ni upošteval bistvenih elementov pojma psihičnega nadlegovanja, določenega z zakonodajo in sodno prakso.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev izpodbijanega sklepa. Tožeča stranka trdi, da je predsednik Parlamenta prvi sklep utemeljil z nepopolnim poročilom svetovalnega odbora in da drugi sklep ne ustreza merilom, določenim v členu 166 Pravilnika Evropskega parlamenta.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja in pravice do obrambe. Tožeča stranka meni, da uprava ni izpolnila svoje dolžnosti skrbnega ravnanja, da ni upoštevala načela razumnega roka, pravil v zvezi z zaupnostjo preiskave, pravice do obrambe, domneve nedolžnosti in pravice do dostopa do disciplinskega spisa.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti in neretroaktivnosti prisilnih predpisov, ker sta predsednik Parlamenta in svetovalni odbor uporabila prisilno ureditev v zvezi z dejstvi, nastalimi pred njenim sprejetjem.
                  Tožeča stranka poleg tega zahteva odškodnino za njeno nepremoženjsko in premoženjsko škodo. Trdi, da je način izvedbe preiskave škodil njenemu ugledu in zato ni mogla kandidirati na evropskih volitvah.


title: Zadeva T-363/19: Tožba, vložena 12. junija 2019 – Združeno kraljestvo/Komisija

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/62

      Tožba, vložena 12. junija 2019 – Združeno kraljestvo/Komisija
      (Zadeva T-363/19)
      (2019/C 263/68)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska(zastopniki: S. Brandon, agent, P. Baker QC in T. Johnston, Barrister)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji: opredelitev napačnega referenčnega sistema.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je Komisija storila napako, ko je presodila, da pravila o nadzorovanih tujih družbah (CFC) zagotavljajo ustrezen okvir za preizkus primerljivosti (uvodna izjava 107 izpodbijanega sklepa).

                              —

                              Združeno kraljestvo uporablja sistem davka od dohodkov pravnih oseb (CT), ki je v veliki meri teritorialen: na splošno so obdavčeni samo dobički, pridobljeni v Združenem kraljestvu. Upoštevno izhodišče je torej, da ni treba plačati nobenega davka od dohodkov čezmorskih odvisnih družb. Zakonodaja CFC odstopa od tega stališča in določa številne izjemne okoliščine, v katerih se lahko zaračuna CFC. Ustrezen referenčni system je torej okvir CT kot celota. Tožeča stranka trdi, da je Komisija storila napako, ko je izbrala umetno ozek referenčni okvir.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da izjeme iz poglavja 9 (mednarodne in druge določbe) Taxation Act 2010 niso izjeme.

                              —

                              Cilj pravil CFC je navedenim družbam naložiti davek le v zvezi s tistimi sporazumi, ki predstavljajo visoko tveganje zlorabe/umetno preusmeritev. Združeno kraljestvo je izbralo zakonodajno tehniko, s katero je, prvič, začelo s široko in vključujočo opredelitvijo CFC in, drugič, izključilo veliko večino dohodka, ki izhaja iz CFC, da bi opredelilo le ozko kategorijo dohodka, ki predstavlja tveganje zlorabe/umetno preusmeritev. Poglavji 5 in 9 Taxation Act 2010 (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010 opredeljujeta tiste sporazume, ki predstavljajo visoko tveganje zlorabe/umetno preusmeritev.

                              —

                              Nadalje se navaja, da je Komisija storila očitno napako, ko je trdila, da navedene izjeme poglavja 9 pomenijo odstopanje, ker se je osredotočila na uporabljeno zakonodajno tehniko in ne na temeljne cilje ukrepa.

                              —

                              Po mnenju tožeče stranke je Komisija prav tako - napačno - trdila, da ni upoštevnega razlikovanja med Qualifying Loan Relationships (QLR) in tistimi, ki niso QLR. Vlada Združenega kraljestva ima edinstveno možnost, da določi, katere vrste sporazumov predstavljajo visoko tveganje zlorabe/umetne preusmeritve. Trdi, da je Komisija:

                                          a.

                                          napačno uporabila pravo, ko vladi Združenega kraljestva ni zagotovila ustrezne diskrecijske pravice pri oceni tega vprašanja; in

                                          b.

                                          očitno napačno presodila zadevne sporazume.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji selektivnosti.

                              —

                              Komisija je napačno ugotovila, da bi se moralo Združeno kraljestvo zanašati le na test „funkcije vodstvenega osebja“ (SPF), v nasprotju z navedenima poglavjema 5 in 9, ki se uporabljata skupaj. Prav tako je napačno zavrnila oceno, da je bil pristop, ki temelji le na SPF, enako kompleksen za upravljanje kot pristop, ki temelji na kapitalskih naložbah iz Združenega kraljestva.

                              —

                              Tožeča stranka nadalje trdi, da je Komisija prav tako napačno zavrnila stališče Združenega kraljestva, da so navedene izjeme iz poglavja 9 ustrezen, sorazmeren in upravno izvedljiv odgovor na sodbo velikega senata v zadevi Cadbury Schweppes plc in Cadbury Schweppes Overseas Ltd. proti Commissioners of Inland Revenue, (Zadeva C-196/04, EU:C:2006:544).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na trditev, da ni vpliva na trgovino znotraj EU.

                              —

                              Tožeča stranka nazadnje trdi, da je Komisija storila napako, ko je trdila, da navedene izjeme poglavja 9 zagotavljajo „prednost“ vsaki družbi tako, da vpliva na trgovino znotraj EU. Nasprotno, po mnenju tožeče stranke zagotavljajo mehanizem, s katerim se davek CFC v manjšem številu primerov naloži družbam s sedežem v Združenem kraljestvu. V zadevnem obdobju (2013) na ravni Unije ni obstajala obveznost obdavčenja dohodka CFC in Komisija ni dokazala, da so navedene izjeme iz poglavja 9 v primerjavi z obveznostmi, naloženimi v drugih državah članicah, zagotovile kakršno koli prednost tako, da bi vplivala na trgovino znotraj EU.


title: Zadeva T-364/19: Tožba, vložena 17. junija 2019 – Moretti/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/64

      Tožba, vložena 17. junija 2019 – Moretti/Parlament
      (Zadeva T-364/19)
      (2019/C 263/69)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Luigi Moretti (Nembro, Italija) (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sporočila generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, s katerim sta bila povzeta sklep št. 14/2018 z dne 12. julija 2018, ki ga je sprejel Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija), in/ali sklep št. 6/2018, ki ga je sprejel Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica italiana (svet predsedstva senata Italijanske republike) in, v vsakem primeru,

                  —

                  razglasi ničnost ponovne določitve in novega izračuna doživljenjske pokojnine, ki jo je odobril Evropski parlament,

                  —

                  posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi,

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki,

                  —

                  v vsakem primeru: Evropskemu parlamentu naloži povračilo vseh stroškov, vključno z odvetniškimi nagradami, skupaj z DDV, dajatvami, davki in pavšalnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-345/19, Santini/Parlament.


title: Zadeva T-365/19: Tožba, vložena 17. junija 2019 – Capraro/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/65

      Tožba, vložena 17. junija 2019 – Capraro/Parlament
      (Zadeva T-365/19)
      (2019/C 263/70)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Patrizia Capraro (Rim, Italija) (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sporočila generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, s katerim sta bila povzeta sklep št. 14/2018 z dne 12. julija 2018, ki ga je sprejel Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija), in/ali sklep št. 6/2018, ki ga je sprejel Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica italiana (svet predsedstva senata Italijanske republike) in, v vsakem primeru,

                  —

                  razglasi ničnost ponovne določitve in novega izračuna doživljenjske pokojnine, ki jo je odobril Evropski parlament,

                  —

                  posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi,

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki,

                  —

                  v vsakem primeru: Evropskemu parlamentu naloži povračilo vseh stroškov, vključno z odvetniškimi nagradami, skupaj z DDV, dajatvami, davki in pavšalnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-345/19, Santini/Parlament.


title: Zadeva T-366/19: Tožba, vložena 18. junija 2019 – Sboarina/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/66

      Tožba, vložena 18. junija 2019 – Sboarina/Parlament
      (Zadeva T-366/19)
      (2019/C 263/71)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Gabriele Sboarina (Verona, Italija) (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sporočila generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, s katerim sta bila povzeta sklep št. 14/2018 z dne 12. julija 2018, ki ga je sprejel Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija), in/ali sklep št. 6/2018, ki ga je sprejel Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica italiana (svet predsedstva senata Italijanske republike) in, v vsakem primeru,

                  —

                  razglasi ničnost ponovne določitve in novega izračuna doživljenjske pokojnine, ki jo je odobril Evropski parlament,

                  —

                  posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi,

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki,

                  —

                  v vsakem primeru: Evropskemu parlamentu naloži povračilo vseh stroškov, vključno z odvetniškimi nagradami, skupaj z DDV, dajatvami, davki in pavšalnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-345/19, Santini/Parlament.


title: Zadeva T-370/19: Tožba, vložena 19. junija 2019 – Španija/Komisija

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/67

      Tožba, vložena 19. junija 2019 – Španija/Komisija
      (Zadeva T-370/19)
      (2019/C 263/72)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. García-Valdecasas Dorrego, agent)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa Evropske komisije z dne 18. marca 2019;

                  —

                  toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper sklep Komisije z dne 18. marca 2019 o sodelovanju nacionalnega regulativnega organa Kosova v Organu evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (1).
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 35 Uredbe (EU) 2018/1971 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o ustanovitvi Organa evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC) in Agencije za podporo BEREC-u (Urad BEREC), spremembi Uredbe (EU) 2015/2120 ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1211/2009 (2), ker ta člen omogoča sodelovanje z regulativnimi organi tretjih držav samo odboru regulatorjev, delovnim skupinam in upravnemu odboru.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 35 Uredbe (EU) 2018/1971, ker ni nobenega sporazuma o učinkih sodelovanja regulativnega organa Kosova v BEREC.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 35 Uredbe (EU) 2018/1971, ker Evropska komisija ni upoštevala postopka, določenega za sodelovanje regulativnih organov tretjih držav v BEREC. Zaradi tega je bil sprejet pravni akt, ki nima nikakršne pravne podlage in ki ustvarja pravne obveznosti do tretjih oseb, ne da bi bile za to podeljene posebne pristojnosti.

         (1)  UL 2019, C 115, str. 26.

         (2)  UL 2018, L 321, str. 1.


title: Zadeva T-371/19: Tožba, vložena 18. junija 2019 – Itinerant Show Room/EUIPO – Forest (FAKE DUCK)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/68

      Tožba, vložena 18. junija 2019 – Itinerant Show Room/EUIPO – Forest (FAKE DUCK)
      (Zadeva T-371/19)
      (2019/C 263/73)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italija) (zastopniki: A. Visentin, M. Cartella in B. Cartella, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Forest Srl (Milano, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije FAKE DUCK – Prijava št. 15 912 496

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. aprila 2019 v zadevi R 1117/2018-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba iz navedenih razlogov utemeljena, in posledično;

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži, da dovoli registracijo znamke Evropske unije št. 015912496 tudi za razreda 18 in 25;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  opustitev presoje konkretnih načinih nabave proizvodov.


title: Zadeva T-372/19: Tožba, vložena 20. junija 2019 – Cellai/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/69

      Tožba, vložena 20. junija 2019 – Cellai/Parlament
      (Zadeva T-372/19)
      (2019/C 263/74)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Marco Cellai (Firence, Italija) (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sporočila generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, s katerim sta bila povzeta sklep št. 14/2018 z dne 12. julija 2018, ki ga je sprejel Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija), in/ali sklep št. 6/2018, ki ga je sprejel Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica italiana (svet predsedstva senata Italijanske republike) in, v vsakem primeru,

                  —

                  razglasi ničnost ponovne določitve in novega izračuna doživljenjske pokojnine, ki jo je odobril Evropski parlament,

                  —

                  posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi,

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki,

                  —

                  v vsakem primeru: Evropskemu parlamentu naloži povračilo vseh stroškov, vključno z odvetniškimi nagradami, skupaj z DDV, dajatvami, davki in pavšalnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-345/19, Santini/Parlament.


title: Zadeva T-385/19: Tožba, vložena 25. junija 2019 – Mazzone/Parlament

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/46

      Tožba, vložena 25. junija 2019 – Mazzone/Parlament
      (Zadeva T-385/19)
      (2019/C 270/48)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Antonio Mazzone (Neapelj, Italija) (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sporočila generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, s katerim sta bila povzeta sklep št. 14/2018 z dne 12. julija 2018, ki ga je sprejel Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija), in/ali sklep št. 6/2018, ki ga je sprejel Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica italiana (svet predsedstva senata Italijanske republike) in, v vsakem primeru,

                  —

                  razglasi ničnost ponovne določitve in novega izračuna doživljenjske pokojnine, ki jo je odobril Evropski parlament,

                  —

                  posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki,

                  —

                  v vsakem primeru: Evropskemu parlamentu naloži povračilo vseh stroškov, vključno z odvetniškimi nagradami, skupaj z DDV, dajatvami, davki in pavšalnimi stroški..

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-345/19, Santini/Parlament.


title: Zadeva T-388/19: Tožba, vložena 28. junija 2019 – Puigdemont i Casamajó in Comín i Oliveres/Parlament

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/47

      Tožba, vložena 28. junija 2019 – Puigdemont i Casamajó in Comín i Oliveres/Parlament
      (Zadeva T-388/19)
      (2019/C 270/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Carles Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgija) in Antoni Comín i Oliveres (Waterloo) (zastopniki: P. Bekaert, odvetnik, B. Emmerson, QC, G. Boye in S. Bekaert, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  odločitev Parlamenta o zavrnitvi dostopa tožečih strank do posebne sprejemne službe, ki je bila organizirana za izvoljene poslance Parlamenta, in navodilo predsednika Parlamenta z dne 29. maja 2019, s katerima jima je bilo preprečeno, da bi predložili pisno izjavo iz člena 3(2) Poslovnika, razglasi za nična;

                  —

                  odločitev Parlamenta, ki jo je predsednik Parlamenta potrdil z dopisom brez pravne podlage z dne 27. junija 2019, o neupoštevanju rezultatov, ki jih je Španija uradno razglasila za volitve v Evropski parlament z dne 26. maja 2019, in poznejšo odločitev o upoštevanju drugačnega in nepopolnega seznama izvoljenih članov, ki so ga španski organi poslali 17. junija 2019 in ki ne vključuje tožečih strank, razglasi za nični;

                  —

                  odločitev Parlamenta, da se šteje, da je bil s sporočilom španske volilne komisije z dne 20. junija 2019 odvzet učinek razglasitvi tožečih strank za izvoljena poslanca Parlamenta, kar pomeni nezakonito razglasitev prostega sedeža, s katero se krši člen 13 akta o volitvah iz leta 1976 in ki jo je je mogoče pripisati Parlamentu, razglasi za nično;

                  —

                  odločitev Parlamenta, ki jo je potrdil predsednik Parlamenta z dopisom brez pravne podlage z dne 27. junija 2019 in s katero je bilo zavrnjeno, da bi se tožečima strankama v skladu s členom 3(2) Poslovnika zagotovila pravica, da se polnopravno udeležujeta sej Parlamenta in njegovih organov od datuma prve seje in dokler se ne odloči o sporih, ki so bili v odločanje posredovani Parlamentu in španskim sodnim organom, razglasi za nično;

                  —

                  odločitev predsednika Parlamenta, ki jo je potrdil predsednik Parlamenta z dopisom brez pravne podlage z dne 27. junija 2019 in s katero je bilo zavrnjeno, da bi se v skladu s členom 8 Poslovnika uveljavljali privilegiji in imunitete tožečih strank iz člena 9 Protokola (št. 7) o privilegijih in imunitetah Evropske unije, razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov tega postopka in v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU toženi stranki naloži plačilo odškodnine za utrpelo škodo: izgubljeni mesečni dohodek, dodeljen poslancem Evropskega parlamenta, ter 1 simbolični evro za nepremoženjsko škodo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: z odločitvijo Parlamenta o zavrnitvi dostopa tožečih strank do posebne sprejemne službe, ki je bila organizirana za izvoljene poslance Parlamenta, in z navodilom predsednika Parlamenta z dne 29. maja 2019 se kršijo členi 20, 21 in 39(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah („Listina“).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: z odločitvijo Parlamenta o neupoštevanju rezultatov, ki jih je Španija uradno razglasila za volitve v Evropski parlament z dne 26. maja 2019, in s poznejšo odločitvijo o upoštevanju drugačnega in nepopolnega seznama izvoljenih članov, ki so ga španski organi poslali 20. junija 2019 in ki ne vključuje tožečih strank, se kršita člen 12 akta o volitvah iz leta 1976 in člen 3(2) Sklepa Evropskega sveta 2018/937 (1) v povezavi s členom 39(2) Listine, členom 10(1) in (2) PEU, členom 14(2) in (3) PEU in členom 1(3) akta o volitvah iz leta 1976.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: odločitev Parlamenta, da se šteje, da je bil s sporočilom španske volilne komisije z dne 20. junija 2019 odvzet učinek razglasitvi tožečih strank za izvoljena poslanca Parlamenta, pomeni nezakonito razglasitev prostega sedeža, s katero se krši člen 13 akta o volitvah iz leta 1976 in ki jo je mogoče pripisati Parlamentu, s čimer se kršijo členi 6(2), 8 in 13 akta o volitvah iz leta 1976 v povezavi s členom 39(2) Listine, členom 10(1) in (2) PEU, členom 14(2) in (3) PEU ter členom 1(3) akta o volitvah iz leta 1976.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: z odločitvijo Parlamenta, s katero je bilo zavrnjeno, da bi se tožečima strankama v skladu s členom 3(2) Poslovnika zagotovila pravica, da se polnopravno udeležujeta sej Parlamenta in njegovih organov od datuma prve seje in dokler se ne odloči o sporih, ki so bili v odločanje posredovani Parlamentu in španskim sodnim organom, se kršijo člen 3(2) Poslovnika Evropskega parlamenta in člena 5(1) in 12 akta o volitvah iz leta 1976 v povezavi s členom 39(2) Listine, členom 10(1) in (2) PEU, členom 14(2) in (3) PEU ter členom 1(3) akta o volitvah iz leta 1976.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: z odločitvijo predsednika, s katero je bilo zavrnjeno, da bi se uveljavljali privilegiji in imunitete tožečih strank iz člena 9 Protokola (št. 7) o privilegijih in imunitetah Evropske unije, se kršijo člen 5(2) Poslovnika Evropskega parlamenta, člen 6(2) akta o volitvah iz leta 1976 in člen 9 navedenega protokola v povezavi s členom 39(2) Listine, členom 10(1) in (2) PEU, členom 14(2) in (3) PEU ter členom 1(3) akta o volitvah iz leta 1976.

         (1)  Sklep Evropskega sveta (EU) 2018/937 z dne 28. junija 2018 o sestavi Evropskega parlamenta (UL 2018, L 165I, str. 1).


title: Zadeva T-389/19: Tožba, vložena 27. junija 2019 – Coppo Gavazzi/Parlament

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/48

      Tožba, vložena 27. junija 2019 – Coppo Gavazzi/Parlament
      (Zadeva T-389/19)
      (2019/C 270/50)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Maria Teresa Coppo Gavazzi (Milano, Italija) (zastopnik: M. Merola, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za neobstoječ oziroma v celoti razglasi za ničen ukrep, glede katerega je bila tožeča stranka obveščena z izpodbijanim sporočilom, in s katerim je Evropski parlament preračunal pokojninske pravice ter zahteval vračilo zneskov, nakazanih na podlagi prejšnjih izračunov pokojnine;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži vračilo vseh nezakonito zadržanih zneskov, skupaj z zakonitimi obrestmi, od datuma zadržanja, do izplačila, in Evropskemu parlamentu naloži izvršitev sodbe, ki bo izdana, ter sprejetje vseh pobud, ravnanj ali ukrepov, ki so nujni za zagotovitev takojšnje in celovite vzpostavitve prvotne pokojninske pravice;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je bila vložena zoper ravnanje Evropskega parlamenta, ki je ponovno izračunal pokojninske pravice tožeče stranke, potem ko je 1. januarja 2019 začel veljati sklep št. 14/2018, ki ga je izdal Ufficio di Presidenza della Camera dei Deputati (urad predsedstva poslanske zbornice) in zahteval vračilo zneskov, izplačanih na podlagi prejšnjega izračuna.
      Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nepristojnost akterja, kršitev bistvenih postopkovnih pravil in posledično kršitev člena 41 Listine.

                              —

                              V zvezi s tem trdi, da je sporočilo Evropskega parlamenta nezakonito, saj vsebuje težke in očitne kršitve, ki so predvsem postopkovne narave, in sicer: odločitev je sprejel generalni direktorat za finance, ne pa predsedstvo Evropskega parlamenta, kot je predvideno v členih 11a(6) in 25(3) Poslovnika Evropskega parlamenta. V sporočilu sploh niso bili navedeni razlogi, zaradi katerih je bil sprejet, in ki je vodil k samodejni uporabi italijanskega sklepa.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačna podlaga izpodbijanega ravnanja in pravno napačna razlaga člena 75 izvedbenih ukrepov za statut poslancev Evropskega parlamenta

                              —

                              V zvezi s tem trdi, da izpodbijano ravnanje temelji na napačni pravni podlagi in sicer na Prilogi III k Pravilniku o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta in členu 75 izvedbenih določb za statut poslancev Evropskega parlamenta. Sistem pokojninskih pravic, kot je določen v Pravilniku o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta, je po njenem mnenju prenehal veljati 14. julija 2009, ko je začel veljati statut poslancev Evropskega parlamenta. Glede člena 75 izvedbenih določb za statut poslancev Evropskega parlamenta, ki se sklicuje na Prilogo III k Pravilniku o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta, slednji Evropskega parlamenta ne pooblaščajo za sprejetje ukrepov, kot so izpodbijani ukrepi.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: sporočilo jasno krši zakonski pridržek iz člena 75(2) izvedbenih določb za statut poslancev Evropskega parlamenta, ki se nanaša izrecno na pogoje, določene v nacionalni zakonodaji, pri čemer je interna odločitev poslanske zbornice države članice brez pomena.

                              —

                              V zvezi s tem potrjuje, da spremembe sklepa št. 14/2018, ki ga je izdal Ufficio di Presidenza della Camera dei Deputati (urad predsedstva poslanske zbornice) niso bile sprejete z zakonom države, temveč na podlagi preprostega sklepa predsedstva poslanske zbornice.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: očitna kršitev temeljnih načel evropskega prava, kot tudi temeljno načelo pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj, varstvo pridobljenih pravic in načela enakosti.

                              —

                              V zvezi s tem trdi, da izpodbijani sklep grobo krši zaupanje nekdanjih poslancev v nedotakljivost pridobljenih pravic, kakor tudi pričakovanj, ki so nastali na podlagi pravnih predpisov, ki so veljali v času njihovega poslanskega mandata. Prav tako bistveno znižanje prejemkov, do katerih so upravičeni nekdanji poslanci na podlagi prej veljavnih predpisov, ne temelji na primernem normativnem temelju oziroma na nujnih zahtevah, kot izhaja iz sodne prakse Sodišča in Evropskega sodišča za človekove pravice.


title: Zadeva C-573/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan zoper Daniela Adama Popławskega (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Evropski nalog za prijetje — Okvirni sklepi — Neobstoj neposrednega učinka — Primarnost prava Unije — Posledice — Okvirni sklep 2002/584/PNZ — Člen 4, točka 6 — Okvirni sklep 2008/909/PNZ — Člen 28(2) — Izjava države članice, ki ji omogoča, da še naprej uporablja obstoječe pravne instrumente o premestitvi obsojenih oseb, ki so se uporabljali pred 5. decembrom 2011 — Prepozno podana izjava — Posledice)

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/2

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan zoper Daniela Adama Popławskega
      (Zadeva C-573/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklepi - Neobstoj neposrednega učinka - Primarnost prava Unije - Posledice - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 4, točka 6 - Okvirni sklep 2008/909/PNZ - Člen 28(2) - Izjava države članice, ki ji omogoča, da še naprej uporablja obstoječe pravne instrumente o premestitvi obsojenih oseb, ki so se uporabljali pred 5. decembrom 2011 - Prepozno podana izjava - Posledice)
      (2019/C 280/02)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Popławski

         Tožena stranka: Openbaar Ministerie

         Izrek

                  1.

                  Člen 28(2) Okvirnega sklepa Sveta 2008/909/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji, je treba razlagati tako, da izjava, ki jo država članica poda na podlagi te določbe po datumu sprejetja tega okvirnega sklepa, ne more imeti pravnih učinkov.

                  2.

                  Načelo primarnosti prava Unije je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču ne nalaga, naj ne uporabi določbe nacionalnega prava, ki ni združljiva z določbami nekega okvirnega sklepa, kakršna sta okvirna sklepa, obravnavana v postopku v glavni stvari, katerega pravni učinki so v skladu s členom 9 Protokola (št. 36) o prehodni ureditvi, ki je priložen k Pogodbama, ohranjeni, glede na to, da te določbe nimajo neposrednega učinka. Organi držav članic, vključno s sodišči, morajo kljub temu, kolikor je mogoče, podati skladno razlago svojega nacionalnega prava, ki jim omogoča zagotovitev rezultata, ki je v skladu s ciljem, ki mu sledi zadevni okvirni sklep.

         (1)  UL C 412, 4.12.2017.


title: Zadeva C-597/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof – Belgija) – Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries in drugi/Ministerraad (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člen 132(1)(c) — Oprostitve — Medicinska in paramedicinska poklicna dejavnost — Kiropraktika in osteopatija — Člen 98 — Priloga III, točki 3 in 4 — Farmacevtski izdelki in medicinski pripomočki — Nižja davčna stopnja — Dobava blaga in opravljanje storitev v okviru terapevtskih posegov in zdravljenj — Običajna davčna stopnja — Dobava blaga in opravljanje storitev v okviru estetskih posegov in zdravljenj — Načelo davčne nevtralnosti — Ohranitev učinkov nacionalne zakonodaje, ki ni združljiva s pravom Unije)

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/3

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof – Belgija) – Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries in drugi/Ministerraad
      (Zadeva C-597/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 132(1)(c) - Oprostitve - Medicinska in paramedicinska poklicna dejavnost - Kiropraktika in osteopatija - Člen 98 - Priloga III, točki 3 in 4 - Farmacevtski izdelki in medicinski pripomočki - Nižja davčna stopnja - Dobava blaga in opravljanje storitev v okviru terapevtskih posegov in zdravljenj - Običajna davčna stopnja - Dobava blaga in opravljanje storitev v okviru estetskih posegov in zdravljenj - Načelo davčne nevtralnosti - Ohranitev učinkov nacionalne zakonodaje, ki ni združljiva s pravom Unije)
      (2019/C 280/03)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Grondwettelijk Hof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten in drugi, Plast.Surg. in drugi, Belgian Society for Private Clinics in drugi

         Druga stranka: Ministerraad

         Izrek

                  1.

                  Člen 132(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da uporaba oprostitve, ki jo ta člen določa, ni pridržana storitvam, ki jih opravijo osebe, ki opravljajo medicinsko ali paramedicinsko poklicno dejavnost, ki jo ureja zakonodaja zadevne države članice.

                  2.

                  Člen 98 Direktive 2006/112 v povezavi s Prilogo III, točki 3 in 4, k tej direktivi je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki različno obravnava farmacevtske izdelke in medicinske pripomočke, ki se predpišejo zaradi terapevtskih posegov ali zdravljenj, na eni strani ter farmacevtske izdelke in medicinske pripomočke, ki se predpišejo zaradi izključno estetskih zdravljenj, na drugi strani, ker za zadnjenavedene ne daje pravice do nižje stopnje davka na dodano vrednost (DDV), ki pa se uporabi za prvonavedene.

                  3.

                  V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, nacionalno sodišče ne sme uporabiti nacionalne določbe, ki mu dopušča, da ohrani nekatere učinke razveljavljenega akta, da bi začasno ohranilo učinek nacionalnih določb, za katere je ugotovilo, da so nezdružljive z Direktivo 2006/112, dokler se te ne uskladijo s to direktivo, da bi se, prvič, omejila tveganja pravne negotovosti, ki izhajajo iz retroaktivnega učinka te razveljavitve, ter drugič, preprečila uporaba nacionalne ureditve, ki je veljala pred temi določbami in ki ni združljiva z navedeno direktivo.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva C-723/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgija) – Lies Craeynest in drugi/Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer (Predhodno odločanje — Direktiva 2008/50/ES — Členi 6, 7, 13 in 23 — Priloga III — Ocenjevanje kakovosti zraka — Merila za ugotavljanje preseganja mejnih vrednosti dušikovega dioksida — Meritve, opravljene na stalnih vzorčevalnih merilnih mestih — Izbira primernih merilnih mest — Razlaga vrednosti, izmerjenih na vzorčevalnih mestih — Obveznosti držav članic — Sodni nadzor — Obseg nadzora — Pooblastilo za izdajo odredbe)

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/4

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgija) – Lies Craeynest in drugi/Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer
      (Zadeva C-723/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2008/50/ES - Členi 6, 7, 13 in 23 - Priloga III - Ocenjevanje kakovosti zraka - Merila za ugotavljanje preseganja mejnih vrednosti dušikovega dioksida - Meritve, opravljene na stalnih vzorčevalnih merilnih mestih - Izbira primernih merilnih mest - Razlaga vrednosti, izmerjenih na vzorčevalnih mestih - Obveznosti držav članic - Sodni nadzor - Obseg nadzora - Pooblastilo za izdajo odredbe)
      (2019/C 280/04)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Lies Craeynest, Cristina Lopez Devaux, Frédéric Mertens, Stefan Vandermeulen, Karin De Schepper, Clientearth VZW

         Toženi stranki: Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer

         ob udeležbi: Belgische Staat

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(3) in člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 288, tretji odstavek, PDEU ter člena 6 in 7 Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča o zahtevi posameznikov, na katere se preseganje mejnih vrednosti iz člena 13(1) te direktive neposredno nanaša, preveriti, ali so bila vzorčevalna mesta, postavljena v določenem območju, umeščena v skladu z merili iz točke 1(a) oddelka B Priloge III k navedeni direktivi, in če niso bila, glede pristojnega nacionalnega organa sprejeti vse potrebne ukrepe – kot je odredba, če je določena z nacionalnim pravom – da se ta vzorčevalna mesta umestijo v skladu s temi merili.

                  2.

                  Člen 13(1) in člen 23(1) Direktive 2008/50 je treba razlagati tako, da za ugotovitev, da je bila mejna vrednost s časom povprečenja enega koledarskega leta, kot je določena v Prilogi XI k tej direktivi, presežena, zadošča, da se raven onesnaženosti, ki presega navedeno vrednost, izmeri na enem samem vzorčevalnem mestu.

         (1)  UL C 104, 19.3.2018.


title: Zadeva C-454/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Heilbronn (Nemčija) 14. junija 2019 – Strafverfahren/ZW

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Heilbronn (Nemčija) 14. junija 2019 – Strafverfahren/ZW
      (Zadeva C-454/19)
      (2019/C 280/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Heilbronn

         Stranki v postopku v glavni stvari

      ZW

         Ob udeležbi: Staatsanwaltschaft Heilbronn

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba evropsko primarno in/ali sekundarno pravo, v obravnavanem primeru zlasti Direktivo 2004/38/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta, v smislu obsežne pravice državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, razlagati tako, da obsega tudi nacionalne kazenske določbe?

                  2.

                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              Ali razlaga evropskega primarnega in/ali sekundarnega prava nasprotuje uporabi nacionalne kazenske določbe, s katero naj bi se sankcioniralo onemogočanje dostopa do otroka njegovemu skrbniku v tujini, če ta določba ne razlikuje po tem, ali gre za države Evropske unije ali za tretje države?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva C-456/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea Hovrätt (Švedska) 14. junija 2019 – Östgötatrafiken AB/Patent- och registreringsverket

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea Hovrätt (Švedska) 14. junija 2019 – Östgötatrafiken AB/Patent- och registreringsverket
      (Zadeva C-456/19)
      (2019/C 280/37)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Svea Hovrätt

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Östgötatrafiken AB

         Druga stranka v pritožbenem postopku: Patent- och registreringsverket

         Vprašanji za predhodno odločanje

      Vprašanji se nanašata na uporabo člena 4(1)(b) Direktive 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (1) in se glasita:

                  1.

                  Ali je treba člen 4(1)(b) Direktive o znamkah razlagati tako, da je treba v primeru prijave za registracijo znamke, ki označuje storitve in pri kateri se prijava nanaša na znak, nameščen na določeno mesto, ki pokriva velike površine fizičnih predmetov, ki se uporabljajo za opravljanje storitev, presoditi, ali znamka ni neodvisna od videza zadevnih predmetov?

                  2.

                  Ali mora, če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, znamka občutno odstopati od standarda ali navad v zadevnem gospodarskem sektorju, da bi se štelo, da ima razlikovalni učinek?

         (1)  UL L 336, 2015, str. 1.


title: Zadeva C-459/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 17. junija 2019 – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Wellcome Trust Ltd

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 17. junija 2019 – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Wellcome Trust Ltd
      (Zadeva C-459/19)
      (2019/C 280/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Wellcome Trust Ltd

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 44 Direktive 2006/112 (1) razlagati tako, da pomeni, da je treba zavezanca, ki opravlja netržno dejavnost, ki v okviru upravljanju premoženja dobrodelnega sklada vključuje nakup in prodajo delnic ter drugih vrednostnih papirjev, kadar pridobi storitve naložbenega upravljanja, ki jih je zanj opravila oseba, ki ni iz Skupnosti, izključno za namene take dejavnosti, šteti za „zavezanca, ki deluje kot tak“?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen in se členi od 46 do 49 Direktive ne uporabljajo, ali se za opravljeno storitev uporablja člen 45 Direktive ali pa se zanjo ne uporabljata niti člen 44 niti člen 45?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-463/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil de prud'hommes de Metz (Francija) 18. junija 2019 – Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil de prud'hommes de Metz (Francija) 18. junija 2019 – Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle
      (Zadeva C-463/19)
      (2019/C 280/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil de prud'hommes de Metz

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle

         Tožena stranka: Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

         Druga stranka: Mission nationale de contrôle et d’audit des organismes de sécurité sociale

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba Direktivo 2006/54/ES (1) z vidika členov 8 in 157 PDEU, splošnih načel prava Unije glede enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije ter člena 20, člena 21(1) in člena 23 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da s svojega stvarnega področja uporabe izključuje določbe člena 46 francoske nacionalne kolektivne pogodbe za organe socialne varnosti, ki trimesečni dopust s polovično plačo ali enoinpolmesečni dopust s polno plačo in enoletni dopust brez plače po materinskem dopustu pridržuje za delavke teh organov, ki same vzgajajo otroke?

         (1)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL 2006, L 204, str. 23).


title: Zadeva C-467/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 19. junija 2019 – Strafverfahren/QR

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 19. junija 2019 – Strafverfahren/QR
      (Zadeva C-467/19)
      (2019/C 280/40)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranka v postopku v glavni stvari

      QR

         Vprašanje za predhodno odločanje

      1. Ali je zadevna sodna praksa, ki se nanaša na nacionalni zakon o odobritvi – s strani sodišča – sporazuma o naložitvi dogovorjene kazni, sklenjenega med tožilstvom in obrambo, ki kot pogoj za odobritev takega sporazuma določa soglasje drugih obdolžencev in v skladu s katerim je navedeno soglasje nujno le med sodno fazo postopka, v skladu s členom 7(4) Direktive 2016/343 (1), členom 47 in členom 52 Listine ter načeloma učinkovitosti in enakopravnosti?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-470/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 17. junija 2019 – Friends of the Irish Environment Limited/Commissioner for Environmental Information

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 17. junija 2019 – Friends of the Irish Environment Limited/Commissioner for Environmental Information
      (Zadeva C-470/19)
      (2019/C 280/41)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court (Irska)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Friends of the Irish Environment Limited

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Commissioner for Environmental Information

         Prva intervenientka: The Courts Service of Ireland

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pomeni nadzor nad dostopom do sodnih spisov, ki se nanašajo na postopek, v katerem je bila izdana pravnomočna sodba, rok za pritožbo se je iztekel, in zoper katero nista bila vložena niti pritožba niti nek drug zahtevek, vendar so v posebnih okoliščinah mogoči drugi zahtevki, izvajanje „sodne pristojnosti“ v smislu člena 2(2) Direktive 2003/4/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 375.


title: Zadeva C-472/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 20. junija 2019 – Vert Marine SAS/Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 20. junija 2019 – Vert Marine SAS/Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances
      (Zadeva C-472/19)
      (2019/C 280/42)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vert Marine SAS

         Toženi stranki: Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Direktivo 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (1) razlagati tako, da nasprotuje temu, da z zakonodajo države članice – v prizadevanju za povečanje moralnosti javnega naročanja – gospodarskemu subjektu, ki je bil s pravnomočno sodbo obsojen za posebej hudo kaznivo dejanje in je bil zato v zvezi z njim sprejet ukrep petletne prepovedi sodelovanja v postopku sklepanja koncesijskih pogodb, ni dana možnost, da naročniku predloži dokaze o tem, da ukrepi, ki jih je sprejel, kljub obstoju tega razloga za izključitev zadostujejo kot dokaz njegove zanesljivosti?

                  2.

                  Če je z Direktivo 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 državam članicam omogočeno, da za presojo mehanizma za zagotavljanje ustreznosti gospodarskih subjektov poleg zadevnega naročnika pooblastijo še druge organe, ali taka možnost pomeni, da se za navedeni mehanizem lahko pooblastijo pravosodni organi? Če je odgovor pritrdilen, ali je mogoče mehanizme, kot so tisti iz francoskega prava – torej preklic, sodna rehabilitacija in izključitev zaznamka o obsodbi v izpisku št. 2 iz kazenske evidence – izenačiti z mehanizmi za zagotavljanje ustreznosti v smislu Direktive?

         (1)  UL L 94, 2014, str. 1.


title: Zadeva T-182/16 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2019 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DUO) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije MASTER DUO — Prejšnja figurativna nacionalna znamka MASTERS COLORS PARIS — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               9.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2019 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DUO)
      (Zadeva T-182/16 RENV) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije MASTER DUO - Prejšnja figurativna nacionalna znamka MASTERS COLORS PARIS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 305/46)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: L’Oréal (Pariz, Francija) (zastopnika: T. de Haan in P. Péters, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Guinot (Pariz, Francija) (zastopnik: A. Sion, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2016 (zadeva R 2916/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Guinot in L’Oréal.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi L’Oréal se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 222, 20.6.2016.


title: Sodba Sodišča z dne 14. maja 2019 v zadevi E-2/18 – C proti Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein (Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 24 – Upokojenec, ki prebiva zunaj pristojne države – Storitve v kraju stalnega prebivališča – Postopek za povračilo)

text:
               19.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/3

      SODBA SODIŠČA
      z dne 14. maja 2019
      v zadevi E-2/18
      C
      proti
      Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein

         (Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 24 – Upokojenec, ki prebiva zunaj pristojne države – Storitve v kraju stalnega prebivališča – Postopek za povračilo)

      (2019/C 315/04)
      V zadevi E-2/18, C proti Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je v skladu s členom 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča pri Sodišču vložilo deželno knežje sodišče (Fürstliches Landgericht), o razlagi Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann 14. maja 2019 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  Če upokojenec ni upravičen do storitev v državi EGP stalnega prebivališča, ker storitve ne spadajo na področje njenega sistema socialne varnosti, je v skladu s členom 24(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti upravičen do prejemanja storitev na stroške pristojnega nosilca v državi EGP, v skladu z zakonodajo katere se izplačuje pokojnina.

                  2.

                  Upokojenec ima pravico vložiti zahtevke za povračilo neposredno pri pristojnemu nosilcu v državi EGP, v skladu z zakonodajo katere se izplačuje pokojnina, zlasti, vendar ne samo, če mu je država stalnega prebivališča zavrnila povračilo. V skladu s členom 22(1) Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti ter členom 76(4) Uredbe (ES) št. 883/2004 to, da pristojni nosilec upokojencu ne zagotovi informacij o postopku, ki ga je treba upoštevati, ne sme negativno vplivati na pravice upokojenca v razmerju do nosilca.


title: Sodba Sodišča z dne 14. maja 2019 v zadevi E-3/18 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Uredba (EU) 2015/1051)

text:
               19.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/4

      SODBA SODIŠČA
      z dne 14. maja 2019
      v zadevi E-3/18
      Nadzorni organ Efte proti Islandiji

         (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Uredba (EU) 2015/1051)

      (2019/C 315/05)
      V zadevi E-3/18, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta, navedenega v točki 7ja Priloge XIX k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/1051 z dne 1. julija 2015 o podrobnostih izvajanja nalog platforme za spletno reševanje sporov, podrobnostih elektronskega obrazca za pritožbe in podrobnostih sodelovanja med kontaktnimi točkami v skladu z Uredbo (EU) št. 524/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o spletnem reševanju potrošniških sporov), kakor je bil prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, v svoj notranji pravni red, kakor zahteva člen 7 Sporazuma – je Sodišče v sestavi predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann, dne 14. maja 2019 izdalo sodbo,
      katere izrek se glasi:

                  1.

                  Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni v svoj notranji pravni red prenesla akta, navedenega v točki 7ja Priloge XIX k Sporazumu (Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/1051 z dne 1. julija 2015 o podrobnostih izvajanja nalog platforme za spletno reševanje sporov, podrobnostih elektronskega obrazca za pritožbe in podrobnostih sodelovanja med kontaktnimi točkami v skladu z Uredbo (EU) št. 524/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o spletnem reševanju potrošniških sporov), kakor je bil prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 Sporazuma.

                  2.

                  Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Sodba Sodišča z dne 14. maja 2019 v zadevi E-4/18 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Uredba (EU) št. 524/2013)

text:
               19.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/5

      SODBA SODIŠČA
      z dne 14. maja 2019
      v zadevi E-4/18
      Nadzorni organ Efte proti Islandiji

         (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Uredba (EU) št. 524/2013)

      (2019/C 315/06)
      V zadevi E-4/18, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta, navedenega v točkah 7d, 7f in 7j Priloge XIX k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (EU) št. 524/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o spletnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES (Uredba o spletnem reševanju potrošniških sporov)), kakor je bil prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, v svoj notranji pravni red, kakor zahteva člen 7 Sporazuma – je Sodišče v sestavi predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann dne 14. maja 2019 izdalo sodbo,
      katere izrek se glasi:

                  1.

                  Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni v svoj notranji pravni red prenesla akta, navedenega v točkah 7d, 7f in 7j Priloge XIX k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (EU) št. 524/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o spletnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES (Uredba o spletnem reševanju potrošniških sporov)), kakor je bil prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 Sporazuma.

                  2.

                  Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Sodba Sodišča z dne 14. maja 2019 v zadevi E-5/18 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2013/11/EU)

text:
               19.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/6

      SODBA SODIŠČA
      z dne 14. maja 2019
      v zadevi E-5/18
      Nadzorni organ Efte proti Islandiji

         (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2013/11/EU)

      (2019/C 315/07)
      V zadevi E-5/18, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točk 7d, 7f in 7k Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o alternativnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES), kakor je bil prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, ali vsekakor s tem, ko o tem ni obvestila Nadzornega organa Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma – je Sodišče v sestavi predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann dne 14. maja 2019 izdalo sodbo,
      katere izrek se glasi:

                  1.

                  Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točk 7d, 7f in 7k Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o alternativnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES), kakor je bil prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma.

                  2.

                  Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-289/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Pshonka/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu — Obveznost Sveta, da preveri, ali je bila odločba organa tretje države sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in učinkovitega sodnega varstva)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/49

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Pshonka/Svet
      (Zadeva T-289/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Obveznost Sveta, da preveri, ali je bila odločba organa tretje države sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in učinkovitega sodnega varstva)
      (2019/C 328/54)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Artem Viktorovych Pshonka (Kramatorsk, Ukrajina) (zastopnik: M. Mleziva, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in R. Pekař, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2018/333 z dne 5. marca 2018 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 63, 2018, str. 48) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2018/326 z dne 5. marca 2018 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 63, 2018, str. 5) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere veljajo ti omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                     Sklep Sveta (SZVP) 2018/333 z dne 5. marca 2018 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2018/326 z dne 5. marca 2018 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem je bilo ime Artema Viktorovycha Pshonka ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere veljajo ti omejevalni ukrepi.

                  2.

                     Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov postopka.

         (1)  UL C 249, 16.7.2018.


title: Zadeva T-480/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2019 – Lidl Stiftung/EUIPO – Amedei (For you) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije For you — Odločba o zavrnitvi zahteve za registracijo iz absolutnih razlogov za zavrnitev — Izguba pravnega interesa — Ustavitev postopka)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/52

      Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2019 – Lidl Stiftung/EUIPO – Amedei (For you)
      (Zadeva T-480/16) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije For you - Odločba o zavrnitvi zahteve za registracijo iz absolutnih razlogov za zavrnitev - Izguba pravnega interesa - Ustavitev postopka)
      (2019/C 328/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopnika: A. Berger in M. Wolter, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Amedei Srl (Pontedera, Italija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. aprila 2016 (zadeva R 851/2015-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Amedei in Lidl Stiftung.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 402, 31.10.2016.


title: Zadeva C-292/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je začela A Oy (Predhodno odločanje — Svoboda ustanavljanja — Neposredno obdavčenje — Davek od dohodkov pravnih oseb — Direktiva 90/434/EGS — Člen 10(2) — Prenos sredstev — Stalna poslovna enota nerezidentka, ki je v okviru prenosa sredstev prenesena na družbo prejemnico, ki je prav tako nerezidentka — Pravica države članice prenosne družbe, da obdavči dobičke ali kapitalske dobičke te enote, ki so posledica prenosa sredstev — Nacionalna zakonodaja, v kateri je določena takojšnja obdavčitev dobičkov ali kapitalskih dobičkov v letu prenosa — Naložitev plačila dolgovanega davka kot davčni prihodek v davčnem letu, v katerem je bil izveden prenos sredstev)

text:
               22.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je začela A Oy
   (Zadeva C-292/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Svoboda ustanavljanja - Neposredno obdavčenje - Davek od dohodkov pravnih oseb - Direktiva 90/434/EGS - Člen 10(2) - Prenos sredstev - Stalna poslovna enota nerezidentka, ki je v okviru prenosa sredstev prenesena na družbo prejemnico, ki je prav tako nerezidentka - Pravica države članice prenosne družbe, da obdavči dobičke ali kapitalske dobičke te enote, ki so posledica prenosa sredstev - Nacionalna zakonodaja, v kateri je določena takojšnja obdavčitev dobičkov ali kapitalskih dobičkov v letu prenosa - Naložitev plačila dolgovanega davka kot davčni prihodek v davčnem letu, v katerem je bil izveden prenos sredstev))
   (2018/C 022/13)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Helsingin hallinto-oikeus

      Stranka v postopku v glavni stvari

   A Oy

      Izrek

   Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki v primeru, da družba rezidentka v okviru prenosa sredstev prenese stalno poslovno enoto nerezidentko na družbo, ki je prav tako nerezidentka, prvič, določa takojšnjo obdavčitev kapitalskih dobičkov, ki so posledica te operacije, in drugič, ne dovoljuje odloga plačila dolgovanega davka v davčnem letu, v katerem je prišlo do te operacije, medtem ko so v primerljivem nacionalnem položaju ti dobički obdavčeni šele ob prodaji prenesenih sredstev, ker s to zakonodajo ni dovoljeno poznejše plačilo tega davka.

      (1)  UL C 270, 25.7.2016.


title: Zadeva C-31/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 17. januarja 2018 – „Elektrorazpredelenie Jug“ EAD/Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 17. januarja 2018 – „Elektrorazpredelenie Jug“ EAD/Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
   (Zadeva C-31/18)
   (2018/C 123/18)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka:„Elektrorazpredelenie Jug“ EAD

      Tožena stranka: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2, točki 3 in 5, Direktive 2009/72/ES (1) razlagati tako, da je edino merilo za razmejitev distribucijskega sistema od prenosnega sistema ter torej tudi dejavnosti „distribucije“ in „prenosa“ električne energije napetostni nivo ter da države članice, čeprav se lahko odločijo, da uporabnike sistema priključijo na eno ali drugo vrsto sistema (prenosni ali distribucijski sistem), kot dodatnega merila za razmejitev dejavnosti prenosa in distribucije ne smejo določiti lastništva premoženja, ki se uporablja za opravljanje teh dejavnosti?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali se odjemalci električne energije, ki so priključeni na srednjenapetostni sistem, vedno štejejo za odjemalce operaterja distribucijskega sistema, ki ima licenco na določenem območju, ne glede na lastništvo obratov, na katere so neposredno priključene električne naprave teh odjemalcev, in ne glede na pogodbe, ki so jih ti odjemalci neposredno sklenili z operaterjem prenosnega sistema?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali so ob upoštevanju smisla in namena Direktive 2009/72/ES dopustne nacionalne določbe, kakršna je določba člena 1, točka 44 v povezavi s točko 20, dodatnih določb k Energetskemu zakonu, v skladu s katero „prenos električne energije“ pomeni transport električne energije po prenosnem sistemu in „prenosni sistem električne energije“ celoto električnih vodov in naprav, ki so namenjeni prenosu, transformaciji električne energije iz visoke napetosti v srednjo napetosti in porazdelitvi električne energije? Ali so pod enakimi pogoji dopustne nacionalne določbe, kakršna je določba člena 88(1) Energetskega zakona, v skladu s katero: „Distribucijo električne energije in upravljanje z distribucijskimi sistemi električne energije opravljajo operaterji distribucijskih sistemov, ki so lastniki teh sistemov na omejenem območju in ki imajo licenco za distribucijo električne energije na tem območju“?

      (1)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL 2009, L 211, str. 55).