title: Zadeva T-783/19: Tožba, vložena 12. novembra 2019 – Royal Mail Investments/Komisija

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/69

      Tožba, vložena 12. novembra 2019 – Royal Mail Investments/Komisija
      (Zadeva T-783/19)
      (2020/C 45/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Royal Mail Investments Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: M. Whitehouse in P. Halford, Solicitors)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Komisije (EU) 2019/1352 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin (UL 2019 L 216, str. 1), razglasi za ničen;

                  —

                  podredno, člen 2 izpodbijanega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem krši svobodo tožeče stranke do ustanavljanja v skladu s členom 49 PDEU; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja enajst tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo in/ali storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da je shema izjeme pri financiranju skupin („sporni ukrep“) povzročila gospodarsko prednost v smislu in obsegu člena 107(1) PDEU.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo in/ali storila očitno napako pri presoji ob opredelitvi referenčnega sistema za namene analize „selektivnosti“.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo in storila očitne napake pri presoji s tem, da je napačno ali nepopolno opredelila ter nepravilno razumela upoštevne cilje referenčnega sistema, ki ga je izbrala.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo in storila očitne napake pri presoji s tem, da je opredelila sporni ukrep tako, da se z njim odstopa od referenčnega sistema, ki ga je izbrala.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo in storila očitne napake pri presoji s tem, da je izpodbijani ukrep napačno opredelila kot prima facie selektiven, pri čemer je napačno menila, da vodi do različne obravnave podjetij v pravno in dejansko primerljivih položajih.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je pri oceni selektivnosti spornega ukrepa upoštevala Direktivo Sveta (EU) 2016/1164 (1) glede na to, da je ta instrument začel veljati šele po koncu obdobja, v katerem je Komisija odločila, da sporni ukrep pomeni državno pomoč.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: izpodbijani sklep pomeni Komisijino zlorabo pooblastil v nasprotju z davčno suverenostjo Združenega kraljestva.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija je storila očitne napake pri presoji s tem, da je menila, da zatrjevanega odstopanja ni mogoče utemeljiti glede na obdavčitev netrgovalnih finančnih dobičkov, ustvarjenih iz kvalificiranih kreditnih razmerij, ki spadajo prima facie pod oddelek 371EB („dejavnosti ZK“) Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (Zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010). Glede oprostitev v zvezi z „upravičenimi viri“ in „dobički, ki izhajajo iz ujemanja obresti“, v sklepu ni obrazložitve glede njihove utemeljitve oziroma neobstoja le-te.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 108(2) PDEU in člen 6 Uredbe (EU) 2015/1589 (2) ter dolžnost dobrega upravljanja v skladu s členom 41 Listine o temeljnih pravicah. Natančneje, v sklepu o začetku postopka ni navedla, da dvomi o utemeljenosti „75-odstotna oprostitev“ na podlagi oddelka 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (Zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010), da bi se izognila dejanskim težavam zaradi analize značilnih dolžnosti zaposlenih v zvezi s kreditiranjem znotraj skupine, kot je dati zainteresiranim strankam ustrezno možnost, da podajo svoja stališča o tem; med preiskavo zainteresiranim strankam ni dala možnosti, da se izjavijo v zvezi s tem; v spornem sklepu se je odločila spregledati taka stališča, ki so jih zainteresirane stranke v zvezi s tem dejansko podale. Zato je izpodbijani sklep ničen.

                  10.

                  Deseti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je odločila, da obdavčitev podjetja v ZK z davkom na dobiček tujih hčerinskih družb „samo v obsegu, ki ga je treba pripisati domačim sredstvom in dejavnostim“, ne pomeni omejitve svobode ustanavljanja in da sporni ukrep ni potreben za zagotovitev skladnosti s svoboščinami iz Pogodbe.
                  V utemeljitev predloga (podredno) za razglasitev ničnosti člena 2 izpodbijanega sklepa, tožeča stranka navaja ta tožbeni razlog:

                  11.

                  Enajsti tožbeni razlog: Komisija je, četudi (kar se zanika) sporni ukrep pomeni shemo državne pomoči, napačno uporabila pravo s tem, da je menila, da se z vračilom pomoči ne bi kršilo temeljnih načel prava EU, in s tem, da je odredila vračilo pomoči ne glede na to, ali je ustanovitev nadzorovanih tujih družb in njihovo dajanje posojil nerezidenčnim skupinam družb dejansko pomenilo izvajanje svobode ustanavljanja ali prost pretok kapitala. Natančneje, v obravnavanem primeru bi vračilo pomoči kršilo svobodo tožeče stranke do ustanavljanja na podlagi člena 49 PDEU in prost pretok kapitala na podlagi člena 63 PDEU. Če gre za tako kršitev, je treba odredbo za vračilo pomoči iz člena 2 izpodbijanega sklepa razglasiti za nično.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL L 193, 2016, str. 1).

         (2)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, 2015, str. 9).


title: Zadeva T-784/19: Tožba, vložena 12. novembra 2019 – William Hill in William Hill Organization/Komisija

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/70

      Tožba, vložena 12. novembra 2019 – William Hill in William Hill Organization/Komisija
      (Zadeva T-784/19)
      (2020/C 45/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: William Hill plc (London, Združeno kraljestvo) in William Hill Organization Ltd (London) (zastopniki: C. McDonnell, Barrister, B. Goren, Solicitor, M. Peristeraki, odvetnik, in K. Desai, Solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  ugotovi, da ni bilo nezakonite državne pomoči, člen 1 Sklepa C(2019) 2526 Final z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da gre za nezakonito državno pomoč in odpravi zahtevo ZK za zagotovitev vračila domnevne nezakonite državne pomoči, ki sta jo prejeli tožeči stranki v tem okviru (člena 2 in 3 izpodbijanega sklepa);

                  —

                  podredno, člena 2 in 3 izpodbijanega sklepa razglasi za ničen, če se z njim zahteva, da ZK zagotovi vračilo domnevne državne pomoči; in

                  —

                  vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov, nastalih tožečima strankama v teh postopkih.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno razumela okvir, cilj in operacijo pravil ZK o nadzorovanih tujih družbah (CFC) v zvezi s spoštovanjem obravnave netrgovalnih finančnih dobičkov. Ugotovitve Komisije v izpodbijanem sklepu temeljijo na kumulativnih očitnih napakah. Natančneje, Komisija je storila očitne napake pri razumevanju celotnega davčnega sistema ZK, pri razumevanju ciljev CFC Sistema na posebnem področju izjeme pri financiranju skupin in opredelitvi upravičenih kreditnih razmerij.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno opredelila izjemo pri financiranju skupin kot davčno oprostitev in posledično kot prednost. V zvezi z netrgovalnimi finančnimi profiti izjema pri financiranju skupin pomeni določbo o dajatvah in del opredelitve omejitev pravil CFC, ne pa selektivne prednosti. Komisija ni podala količinske analize, da bi dokazala, da gre za prednost in ob neobstoju trdnega dokaza, da je posledica zadevnega ukrepa prednost, izpodbijanega sklepa ni mogoče sprejeti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija ni pravilno opredelila referenčnega sistema za presojo učinkov pravil CFC in je napačno opredelila pravila CFC kot sklop pravil, ločen od celotnega sistema ZK o davkih na dobiček. Komisija ni pravilno razumela cilja pravil CFC in ni upoštevala diskrecijske pravice ZK.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija je storila očitne napake pri analizi državne pomoči in je uporabila napačen test pri obravnavi vprašanja primerljivosti. Komisija ni ugotovila, da je davčna osnova ZK izpostavljena različni ravni tveganja, glede na to, ali gre za kreditiranje znotraj skupine, ki je obdavčljiva v ZK, ali za kreditiranje znotraj skupine, ki ni obdavčljiva v ZK ter je nerazumno ugotovila, da je kreditiranje znotraj skupine primerljivo s kreditiranjem tretje osebe.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: tudi ob predpostavki, da so bili zadevni ukrepi CFC prima facie pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, je bilo v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno, da ni bilo utemeljitve, ki bi jo bilo mogoče uporabiti za zagovarjanje skladnosti zadevnih ukrepov s pravili EU o državni pomoči. Poleg tega je izpodbijani sklep nerazumen in nedosleden, saj je Komisija pravilno ugotovila, da je Poglavje 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) utemeljen v primerih, ko bi bil edini razlog, da se dajatev CFC uporabi na podlagi Poglavja 5 navedenega dela 9A, test „kapitala, povezanega z ZK“, glede na to, da bi bila lahko izvedba tega testa v praksi pretirano težka, istočasno in brez ustrezne obrazložitve pa Komisija trdi, da navedeno Poglavje 9 nikoli ni utemeljeno v primerih, v katerih bi se na podlagi testa značilnih dolžnosti zaposlenih dajatev CFC uporabila na podlagi navedenega poglavja 5. Dejansko je test značilnih dolžnosti zaposlenih težko uporabiti v praksi, tako da bi morala Komisija ugotoviti, da je poglavje 9 utemeljeno tudi v okviru tega testa in bi morala zato ugotoviti, da ne gre za državno pomoč.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: če bi bilo treba izpodbijanemu sklepu ugoditi, bi njegova izvršitev preko vračila domnevne državne pomoči s strani tožečih strank kršila temeljna načela prava EU, vključno s svobodo ustanavljanja in opravljanja storitev, glede na to, da se v primeru tožečih strank zadevne CFC nahajajo v drugih državah članicah.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: zahteva za zagotovilo vračila, ki izhaja iz izpodbijanega sklepa, ni utemeljena in je v nasprotju s temeljnimi načeli Unije.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija ni ustrezno obrazložila odločilnih elementov v izpodbijanem sklepu, kot je ugotovitev, da bi bilo dajatev CFC na podlagi navedenega poglavja 5 mogoče brez težav ali nesorazmernega bremena uporabiti z uporabo testa značilnih dolžnosti zaposlenih.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom se krši tudi načelo dobrega upravljanja, ki zahteva, da Komisija deluje transparentno in predvidljivo v njenih upravnih postopkih in da sprejema odločitve v razumnem časovnem okviru. Ni razumno, da Komisija potrebuje več kot štiri leta za sprejetje sklepa o začetku postopka preiskave v obravnavani zadevi in da sprejme sklep več kot šest let po začetku veljavnosti izpodbijanega ukrepa.


title: Zadeva T-785/19: Tožba, vložena 13. novembra 2019 – Anglo American International/Komisija

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/72

      Tožba, vložena 13. novembra 2019 – Anglo American International/Komisija
      (Zadeva T-785/19)
      (2020/C 45/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Anglo American International Holdings Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Anderson, Solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Komisije z dne 2. aprila 2019 v celoti razglasi za ničen v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  podredno, naloži, naj se pri določitvi zneska pomoči, ki ga je treba vrniti, upoštevajo izgube, olajšave in oprostitve, ki so bile na voljo tožeči stranki v času, ko je zahtevala izjemo pri financiranju skupin, ali bi bile na voljo tožeči stranki v tem času, če ne bi zahtevala izjeme pri financiranju skupin, tudi če tožeča stranka nima več pravice do teh izgub, olajšav ali oprostitev, ker je po pravu ZK zastarala, in ne glede na to, ali so samodejne;

                  —

                  vsekakor toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka ni dokazala, da izjema pri financiranju skupin pomeni prednost. Tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni dokazala, da gre za prednost v vsakem primeru, v katerem se je zahtevala izjema pri financiranju skupin.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: ni bilo državne intervencije ali intervencije iz državnih sredstev. Komisija ni dokazala, da je zahteva izjeme pri financiranju skupin z gotovostjo vodila do zmanjšanja obveznosti plačila davka od dohodkov pravnih oseb v ZK.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izjema pri financiranju skupin ne daje prednosti določenim podjetjem ali proizvodnji določenega. Komisija je storila napako s tem, da (i) je referenčni sistem preozko opredelila kot pravila dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010), namesto kot širši sistem davka od dohodkov pravnih oseb v ZK; (ii) ni razumela, da poglavje 9 navedenega dela 9A ni odstopanje od njegovega poglavja 5, ter (iii) ni ugotovila, da tudi če je navedeno poglavje 9 odstopanje od poglavja 5, je utemeljeno z naravo in splošno shemo navedenega dela 9A.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: izjema pri financiranju skupin ne vpliva na trgovino med državami članicami. Komisija je storila napako, ko je ugotovila, da lahko izjema pri financiranju skupin vpliva na izbire multinacionalnih skupin glede lokacije njihovih funkcij financiranja skupin in sedežev znotraj EU.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: izjema pri financiranju skupin ne izkrivlja ali grozi z izkrivljanjem konkurence. Komisija ni dokazala, da je zahteva izjeme pri financiranju skupin z gotovostjo vodila do zmanjšanja obveznosti plačila davka od dohodkov pravnih oseb v ZK.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: zagotovitev vračila zatrjevane pomoči bi bila v nasprotju s splošnimi načeli prava EU. Tožeča stranka trdi, da testu funkcij osebja, pristojnega za odločanje, v oddelku 371EB navedenega poglavja 5 primanjkuje pravna varnost, da je ZK imelo diskrecijsko pravico, da reši ta primanjkljaj pravne varnosti in da je tožena stranka kršila svojo dolžnost izvedbe celotne analize upoštevnih dejavnikov. Z zahtevo po zagotovitvi vračila pomoči je Komisija ravnala v nasprotju s členom 16(1) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 (1), ki prepoveduje zagotovitev vračila pomoči, če bi bilo to v nasprotju s splošnim načelom prava EU.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: selektivna prednost bi bila odpravljena, in se ne bi zahtevalo zagotovitve vračila, če bi ZK za nazaj razširila izjemo pri financiranju skupin na posojanje družbenikom in tretjim osebam. Komisija ni ugotovila, da bi tak ukrep odpravil vsakršno selektivno prednost (če predpostavljamo, da ta obstaja) in v takem primeru ne bi bilo nezakonite državne pomoči, ki bi jo bilo treba vrniti na podlagi prava EU.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: pri določitvi zneska, ki ga je treba vrniti, bi bilo treba upoštevati izgube, olajšave ali oprostitve, ki so bile na voljo tožeči stranki (bodisi na podlagi zahtevka ali samodejno) v času, ko je zahtevala izjemo pri financiranju skupin ali bi ji bili na voljo v tem času, če ne bi zahtevala izjeme pri financiranju skupin, tudi če je pravica do teh izgub, olajšav in oprostitev po pravu ZK zastarala. Tožeča stranka trdi, da je to pravilna razlaga točke 203 obrazložitve izpodbijanega sklepa, če pa to ni tako, sklep ni pravilen, ker bi neupoštevanje takih izgub, olajšav in oprostitev vodilo do preračunavanja zneska pomoči, kar bi povzročilo izkrivljanje na notranjem trgu.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: Komisija ni navedla razlogov glede oprostitev upravičenih sredstev in oprostitve ujemajočih obresti ter ni izvedla celovite analize upoštevnih dejavnikov. Komisija ni razlikovala med tremi ločenimi oprostitvami na podlagi navedenega poglavja 9, ki delujejo neodvisno in ni razumela, da oprostitev upravičenih sredstev in oprostitev ujemajočih obresti ne nadomeščata testa funkcij osebja, pristojnega za odločanje, in da obstoj oprostitve ujemajočih obresti v poglavju 9 dokazuje, da je tožena stranka storila napako s tem, da je referenčni sistem preozko opredelila kot pravila navedenega dela 9A, namesto kot širši sistem ZK obdavčitve dohodkov pravnih oseb.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, 2015, str. 9).


title: Zadeva T-786/19: Tožba, vložena 13. novembra 2019 – Simfer Jersey/Komisija

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/73

      Tožba, vložena 13. novembra 2019 – Simfer Jersey/Komisija
      (Zadeva T-786/19)
      (2020/C 45/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Simfer Jersey Ltd (St Helier, Jersey) (zastopniki: N. Niejahr in B. Hoorelbeke, odvetnika, A. Stratakis in P. O’Gara, Solicitors)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Komisije (EU) 2019/1352 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da domnevni ukrep pomoči pomeni pomoč v smislu 107(1) PDEU in se zahteva zagotovitev vračila z obrestmi, tudi od tožečih strank;

                  —

                  Podredno, člene 2, 3 in 4 spornega sklepa razglasi za nične v delu, v katerem se zahteva zagotovitev vračila nezdružljive pomoči z obrestmi, tudi od tožečih strank;

                  —

                  naloži Komisiji plačilo svojih stroškov in stroškov tožečih strank v zvezi s postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107(1) PDEU s tem, da je ugotovila, da domnevni ukrep pomoči daje selektivno prednost

                              a)

                              Podjetjem, ki uporabljajo 75-odstotno oprostitev za upravičena kreditna razmerja z nizkim tveganjem, ker je Komisija:

                                          —

                                          sistem CFC ZK napačno opredelila kot referenčni sistem in napačno uporabila pravo, ko je ugotovila, da 75-odstotna oprostitev pomeni odstopanje od referenčnega davčnega sistema, na podlagi, da:

                                                      (i)

                                                      ugotovitev odstopanja napačno temelji na regulativni tehniki;

                                                      (ii)

                                                      test značilnih dolžnosti zaposlenih ni ključni test za sistem CFC ZK; in

                                                      (iii)

                                                      upravičena in neupravičena kreditna razmerja niso v enakem pravnem in dejanskem položaju in je vsekakor napačno uporabila pravo s tem, da je po analogiji uporabila Direktivo Sveta (EU) 2016/1164 (1) oziroma se neupravičeno sklicevala nanjo

                                          —

                                          napačno uporabila dejstva in pravo, ko je ugotovila, da 75-odstotna oprostitev ni utemeljena z naravo in celotno strukturo davčnega sistema tako kot izjema pri financiranju skupin, ki se uporablja za netrgovalne finančne dobičke, ki spada pod oddelek 371EC Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010).

                              b)

                              Družbam, ki uporabljajo oprostitve ujemajočih obresti in upravičenih sredstev, ker je Komisija:

                                          —

                                          CFC pravila ZK napačno opredelila kot referenčni sistem in napačno uporabila pravo, ko je ugotovila, da oprostitev ujemajočih obresti pomeni odstopanje od referenčnega davčnega sistema, na podlagi, da:

                                                      (i)

                                                      ugotovitev odstopanja napačno temelji na regulativni tehniki in test značilnih dolžnosti zaposlenih ni ključni test za pravila CFC ZK;

                                                      (ii)

                                                      davčni zavezanci, ki so upravičeni do oprostitve ujemajočih obresti, niso v enakem pravnem in dejanskem položaju kot davčni zavezanci, ki niso tovrstni upravičenci.

                                          —

                                          napačno uporabila dejstva in pravo, ko je ugotovila, da oprostitev ujemajočih obresti ni utemeljena z naravo in celotno strukturo davčnega sistema.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107(1) PDEU s tem, da ni dokazala, da bi domnevni ukrep pomoči lahko vplival na trgovino med državami članicami in izkrivil konkurenco.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Tretji tožbeni razlog: podredno, Komisija je kršila člen 49 PDEU s tem, da je domnevni ukrep pomoči opredelila za nezdružljivo državno pomoč, ki ne krši svobode ustanavljanja, zagotovljene v členu 49 PDEU.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila temeljno načelo enakega obravnavanja/prepovedi diskriminacije s tem, da je netrgovalne finančne dobičke, ki izhajajo iz upravičenih kreditov, obravnavala enko kot netrgovalne finančne dobičke, ki izhajajo iz neupravičenih posojil; in izjemo pri financiranju skupin obravnavala različno, glede na to, ali netrgovalni finančni dobički spadajo pod oddelek 371EB ali 371EC Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: podredno, tudi če domnevni ukrep pomoči spada na področje člena 107(1) PDEU, je Komisija kršila člen 16(1) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 (2) s tem, da je zahtevala zagotovitev vračila nezdružljive pomoči od prejemnikov domnevnega ukrepa pomoči, ker tako vračilo krši splošna načela prava EU, in sicer načelo legitimnih pričakovanj in pravne varnosti.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL L 193, 2016, str. 1).

         (2)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, 2015, str. 9).


title: Zadeva T-787/19: Tožba, vložena 13. novembra 2019 – The Sage Group in drugi/Komisija

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/75

      Tožba, vložena 13. novembra 2019 – The Sage Group in drugi/Komisija
      (Zadeva T-787/19)
      (2020/C 45/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: The Sage Group plc (Newcastle Upon Tyne, Združeno kraljestvo), Sage Treasury Company Ltd (Newcastle Upon Tyne), Sage Irish Investments One Ltd (Newcastle Upon Tyne) in Sage Irish Investments Two Ltd (Newcastle Upon Tyne) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Sklep C(2019) 2526 Final z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

                  —

                  vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov, nastalih tožečim strankam v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji pri njeni izbiri referenčnega okvira ta analizo davčne ureditve. Komisija bi morala referenčni okvir obravnavati kot ureditev ZK obdavčitve od dohodkov pravnih oseb, ne zgolj same sheme nadzorovanih tujih družb (CFC).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila parvo, ko je uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji s tem, da je sprejela nepravilen pristop k analizi ureditve CFC. Komisija je v točkah od (124) do (126) obrazložitve izpodbijanega sklepa napačno obravnavala določbe Poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) kot obliko odstopanja od splošnega davčnega bremena iz njegovega poglavja 5.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo pri njeni uporabi člena 107(1) TFEU, s tem da je v točkah od (127) do (151) obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, saj so bila podjetja v dejansko in pravno primerljivem položaju obravnavana različno.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: 75-odstotna oprostitev na podlagi oddelka 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge odločbe) iz leta 2010) je upravičena z naravo in celotno strukturo davčnega sistema.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: naložitev davčnega bremena na CFC, za katere veljajo oprostitve iz navedenega poglavja 9, bi kršila svobodo ustanavljanja tožečih strank, v nasprotju s členom 49 PDEU.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji glede 75- odstotne oprostitve in fiksne stopnje.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: sklep Komisije ni v skladu s splošnim načelom prava EU, ki se nanaša na prepoved diskriminacije ali enako obravnavanje.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je po analogiji uporabila Direktivo Sveta (EU) 2016/1164 (1), ki se ni uporabljala ratione temporis, ali se je neupravičeno sklicevala nanjo.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL L 193, 2016, str. 1).


title: Zadeva T-789/19: Tožba, vložena 14. novembra 2019 – Moerenhout in drugi/Komisija

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/76

      Tožba, vložena 14. novembra 2019 – Moerenhout in drugi/Komisija
      (Zadeva T-789/19)
      (2020/C 45/61)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Tom Moerenhout (Humbeek, Belgija) in šest drugih tožečih strank (zastopnik: G. Devers, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijani sklep;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe zoper sklep Komisije C(2019) 6390 final z dne 4. septembra 2019, s katerim je bila zavrnjena prijava predlagane državljanske pobude „Zagotavljanje skladnosti skupne trgovinske politike s Pogodbama EU in mednarodnim pravom“ (UL 2019, L 241, str. 12), navajajo štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 41(1) Listine o temeljnih pravicah in člena 4(1) in (2) Uredbe št. 211/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o državljanski pobudi (UL 2011, L 65, str. 1), ker je Komisija izkrivila predlog državljanske pobude.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(3), drugi pododstavek, Uredbe št. 211/2011, ker Komisija ni izpolnila svoje obveznosti obrazložitve izpodbijanega sklepa.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 4(2)(b) Uredbe št. 211/2011, ker je Komisija štela, da je mogoče ukrep iz predlagane državljanske pobude sprejeti le na podlagi člena 215 PDEU, medtem ko ta ukrep očitno spada v okvir skupne trgovinske politike.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(2)(b) Uredbe št. 211/2011, ker Komisija ni upoštevala drugih pravnih podlag, ki so očitno upoštevne v zvezi s predlogom državljanske pobude, to je člena 43(2) PDEU in člena 114 PDEU.


title: Zadeva T-798/19: Tožba, vložena 18. novembra 2019 – Bennahmias/Parlament

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/77

      Tožba, vložena 18. novembra 2019 – Bennahmias/Parlament
      (Zadeva T-798/19)
      (2020/C 45/62)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-Luc Bennahmias (Marseille, Francija) (zastopniki: J.-M. Rikkers, J.-L. Teheux in M. Ganilsy, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 16. septembra 2019 razglasi za ničen;

                  —

                  opomin št. 2019-1599, s katerim je bila naložena izterjava 29 806 EUR, razglasi za ničen

                  —

                  Parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev izpodbijanega sklepa, saj je bila obrazložitev generalnega sekretarja Evropskega parlamenta dvoumna in ni bilo navedeno v kakšni meri naj predložene listine ne bi bile dokazi o delu.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačna presoja izpodbijanega sklepa, saj naj dejstva, ki jih je ugotovil generalni sekretar Evropskega parlamenta, ne bi bila točna.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: prenos dokaznega bremena. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da ni dolžna predložiti dokaza o delu njenega parlamentarnega pomočnika, da pa mora Parlament dokazati nasprotno.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti v delu, v katerem se z vsoto, ki se jo zahteva od tožeče stranke, predpostavlja, da parlamentarni pomočnik nikoli ni delal za tožečo.


title: Zadeva T-799/19: Tožba, vložena 18. novembra 2019 – Bennahmias/Parlament

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/78

      Tožba, vložena 18. novembra 2019 – Bennahmias/Parlament
      (Zadeva T-799/19)
      (2020/C 45/63)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-Luc Bennahmias (Marseille, Francija) (zastopniki: J.-M. Rikkers, J.-L. Teheux in M. Ganilsy, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 16. septembra 2019 razglasi za ničen;

                  —

                  opomin št. 2019-1598, s katerim je bila naložena izterjava 15 105 EUR, razglasi za ničen;

                  —

                  Parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev izpodbijanega sklepa, saj je bila obrazložitev generalnega sekretarja Evropskega parlamenta dvoumna in ni bilo navedeno v kakšni meri naj predložene listine ne bi bile dokazi o delu.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačna presoja izpodbijanega sklepa, saj naj dejstva, ki jih je ugotovil generalni sekretar Evropskega parlamenta, ne bi bila točna.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da ni dolžna predložiti dokaza o delu njenega parlamentarnega pomočnika, da pa mora Parlament dokazati nasprotno.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti v delu, v katerem se z vsoto, ki se jo zahteva od tožeče stranke, predpostavlja, da parlamentarni pomočnik nikoli ni delal za tožečo.


title: Zadeva T-800/19: Tožba, vložena 20. novembra 2019 – Austria Tabak/EUIPO – Mignot & De Block (AIR)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/79

      Tožba, vložena 20. novembra 2019 – Austria Tabak/EUIPO – Mignot & De Block (AIR)
      (Zadeva T-800/19)
      (2020/C 45/64)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Austria Tabak GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: J. Gracia Albero in R. Ahijón Lana, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mignot & De Block BV (Eindhoven, Nizozemska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije AIR – znamka Evropske unije št. 2 309 110

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. septembra 2019 v zadevi R 1665/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov tega postopka, vključno s stroški postopkov pred oddelkom za ugovore in četrtim odborom za pritožbe.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 58(1)(a) v povezavi s členom 18(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-802/19: Tožba, vložena 19. novembra 2019 – Kisscolor Living/EUIPO – Teoxane (KISS COLOR)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/79

      Tožba, vložena 19. novembra 2019 – Kisscolor Living/EUIPO – Teoxane (KISS COLOR)
      (Zadeva T-802/19)
      (2020/C 45/65)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Kisscolor Living GmbH (Bad Homburg, Nemčija) (zastopnik: T. Büttner, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Teoxane SA (Genf, Švica)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije KISS COLOR v beli in rdeči barvi – Prijava št. 16 396 996

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. septembra 2019 v zadevi R 2167/2018-4

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta št. 2017/1001.


title: Zadeva T-810/19: Tožba, vložena 25. novembra 2019 – Victoria’s Secret Stores Brand Management/EUIPO – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/81

      Tožba, vložena 25. novembra 2019 – Victoria’s Secret Stores Brand Management/EUIPO – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS)
      (Zadeva T-810/19)
      (2020/C 45/67)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. (Reynoldsburg, Ohio, Združene države) (zastopnik: J. Dickerson, Solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Yiwu Dearbody Cosmetics Co.Ltd (Yiwu City, Kitajska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije BODYSECRETS – Znamka Evropske unije št. 13 921 978

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. septembra 2019 v zadevi R 2422/2018-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  ugotovi ničnost registracije znamke Evropske unije št. 13 921 978;

                  —

                  imetniku sporne znamke naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členi 7(1)(b), 7(1)(c) in 7(1)(d) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-820/19: Tožba, vložena 3. decembra 2019 – Totalizator Sportowy/EUIPO – Lottoland Holdings (LOTTOLAND)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/82

      Tožba, vložena 3. decembra 2019 – Totalizator Sportowy/EUIPO – Lottoland Holdings (LOTTOLAND)
      (Zadeva T-820/19)
      (2020/C 45/68)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Totalizator Sportowy sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnik: B. Matusiewicz-Kulig, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lottoland Holdings Ltd (Ocean Village, Gibraltar)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije LOTTOLAND – znamka Evropske unije št. 11 369 981

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. oktobra 2019 v zadevi R 97/2019-4

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano določbo razveljavi v delu, v katerem je odločeno, da znamka Evropske unije 11 369 981 LOTTOLAND ostane v veljavi za vse storitve, za katere je bila izpodbijana znamke Evropske unije registrirana v razredu 42;

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni z ugotovitvijo, da je znamka Evropske unije 11 369 981 LOTTOLAND v celoti neveljavna, vključno za storitve, za katere je izpodbijana znamka registrirana v razredu 42;

            podredno,

                  —

                  zadevo vrne EUIPO;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.
                  Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 60(1)(a) v povezavi s členom 8(5) Delegirane uredba Komisije (EU) 2018/625 z dne 5. marca 2018 o dopolnitvi Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Delegirane uredbe (EU) 2017/1430.


title: Zadeva T-825/19: Tožba, vložena 4. decembra 2019 – Tazzetti/Komisija

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/83

      Tožba, vložena 4. decembra 2019 – Tazzetti/Komisija
      (Zadeva T-825/19)
      (2020/C 45/69)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Tazzetti SpA (Volpiano, Italija) (zastopniki: M. Condinanzi, E. Ferrero in C. Vivani, avvocati)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe (dopisa) Evropske komisije z dne 30. septembra 2019, ARES (2019) 6014426, naslovljene na tožečo stranko, odločbe (dopisa) Evropske komisije z dne 27. septembra 2019, ARES (2019) 6024220, naslovljene na tožečo stranko, odločbe (dopisa) Evropske komisije z dne 30. septembra 2019, ARES (2019) 6048224, naslovljene na družbo Tazzetti SA, odločbe (dopisa) ARES (2019) 6871575, naslovljene na družbo Tazzetti SpA, ter pozneje sprejetih aktov in po potrebi ter po predhodni ugotovitvi nezakonitosti – v skladu s členom 277 PDEU – Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2019/661 z dne 25. aprila 2019 o zagotavljanju nemotenega delovanja elektronske evidence kvot za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg (UL 2019, L 112, str. 11), s posebnim poudarkom na njenem členu 7, ugotovi, da se ta uredba ne more uporabiti, in zato zgoraj navedene izvedbene odločbe razglasi za nične;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 16, (1), (3) in (5), člena 17 ter prilog V in VI Uredbe (EU) št. 517/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o fluoriranih toplogrednih plinih in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 842/2006 (UL 2014, L 150, str. 195), kršitev člena 291 PDEU in pojma „izvedbeni ukrep“, zloraba pooblastil, kršitev člena 296 PDEU in obveznosti obrazložitve ter kršitev načela sorazmernosti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: s členom 7 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2019/661 z dne 25. aprila 2019 o zagotavljanju nemotenega delovanja elektronske evidence kvot za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg (UL 2019, L 112, str. 11) se kršita člena 15 in 16 Uredbe (EU) št. 517/2014 z dne 16. aprila 2014, zato ga, posredno, ni mogoče uporabiti.

                              —

                              V zvezi s tem se trdi, da se z navedenim členom 7 v delu, v katerem omogoča, da se prvotnemu operaterju, ki ga nadzira en sam deklarant, ne dodelijo kvote, izračunane na podlagi njegovih referenčnih vrednosti, ali da se te kvote dodelijo izključno enemu samemu deklarantu, ki ima istega dejanskega lastnika kot prvotni operater, kršita člena 15 in 16 Uredbe (EU) št. 517/2014.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih načel pravnega reda Unije glede lastnine in pravice do gospodarske pobude, člena 6 PEU v povezavi s členi 6, 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 1 Dodatnega protokola k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter člena 11 PDEU. Zatrjuje se tudi zloraba pooblastil.

                              —

                              Tožeča stranka glede tega trdi, da se z odločbami Komisije, s katerimi se njeni hčerinski družbi odvzemajo kvote fluoriranih ogljikovodikov, do dodelitve katerih naj bi bila upravičena na podlagi svojih referenčnih vrednosti, kršijo temeljne pravice tožeče stranke. Ker se želi z določbami Izvedbene uredbe omejiti/izključiti dodelitev kvot novim udeležencem, ki prej niso delovali na trgu, je Komisija s tem, da jih je uporabila glede hčerinsko družbe tožeče stranke (in torej tožeče stranke same), zlorabila pooblastila. Navedene napake in tožbeni razlogi veljajo tudi, če bi bilo treba za kvote, ki pripadajo hčerinski družbi tožeče stranke, šteti, da so dodeljene tožeči stranki kot enemu samemu deklarantu.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti in obveznosti obrazložitve v zvezi s tem načelom.

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da se z navedeno uporabo člena 7 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2019/661 krepko presegajo meje tistega, kar je potrebno in nujno za uresničitev ciljev, ki se jim sledi z ureditvijo, in sicer za boljšo in bolj učinkovito uporabo elektronske evidence. Navedene napake in tožbeni razlogi veljajo tudi, če bi bilo treba za kvote, ki pripadajo hčerinski družbi tožeče stranke, šteti, da so dodeljene tožeči stranki kot enemu samemu deklarantu: v tem primeru se poseganje odločb v organizacijo skupine, za katero je odgovorna tožeča stranka, kar nima le gospodarskih posledic, ampak tudi posledice za bilanco in davčne posledice, nikakor ne zdi upravičeno in razumno glede na cilje, ki se jim sledi z ureditvijo.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev člena 49 in naslednjih ter člena 63 in naslednjih PDEU.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da pomeni škoda za poslovanje tožeče stranke, povzročena z zavrnitvijo kvot njeni hčerinski družbi – tudi, če bi se te kvote dodelile njej sami – kršitev temeljnih svoboščin notranjega trga, kot sta svoboda ustanavljanja in prosti pretok kapitala, ker je tožeča stranka družba italijanskega prava, ki je izkoristila pravico do ustanavljanja in pravico do prostega pretoka kapitala, ki sta zagotovljeni s pravom Evropske unije, in kupila družbo španskega prava ter na tem trgu opravljala del svoje poslovne dejavnosti.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj, načela pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti norm, s katerimi se podeljujejo pravice posameznikom.

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da ima tožeča stranka pravico, da svojo poslovno dejavnost in poslovno dejavnost skupine podjetij, ki jo nadzoruje, organizira na podlagi razumnih predvidevanj donosnosti, ki izhajajo iz pričakovan pridobitve kvot, ki nastanejo (tudi) na podlagi referenčnih vrednosti njene španske hčerinske družbe. Odločba, da se družbi Tazzetti SA kvote ne dodelijo, je v nasprotju s temi načeli in krši obveznost obrazložitve iz člena 296 PDEU, ker Komisija ni podala nobene obrazložitve glede svoje odločitve in ker se ni opravilo nobeno tehtanje interesov. Kršitev bi bila podana tudi, če bi bile kvote njene španske hčerinske družbe dodeljene tožeči stranki kot enemu samemu deklarantu.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja.

                              —

                              Tožeča stranka glede tega navaja, da se z izpodbijanimi odločbami družba Tazzetti SA postavlja v položaj, ki se ne razlikuje od položaja novih udeležencev na trgu, čeprav je hčerinska družba Tazzetti SA enako kot tožeča stranka prvotni operater, ki je že od nekdaj stabilno prisoten na trgu.


title: Zadeva T-826/19: Tožba, vložena 4. decembra 2019 – Tazzetti/Komisija

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/85

      Tožba, vložena 4. decembra 2019 – Tazzetti/Komisija
      (Zadeva T-826/19)
      (2020/C 45/70)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Tazzetti, S.A. (Madrid, Španija) (zastopniki: M. Condinanzi, E. Ferrero in C. Vivani, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijane odločbe po ugotovitvi njihove nezakonitosti in morebitni neuporabi Izvedbene uredbe (EU) 2019/661, zlasti njenega člena 7, razglasi za nične;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba se nanaša na razglasitev ničnosti odločbe (dopisa) Evropske komisije z dne 30. septembra 2019 ARES (2019) 6048224, naslovljene na tožečo stranko, odločbe (dopisa) Evropske komisije z dne 27. septembra 2019 ARES (2019) 6014426, naslovljene na družbo Tazzetti S.p.A., odločbe (dopisa) Evropske komisije z dne 27. septembra 2019 ARES (2019) 6024220, naslovljene na družbo Tazzetti S.p.A., ter pozneje sprejetih aktov in po potrebi ter po predhodni ugotovitvi nezakonitosti – v skladu s členom 277 PDEU – Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2019/661 z dne 25. aprila 2019 o zagotavljanju nemotenega delovanja elektronske evidence kvot za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg (UL 2019, L 112, str. 11), s posebnim poudarkom na njenem členu 7, ugotovitev, da se ta uredba ne uporablja in zato razglasitev ničnosti zgoraj navedenih odločb o izvedbi iste uredbe.
      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi Tazzetti/Komisija, T-825/19.


title: Zadeva T-833/19: Tožba, vložena 6. decembra 2019 – Grammer/EUIPO (Upodobitev geometrijske figure)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/85

      Tožba, vložena 6. decembra 2019 – Grammer/EUIPO (Upodobitev geometrijske figure)
      (Zadeva T-833/19)
      (2020/C 45/71)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Grammer AG (Amberg, Nemčija) (zastopnika: J. Bühling in D. Graetsch, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije (upodobitev geometrijske figure) – Prijava št. 15 389 621

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. septembra 2019 v zadevi R 1478/2019‒2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pritožbenega postopka.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta št. 2017/1001;


title: Zadeva T-834/19: Tožba, vložena 5. decembra 2019 – e*Message Wireless Information Services/EUIPO – Apple (e*message)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/86

      Tožba, vložena 5. decembra 2019 – e*Message Wireless Information Services/EUIPO – Apple (e*message)
      (Zadeva T-834/19)
      (2020/C 45/72)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: e*Message Wireless Information Services GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: A. Hotz, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije e*message v rumeno-oranžni in črni barvi – znamka Evropske unije št. 1 548 619

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. septembra 2019 v zadevi R 2454/2018-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  razveljavi odločbo oddelka za izbris pri EUIPO št. 13 800 C z dne 25. oktobra 2018;

                  —

                  zavrne predlog za razglasitev ničnosti znamke Evropske unije št. 1 548 619 z dne 22. septembra 2016;

                  —

                  EUIPO in morebitnemu intervenientu naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 7 te uredbe in člena 2, prvi stavek, PEU v povezavi s členom 1(2) PDEU (načelo pravne države in zakonskega pridržka).

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 7(1)(b) in (c) te uredbe, ker je bilo za čas prijave sporne znamke Evropske unije napačno uporabljeno sedanje razumevanje člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta in ker se ni ugotavljalo razumevanje člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) 207/2009 v trenutku prijave.

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 7(1)(c) in členom 64(5) te uredbe, ker se ni ugotavljalo dejanskega stanja v zvezi z zaznavanjem javnosti v času vložitve prijave, in zaradi prenizkih zahtev v zvezi z dokazovanjem in ugotavljanjem obstoja absolutnega razloga za zavrnitev v času vložitve prijave pri postopkih prijave, ki so potekali že pred veliko časa.

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 7(1)(c) te uredbe zaradi napačne presoje figurativnih elementov sporne znamke Unije in neugotovitve dejanskega stanja v času vložitve prijave.

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 7(1)(b) te uredbe zaradi napačne presoje razlikovalnega učinka in neugotovitve dejanskega stanja v času vložitve prijave.

                  —

                  Kršitev člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 1 1. dodatnega protokola k Evropski konvenciji o človekovih pravicah v povezavi s členom 6, od(1) do (3), PEU in členom 2(1) PDEU ter splošnega pravnega načela zaupanja v pravo in pravne varnosti (člen 2, prvi stavek, PEU) zaradi nepravilne odprave zakonitega upravnega akta, s katerim se podeljuje ugodnost.

                  —

                  Kršitev člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 1 1. dodatnega protokola k Evropski konvenciji o človekovih pravicah v povezavi s členom 6, od(1) do (3), PEU in členom 2(1) PDEU ter splošnega pravnega načela zaupanja v pravo in pravne varnosti (člen 2, prvi stavek, PEU) zaradi napačne odprave nezakonitega upravnega akta, s katerim se podeljuje ugodnost.


title: Zadeva T-836/19: Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Première Vision/EUIPO – Vente-Privee.com (PV)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/87

      Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Première Vision/EUIPO – Vente-Privee.com (PV)
      (Zadeva T-836/19)
      (2020/C 45/73)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Première Vision (Lyon, Francija) (zastopnica: Champagner Katz, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vente-Privee.com SA (Pariz, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije PV – Prijava št. 13 999 578

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. oktobra 2019 v zadevi R 2125/2018-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in po potrebi stranki, ki je podala ugovor, naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-838/19: Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products Import & Export (oprema za distribucijo tekočin)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/88

      Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products Import & Export (oprema za distribucijo tekočin)
      (Zadeva T-838/19)
      (2020/C 45/74)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: B. van Werven, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Združene države) in Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: Tinnus Enterprises

         Zadevni sporni model: model Evropske unije št. 1431 829-0006

         Izpodbijana odločba: vmesna odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. septembra 2019 v zadevi R 1005/2018-3

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo o prekinitvi postopka s pritožbo pred odborom za pritožbe in odloči, da se navedeni postopek pred odborom za pritožbe nadaljuje;

                  —

                  to zadevo pred Splošnim sodiščem združi s tožbami pred Splošnim sodiščem v zadevah R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1010/2018-3 in R 1009/2018-3, ki jih je družba Koopman International vložila hkrati s to tožbo;

                  —

                  družbi Tinnus Enterprises naloži, da plača stroške družbe Koopman International.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „pravne varnosti“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „ekonomičnosti postopka“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „dobrega upravljanja“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno uravnotežil interesov vseh strank.


title: Zadeva T-839/19: Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products Import & Export (oprema za distribucijo tekočin)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/89

      Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products Import & Export (oprema za distribucijo tekočin)
      (Zadeva T-839/19)
      (2020/C 45/75)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: B. van Werven, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Združene države) in Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: Tinnus Enterprises

         Zadevni sporni model: model Evropske unije št. 1431 829-0002

         Izpodbijana odločba: vmesna odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. septembra 2019 v zadevi R 1006/2018-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo o prekinitvi postopka s pritožbo pred odborom za pritožbe in odloči, da se navedeni postopek pred odborom za pritožbe nadaljuje;

                  —

                  to zadevo pred Splošnim sodiščem združi s tožbami pred Splošnim sodiščem v zadevah R 1008/2018-3, R 1005/2018-3, R 1010/2018-3 in R 1009/2018-3, ki jih je družba Koopman International vložila hkrati s to tožbo;

                  —

                  družbi Tinnus Enterprises naloži, da plača stroške družbe Koopman International.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „pravne varnosti“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „ekonomičnosti postopka“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „dobrega upravljanja“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno uravnotežil interesov vseh strank.


title: Zadeva T-840/19: Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products Import & Export (oprema za distribucijo tekočin)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/90

      Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products Import & Export (oprema za distribucijo tekočin)
      (Zadeva T-840/19)
      (2020/C 45/76)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: B. van Werven, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Združene države) in Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: Tinnus Enterprises

         Zadevni sporni model: model Evropske unije št. 1431 829-0005

         Izpodbijana odločba: vmesna odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. septembra 2019 v zadevi R 1008/2018-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo o prekinitvi postopka s pritožbo pred odborom za pritožbe in odloči, da se navedeni postopek pred odborom za pritožbe nadaljuje;

                  —

                  to zadevo pred Splošnim sodiščem združi s tožbami pred Splošnim sodiščem v zadevah R 1006/2018-3, R 1005/2018-3, R 1010/2018-3 in R 1009/2018-3, ki jih je družba Koopman International vložila hkrati s to tožbo;

                  —

                  družbi Tinnus Enterprises naloži, da plača stroške družbe Koopman International.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „pravne varnosti“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „ekonomičnosti postopka“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „dobrega upravljanja“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno uravnotežil interesov vseh strank.


title: Zadeva T-841/19: Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products Import & Export (oprema za distribucijo tekočin)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/91

      Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products Import & Export (oprema za distribucijo tekočin)
      (Zadeva T-841/19)
      (2020/C 45/77)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: B. van Werven, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Združene države) in Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: Tinnus Enterprises

         Zadevni sporni model: model Evropske unije št. 1431 829-0008

         Izpodbijana odločba: vmesna odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. septembra 2019 v zadevi R 1009/2018-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo o prekinitvi postopka s pritožbo pred odborom za pritožbe in odloči, da se navedeni postopek pred odborom za pritožbe nadaljuje;

                  —

                  to zadevo pred Splošnim sodiščem združi s tožbami pred Splošnim sodiščem v zadevah R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1005/2018-3 in R 1010/2018-3, ki jih je družba Koopman International vložila hkrati s to tožbo;

                  —

                  družbi Tinnus Enterprises naloži, da plača stroške družbe Koopman International.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „pravne varnosti“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „ekonomičnosti postopka“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „dobrega upravljanja“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno uravnotežil interesov vseh strank.


title: Zadeva T-842/19: Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products (oprema za distribucijo tekočin)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/92

      Tožba, vložena 10. decembra 2019 – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises in Mystic Products (oprema za distribucijo tekočin)
      (Zadeva T-842/19)
      (2020/C 45/78)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: B. van Werven, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Združene države) in Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: Tinnus Enterprises

         Zadevni sporni model: model Evropske unije št. 1431 829-0007

         Izpodbijana odločba: vmesna odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. septembra 2019 v zadevi R 1010/2018-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo o prekinitvi postopka s pritožbo pred odborom za pritožbe in odloči, da se navedeni postopek pred odborom za pritožbe nadaljuje;

                  —

                  to zadevo pred Splošnim sodiščem združi s tožbami pred Splošnim sodiščem v zadevah R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1005/2018-3 in R 1009/2018-3, ki jih je družba Koopman International vložila hkrati s to tožbo;

                  —

                  družbi Tinnus Enterprises naloži, da plača stroške družbe Koopman International.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „pravne varnosti“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „ekonomičnosti postopka“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno presodil in uporabil merila „dobrega upravljanja“;

                  —

                  odbor za pritožbe ni pravilno uravnotežil interesov vseh strank.


title: Zadeva T-843/19: Tožba, vložena 12. decembra 2019 – Correia/EESO

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/93

      Tožba, vložena 12. decembra 2019 – Correia/EESO
      (Zadeva T-843/19)
      (2020/C 45/79)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Paula Correia (Woluwe-Saint-Étienne, Belgija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

            in posledično:

                  —

                  odločbo o njenem nenapredovanju/neprerazvrstitvi leta 2019, ki je bila sprejeta na neznan datum in za katero je tožeča stranka izvedela 12. aprila 2019, razglasi za nično;

                  —

                  naloži povrnitev nepremoženjske škode, ki je ex aequo et bono ocenjena na 2 000 EUR;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev postopkovnih jamstev iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in kršitev načela prepovedi diskriminacije. Tožeča stranka trdi, da se z načinom, na katerega Evropski ekonomsko-socialni odbor sprejema odločbe o napredovanju in prerazvrstitvi začasnih uslužbencev tajništev političnih skupin, predvsem tajništva politične skupine I, kršijo postopkovna jamstva iz člena 41 Listine o temeljnih pravicah. To še zlasti velja za odločbo o nenapredovanju/neprerazvrstitvi tožeče stranke za leto 2019 in za šest drugih ocenjevalnih obdobij. Ta odločba namreč najprej sploh ni obrazložena. Dalje, v nobenem besedilu, splošni odločbi ali obvestilu, poslanem tožeči stranki ali splošneje začasnim uslužbencem političnih skupin ali politične skupine I, ni navedeno, katera merila naj bi bila sprejeta in uporabljena za določitev, kateri začasni uslužbenci bodo napredovali ali prerazvrščeni. Neobstoj meril, jamstev glede enakega obravnavanja, informacij in obrazložitve je toliko bolj v nasprotju z zahtevami iz člena 41 Listine o temeljnih pravicah, ker nekateri začasni uslužbenci tajništev političnih skupin, predvsem tajništva politične skupine I, karierno napredujejo zelo hitro, drugi pa, podobno kot tožeča stranka, zelo počasi.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti. Tožeča stranka trdi, da čeprav ima Evropski ekonomsko-socialni odbor diskrecijsko pravico pri določitvi meril in podrobnih pravil za izvajanje člena 10 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, morajo ta merila in podrobna pravila zagotavljati stopnjo predvidljivosti, ki se zahteva s pravom Unije, in zlasti spoštovati načelo pravne varnosti. To pa ni tako, ker ni meril, ki bi začasnim uslužbencem omogočala, da vedo, kako in pod katerimi pogoji bo prišlo do napredovanja ali prerazvrstitve s sklenitvijo dodatka k pogodbi o zaposlitvi.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji. Po mnenju tožeče stranke je treba na podlagi preučitve njenih ocenjevalnih poročil od njenega zadnjega napredovanja leta 2016 ugotoviti, da odločba o njenem nenapredovanju leta 2019 vsebuje očitno napako pri presoji.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja. Tožeča stranka meni, da pri odločanju organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, o tem, kateri uslužbenci naj napredujejo ali se prerazvrstijo, njeni interesi niso bili upoštevani.


title: Zadeva T-844/19: Tožba, vložena 12. decembra 2019 – Apologistics/EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/94

      Tožba, vložena 12. decembra 2019 – Apologistics/EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de)
      (Zadeva T-844/19)
      (2020/C 45/80)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Nemčija) (zastopnik: H. Hug, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Franz Michael Peikert (Offenbach, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije discount-apotheke.de v svetlo zeleni, temno sivi in beli barvi – Prijava št. 14 678 007
      Anmeldung der Unionsbildmarke discount-apotheke.de in den Farben Hellgrün, Dunkelgrün und Weiß – Anmeldung Nr. 14 678 007

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. oktobra 2019 v zadevi R 2309/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in odločbo oddelka za ugovore z dne 5. oktobra 2018;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta št. 2017/1001.


title: Zadeva T-847/19: Tožba, vložena 13. decembra 2019 – X-cen-tek/EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/95

      Tožba, vložena 13. decembra 2019 – X-cen-tek/EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX)
      (Zadeva T-847/19)
      (2020/C 45/81)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: X-cen-tek GmbH & Co. KG (Wardenburg, Nemčija) (zastopnik: H. Hillers, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Altenloh, Brinck & Co. GmbH & Co. KG (Ennepetal, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije PAX – prijava št.. 16 487 803

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. septembra 2019 v zadevi R 2324/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta št. 2017/1001.


title: Zadeva T-858/19: Tožba, vložena 18. decembra 2019 – easyCosmetic Swiss/EUIPO – U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations (easycosmetic)

text:
               10.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/96

      Tožba, vložena 18. decembra 2019 – easyCosmetic Swiss/EUIPO – U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations (easycosmetic)
      (Zadeva T-858/19)
      (2020/C 45/82)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: easyCosmetic Swiss GmbH (Baar, Švica) (zastopnika: D. Terheggen in S. E. Sullivan, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations GmbH (Bad Nauheim, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: Besedna znamka Evropske unije easycosmetic – Znamka Evropske unije št. 13 801 675

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. oktobra 2019 v zadevi R 973/2019-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001.


title: Zadeva C-16/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Michael Dobersberger/Magistrat der Stadt Wien (Predhodno odločanje – Člena 56 in 57 PDEU – Svoboda opravljanja storitev – Direktiva 96/71/ES – Uporaba – Člen 1(3)(a) – Napotitev delavcev na delo v okviru opravljanja storitev – Opravljanje storitev na mednarodnih vlakih – Nacionalna ureditev, ki nalaga upravne obveznosti v zvezi z napotitvijo delavcev)

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/2

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Michael Dobersberger/Magistrat der Stadt Wien
      (Zadeva C-16/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člena 56 in 57 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Direktiva 96/71/ES - Uporaba - Člen 1(3)(a) - Napotitev delavcev na delo v okviru opravljanja storitev - Opravljanje storitev na mednarodnih vlakih - Nacionalna ureditev, ki nalaga upravne obveznosti v zvezi z napotitvijo delavcev)
      (2020/C 61/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revident: Michael Dobersberger

         Druga stranka: Magistrat der Stadt Wien

         Izrek

      Člen 1(3)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev je treba razlagati tako, da v okviru pogodbe, sklenjene med podjetjem s sedežem v državi članici in podjetjem s sedežem v drugi državi članici, ki ga veže pogodba s prevoznikom v železniškem prometu s sedežem v tej isti državi članici, ne zajema opravljanja storitev postrežbe na vlaku, čiščenja ali oskrbe potnikov s hrano in pijačo, ki jih delavci, ki so zaposleni v prvem podjetju, ali delavci, ki jih podjetje, ki ima prav tako sedež v prvi državi članici, da na voljo prvemu podjetju, opravijo na mednarodnih vlakih, ki vozijo skozi drugo državo članico, kadar ti delavci opravljajo velik del dela, ki je neločljivo povezano s temi storitvami, na ozemlju prve države članice in tam svojo službo začnejo ali zaključijo.

         (1)  UL C 123, 9.4.2018.


title: Zadeva C-752/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemčija) – Deutsche Umwelthilfe eV/Freistaat Bayern (Predhodno odločanje – Okolje – Člen 6, člen 47, prvi odstavek, in člen 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Direktiva 2008/50/ES – Onesnaževanje zraka – Kakovost zunanjega zraka – Načrt za kakovost zraka – Mejne vrednosti dušikovega dioksida – Obveznost sprejetja ustreznih ukrepov za zagotovitev minimalnega obdobja prekoračitve – Obveznost nacionalnih sodišč, da sprejmejo vse potrebne ukrepe – Zavrnitev deželne vlade, da bi ravnala v skladu s sodno odredbo – Uklonilni zapor, predviden proti visokim političnim predstavnikom ali visokim funkcionarjem zadevne regije – Učinkovito sodno varstvo – Pravica do osebne svobode – Pravna podlaga – Sorazmernost)

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/17

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemčija) – Deutsche Umwelthilfe eV/Freistaat Bayern
      (Zadeva C-752/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Člen 6, člen 47, prvi odstavek, in člen 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Direktiva 2008/50/ES - Onesnaževanje zraka - Kakovost zunanjega zraka - Načrt za kakovost zraka - Mejne vrednosti dušikovega dioksida - Obveznost sprejetja ustreznih ukrepov za zagotovitev minimalnega obdobja prekoračitve - Obveznost nacionalnih sodišč, da sprejmejo vse potrebne ukrepe - Zavrnitev deželne vlade, da bi ravnala v skladu s sodno odredbo - Uklonilni zapor, predviden proti visokim političnim predstavnikom ali visokim funkcionarjem zadevne regije - Učinkovito sodno varstvo - Pravica do osebne svobode - Pravna podlaga - Sorazmernost)
      (2020/C 61/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Predlagatelj (stranka, ki zahteva izvršitev): Deutsche Umwelthilfe eV

         Nasprotna stranka (stranka, zoper katero se zahteva izvršitev): Freistaat Bayern

         Izrek

      Pravo Unije, zlasti člen 47, prvi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da mora v okoliščinah, v katerih je nacionalni organ vztrajno zavračal, da bi ravnal v skladu s sodno odločbo, s katero mu je odrejena izvršitev jasne, natančne in nepogojne obveznosti, ki izhaja iz tega prava, zlasti iz Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo, pristojno nacionalno sodišče izreči uklonilni zapor proti nosilcem funkcije, ki spada v okvir izvrševanja javne oblasti, če v določbah nacionalnega prava obstaja pravna podlaga za sprejetje takega zapora, ki je pri svoji uporabi dovolj dostopna, natančna in predvidljiva, in če omejitev pravice do svobode, zajamčene s členom 6 Listine o temeljnih pravicah, do katere bi prišlo zaradi izreka take sankcije, spoštuje druge pogoje, ki jih v zvezi s tem določa člen 52(1) te listine. Po drugi strani pa pravo Unije tega sodišča ne pooblašča, da uporabi tak ukrep, če v nacionalnem pravu ni take pravne podlage.

         (1)  UL C 54, 11.2.2019.


title: Zadeva C-428/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 4. junija 2019 – OL in drugi/Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 4. junija 2019 – OL in drugi/Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.
      (Zadeva C-428/19)
      (2020/C 95/04)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: OL, PM in RO

         Tožena stranka: Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbe člena 1(1) Direktive 96/71/ES (1) v povezavi s členoma 3 in 5 te direktive ter členoma 285 in 299 zakonika o delovnih razmerjih razlagati tako, da se madžarski delavci v postopkih proti svojim madžarskim delodajalcem, uvedenih pri madžarskih sodiščih, lahko sklicujejo na kršitev navedene direktive in francoske zakonodaje na področju minimalne urne postavke?

                  2.

                  Ali je treba dnevnice, namenjene kritju stroškov, nastalih med potovanjem delavca v tujino, šteti za del plače?

                  3.

                  Ali je praksa, v skladu s katero delodajalec vozniku tovornega vozila na podlagi formule plača dodatek, določen sorazmerno s prihrankom v smislu prevožene razdalje in porabe goriva, ki ni del plače, določene v pogodbi o zaposlitvi, in za katerega se ne plačujejo davki in prispevki za socialno varnost, v nasprotju s členom 10 Uredbe 561/2006/ES (2)?
                  Pri tem je treba upoštevati, da vozniki tovornih vozil zaradi varčevanja z gorivom vozijo na način, ki bi lahko ogrozil prometno varnost (na primer po strmini navzdol čim dlje vozijo v prostem teku).

                  4.

                  Ali je treba za mednarodni prevoz blaga uporabljati Direktivo 96/71/ES, zlasti ob upoštevanju, da je Evropska komisija proti Franciji in Nemčiji sprožila postopek ugotavljanja kršitev zaradi uporabe zakonodaje o minimalni urni postavki v sektorju cestnega prevoza?

                  5.

                  Ali lahko direktiva v primeru, da ni bila prenesena v nacionalno pravo, sama nalaga obveznosti posamezniku in je torej lahko sama po sebi podlaga za tožbo proti posamezniku, vloženo pri nacionalnem sodišču?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 431).

         (2)  Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL 2006, L 102, str. 1).


title: Zadeva C-564/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Pesti Központi Kerületi Bíróság (Madžarska) 24. julija 2019 – Kazenski postopek zoper IS

text:
               23.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Pesti Központi Kerületi Bíróság (Madžarska) 24. julija 2019 – Kazenski postopek zoper IS
      (Zadeva C-564/19)
      (2020/C 95/05)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Stranka v postopku v glavni stvari

         Obtoženec: IS

         Vprašanja za predhodno odločanje

                     1.A

                  Ali je treba člen 6(1) PEU in člen 5(2) Direktive 2010/64/EU (1) razlagati tako, da mora država članica za zagotovitev pravice do poštenega sojenja obtožencem, ki ne poznajo jezika postopka, ustanoviti register neodvisnih prevajalcev in sodnih tolmačev, ki so ustrezno usposobljeni, ali – če to ni mogoče – kako drugače zagotoviti, da je v sodnih postopkih mogoče preverjati ustrezno kakovost tolmačenja?

                     1.B

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen in v obravnavanem primeru zaradi neustrezne kakovosti tolmačenja ni mogoče ugotoviti, ali je bil obtoženec obveščen o predmetu obtožnice zoper njega, ali je treba člen 6(1) PEU ter člena 4(5) in 6(1) Direktive 2012/13/EU (2) razlagati tako, da v teh okoliščinah postopka z zamudno sodbo ni mogoče nadaljevati?

                     2.A

                  Ali je treba načelo neodvisnosti sodstva iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU in člena 47 Listine o temeljnih pravicah ter sodne prakse Sodišča Evropske unije razlagati tako, da je to načelo kršeno, če predsednik državnega urada za sodstvo, ki so mu zaupane naloge osrednjega upravljanja sodišč in ga imenuje parlament, kateremu edino odgovarja in ki ga lahko razreši, zapolni mesto predsednika sodišča – ki ima med drugim pooblastila za razporejanje zadev, uvedbo disciplinskega postopka proti sodnikom in ocenjevanje teh sodnikov – z začasnim neposrednim imenovanjem in z obidom razpisa za prijavo na delovno mesto ter s popolnim neupoštevanjem mnenja pristojnih sodniških samoupravnih organov?

                     2.B

                  Če je odgovor na zgornje vprašanje pritrdilen in če sodnik, ki odloča o zadevi, utemeljeno meni, da bo zaradi svoje sodne ali upravne dejavnosti neupravičeno oškodovan, ali je treba navedeno načelo razlagati tako, da v obravnavani zadevi ni zagotovljeno pošteno sojenje?

                     3.A

                  Ali je treba načelo neodvisnosti sodstva iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU, člena 47 Listine o temeljnih pravicah in sodne prakse Sodišča Evropske unije razlagati tako, da s tem načelom ni skladen položaj, v katerem madžarski sodniki od 1. septembra 2018 – drugače od prakse, ki je veljala v prejšnjih desetletjih – na podlagi zakona prejmejo plačilo, ki je nižje od plače tožilcev ustrezajoče kategorije z enakim razredom in delovno dobo, in v katerem glede na gospodarske razmere v državi njihove plače na splošno niso v skladu s pomembnostjo nalog, ki jih opravljajo, zlasti glede na prakso poljubnih prejemkov, ki jo uporabljajo višji vodstveni kadri?

                     3.B

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je treba navedeno načelo neodvisnosti sodstva razlagati tako, da v takih okoliščinah ni mogoče zagotoviti pravice do poštenega sojenja?

                     4/A

                  Ali je treba člen 267 PDEU razlagati tako, da nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero najvišja sodna instanca v okviru postopka za poenotenje sodne prakse državne članice sklep o začetku postopka predhodnega odločanja, ki ga je sprejelo nižje sodišče – brez poseganja v pravno veljavnost tega sklepa – razglasi za nezakonit?

                     4/B

                  Če je odgovor na vprašanje 4/A pritrdilen, ali je treba člen 267 PDEU razlagati tako, da predložitveno sodišče ne sme upoštevati odločitev hierarhično višjega sodišča v nasprotnem smislu in njegovih načelnih stališč, sprejetih v interesu zagotavljanja enotnosti prava?

                     4/C

                  Če je odgovor na vprašanje 4/A nikalen, ali se v takem primeru kazenski postopek, ki je bil prekinjen, lahko nadaljuje, medtem ko je postopek predhodnega odločanja v teku?

                     5.

                  Ali je treba načelo neodvisnosti sodstva iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU in člena 47 Listine o temeljnih pravicah ter sodne prakse Sodišča Evropske unije razlagati tako, da se ob upoštevanju člena 267 PDEU to načelo krši, če se proti sodniku zato, ker je začel postopek predhodnega odločanja, sproži disciplinski postopek?

         (1)  Direktiva 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih (UL 2010, L 280, str. 1).

         (2)  Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL 2012, L 142, str. 1).