title: Zadeva C-315/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação do Porto (Portugalska) 1. julija 2010 – Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Cayman, Ltd proti Unifer Steel, S.L., BNP – Paribas – Suisse, COLEPCCL (Portugalska), S.A., BPI – Banco Português de Investimento, S.A.

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação do Porto (Portugalska) 1. julija 2010 – Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Cayman, Ltd proti Unifer Steel, S.L., BNP – Paribas – Suisse, COLEPCCL (Portugalska), S.A., BPI – Banco Português de Investimento, S.A.
   (Zadeva C-315/10)
   ()
   2010/C 260/06
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal da Relação do Porto

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Cayman, Ltd

      Tožene stranke: Unifer Steel, S.L., BNP – Paribas – Suisse, COLEPCCL (Portugal), S.A., BPI – Banco Português de Investimento, S.A.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je dejstvo, da so se portugalski sodni organi zaradi nacionalne pripadnosti razglasili za nepristojne za odločanje o tožbi glede trgovinske terjatve, ovira za povezanost tožb v smislu členov 6(1) in [28] Uredbe št. 44/2001, če je bila portugalskemu sodišču predložena druga tožba, in sicer paulijanska tožba, vložena hkrati proti dolžniku, tretjemu prevzemniku – v obravnavanem primeru prevzemniku terjatve – in proti depozitarkama terjatve, odstopljene tretjemu prevzemniku, ki imata sedež na Portugalskem, zato da bi za vse veljala res iudicata?

               2.

               Ali se v obravnavani zadevi, če je odgovor nikalen, člen 6(1) Uredbe št. 44/2001 lahko prosto uporabi?


title: Zadeva T-833/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2016 – Søndagsavisen/Komisija

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2016 – Søndagsavisen/Komisija
   (Zadeva T-833/14) (1)

   (2016/C 191/59)
   Jezik postopka: danščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 138, 27.4.2015


title: Zadeva C-295/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Darmstadt (Nemčija) 28. maja 2013 – H (odvetnik in upravitelj premoženja družbe G.T. GmbH v postopku zaradi insolventnosti) proti H. K.

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Darmstadt (Nemčija) 28. maja 2013 – H (odvetnik in upravitelj premoženja družbe G.T. GmbH v postopku zaradi insolventnosti) proti H. K.
   (Zadeva C-295/13)
   (2013/C 226/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Darmstadt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: H, odvetnik in upravitelj premoženja družbe G.T. GmbH v postopku zaradi insolventnosti

      Tožena stranka: H. K.

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Zaradi razlage členov 1(2)(b) in 5, točke 1(a), 1(b) ter 3, Konvencije o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) (Luganska konvencija II) in člena 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (2)

               1.

               Ali so sodišča države članice, na območju katere je bil začet postopek zaradi insolventnosti glede premoženja dolžnice, pristojna za odločanje o tožbi upravitelja v postopku zaradi insolventnosti zoper poslovodjo dolžnice za povračilo izplačil, opravljenih po nastopu insolventnosti družbe ali po ugotovitvi njene prezadolženosti?

               2.

               Ali so sodišča države članice, na območju katere je bil začet postopek zaradi insolventnosti glede premoženja dolžnice, pristojna za odločanje o tožbi upravitelja v postopku zaradi insolventnosti zoper poslovodjo dolžnice za povračilo izplačil, opravljenih po nastopu insolventnosti družbe ali po ugotovitvi njene prezadolženosti, kadar poslovodja nima stalnega prebivališča v drugi državi članici Evropske unije, temveč v državi, ki je pogodbenica Luganske konvencije II?

               3.

               Ali tožba iz prvega vprašanja spada na področje uporabe člena 3(1) Uredbe št. 1346/2000?

               4.

               Če tožba iz prvega vprašanja ne spada na področje uporabe člena 3(1) Uredbe št. 1346/2000 in/ali če se pristojnost sodišča v zvezi s tem ne razteza na poslovodjo s stalnim prebivališčem v državi pogodbenici Luganske konvencije II:
               ali gre za zadevo, ki se nanaša na stečaj v smislu člena 1(2)(b) Luganske konvencije II?

               5.

               Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen:

                           (a)

                           Ali je sodišče države članice, v kateri ima dolžnica sedež, na podlagi člena 5, točka 1(a), Luganske konvencije II pristojno za tožbo iz prvega vprašanja?

                                       (α)

                                       Ali gre pri tožbi iz prvega vprašanja za zadevo v zvezi s pogodbenimi razmerji v smislu člena 5, točka 1(a), Luganske konvencije II?

                                       (ß)

                                       Ali gre pri tožbi iz prvega vprašanja za pogodbo o opravljanju storitev v smislu člena 5, točka 1(b), Luganske konvencije II?

                           (b)

                           Ali gre pri tožbi iz prvega vprašanja za zadevo v zvezi z delikti ali kvazidelikti v smislu člena 5, točka 3, Luganske konvencije II?

      (1)  UL 2009, L 147, str. 5.

      (2)  UL L 160, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191.


title: Zadeva T-80/10: Tožba, vložena 16. februarja 2010 – Bell & Ross proti UUNT – Klockgrossisten i Norden (upodobitev ure)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/57

         Tožba, vložena 16. februarja 2010 – Bell & Ross proti UUNT – Klockgrossisten i Norden (upodobitev ure)
   (Zadeva T-80/10)
   2010/C 113/88
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bell & Ross BV (Zoetermeer, Nizozemska) (zastopnik: S. Guerlain, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Klockgrossisten i Norden AB (Upplands Väsby, Švedska)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba tretjega odbora za pritožbe z dne 9. decembra 2009 v zadevi R 1285/2008-3, ki je bila zastopnikom družbe BELL & ROSS BV vročena 16. decembra 2009, naj se razveljavi zaradi:

                           —

                           kršitve določb člena 91 Uredbe Sveta št. 6/2002 o modelih Skupnosti;

                           —

                           kršitve določb členov 63 in 57 Uredbe Sveta št. 6/2002 o modelih Skupnosti in člena 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah;

                           —

                           kršitve določb člena 6 Uredbe Sveta št. 6/2002 o modelih Skupnosti;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) – UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registriran model Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model Skupnosti št. 342 951 (ure)

      Imetnik modela Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti modela Skupnosti: Klockgrossisten i Norden AB

      Odločba oddelka za izbris: ugotovitev ničnosti modela Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 6, 63, 57 in 91 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti


               10.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 244/7

         Tožba, vložena 24. julija 2009 – Omnicare proti UUNT – Astellas Pharma (prej Yamanouchi Pharma) (OMNICARE)
   (zadeva T-290/09)
   2009/C 244/12
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Omnicare, Inc. (Covington, Združene države) (zastopnik: M. Edenborough, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Astellas Pharma GmbH (prej Yamanouchi Pharma GmbH) (Heidelberg, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 14. maja 2009 v zadevi R 402/2008-4; in

               —

               povrnejo naj se stroški, ki so tožeči stranki nastali v zvezi s to pritožbo pred Sodiščem prve stopnje.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „OMNICARE“ za storitve iz razreda 42

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška znamka „OMNICARE“, registrirana za storitve iz razredov 35, 41 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev prijavljene znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil: (a) da sta zadevni znamki podobni; (b) da je bila podana resna in dejanska uporaba prejšnje znamke; (c) da so bile storitve, za katere je bila podana resna in dejanska uporaba, podobne; in (d) da je zato obstajala verjetnost zmede med zadevnima znamkama.


title: Sodba Sodišča z dne 30. marca 2012 v zadevi E-7/11 – Dom za nego ostarelih Grund, elli- og hjúkrunarheimili proti islandski agenciji za preskušanje zdravil (Lyfjastofnun) (Direktiva 2001/83/ES – Prosti pretok blaga – Zdravila – Vzporedni uvoz – Poročila o kontroli – Varovanje javnega zdravja – Utemeljitev – Jezikovne zahteve za označevanje in navodila za uporabo)

text:
               11.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 307/24

         SODBA SODIŠČA
   z dne 30. marca 2012
   v zadevi E-7/11
   Dom za nego ostarelih Grund, elli- og hjúkrunarheimili proti islandski agenciji za preskušanje zdravil (Lyfjastofnun)
   (Direktiva 2001/83/ES – Prosti pretok blaga – Zdravila – Vzporedni uvoz – Poročila o kontroli – Varovanje javnega zdravja – Utemeljitev – Jezikovne zahteve za označevanje in navodila za uporabo)
   2012/C 307/10
   V zadevi E-7/11, dom za nego ostarelih Grund, elli- og hjúkrunarheimili proti islandski agenciji za preskušanje zdravil (Lyfjastofnun), katere predmet je ZAHTEVA za svetovalno mnenje v skladu s členom 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča, ki jo vlaga okrožno sodišče v Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur), v zvezi z razlago Direktive 2001/83/ES ter člena 11 in člena 13 Sporazuma o EGP, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, sodnika, dne 30. marca 2012 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Nacionalni organi lahko uvoz zdravil z Norveške, za katera so bila nacionalna dovoljenja za promet z zdravilom izdana na Norveškem in ki so enaka ali bistveno podobna zdravilom, za katera so bila nacionalna dovoljenja za promet izdana v Islandiji, pogojujejo z dovoljenjem za vzporedni uvoz, kadar jih uvozi zdravstvena institucija, kot je tožnik, in bi jih uporabile osebe v njeni oskrbi.
               Tako dovoljenje mora biti izdano po postopku, ki je omejen na preverjanje, ali imajo zadevna zdravila veljavno dovoljenje za promet v državi izvoznici EGP in so enaka ali bistveno podobna zdravilom, ki imajo dovoljenje za promet v državi uvoznici EGP.
               V tem okviru nacionalni organi od vzporednih uvoznikov, kot je tožnik, ne smejo zahtevati predložitve poročil o kontroli proizvodnje. Take prakse na podlagi člena 13 Sporazuma o EGP ni mogoče upravičiti.

               2.

               Kadar zdravilo ni namenjeno neposredni dobavi bolniku, se pravica pristojnih organov glede odobritve izjem v skladu s členom 63(3) Direktive 2001/83/ES omeji s splošnimi načeli prava EGP. Uveljavljanje diskrecijske pravice ne sme biti nesorazmerno, samovoljno ali omogočati zlorab, zlasti pa ne sme biti protekcionistično.


title: Zadeva C-29/09 P: Pritožba, ki jo je vložila Daniela Marinova 21. januarja 2009 zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašeno 5. novembra 2008 v zadevi Marinova proti Université Libre de Bruxelles in Komisiji (T-213/089)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/24

         Pritožba, ki jo je vložila Daniela Marinova 21. januarja 2009 zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašeno 5. novembra 2008 v zadevi Marinova proti Université Libre de Bruxelles in Komisiji (T-213/089)
   (Zadeva C-29/09 P)
   2009/C 267/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Daniela Marinova (zastopnik: G. Georgiev, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Université Libre de Bruxelles, Komisija Evropskih skupnosti
   Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 1. julija 2009 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva T-725/14: Tožba, vložena 14. oktobra 2014 – Aalberts Industries/Komisija in Sodišče

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/43

         Tožba, vložena 14. oktobra 2014 – Aalberts Industries/Komisija in Sodišče
   (Zadeva T-725/14)
   (2014/C 431/67)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aalberts Industries NV (Utrecht, Nizozemska) (zastopnika: R. Wesseling in M. Tuurenhout, odvetnika)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               da se Europski uniji, ki jo zastopata Sodišče ali Evropska komisija, naloži nadomestilo škode družbi Aalberts Industries, ki ji je nastala zaradi kršitve njenih pravic in sicer v višini 1 0 41  863 EUR za premoženjsko škodo in 5 0 40  000 EUR za nepremoženjsko škodo ali v višini zneska, ki ga pravično določi Sodišče, oboje skupaj s kompenzacijskimi obrestmi za obdobje od 13. januarja 2010 do dneva razglasitve sodbe v zvezi s to tožbo, po obrestni meri, ki jo določbi ECB za operacijo glavnega refinanciranja;

               —

               naložitev plačila stroškov Evropski uniji, ki jo zastopata Sodišče ali Evropska komisija.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka trdi, da je Splošno sodišče v postopku v zadevi Aalberts Industries N. V. in drugi/Komisija (T-385/06), ki ga je tožeča stranka sprožila zoper sklep Komisije C(2006) 4180 final z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F-1/38.121 – Pribor (fitingi), kršilo njeno pravico do odločanja znotraj primernega roka.
   Tožeča stranka trdi, da je postopek trajal štiri leta in tri mesece, čeprav odločanje Splošnega sodišča glede njene tožbe, ob upoštevanju vseh okoliščin primera, ne bi smelo trajati dlje kot tri leta. Splošno sodišče je kršilo člen 47(2) Listine EU o temeljnih pravicah, ki sodiščem Unije nalaga dolžnost, da v zadevah odloči v primernem času in člen 6(1) EKČP, ki vsakemu posamezniku daje pravico, da se o njegovih pravicah in obveznostih odloča v primernem roku.
   Tožeča stranka je zaradi dejstva, da Splošno sodišče tožbenega postopka ni zaključilo v obdobju treh let, utrpela dejansko in gotovo materialno škodo. Ta škoda sestoji iz stroškov, ki so ji nastali zaradi refinanciranja bančne garancije, potem ko je odločanje glede sodbe trajalo dlje kot tri leta.
   Tožeča stranka je utrpela nepremoženjsko škodo, ker se je vtis, da je sodelovala pri omejevalnem sporazumu, zaradi predolgega trajanja postopka pred Splošnim sodiščem, nesorazmerno dolgo ohranjal. Odškodnina v višini 5 % prvotno določene denarne kazni ustreza primerni odškodnini, za katero je Sodišče presodilo, da je primerna v primeru bistvene prekoračitve roka pri presoji denarne kazni v kartelnih postopkih.
   Na podlagi zgoraj navedenih argumentov tožeča stranka trdi, da obstaja neposredna vzročna zveza med uveljavljanim nadomestilom za škodo in kršitvijo, ki jo je storila Unija zoper pravni predpis, katerega namen je podelitev pravic posameznikom. Zato naj bi bili izpolnjeni pogoji za nepogodbeno odgovornost Unije v skladu s členom 340(2) PDEU.


title: Zadeva T-463/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2011 – Herm. Sprenger proti UUNT – Kieffer Sattlerwarenfabrik (oblika stremena) (Znamka Skupnosti — Zahteva za ugotovitev ničnosti — Umik zahteve za ugotovitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2011 – Herm. Sprenger proti UUNT – Kieffer Sattlerwarenfabrik (oblika stremena)
   (Zadeva T-463/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Zahteva za ugotovitev ničnosti - Umik zahteve za ugotovitev ničnosti - Ustavitev postopka)
   2011/C 139/34
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Nemčija) (zastopnik: V. Schiller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: C. Jenewein in B. Schmidt)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: N. Fischer, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. septembra 2009 (zadeva R 1614/2008-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH in Herm. Sprenger GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in intervenientka nosita svoje stroške in vsaka polovico stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 11, 16.1.2010.


title: Zadeva C-252/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Pensioenfonds Metaal en Techniek/Skatteverket (Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala — Člen 63 PDEU — Obdavčitev dohodkov pokojninskih skladov — Različno obravnavanje rezidenčnih in nerezidenčnih pokojninskih skladov — Pavšalna obdavčitev rezidenčnih pokojninskih skladov na podlagi fiktivnega donosa — Odtegnitev pri viru, uporabljena za dohodke od dividend, ki jih prejmejo nerezidenčni pokojninski skladi — Primerljivost)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Pensioenfonds Metaal en Techniek/Skatteverket
   (Zadeva C-252/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok kapitala - Člen 63 PDEU - Obdavčitev dohodkov pokojninskih skladov - Različno obravnavanje rezidenčnih in nerezidenčnih pokojninskih skladov - Pavšalna obdavčitev rezidenčnih pokojninskih skladov na podlagi fiktivnega donosa - Odtegnitev pri viru, uporabljena za dohodke od dividend, ki jih prejmejo nerezidenčni pokojninski skladi - Primerljivost))
   (2016/C 287/05)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pensioenfonds Metaal en Techniek

      Tožena stranka: Skatteverket

      Izrek

   Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da:

               —

               ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero so dividende, ki jih izplača družba rezidentka, obdavčene pri viru, če se te dividende izplačajo nerezidenčnemu pokojninskemu skladu, če pa se te dividende izplačajo rezidenčnemu pokojninskemu skladu, se obdavčijo z davkom v pavšalnem znesku na fiktivni donos, ki naj bi na dolgi rok ustrezal obdavčitvi vseh dohodkov iz kapitala po splošni pravni ureditvi;

               —

               nasprotuje temu, da nerezidenčni pokojninski skladi ne bi bili upravičeni do upoštevanja poslovnih stroškov, ki so neposredno povezani s prejetjem dividend, če metoda izračuna davčne osnove za rezidenčne pokojninske sklade določa tako upoštevanje, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva C-396/10: Tožba, vložena 4. avgusta 2010 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/18

         Tožba, vložena 4. avgusta 2010 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-396/10)
   ()
   2010/C 274/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro in V. Peere, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2007/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2007 o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informacije v Evropski skupnosti (INSPIRE) (1) oziroma teh določb vsekakor ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2007/02/ES se je iztekel 14. maja 2009. Do dneva vložitve te tožbe tožeča stranka še ni sprejela ukrepov, potrebnih za prenos, oziroma jih vsekakor ni sporočila Komisiji.

      (1)  UL L 108, str. 1.


title: Zadeva C-402/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Sibiu (Romunija) 16. oktobra 2009 – Ioan Tatu proti Stato romeno rappresentato dai Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Sibiu (Romunija) 16. oktobra 2009 – Ioan Tatu proti Stato romeno rappresentato dai Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului
   (Zadeva C-402/09)
   2010/C 24/32
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Sibiu

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ioan Tatu

      Tožene stranke: Stato romeno rappresentato dai Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali so določbe OUG št. 50/2008 [o uvedbi okoljske dajatve za onesnaževanje za vozila], kakor je bila spremenjena, v nasprotju z določbami člena 90 ES in ali dejansko uvajajo očitno diskriminatoren ukrep?


title: Zadeva T-285/08: Tožba, vložena 21. julija 2008 – Securvita proti UUNT (Natur-Aktien-Index)

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/17

         Tožba, vložena 21. julija 2008 – Securvita proti UUNT (Natur-Aktien-Index)
   (Zadeva T-285/08)
   (2008/C 247/32)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: M. van Eendenburg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 26. maja 2008 v zadevi R 525/2007-4 naj se spremeni tako, da se odredi, naj se besedna znamka „Natur-Aktien-Index“ pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) registrira kot znamka Skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Natur-Aktien-Index“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 36 in 42 (prijava št. 4 861 175).

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj prijavljena znamka ni brez razlikovalnega učinka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-260/15: Tožba, vložena 22. maja 2015 – Iberdrola/Komisija

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/16

         Tožba, vložena 22. maja 2015 – Iberdrola/Komisija
   (Zadeva T-260/15)
   (2015/C 254/19)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Iberdrola, SA (Bilbao, Španija) (zastopnika: J. Ruiz Calzado in J. Domínguez Pérez, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               za ničen razglasi člen 1;

               —

               za ničen razglasi člen 4(1) Sklepa, ker je z njim Kraljevini Španiji naloženo, da ukine sistem pomoči, na katerega se nanaša člen 1;

               —

               za nične razglasi odstavke od 2 do 5 člena 4 Sklepa v delu, v katerem je z njimi Kraljevini Španiji naloženo vračilo državne pomoči, kot jo je ugotovila Komisija;

               —

               podredno omeji obseg obveznosti vračila, ki je bila Kraljevini Španiji naložena s členom 4(2) Sklepa pod enakimi pogoji, kot so določeni v prvem in drugem sklepu in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep v tem postopku je isti kot v zadevah T-12/15, Banco de Santander in Santusa/Komisija, in T-252/15, Ferrovial SA in drugi/Komisija.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot tisti, ki so bili navedeni v teh zadevah.


title: Zadeva C-420/04 P: Pritožba Georgiosa Gouvrasa zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 15. julija 2004 v združenih zadevah T-180/02 in T-113/03, G. Gouvras proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. septembra 2004

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/12

         Pritožba Georgiosa Gouvrasa zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 15. julija 2004 v združenih zadevah T-180/02 in T-113/03, G. Gouvras proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. septembra 2004
   (Zadeva C-420/04 P)
   (2004/C 284/24)
   Georgios Gouvras, ki ga zastopajo A. Coolen, J.N. Louis, E. Marchal in S. Orlandi, je dne 29. septembra 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 15. julija 2004 v združenih zadevah T-180/02 in T-113/03, G. Gouvras proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               Razsodi,

                           —

                           da se sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. julija 2004 v združenih zadevah T-180/02 in T-113/03 (Georgios Gouvras proti Komisiji Evropskih skupnosti) razveljavi v delu, kjer zavrača tožbene zahtevke za razglasitev ničnosti odločbe iz zadeve T-180/02 in zahtevke uperjene proti odločbi Komisije z dne 30. aprila 2002, s katero je omejila del njegovih osebnih prejemkov, ki ga lahko v času svoje napotitve prenese iz kraja opravljanja dela v Luksemburg, na 35 %;

               —

               Nato na novo odloči,

                           —

                           da se pritožniku dovoli prilagoditev tožbenih razlogov in zahtevkov;

               —

               Podredno,

                           —

                           razglasi za nično odločbo Komisije z dne 14. junija 2001 v celoti in odločbo Komisije z dne 30. aprila 2002, v delu, v katerem omejuje na 35 % delež osebnih prejemkov, ki ga lahko prenese v Luksemburg, kraj, kjer običajno opravlja delo;

                           —

                           toženi stranki naloži stroške postopkov obeh stopenj.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Sodišče prve stopnje je zmotno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da je Komisija pritožniku posredovala informacije, ki so bile potrebne za uveljavljavitev njegovih interesov pred sprejemom napotitve v interesu službe. Dejansko ga ni obvestila o odločitvi, da se za kraj opravljanja dela določijo Atene in o finančnih posledicah, ki izhajajo iz te odločitve, kot so ukinitev pravice do izselitvenega dodatka in pravice do povračila stroškov za letno potovanje ter uporaba korekcijskega količnika, ki se uporablja za Grčijo za njegov osebni prejemek.
   Sodišče prve stopnje je prav tako zmotno uporabilo pravo, ko je v zadevnem primeru ocenilo, da so izpolnjeni pogoji iz člena 85 Kadrovskih predpisov. Dejansko se za izterjavo neupravičenih plačil na podlagi člena 85 Kadrovskih predpisov predvideva, da je prejemnik vedel, da ni pravne podlage za tako plačilo ali da je bila odsotnost pravne podlage tako očitna, da bi zanjo moral vedeti. Ker v Kadrovskih predpisih ni izrecnih določb, ki bi urejale določitev kraja razporeditve, v danem primeru pa ne gre za odsotnost pravne podlage in, glede na obotavljanja same Komisije v zvezi s pravicami pritožnika, v vsakem primeru ni mogoče domnevati, da je le-ta za to vedel.
   Nazadnje je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo pravo, ko je kljub izjemnemu položaju pritožnika, katerega kraj opravljanja dela je bil spremenjen več kot 9 mesecev po njegovi napotitvi, opredelilo, da je Komisija smela zakonito zavrniti njegovo zahtevo, ki jo je postavil v skladu s členom 38(d) Kadrovskih predpisov, za možnost nakazila, pod pogoji iz člena 17 Priloge VII Kadrovskih predpisov, nujnih zneskov za kritje stroškov, ki bi mu nastali v Luksemburgu, v kraju, kjer običajno opravlja delo.


title: Zadeva C-159/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 7. aprila 2015 – Franz Lesar

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 7. aprila 2015 – Franz Lesar
   (Zadeva C-159/15)
   (2015/C 254/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Franz Lesar

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 2(1) in (2)(a) ter člen 6(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu predpisu – kakršen je obravnavani v postopku v glavni stvari – po katerem se obdobja vajeništva in obdobja službovanja pri zveznem organu, za katera so bili plačani prispevki za obvezno pokojninsko zavarovanje, za namene pridobitve pokojnine uradnika pri izračunu pokojnine

               (a)

               vštevajo v pokojninsko dobo, če gre za obdobja po dopolnjenem 18. letu starosti, pri čemer nosilec socialnega zavarovanja v takem primeru zvezni državi za vštevanje teh obdobij v skladu s pravili prava socialne varnosti nakaže znesek, ki se prenese; in nasprotno

               (b)

               ne vštevajo v pokojninsko dobo, če gre za obdobja pred dopolnjenim 18. letom starosti, pri čemer se v primeru nevštevanja teh obdobij zvezni državi ne nakaže znesek, ki se prenese, in se zavarovancu pokojninski prispevki povrnejo, zlasti če upoštevamo, da ima v primeru poznejšega prisilnega vštevanja teh obdobij na podlagi prava Unije uradnik možnost zahtevati vračilo nadomestila od nosilca socialnega zavarovanja in naknadnega nastopa obveznosti za nosilca socialnega zavarovanja, ki mora zvezni državi nakazati znesek, ki se prenese?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79.


title: Zadeva C-294/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  16. februarja 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social de Madrid) — Carmen Sarkatzis Herrero proti Instituto Madrileño de la Salud (Imsalud) (Direktiva 76/207/EGS — Enako obravnavanje moških in žensk — Porodniški dopust — Možnost kariere uradnika — Začasna uslužbenka, ki je na porodniškem dopustu in po uspešno opravljenem natečaju dobi stalno delovno mesto — Izračun delovne dobe)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/16

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. februarja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social de Madrid) — Carmen Sarkatzis Herrero proti Instituto Madrileño de la Salud (Imsalud)
   (Zadeva C-294/04) (1)

   (Direktiva 76/207/EGS - Enako obravnavanje moških in žensk - Porodniški dopust - Možnost kariere uradnika - Začasna uslužbenka, ki je na porodniškem dopustu in po uspešno opravljenem natečaju dobi stalno delovno mesto - Izračun delovne dobe)
   (2006/C 131/28)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado de lo Social de Madrid
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Carmen Sarkatzis Herrero

      Tožena stranka: Instituto Madrileño de la Salud (Imsalud)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Juzgado de lo Social de Madrid — Skupnostna ureditev na področju porodniškega dopusta in načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve — Pravica žensk med porodniškim dopustom — Izpolnitev pogoja uradnika in pravice, povezane s tem pogojem — Začasna uslužbenka, ki je med porodniškim dopustom dobila stalno delovno mesto
   Izrek
   Direktiva Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z možnostjo do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki delavki, ki je na porodniškem dopustu, glede pogojev dostopa do kariere uradnika ne priznava enakih pravic, kot so priznane izbranim na istem natečaju za zaposlitev, in sicer tako, da začetek njenega opravljanja dela odloži do konca tega dopusta, ne da bi bil čas navedenega dopusta upoštevan pri izračunu njene delovne dobe za to delovno mesto.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-321/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour constitutionnelle – Luksemburg) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA/État du Grand-duché de Luxembourg (Predhodno odločanje — Okolje — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji — Direktiva 2003/87/ES — Člen 3(a) — Člena 11 in 12 — Prenehanje delovanja naprave — Vračilo neporabljenih pravic — Obdobje od leta 2008 do leta 2012 — Neobstoj odškodnine — Sistematika sistema za trgovanje s pravicami do emisije)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour constitutionnelle – Luksemburg) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA/État du Grand-duché de Luxembourg
   (Zadeva C-321/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Člen 3(a) - Člena 11 in 12 - Prenehanje delovanja naprave - Vračilo neporabljenih pravic - Obdobje od leta 2008 do leta 2012 - Neobstoj odškodnine - Sistematika sistema za trgovanje s pravicami do emisije))
   (2017/C 144/04)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour constitutionnelle

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA

      Tožena stranka: État du Grand-duché de Luxembourg

      Izrek

   Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 219/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki pristojnemu organu omogoča, da zahteva, naj se brez odškodnine vrnejo vse neporabljene pravice ali del teh, ki so bile neupravičeno izdane upravljavcu, ker je kršil obveznost pravočasne obvestitve pristojnih organov o prenehanju delovanja naprave.
   Pravic, ki so bile izdane po tem, ko je upravljavec ustavil dejavnosti, ki so se izvajale v napravi, na katero se te pravice nanašajo, ne da bi o tem predhodno obvestil pristojni organ, ni mogoče opredeliti kot „pravice“ do emisije v smislu člena 3(a) Direktive 2003/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 219/2009.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva C-98/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 22. februarja 2007 — Nordania Finans A/S in BG Factoring A/S proti Skatteministeriet

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 22. februarja 2007 — Nordania Finans A/S in BG Factoring A/S proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-98/07)
   (2007/C 95/45)
   Jezik postopka: danščina
   Predložitveno sodišče
   Højesteret
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Nordania Finans A/S in BG Factoring A/S

      Tožena stranka: Skatteministeriet
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba izraz „investicijsk[o] blag[o], ki ga je davčni zavezanec uporabljal za namene svoje dejavnosti “iz člena 19(2) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (1), razlagati tako, da zajema blago, ki ga lizing podjetje kupi, da ga bo dalo v lizing in ga ponovno prodalo po poteku pogodbe o lizingu?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-371/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Tivoli – Italija) – Enrico Petillo, Carlo Petillo proti Unipol (Obvezno zavarovanje avtomobilske odgovornosti za škodo, povzročeno tretjim osebam — Direktive 72/166/EGS, 84/5/EGS, 90/232/EGS in 2009/103/EGS — Prometna nesreča z motornim vozilom — Nepremoženjska škoda — Odškodnina — Nacionalne določbe, ki uvajajo posebna pravila za izračun pri prometnih nesrečah z motornim vozilom, ki so manj ugodna za oškodovance od tistih, ki jih določajo splošna pravila v zvezi s civilno odgovornostjo — Združljivost z direktivami)

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Tivoli – Italija) – Enrico Petillo, Carlo Petillo proti Unipol
   (Zadeva C-371/12) (1)

   (Obvezno zavarovanje avtomobilske odgovornosti za škodo, povzročeno tretjim osebam - Direktive 72/166/EGS, 84/5/EGS, 90/232/EGS in 2009/103/EGS - Prometna nesreča z motornim vozilom - Nepremoženjska škoda - Odškodnina - Nacionalne določbe, ki uvajajo posebna pravila za izračun pri prometnih nesrečah z motornim vozilom, ki so manj ugodna za oškodovance od tistih, ki jih določajo splošna pravila v zvezi s civilno odgovornostjo - Združljivost z direktivami)
   2014/C 85/09
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Tivoli

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Enrico Petillo, Carlo Petillo

      Tožena stranka: Unipol

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Tivoli – Razlaga direktiv Sveta 72/166/EGS z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 10), Sveta 84/5/EGS z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 17, str. 3), Sveta 90/232/EGS z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 249) in 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (UL L 263, str. 11) – Zavarovanje avtomobilske civilne odgovornosti – Določitev škode, ki jo zavarovanje obvezno krije – Nacionalna zakonodaja, ki v primeru prometne nesreče določa nižji znesek odškodnine za nepremoženjsko škodo od zneska, ki je določen v splošni ureditvi civilnega prava

      Izrek

   Člen 3(1) Direktive Sveta 72/166/EGS z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja take odgovornosti ter člen 1(1) in (2) Druge direktive Sveta 84/5/EGS z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/14/ES z dne 11. maja 2005, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa posebno ureditev za odškodnino za nepremoženjsko škodo, nastalo zaradi lažjih telesnih poškodb zaradi prometnih nesreč z motornimi vozili, ki omejuje odškodnino za takšno škodo, glede na to, kar je dopustno v primeru povračila za isto škodo, ki nastane iz drugih razlogov, kot so te nesreče.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012.


title: Zadeva C-260/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bacău (Romunija) 30. maja 2014 – Județul Neamț proti Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bacău (Romunija) 30. maja 2014 – Județul Neamț proti Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   (Zadeva C-260/14)
   2014/C 292/19
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bacău

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Județul Neamț

      Tožena stranka: Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je to, da naročnik, ki je prejemnik sredstev iz strukturnih skladov, na področju oddaje naročila, katerega predmet je izvedba financirane dejavnosti, ne spoštuje pravil v zvezi z oddajo javnega naročila, katerega vrednost je nižja od zgornje meje, določene v členu 7(a) Direktive [2014/18/EGS], (1)„nepravilnost“ (v romunščini: abatere) v smislu člena 1 Uredbe (ES) št. 2988/1995 (2) oziroma „nepravilnost“ (v romunščini: neregularitate) v smislu člena [2], točka 7, Uredbe (ES) št. 1083/2006 (3)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 98(2), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 1083/2006 razlagati tako, da so finančni popravki držav članic, če se ti uporabijo za izdatke, sofinancirane iz strukturnih skladov, zaradi nespoštovanja pravil na področju javnih naročil, upravni ukrepi, določeni v členu 4 Uredbe (ES) št. 2988/1995, ali upravne kazni, določene v členu 5(c) iste uredbe?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje tak, da so finančni popravki držav članic upravne kazni, ali se uporabi načelo retroaktivne uporabe milejše kazni iz člena 2(2), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 2988/1995?

               4.

               Ali v položaju, v katerem se finančni popravki uporabijo za izdatke, sofinancirane iz strukturnih skladov, zaradi nespoštovanja pravil na področju javnih naročil člen 2(2) Uredbe (ES) št. 2988/1995 v povezavi s členom 98(2), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 1083/2006 ter ob upoštevanju načel pravne varnosti in legitimnih pričakovanj, nasprotuje temu, da država članica uporabi finančne popravke, urejene z nacionalnim predpisom, ki je začel veljati po tem, ko naj bi prišlo do kršitve pravil na področju javnih naročil?

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL L 210, str. 25).


title: Zadeva T-490/08: Tožba, vložena 17. novembra 2008 – CM Capital Markets proti UUNT – Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/42

         Tožba, vložena 17. novembra 2008 – CM Capital Markets proti UUNT – Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance)
   (Zadeva T-490/08)
   (2009/C 6/82)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: CM Capital Markets Holding, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: J. Calderón Chavero, odvetnik, in T. Villate Consonni, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Carbon Capital Markets Ltd (London, Združeno kraljestvo)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2008 v zadevi R16/20081, s katero naj bi bila v celoti zavrnjena registracija izpodbijane znamke, naj se razveljavi,

               —

               ugodi naj se predlogom tožeče stranke,

               —

               UUNT naj se, če bo nasprotoval tožbi, naloži plačilo stroškov tega postopka, njegove zahteve pa naj se zavrne.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: CM Capital Markets Limited

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „CARBON CAPITAL MARKETS (Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance)“ (prijava št. 4.480.349) za storitve iz razreda 36.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka Skupnosti „Capital Markets“ (prijava št. 3.409.281) za storitve iz razredov 35, 36 in 42; in španska figurativna znamka „Capital Markets“ za storitve iz razreda 36.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev tožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-15/11: Tožba, vložena 6. januarja 2011 – Sina Bank proti Svetu

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/26

         Tožba, vložena 6. januarja 2011 – Sina Bank proti Svetu
   (Zadeva T-15/11)
   2011/C 72/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sina Bank (Teheran, Irak) (zastopnika: B. Mettetal in C. Wucher-North, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi točka 8 oddelka B Priloge VIII k Uredbi št. 961/2010 (1) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               za ničen naj se razglasi slep Sveta, vsebovan v dopisu z dne 28. oktobra 2010;

               —

               ugotovi naj se, da se točka 8 oddelka B Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/CFSP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (2) ne uporablja za tožečo stranko;

               —

               ugotovi naj se, da se člen 16(2) Uredbe Sveta št. 961/2010 ne uporablja za tožečo stranko;

               —

               ugotovi naj se, da se člen 20(1)(b) Sklepa Sveta 2010/413/CFSP ne uporablja za tožečo stranko;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge:

               1.

               S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da vsebinski pogoji za uvrstitev tožeče stranke v izpodbijano uredbo in sklep iz leta 2010 niso izpolnjeni in/ali da je Svet storil očitno napako pri presoji, ali so pogoji izpolnjeni. Zato uvrstitev tožeče stranke ni upravičena.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je z njeno uvrstitvijo kršeno načelo enakega obravnavanja;

                           —

                           tožeča stranka je bila neenako obravnavana glede na druge iranske banke;

                           —

                           tožeča stranka je bila neenako obravnavana glede na druge iranske banke, ki so navedene na seznamu v uredbi in sklepu iz leta 2010;

                           —

                           tožeča stranka je bila neenako obravnavana glede na položaj „Daftar“ in fundacije Mostaz’afan.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je bila kršena pravica do obrambe in da zahteva za obrazložitev sankcij ni bila spoštovana, ker:

                           —

                           tožeči stranki Svet ni posredoval nobenih informacij v utemeljitev svojega mnenja, razen kratke obrazložitve v dveh vrsticah, ki je bila splošna in nenatančna;

                           —

                           čeprav je tožeča stranka Svetu predložila natančne zahteve za informacije glede svoje uvrstitve, Svet ni odgovoril tožeči stranki niti na dopise njenih odvetnikov;

                           —

                           je v tem položaju nemogoče ugotoviti, ali je ukrep upravičen ali vsebuje napake;

                           —

                           bi morala biti tožeča stranka obveščena o vseh dokazih zoper njo, kolikor je to mogoče in sočasno s sprejetjem začetnega sklepa o zamrznitvi njenih sredstev ali kakor hitro je bilo mogoče po tem.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da omejevalni ukrepi kršijo njeno lastninsko pravico in da niso sorazmerni, kar je v nasprotju z načelom sorazmernosti sklepov, ki velja v Evropski uniji, ker

                           —

                           ni zveze med ciljem Sveta in omejevalnim ukrepom, ki je bil določen v zvezi s tožečo stranko;

                           —

                           Svet ni odkril nobene transakcije, v kateri bi bila udeležena tožeča stranka;

                           —

                           obstajajo drugi bolj sorazmerni ukrepi, ki bi jih bilo mogoče uporabiti proti tveganju domnevnih „jedrskih dejavnosti“ Irana in proti financiranju teh dejavnosti.

      (1)  Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007, UL 2010 L 281, str. 1.

      (2)  2010/413/CFSP: Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP, UL L 195, str. 39.


title: Zadeva T-168/16: Tožba, vložena 18. aprila 2016 – Grizzly Tools/Komisija

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/45

         Tožba, vložena 18. aprila 2016 – Grizzly Tools/Komisija
   (Zadeva T-168/16)
   (2016/C 270/52)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grizzly Tools GmbH & Co. KG (Großostheim, Nemčija) (zastopnik: H. Fischer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/175 z dne 8. februarja 2016 o ukrepu Španije za prepoved dajanja v promet tipa visokotlačnega čistilnika v skladu z Direktivo 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL, L 33, str. 12) razglasi za ničen,

               —

               plačilo stroškov naloži toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Bistvena kršitev postopka
               Tožeča stranka navaja, da izpodbijani sklep krši obveznost obrazložitve iz člena 296(2) PDEU, saj so uvodne izjave protislovne in nejasne.
               Poleg tega naj bi izpodbijani sklep kršil načelo, da mora Komisija pravilno ugotoviti dejansko stanje. V uvodni izjavi 4 naj bi Komisija napačno navedla, da se je tožeča stranka v izjavi ES o skladnosti sklicevala na standard EN-60335-2-67-2009, kar naj ne bi bilo točno.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev člena 11 Direktive 2006/42/ES (1)

         V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da je Komisija ukrepe, ki jih je Španija sprejela zaradi prepovedi dajanja na trg, nepravilno štela za utemeljene.
   Španski organi in Komisija so namreč visokotlačni čistilec šteli za napravo z dvojno uporabo, ki se lahko uporabi ne le kot prenosna, temveč tudi kot ročna naprava. Zato so šteli, da velja strožji varnostni standard, čeprav visokotlačni čistilec ni bil namenjen za uporabo kot ročna naprava in tudi ni mogoče razumno predvideti njegove napačne uporabe v smislu člena 11(1) Direktive 2006/42/ES.

      (1)  Direktiva 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih in spremembah Direktive 95/16/ES (UL L 157, str. 24)


title: Zadeva T-198/09: Tožba, vložena 20. maja 2009 — UOP proti Komisiji

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/19

         Tožba, vložena 20. maja 2009 — UOP proti Komisiji
   (Zadeva T-198/09)
   2009/C 167/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: UOP Ltd (Brimsdown, Združeno kraljestvo) (zastopnika: B. Hartnett, Barrister, in O. Geiss, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               člen 2(2) Odločbe Komisije z dne 16. julija 2008 o državni pomoči Francije za skupino IFP [C 51/05 (ex NN 84/05)] (1), naj se razglasi za ničnega;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga, naj se Odločba Komisije z dne 16. julija 2008 o pomoči Francije skupini Institute Français du Petrol (IFP) [C 51/05 (prej NN 84/05)], [priglašena pod številko C (2008) 1330] v delu, v katerem je pomoč pod določenimi pogoji razglasila za združljivo s skupnim trgom v smislu člena 87(3)(c) ES, razglasi za nično. Tožeča stranka je konkurent prejemnika državne pomoči in njegovih hčerinskih družb, Axens in Prosernat.
   Tožeča stranka v podporo svojim predlogom navaja štiri tožbene razloge.
   Prvič, trdi, da je Komisija očitno napačno ugotovila dejstva in uporabila pravo s kršitvijo člena 87(3) ES in smernic Skupnosti o državni pomoči za raziskave in razvoj iz leta 1996, s tem da je napačno presodila naravo raziskovalnega in razvojnega dela, ki ga opravlja skupina IFP na podlagi Priloge I k navedenim smernicam Skupnosti o državni pomoči za raziskave in razvoj ter je tako napačno določila ponderirano največjo intenzivnost pomoči. Tožeča stranka ta tožbeni razlog opira na te razloge: dejavnosti družb Axens in Prosernat glede procesov ne pomenijo raziskovalnih in razvojnih dejavnosti pri čemer vse predkonkurenčne razvojne dejavnosti opravlja skupina IFP; ta je opravila vsaj del predkonkurenčnih razvojnih dejavnosti za tehnologijo postopkov in katalizatorje, kar vključuje pilotne naprave ter del predkonkurenčnih razvojnih dejavnosti, ki spada v njegov portfelj patentov.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da je Komisija očitno napačno ugotovila dejstva in uporabila pravo s kršitvijo člena 87(3) ES in smernic Skupnosti o državni pomoči za raziskave in razvoj iz leta 1996, s tem da ni upoštevala pomoči za tekoče poslovanje, dodeljene hčerinskima družbama skupine IFP, Axens in Prosernat. Tožeča stranka opira ta tožbeni razlog na tri razloge in trdi, da se niso upoštevale neposredne prednosti družbe Axens, ki jih je imela zaradi trajne uporabe pilotnih naprav ter posredne ugodnosti družbe Axens, ki jih je imela zaradi izobraževanja s strani skupine IFP in zaradi mednarodnega sodelovanja na področju raziskovanja, ki ga je zagotovila skupina IFP.
   Tretjič, tožeča stranka navaja, da je Komisija očitno napačno ugotovila dejstva in uporabila pravo s tem da je ugotovila, da ima pomoč, dodeljena skupini IFP in njenima hčerinskima družbama, Axens and Prosernat, spodbujevalni učinek.
   Četrtič, navaja, da je Komisija napačno ugotovila dejstva in uporabila pravo, s tem da odločbe ni v zadostni meri obrazložila in/ali ni v celoti upoštevala predloženih dokazov.

      (1)  UL 2009, L 53, str. 13.


title: Zadeva T-45/14: Tožba, vložena 20. januarja 2014 – HTTS in Bateni proti Svetu

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/27

      Tožba, vložena 20. januarja 2014 – HTTS in Bateni proti Svetu
      (Zadeva T-45/14)
      (2014/C 71/50)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeči stranki: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Nemčija) in Naser Bateni (Hamburg) (zastopnika: M. Schlingmann in F. Lautenschlager, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Prva tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu, kar zadeva prvo tožečo stranko, razglasi za ničen;

                  —

                  Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu v delu, ki se nanaša na prvo tožečo stranko, razglasi za nično;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov postopka, zlasti stroškov prve tožeče stranke.

            Druga tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu, kar zadeva drugo tožečo stranko, razglasi za ničen;

                  —

                  Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu v delu, ki se nanaša na drugo tožečo stranko, razglasi za nično;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov postopka, zlasti stroškov druge tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonitost in nemožnost uporabe spremenjene različice Sklepa Sveta 2013/661/SZVP in Uredbe (EU) št. 267/2012 (1) na podlagi člena 277 PDEU
                  V zvezi s tem tožeči stranki med drugim zatrjujeta, da je Svet spremenil pravno podlago za uvrstitev tožečih strank na sezname sankcij, da jima je lahko naložil sankcije. Svet je s spremembo pravne podlage očitno zlorabil polje proste presoje.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva in obveznosti obrazložitve
                  Tožeči stranki v bistvu zatrjujeta, da je Svet nezadostno obrazložil njuno uvrstitev na sezname sankcij. Ta naj bi bila brez vsakršne obrazložitve bistvenih elementov, na katere Svet opira odločitev.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: pomanjkanje podlage za uvrstitev tožečih strank na sezname sankcij
                  Tožeči stranki v okviru tega tožbenega razloga navajata, da je ponovna uvrstitev tožečih strank na sezname sankcij vsebinsko neutemeljena.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev lastninske pravice, pravice do svobodne gospodarske pobude, pravice do spoštovanja družinskega življenja in načela sorazmernosti
                  Nazadnje tožeči stranki trdita, da njuna ponovna uvrstitev na seznam sankcij krši njuno lastninsko pravico, pravico do svobodne gospodarske pobude in pravico do spoštovanja družinskega življenja druge tožeče stranke. Menita, da njuna uvrstitev na sezname sankcij pomeni nesorazmeren poseg, ki je očitno neprimeren za izpolnitev ciljev, ki jim sledita izpodbijana pravna akta, in vsekakor presega tisto, kar je potrebno za doseganje teh ciljev.

         (1)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).


title: Zadeva F-57/12: Tožba, vložena 28. maja 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/37

         Tožba, vložena 28. maja 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-57/12)
   2012/C 227/63
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa Komisije o zmanjšanju nadomestila za invalidnost tožeče stranke za mesece od junija do septembra.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nična naj se razglasita sklep Komisije in zavrnitev predloga z dne 19. oktobra 2011, v delu, v katerem je do nje prišlo na podlagi tega sklepa;

               —

               za nična naj se razglasita sklep Komisije in zavrnitev predloga z dne 20. oktobra 2011, v delu, v katerem je do nje prišlo na podlagi tega sklepa;

               —

               za nične naj se razglasijo sklepi, če ti obstajajo, na podlagi katerih je Komisija nezakonito odbila, od vsakega mesečnega izplačila nadomestila za invalidnost, do katerega je upravičena tožeča stranka, za mesece od junija do septembra 2011, denarne zneske v skupni višini 1 661 EUR, in razglasitev ničnosti sklepov o tem, da se opravijo ti odbitki, če ti obstajajo;

               —

               Komisiji naj se naloži izplačilo tožeči stranki zneska 1 661 EUR in zamudne obresti na ta znesek po 15 % letni obrestni meri in z letno kapitalizacijo od 27. oktobra 2011 do dneva plačila tega zneska;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-298/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Varna (Bolgarija) 14. junija 2011 – Dobrudzhanska petrolna kompania AD proti Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ , grad Varna, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Direktor der Direktion „Anfechtung und Vollzugsverwaltung“ Varna bei der Zentralverwaltung der Nationalen Agentur für Einnahmen)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Varna (Bolgarija) 14. junija 2011 – Dobrudzhanska petrolna kompania AD proti Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“, grad Varna, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Direktor der Direktion „Anfechtung und Vollzugsverwaltung“ Varna bei der Zentralverwaltung der Nationalen Agentur für Einnahmen)
   (Zadeva C-298/11)
   2011/C 232/35
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dobrudzhanska petrolna kompania AD

      Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“, grad Varna, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Direktor direktorata „Pritožbe in vodenje izvršbe“ Varna nacionalne agencije za prihodke)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 80(1)(a) in (b) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da je pri dobavah med povezanimi osebami, če je cena nižja od tržne vrednosti, osnova za odmero davka tržna vrednost transakcije le, če dobavitelj ali prejemnik ni upravičen do celotnega odbitka vstopnega davka, ki velja za nakup ali izdelavo blaga, ki je predmet dobave?

               2.

               Ali je treba člen 80(1)(a) in (b) Direktive 2006/112 razlagati tako, da če je dobavitelj uveljavljal pravico do celotnega odbitka vstopnega davka za blago in storitve, ki so predmet zaporednih dobav med povezanimi osebami po manjši vrednosti od tržne, ter ta pravica do odbitka vstopnega davka ni bila popravljena v skladu s členi od 173 do 177 Direktive in dobava ne more biti oproščena plačila davka na podlagi členov 132, 135, 136, 371, 375, 376, 377, 378(2) in od 380 do 390 Direktive, država članica ne sme predvideti nobenih ukrepov, s katerimi bi bila kot osnova za odmero davka določena izključno tržna vrednost?

               3.

               Ali je treba člen 80(1)(a) in (b) Direktive 2006/112 razlagati tako, da če je prejemnik uveljavljal pravico do celotnega odbitka vstopnega davka za blago in storitve, ki so predmet zaporednih dobav med povezanimi osebami po manjši vrednosti od tržne, ter ta pravica do odbitka vstopnega davka ni bila popravljena v skladu s členi od 173 do 177 Direktive, država članica ne sme predvideti nobenega ukrepa, s katerim bi bila kot osnova za odmero davka določena izključno tržna vrednost?

               4.

               Ali so v členu 80(1)(a) in (b) Direktive 2006/112 taksativno našteti primeri, ki pomenijo pogoje, pod katerimi sme država članica sprejeti ukrepe, na podlagi katerih je osnova za odmero davka pri dobavah tržna vrednost transakcije?

               5.

               Ali je določba nacionalnega prava, kakršna je ta v členu 27(3), točka 1, Zakon za danak vrhu dobavenata stojnost (zakon o davku na dodano vrednost), dopustna tudi v drugih okoliščinah, kot so tiste, ki so naštete v členu 80(1)(a), (b) in (c) Direktive 2006/112?

               6.

               Ali ima v primeru, kakršen je obravnavani, določba člena 80(1)(a) in (b) Direktive 2006/112 neposredni učinek in ali jo sme nacionalno sodišče uporabiti neposredno?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-288/11 P: Pritožba, ki sta jo 8. junija 2011 vložili Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v združenih zadevah T-443/08 in T-455/08, Freistaat Sachsen in drugi proti Evropski komisiji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/16

         Pritožba, ki sta jo 8. junija 2011 vložili Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v združenih zadevah T-443/08 in T-455/08, Freistaat Sachsen in drugi proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-288/11 P)
   2011/C 252/30
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH (zastopnika: M. Núñez-Müller in J. Dammann, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt, Zvezna republika Nemčija, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen e.V. (ADV), Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnici predlagata, naj se:

               —

               točka 4 izreka izpodbijane sodbe, s katero je bila v preostalem tožba v zadevi T-455/08 zavrnjena, in odločitev o stroških iz točke 6 razveljavita,

               —

               dokončno odloči o zadevi in ugodi tožbi v zadevi T-455/08 v delu, ki zadeva predlog za razveljavitev izpodbijane odločbe v obsegu, kot je v njej ugotovila Evropska komisija, da gre pri ukrepih dovajanja kapitala, zagotovljenih s strani Nemčije za gradnjo nove vzletne in pristajalne steze na letališču Leipzig/Halle, za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU (prej člen 87(1) ES),

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tako pritožbenega postopka, kot tudi – v dopolnitev točke 7 izpodbijane odločbe – stroškov postopka na prvi stopnji v zadevi T-455/08.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet te pritožbe je sodba Splošnega sodišča, s katero je bila delno zavrnjena tožba pritožnice zaradi razglasitve delne ničnosti odločbe Komisije 2008/948/ES z dne 23. julija 2008 o ukrepih Nemčije v korist družbe DHL in letališča Leipzig Halle.
   Pritožba je vsebinsko omejena. S pritožbo se ne izpodbija točka 3 izreka sodbe, s katero je Splošno sodišče člen 1 izpodbijane odločbe delno razveljavilo; nasprotno, izpodbija se zgolj točka 4, s katero je Splošno sodišče tožbo „v preostalem“ zavrnilo. Prav tako se ne izpodbija z drugim polstavkom člena 1 izpodbijane odločbe podeljeno dovoljenje po členu 107(3) PDEU; izpodbija se le opredelitev zadevnih finančnih ukrepov kot pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.
   Pritožnici v utemeljitev pritožbe navajata naslednje pritožbene razloge:

               Izpodbijana sodba krši člen 107(1) PDEU. V nasprotju z mnenjem Splošnega sodišča, pri Flughafen Leipzig/Halle GmbH glede na sporne infrastrukturne ukrepe in njihovo financiranje, ne gre za podjetje v smislu člena 107(1) PDEU. Gradnja regionalne letališke infrastrukture ne pomeni gospodarske dejavnosti. Zato se pravila o pomoči ne morejo uporabiti v danih okoliščinah.

               Izpodbijana sodba nadalje krši prepoved retroaktivne uporabe, pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj. V izpodbijani odločbi je Komisija sporočila o smernicah Skupnosti o financiranju letališč in zagonski državni pomoči letalskim družbam z odhodi z regionalnih letališč z dne 9. decembra 2005 uporabila retroaktivno, na že 4. novembra 2011 sklenjene infrastrukturne ukrepe. Splošno sodišče zanika to retroaktivno uporabo tako imenovane smernice 2005 in s tem ohranja v veljavi, ob kršenju zgoraj navedenih načel, nasprotujočo in dejansko nepravilno pravno situacijo, ki jo je ustvarila Komisija. Dalje spregleda trajno veljavo tako imenovanih smernic zračnega prometa iz leta 1994, v skladu s katerimi je državno financiranje infrastruktur letališč splošen ukrep, ki ni podvržen nadzoru državnih pomoči.

               Izpodbijana sodba prav tako krši člen 1(b)(v) oziroma člena 17 in 18 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1), ker Splošno sodišče ni uporabilo določbe zgoraj navedene Uredbe glede veljavne pomoči.

               Izpodbijana sodba prav tako krši delitev pristojnosti PDEU. Splošno sodišče s svojo razlago izraza podjetje iz člena 107(1) PDEU krši primarno pravo, saj je nadzoru državnih pomoči držav članic podredila državne ukrepe, za katere ta nadzor ne velja.

               Končno pritožnici menita, da izpodbijana sodba zaradi nepopolne obrazložitve krši tudi dolžnost obrazložitve iz člena 81 Poslovnika Splošnega sodišča.

      (1)  (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-559/10: Tožba, vložena 7. decembra 2010 – Laboratoire Garnier proti UUNT (natural beauty)

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/16

         Tožba, vložena 7. decembra 2010 – Laboratoire Garnier proti UUNT (natural beauty)
   (Zadeva T-559/10)
   2011/C 38/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Laboratoire Garnier et Cie (Pariz, Francija) (zastopnika: R. Dissmann in A. Steegmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. septembra 2010 v zadevi R 971/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „natural beauty“ za proizvode razreda 3 – Prijava besedne znamke Skupnosti št. 8294233

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev zahteve za registracijo znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009 na podlagi člena 65(2) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno sklepal, da se ti absolutni razlogi za zavrnitev nanašajo na izpodbijano znamko.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne  15. decembra 2005  v zadevi C-67/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/60/ES — Ukrepi Skupnosti na področju vodne politike — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/17

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v zadevi C-67/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/60/ES - Ukrepi Skupnosti na področju vodne politike - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 36/32)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-67/05, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in S. Pardo Quintillán) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnik: U. Forsthoff), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 11. februarja 2005, je Sodišče (šesti senat), v sestavi J. Malenovský, predsednik senata, J.-P. Puissochet in A. Ó Caoimh (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva C-383/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 5. julija 2013 – M. G., N. R. proti Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 5. julija 2013 – M. G., N. R. proti Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-383/13)
   2013/C 260/62
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: M. G., N. R.

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali to, da nacionalna uprava pri sprejemanju odločbe o podaljšanju v smislu člena 15(6) Direktive 2008/115/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav krši splošno načelo spoštovanja pravice do obrambe iz člena 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2), brezpogojno in vedno povzroči odpravo pridržanja?

               2.

               Ali navedeno načelo spoštovanja pravice do obrambe dopušča tehtanje interesov, pri katerem se poleg teže kršitve navedenega načela in posledičnega posega v interese tujca upošteva tudi interes države članice, zaradi katerega se sprejme podaljšanje pridržanja?

      (1)  UL L 384, str. 98.

      (2)  UL C 364, str. 1.


title: Zadeva T-436/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/UUNT – Ceramicas del Foix (Rock & Rock) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti Rock & Rock — Prejšnje nacionalne besedne znamke MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK in CEILROCK — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/UUNT – Ceramicas del Foix (Rock & Rock)
   (Zadeva T-436/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti Rock & Rock - Prejšnje nacionalne besedne znamke MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK in CEILROCK - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 279/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Nemčija) (zastopnik: J. Krenzel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Ceramicas del Foix, SA (Barcelona, Španija) (zastopnika: M. Pérez Serrres in R. Guerras Mazón, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora UUNT za pritožbe z dne 10. julija 2012 (zadeva R 495/2011-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG in Ceramicas del Foix, SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012.


title: Zadeva F-132/14: Tožba, vložena 17. novembra 2014 – ZZ/Evropski parlament

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/52

         Tožba, vložena 17. novembra 2014 – ZZ/Evropski parlament
   (Zadeva F-132/14)
   (2015/C 034/64)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb, ki ju je sprejel Evropski parlament za izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 12. decembra 2013, F-129/12, CH/Parlament, s katero je bila zavrnjen začetek upravne preiskave v zvezi s pritožbo tožeče stranke zaradi nadlegovanja, plačilo tožeči stranki dodatnega zneska finančnega nadomestila ter dodelitev tožeči stranki vseh ugodnosti in dodatnih koristi, povezanih z obstojem njene pogodbe kot akreditirane parlamentarne asistentke, katere odpoved je Splošno sodišče v zgoraj navedeni sodbi razglasilo za nično, ter odškodninski zahtevek za domnevno nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločbi Evropskega parlamenta z dne 3. marca 2014 naj se razglasijo za nične, v delu v katerem je ta zavrnil začetek upravne preiskave v zvezi s pritožbo tožeče stranke zaradi nadlegovanja ter z dne 2. aprila 2014, v delu, v katerem ta tožeči stranki ni izplačal zneska 5  686 EUR, saj so v teh odločbah navedeni ukrepi, ki jih je sprejela institucija in se po njenem mnenju nanašajo na izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 12. decembra 2013 v zadevi F-129/12, CH/Evropski parlament;

               —

               odločba Evropskega parlamenta z dne 4. avgusta 2014, prejeta 7. avgusta 2014, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke z dne 16. aprila 2014, naj se razglasi za nično v delu, v katerem je ta tožeči stranki zavrnil plačilo zneska 5  686 EUR, povrnitev škode tožeče stranke, ki izhaja iz prepozne pridobitve izkaznice APA, poklicnega elektronskega naslova in dostopa do interneta Evropskega parlamenta ter začetek upravne preiskave v zvezi z njeno pritožbo zaradi nadlegovanja in povrnitev nepremoženjske škode tožeče stranke, ki izhaja iz zadnjenavedene zavrnitve;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine v višini 1 44  000 EUR za povrnitev premoženjske škode tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine, določene po načelu pravičnosti na 60  000 EUR za povrnitev nepremoženjske škode tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo zamudnih obresti, določenih po stopnji Evropske centralne banke, zvišani za dve odstotni točki na zgoraj navedena zneska 5  686 EUR in 1 44  000 EUR;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva T-441/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Peftiev/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Belorusiji — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do izjave — Napaka pri presoji)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Peftiev/Svet
   (Zadeva T-441/11) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Belorusiji - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do izjave - Napaka pri presoji))
   (2015/C 034/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vladimir Peftiev (Minsk, Belorusija) (zastopniki: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte, T. Milašauskas, odvetniki, in M. Shenk, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in F. Naert, agenta)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: T. Scharf in E. Paasivirta, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/357/SZVP z dne 20. junija 2011 o spremembah Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije (UL L 161, str. 25); Uredbe Sveta (EU) št. 588/2011 z dne 20. junija 2011 o spremembah Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije (UL L 161, str. 1); Sklepa Sveta 2011/666/SZVP z dne 10. oktobra 2011 o spremembi Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 265, str. 17); Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1000/2011 z dne 10. oktobra 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 265, str. 8); Sklepa Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 285, str. 1); Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 307, str. 7), Sklepa Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2012/642/SZVP (UL L 288, str. 69) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 288, str. 1) v delu v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2011/357/SZVP z dne 20. junija 2011 o spremembah Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije; Uredba Sveta (EU) št. 588/2011 z dne 20. junija 2011 o spremembah Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije; Sklep Sveta 2011/666/SZVP z dne 10. oktobra 2011 o spremembi Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji; Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1000/2011 z dne 10. oktobra 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo; Sklep Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo se razglasijo za nične v delu v katerem se nanašajo na Vladimirja Peftieva.

               2.

               Tožba se kot nedopustna zavrže v delu, v katerem se nanaša na Sklep Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2012/642/SZVP in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil V. Peftiev.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva T-421/09: Tožba, vložena 19. oktobra 2009 – Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI) proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/28

         Tožba, vložena 19. oktobra 2009 – Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI) proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-421/09)
   2010/C 11/55
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI) (Atene, Grčija) (zastopnik: P. Anestis, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je 5. marca 2008 sprejela odločbo C(2008) 824 o dodelitvi ali ohranjanju v veljavi pravic za pridobivanje lignita v korist Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (v nadaljevanju: tožeča stranka) s strani Helenske republike, v kateri je presodila, da je Helenska republika kršila člen 86(1) ES v povezavi s členom 82 ES s tem, da je tožeči stranki dodelila in ohranjala prednostno pravico do izkoriščanja lignita v Grčiji in ohranjala njen položaj ter tako ustvarila neenake možnosti za gospodarske subjekte v zvezi z dostopom do primarnih goriv za proizvodnjo električne energije in tožeči stranki omogočila, da ohranja ali okrepi prevladujoči položaj pri grosistični dobavi električne energije.
   Tožeča stranka je zoper to odločbo vložila pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti ničnostno tožbo, ki je vpisana pod opravilno številko T-169/08, postopek pa poteka.
   S to tožbo se želi na podlagi člena 230(4) ES doseči razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 4. avgusta 2009 C(2009) 6244 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba) „o uvedbi posebnih ukrepov za odpravo protikonkurenčnih učinkov kršitve, ugotovljene v odločbi Komisije z dne 5. marca 2008 o dodelitvi ali ohranjanju v veljavi pravic v korist Public Power Corporation S.A. [Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E] za pridobivanje lignita s strani Helenske republike“.
   V okviru prvega razloga za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji dejanskega stanja, kajti, prvič, napačno je opredelila upoštevne trge, saj ni upoštevala dejstva, da se lahko pri proizvodnji električne energije lignit nadomesti z drugimi gorivi – kot je zemeljski plin – ki konkurirajo pridobljenemu lignitu in zato spadajo na isti trg; drugič, nepravilno je ocenila geografske razsežnosti trga dobave lignita v Grčiji za proizvodnjo električne energije in, posledično, se trg dobave lignita razteza na širše območje Balkana.
   V okviru drugega razloga za razglasitev ničnosti tožeča stranka meni, da je bilo v izpodbijani odločbi glede nujnosti naložitve popravnih ukrepov napačno uporabljeno pravo in storjena očitna napaka pri presoji dejanskega stanja. Prvič, tožeča stranka navaja, da je Komisija storila napako, ker pri določitvi popravnih ukrepov ni upoštevala pravnih utemeljitev in dejanskega stanja iz upravnega postopka in postopka za razglasitev ničnosti v zvezi z odločbo iz marca 2008. Drugič, tožeča stranka navaja, da je Komisija neupravičeno zavrnila pomembne nove informacije o dodatnem odprtju grosističnega trga dobave električne energije, ki jih je predstavila družba DEI, z obrazložitvijo, da ne predstavljajo novih bistvenih dejstev. Tretjič, po mnenju tožeče stranke izpodbijana odločba temelji na napačnem izračunu količin lignita, ki se morajo dobaviti konkurentom, da bi se odpravile posledice zatrjevane kršitve.
   V okviru tretjega razloga za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba ne zadosti pravilom obrazložitve, temveč le ponovi in povzame določene trditve, ki jih je tožeča stranka podrobneje predstavila v upravnem postopku, vendar ne da bi jih ovrgla. Poleg tega obrazložitev odločbe glede geografske razsežnosti trga lignita naslovniku odločbe ne omogoča, da bi razumel končne ugotovitve tožene stranke v zvezi s tem vprašanjem. Nazadnje, po mnenju tožeče stranke v odločbi ni obrazložen razlog, na podlagi katerega se je delež 40 odstotkov štel za potrebeno delež poznanih rezerv lignita, ki se lahko izkoriščajo, do katerih bodo morali imeti konkurenti družbe DEI dostop.
   Nazadnje, v okviru četrtega razloga za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba krši načeli pogodbene svobode in sorazmernosti. Ker odločba prepoveduje zasebnim podjetjem – ki bodo v prihodnosti prek javnega razpisa pridobila pravice do izkoriščanja nahajališč lignita v regijah Drama, Elassona, Vegora in Vevi – prodajo pridobljenega lignita družbi DEI, avtomatično in nesorazmerno omejuje pogodbeno svobodo tožeče stranke in tretjih oseb. Poleg tega sta – glede na velik napredek, ki potrjuje postopno odpiranje grškega trga električne energije – izključitev družbe DEI iz sodelovanja pri javnih razpisih v zvezi z dodelitvijo novih pravic do lignita in neupravičena omejitev njene podjetniške dejavnosti ukrepa, ki nista niti nujna niti sorazmerna glede na zatrjevano kršitev.


title: Zadeva C-383/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. junija 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva o habitatih — Nezadostnost ukrepov, sprejetih za varstvo živalske vrste Cricetus cricetus (veliki hrček) — Slabšanje stanja habitatov)

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. junija 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-383/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva o habitatih - Nezadostnost ukrepov, sprejetih za varstvo živalske vrste Cricetus cricetus (veliki hrček) - Slabšanje stanja habitatov)
   2011/C 226/04
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: O. Beynet in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in S. Menez, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev s členom 12(1)(d) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7) – Nezadostnost ukrepov, sprejetih za varstvo živalske vrste Cricetus cricetus (veliki hrček) – Slabšanje stanja habitatov

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da ni sprejela programa ukrepov za strogo varstvo živalske vrste veliki hrček (Cricetus cricetus), ni izpolnila obveznosti iz člena 12(1)(d) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/105/ES z dne 20. novembra 2006.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva C-234/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 4. maja 2017 – XC in drugi

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 4. maja 2017 – XC in drugi
   (Zadeva C-234/17)
   (2017/C 239/33)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelji predloga za obnovo postopka: XC, YB, ZA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pravo Unije, zlasti člen 4(3) PEU v povezavi z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti, ki iz njega izhajata, razlagati tako, da je Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče, Avstrija) zavezano, da na predlog zadevne stranke preizkusi pravnomočno odločbo kazenskega sodišča glede zatrjevane kršitve prava Unije (v tem primeru člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 54 Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma), kadar nacionalno pravo (člen 363a Strafprozessordnung (zakonik o kazenskem postopku) tak preizkus določa zgolj glede zatrjevane kršitve EKČP ali njenih dodatnih protokolov?