title: Zadeva T-579/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2015 – Akhras/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Zamrznitev sredstev – Pravice obrambe – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji – Pravica do življenja – Lastninska pravica – Pravica do spoštovanja zasebnega življenja – Sorazmernost)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2015 – Akhras/Svet
      (Zadeva T-579/11) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Zamrznitev sredstev - Pravice obrambe - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do življenja - Lastninska pravica - Pravica do spoštovanja zasebnega življenja - Sorazmernost))
      (2015/C 107/30)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Tarif Akhras (Homs, Sirija) (zastopniki: S. Ashley, S. Millar, S. Jeffrey, A. Irvine, solicitors, D. Wyatt, QC, in R. Blakeley, barrister)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bishop, F. Naert in M. M. Joséphidès, nato M. Bishop in M.-M. Joséphidès, zastopniki)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva E. Paasivirta in F. Castillo de la Torre, nato F. Castillo de la Torre in D. Gauci, zastopniki)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/522/SZVP z dne 2. septembra 2001 o spremembi Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 228, str. 16), Uredbe Sveta (EU) št. 878/2011 z dne 2. septembra 2011 o spremembi Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 228, str. 1), Sklepa Sveta 2011/628/SZVP z dne 23. septembra 2011 o spremembah Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 247, str. 17), Uredbe Sveta (EU) št. 1011/2011 z dne 13. oktobra 2011 o spremembah Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 269, str. 18), Sklepa Sveta 2011/782/SZVP z dne 1. decembra 2011 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/273/SZVP (UL L 319, str. 56), Uredbe Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in spremembi Uredbe (EU) št. 442/2011 (UL L 16, str. 1), Izvedbenega sklepa Sveta 2012/172/SZVP z dne 23. marca 2012 o izvedbi Sklepa 2011/782 (UL L 87, str. 103), Izvedbenega sklepa Sveta (EU) št. 266/2012 z dne 23 marca 2012 o izvedbi člena 32(1) Uredbe št. 36/2012 (UL L 87, str. 45), Sklepa Sveta 2012/739/SZVP z dne 29. novembra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/782 (UL L 330, str. 21), Izvedbenega sklepa Sveta 2013/185/SZVP z dne 22. aprila 2013 o izvedbi Sklepa 2012/739 (UL L 111, str. 77), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 363/2013 z dne 22. aprila 2013 o izvedbi Uredbe št. 36/2012 (UL L 111, str. 1), Sklepa Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 147, str. 14), Izvedbenega sklepa Sveta 2014/730/SZVP z dne 20. oktobra 2014 o izvedbi Sklepa 2013/255 (UL L 301, str. 36) in Izvedbene Uredbe Sveta (EU) št. 1105/2014 z dne 20. oktobra 2014 o izvedbi Uredbe št. 36/2012 (UL L 301, str. 7) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sveta 2011/522/SZVP z dne 2. septembra 2001 o spremembi Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji, Uredba Sveta (EU) št. 878/2011 z dne 2. septembra 2011 o spremembi Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji, Sklep Sveta 2011/628/SZVP z dne 23. septembra 2011 o spremembah Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji, Uredba Sveta (EU) št. 1011/2011 z dne 13. oktobra 2011 o spremembah Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji, Sklep Sveta 2011/782/SZVP z dne 1. decembra 2011 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/273/SZVP in Uredba Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in spremembi Uredbe (EU) št. 442/2011 se razglasijo za nične v delu, v katerem se nanašajo na Tarifa Akhrasa.

                  2.

                  Preostanek tožbe se zavrne.

                  3.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške v okviru te stopnje.

                  4.

                  T. Akhras nosi svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije v okviru postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 6, 7.1.2012.


title: Zadeva C-85/11: Tožba, vložena 24. februarja 2011 – Evropska komisija proti Irski

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/10

         Tožba, vložena 24. februarja 2011 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-85/11)
   2011/C 145/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: R. Lyal, zastopnik)

      Tožena stranka: Irska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Irska s tem, da je dovolila, da se v skupino zavezancev za DDV (en zavezanec za DDV) vključijo osebe, ki niso davčni zavezanci, ni izpolnila obveznosti iz členov 9 in 11 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost;

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Zaradi lažje obravnave in boja proti možnim zlorabam Direktiva o DDV omogoča državam članicam, da obravnavajo dva ali več davčnih zavezancev skupaj kot enega zavezanca. Tožeča stranka navaja, da v skladu z Direktivo v tako skupino ni dovoljeno vključiti oseb, ki niso davčni zavezanci, ker bi se tako pravice in obveznosti davčnih zavezancev raztegnile na osebe, ki niso davčni zavezanci. Irska zakonodaja, ki dovoljuje vključitev oseb, ki niso davčni zavezanci, v skupino zavezancev za DDV, je torej v nasprotju z Direktivo.

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-93/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. februarja 2012 vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) – ET Agrokonsulting 04 Velko Stojanov proti Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie“ – Razplaštatelna agencija

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. februarja 2012 vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) – ET Agrokonsulting 04 Velko Stojanov proti Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie“ – Razplaštatelna agencija
   (Zadeva C-93/12)
   2012/C 133/34
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ET Agrokonsulting-04-Velko Stojanov

      Tožena stranka: Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie“ – Razplaštatelna agencija

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba načelo učinkovitosti, ki ga je v sodni praksi postavilo (Sodišče) Evropske unije, in načelo učinkovitega sodnega varstva, določeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni procesni določbi, kot je ta iz člena 133(1) zakona o upravnem postopku in v skladu s katero se sodna pristojnost za upravne spore v zvezi z izvajanjem skupne kmetijske politike Evropske unije določa samo glede na sedež upravnega organa, ki je izpodbijani upravni akt izdal, glede na to, da ta določba ne upošteva kraja, v katerem to zemljišče leži, in prebivališča osebe, ki uveljavlja pravico?

               2.

               Ali je treba načelo enakovrednosti, ki ga je v sodni praksi postavilo Sodišče Evropske unije, ob upoštevanju člena 19 prehodnih in končnih določb zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o upravnem postopku (ki se nanaša na sodno pristojnost za notranje upravne spore v zvezi s kmetijskimi zemljišči), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni procesni določbi, kot je ta iz člena 133(1) zakona o upravnem postopku in v skladu s katero se sodna pristojnost za upravne spore v zvezi z izvajanjem skupne kmetijske politike Evropske unije določa samo glede na sedež upravnega organa, ki je izpodbijani upravni akt izdal?


title: Zadeva C-300/16 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 26. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 16. marca 2016 v zadevi T-103/14, Frucona Košice a.s./Evropska komisija

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/35

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 26. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 16. marca 2016 v zadevi T-103/14, Frucona Košice a.s./Evropska komisija
   (Zadeva C-300/16 P)
   (2016/C 260/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, T. Maxian Rusche, B. Stromsky, K. Walkerová, agenti)

      Druga stranka v postopku: Frucona Košice a.s.

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 16. marca 2016, ki je bila Komisiji vročena istega dne, v zadevi T-103/14 Frucona Košice/Komisija;

               —

               samo odoloči o tožbi na prvi stopnji in tožbo zavrne kot pravno neutemeljeno; in

               —

               drugi stranki, ki je tožeča stranka na prvi stonji, naloži plačilo stroškov.

         Podredna Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 16. marca 2016, ki je bila Komisiji vročena istega dne, v zadevi T-103/14 Frucona Košice/Komisija; in

               —

               zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču, da to obravnava drugi in v delu, v katerem je to potrebno, tretji in četrti tožbeni razlog, naveden na prvi stopnji; in

               —

               pridrži odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in s pritožbo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti na podlagi teh elementov, ki se nanašajo, na prvem mestu, na uporabljivosti merila zasebnega upnika, in na drugem mestu, na uporabo merila zasebnega upnika.
   V zvezi z uporabljivostjo merila zasebnega upnika Komisija navaja tri pritožbene razloge. Prvič, napačna razlaga izpodbijanega sklepa, drugič, napačna uporaba prava pri razlagi člena 107(1) PDEU v zvezi z uporabljivostjo merila zasebnega upnika, in, tretjič, napačna uporaba načela res iudicata.
   Iz izpodbijane sodbe izhaja, da se merilo zasebnega upnika uporabi tudi, kadar država članica v upravnem postopku na podlagi podrobnih argumentov trdi, da javni organ ni ravnal na podlagi preudarkov, ki bi vodili zasebni gospodarski subjekt, če zadevna stranka trdi nasprotno. Komisija sodno prakso razlaga tako, da je stališče države članice bistvenega pomena v zvezi z uporabljivostjo merila zasebnega upnika.
   V zvezi z uporabo merila zasebnega upnika Komisija navaja dva pritožbena razloga. Prvič, kršitev člena 107(1) PDEU v zvezi z uporabo merila zasebnega upnika. Drugič, Splošno sodišče je napačno razlagalo obveznost izvedbe skrbne in nepristranske preiskave zatrjevane državne pomoči v skladu s členom 107(1) PDEU.
   Splošno sodišče od Komisije zahteva, da po uradni dolžnosti rekonstruira vedenje idealnega, racionalnega in popolnoma informiranega zasebnega upnika. Poleg tega je ta zahteva določena neodvisno od tega, kaj je zadevna država članica dejansko storila ali izjavila. Komisija sodno prakso razlaga tako, da ji ta ne nalaga, da sama pridobi dokaze in informacije, ki bi jih racionalni zasebni upnik pridobil pred izvedbo presoje, kadar tega ne stori zadevni javni organ. Njena naloga je omejena zgolj na to, da subjektivno preveri, ali je javni organ na podlagi ravnanja, dokazov in informaciji, s katerimi je dejansko razpolagal ob sprejemanju odločitve, ravnal kot zasebni upnik v položaju, ki je, kolikor je mogoče, podoben položaju, v katerem je javni organ sprejel odločitev o odobritvi zadevnega ukrepa.


title: Zadeva T-111/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2012 – Portugalska proti Komisiji (ESRR — Zmanjšanje finančne pomoči — Operativni program, namenjen modernizaciji gospodarske infrastrukture na Portugalskem — Neobstoj natančnih in preverljivih zavezujočih ciljev — Legitimna pričakovanja)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2012 – Portugalska proti Komisiji
   (Zadeva T-111/10) (1)

   (ESRR - Zmanjšanje finančne pomoči - Operativni program, namenjen modernizaciji gospodarske infrastrukture na Portugalskem - Neobstoj natančnih in preverljivih zavezujočih ciljev - Legitimna pričakovanja)
   2012/C 138/28
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, zastopnik, skupaj z N. Mimosom Ruizom, P. Mouro Pinheirom in J. Silvo Martinsom, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Steiblytė in G. Braga da Cruz, nato A. Steiblytė in P. Guerra e Andrade)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2009) 10624 konč. z dne 21. decembra 2009, s katero je bila zmanjšana finančna pomoč iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ki je bila dodeljena Portugalski za operativni program „Modernizacija gospodarske infrastrukture“, CCI 1994 PT 16 1 PO 004 (ex FEDER ref. 94.12.09.004), z Odločbo Komisije C (94)464/3 z dne 4. marca 1994, s katero je bila odobrena pomoč iz ESRR.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-334/05 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. junija 1007 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti Shaker di L. Laudato & C. Sas, Limiñana y Botella, SL (Pritožba – Znamka Skupnosti – Uredba (ES) št. 40/94 – Člen 8(1)(b) – Verjetnost zmede – Zahteva za registracijo figurativne znamke Skupnosti, ki je sestavljena iz besed Limoncello della Costiera Amalfitana in shaker – Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke LIMONCHELO)

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. junija 1007 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti Shaker di L. Laudato & C. Sas, Limiñana y Botella, SL
   (Zadeva C-334/05 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Verjetnost zmede - Zahteva za registracijo figurativne znamke Skupnosti, ki je sestavljena iz besed „Limoncello della Costiera Amalfitana“ in „shaker“ - Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke LIMONCHELO)
   (2007/C 170/07)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Montalto in P. Bullock, zastopnika)

      Drugi stranki v postopku: Shaker di L. Laudato & C. Sas (zastopnik: F. Sciaudone, odvetnik), Limiñana y Botella SL
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 15. junija 2005 v zadevi Shaker di L. Laudato & C. proti UUNT (T-7/04), s katero je Sodišče prve stopnje razveljavilo odločbo R 933/2002-2 drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. oktobra 2003, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore, ki je delno zavrnil registracijo navedene znamke v okviru ugovora, ki ga je vložil imetnik nacionalne besedne znamke „LIMONCHELO“ za določene proizvode iz razreda 33.
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 15. junija 2005 v zadevi Shaker proti UUNT – Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker) (T 7/04) se razveljavi.

               2)

               Zadeva se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.

               3)

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Zadeva C-138/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 9. marca 2007 – Belgische Staat proti N.V. Cobelfret

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 9. marca 2007 – Belgische Staat proti N.V. Cobelfret
   (Zadeva C-138/07)
   (2007/C 117/22)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van beroep te Antwerpen
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: država Belgija

      Tožena stranka: N.V. Cobelfret
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je določba, kot je belgijska ureditev o dokončno obdavčljivih dohodkih v skladu s katero se upoštevne dividende najprej prištejejo davčni osnovi matične družbe in se pozneje znesek izplačanih dividend na podlagi člena 205(2) W.I.B. odbije od davčne osnove matične družbe zgolj toliko (v višini 95 odstotkov), kolikor ima matična družba obdavčljivih dobičkov, glede na to združljiva s členom 4 Direktive Sveta 90/435/EGS (1) z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic, če takšna omejitev odbitka od dokončno obdavčljivih dohodkov, privede do tega, da mora matična družba v poznejšem obdobju obdavčitve plačati davke na izplačane dividende, če ni imela ali ni imela zadostnih obdavčljivih dobičkov v obdobju obdavčitve, v katerem so bile izplačane dividende, ali vsaj do tega, da se davčne izgube iz obdobja obdavčitve uporabijo neupravičeno in jih zato ni več mogoče prenesti do zneska izplačanih dividend, ki bi bile sicer brez davčnih izgub do 95 % oproščene davka?

      (1)  UL L 225, str. 6.


title: Zadeva T-336/07: Tožba, vložena 10. septembra 2007 – Telefónica in Telefónica de España proti Komisiji

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/55

         Tožba, vložena 10. septembra 2007 – Telefónica in Telefónica de España proti Komisiji
   (Zadeva T-336/07)
   (2007/C 269/100)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Telefónica, S.A. in Telefónica de España, S.A. (Madrid, Španija) (zastopnika: F.-E. González Díaz in S. Sorinas Jimeno, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Primarno naj se na podlagi člena 230 pogodbe ES razglasi za nično Odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 4. julija 2007 v zadevi COMP/38.784 – Wanadoo España proti Telefónici;

               —

               Podredno naj se na podlagi člena 229 ES globa, naložena z navedeno odločbo, odpravi oziroma zmanjša njen znesek;

               —

               v vsakem primeru naj se Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper odločbo z dne 4. julija 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 Pogodbe ES (zadeva COMP/38.784 – Wanadoo España proti Telefónici), s katero je Komisija družbi Telefónica, S.A. solidarno z družbo Telefónica de España naložila globo v znesku 151 875 000 eurov zaradi domnevne kršitve člena 82 Pogodbe ES v zvezi z domnevnim razkorakom cen.
   Tožeči stranki v podporo svojim navedbam zatrjujeta:

               —

               Kršitev njunih pravic obrambe, s tem ko se je Komisija oprla na več dejstev, o katerih med upravnim postopkom nista bili obveščeni in predvsem o katerih nista mogli podati svojih stališč.

               —

               Tožena stranka naj bi storila več očitnih napak pri presoji v zvezi z:

                           —

                           opredelitvijo treh različnih veleprodajnih trgov in ne enotnega trga dostopa veletrgovcev z ADSL, ki je vključevala tako lokalne zanke kot nacionalni in regionalni dostop ali, podredno, vsaj slednja,

                           —

                           domnevnim prevladujočim položajem tožečih strank na relevantnem veleprodajnem in maloprodajnem trgu,

                           —

                           uporabo člena 82 Pogodbe ES v zvezi z njenim domnevno zlorabljajočim ravnanjem. Prvič, Komisija je uporabila navedeni člen za zavrnitev de facto sklenitve pogodbe, kadar zadevni veleprodajni proizvodi niso bili „ključne infrastrukture“, s čimer nasprotuje sodni praksi v zadevi Oscar Bronner. Drugič, čeprav priznava, da se za ravnanje tožečih strank lahko uporabi člen 82, quod non, v odločbi ni upoštevala pogojev, ki izhajajo iz sodne prakse v zadevi Industrie des Poudres Sphériques, v skladu s katero je treba najprej dokazati bodisi zvišanje cene proizvoda pretirano bodisi da je cena končnega proizvoda plenilska, da bi se razkorak cen lahko razglasilo za nezakonitega,

                           —

                           domnevno zlorabljajočim ravnanjem in njegovim vplivom na trg; prvič, ker je nepravilno izbrala večinske surovine, ki jih je primerjala, in drugič, ker je med drugim storila pomembne računske napake in opustitve pri uporabi testa „obdobje za obdobjem“ in testa „diskontiranih denarnih tokov“. Te napake posamezno in skupaj razveljavljajo metodologijo in izračune, navedene v odločbi. Prav tako v odločbi ni dovolj preverila domnevnega negativnega učinka ravnanja na konkurenco.

                           —

                           njenim ravnanjem ultra vires, v vsakem primeru pa je kršila načela subsidiarnosti, sorazmernosti, pravne varnosti, lojalnega sodelovanja in dobrega upravljanja, s tem ko je posegla tja, kamor je že posegel nacionalni upravljavec telekomunikacij, ki ga je ustanovil evropski zakonodajalec, in je ravnal v skladu s pooblastili in pristojnostmi, ki mu jih je ta podelil, ter predpisi, ki temeljijo na pravilih Skupnosti o konkurenci.

         V zvezi z odpravo globe, naložene z navedeno odločbo, oziroma zmanjšanjem njenega zneska tožeči stranki trdita, da je Komisija kršila člene 15(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 17/62 o izvajanju členov 85 in 86 Pogodbe (zdaj člena 81 in 82) in člena 23(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o uporabi predpisov o konkurenci, določenimi v členih 81 in 82 Pogodbe, s tem ko je odločila, da je bila kršitev storjena naklepno ali iz velike malomarnosti, in s tem ko je kršitev označila za „tipično zlorabo“.


title: Sodba Sodišča z dne 29. avgusta 2014 v zadevi E-8/13 – Abelia proti Nadzornemu organu Efte (Tožba za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte – Pravilno zastopanje pred Sodiščem – Državna pomoč – Domnevna pomoč, dodeljena zakupodajalcem prostorov za javne šole – Odločba, da se formalni postopek preiskave ne začne – Pravni interes – Status zainteresirane strani – Konkurenčna povezava)

text:
               19.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/34

         SODBA SODIŠČA
   z dne 29. avgusta 2014
   v zadevi E-8/13
   Abelia proti Nadzornemu organu Efte
   (Tožba za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte – Pravilno zastopanje pred Sodiščem – Državna pomoč – Domnevna pomoč, dodeljena zakupodajalcem prostorov za javne šole – Odločba, da se formalni postopek preiskave ne začne – Pravni interes – Status zainteresirane strani – Konkurenčna povezava)
   (2015/C 92/08)
   V zadevi E-8/13, Abelia, ob intervenciji Akademiet Bergen AS, Akademiet Drammen AS, Akademiet Sandnes AS, Akademiet Oslo AS, Akademiet VGS Molde AS in Akademiet VGS Ålesund AS proti Nadzornemu organu Efte – katere predmet je ZAHTEVEK za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte št. 160/13/COL z dne 24. aprila 2013 o domnevni pomoči, dodeljeni zakupodajalcem prostorov za javne šole – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik Per Christiansen in sodnik poročevalec Páll Hreinsson 29. avgusta 2014 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Zahtevek se zavrže kot nedopusten.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo sodnih stroškov tožene stranke.


title: Zadeva C-142/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. marca 2007 vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo št. 22 de Madrid (Španija) – Ecologistas en Acción – CODA proti Ayuntamiento de Madrid

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. marca 2007 vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo št. 22 de Madrid (Španija) – Ecologistas en Acción – CODA proti Ayuntamiento de Madrid
   (Zadeva C-142/07)
   (2007/C 129/06)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado Contencioso-Administrativo no 22 de Madrid (Španija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ecologistas en Acción – CODA

      Tožena stranka: Ayuntamiento de Madrid
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali se pravila postopka presoje vplivov na okolje, določena v Direktivi Sveta 85/337/EGS (1) z dne 27. junija 1985, spremenjeni z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, uporabljajo za načrte del na cestah v naseljih glede na naravo in obseg načrta, vpliv na območja z veliko gostoto poseljenosti ali vpliv na območja zgodovinskega, kulturnega ali arheološkega pomena?

               2)

               Ali se pravila postopka presoje vplivov na okolje določena v Direktivi Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985, spremenjeni z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 (2), uporabljajo za načrte, ki so predmet tega upravnega spora, glede na njihovo naravo in naravo ceste, na kateri se načrtuje njihova izvedba, značilnosti, obseg, vpliv na okolico, gostoto poseljenosti, predračun in morebitno drobitev celovitega načrta, ki načrtuje podobna dela na isti poti?

               3)

               Ali se merila, ki jih je določilo Sodišče v sodbi z dne 16. marca 2006 v zadevi Komisija proti Španiji (C-332/04) (3), uporabljajo za načrte, ki so predmet tega postopka, glede na njihovo naravo in naravo ceste, na kateri se načrtuje njihova izvedba, značilnosti, razsežnosti, vpliv na okolico, gostoto poseljenosti, predračun in morebitno drobitev celovitega načrta, ki načrtuje podobna dela na isti poti in ali je zato treba te načrte predložiti v postopek presoje vplivov na okolje?

               4)

               Ali so glede na to, kar izhaja iz upravnega spisa in natančneje iz vanj vključenih študij in poročil, španske oblasti v zvezi z načrti, ki so predmet tega postopka, v praksi spoštovale obveznosti iz Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985, spremenjene z Direktivo Sveta 97/11/ES, z dne 3. marca 1997, glede presoje vplivov na okolje, čeprav se za te načrte formalno ni uporabil postopek presoje vplivov na okolje, ki ga določa navedena direktiva?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje.

      (2)  Direktiva Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS, objavljena v UL L 73, str. 5.

      (3)  ZOdl., str. I-40, točke od 69 do 88.


title: Zadeva F-115/07: Tožba, vložena 22. oktobra 2007 – Balieu-Steinmetz in Noworyta proti Parlamentu

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/48

         Tožba, vložena 22. oktobra 2007 – Balieu-Steinmetz in Noworyta proti Parlamentu
   (Zadeva F-115/07)
   (2007/C 315/92)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Marie-Thérèse Balieu-Steinmetz (Sanem, Luksemburg) in Lidia Noworyta (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožečih strank

               —

               za nezakonitega naj se razglasi prvi člen notranjega pravilnika, ki ga je sprejel organ, pristojen za imenovanja (OPI), v zvezi s fiksnim dodatkom kot plačilom za nadurno delo, določenim v členu 3 Priloge VI h Kadrovskim predpisom, ki so začeli veljati 1. maja 2004, ker določa pogoj, da se nadurno delo opravlja redno;

               —

               za nični naj se razglasita odločba OPI z dne 18. decembra 2006, s katero je bil zahtevek L. Noworyta zavrnjen, in odločba na podlagi molka organa z dne 13. novembra 2006, s katero je bil zavrnjen zahtevek M.-T. Balieu-Steinmetz z dne 13. julija 2006;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki utemeljitev tožbe navajata kršitev temeljnih pravic, splošnih načel in Evropske socialne listine, skladno s katerimi morajo biti za vsakega delavca urejene poštene delovne razmere, zlasti glede delovnega časa in nadomestila za nadurno delo, ki ga je delavec opravil ali ki izhaja iz posebnosti ureditve njegovega delovnega časa.
   Tožeči stranki natančneje uveljavljata, da v nasprotju s členoma 56a in 56b Kadrovskih predpisov člen 3 Priloge VI h Kadrovskim predpisom za odobritev fiksnega dodatka za nadurno delo, opravljeno v posebnih delovnih razmerah, ne postavlja pogoja, da se mora to delo opravljati redno. Po njunem mnenju naj bi OPI napačno uporabil pravo, ko je dodal ta pogoj v sprejeti notranji pravilnik o nadomestilu za nadurno delo.
   OPI naj bi prav tako očitno napačno uporabil pravo z navedbo, da uradniki, zaposleni od 1. maja 2004 naprej, niso upravičeni do takega dodatka, čeprav je ta možnost izrecno predvidena v členu 1 omenjenega notranjega pravilnika.
   Tožeči stranki poleg tega zatrjujeta, da odločbi, s katerima jima je bilo zavrnjeno sleherno nadomestilo za te posebne delovne razmere, kršita člena 56a in 56b Kadrovskih predpisov ter načelo enakega obravnavanja.
   Nazadnje, stališče Parlamenta po mnenju tožečih strank ni dosledno, ker naj bi generalni direktor Generalnega direktorata predsedstva potrdil, da nihče na telefonskem posredovalnem mestu nadurnega dela ne opravlja redno, OPI pa naj bi trdil, da se izvaja študija, da bi se preizkusile možnosti uskladitve delovnih razmer v zadevni službi ravno zaradi uporabe neznačilnih delovnih urnikov izven splošnega/običajnega delovnega urnika.


title: Zadeva C-55/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Irski (Neizpolnitev obveznosti — Direktiva 2003/96/ES — Obdavčitev energentov in električne energije — Oprostitev plačila trošarine za goriva, ki ga za motorna vozila uporabljajo invalidi — Ohranitev oprostitve po poteku prehodnega obdobja — Kršitev)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-55/12) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti - Direktiva 2003/96/ES - Obdavčitev energentov in električne energije - Oprostitev plačila trošarine za goriva, ki ga za motorna vozila uporabljajo invalidi - Ohranitev oprostitve po poteku prehodnega obdobja - Kršitev)
   2013/C 171/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in W. Mölls, agenta)

      Tožena stranka: Irska (zastopnik: E. Creedon, agent)

      Predmet

   Kršitev Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, str.51) ¬- Oprostitev plačila trošarine za goriva, ki ga za motorna vozila uporabljajo invalidi - Ohranitev oprostitve po poteku prehodnega obdobja

      Izrek

               1.

               Irska s tem, da je odobrila, po izteku, 31. decembra 2006, prehodnega obdobja iz člena 18(1), prvi odstavek, Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 23. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/74/ES z dne 29. aprila 2004 in njeno Prilogo II, oprostitev plačila trošarine za goriva, ki ga za motorna vozila uporabljajo invalidi, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 4(1) navedene direktive.

               2.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 89, 24.3.2012.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  15. decembra 2005  v zadevi C-26/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 76/160/EGS — Kakovost kopalnih voda — Določitev območij kopalnih voda — Direktiva 79/923/EGS — Kakovost voda, primernih za lupinarje — Oblikovanje programa za zmanjšanje onesnaževanja)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/4

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v zadevi C-26/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 76/160/EGS - Kakovost kopalnih voda - Določitev območij kopalnih voda - Direktiva 79/923/EGS - Kakovost voda, primernih za lupinarje - Oblikovanje programa za zmanjšanje onesnaževanja)
   (2006/C 48/08)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-26/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: G. Valero Jordana) proti Kraljevini Španiji (zastopnik: E. Braquehais Conesa), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 27. januarja 2004 je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Schiemann, sodnik, N. Colneric, sodnica, J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec) in E. Levits, sodnik, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela programa za zmanjšanje onesnaženosti voda Ríe de Vigo, ki so primerne za lupinarje, ni izpolnila obveznosti iz člena 5 Direktive Sveta 79/923/EGS z dne 30. oktobra 1979 o zahtevah glede kakovosti voda, primernih za lupinarje.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti in Kraljevina Španija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva T-637/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. avgusta 2015 – Bimbo/UUNT – Kimbo (Caffè KIMBO)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/57

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. avgusta 2015 – Bimbo/UUNT – Kimbo (Caffè KIMBO)
   (Zadeva T-637/13) (1)

   (2015/C 381/69)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva T-194/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. aprila 2013 – Češka republika proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. aprila 2013 – Češka republika proti Komisiji
   (Zadeva T-194/07) (1)

   2013/C 171/81
   Jezik postopka: češčina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva C-107/09 P: Pritožba, ki jo je vložila Kraljevina Španija 20. marca 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji razširjeni senat), razglašeno 18. decembra 2008 v zadevi T-211/04, Vlada Gibraltarja in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/23

         Pritožba, ki jo je vložila Kraljevina Španija 20. marca 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji razširjeni senat), razglašeno 18. decembra 2008 v zadevi T-211/04, Vlada Gibraltarja in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-107/09 P)
   2009/C 141/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Kraljevina Španija (zastopnika: N. Díaz Abad in J. M. Rodríguez Cárcamo, zastopnika)

      Druge stranke v postopku: Vlada Gibraltarja, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnice:

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje, ki je predmet pritožbe, naj se v celoti razveljavi in naj se izreče nova sodba, s katero se razglasi, da je Odločba Komisije 2005/261/ES z dne 30. marca 2004 o shemi pomoči, ki jo Združeno kraljestvo namerava izvajati glede reforme davka od dobička pravnih oseb, ki jo je uvedla vlada Gibraltarja (1), v skladu s pravom, in

               —

               toženim strankam naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Kršitev člena 299(4) ES, kot ga razlaga sodna praksa Sodišča. Prvič, v izpodbijani sodbi naj ne bi bil upoštevan pravni status Gibraltarja, kot izhaja iz sodne prakse Sodišča (sodbi z dne 23. septembra 2003 in 12. septembra 2006), ker ni navedeno, da je španski kralj z utrechtsko pogodbo iz leta 1713 odstopil Gibraltar britanski kroni in ker vsebuje več nedoslednosti v zvezi z opredelitvijo tega statusa. Poleg tega se s sodbo Sodišča prve stopnje krši člen 299(4) ES, ker se Gibraltarju priznava možnost, da se na davčnem področju loči od Združenega kraljestva, kar pomeni, da zadnjenavedeno ni več odgovorno za zunanje odnose Gibraltarja na tem področju in Gibraltar dejansko spremeni v novo državo članico na davčnem področju.

               2.

               Kršitev člena 87(1) ES, ker se v sodbi Sodišča prve stopnje razlaga tako, da se Skupnosti onemogoča njegova uporaba v okviru boja proti davčnim oazam, ki jih priznava OECD. OECD šteje Gibraltar za davčno oazo. Ker se v izpodbijani sodbi šteje, da ni mogoče primerjati dejavnosti podjetij v Gibraltarju in dejavnosti podjetij v Združenem kraljestvu, je ta v nasprotju z načeli te organizacije, v skladu s katerimi bi lahko bili ukrepi, ki bi jih bilo mogoče na splošno uporabiti za Gibraltar, v škodo njenim državam članicam, med katerimi je Združeno kraljestvo. Člen 87(1) ES je treba razlagati v skladu z načeli OECD, in zato ta primerjava ni zgolj mogoča ampak tudi nujna.

               3.

               Kršitev Smernic ECB z dne 16. julija 2004 pri uporabi člena 87(1) ES. Evropski sistem centralnih bank šteje Gibraltar, skupaj s 37 drugimi območji, za ekstrateritorialni finančni center, ki je ločen od Združenega kraljestva na področju statistike plačilne bilance, stanja mednarodnih naložb in mednarodne rezerv. Analiza izpodbijane sodbe, ki preprečuje primerjavo dejavnosti podjetij v Gibraltarju in Združenem kraljestvu, je v nasprotju s to opredelitvijo, ki omogoča to primerjavo in ima za posledico uporabo člena 87(1) ES, in krši zavezujoče pravilo prava Skupnosti, kakršno so Smernice ECB z dne 16. julija 2004.

               4.

               Kršitev člena 87(1) ES zaradi nespoštovanja pogoja, v skladu s katerim mora pomoč dodeliti „država članica, ali [da gre za] kakršn[o] koli vrst[o] pomoči iz državnih sredstev“. Ker je v skladu s členom 299(4) ES Gibraltar ozemlje, ki ni del države članice, je potrditev sodbe, v skladu s katero se referenčni okvir za uporabo člena 87(1) ES nanaša izključno na geografske meje ozemlja Gibraltar, enaka ugotovitvi, da se Gibraltar šteje za državo članico, ker v nasprotnem primeru ne bi bila mogoča izpolnitev pogoja, da mora pomoč dodeliti „država članica ali [da gre za] kakršn[o] koli vrst[o] pomoči iz državnih sredstev“.

               5.

               Kršitev načela prepovedi diskriminacije, ker je v sodbi sodna praksa Azori neutemeljeno uporabljena za primer, ki se razlikuje od primera, na katerega se nanaša navedena sodba. Med primerom Azori in zadevo, o kateri je bilo odločeno z izpodbijano sodbo, sta dve razliki. Na eni strani so Azori del ozemlja države članice, kar ne velja za Gibraltar, na drugi strani pa se sodba Azori nanaša na znižanje davčne stopnje davka od dobička pravnih oseb, medtem ko se zadeva Gibraltar nanaša na nov splošni sistem davka od dobička pravnih oseb.

               6.

               Kršitev člena 87(1) ES, ker je v sodbi odločeno, da pogoji za dodelitev državne pomoči niso izpolnjeni z vidika regionalne selektivnosti. Podrobneje, Kraljevina Španija meni, da je v sodbi napačno uporabljeno pravo, ker je bilo ugotovljeno, da so bila tri merila v zvezi s politično, procesno in gospodarsko avtonomijo, ki so bila uvedena s sodbo Azori, izpolnjena.

               7.

               Napačna uporaba prava zaradi zavrnitve presoje in uporabe četrtega merila, ki ga je navedla Kraljevina Španija v postopku pred Sodiščem prve stopnje. Čeprav bi se štelo, da so trije pogoji iz sodbe Azori izpolnjeni, bi bilo treba zahtevati četrto merilo uskladitve v okviru nacionalnega davčnega sistema države članice, iz katere izvira ukrep.

               8.

               Kršitev člena 87(1) ES, ker je Sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi odločilo, da pogoji za dodelitev državne pomoči niso izpolnjeni z vidika materialne selektivnosti. Čeprav bi šteli, da Gibraltar predstavlja samostojni referenčni okvir, za katerega so pogoji iz sodbe Azori izpolnjeni, se s sodbo krši člen 87(1) ES pri njenem preizkusu materialne selektivnosti, ker Sodišče prve stopnje pri analizi ni upoštevalo dejstva, da bi se z reformo davka od dobička pravnih oseb, ki jo želi izvesti Gibraltar, vzpostavil sistem, v katerem bi bilo 28 798 od 29 000 obstoječih družb v Gibraltarju naložen davek z ničelno davčno stopnjo. Za te družbe je to merilo še posebej koristno in z izpodbijano sodbo se, ker v njej ni take ugotovitve, krši člen 87(1) ES. Poleg tega je Komisija, v nasprotju s tem, kar je potrjeno v sodbi, opredelila skupni davčni sistem.

               9.

               Neobrazložitev sodbe, ker ni bil preučeno četrto merilo, ki ga je navedla Kraljevina Španija.

               10.

               Kršitev temeljne pravice v zvezi z rešitvijo spora v razumnem roku, ker je postopek pred Sodiščem prve stopnje v bistvu trajal dvakrat dlje kot v običajni zadevi, ne da bi bilo to kakorkoli utemeljeno, pri čemer ima ta okoliščina pomemben vpliv na spor.

               11.

               Kršitev členov 77(a) in 77(b) Poslovnika Sodišča prve stopnje, ker postopek po zaslišanju strank ni bil formalno prekinjen.

      (1)  UL L 85, str. 1.


title: Zadeva C-84/13 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 3. julija 2014 – Electrabel SA proti Evropski komisiji (Pritožba — Koncentracija podjetij — Sklep Komisije — Naložitev plačila kazni — Kršitev člena 7 Uredbe (EGS) št. 4064/89 — Nadzor koncentracij podjetij — Člen 14(3) — Merila, ki jih je treba upoštevati za določitev zneska denarne kazni — Upoštevanje trajanja kršitve — Načelo prepovedi retroaktivne veljave zakona — Uporaba Uredbe (ES) št. 139/2004 — Obveznost utemeljitve)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/6

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 3. julija 2014 – Electrabel SA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-84/13 P) (1)

   ((Pritožba - Koncentracija podjetij - Sklep Komisije - Naložitev plačila kazni - Kršitev člena 7 Uredbe (EGS) št. 4064/89 - Nadzor koncentracij podjetij - Člen 14(3) - Merila, ki jih je treba upoštevati za določitev zneska denarne kazni - Upoštevanje trajanja kršitve - Načelo prepovedi retroaktivne veljave zakona - Uporaba Uredbe (ES) št. 139/2004 - Obveznost utemeljitve))
   2014/C 292/07
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Electrabel SA (zastopnika: M. Pittie in P. Honoré, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: C. Giolito, V. Di Bucci in A. Bouquet, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Electrabel SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 129, 4.5.2013.


title: Zadeva T-334/17: Tožba, vložena 31. maja 2017 – Cargolux Airlines/Komisija

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/57

         Tožba, vložena 31. maja 2017 – Cargolux Airlines/Komisija
   (Zadeva T-334/17)
   (2017/C 239/70)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luksemburg) (zastopniki: G. Goeteyn, Solicitor, E. Aliende Rodríguez, odvetnica, in C. Rawnsley, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               če sprejeme prvi, drugi, tretji ali četrti tožbeni razlog, člen 1 od (1) do (4) Sklepa Komisije C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (AT.39258 – Letalski prevoz tovora) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na družbo Cargolux;

               —

               če sprejme peti tožbeni razlog,

                           —

                           člen 1(1) razglasi za ničen v celoti ali naj ta člen, če ga ne razglasi za ničnega v celoti, razglasi za ničen v delu: (i) v katerem se nanaša na doplačila za varnost in plačevanje provizij; (ii) v katerem se nanaša na obdobje od 22. januarja 2001 do konca leta 2002; in (iii) v katerem je v njem ugotovljeno sodelovanje v kartelnem ravnanju, kot je ta izraz običajno razumljen najprej pred 10. junijem 2005;

                           —

                           člen 1(2) razglasi za ničen v celoti ali naj ta člen, če ga ne razglasi za ničnega v celoti, razglasi za ničen v delu: (i) v katerem se nanaša na doplačila za varnost in plačevanje provizij; (ii) v katerem je v njem ugotovljeno sodelovanje v kartelnem ravnanju, kot je ta izraz običajno razumljen najprej pred 10. junijem 2005;

                           —

                           člen 1(3) in (4) razglasi za ničen v celoti.

               —

               če sprejme šesti tožbeni razlog, člen 1(2) in (3) izpodbijanega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je v njem navedeno, da je družba Cargolux sodelovala pri katerikoli kršitvi v povezavi z vhodnimi progami (na primer iz letališč tretjih držav na letališča znotraj EU ali na Islandiji in Norveški);

               —

               globo, ki je v členu 3 naložena družbi Cargolux, razveljavi oziroma jo, če je ne razveljavi v celoti, bistveno zmanjša v skladu s svojo neomejeno sodno pristojnostjo;

               —

               sprejme potrebne ukrepe v zvezi s členom 4 v delu, v katerem se ta nanaša na družbo Cargolux;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov družbe Cargolux.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje očitna napaka pri presoji, ker je Komisija ravnala ultra vires s tem, da se je oprla na dokaze, ki se nanašajo na proge, in na obdobja, za katera ni bila pristojna.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je Komisija nezakonito razširila svojo pristojnost s tem, da se je oprla na dokaze, ki se nanašajo na obdobje pred: (a) 1. majem 2004 v zvezi s progami med EU in tretjimi državami; (b) 19. majem 2005 v zvezi s progami med državami članicami EGP (države članice, ki niso države članice EU) in tretjimi državami; in (c) 1. junijem 2002 v povezavi s progami med EU in Švico, v podporo svoje ugotovitve kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP v zvezi s progami znotraj EGP.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje bistvena kršitev postopka, kršitev pravice do obrambe in očitna napaka pri presoji, ker je Komisija bistveno kršila postopek in kršila pravico tožeče stranke do obrambe s tem, da pred sprejetjem novega sklepa ni izdala novega obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno ugotovila, da ji pred sprejetjem novega sklepa ni bilo treba izdati novega obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah, s čimer je kršila pravico tožeče stranke do obrambe.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji, ker Komisija ni opravila ocene pravnega in gospodarskega konteksta, potrebne za veljavno ugotovitev kršitve glede na njen predmet.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje bistvena kršitev postopka, neobrazložitev, kršitev pravice do obrambe in očitna napaka pri presoji prava in dejanskega stanja, ker Komisija ni dovolj natančno opredelila obsega in parametrov domnevne kršitve člena 101 PDEU in drugih zadevnih določb.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je pretirano raztegovanje koncepta ene nenehne kršitve nepopravljivo zameglilo obsega kršitve, zaradi česar ni mogoče ugotoviti njene vsebine.

               5.

               S petim tožbenim razlogom se zatrjuje očitna napaka pri presoji, ker Komisija ni navedla zanesljivih dokazov za svoje ugotovite ali za dokaz dejanskega stanja, na katero opira svoje ugotovitve, v skladu z zahtevanim dokaznim standardom.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep vsebuje napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno presojo v zvezi z vsemi tremi sestavnimi elementi (doplačila za gorivo, doplačila za varnost in plačila provizij za doplačila) zatrjevane ene in nenehne kršitve. Tožeča stranka trdi, da je Komisija tudi napačno uporabila koncept ene in nenehne kršitve kot vse zajemajoči koncept, da bi lahko kot „dokaz“ uveljavila različne skope dejanskega stanja in stikov, vključno z ravnanji, ki so zakonita in brezpredmetna.

               6.

               S šestim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija napačno sprejela pristojnost za domnevno protikonkurenčno ravnanje v zvezi z leti iz letališč tretjih držav na letališča znotraj EGP in da je napačno uporabila pravo, ker so bile take dejavnosti zunaj teritorialnega obsega člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP.

               7.

               S sedmim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za preveritev globe na podlagi neomejene sodne pristojnosti Splošnega sodišča, se zatrjuje očitna napaka pri presoji in kršitev načela sorazmernosti.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno ugotovila vrednost prodaje s tem, da je napačno upoštevala vhodne lete in bistveno precenila skupno težo zatrjevane kršitve. Komisija je v zvezi s tožečo stranko napačno ocenila težo in trajanje zatrjevane kršitve in napačno zavrnila olajševalne okoliščine.


title: Zadeva T-448/10: Tožba, vložena 23. septembra 2010 – Apple proti UUNT 9 – Iphone Media (IPH IPHONE)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/36

         Tožba, vložena 23. septembra 2010 – Apple proti UUNT 9 – Iphone Media (IPH IPHONE)
   (Zadeva T-448/10)
   ()
   2010/C 328/63
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Apple, Inc. (Cupertino, ZDA) (zastopnika: M. Engelman, barrister in J. Olsen, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Iphone Media, SA (Sevilla, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. julija 2010 v zadevi R 1084/2009-4;

               —

               ugodi naj se ugovoru tožeče stranke;

               —

               podredno, naj se ugodi ugovoru tožeče stranke glede takih proizvodov in storitev, za katere je ugotovljeno, da obstaja verjetnost zmede, in/ali glede takih proizvodov in storitev, za katere je ugotovljeno, da obstaja tveganje, da bi prijavljena znamka izkoriščala ali škodila razlikovalnemu značaju ali ugledu znamke tožeče stranke;

               —

               drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „IPH IPHONE“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 35, 38, 41 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 5562822

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija znamke Skupnosti št. 2901007 besedne znamke „IPHONE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se delno ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka meni, da izpodbijana odločba krši člena 8(1)(b) in 8(5) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno uporabil določbe teh členov za izpodbijano znamko.


title: Zadeva C-43/16 P: Pritožba, ki jo je Copernicus-Trademarks Ltd vložila 21. januarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 25. junija 2015 v zadevi T-43/16, Copernicus-Trademarks/EUIPO

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/8

         Pritožba, ki jo je Copernicus-Trademarks Ltd vložila 21. januarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 25. junija 2015 v zadevi T-43/16, Copernicus-Trademarks/EUIPO
   (Zadeva C-43/16 P)
   (2016/C 326/14)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Copernicus-Trademarks Ltd (zastopnik: C. Röhl, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 14. junija 2016 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva F-10/12: Tožba, vložena 23. januarja 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/29

         Tožba, vložena 23. januarja 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-10/12)
   2012/C 65/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je Komisija tožeči stranki zavrnila dodelitev hranarine.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep Komisije z dne 24. maja 2011 in sklep o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 24. oktobra 2011 naj se razglasita za nična,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-156/06: Tožba, vložena  23. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/32

         Tožba, vložena 23. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-156/06)
   (2006/C 131/60)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Maidani in K. Simonsson)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovitev, da Kraljevina Švedska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu (1), ki spreminja direktive Sveta 73/239/EGS, 79/267/EGS, 92/49/EGS, 92/96/EGS, 93/6/EGS in 93/22/EGS ter direktivi 98/78/ES in 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta, oziroma vsaj o njihovem sprejetju ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               naložitev plačila stroškov Kraljevini Švedski.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 11. avgusta 2004.

      (1)  UL L 35, str. 1.


title: Zadeva C-418/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 12. septembra 2007 – Société Papillon proti Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 12. septembra 2007 – Société Papillon proti Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (Zadeva C-418/07)
   (2007/C 283/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société Papillon

      Tožena stranka: Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali v primeru, če davčna ugodnost, ki izhaja iz sistema „davčne integracije“, učinkuje na obdavčitev matične družbe skupine, ki lahko v okviru skupine izravnava dobičke in izgube vseh družb skupine, in ima ugodnosti davčne nevtralnosti transakcij znotraj te skupine, nezmožnost, ki izhaja iz sistema, določenega s členom 223 A in naslednjimi členi splošnega davčnega zakonika, da bi se v združeno davčno skupino vključila družba vnukinja, ki jo ima matična družba v lasti preko hčerinske družbe, ki, ob tem da ima sedež v drugi državi članici in ne izvaja dejavnosti v Franciji, ni zavezana k plačilu francoskega davka na dobiček pravnih oseb in torej ne more biti v skupini, pomeni omejitev svobode ustanavljanja zaradi davčnih posledic odločitve matične družbe, da ima družbo vnukinjo v lasti prek francoske hčerinske družbe ali pa prek hčerinske družbe s sedežem v drugi državi članici?

               2)

               Ali je v primeru pritrdilnega odgovora tako omejitev mogoče utemeljiti bodisi z nujnostjo ohranjanja skladnosti sistema „davčne integracije“, zlasti mehanizmov davčne nevtralnosti transakcij znotraj skupine, upoštevaje posledice sistema, ki bi v drugi državi članici ustanovljeno hčerinsko družbo štel za del skupine le zato, da je omogočeno posredno lastništvo družbe vnukinje in zanjo ne bi veljal sistem skupine, ker ni davčni zavezanec v Franciji, bodisi iz kateregakoli drugega nujnega razloga v splošnem interesu?


title: Zadeva C-203/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 28. aprila 2011 – All Projects & Developments NV in drugi

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 28. aprila 2011 – All Projects & Developments NV in drugi
   (Zadeva C-203/11)
   2011/C 219/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Grondwettelijk Hof

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Tožeče stranke:

               All Projects & Developments NV

               Bouw- en Coördinatiekantoor Andries NV

               Belgische Gronden Reserve NV

               Bouwonderneming Ooms NV

               Bouwwerken Taelman NV

               Brummo NV

               Cordeel Zetel Temse NV

               DMI Vastgoed NV

               Dumobil NV

               Durabrik NV

               Eijssen NV

               Elbeko NV

               Entro NV

               Extensa NV

               Flanders Immo JB NV

               Green Corner NV

               Huysman Bouw NV

               Imano BVBA

               Immpact Ontwikkeling NV

               Invest Group Dewaele NV

               Invimmo NV

               Kwadraat NV

               Liburni NV

               Lotinvest NV

               Matexi NV

               Novus NV

               Plan & Bouw NV

               7Senses Real Estate NV

               Sibomat NV

               Tradiplan NV

               Uma Invest NV

               Versluys Bouwgroep BVBA

               Villabouw Francis Bostoen NV

               Willemen General Contractor NV

               Wilma Project Development NV

               Woningbureau Paul Huyzentruyt NV

         Druge stranke:

               Ministerraad

               Vlaamse regering

               Immo Vilvo NV

               PSR Brownfield Developers NV

               College van de Franse Gemeenschapscommissie

               Franse Gemeenschapsregering

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) samostojno ali v povezavi z Odločbo Komisije z dne 28. novembra 2005 o uporabi člena 86(2) Pogodbe ES za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve, dodeljene nekaterim podjetjem, pooblaščenim za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena (2005/842/ES (1)) razlagati tako, da je treba ukrepe v členih 3.1.3, 3.1.10, 4.1.20(3), drugi pododstavek, 4.1.21 in 4.1.23 dekreta flamske regije z dne 27. marca 2009 o zemljiški in nepremičninski politiki pred sprejetjem ali začetkom veljavnosti teh določb priglasiti Evropski komisiji?

               2.

               Ali je treba predpis, ki zasebnim subjektom, katerih razdelitev zemljišča ali gradbeni projekt ima določeno najmanjšo velikost, ex lege nalaga socialno obveznost v najmanj 10- in največ 20-odstotnem deležu te razdelitve zemljišča ali tega gradbenega projekta, ki se lahko poravna in natura ali z izplačilom denarnega zneska 50 000 EUR na nepozidano socialno zemljišče ali nezgrajeno socialno stanovanje, preveriti na podlagi svobode ustanavljanja, prostega pretoka storitev ali prostega pretoka kapitala ali pa gre za zapleten predpis, ki ga je treba preveriti na podlagi vsake od teh svoboščin?

               3.

               Ali se člen 2(2)(a) in (j) Direktive 2006/123/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu uporablja za obvezno dajatev zasebnih subjektov za gradnjo socialnih stanovanj in apartmajev, ki je ex lege naložena kot socialna obveznost v povezavi z vsakim gradbenim dovoljenjem ali dovoljenjem za razdelitev zemljišča za projekt, ki ima zakonsko določen najmanjši obseg, pri čemer zgrajena socialna stanovanja kupujejo socialna gradbena podjetja po vnaprej določenih najvišjih cenah za oddajanje v najem široki kategoriji posameznikov, ali se s prenosom pravic v korist socialnih gradbenih podjetij prodajajo zasebnikom iz iste kategorije?

               4.

               Če je odgovor na tretje vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, ali je treba izraz „zahteva, ki je predmet ocenjevanja“ v členu 15 Direktive 2006/123/ES […] razlagati tako, da morajo zasebni subjekti poleg običajne dejavnosti ali kot njen del prispevati h gradnji socialnih stanovanj in zgrajena stanovanja prenesti po najvišjih cenah na delno javnopravne organe ali s prenosom njihovih pravic, čeprav ti zasebni subjekti na trgu socialnih stanovanj nimajo nobene druge pravice do pobude?

               5.

               Če je odgovor na tretje vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, ali mora nacionalno sodišče z

                           (a)

                           ugotovitvijo, da nova zahteva, ki je predmet ocenjevanja, v skladu s členom 15 Direktive 2006/123/ES […] ni bila posebej preverjena v skladu s členom 15(6) te direktive, in

                           (b)

                           ugotovitvijo, da ta nova zahteva ni bila sporočena v skladu s členom 15(7) te direktive, povezati sankcijo – in če je odgovor pritrdilen – katero?

               6.

               Če je odgovor na tretje vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, ali je treba izraz „prepovedana zahteva“ v členu 14 Direktive 2006/123/ES […] razlagati tako, da nacionalnega predpisa ne prepoveduje le pod predpostavkami, opisanimi v tem členu, če ta začetek ali izvajanje storitvene dejavnosti pogojuje z zahtevo, temveč tudi, če ta predpis določa le, da zaradi neizpolnjevanja te zahteve propade finančno nadomestilo za opravljanje zakonsko predpisane storitve, finančno poroštvo za opravljanje te storitve pa se ne povrne?

               7.

               Če je odgovor na tretje vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, ali je treba izraz „konkurenčni izvajalec“ v členu 14(6) Direktive 2006/123/ES […] razlagati tako, da se uporablja tudi za javno ustanovo, katere naloge se delno prekrivajo z nalogami ponudnikov storitev, če sprejme odločitve iz navedenega člena in mora obenem kot zadnja stopnja v večstopenjskem sistemu kupovati socialna stanovanja, ki jih je zgradil ponudnik storitev zaradi izpolnjevanja njemu naložene socialne obveznosti?

               8.

                           (a)

                           Če je odgovor na tretje vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, ali je treba izraz „sistem dovoljenj“ v členu 4(6) Direktive 2006/123/ES […] razlagati tako, da se lahko uporablja za potrdila, ki jih izda javna ustanova, potem ko je bilo prvotno gradbeno dovoljenje ali dovoljenje za razdelitev zemljišča že izdano, potrebna za upravičenost do izplačila nadomestil za izvajanje socialne obveznosti, ki je bila ex lege povezana s tem prvotnim dovoljenjem in hkrati potrebna za upravičenost do povrnitve finančnega poroštva, ki ga mora ponudnik storitev obvezno dati tej javni ustanovi?

                           (b)

                           Če je odgovor na tretje vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, ali je treba izraz „sistem dovoljenj“ v členu 4(6) Direktive 2006/123/ES […] razlagati tako, da se lahko uporablja za dogovor, ki ga na podlagi zakonskega predpisa sklene zasebni subjekt z javno ustanovo v okviru prenosa pravic v korist te javne ustanove za prodajo socialnega stanovanja, ki ga je zgradil ta zasebni subjekt, in sicer za izvajanje socialne obveznosti in natura, ki je ex lege povezana z gradbenim dovoljenjem ali dovoljenjem za razdelitev zemljišča, ob upoštevanju, da je sklenitev tega dogovora pogoj za izvedljivost tega dovoljenja?

               9.

               Ali je treba člena 49 PDEU in 56 PDEU razlagati tako, da prepovedujeta predpis, s katerim se z izdajo gradbenega dovoljenja ali dovoljenja za razdelitev zemljišča pri projektu od določenega najmanjšega obsega ex lege povezuje socialna obveznost gradnje socialnih stanovanj v določenem odstotnem deležu projekta, ki jih je nato treba prodati javni ustanovi po navzgor omejenih cenah ali s prenosom njihovih pravic?

               10.

               Ali je treba člen 63 PDEU razlagati tako, da prepoveduje predpis, s katerim se z izdajo gradbenega dovoljenja ali dovoljenja za razdelitev zemljišča pri projektu od določenega najmanjšega obsega ex lege povezuje socialna obveznost gradnje socialnih stanovanj v določenem odstotnem deležu projekta, ki jih je nato treba prodati javni ustanovi po navzgor omejenih cenah ali s prenosom njihovih pravic?

               11.

               Ali je treba izraz „javno naročilo gradenj“ v členu 1(2)(b) Direktive 2004/18/ES (3) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev razlagati tako, da se uporablja za predpis, s katerim se z izdajo gradbenega dovoljenja ali dovoljenja za razdelitev zemljišča pri projektu od določenega najmanjšega obsega ex lege povezuje socialna obveznost gradnje socialnih stanovanj v določenem odstotnem deležu projekta, ki jih je nato treba prodati javni ustanovi po navzgor omejenih cenah ali s prenosom njihovih pravic?

               12.

               Ali je treba člene 21, 45, 49, 56 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter člena 22 in 24 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES (4) z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS razlagati tako, da nasprotujejo predpisu, uvedenemu s knjigo 5 dekreta flamske regije z dne 27. marca 2009 o zemljiški in nepremičninski politiki z naslovom „Stanovati v svoji regiji“, v skladu s katerim mora kupec ali najemnik za prenos zemljišč in na njih zgrajenih gradenj v določenih tako imenovanih ciljnih občinah dokazati zadovoljivo povezavo z zadevno občino v smislu člena 5.2.1(2) dekreta?

      (1)  UL L 312, str. 67.

      (2)  UL L 376, str. 36.

      (3)  UL L 134, str. 114.

      (4)  UL L 158, str. 77.


               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/1

         2011/C 63/01
   Zadnja objava Sodišča Evropske unije v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 55, 19.2.2011

      Prejšnje objave

      UL C 46, 12.2.2011

      UL C 38, 5.2.2011

      UL C 30, 29.1.2011

      UL C 13, 15.1.2011

      UL C 346, 18.12.2010

      UL C 328, 4.12.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-522/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo n °1 de Ferrol (Španija) 1. oktobra 2013 – Ministerio de Defensa, Navantia S.A. proti Concello de Ferrol

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ferrol (Španija) 1. oktobra 2013 – Ministerio de Defensa, Navantia S.A. proti Concello de Ferrol
   (Zadeva C-522/13)
   2013/C 367/44
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Contencioso-Administrativo no1 de Ferrol (Španija)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Ministerio de Defensa, Navantia S.A.

      Tožena stranka: Concello de Ferrol

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je oprostitev davka na nepremičnine, do katere je upravičena družba NAVATIA, S.L., združljiva s členom 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU)?

               2.

               Ali je to, da država članica (Španija) uvede davčno oprostitev za zemljišče (nepremičnina s katastrsko številko 825201QA5422N0001YG) v državni lasti, ki je preneseno na zasebno podjetje z v celoti javnim kapitalom (Navantia, S.L.), na katerem poteka dobava blaga in se izvajajo storitve, s katerimi je mogoče trgovati med državami članicami, združljivo s členom 107 PDEU?


title: Zadeva C-321/08: Tožba, vložena 15. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/38

         Tožba, vložena 15. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-321/08)
   (2008/C 223/62)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Wils in E. Adsera Ribera, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES (1) z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) oziroma, v vsakem primeru s tem, da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/29 v nacionalni pravni red se je iztekel 12. junija 2007.

      (1)  UL L 149, str. 22.


title: Zadeva T-309/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  6. aprila 2006  — Camós Grau proti Komisiji ( Preiskava Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) o poslovanju in financiranju Inštituta za evropsko-latinskoameriške odnose (IRELA) — Morebiten konflikt interesov preiskovalca — Izločitev iz skupine — Vpliv na potek preiskave in na vsebino poročila o preiskavi — Poročilo o končanju preiskave — Ničnostna tožba — Dopustnost — Odškodninska tožba — Dopustnost )

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. aprila 2006 — Camós Grau proti Komisiji
   (Zadeva T-309/03) (1)

   („Preiskava Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) o poslovanju in financiranju Inštituta za evropsko-latinskoameriške odnose (IRELA) - Morebiten konflikt interesov preiskovalca - Izločitev iz skupine - Vpliv na potek preiskave in na vsebino poročila o preiskavi - Poročilo o končanju preiskave - Ničnostna tožba - Dopustnost - Odškodninska tožba - Dopustnost“)
   (2006/C 131/71)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Manel Camós Grau (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M.-A. Lucas, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-F. Pasquier in C. Ladenburger, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Po eni strani zahteva za razglasitev ničnosti poročila Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) z dne 17. oktobra 2002 o zaključku preiskave glede Inštituta za evropsko-latinskoameriške odnose (IRELA) in po drugi strani zahteva za poplačilo nepremoženjske škode in karierne škode, ki naj bi nastali zaradi tega poročila
   Izrek sodbe

               1)

               Komisija mora M. Camósu Grauu izplačati znesek 10 000 evrov.

               2)

               V ostalem delu se predlogi zavrnejo.

               3)

               Komisija nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva C-656/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 7. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. septembra 2015 v zadevi T-674/11, TV2/Danmark A/S/Evropska komisija

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/27

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 7. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. septembra 2015 v zadevi T-674/11, TV2/Danmark A/S/Evropska komisija
   (Zadeva C-656/15 P)
   (2016/C 048/32)
   Jezik postopka: danščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: ved B. Stromsky, T. Maxian Rusche in L. Grønfeldt, agenti)

      Druge stranke v postopku: TV2/Danmark A/S, Kraljevina Danska, Viasat Broadcasting UK Ltd

      Predlogi

   Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. septembra 2015 v zadevi T-674/11 TV2/Danmark A/S/Evropska komisija naj se razveljavi v delu, v kateri je bil z njo Sklep Komisije z dne 20. aprila 2011 o ukrepih, ki jih izvaja Danska (C 2/03) za TV2/Danmark (1) razglašen za ničen v delu, v katerem je bilo s tem sklepom ugotovljeno, da prihodki od oglaševanja iz let 1995 in 1996 pomenijo državno pomoč.
   Tretji podredni zahtevek tožeče stranke na prvi stopnji naj se zavrne.
   Tožeči stranki na prvo stopnji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče storilo napako pri razlagi pojma „državna sredstva“ iz člena 107(1) PDEU, vključno s pojmom „nadzor“, in pri obrazložitvi.
   Bistvene trditve, ki jih pritožnica navaja v utemeljitev pritožbe, so:

               —

               Splošno sodišče naj bi storilo napako v točkah 210 in 211, ker ni potrdilo, da so sredstva družbe TV2 Reklame državna, ker je družba TV2 Reklame družba v državni lasti; Splošno sodišče naj bi sodno prakso razlagalo preozko glede pojma državnih sredstev iz podjetij v državni lasti.

               —

               Splošno sodišče naj bi storilo napako s preozko razlago pojma „nadzor“ pri presoji državnega nadzora nad sredstvi družbe TV2 Reklame. Podobno naj bi storilo napako v točki 215, ker je prav tako preozko razlagalo pojem „nadzor“ pri presoji državnega nadzora nad sredstvi iz sklada TV2.

               —

               Splošno sodišče naj bi storilo napako z napačno razlago sodbe PreussenElektra, C-379/98, ECLI:EU:C:2001:160. Ta napačna razlaga ima osrednjo vlogo pri obrazložitvi Splošnega sodišča o razglasitvi ničnosti izpodbijanega sklepa.

      (1)  UL L 340, str. 1.


title: Zadeva T-248/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – HUP Uslugi Polska proti UUNT – Manpower (I.T.@MANPOWER) ( Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti I.T.@MANPOWER – Absolutni razlogi za zavrnitev – Razlikovalni učinek – Neobstoj opisnega značaja – Neobstoj znakov ali oznak, ki so postali običajni – Neobstoj take znamke, ki bi zavajala javnost – Člen 7(1)(b) do (d) in (g), in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – HUP Uslugi Polska proti UUNT – Manpower (I.T.@MANPOWER)
   (Zadeva T-248/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti I.T.@MANPOWER - Absolutni razlogi za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Neobstoj opisnega značaja - Neobstoj znakov ali oznak, ki so postali običajni - Neobstoj take znamke, ki bi zavajala javnost - Člen 7(1)(b) do (d) in (g), in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 285/61)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: HUP Uslugi Polska sp. z o.o. anciennement HP Temporärpersonalgesellschaft mbH (Czeladz, Poljska) (zastopnik: M. Ciresa, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Manpower Inc. (Milwaukee, Wisconsin, Združene države) (zastopniki: R. Moscona, V. Marsland, solicitors in A. Bryson, barrister)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. aprila 2005 (zadeva R 124/2004-4) o postopku za ugotovitev ničnosti med MP Temporärpersonal GmbH in Manpower Inc.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               HUP Uslugi Polska sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 217, 3.9.2005.


title: Zadeva T-543/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2015 – Lysoform Dr. Hans Rosemann in drugi/ECHA (Začasna odredba — REACH — Dostopnost na trgu in uporaba biocidnih proizvodov — Vpis družbe na seznam iz člena 95 Uredbe (EU) št. 528/2012 kot dobaviteljice aktivne snovi — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/19

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2015 – Lysoform Dr. Hans Rosemann in drugi/ECHA
   (Zadeva T-543/15 R)
   ((Začasna odredba - REACH - Dostopnost na trgu in uporaba biocidnih proizvodov - Vpis družbe na seznam iz člena 95 Uredbe (EU) št. 528/2012 kot dobaviteljice aktivne snovi - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2016/C 059/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlin, Nemčija); Ecolab Deutschland GmbH (Monheim am Rhein, Nemčija); Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Nemčija) in Diversey Europe Operations BV (Utrecht, Nizozemska) (zastopniki: K. Van Maldegem, M. Grunchard in P. Sellar, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopnika: C. Buchanan in W. Broere, agenta)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve odločbe ECHA z dne 17. junija 2015 o vpisu družbe O. na seznam iz člena 95(1) Uredbe (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov (UL L 167, str. 1) kot dobaviteljice aktivne snovi.

      Izrek

               1.

               Predlog za odlog izvršitve se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-272/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Evropaïki Dynamiki proti Sodišču ( Javna naročila za storitve – Skupnostni postopek javnega razpisa – Zavrnitev ponudbe – Izbirna merila in merila za oddajo naročila – Obveznost obrazložitve )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Evropaïki Dynamiki proti Sodišču
   (Zadeva T-272/06) (1)

   („Javna naročila za storitve - Skupnostni postopek javnega razpisa - Zavrnitev ponudbe - Izbirna merila in merila za oddajo naročila - Obveznost obrazložitve“)
   (2008/C 272/40)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in N. Keramidas, odvetnika)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti (zastopnika: sprva M. Schauss, nato D. Guild, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Sodišča z dne 20. julija 2006, da ne bo sprejelo ponudbe tožeče stranke v okviru javnega razpisa z dne 5. julija 2005 v zvezi z opravljanjem storitev, namenjenih zagotavljanju vzdrževanja, razvoja in podpore informacijskih sistemov ter da naročilo odda izbranim ponudnikom.
   Izrek

               1)

               Odločba Sodišča, da ne bo sprejelo ponudbe družbe Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, kot ji je bila posredovana z dopisom z dne 20. julija 2006, se razglasi za nično.

               2)

               Sodišču se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva C-545/14 P: Pritožba, ki so jo Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd vložili 27. novembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 18. septembra 2014 v zadevi T-168/12, Georgias in drugi/Svet Evropske unije, Evropska komisija

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/25

         Pritožba, ki so jo Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd vložili 27. novembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 18. septembra 2014 v zadevi T-168/12, Georgias in drugi/Svet Evropske unije, Evropska komisija
   (Zadeva C-545/14 P)
   (2015/C 046/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožniki: Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd (zastopnika: H. Mercer QC, I. Quirk, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlog

   Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

               —

               odločbo Splošnega sodišča v celoti razveljavi;

               —

               ugodi predlogu pritožnika, ki ga je podal v postopku pred Splošnim sodiščem (razen glede odškodnine, ki jo mora določiti Splošno sodišče);

               —

               podredno vrne zadevo Splošnemu sodišču;

               —

               v vsakem primeru toženima strankama naloži plačilo stroškov pritožnikov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožniki v podporo pritožbi navajajo štiri pravne razloge:

               1.

               Prvi pravni razlog: Splošno sodišče je storilo napako s tem, ko je ugotovilo, da lahko Svet na podlagi Uredbe št. 314/2004 (1) doda osebe na seznam iz Priloge k tej uredbi zgolj na podlagi dejstva, da so bili člani zimbabvejske vlade (točki 57 in 66 sodbe Splošnega sodišča).

                           —

                           Uredbo št. 314/2004 (v nadaljevanju: Uredba) je treba razlagati v skladu s Skupnim stališčem Sveta 2004/161/SZVP (2) (v nadaljevanju: Skupno stališče), s katerim naj bi se ta izvajala;

                           —

                           Splošno sodišče ni upoštevalo člena 4 Skupnega stališča, na podlagi katerega so morale biti osebe, ki so naštete v Prilogi, vpletene v dejanja, ki predstavljajo hudo grožnjo demokraciji ter spoštovanju človekovih pravic in pravne države v Zimbabveju.

               2.

               Drugi pravni razlog: Splošno sodišče je storilo napako, ker je napačno razlagalo člen 5(1) Skupnega stališča, kar je privedlo do napačne uporabe Uredbe (točka 57 sodbe).

                           —

                           V nasprotju s stališčem Splošnega sodišča člen 5(1) Skupnega stališča ne določa, da so bile osebe iz Priloge k Skupnemu stališču in Uredbi bodisi člani zimbabvejske vlade bodisi osebe, ki so bile vpletene v dejanja, ki predstavljajo hudo grožnjo demokraciji ter spoštovanju človekovih pravic in pravne države v Zimbabveju;

                           —

                           na podlagi Skupnega stališča in torej Uredbe so morale osebe iz Priloge namreč ustrezati obema opisoma.

               3.

               Tretji pravni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo dodatek besede „kot“ (dodana 25. junija 2007) k vpisu senatorja Georgiasa v Prilogo k Uredbi (in k Skupnemu stališču), ki naj bi bil „le pojasnilo“, da že zgolj dejstvo, da je bil član vlade, zadošča za njegov vpis na seznam (točka 58 sodbe).

                           —

                           Pravilno oblikovanje besed, ki so bile dodane k vpisu senatorja Georgiasa, je s pravnega vidika pomenilo, da je bila poleg tega, da je bil član vlade, potrebna tudi uskladitev s členom 4 Skupnega stališča, saj so bile besede, ki sledijo „kot“, natanko zahteve iz člena 4 .

                           —

                           Splošno sodišče je napačno razlagalo dodatek te besede kot „le pojasnilo“, da je že samo dejstvo, da je bil član vlade, zadoščalo za njegov vpis na seznam.

               4.

               Četrti pravni razlog: Splošno sodišče je storilo napako s tem, ko je glede tožbenega predloga o kršitvi pravice do obrambe ugotovilo, da senator Georgias ni pojasnil, na kaj bi se skliceval, če bi imel možnost izraziti svoje mnenje (točka 108 sodbe).

                           —

                           V tožbi je bilo jasno navedeno, da je senator Georgias pisal Svetu (dopis je bil predložen) in je bil nato izbrisan iz seznama;

                           —

                           dalje, v tožbi so bili navedeni številni argumenti, ki bi bili Svetu nedvomno predstavljeni, če bi bila senatorju Georgiasu za to ponujena priložnost;

                           —

                           v teh okoliščinah je Splošno sodišče z ugotovitvijo, da senator Georgias ni pojasnil, na kaj bi se skliceval, če bi imel možnost izraziti svoje mnenje, napačno uporabilo pravo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 314/2004 z dne 19. februarja 2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 18, zvezek 3, str. 50).

      (2)  Skupno stališče Sveta 2004/161/SZVP z dne 19. februarja 2004 o podaljšanju omejitvenih ukrepov proti Zimbabveju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 18, zvezek 3, str. 43).


title: Izbris zadeve C-54/04

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/34

         Izbris zadeve C-54/04 (1)

   (2005/C 182/62)

      (Jezik postopka: nemščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 4. aprila 2005 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-54/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji.

      (1)  UL C 71, 20.03.2004.


title: Zadeva T-255/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – Almaz-Antey Air and Space Defence/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine — Zamrznitev sredstev — Pravna oseba, ki materialno ali finančno podpirajo ukrepe, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine — Sorazmernost — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Temeljne pravice — Očitna napaka pri presoji)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. januarja 2017 – Almaz-Antey Air and Space Defence/Svet
   (Zadeva T-255/15) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine - Zamrznitev sredstev - Pravna oseba, ki materialno ali finančno podpirajo ukrepe, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine - Sorazmernost - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Temeljne pravice - Očitna napaka pri presoji))
   (2017/C 078/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Joint Stock Company „Almaz-Antey“ Air and Space Defence Corp., nekdanja OAO Concern PVO Almaz Antey (Moskva, Rusija) (zastopniki: A. Haak, C. Stumpf, M. Brüggemann in B. Thiemann, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: najprej N. Rouam in J. P. Hix, nato J. P. Hix in P. Mahnič Bruni, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2015/432 z dne 13. marca 2015 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2015, L 70, str. 47), Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/427 z dne 13. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2015, L 70, str. 1), Sklepa Sveta (SZVP) 2015/1524 z dne 14. septembra 2015 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2015, L 239, str. 157), Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/1514 z dne 14. septembra 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2015, L 239, str. 30), Sklepa Sveta (SZVP) 2016/359 z dne 10. marca 2016 o spremembi sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2016, L 67, str. 37), Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2016/353 z dne 10. marca 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2016, L 67, str. 1) in dopisa Sveta z dne 31. julija 2015 v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko in ohranitev subjektov, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, na seznamu.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Joint-Stock Company „Almaz-Antey“ Air and Space Defence Corp. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


               20.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/12

         Tožba skupine DB Schenker proti Nadzornemu organu Efte, vložena 8. aprila 2013
   (Zadeva E-5/13)
   2013/C 174/08
   Podjetja Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS (skupaj „skupina DB Schenker“), ki jih zastopa odvetnik Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norveška, so 8. aprila 2013 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeče stranke Sodišču Efte predlagajo, naj:

               1.

               razveljavi odločbo Nadzornega organa Efte z dne 25. januarja 2013 v zadevi št. 73075 (DB Schenker), v delu, v katerem je z njo zavrnjen popoln ali delen vpogled na podlagi člena 3(a) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 ter členov 4(4) in 4(6) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 v dokumentacijo iz spisov, na podlagi katerih je bila sprejeta Odločba Nadzornega organa Efte št. 321/10/COL (Norway Post – program zvestobe/popustov), ter zavrnjen vpogled v popolno različico Odločbe Nadzornega organa Efte št. 321/10/COL;

               2.

               razveljavi odločbo Nadzornega organa Efte z dne 18. februarja 2013 v zadevi št. 73075 (DB Schenker), v delu, v katerem je z njo zavrnjen popoln ali delen vpogled na podlagi členov 4(4) in 4(6) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 v dokumentacijo iz spisov, na podlagi katerih je bila sprejeta Odločba Nadzornega organa Efte št. 321/10/COL (Norway Post – program zvestobe/popustov);

               3.

               Nadzornemu organu Efte (in vsem morebitnim intervenientom) naloži plačilo stroškov.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeče stranke, podjetja Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS, so del mednarodne špediterske in logistične skupine DB Schenker. Podjetje Schenker North AB vodi poslovne dejavnosti skupine na Norveškem, Švedskem in Danskem, vključno z dejavnostmi hčerinskih družb Schenker Privpak AS in Schenker Privpak AB.

               —

               Tožeče stranke so 14. januarja 2013 pri Nadzornem organu Efte vložile potrdilno prošnjo za vpogled v dokumente iz spisov, na podlagi katerih je bila sprejeta Odločba Nadzornega organa Efte št. 321/10/COL (Norway Post – program zvestobe/popustov) z dne 14. julija 2010. Nadzorni organ Efte je 25. januarja 2013 in 18. februarja 2013 odločil o prošnji za vpogled na podlagi svojih novih pravil o javnem dostopu do dokumentacije (v nadaljnjem besedilu: pravila o javnem dostopu do dokumentacije iz leta 2012), ki so bila 5. septembra 2012 določena z odločbo Nadzornega organa Efte št. 300/12/COL. Tožeče stranke predlagajo razveljavitev navedenih odločb na podlagi člena 36 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču v delu, v katerem je bil z njima zavrnjen popoln ali delen zahtevan dostop do dokumentacije.

         Tožeče stranke zatrjujejo, da je Nadzorni organ Efte:

               —

               kršil pravico do javnega dostopa do dokumentov iz člena 2(1) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 in obveznost obrazložitve, glej člen 16 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, v zvezi z dokumentacijo, do katere je bil zavrnjen vpogled na podlagi člena 3(a) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012;

               —

               kršil pravico do javnega dostopa do dokumentov iz člena 2(1) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 v zvezi z dokumentacijo, do katere je bil zavrnjen popoln ali delen vpogled na podlagi člena 4(6) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012; ter

               —

               kršil pravico do javnega dostopa do dokumentov iz člena 2(1) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 in obveznost obrazložitve, glej člen 16 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, v zvezi z dokumentacijo, do katere je bil zavrnjen popoln ali delen vpogled na podlagi člena 4(4) Pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012.


title: Združene zadeve C-422/09, C-425/09 in C-426/09: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 2. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Vassiliki Stylianou Vandorou (C-422/09), Vassilios Alexandrou Giankoulis (C-425/09), Ioannis Georgiou Askoxilakis (C-426/09) proti Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton (Člena 39 ES in 43 ES — Direktiva 89/48/ES — Priznavanje diplom — Pojem poklicne izkušnje )

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/7

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 2. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Vassiliki Stylianou Vandorou (C-422/09), Vassilios Alexandrou Giankoulis (C-425/09), Ioannis Georgiou Askoxilakis (C-426/09) proti Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton
   (Združene zadeve C-422/09, C-425/09 in C-426/09) (1)

   (Člena 39 ES in 43 ES - Direktiva 89/48/ES - Priznavanje diplom - Pojem „poklicne izkušnje“)
   2011/C 30/10
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Vassiliki Stylianou Vandorou (C-422/09), Vassilios Alexandrou Giankoulis (C-425/09), Ioannis Georgiou Askoxilakis (C-426/09)

      Tožena stranka: Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias – Razlaga člena 4(1)(b) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (89/48/EGS) (UL 1989, L 19, str. 16) – Razlaga člena 1(3) Direktive 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001, o spremembah direktiv Sveta 89/48/EGS in 92/51/EGS o splošnem sistemu priznavanja poklicnih kvalifikacij in direktiv Sveta 77/452/EGS, 77/453/EGS, 78/686/EGS, 78/687/EGS, 78/1026/EGS, 78/1027/EGS, 80/154/EGS, 80/155/EGS, 85/384/EGS, 85/432/EGS, 85/433/EGS in 93/16/EGS v zvezi s poklici medicinske sestre, odgovorne za splošno zdravstveno nego, zobozdravnika, veterinarja, babice, arhitekta, farmacevta in zdravnika (UL L 206, str. 1) – Dostop do reguliranega poklica ali njegovo opravljanje pod istimi pogoji kot državljani – Poklic pooblaščenega revizorja in davčnega svetovalca – Pojem „poklicne izkušnje“

      Izrek

   V skladu s členoma 39 ES in 43 ES mora nacionalni organ, pristojen za priznavanje poklicnih kvalifikacij, pridobljenih v drugi državi članici, pri določitvi morebitnih izravnalnih ukrepov za premostitev znatnih razlik med izobraževanjem in usposabljanjem, ki ju je opravil predlagatelj, in izobraževanjem in usposabljanjem, zahtevanima v državi članici gostiteljici, upoštevati vse praktične izkušnje, ki lahko v celoti ali delno nadomestijo te razlike.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.