title: Zadeva C-404/04 P: Pritožba Technische Glaswerke Ilmenau GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti razširjeni senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti, ob sodelovanju Schott Glas, T-198/01, vložena dne 22. septembra 2004

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/23

         Pritožba Technische Glaswerke Ilmenau GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti razširjeni senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti, ob sodelovanju Schott Glas, T-198/01, vložena dne 22. septembra 2004
   (Zadeva C-404/04 P)
   (2004/C 273/44)
   Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, ki jo zastopa Christoph Arhold in dr. Norbert Wimmer, White & Case LLP, 62 rue de la Loi, B-1040 Bruselj, Rechtsanwälte, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 22. septembra 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti razširjeni senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti, ob sodelovanju Schott Glas, T-198/01.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi sodbo sodišča z dne 08.07.2004 v zadevi T-198/01 (1);

               2.

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 12.06.2001;

               3.

               podredno k 2: zadevo vrne Sodišču prve stopnje v ponoven postopek;

               4.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

               1.

               Pritožnica se pritožuje zoper sodbo Sodišča prve stopnje z dne 08.07.2004 v zadevi T-198/01, s katero je zavrnilo ničnostno tožbo proti odločbi Komisije, s katero je Komisija kvalificirala zmanjšanje nakupne cene enega izmed s strani Treuhandanstalt (kasneje BvS) privatiziranega podjetja za 4 milijone nemških mark kot pomoč in zahtevala ustrezno povračilo.

               2.

               Pritožnica je tako v preizkusnem postopku glede pomoči kot tudi v postopku pred Sodiščem prve stopnje zastopala stališče, da je imela zaradi odpadlega pogodbenega temelja zahtevek za znižanje nakupne cene, ker sta pritožnica in prodajalka - Treuhandanstalt – pri določitvi nakupne cene soglasno izhajali iz tega, da bo Freistaat Thüringen podprl investicije pritožnice v privatizirano podjetje za (za majhna in srednja podjetja dovoljeno) povečano subvencijo iz GA-Mitteln (Sredstev za naloge skupnosti - s strani Komisije odobrena splošna ureditev regionalnih pomoči). Ta subvencija naj bi bila podlaga za izračun. Ker je bila odobrena le normalna in ne povečana subvencija, naj bi podlaga za izračun v tem delu odpadla, nakupna cena pa bi morala biti ustrezno prilagojena. Ker bi obstajal splošni civilnopravni zahtevek glede prilagoditve nakupne cene, kateremu bi bil podvržen tudi vsak zasebni prodajalec, ne bi bilo moč govoriti o pomoči (niti gospodarski prednosti niti selektivnosti v smislu člena 87(1) ES). To bi veljalo tudi zato, ker bi bila po v času privatiziranja veljavnem skrbniškem režimu določitev ustrezne nižje nakupne cene glede pomoči pravno neproblematična in dovoljena.

               3.

               Komisija je argumente pritožnice zavrnila iz pravnih razlogov in izpostavila, da je zahtevke sproti Treuhand in Freistaat Thüringen treba preučiti ločeno. Sodišče prve stopnje je to argumentacijo sprejelo in poleg tega ugotovilo, da tožeča stranka v pravdnem postopku ni predložila nobenega pisnega dokaza glede odobritve subvencije s strani Freistaat Thüringen.

               4.

               Pritožba je naperjena proti sledečemu. V zvezi z odpadlim pogodbenim temeljem navaja pritožnica predvsem sledeče pritožbene razloge:

                           —

                           Sodišče naj bi zanikalo nepravilno kršitev Komisije zoper dolžnost obrazložitve (člen 253 ES), ker naj na podlagi obrazložitve Komisije ne bi bilo moč ugotoviti, zakaj je Komisija zavrnila zahtevek tožeče stranke proti Treuhand (sedaj BvS) zaradi odpadlega pogodbenega temelja.

                           —

                           Če naj bi obrazložitev Komisije zadostila zahtevam iz člena 253 ES, bi sodišče moralo na vsak način ugotoviti očitno napako v presoji Komisije, saj očitno obrazložitev Komisije naj ne bi bila ustrezna, da je Komisija podvomila o navedbi pritožnice glede odpadlega pogodbenega temelja. Skladno s tem bi moralo sodišče ugotoviti kršitev Komisije zoper člen 87(1) ES.

                           —

                           Kolikor se sodišče opira na dodatne utemeljitve, ki jih ni navedla Komisija (neobstoj privolitve s strani Freistaat Thüringen), so le-te nedopustne (zamenjava obrazložitve) in brez pomena (treba bi bilo dokazati napačno predstavo pogodbenih strank o višini subvencije in ne neprivolitve s strani Thüringen).

                           —

                           Poleg tega je sodišče kršilo bistvena načela postopka, med drugim pravico, biti v postopku zaslišan, s tem, ko je v sodbi zavrnilo dokazne predloge pritožnice glede podlage za izračun, istočasno pa sodbo oprla na to, da pritožnica za svoje navedbe ni predložila dokazov.

               5.

               Poleg teh pritožbenih razlogov pritožnica ugovarja tudi pravne napake glede na druge pomanjkljivosti obrazložitve odločbe Komisije kot tudi pravno pomanjkljivo upoštevanje bistvenih napak v postopku s strani Komisije.

      (1)  Še ni objavljeno v Uradnem listu Evropskih skupnosti.


title: Zadeva C-671/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – v postopkih, ki sta jih sprožila „Indėlių ir investicijų draudimas“ VI, Virgilijus Vidutis Nemaniūnas (Predhodno odločanje — Direktivi 94/19/ES in 97/9/ES — Sistemi zajamčenih vlog in odškodninske sheme za vlagatelje — Varčevalni in investicijski instrumenti — Finančni instrumenti v smislu Direktive 2004/39/ES — Izključitev jamstva — Neposredni učinek — Pogoji za varstvo na podlagi Direktive 97/9/ES)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – v postopkih, ki sta jih sprožila „Indėlių ir investicijų draudimas“ VI, Virgilijus Vidutis Nemaniūnas
   (Zadeva C-671/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktivi 94/19/ES in 97/9/ES - Sistemi zajamčenih vlog in odškodninske sheme za vlagatelje - Varčevalni in investicijski instrumenti - Finančni instrumenti v smislu Direktive 2004/39/ES - Izključitev jamstva - Neposredni učinek - Pogoji za varstvo na podlagi Direktive 97/9/ES))
   (2015/C 279/11)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

   „Indėlių ir investicijų draudimas“ VI, Virgilijus Vidutis Nemaniūnas

      Ob udeležbi: Vitoldas Guliavičius, bankas „Snoras“ AB v stečaju

      Izrek

               1.

               Člen 7(2) Direktive 94/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009, in točko 12 Priloge I k njej je treba razlagati tako, da lahko države članice iz jamstva, določenega s to direktivo, izključijo potrdila o vlogi, ki jih je izdala kreditna institucija, če imajo lastnosti prenosljivih vrednostnih papirjev, kar mora preveriti predložitveno sodišče, pri čemer se ni treba prepričati, da imajo ta potrdila vse značilnosti finančnega instrumenta v smislu 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS.

               2.

               Direktivo 94/19, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, in Direktivo 97/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 1997 o odškodninskih shemah za vlagatelje je treba razlagati tako, da če so lahko terjatve do kreditne institucije hkrati zajete s pojmom „vloga“ v smislu te Direktive 94/19 in „instrument“ v smislu Direktive 97/9 in je zakonodajalec Unije uporabil možnost, določeno v točki 12 Priloge I k navedeni Direktivi 94/19, da te terjatve izključi iz sistema varstva, ki ga določa ta direktiva, taka izključitev ne more povzročiti, da so navedene terjatve izključene tudi iz sistema varstva, določenega z Direktivo 97/9, ne da bi bili izpolnjeni pogoji, določeni v členu 4(2) te direktive.

               3.

               Člena 2(2) in 4(2) Direktive 97/9 je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero je pogoj za možnost uporabe odškodninske sheme, ki jo določa ta direktiva, da je zadevna kreditna institucija zadevna sredstva ali vrednostne papirje prenesla ali uporabila brez soglasja vlagatelja.

               4.

               Direktivo 97/9 je treba razlagati tako, da predložitveno sodišče, če ugotovi, da se v sporih o glavni stvari to direktivo uveljavlja proti organu, ki izpolnjuje pogoje, na podlagi katerih se je mogoče proti njemu sklicevati na določbe navedene direktive, ne sme uporabiti nacionalne določbe, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki možnost uporabe odškodninske sheme iz te direktive pogojuje s tem, da zadevna kreditna institucija zadevna sredstva ali vrednostne papirje prenese ali uporabi brez soglasja vlagatelja.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva F-43/06: Sodba Sodišča za uslužbence z dne 19. septembra 2007 – Tuomo Talvela proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2004 – Pravice obrambe – Obveznost obrazložitve poročila – Upravna preiskava)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/68

         Sodba Sodišča za uslužbence z dne 19. septembra 2007 – Tuomo Talvela proti Komisiji
   (Zadeva F-43/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2004 - Pravice obrambe - Obveznost obrazložitve poročila - Upravna preiskava)
   (2007/C 269/123)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Tuomo Talvela (Oslo, Norveška) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Javni uslužbenci – Prvič, razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2004 in, drugič, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006, str. 38.


title: Zadeva C-244/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Koblenz (Nemčija) dne  31. maja 2006  — Dynamic Medien Vertriebs GmbH proti Avides Media AG

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Koblenz (Nemčija) dne 31. maja 2006 — Dynamic Medien Vertriebs GmbH proti Avides Media AG
   (Zadeva C-244/06)
   (2006/C 178/40)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landgericht Koblenz
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dynamic Medien Vertriebs GmbH

      Tožena stranka: Avides Media AG
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali temeljno načelo prostega pretoka blaga v smislu člena 28 Pogodbe ES nasprotuje nemškemu predpisu, ki pri prodaji po pošti prepoveduje prodajo tistih nosilcev slike (DVD, video), ki nimajo oznake o tem, da so bili preizkušeni z nemškim preizkusom primernosti za mladino?
   še posebej:
   Ali predstavlja prepoved prodaje po pošti takih nosilcev slike ukrep z enakim učinkom v smislu člena 28 Pogodbe ES?
   v kolikor da:
   Ali je taka prepoved po členu 30 Pogodbe ES ob upoštevanju Direktive 3l/2000/ES (1) upravičena tudi takrat, če se nosilec slike preizkusi glede primernosti za mladino s strani druge države članice EU in je temu ustrezno označen, ali predstavlja tak nadzor s strani druge države članice EU manj omejevalni ukrep v smislu tega predpisa?

      (1)  UL L 178, str. 1.


title: Združeni zadevi T-102/07 in T-120/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2010 – Freistaat Sachsen in drugi proti Evropski komisiji ( Državne pomoči — Pomoč Nemčije v obliki udeležbe in jamstev za posojila — Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom — Splošna shema pomoči, ki jo je odobrila Komisija — Pojem podjetja v težavah — Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah — Znesek pomoči — Obveznost obrazložitve )

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2010 – Freistaat Sachsen in drugi proti Evropski komisiji
   (Združeni zadevi T-102/07 in T-120/07) (1)

   („Državne pomoči - Pomoč Nemčije v obliki udeležbe in jamstev za posojila - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom - Splošna shema pomoči, ki jo je odobrila Komisija - Pojem podjetja v težavah - Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah - Znesek pomoči - Obveznost obrazložitve“)
   2010/C 100/57
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Freistaat Sachsen (Nemčija) (zastopnika: C. von Donat in G. Quardt, odvetnika) (zadeva T-102/07); MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Nemčija) (zastopniki: sprva G. Brüggen, nato A. Seidl, K. Lengert in W. Sommer, odvetniki); in MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Nemčija) (zastopnik: G. Brüggen, odvetnik) (zadeva T-120/07)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Gross in T. Scharf, zastopnika)

      Predmet

   Predlogi za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2007/492/ES z dne 24. januarja 2007 o državni pomoči C 38/2005 (prej NN 52/2004) Nemčije za skupino Biria (UL L 183, str. 27).

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije 2007/492/ES z dne 24. januarja 2007 o državni pomoči C 38/2005 (prej NN 52/2004) Nemčije za skupino Biria se razglasi za nično.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov, skupaj s stroški, nastalimi v okviru postopka za izdajo začasne odredbe v zadevi T-120/07.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva C-492/04: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH proti Finanzamt Emmendingen (Člen 104(3), prvi odstavek, Poslovnika – Prost pretok kapitala – Svoboda ustanavljanja – Obdavčitev – Davek od dohodka pravnih oseb – Posojilna pogodba med družbami – Družba rezidentka posojilojemalka – Delniška družba posojilodajalka s sedežem v tretji državi – Pojem znatni delež – Plačilo obresti na posojilo – Kvalifikacija – Prikrito izplačilo dobička)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/7

         Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH proti Finanzamt Emmendingen
   (Zadeva C-492/04) (1)

   (Člen 104(3), prvi odstavek, Poslovnika - Prost pretok kapitala - Svoboda ustanavljanja - Obdavčitev - Davek od dohodka pravnih oseb - Posojilna pogodba med družbami - Družba rezidentka posojilojemalka - Delniška družba posojilodajalka s sedežem v tretji državi - Pojem „znatni delež“ - Plačilo obresti na posojilo - Kvalifikacija - Prikrito izplačilo dobička)
   (2007/C 155/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH

      Tožena stranka: Finanzamt Emmendingen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Baden-Württemberg – Razlaga členov 56(1), 57(1) in 58 Pogodbe ES – Nacionalna davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb – Obdavčitev obresti, ki jih domača družba plača delniški družbi s sedežem v tretji državi za posojilo, kot prikritega izplačila dobička
   Izrek
   Nacionalni ukrep, na podlagi katerega se obresti na posojilo, ki jih plača kapitalska družba rezidentka delničarju nerezidentu, ki ima znatni delež v kapitalu te družbe, pod določenimi pogoji štejejo za prikrita izplačila dobička, obdavčljiva pri družbi posojilojemalki, pomembno vpliva na svobodo ustanavljanja v smislu členov 43 ES in naslednjih. Na te določbe se ni mogoče sklicevati v položaju, ki vključuje družbo iz tretje države.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva T-229/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2015 – Norma Lebensmittelfilialbetrieb/UUNT – Yorma’s (Yorma Eberl) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Yorma Eberl — Prejšnji besedni nacionalni in skupnostni znamki NORMA — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) in člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2015 – Norma Lebensmittelfilialbetrieb/UUNT – Yorma’s (Yorma Eberl)
   (Zadeva T-229/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Yorma Eberl - Prejšnji besedni nacionalni in skupnostni znamki NORMA - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) in člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 262/32)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: A. Parr, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Yorma’s AG (Deggendorf, Nemčija) (zastopnika: A. Weiß in C. Muck, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 11. februarja 2014 (zadeva R 532/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG in Yorma’s AG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva C-339/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 7. julija 2010 – Krasimir Asparuhov Estov, Monika Lyusien Ivanova in Kemko International EAD proti Ministerski savet na Republika Bulgaria

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 7. julija 2010 – Krasimir Asparuhov Estov, Monika Lyusien Ivanova in Kemko International EAD proti Ministerski savet na Republika Bulgaria
   (Zadeva C-339/10)
   ()
   2011/C 13/26
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Krasimir Asparuhov Estov, Monika Lyusien Ivanova in Kemko International EAD

      Tožena stranka: Ministerski savet na Republika Bulgaria
   S sklepom z dne 12. decembra 2010 je Sodišče (osmi senat) odločilo, da očitno ni pristojno za odgovore na vprašanja, ki mu jih je zastavilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija).


title: Zadeva T-502/15: Tožba, vložena 1. septembra 2015 – Španija/Komisija

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/36

         Tožba, vložena 1. septembra 2015 – Španija/Komisija
   (Zadeva T-502/15)
   (2015/C 346/41)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: L. Banciella Rodríguez-Miñón)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Komisije z dne 22. junija 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na Kraljevino Španijo;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.
   V zvezi z avtonomno skupnostjo Katalonija:

               1.

               Naloženi pavšalni popravek v neto znesku 609 337,80 EUR in uporabljena metoda izračuna sta v nasprotju s členom 31(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike in smernicami iz dokumenta Komisije VI/5330/97 z dne 23. decembra 1997 (Smernice v zvezi z izračunom finančnih posledic ob pripravi odločbe o potrditvi obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS) ter z dokumentom AGRI-64043-2005 (Commission Communication on how the Commission intends in the context of the EAGGF-Guarantee clearance procedure to handle shortcomings in the context of cross-compliance control systems implemented by Member States), saj ni primerno uporabiti pavšalne ocene, glede na to, da je Kraljevina Španija predložila natančno oceno dejanskega tveganja za sklad. Izvedbeni ukrep Komisije poleg tega, da ni pravilen, tudi ni sorazmeren in utemeljen.

               2.

               Prištetje enkratnega popravka v znesku 609 337,80 EUR k splošnemu pavšalnemu popravku v višini 2 % in metoda izračuna sta v nasprotju s členom 31(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 in dokumenti Komisije o smernicah za izračun finančnih popravkov, ker za eno samo neizpolnitev ni primerno hkrati uporabiti dveh metod za izračun. Tako ravnanje ni pomeni le pravnega neskladja, temveč je tudi povsem nesorazmerno in neutemeljeno.

               3.

               Popravek, naložen za leto vložitve zahtevka 2009 ter proračunski leti 2011 in 2012, krši člen 31(4) Uredbe (ES) št. 1290/2005, pomeni kršitev načela lojalnega sodelovanja in krši pravico Kraljevine Španije do obrambe, saj je Komisija finančni popravek neupravičeno razširila tako, da zajema obdobje, poznejše od 24 mesecev pred sporočilom, ko je Kraljevina Španija napake poleg tega že odpravila.

         V zvezi z avtonomno skupnostjo Kanarski otoki iz tega razloga:

               4.

               Naloženi pavšalni popravek v znesku 1 689 689,03 EUR in uporabljena metoda izračuna sta v nasprotju s členom 31(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 in smernicami iz dokumenta Komisije AGRI/D/40474/2010-REV 1.


title: Zadeva C-479/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2015 – Evropska komisija/Francoska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčenje — DDV — Uporaba nižje stopnje — Dobava digitalnih ali elektronskih knjig)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2015 – Evropska komisija/Francoska republika
   (Zadeva C-479/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčenje - DDV - Uporaba nižje stopnje - Dobava digitalnih ali elektronskih knjig))
   (2015/C 138/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Soulay in F. Dintilhac, agenta)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: D. Colas in J.-S. Pilczer, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Belgija (zastopnika: M. Jacobs in J.-C. Halleux, agenta)

      Izrek

               1.

               Francoska republika z uporabo nižje stopnje davka na dodano vrednost za dobavo digitalnih ali elektronskih knjig ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 96 in 98 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/88/EU z dne 7. decembra 2010, v povezavi s prilogama II in III k navedeni direktivi in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 282/2011 z dne 15. marca 2011 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/112.

               2.

               Francoska republika nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov Evropske komisije.

               3.

               Kraljevina Belgija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi C-497/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 28 ES — Ukrepi z enakim učinkom — Prodaja prehrambenih dodatkov po pošti — Prepoved)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/17

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 28. oktobra 2004
   v zadevi C-497/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 28 ES - Ukrepi z enakim učinkom - Prodaja prehrambenih dodatkov po pošti - Prepoved)
   (2005/C 6/31)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-497/03, katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, ki jo je dne 24. novembra 2003 vložila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. C. Schieferer in B. Schima) proti Republiki Avstriji (zastopnik: E. Riedl), je Sodišče (četrti senat), v sestavi M. K. Lenaerts, predsednik senata, J. N. Cunha Rodrigues in M. Ilešič (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 28. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Republika Avstrija, s tem da je s členom 50(2) Gewerbeordnung (avstrijski obrtni zakon) prepovedala prodajo prehrambenih dodatkov po pošti, ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva C-61/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena  3. februarja 2006

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/13

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena 3. februarja 2006
   (Zadeva C-61/06)
   (2006/C 86/24)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata B. Schima in D. Recchia, zastopnika, je 3. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Italijanska respublika s tem, da pred 1. julijem 2004 ni predložila letnega nacionalnega poročila o pospeševanju biogoriv, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/30/ES (1) z dne 8. maja 2003 o pospeševanju rabe biogoriv in drugih obnovljivih goriv v sektorju prevoza;

               2.

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Poročilo iz člena 4(1) Direktive bi moralo biti predloženo Komisiji pred 1. julijem 2004. Komisija do sedaj ni prejela nikakršnih podatkov od italijanskih oblasti.
   Komisija zato ocenjuje, da Italija do tega trenutka ni posredovala poročila o pospeševanju rabe biogoriv in drugih obnovljivih goriv v sektorju prevoza, kot to določa člen 4(1) Direktive.

      (1)  UL L 123, str. 42.


title: Zadeva C-41/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 25. januarja 2017 – Isabel González Castro/Mutua Umivale in Prosegur España S.L.

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 25. januarja 2017 – Isabel González Castro/Mutua Umivale in Prosegur España S.L.
   (Zadeva C-41/17)
   (2017/C 121/19)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica:: Isabel González Castro

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Mutua Umivale in Prosegur España S.L.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7 Direktive 92/85/ES (1) razlagati tako, da nočno delo, ki ga delavke iz člena 2 te direktive – torej tudi delavke, ki dojijo, – niso zavezane opravljati, ne vključuje le dela, ki se v celoti opravlja ponoči, temveč tudi izmensko delo, pri katerem so nekatere od izmen – kot je podano v obravnavani zadevi – nočne?

               2.

               Ali se v sporu, katerega predmet je obstoj položaja, v katerem je delavka v obdobju dojenja izpostavljena tveganju, za priznanje dopusta delavki, ki doji, in, če je to upoštevno, za priznanje nadomestila, ki je v nacionalnem pravu vezano na ta položaj v skladu s členom 11(1) Direktive 92/85/EGS, uporabijo posebna pravila o dokaznem bremenu iz člena 19(1) Direktive 2006/54/ES (2), ki so bila v španski pravni red med drugimi prenesena s členom 96(1) Ley 36/2011, v povezavi z zahtevami iz člena 5 Direktive 92/85/EGS, ki je bil v španski pravni red prenesen s členom 26 Ley de Prevención de Riesgos Laborales?

               3.

               Ali je člen 19(1) Direktive 2006/54/ES mogoče razlagati tako, da se za „dejstva, na podlagi katerih se lahko domneva, da je prišlo do neposredne ali posredne diskriminacije“ delavke, ki doji, – v sporu, katerega predmet sta obstoj izpostavljenosti tveganju v obdobju dojenja in posledična obveznost zagotovitve dopusta, določena v členu 5 Direktive 92/85/ES in prenesena v špansko pravo s členom 26 Ley de Prevención de Riesgos Laborales – lahko šteje to, da (1) delavka opravlja izmensko delo kot varnostnica, pri katerem so nekatere izmene, med katerimi poleg tega dela sama, nočne, (2) pri čemer v okviru svojih obveznosti izvaja obhode in po potrebi ukrepa v nujnih primerih (delikti, požari in drugi dogodki), ne da bi (3) na delovnem mestu imela dostop do prostora, primernega za dojenje oziroma mehanično izčrpavanje materinega mleka?

               4.

               Ali je, če je v sporu, katerega predmet sta obstoj izpostavljenosti tveganju v obdobju dojenja in posledična obveznost zagotovitve dopusta, dokazan obstoj „dejstev, na podlagi katerih se lahko domneva, da je prišlo do neposredne ali posredne diskriminacije“ v skladu s členom 19(1) Direktive 2006/54/ES v povezavi s členom 5 Direktive 92/85/ES, ki je bil v špansko pravo prenesen s členom 26 Ley de Prevención de Riesgos Laborales, od delavke, ki doji, mogoče zahtevati, da za priznanje dopusta v skladu z nacionalno zakonodajo, s katero sta v notranji pravni red prenesena člena 5(2) in (3) Direktive 92/85/EGS, dokaže, da prilagoditev njenih delovnih pogojev in/ali delovnega časa tehnično in/ali objektivno ni izvedljiva oziroma je ni mogoče razumno zahtevati, in da njena premestitev na drugo delovno mesto tehnično in/ali objektivno ni izvedljiva oziroma je ni mogoče razumno zahtevati? Ali pa – nasprotno – morata obstoj takih okoliščin dokazati toženi stranki (podjetnik in subjekt, ki izplačuje nadomestilo iz naslova socialne varnosti, vezano na začasno prekinitev izvajanja pogodbe o zaposlitvi)?

      (1)  Direktiva Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS). UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 110.

      (2)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano).
         UL L 204, str. 23.


title: Zadeva C-171/05 P: Sklep Sodišča z dne  23. februarja 2006  — Laurent Piau proti Komisiji Evropskih skupnosti in Mednarodni nogometni zvezi (FIFA) (Pritožba — Svoboda opravljanja storitev — Konkurenca — Pravilnik, ki ureja dejavnost zastopnikov športnikov — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/3

         Sklep Sodišča z dne 23. februarja 2006 — Laurent Piau proti Komisiji Evropskih skupnosti in Mednarodni nogometni zvezi (FIFA)
   (Zadeva C-171/05 P) (1)

   (Pritožba - Svoboda opravljanja storitev - Konkurenca - Pravilnik, ki ureja dejavnost zastopnikov športnikov - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   (2006/C 154/06)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Pritožnik: Laurent Piau (zastopnik: M. Fauconnet, avocat)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Bouquet in O Beynet, zastopnika) in Mednarodna nogometna zveza (FIFA) (zastopnika: F. Louis in A. Vallery, avocats)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 26. januarja 2005 v zadevi Piau proti Komisiji (T-193/02), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 15. aprila 2002, s katero je bila zavrnjena pritožnikova pritožba glede pravilnika Mednarodne nogometne zveze (FIFA), ki ureja dejavnost zastopnikov športnikov.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               L. Piauju se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      (1)   UL C 155 25.6.2005.


title: Zadeva C-302/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, London – Združeno kraljestvo) – J D Wetherspoon PLC proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Prva in Šesta direktiva o DDV — Načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti — Določbe o zaokroževanju zneskov DDV — Metode in stopnje zaokroževanja)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, London – Združeno kraljestvo) – J D Wetherspoon PLC proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-302/07) (1)

   (Prva in Šesta direktiva o DDV - Načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti - Določbe o zaokroževanju zneskov DDV - Metode in stopnje zaokroževanja)
   2009/C 102/06
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   VAT and Duties Tribunal, London

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: J D Wetherspoon PLC

      Tožena stranka: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – VAT and Duties Tribunal, London – Razlaga členov 11(A)(l)(a), 12(3)(a) in 22(3)(b) Direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) in člena 2, prvi in drugi odstavek, Prve direktive Sveta 67/227/EGS z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (UL L 71, str. 1301) – Določbe o zaokroževanju zneskov davka na dodano vrednost

      Izrek

               1)

               Veljavno pravo Skupnosti ne vsebuje nobene posebne določbe v zvezi z metodo zaokroževanja zneskov davka na dodano vrednost. Ker ni posebne zakonodaje Skupnosti, morajo države članice določiti pravila in metode zaokroževanja zneskov davka na dodano vrednost, pri tem pa morajo spoštovati načela, na katerih temelji skupni sistem tega davka, zlasti načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti. Zlasti pravo Skupnosti na eni strani ne nasprotuje uporabi nacionalnega pravila, ki zahteva zaokroževanje zneskov davka na dodano vrednost navzgor, kadar koli je del najmanjše denarne enote enak ali večji od 0,5, in na drugi strani ne zahteva, da mora biti davčnim zavezancem dovoljeno znesek davka na dodano vrednost, ki zajema del najmanjše obstoječe denarne enote nacionalne valute, zaokrožiti navzdol.

               2)

               Pri prodaji po ceni, v katero je vključen davek na dodano vrednost, kadar ni posebne zakonodaje Skupnosti, mora vsaka država članica v mejah prava Skupnosti, predvsem ob upoštevanju načel davčne nevtralnosti in sorazmernosti, določiti stopnjo, na kateri je mogoče ali treba zaokrožiti znesek davka na dodano vrednost, ki zajema del najmanjše denarne enote nacionalne valute.

               3)

               Ker so subjekti, ki obračunajo cene za prodajo blaga in opravljanje storitev z davkom na dodano vrednost, v drugačnem položaju kot tisti, ki opravljajo enako vrsto transakcij po ceni brez davka na dodano vrednost, se prvonavedeni ne morejo sklicevati na načelo davčne nevtralnosti, da bi zahtevali dovoljenje, da lahko tudi na stopnji vrste blaga in transakcije dolgovane zneske davka na dodano vrednost zaokrožujejo navzdol.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-262/14: Tožba, vložena 24. aprila 2014 – Bionecs proti UUNT – Fidia Farmaceutici (BIONECS)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/25

         Tožba, vložena 24. aprila 2014 – Bionecs proti UUNT – Fidia Farmaceutici (BIONECS)
   (Zadeva T-262/14)
   2014/C 235/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bionecs GmbH (Muenchen, Nemčija) (zastopnik: M. Knitter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fidia Farmaceutici SpA (Abano Terme, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. februarja 2014 v zadevi R 1179/2013-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BIONECS“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 29 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 6 50  638

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „BIONECT“ za proizvode iz razreda 5, registrirana kot mednarodna znamka s številko 7 15  915

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti


title: Zadeva T-626/16 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Troszczynski/Parlament (Začasna odredba — Član Evropskega parlamenta — Izterjava nadomestil, nakazanih iz naslova povračila stroškov za parlamentarno pomoč, s pobotom — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/33

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Troszczynski/Parlament
   (Zadeva T-626/16 R)
   ((Začasna odredba - Član Evropskega parlamenta - Izterjava nadomestil, nakazanih iz naslova povračila stroškov za parlamentarno pomoč, s pobotom - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 121/49)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mylène Troszczynski (Noyon, Francija) (zastopnik: M. Ceccaldi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: G. Corstens in S. Alonso de León, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve sklepa generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 23. junija 2016 o izterjavi zneska 56 554 EUR od tožeče stranke in opomina 2016-888, sprejetega na podlagi tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-154/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesarbeitsgericht Berlin – Nemčija) – Ahmed Mahamdia proti Ljudski demokratični republiki Alžiriji (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Pristojnost za individualne pogodbe o zaposlitvi — Pogodba, sklenjena z veleposlaništvom tretje države — Imuniteta države, ki zaposluje — Pojem „podružnica, predstavništvo ali druga poslovna enota“ v smislu člena 18(2) — Združljivost dogovora o pristojnosti sodišč tretje države s členom 21)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/11

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesarbeitsgericht Berlin – Nemčija) – Ahmed Mahamdia proti Ljudski demokratični republiki Alžiriji
   (Zadeva C-154/11) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Pristojnost za individualne pogodbe o zaposlitvi - Pogodba, sklenjena z veleposlaništvom tretje države - Imuniteta države, ki zaposluje - Pojem „podružnica, predstavništvo ali druga poslovna enota“ v smislu člena 18(2) - Združljivost dogovora o pristojnosti sodišč tretje države s členom 21)
   2012/C 295/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesarbeitsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ahmed Mahamdia

      Tožena stranka: Ljudska demokratična republika Alžirija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesarbeitsgericht Berlin – Razlaga členov 18, 19 in 21 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1) – Določitev sodne pristojnosti za spor glede veljavnosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke, državljana države članice in tretje države, ki je bila zaposlena kot voznik v državi članici, katere državljan je, pri veleposlaništvu tretje države, katere državljan je prav tako, na podlagi pogodbe o zaposlitvi, v kateri je bila dogovorjena pristojnost sodišč te zadnje omenjene države.

      Izrek

               1.

               Člen 18(2) Uredbe (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je veleposlaništvo tretje države na ozemlju države članice „poslovna enota“ v smislu te določbe, ko gre za spor v zvezi s pogodbo o zaposlitvi, ki jo je slednje sklenilo v imenu države pošiljateljice, če dejavnosti, ki jih opravlja delavec, ne spadajo v okvir nalog v povezavi z izvajanjem javnopravnih pooblastil. Nacionalno sodišče, ki odloča v sporu, mora ugotoviti, katere dejavnosti natančno delavec opravlja.

               2.

               Člen 21(2) Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da dogovor o pristojnosti sodišča, ki je bil sklenjen pred nastankom spora, spada v okvir te določbe, če ima delavec na podlagi tega dogovora možnost vložiti tožbo pri sodiščih, ki so običajno pristojna na podlagi členov 18 in 19 te uredbe, poleg teh pa tudi pri drugih sodiščih, če je potrebno, tudi pri sodiščih zunaj Unije.

      (1)  UL C 173, 11.6.2011.


title: Zadeva T-188/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2015 – Grundig Multimedia/UUNT (GentleCare) (Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti GentleCare – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) što207/2009 – Enako obravnavanje)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2015 – Grundig Multimedia/UUNT (GentleCare)
      (Zadeva T-188/14) (1)

      (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti GentleCare - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) što207/2009 - Enako obravnavanje)
      (2015/C 073/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Švica) (zastopnika: S. Walter in M. Neuner, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. januarja 2014 (zadeva R 739/2013-5), s katero je bila potrjena zavrnitev prijave za registracijo besednega znaka GentleCare kot znamke Skupnosti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Grundig Multimedia AG nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 151, 19.5.2014.


title: Zadeva T-410/05: Tožba, vložena  14. novembra 2005  — Eerola proti Komisiji

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/34

         Tožba, vložena 14. novembra 2005 — Eerola proti Komisiji
   (Zadeva T-410/05)
   (2006/C 48/68)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Iiro Eerola (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek iz člena 4(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka, finska državljanka, je bila 1. oktobra 2004 imenovana kot uradnik Komisije. Komisija ji je zavrnila izselitveni dodatek, ker je ocenila, da je tožeča stranka v obdobju, na katerega se sklicuje, vključno med 1. januarjem 1999 in 31. decembrom 2003, živela v Belgiji.
   Tožeča stranka izpodbija to odločbo, ker ocenjuje, da se obdobje od 1. aprila 2003 do 31. decembra 2003, v katerem je delala v Bruslju kot znanstveni svetovalec Finske akademije, ne bi smelo upoštevati, ker Finska akademija ni ločena pravna oseba, ampak je del Finske države. Na tej podlagi tožeča stranka uveljavlja kršitev člena 4(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom, kot tudi zmotno uporabo prava.


title: Izbris zadeve T-385/02

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/64

         Izbris zadeve T-385/02 (1)

   (2005/C 217/136)

      (Jezik postopka: angleščina)

   S sklepom z dne 10. junija 2005 je predsednik četrtega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. T-385/02: Marta Andreasen proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 44, 22.2.2003.


title: Zadeva T-355/06: Tožba, vložena 5. decembra 2006 –Koninklijke BAM Groep proti Komisiji

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/23

         Tožba, vložena 5. decembra 2006 –Koninklijke BAM Groep proti Komisiji
   (Zadeva T-355/06)
   (2007/C 20/34)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Koninklijke BAM Groep NV (Zastopnika: B. W. Biesheuvel in J. K. de Pree)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se Odločba Komisije C(2006) 4090 konč. z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/F/38.456 — Bitumen — NL) razglasi za nično v vsakem primeru v delu, v katerem je ugotovljeno, da je skupina BAM kršila člen 81 ES, v delu, v katerem je bila skupini BAM naložena globa, v delu, v katerem je bila skupina BAM pozvana, naj preneha s kršitvijo in se v prihodnje vzdrži vseh dejanj in ravnanj, navedenih v členu 1, kot tudi vseh dejanj in ravnanj, ki imajo isti ali podoben cilj oziroma isti ali podoben učinek, in v delu, v katerem se ta odločba nanaša na skupino BAM;

               —

               naj se Komisiji naloži stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/38.456 — Bitumen — NL), s katero ji je bila zaradi kršitve člena 81 ES naložena globa.
   V utemeljitev svoje tožbe se tožeča stranka sklicuje na to, da naj bi Komisija kršila člen 81 ES in člena 7 in 23(2) Uredbe št. 1/2003 s tem, ko je domnevala, da je tožeča stranka kršila člen 81 ES. Komisija je domnevno zagrešeno kršitev hčerinske družbe neupravičeno pripisala tožeči stranki kot matični družbi.
   Tožeča stranka podredno uveljavlja, da naj bi Komisija višino njej naložene globe neustrezno določila. Komisija naj bi naložila globo, ki naj bi temeljila na obdobju dveh let in petih mesecev, v katerem naj bi imela tožeča stranka 100 % delež v družbi BAM NBM, medtem ko naj bi to obdobje pravzaprav znašalo le eno leto in pet mesecev.


title: Zadeva T-311/08: Tožba, vložena 5. avgusta 2008 – Fitoussi proti UUNT – Loriot (IBIZA REPUBLIC)

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/32

         Tožba, vložena 5. avgusta 2008 – Fitoussi proti UUNT – Loriot (IBIZA REPUBLIC)
   (Zadeva T-311/08)
   (2008/C 272/59)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Paul Fitoussi (Vincennes, Francija) (zastopniki: K. Manhaeve, T. van Innis in G. Glas, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bernadette Nicole J. Loriot (Ibiza, Španija
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljaviti odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 7. maja 2008 v zadevi R 1135/2007 2;

               —

               Uradu naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Bernadette Nicole J. Loriot.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „IBIZA REPUBLIC“ za proizvode iz razredov 25, 41 in 43 – prijava št. 3 868 072.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Naciolna figurativna znamka v obliki peterokrake zvezde, obdane s krogom, za proizvode iz razreda 25.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe:Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker i) bi bilo treba prejšnjo znamko obravnavati kot peterokrako zvezdo, obdano s krogom, in ne le kot zvezdo, ii) ima prejšnja znamka še zlasti močan in ne le šibek razlikovalni značaj in iii) grafični element prijavljene znamke prevlada nad besednim elementom in ne obratno.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 29. junija 2005 v zadevi T-254/04, Spyridon de Athanassios Pappas proti Odboru regij Evropske Unije (Uradniki — Zaposlovanje — Delovno mesto generalnega sekretarja Odbora regij — Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje, ki za nično razglaša odločbo o imenovanju — Razveljavitev objave prostega delovnega mesta in začetek novega postopka zaposlitve s strani institucije)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/42

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 29. junija 2005
   v zadevi T-254/04, Spyridon de Athanassios Pappas proti Odboru regij Evropske Unije (1)

   (Uradniki - Zaposlovanje - Delovno mesto generalnega sekretarja Odbora regij - Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje, ki za nično razglaša odločbo o imenovanju - Razveljavitev objave prostega delovnega mesta in začetek novega postopka zaposlitve s strani institucije)
   (2005/C 217/92)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-254/04, Spyridon de Athanassios Pappas, stanujoč v Kraainemu (Belgija), ki ga zastopa X. Gousta, avocat, proti Odboru regij (zastopnik: P. Cervilla, skupaj z B. Wägenbaur, avocat), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Odbora regij z dne 8. oktobra 2004, s katero je bil razveljavljen postopek 2000/C 28 A/01 za zaposlitev generalnega sekretarja Odbora regij in začet nov postopek za isto delovno mesto, je Sodišče prve stopnje (tretji senat) v sestavi M. Jaeger, predsednik, V. Tiili, sodnica, in O. Czucz, sodnik, sodni tajnik: H. Jung, dne 29. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se deloma zavrže kot nedopustna in deloma zavrne kot očitno pravno neutemeljena.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva C-355/13: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria – Italija) – Umbra Packaging srl proti Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Perugia (Sistem predhodnega odločanja — Poslovnik — Člena 53(2) in 99 — Odgovor na vprašanje za predhodno odločanje, ki bi ga bilo mogoče očitno izpeljati iz sodne prakse — Očitno nedopusten predlog — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktiva 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi) — Člen 3 — Naložitev pristojbine za vladne koncesije v primeru naročniške pogodbe — Neuporaba pristojbine v primeru predplačniške kartice — Člen 102 PDEU)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/24

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria – Italija) – Umbra Packaging srl proti Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Perugia
   (Zadeva C-355/13) (1)

   (Sistem predhodnega odločanja - Poslovnik - Člena 53(2) in 99 - Odgovor na vprašanje za predhodno odločanje, ki bi ga bilo mogoče očitno izpeljati iz sodne prakse - Očitno nedopusten predlog - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi) - Člen 3 - Naložitev pristojbine za vladne koncesije v primeru naročniške pogodbe - Neuporaba pristojbine v primeru predplačniške kartice - Člen 102 PDEU)
   2014/C 52/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Umbra Packaging srl

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate - Direzione Provinciale di Perugia

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria – Razlaga člena 3 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337) in člena 102 PDEU – Nacionalna zakonodaja, po kateri morajo operaterji mobilne telefonije plačati pristojbino – Naložitev pristojbine za vladne koncesije v primeru naročniške pogodbe – Neuporaba pristojbine v primeru predplačniške kartice

      Izrek

   Člen 3 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v zvezi s pristojbino za dejavnosti, ki se opravljajo v okviru vladne koncesije.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva C-358/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe House of Lords – Združeno kraljestvo) – Aventis Pasteur SA proti OB (Direktiva 85/374/EGS — Odgovornost za proizvode z napako — Člena 3 in 11 — Zmota pri opredelitvi proizvajalca — Sodni postopek — Predlog za nadomestitev prvotne tožene stranke s proizvajalcem — Potek zastaralnega roka)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/11

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe House of Lords – Združeno kraljestvo) – Aventis Pasteur SA proti OB
   (Zadeva C-358/08) (1)

   (Direktiva 85/374/EGS - Odgovornost za proizvode z napako - Člena 3 in 11 - Zmota pri opredelitvi „proizvajalca“ - Sodni postopek - Predlog za nadomestitev prvotne tožene stranke s proizvajalcem - Potek zastaralnega roka)
   2010/C 24/17
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   House of Lords

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Aventis Pasteur SA

      Tožena stranka: OB

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – House of Lords – Razlaga Direktive Sveta 85/374/EGS z dne 25. julija 1985 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako (UL L 210, str. 29) – Tožba zoper družbo, ki se napačno šteje za proizvajalko proizvoda, ki naj bi imel napako – Možnost, da se po preteku desetletnega zastaralnega roka iz člena 11 Direktive tožena stranka nadomesti z drugo stranko – Oseba, ki je bila 10 let v postopku navedena kot tožena stranka, ni bila „proizvajalec“, kot je opredeljen v členu 3 Direktive

      Izrek

   Člen 11 Direktive Sveta z dne 25. julija 1985 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako (85/374/ES) je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se nacionalni predpisi, ki dovoljujejo nadomestitev ene tožene stranke z drugo med sodnim postopkom, uporabijo tako, da po poteku roka, ki ga določajo, omogočajo tožbo zoper „proizvajalca“ v smislu člena 3 te direktive kot toženo stranko v postopku, ki je bil sprožen zoper drugo osebo.
   Vendar je treba, po eni strani, ta člen 11 razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da nacionalno sodišče v sodnem postopku, sproženem v roku, določenem s tem členom, zoper hčerinsko družbo, ki je v stoodstotni lasti „proizvajalca“ v smislu člena 3(1) Direktive 85/374, razsodi, da lahko ta proizvajalec nadomesti to hčerinsko družbo, če to sodišče ugotovi, da je dajanje zadevnega proizvoda v promet dejansko določil ta proizvajalec.
   Po drugi strani je treba člen 3(3) Direktive 85/374 razlagati tako, da kadar oškodovanec zaradi proizvoda, ki naj bi imel napako, razumno ni mogel identificirati proizvajalca tega proizvoda, preden je začel uresničevati svoje pravice zoper njegovega dobavitelja, je treba takega dobavitelja šteti za „proizvajalca“ za namene uporabe zlasti člena 11 te direktive, če ni oškodovancu na lastno pobudo in nemudoma sporočil identitete proizvajalca ali svojega dobavitelja, kar mora preučiti nacionalno sodišče ob upoštevanju okoliščin zadeve.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva T-574/14: Tožba, vložena 1. avgusta 2014  – EAEPC proti Komisiji

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/47

         Tožba, vložena 1. avgusta 2014 – EAEPC proti Komisiji
   (Zadeva T-574/14)
   2014/C 409/67
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, L. Ortiz Blanco, Á. Givaja Sanz in M. Araujo Boyd, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               predlog za razglasitev ničnosti razglasi za dopusten;

               —

               Sklep Komisije z dne 27. maja 2014 v zadevi COMP/AT.36957 Glaxo Wellcome razglasi za ničen;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki bi EAEPC lahko nastali v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 3654 final z dne 27. maja 2014 v zadevi COMP/AT.36957 – Glaxo Wellcome, s katerim je Komisija zavrnila ugovor tožeče stranke in s tem nadaljnjo preiskavo kršitve člena 101 PDEU, ki naj bi jo storila družba Glaxo Wellcome SA, sedaj GlaxoSmithKline SA, glede na sodbi z dne 27. septembra 2006 v zadevi GlaxoSmithKline Services/Komisija (T-168/01, EU:T:2006:265) in z dne 6. oktobra 2009 v zadevi GlaxoSmithKline Services/Komisija (C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P in C-519/06 P, EU:C:2009:610).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdi, da je Komisija storila očitno napako pri presoji, ki je v nasprotju s členi 101 PDEU, 105 PDEU, 266 PDEU in členom 7 Uredbe št. 1/2003 (1), s tem, da je ugotovila, da je na podlagi sodbe GlaxoSmithKline Services/Komisija (EU:C:2009:610) treba prvotni sklep iz leta 2001 šteti za ničen, položaj pa za tak, kot da Komisija ne bi nikoli sprejela Sklepa iz leta 2001. Tožeča stranka poleg tega navaja, da je Komisija kršila svojo obveznost obrazložitve in obveznost tožečo stranko o tem zaslišati pred izdajo dokončnega sklepa.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom trdi, da je izpodbijani sklep v nasprotju s členom 101 PDEU oziroma da Komisija ni izpolnila obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU pri presojanju, ali je v zadevi podan interes EU. Tožeča stranka poleg tega trdi, da je Komisija kršila temeljno pravico tožeče stranke do izjave.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom trdi, da v izpodbijanem sklepu niso preučena vsa dejanska in pravna vprašanja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 PDEU] in [102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva T-450/05: Tožba, vložena  21. decembra 2005  — Automobiles Peugeot in Peugeot Nederland proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/25

         Tožba, vložena 21. decembra 2005 — Automobiles Peugeot in Peugeot Nederland proti Komisiji
   (Zadeva T-450/05)
   (2006/C 74/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Automobiles Peugeot (Paris, Francija) in Peugeot Nederland (Utrecht, Nizozemska) (zastopnika: O. d'Ormesson, N. Zacharie, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Odločbo je treba skupaj z izrekom in razlogi, na katerih temelji, razglasiti za nično;

               —

               Podredno je treba spremeniti člen 3 odločbe in razloge, na katerih temelji, tako da se zmanjša globa 49,5 milijonov evrov;

               —

               Komisiji naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V tej tožbi tožeči stranki zahtevata, da se Odločba Komisije K(2005)3683 konč. z dne 5. oktobra 2005, ki je bila sprejeta v okviru postopka izvajanja člena 81 Pogodbe ES (zadeve 36.623, 36.820 in 37.275 — SEP in drugi proti Automobiles Peugeot SA), s katero je Komisija odločila, da ravnanja, katerih cilj je omejevanje izvozov motornih vozil, omejujejo konkurenco, razglasi za nično. Izpodbijana odločba je predvidela zlasti posamezne ukrepe, ki jih sprejmeta tožeči stranki glede trgovinskih zastopnikov: sistem ugodnosti za zastopnike, omejevalna politika pri promocijskih kampanjah, omejena dobava zastopnikom, neposredna zavezujoča navodila. Tožeči stranki poleg tega podredno predlagata zmanjšanje globe, ki jo je naložila Komisija.
   V podporo njunim trditvam tožeči stranki navajata, da naj bi Komisija v svoji odločbi kršila določbe člena 81(1) Pogodbe ES, s tem, da je štela, da bi se ukrepi, ki sta jih sprejeli tožeči stranki, lahko označili kot „sporazum“ v smislu tega člena.
   Podredno uveljavljata tožbene razloge glede napačne ugotovitve dejanskega stanja, napačne presoje dejstev in napačne uporabe prava, zaradi tega ker je Komisija menila, da je bil sistem plačevanja zastopnikom v smislu člena 81(1) Pogodbe ES, protikonkurenčen. Poleg tega tožeči stranki postavljata pod vprašaj presojo trajanja kršitve, ki jo je Komisija opravila v izpodbijani odločbi, ker naj bi slednja napačno ugotovila in presodila dejstva, kar naj bi, po mnenju tožečih strank, privedlo do nasprotij v obrazložitvi njene odločbe.
   Naslednji tožbeni razlog se nanaša na domnevno nezadostno obrazložitev izpodbijane odločbe, kar zadeva analizo učinkov ukrepov, ki jih zatrjuje Komisija. Poleg tega, v okviru tega tožbenega razloga, tožeči stranki Komisiji očitata, da je napačno ugotovila in presodila dejstva kot tudi, da naj bi bila v obrazložitvi nasprotja z njeno odločbo.
   V podporo njunemu podrednemu zahtevku glede zmanjšanja globe, ki jo je naložila Komisija, tožeči stranki navajata tožbeni razlog, ki izhaja iz kršitve člena 23(2) Uredbe št. 1/20038 in Smernic o načinu določanja glob (1), pri uporabi teh določb s strani Komisije.

      (1)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17/62 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, UL ES C 9 z dne 14. januarja 1998, str. 3.


title: Zadeva T-322/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Musumeci proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/36

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Musumeci proti Komisiji
   (Zadeva T-322/08)
   (2008/C 272/70)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Antonio Musumeci (Bagnara Calabra, Italija) (zastopniki: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi Uredba Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008, objavljena v UL L 155 z dne 13. junija 2008

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki navedenim v zadevi T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. proti Komisiji.


title: Zadeva T-447/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2014 – Catinis proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti o preiskavi urada OLAF v zvezi z izvedbo projekta modernizacije infrastrukture v Siriji — Zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom namena inšpekcij, preiskav in revizij)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2014 – Catinis proti Komisiji
   (Zadeva T-447/11) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti o preiskavi urada OLAF v zvezi z izvedbo projekta modernizacije infrastrukture v Siriji - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom namena inšpekcij, preiskav in revizij))
   2014/C 212/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Lian Catinis (Damask, Sirija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J.-P. Keppenne in F. Clotuche-Duvieusart, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) z dne 10. junija 2011, s katero je bil na eni strani zavrnjen domnevni zahtevek za ustavitev preiskave urada OLAF glede izvedbe projekta modernizacije infrastrukture v Siriji in na drugi dostop do nekaterih dokumentov iz spisa o tej preiskav.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Lianu Catinisu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva C-46/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Datenschutzkommission (Avstrija) 28. januarja 2013 – H proti E

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Datenschutzkommission (Avstrija) 28. januarja 2013 – H proti E
   (Zadeva C-46/13)
   2013/C 147/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Datenschutzkommission

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: H

      Tožena stranka: E

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7(c) Direktive 2006/24/ES (1) razlagati tako, da fizična oseba, katere podatki se hranijo v smislu te direktive, ne spada med „posebej pooblaščeno osebje“ v smislu te določbe in se ji ne sme priznati nobena pravica do dostopa do lastnih podatkov v razmerju do ponudnika javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali upravljavca javnega komunikacijskega omrežja?

               2.

               Ali je treba člen 13(1)(c) in (d) Direktive 95/46/ES (2) razlagati tako, da se pravica do dostopa do lastnih podatkov, ki jo ima fizična oseba, na katero se nanaša hramba podatkov v smislu Direktive 2006/24/ES, v skladu s členom 12(a) te direktive v razmerju do ponudnika javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali upravljavca javnega komunikacijskega omrežja, lahko izključi ali omeji?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje vsaj deloma pritrdilen: ali je člen 7(c) Direktive 2006/24/ES združljiv s temeljno pravico iz člena 8(2), drugi stavek, LTP in torej veljaven?

      (1)  Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES, UL L 105, 13.4.2006, str. 54.

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355.


title: Zadeva T-97/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. maja 2007 – Gnemmi in Aguiar proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2001/2002 – Očitno nedopustna in pravno očitno neutemeljena tožba )

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/24

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. maja 2007 – Gnemmi in Aguiar proti Komisiji
   (Zadeva T-97/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002 - Očitno nedopustna in pravno očitno neutemeljena tožba“)
   (2007/C 170/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Laura Gnemmi (Hünsdorf, Luksemburg) in Eugénia Aguiar (Bruselj, Belgija) (zastopnika: najprej G. Bounéou in F. Frabetti, nato F. Frabetti, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega obdobja 2001/2002 in podredno kariernih ocenjevalnih poročil za to obdobje.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot delno očitno nedopustna in v ostalem zavrne kot pravno očitno neutemeljena.

               2)

               Tožeče stranke nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva T-136/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2012 – pelicantravel.com proti UUNT – Pelikan (pelikan) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti pelikan — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj slabe vere predlagatelja — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2012 – pelicantravel.com proti UUNT – Pelikan (pelikan)
   (Zadeva T-136/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti pelikan - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj slabe vere predlagatelja - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 38/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: pelicantravel.com s.r.o. (Bratislava, Slovaška) (zastopnik: M. Chlipala, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Nemčija) (zastopnik: A. Nordemann, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. decembra 2010 (zadeva R 1428/2009-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama pelicantravel.com s.r.o. in Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi pelicantravel.com s.r.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 139, 7.5.2011.


title: Zadeva C-522/09: Tožba, vložena 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Romuniji

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/20

         Tožba, vložena 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Romuniji
   (Zadeva C-522/09)
   2010/C 51/31
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in L. Bouyon, zastopnika)

      Tožena stranka: Romunija

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Romunija, s tem da glede na število in velikost za posebna območja varstva ni določila dovolj ozemelj, ki so najprimernejša za varstvo vrst ptic, navedenih v Prilogi I k Direktivi 79/409/EGS, (1) in selitvenih vrst, ki se vračajo na njeno ozemlje, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) in (2) te direktive;

               —

               Romuniji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Direktiva Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic, kakor je bila pozneje spremenjena, ureja ohranjanje vseh prostoživečih vrst ptic, naravno prisotnih na evropskem ozemlju držav članic. Obveznosti na podlagi določb te direktive se za Romunijo uporabljajo od datuma njenega pristopa (1. januar 2007). Romunija je torej dolžna na podlagi člena 4(1) in (2) na svojem ozemlju določiti posebna območja varstva.
   Komisija je po pregledu posebnih območij varstva, ki so jih določili romunski organi, ugotovila, da taka določitev najprimernejših ozemelj kot posebnih območij varstva glede na število in velikost ne zadošča.
   V obravnavanem primeru so bila območja, ki jih je Romunija določila za posebna območja varstva, pregledana ob upoštevanju popisa pomembnih območij za ptice, ki ga je opravila organizacija BirdLife International, ter podobne analize, ki jo je pripravila Societatea Ornitologică Română. Postopek določanja pomembnih območij za ptice se je v Romuniji končal leta 2007 in je bilo na njegovi podlagi določenih 130 takih območij.
   Izmed 130 pomembnih območij za ptice s skupno površino 4 157 500 ha so romunski organi za posebna območja varstva določili le 108 območij s skupno površino 2 998 700 ha, od katerih je bilo samo 38 območij določenih za posebna območja varstva v celoti.
   Poleg tega 21 pomembnih območij za ptice s skupno površino 341 013 ha ni določenih za posebna območja varstva v Romuniji, velikost 71 določenih posebnih območij varstva pa se pomembno razlikuje od velikosti območij, pomembnih za ptice.
   Še več, čeprav 71 pomembnih območij za ptice ni bilo v celoti registriranih kot posebna območja varstva in 21 pomembnih območij za ptice ni bilo vključenih v postopek določitve, romunski organi niso predstavili nobenega popisa niti nobene znanstvene metodologije, ki bi upravičevala take razlike med pomembnimi območji za ptice in posebnimi območji varstva.
   Ta nedoločitev oziroma delna določitev pomembnih območij za ptice je povzročila neobstoj varstvenih ukrepov vrst, ki so navedene v Prilogi I k Direktivi 79/409/EGS, in selitvenih vrst ter posledično kršitev člena 4(1) in (2) Direktive 79/409.
   Zato Komisija meni, da Romunija zaradi nezadostne določitve posebnih območij varstva glede na število in velikost ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 4(1) in(2) Direktive 79/409.

      (1)  Direktiva Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1).


title: Zadeva C-259/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi z začasne odredbe Rechtbank Rotterdam z dne 8. junija 2005 v kazenskem postopku proti proti OMNI Metal Service

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/3

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi z začasne odredbe Rechtbank Rotterdam z dne 8. junija 2005 v kazenskem postopku proti proti OMNI Metal Service
   (Zadeva C-259/05)
   (2005/C 243/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Rechtbank Rotterdam je z začasno odredbo z dne 8. junija 2005 v kazenskem postopku proti OMNI Metal Service, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 20. junija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Rechtbank Rotterdam predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je odpadni kabel, kot je ta v tem primeru (deloma s premerom 15 cm), lahko razvrščen med „odpadne električne naprave (t.j….žica, itd.)“ v okviru šifre GC 020 zelenega seznama odpadkov? (1)

               2.

               Če je odgovor Sodišča na prvo vprašanje negativen, ali se lahko ali se mora kombinacijo snovi iz zelenega seznama, ki kot taka ni omenjena na zelenem seznamu, upoštevati kot snov iz zelenega seznama in, ali se taka kombinacija snovi lahko prevaža z namenom predelave, ne da bi se uporabil postopek obveščanja s prijavo?

               3.

               Ali je treba v tem smislu odpadne snovi nuditi in prevažati ločeno?

      (1)  Priloga II Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje (UL 1993, L 30, str. 1).


title: Zadeva C-423/06: Tožba, vložena 16. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/28

         Tožba, vložena 16. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-423/06)
   (2006/C 326/58)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisije Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in K. Mojzesowicz, pooblaščenca)

      Tožena stranka: Republika Poljska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Republika Poljska, s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 7 Direktive Sveta 74/556/EGS z dne 4. junija 1974 o podrobni določitvi prehodnih ukrepov na področju dejavnosti trgovine in distribucije strupenih proizvodov in dejavnosti, ki zadevajo profesionalno uporabo teh proizvodov, vključno s posredniškimi dejavnostmi (1), ali da teh predpisov v vsakem primeru ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 74/556/EGS se je iztekel 30. aprila 2004.

      (1)  UL L 307, 18.11.1974, str. 1.


title: Izbris zadeve C-326/04

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/11

         Izbris zadeve C-326/04 (1)

   (2005/C 229/22)

      (Jezik postopka: grščina)

   Predsednik petega senata Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 12. maja 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-326/04, Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki.

      (1)  UL C 239, 25.9.2004.


title: Zadeva T-503/09: Tožba, vložena 16. decembra 2009 – Cybergun proti UUNT – Umarex Sportwaffen (AK 47)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/36

         Tožba, vložena 16. decembra 2009 – Cybergun proti UUNT – Umarex Sportwaffen (AK 47)
   (Zadeva T-503/09)
   2010/C 51/69
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cybergun (Bondoufle, Francija) (zastopnik: S. Guyot, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG (Arnsberg, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe z dne 8. oktobra 2009 naj se razveljavi v delu, v katerem je bila znamka AK 47 razglašena za nično;

               —

               v skladu s členoma 87(2) in 91 Poslovnika naj se UUNT naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki jih je priglasila tožeča stranka, zlasti stroške prevodov dokumentov, plačilo njenega odvetnika, po potrebi skupaj s stroški bivanja in prevoznimi stroški; Splošnemu sodišču predlaga, naj te stroške oceni na 20 000 EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „AK 47“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 28 in 38 (znamka Skupnosti št. 3 249 381)

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev predloga za razglasitev ničnosti zadevne znamke

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za izbris in razglasitev ničnosti znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1) Uredbe (ES) št. 207/2009) in člena 51(1) Uredbe št. 40/94 (postal člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)


title: Zadeva T-320/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2015 – Sephora/UUNT – Mayfield Trading (Upodobitev dveh valovitih navpičnih črt) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamka Skupnosti, ki upodablja dve valoviti navpični črti — Nacionalna in mednarodna figurativna znamka, ki upodablja valovito navpično črto — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2015 – Sephora/UUNT – Mayfield Trading (Upodobitev dveh valovitih navpičnih črt)
   (Zadeva T-320/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamka Skupnosti, ki upodablja dve valoviti navpični črti - Nacionalna in mednarodna figurativna znamka, ki upodablja valovito navpično črto - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 016/40)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sephora (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopnik: H. Delabarre, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Mayfield Trading Ltd (Las Vegas, Nevada, Združene Amerike) (zastopnik: A. Tarí Lázaro, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. februarja 2014 (zadeva R 1577/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Sephora in Mayfield Trading Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sephora se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014.


title: Zadeva F-17/11: Tožba, vložena 22. aprila 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/33

         Tožba, vložena 22. aprila 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-17/11)
   2011/C 186/60
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: A. Blot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, da se tožeči stranki ne podaljša pogodbe za pogodbenega uslužbenca.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke za pogodbenega uslužbenca, kot je implicitno razvidna iz zapisnika z dne 28. aprila 2010, naj se razglasi za nično in, če je potrebno, naj se za nično razglasi odločba ARCC, s katero je bila zavrnjena pritožba;

               —

               zato naj se tožečo stranko znova zaposli;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo zneska, začasno določenega na 27 000 EUR, zaradi premoženjske škode, povečanega za zamudne obresti po zakoniti obrestni meri, ki tečejo od sodbe, ki bo izrečena;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo zneska, začasno in ex aequo et bono določenega na 15 000 EUR (petnajst tisoč eurov), zaradi nepremoženjske škode, povečanega za zamudne obresti po zakoniti obrestni meri, ki tečejo od sodbe, ki bo izrečena;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-245/13: Tožba, vložena 2. maja 2013 – Združeno kraljestvo proti Komisiji

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/27

         Tožba, vložena 2. maja 2013 – Združeno kraljestvo proti Komisiji
   (Zadeva T-245/13)
   2013/C 189/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: D. Wyatt, QC, V. Wakefield, barrister, in C. Murrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije 2013/123/EU z dne 26. februarja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz financiranja Evropske unije razglasi za ničen v delu, kjer v Prilogi določa 5,19-odstotni ekstrapolirani popravek odhodkov Severne Irske v proračunskem letu 2010 v znesku 16 513 582,57 EUR (glej UL L 67, str. 31); in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov Združenega kraljestva.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo in nepravilno ugotovila dejansko stanje ter ni upoštevala preudarkov glede obsega možne izgube za sklade EU v letu zahtevka 2009, kar je posledica napačne določitve upravičene površine v letu 2005, ki je vplivala na začetno dodelitev pravic, in (posledično) ni upoštevala dejstva, da je v veliki večini primerov preplačil kmetom tveganje za sklade omejeno na okrog 22 % odhodkov, kar je delež odhodkov za „element površine“.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo in nepravilno ugotovila dejansko stanje, ker je napačno ugotovila, da Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (v nadaljevanju: DARD) ni uporabil ali ni pravilno uporabil določb o izterjavah neupravičenih izplačil, sankcijah in namerni neskladnosti, in je Komisija tako precenila in/ali ni upoštevala preudarkov glede obsega možne izgube za sklade EU. Komisija je zlasti:

                           —

                           napačno grajala zatrjevano „sistematično“ preračunavanje pravic do plačila s strani DARD;

                           —

                           napačno trdila, da bi lahko napake iz leta 2005 bistveno vplivale na zgodovinski element vrednosti pravic;

                           —

                           sprejela napačno metodo za izračun preplačil;

                           —

                           sprejela napačen pristop glede sankcij, zlasti ker:

                                       —

                                       je sprejela napačno metodo za izračun sankcij; in

                                       —

                                       napačno trdila, da je treba sankcije naložiti za vsako leto, če je bila sankcija določena v letu 2005, ne pa v poznejših letih zahtevka, v tem primeru v letu 2009, če je bilo preplačilo posledica iste napake, kot je bila sankcionirana že leta 2005;

                           —

                           sprejela napačen pristop glede namerne neskladnosti.


title: Zadeva T-181/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. junija 2017 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije MASTER PRECISE — Prejšnja nacionalna figurativna znamka MASTERS COLORS PARIS — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage — Člen 126 Poslovnika)

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/19

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. junija 2017 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE)
   (Zadeva T-181/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije MASTER PRECISE - Prejšnja nacionalna figurativna znamka MASTERS COLORS PARIS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage - Člen 126 Poslovnika))
   (2017/C 269/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: L’Oréal (Pariz, Francija) (zastopnika: T. de Haan in P. Péters, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Guinot (Pariz) (zastopnica: A. Sion, odvetnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2016 (zadeva R 2911/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Guinot in L’Oréal.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi L’Oréal se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 222, 20.6.2016.


title: Zadeva T-530/14: Tožba, vložena 11. julija 2014 – Verein StHD proti UUNT (Predstavitev črne zanke)

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/54

         Tožba, vložena 11. julija 2014 – Verein StHD proti UUNT (Predstavitev črne zanke)
   (Zadeva T-530/14)
   2014/C 303/64
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) (Zürich, Švica) (zastopnik: P. Brauns, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               delno zavrne prijavo znamke Skupnosti št. 1 1 6 24  483 z dne 13. avgusta 2013 in razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. maja 2014 v zadevi R 1940/2013-4;

               —

               odredi, da se prijava znamke Skupnosti št. 1 1 6 24  483 dovoli (tudi) za te storitve:

                           —

                           35: Zbiranje in sestavljanje tematskih časopisnih člankov; razširjanje oglasov; neposredno reklamno oglaševanje (letaki, prospekti, tiskovine, vzorci);

                           —

                           41: Objavljanje knjig; splošno informiranje javnosti na temo „smrt“ prek dogodkov, kot so seminarji, okrogle mize in druge izobraževalne prireditve; izdajanje in objavljanje periodičnih publikacij na temo „smrt“;

                           —

                           44: Lekarniško svetovanje; zdravniške storitve; zdravstveno svetovanje; storitve bolniške oskrbe; terapevtske storitve; psihološke storitve;

                           —

                           45: osebne in socialne storitve v zvezi z individualnimi potrebami, ki jih opravijo tretje osebe, in sicer družinska oskrba, klinična oskrba, pomoč invalidom, evtanazija, pomoč ob smrti, oskrba umirajočega, oskrba s svetovanjem, tolažba in pomoč za zadevne osebe in tiste, ki jim pomagajo, splošno življenjsko svetovanje s posebnim poudarkom na temo „smrt“, dnevna oskrba, nočna oskrba, 24-urna nega, nedeljska oskrba in oskrba med prazniki, svetovanje na celotnem zveznem ozemlju, oskrba na celotnem zveznem ozemlju;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka R 1940/2013-4 in tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja črno zanko, za storitve iz razredov 35, 41, 44 in 45 – Prijava znamke Skupnosti št. 1 1 6 24  483

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnite pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 7(1)(f) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-201/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis (Predhodno odločanje — Direktiva 98/59/ES — Približevanje zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti — Člen 49 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 16 — Svoboda gospodarske pobude — Nacionalna zakonodaja, ki upravni organ pooblašča za ugovarjanje kolektivnim odpustom po oceni razmer na trgu dela, položaja podjetja in interesa nacionalnega gospodarstva — Huda gospodarska kriza — Zelo visoka nacionalna stopnja brezposelnosti)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/10

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis
   (Zadeva C-201/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 98/59/ES - Približevanje zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 16 - Svoboda gospodarske pobude - Nacionalna zakonodaja, ki upravni organ pooblašča za ugovarjanje kolektivnim odpustom po oceni razmer na trgu dela, položaja podjetja in interesa nacionalnega gospodarstva - Huda gospodarska kriza - Zelo visoka nacionalna stopnja brezposelnosti))
   (2017/C 053/12)
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)

      Tožena stranka): Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis

      Ob udeležbi: Enosi Ergazomenon Tsimenton Chalkidas

      Izrek

               1.

               Direktivo Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero lahko delodajalec, če ni dosežen sporazum s predstavniki delavcev o načrtovanem kolektivnem odpustu, ta odpust izvede le, če pristojni nacionalni organ javne oblasti, ki mora biti o tem načrtu obveščen, v roku, določenem z navedeno zakonodajo, in po preučitvi spisa ter oceni razmer na trgu dela, položaja podjetja in interesa nacionalnega gospodarstva ne sprejme obrazložene odločbe, da v celoti ali delno ne odobri načrtovanih odpustov. Drugače pa je, če se izkaže, kar mora po potrebi preveriti predložitveno sodišče, da je glede na tri merila za presojo, na katera napotuje ta zakonodaja, in glede na način, kako navedeni organ javne oblasti konkretno uporabi ta merila pod nadzorom pristojnih sodišč, posledica navedene zakonodaje ta, da je določbam te direktive odvzet polni učinek.
               Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je navedena v prvem stavku prvega odstavka te točke.

               2.

               Morebiten obstoj ozadja, za katero sta značilni huda gospodarska kriza in zelo visoka stopnja brezposelnosti, v državi članici ne more vplivati na odgovore, navedene v točki 1 tega izreka.

      (1)  UL C 221, 6.7.2015.