title: Zadeva T-76/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. maja 2020 – Pontinova/EUIPO – Ponti & Partners (pontinova) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije pontinova – Prejšnja nacionalna besedna znamka PONTI – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Upoštevna javnost – Podobnost storitev – Podobnost znakov – Celovita presoja verjetnosti zmede)

text:
               29.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. maja 2020 – Pontinova/EUIPO – Ponti & Partners (pontinova)
      (Zadeva T-76/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije pontinova - Prejšnja nacionalna besedna znamka PONTI - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Upoštevna javnost - Podobnost storitev - Podobnost znakov - Celovita presoja verjetnosti zmede)
      (2020/C 215/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Pontinova AG (Zurich, Švica) (zastopnik: L. Röh, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Ponti & Partners, SLP (Barcelona, Španija) (zastopnik: R. Guerras Mazón, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo pretega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. novembra 2018 (zadeva R 566/2018-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Ponti & Partners in Pontinova.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Pontinova AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 122, 1.4.2019.


title: Zadeva C-78/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. junija 2020 – Evropska komisija/Madžarska (Neizpolnitev obveznosti države – Dopustnost – Člen 63 PDEU – Prosti pretok kapitala – Obstoj omejitve – Dokazno breme – Posredna diskriminacija na podlagi izvora kapitala – Člen 12 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do združevanja – Nacionalna ureditev, ki za društva, ki prejemajo finančne pomoči iz drugih držav članic ali tretjih držav, nalaga obveznosti registracije, prijave in javnosti, katerih neizpolnitev se sankcionira – Člen 7 Listine o temeljnih pravicah – Pravica do spoštovanja zasebnega življenja – Člen 8(1) Listine o temeljnih pravicah – Pravica do varstva osebnih podatkov – Nacionalna zakonodaja, ki nalaga razkritje informacij o osebah, ki zagotavljajo finančno pomoč društvom, ter o znesku te pomoči – Utemeljitev – Nujni razlog v splošnem interesu – Preglednost financiranja društev – Člen 65 PDEU – Javni red – Javna varnost – Boj proti pranju denarja, financiranju terorizma in organiziranemu kriminalu – Člen 52(1) Listine o temeljnih pravicah)

text:
               17.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/2

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. junija 2020 – Evropska komisija/Madžarska
      (Zadeva C-78/18) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Dopustnost - Člen 63 PDEU - Prosti pretok kapitala - Obstoj omejitve - Dokazno breme - Posredna diskriminacija na podlagi izvora kapitala - Člen 12 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do združevanja - Nacionalna ureditev, ki za društva, ki prejemajo finančne pomoči iz drugih držav članic ali tretjih držav, nalaga obveznosti registracije, prijave in javnosti, katerih neizpolnitev se sankcionira - Člen 7 Listine o temeljnih pravicah - Pravica do spoštovanja zasebnega življenja - Člen 8(1) Listine o temeljnih pravicah - Pravica do varstva osebnih podatkov - Nacionalna zakonodaja, ki nalaga razkritje informacij o osebah, ki zagotavljajo finančno pomoč društvom, ter o znesku te pomoči - Utemeljitev - Nujni razlog v splošnem interesu - Preglednost financiranja društev - Člen 65 PDEU - Javni red - Javna varnost - Boj proti pranju denarja, financiranju terorizma in organiziranemu kriminalu - Člen 52(1) Listine o temeljnih pravicah)
      (2020/C 271/02)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva V. Di Bucci, L. Havas, L. Malferrari in K. Talabér Ritz, nato V. Di Bucci, L. Havas in L. Malferrari, agenti)

         Tožena stranka: Madžarska (zastopnika: M.Z. Fehér in G. Koós, agenta)

         Intervenientka v podporo tožeče stranke: Kraljevina Švedska (zastopnice: A. Falk, C. Meyer-Seitz in H. Shev, agentke)

         Izrek

                  1.

                  Madžarska je s sprejetjem določb külföldről támogatott szervezetek átláthatóságáról szóló 2017. évi LXXVI. törvény (zakon št. LXXVI iz leta 2017 o preglednosti organizacij, ki prejemajo pomoč iz tujine), ki za nekatere kategorije organizacij civilne družbe – ki posredno ali neposredno prejemajo pomoči iz tujine, ki presegajo neko mejno vrednost – uvajajo obveznosti registracije, prijave in javnosti ter urejajo možnost uporabe sankcij za organizacije, ki ne izpolnijo teh obveznosti, uvedla diskriminatorne in neutemeljene omejitve glede tujih donacij madžarskim organizacijam civilne družbe, ob kršitvi obveznosti iz člena 63 PDEU ter členov 7, 8 in 12 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije.

                  2.

                  Madžarski se naloži plačilo stroškov.

                  3.

                  Kraljevini Švedski se naloži plačilo svojih stroškov.

         (1)  UL C 211, 18.6.2018.


title: Zadeva C-702/18 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 18. junija 2020 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Bolton Cile España, SA (Pritožba – Znamka Evropske unije – Uredba (ES) št. 207/2009 – Prijava figurativne znamke Evropske unije PRIMART Marek Łukasiewicz – Prejšnja nacionalna znamka PRIMA – Člen 8(1)(b) – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 76(1) – Obseg nadzora, ki ga izvaja Splošno sodišče Evropske unije)

text:
               17.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/6

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 18. junija 2020 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Bolton Cile España, SA
      (Zadeva C-702/18 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Prijava figurativne znamke Evropske unije PRIMART Marek Łukasiewicz - Prejšnja nacionalna znamka PRIMA - Člen 8(1)(b) - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 76(1) - Obseg nadzora, ki ga izvaja Splošno sodišče Evropske unije)
      (2020/C 271/08)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz (zastopnik: J. Skołuda, radca prawny)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent), Bolton Cile España, SA (zastopniki: F. Celluprica, F. Fischetti in F. De Bono, avvocati)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. septembra 2018, Primart/EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz) (T-584/17, neobjavljena, EU:T:2018:530), se razveljavi.

                  2.

                  Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 82, 4.3.2019.


title: Zadeva C-378/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ústavný súd Slovenskej republiky – Slovaška) – postopek, ki ga je sprožil Prezident Slovenskej republiky (Predhodno odločanje – Notranji trg z električno energijo – Direktiva 2009/72/ES – Člen 35(4) in (5) – Neodvisnost regulativnih organov – Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero se pooblastila za imenovanje predsednika nacionalnega regulativnega organa prenesejo z voditelja države na vlado – Sodelovanje nacionalnih ministrstev v postopkih določanja cen)

text:
               17.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/18

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ústavný súd Slovenskej republiky – Slovaška) – postopek, ki ga je sprožil Prezident Slovenskej republiky
      (Zadeva C-378/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Notranji trg z električno energijo - Direktiva 2009/72/ES - Člen 35(4) in (5) - Neodvisnost regulativnih organov - Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero se pooblastila za imenovanje predsednika nacionalnega regulativnega organa prenesejo z voditelja države na vlado - Sodelovanje nacionalnih ministrstev v postopkih določanja cen)
      (2020/C 271/25)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Ústavný súd Slovenskej republiky

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Prezident Slovenskej republiky

         Ob udeležbi: Národná rada Slovenskej republiky, Vláda Slovenskej republiky

         Izrek

                  1.

                  Člen 35(4) in (5) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, v skladu s katero je vlada te države pristojna za imenovanje in razrešitev predsednika nacionalnega regulativnega organa, če so izpolnjene vse zahteve iz teh določb, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  2.

                  Člen 35(4) in (5) Direktive 2009/72 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, ki za zagotovitev varstva javnega interesa določa sodelovanje predstavnikov ministrstev te države pri nekaterih postopkih pred nacionalnim regulativnim organom v zvezi z določanjem cen, če je pri tem spoštovana neodvisnost odločanja tega organa, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 238, 15.7.2019.


title: Zadeva C-229/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 29. maja 2020 — P/„K“ EOOD

text:
               17.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 29. maja 2020 — P/„K“ EOOD
      (Zadeva C-229/20)
      (2020/C 271/35)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski rayonen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: P

         Tožena stranka:„K“ EOOD

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(g) Direktive 2008/48/ES (1) razlagati tako, da so stroški za pomožne storitve, dogovorjene k potrošniški kreditni pogodbi, kakršni so stroški za možnost odloga ali zmanjšanja obrokov, del efektivne obrestne mere kredita?

                  2.

                  Ali je treba člen 10(2)(g) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je napačno navedbo efektivne obrestne mere v kreditni pogodbi, sklenjeni med ponudnikom in potrošnikom kreditojemalcem, treba šteti za nenavedbo efektivne obrestne mere v kreditni pogodbi in da mora nacionalno sodišče uporabiti pravne posledice, ki so v nacionalnem pravu določene za nenavedbo efektivne obrestne mere v potrošniški kreditni pogodbi?

                  3.

                  Ali je treba člen 22(4) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je kazen, ki je določena v nacionalnem pravu v obliki ničnosti potrošniške kreditne pogodbe, v skladu s katero je treba vrniti zgolj odobreni znesek kredita, sorazmerna, če efektivna obrestna mera v potrošniški kreditni pogodbi ni natančno navedena?

                  4.

                  Ali je treba člen 4(1) in (2) Direktive 93/13/EGS (2) razlagati tako, da je stroške za paket pomožnih storitev, ki so določeni v ločenem dodatnem sporazumu k potrošniški kreditni pogodbi kot glavni pogodbi, treba šteti za del glavnega predmeta pogodbe in zato ne morejo biti predmet presoje nepoštenosti?

                  5.

                  Ne glede na odgovor na tretje vprašanje: ali je treba člen 3(1) Direktive 93/13/EGS v povezavi s točko 1(o) Priloge k Direktivi razlagati tako, da je pogoj v pogodbi o pomožnih storitvah potrošniškega kredita nepošten, če potrošniku daje abstraktno možnost odloga ali prestrukturiranja obrokov, za kar mora plačevati stroške tudi, če te možnosti ne izkoristi?

         (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).

         (2)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL 1993, L 95, str. 29).


title: Zadeva C-236/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna (Italija) 4. junija 2020 – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               17.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna (Italija) 4. junija 2020 – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (Zadeva C-236/20)
      (2020/C 271/36)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: PG

         Tožene stranke: Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali členi 20, 21, 31, 33 in 34 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter direktive 1999/70/ES (1) o delu za določen čas (določbi 2 in 4), 1997/81/ES (2) o delu s krajšim delovnim časom (določba 4), 2003/88/ES o delovnem času (člen 7) in 2000/78/ES (3) (člen 1(2)(a)) o enakem obravnavanju pri zaposlovanju in delu, nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje – kakršna je italijanska, določena v zakonu št. 374/91, kot je bil spremenjen, in zakonski uredbi 92/2016, kot se ustaljeno razlaga v sodni praksi – v skladu s katero so mirovni sodniki kot častni sodniki, poleg tega, da v okviru plačnega sistema ter sistema socialnega varstva in pokojninskega zavarovanja niso izenačeni s poklicnimi sodniki, popolnoma izključeni iz vseh oblik sistema socialnega varstva in pokojninskega zavarovanja, ki je zagotovljeno delavcu, zaposlenemu v javnem sektorju?

                  2.

                  Ali načela Evropske unije na področju samostojnosti in neodvisnosti sodniške funkcije in zlasti člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je italijanska, v skladu s katero so mirovni sodniki kot častni sodniki, poleg tega, da v okviru plačnega sistema ter sistema socialnega varstva in pokojninskega zavarovanja niso izenačeni s poklicnimi sodniki, popolnoma izključeni iz vseh oblik sistema socialnega varstva in pokojninskega zavarovanja, ki je zagotovljeno delavcu, zaposlenemu v javnem sektorju?

                  3.

                  Ali določba 5 okvirnega sporazuma ETUC-UNICE-CEEP o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, iz Priloge k Direktivi 1999/70/ES, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je italijanska, v skladu s katero se lahko zaposlitev za določen čas mirovnih sodnikov kot častnih sodnikov, ki je sprva določena za 8 let (štiri leta in nato še štiri), sistematično podaljša za nadaljnja 4 leta, ne da bi bila kot alternativa spremembi v delovno razmerje za nedoločen čas določena učinkovita in odvračilna sankcija?

         (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).

         (2)  Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 267).

         (3)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).


title: Zadeva C-260/20 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija 11. junija 2020 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 2. aprila 2020 v zadevi T-383/17, Hansol Paper/Komisija

text:
               17.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/30

      Pritožba, ki jo je Evropska komisija 11. junija 2020 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 2. aprila 2020 v zadevi T-383/17, Hansol Paper/Komisija
      (Zadeva C-260/20 P)
      (2020/C 271/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in A. Demeneix, agenta)

         Drugi stranki v postopku: Hansol Paper Co. Ltd, European Thermal Paper Association (ETPA)

         Predloga

      Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano sodbo, zavrne tožbo, vloženo v postopku na prvi stopnji ter družbi Hansol Paper Co. Ltd naloži plačilo stroškov;

            oziroma, alternativno,

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno sojenje in pridrži odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in v okviru pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi razglasilo ničnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2017/763 z dne 2. maja 2017 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih vrst lahkega termoreaktivnega papirja s poreklom iz Republike Koreje (1), v delu, v katerem se nanaša na družbo Hansol Paper Co. Ltd.
      Komisija v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge:

                  —

                  izkrivljanje dokazov in napačna razlaga pravnega okvira, ki se uporabi za podatke, na katere se lahko Komisija opre pri določitvi izvozne cene na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe (2);

                  —

                  napačna razlaga pravil iz člena 2(1) in (3) osnovne uredbe za določitev normalne vrednosti v primeru neobstoja domače prodaje; in

                  —

                  napačna razlaga pravil iz člena 3 osnovne uredbe pri določitvi stopnje nelojalnega nižanja prodajnih cen v primeru izvozov v Unijo preko povezanih podjetij.

         (1)  UL 2017, L 114, str. 3.

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).


title: Zadeva T-511/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2020 – XH/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2017 – Odločba o nenapredovanju – Jasnost in natančnost tožbenega razloga – Pravilo o skladnosti – Izpodbijanje dokončnih aktov – Dopustnost – Člen 45 Kadrovskih predpisov – Vmesno poročilo o poskusni dobi – Poročilo ob koncu poskusne dobe – Ocenjevalno poročilo – Elementi, ki se upoštevajo pri primerjalni oceni uspešnosti – Zakonitost postopka – Odgovornost – Nepremoženjska škoda)

text:
               17.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2020 – XH/Komisija
      (Zadeva T-511/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2017 - Odločba o nenapredovanju - Jasnost in natančnost tožbenega razloga - Pravilo o skladnosti - Izpodbijanje dokončnih aktov - Dopustnost - Člen 45 Kadrovskih predpisov - Vmesno poročilo o poskusni dobi - Poročilo ob koncu poskusne dobe - Ocenjevalno poročilo - Elementi, ki se upoštevajo pri primerjalni oceni uspešnosti - Zakonitost postopka - Odgovornost - Nepremoženjska škoda)
      (2020/C 271/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: XH (zastopnica: E. Auleytner, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Radu Bouyon in L. Vernier, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe, objavljene v Upravnih obvestilih št. 25 2017 z dne 13. novembra 2017, o nevpisu imena tožeče stranke na seznam uradnikov, ki napredujejo v napredovalnem obdobju 2017, in Odločbe R/96/18 z dne 7. junija 2018 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 10. februarja 2018, in drugič, za povrnitev škode, ki naj bi nastala zaradi teh odločb.

         Izrek

                  1.

                  Odločba o nenapredovanju osebe XH v naziv AD 6 v napredovalnem obdobju 2017, ki izhaja iz objave seznama uradnikov, ki so napredovali v ta naziv, v Upravnih obvestilih št. 25-2017 z dne 13. novembra 2017, se razglasi za nično.

                  2.

                  Evropska komisija mora osebi XH plačati znesek 2 000 EUR za povrnitev nepremoženjske škode, ki ji je nastala.

                  3.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  4.

                  Komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 131, 8.4.2019.


title: Zadeva T-737/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2020 – Siberia Oriental/CPVO (Siberia) (Žlahtniteljske pravice – Predlog za spremembo datuma prenehanja žlahtniteljske pravice v Skupnosti za sorto Siberia iz vrste Lilium L. – Pritožba pred odborom za pritožbe pri CPVO – Nedopustnost – Obveznost obrazložitve – Člen 75 Uredbe (ES) št. 2100/94 – Učinkovito sodno varstvo – Člen 67(1) in člen 87 Uredbe št. 2100/94 – Popravek očitnih napak – Člen 53(4) Uredbe (ES) št. 874/2009)

text:
               17.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2020 – Siberia Oriental/CPVO (Siberia)
      (Zadeva T-737/18) (1)

      (Žlahtniteljske pravice - Predlog za spremembo datuma prenehanja žlahtniteljske pravice v Skupnosti za sorto Siberia iz vrste Lilium L. - Pritožba pred odborom za pritožbe pri CPVO - Nedopustnost - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe (ES) št. 2100/94 - Učinkovito sodno varstvo - Člen 67(1) in člen 87 Uredbe št. 2100/94 - Popravek očitnih napak - Člen 53(4) Uredbe (ES) št. 874/2009)
      (2020/C 271/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Siberia Oriental BV (‘t Zand, Nizozemska) (zastopnik: T. Overdijk, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (zastopniki: M. Ekvad, F. Mattina in O. Lamberti, agenti)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo odbora za pritožbe pri CPVO z dne 15. oktobra 2018 (zadeva A 009/2017) v zvezi s predlogom za spremembo datuma prenehanja veljavnosti žlahtniteljske pravice v Skupnosti za sorto Siberia iz vrste Lilium L..

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Siberia Oriental BV se naloži, da poleg svojih stroškov krije tudi stroške, ki jih je priglasil Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO).

         (1)  UL C 54, 11.2.2019.


title: Zadeva T-406/20: Tožba, vložena 2. julija 2020 – Landesbank Baden-Württemberg/EOR

text:
               17.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/52

      Tožba, vložena 2. julija 2020 – Landesbank Baden-Württemberg/EOR
      (Zadeva T-406/20)
      (2020/C 271/64)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in K. Helle, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 15. aprila 2020 o izračunu predhodnih prispevkov v Enotni sklad za reševanje za leto 2020 (SRB/ES/2020/24) vključno z njegovimi prilogami razglasi za ničen v delu, v katerem se izpodbijani sklep, vključno s Prilogo I in Prilogo II, nanaša na prispevek tožeče stranke; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na enajstih tožbenih razlogih, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, ki se navajajo v zadevi T-405/20, DZ Hyp/EOR.


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 27. marca 2020 vložilo sodišče Norges Høyesterett v zadevi norveška vlada proti Anniken Jenny Lindberg (Zadeva E-3/20) 2020/C 275/02

text:
               20.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 275/2

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 27. marca 2020 vložilo sodišče Norges Høyesterett v zadevi norveška vlada proti Anniken Jenny Lindberg
      (Zadeva E-3/20)
      (2020/C 275/02)
      Sodišče Norges Høyesterett (vrhovno sodišče Norveške) je 27. marca 2020 pri Sodišču Efte vložilo zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi norveška vlada proti Anniken Jenny Lindberg, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 14. aprila 2020, glede naslednjih vprašanj:
      Člen 21 direktive o poklicnih kvalifikacijah

         1.
         Ali je treba člen 21(1) direktive o poklicnih kvalifikacijah razlagati tako, da lahko država gostiteljica od prosilca v vsakem posameznem primeru zahteva, naj predloži ustrezna „dokazila o formalnih kvalifikacijah“ iz stolpca 2 točke 5.3.2 Priloge V k direktivi, in „potrdila“, ki jih je morda država izvora za zadevni poklic vključila v stolpec 4, ali pa je treba izraz „primerno“ razlagati tako, da mora država gostiteljica v posameznem primeru ugotoviti, ali je primerno, da se zahtevajo navedena potrdila?
         Če je treba izraz „primerno“ razumeti tako, da zahteva, da mora država gostiteljica v posameznem primeru ugotoviti, ali je primerno, da se zahtevajo navedena potrdila:

         2.

            Kakšna je pravna presoja in kateri dejavniki bodo pravno upoštevni pri ugotavljanju, ali je „primerno“ zahtevati našteta potrdila?

         3.

            Ali je pri tem pomembno to, da že samo dokazilo o formalnih kvalifikacijah vsebuje dokazilo o usposabljanju, za katero se šteje, da izpolnjuje minimalna merila iz člena 34(2) Direktive, in da se potrdilo, ki ga ni mogoče predložiti, nanaša na podiplomsko prakso?

      Pravice na podlagi glavnega dela Sporazuma EGP

         1.
         Ali mora država gostiteljica, če prosilec, ki ima opravljeno usposabljanje v državi članici za poklic s harmoniziranimi minimalnimi zahtevami glede usposobljenosti, ne izpolnjuje meril za priznanje na podlagi člena 21 ali člena 10 direktive o poklicnih kvalifikacijah, preučiti prošnjo za priznanje na podlagi členov 28 in 31 Sporazuma EGP?
         Če je odgovor pritrdilen:

         2.

            Kakšna je pravna presoja in kateri dejavniki so pravno upoštevni pri ugotavljanju, ali bi lahko tak prosilec pridobil dodatne pravice na podlagi člena 28 ali člena 31 Sporazuma EGP?

         3.

            Kako pomembno je, da prosilec nima potrdila o podiplomski praksi, ki ga je država izvora navedla v stolpcu 4 točke 5.3.2 Priloge V k direktivi o poklicnih kvalifikacijah, če država gostiteljica za prosilce, ki so se usposabljali v njej, ne zahteva prakse podiplomskega študija in se usposabljanje, ki ga je opravil prosilec, šteje za enakovredno usposabljanju, ki se izvaja v državi gostiteljici?

         4.

            Ali je mogoče zahtevati, da se prosilcu v državi gostiteljici priznajo polne pravice, če dokazila o formalnih kvalifikacijah, ki jih prosilec lahko predloži, prosilcu ne podeljujejo ustreznih poklicnih pravic v državi izvora?


title: Zadeva C-787/18: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Skatteverket/Sögård Fastigheter AB (Predhodno odločanje – Nacionalna zakonodaja, ki določa popravek odbitkov davka na dodano vrednost (DDV) s strani davčnega zavezanca, ki ni tisti, ki je prvotno izvedel odbitek – Prodaja nepremičnine posameznikom s strani družbe, ki to nepremičnino oddaja, kot jo je oddajala tudi družba, ki je bila prejšnja lastnica nepremičnine – Prenehanje davčne zavezanosti za DDV ob prodaji nepremičnine posameznikom)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/3

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Skatteverket/Sögård Fastigheter AB
      (Zadeva C-787/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Nacionalna zakonodaja, ki določa popravek odbitkov davka na dodano vrednost (DDV) s strani davčnega zavezanca, ki ni tisti, ki je prvotno izvedel odbitek - Prodaja nepremičnine posameznikom s strani družbe, ki to nepremičnino oddaja, kot jo je oddajala tudi družba, ki je bila prejšnja lastnica nepremičnine - Prenehanje davčne zavezanosti za DDV ob prodaji nepremičnine posameznikom)
      (2021/C 35/03)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeća stranka: Skatteverket

         Tožena stranka: Sögård Fastigheter AB

         Izrek

      Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki ob tem, da na podlagi člena 188(2) te direktive določa, da odsvojitelj nepremičnine ni dolžan izvesti popravka odbitka vstopnega davka na dodano vrednost, kadar bo pridobitelj to nepremičnino uporabljal le za transakcije, pri katerih je davek odbiten, določa tudi, da mora pridobitelj izvesti popravek tega odbitka za preostali čas obdobja popravka, kadar zadevno nepremičnino sam prenese na tretjo osebo, ki je ne bo uporabljala za take transakcije.

         (1)  UL C 72, 25.2.2019.


title: Zadeva C-815/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Federatie Nederlandse Vakbeweging/Van den Bosch Transporten BV, Van den Bosch Transporte GmbH, Silo-Tank kft (Predhodno odločanje – Direktiva 96/71/ES – Člen 1(1) in (3) ter člen 2(1) – Napotitev delavcev na delo v okviru opravljanja storitev – Vozniki tovornih vozil v mednarodnem prevozu – Področje uporabe – Pojem „napoteni delavec“ – Kabotaža – Člen 3(1), (3) in (8) – Člen 56 PDEU – Svoboda opravljanja storitev – Kolektivne pogodbe, razglašene za splošno veljavne)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Federatie Nederlandse Vakbeweging/Van den Bosch Transporten BV, Van den Bosch Transporte GmbH, Silo-Tank kft
      (Zadeva C-815/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 96/71/ES - Člen 1(1) in (3) ter člen 2(1) - Napotitev delavcev na delo v okviru opravljanja storitev - Vozniki tovornih vozil v mednarodnem prevozu - Področje uporabe - Pojem „napoteni delavec“ - Kabotaža - Člen 3(1), (3) in (8) - Člen 56 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Kolektivne pogodbe, razglašene za splošno veljavne)
      (2021/C 35/04)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Federatie Nederlandse Vakbeweging

         Tožene stranke: Van den Bosch Transporten BV, Van den Bosch Transporte GmbH, Silo-Tank kft

         Izrek

                  1.

                  Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev je treba razlagati tako, da se uporablja za čezmejno opravljanje storitev v sektorju cestnega prevoza.

                  2.

                  Člen 1(1) in (3) ter člen 2(1) Direktive 96/71 je treba razlagati tako, da je delavec, ki opravlja dejavnost voznika v sektorju mednarodnega cestnega prevoza v okviru pogodbe o zakupu vozil med podjetjem, v katerem je zaposlen in ki ima sedež v državi članici, in podjetjem, ki je v drugi državi članici, kot je tista, v kateri zadevna oseba običajno dela, delavec, ki je napoten na ozemlje države članice v smislu teh določb, če opravljanje njegovega dela za zadevni omejen čas izkazuje zadostno povezavo s tem ozemljem. Obstoj take povezave se določi v okviru celovite presoje elementov, kot so narava dejavnosti, ki jih zadevni delavec opravlja na navedenem ozemlju, stopnja intenzivnosti povezave dejavnosti tega delavca z ozemljem vsake države članice, v kateri dela, in delež, ki ga navedene dejavnosti na tem ozemlju pomenijo v celotni prevozni storitvi.
                  Dejstvo, da voznik v mednarodnem cestnem prometu, ki ga je podjetje s sedežem v državi članici posredovalo podjetju s sedežem v drugi državi članici, prejema navodila, povezana z njegovimi nalogami, in da te začne ali konča opravljati na sedežu tega drugega podjetja, samo po sebi ne zadostuje za ugotovitev, da je bil ta voznik napoten na ozemlje te druge države članice v smislu Direktive 96/71, če opravljanje dela navedenega voznika na podlagi drugih dejavnikov ne izkazuje zadostne povezave s tem ozemljem.

                  3.

                  Člen 1(1) in (3) ter člen 2(1) Direktive 96/71 je treba razlagati tako, da obstoj povezanosti podjetij v skupino, ki so stranke pogodbe o posredovanju dela delavcev drugemu uporabniku, kot tak ni upošteven za presojo obstoja napotitve delavcev.

                  4.

                  Člen 1(1) in (3) ter člen 2(1) Direktive 96/71 je treba razlagati tako, da je delavca, ki opravlja dejavnost voznika v sektorju cestnega prevoza in ki v okviru pogodbe o zakupu vozil med podjetjem, v katerem je zaposlen in ki ima sedež v državi članici, in podjetjem, ki je v drugi državi članici, opravlja kabotažo na ozemlju države članice, ki ni tista, v kateri običajno dela, načeloma treba šteti za napotenega na ozemlje države članice, v kateri se ta kabotaža opravlja. Trajanje kabotaže je element, ki – brez poseganja v morebitno uporabo člena 3(3) te direktive – ni upošteven za presojo obstoja take napotitve.

                  5.

                  Člen 3(1) in (8) Direktive 96/71 je treba razlagati tako, da je treba o vprašanju, ali je bila kolektivna pogodba razglašena za splošno veljavno, odločiti na podlagi veljavnega nacionalnega prava. Pojmu, na katerega se nanašata ti določbi, ustreza kolektivna pogodba, ki ni bila razglašena za splošno veljavno, vendar je za podjetja, ki spadajo pod to pogodbo, njeno spoštovanje pogoj za oprostitev uporabe druge kolektivne pogodbe, ki je razglašena za splošno veljavno, in katere določbe so v bistvu enake določbam te druge kolektivne pogodbe.

         (1)  UL C 122, 1.4.2019.


title: Zadeva C-823/18 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. novembra 2020 – Evropska komisija/GEA Group AG (Pritožba – Omejevalni sporazumi – Evropski trgi kositrnih toplotnih stabilizatorjev in toplotnih stabilizatorjev na osnovi epoksidiranega sojinega olja in estrov – Določanje cen, razdelitev trgov in izmenjevanje občutljivih poslovnih informacij – Uporaba zgornje meje 10 % prometa za enega od subjektov, ki sestavljajo podjetje – Razveljavitev sklepa o spremembi globe, določene v prvotni odločbi o ugotovitvi kršitve – Globe – Pojem „podjetje“ – Solidarna odgovornost za plačilo globe – Načelo enakega obravnavanja – Rok za plačilo globe v primeru spremembe)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/5

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. novembra 2020 – Evropska komisija/GEA Group AG
      (Zadeva C-823/18 P) (1)

      (Pritožba - Omejevalni sporazumi - Evropski trgi kositrnih toplotnih stabilizatorjev in toplotnih stabilizatorjev na osnovi epoksidiranega sojinega olja in estrov - Določanje cen, razdelitev trgov in izmenjevanje občutljivih poslovnih informacij - Uporaba zgornje meje 10 % prometa za enega od subjektov, ki sestavljajo podjetje - Razveljavitev sklepa o spremembi globe, določene v prvotni odločbi o ugotovitvi kršitve - Globe - Pojem „podjetje“ - Solidarna odgovornost za plačilo globe - Načelo enakega obravnavanja - Rok za plačilo globe v primeru spremembe)
      (2021/C 35/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: sprva T. Christoforou, P. Rossi in V. Bottka, nato P. Rossi in V. Bottka, agenti)

         Druga stranka v postopku: GEA Group AG (zastopnika: C. Wagner in I. du Mont, Rechtsanwälte)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 18. oktobra 2018, GEA Group/Komisija (T-640/16, EU:T:2018:700), se razveljavi.

                  2.

                  Zadeva T-640/16 se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 93, 11.3.2019.


title: Zadeva C-44/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Repsol Petróleo, SA/Administración General del Estado (Predhodno odločanje – Direktiva 2003/96/ES – Obdavčitev energentov in električne energije – Člen 21(3) – Nenastanek obdavčljivega dogodka – Poraba energentov na območju obrata, v katerem so bili proizvedeni, za proizvodnjo končnih energentov, pri kateri so neizogibno pridobljeni tudi proizvodi, ki niso energenti)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/5

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Repsol Petróleo, SA/Administración General del Estado
      (Zadeva C-44/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2003/96/ES - Obdavčitev energentov in električne energije - Člen 21(3) - Nenastanek obdavčljivega dogodka - Poraba energentov na območju obrata, v katerem so bili proizvedeni, za proizvodnjo končnih energentov, pri kateri so neizogibno pridobljeni tudi proizvodi, ki niso energenti)
      (2021/C 35/06)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Repsol Petróleo, SA

         Tožena stranka: Administración General del Estado

         Izrek

      Člen 21(3), prvi stavek, Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, da se, kadar se v obratu, v katerem se proizvajajo energenti, namenjeni za uporabo kot gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo, uporabljajo energenti, ki so bili proizvedeni v tem istem obratu, in se s tem postopkom neizogibno pridobijo tudi proizvodi, ki niso energenti in ki imajo ekonomsko vrednost, za del porabe, ki pripelje do pridobitve teh proizvodov, ki niso energenti, ne uporabi izjema glede obdavčljivega dogodka, ki ima za posledico naložitev plačila trošarine na energente, predvidena v tej določbi.

         (1)  UL C 155, 6.5.2019.


title: Zadeva C-49/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2020 – Evropska komisija/Portugalska republika (Neizpolnitev obveznosti države – Elektronske komunikacije – Univerzalna storitev in pravice uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami – Direktiva 2002/22/ES – Omrežja in storitve – Člen 13 – Financiranje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve – Mehanizem delitve – Načela preglednosti, najmanjšega izkrivljanja na trgu, nediskriminacije in sorazmernosti)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/6

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2020 – Evropska komisija/Portugalska republika
      (Zadeva C-49/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Elektronske komunikacije - Univerzalna storitev in pravice uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami - Direktiva 2002/22/ES - Omrežja in storitve - Člen 13 - Financiranje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve - Mehanizem delitve - Načela preglednosti, najmanjšega izkrivljanja na trgu, nediskriminacije in sorazmernosti)
      (2021/C 35/07)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva L. Nicolae, P. Costa de Oliveira in G. Braga da Cruz, nato L. Nicolae in G. Braga da Cruz, agenti)

         Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa in J. Marques, agenti, skupaj z D. Silva Morais, advogado)

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Zadeva C-62/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Bucureşti – Romunija) – Star Taxi App SRL/Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul Bucureşti prin Primar General, Consiliul General al Municipiului Bucureşti (Predhodno odločanje – Člen 56 PDEU – Uporabnost – Popolnoma notranji položaj – Direktiva 2000/31/ES – Člen 2, točka (a) – Pojem „storitve informacijske družbe“ – Člen 3(2) in (4) – Člen 4 – Uporabnost – Direktiva 2006/123/ES – Storitve – Poglavji III (Svoboda ustanavljanja za ponudnike) in IV (Prost pretok storitev) – Uporabnost – Člena 9 in 10 – Direktiva (EU) 2015/1535 – Člen 1(1)(e) in (f) – Pojem „predpis o storitvah“ – Pojem „tehnični predpis“ – Člen 5(1) – Neobstoj predhodne sporočitve – Možnost sklicevanja – Dejavnost povezovanja oseb, ki želijo uporabiti prevoz v mestu, s pooblaščenimi vozniki taksija, prek aplikacije za pametni telefon – Opredelitev – Nacionalna ureditev, ki za to dejavnost določa sistem predhodne izdaje dovoljenja)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/7

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Bucureşti – Romunija) – Star Taxi App SRL/Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul Bucureşti prin Primar General, Consiliul General al Municipiului Bucureşti
      (Zadeva C-62/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 56 PDEU - Uporabnost - Popolnoma notranji položaj - Direktiva 2000/31/ES - Člen 2, točka (a) - Pojem „storitve informacijske družbe“ - Člen 3(2) in (4) - Člen 4 - Uporabnost - Direktiva 2006/123/ES - Storitve - Poglavji III (Svoboda ustanavljanja za ponudnike) in IV (Prost pretok storitev) - Uporabnost - Člena 9 in 10 - Direktiva (EU) 2015/1535 - Člen 1(1)(e) in (f) - Pojem „predpis o storitvah“ - Pojem „tehnični predpis“ - Člen 5(1) - Neobstoj predhodne sporočitve - Možnost sklicevanja - Dejavnost povezovanja oseb, ki želijo uporabiti prevoz v mestu, s pooblaščenimi vozniki taksija, prek aplikacije za pametni telefon - Opredelitev - Nacionalna ureditev, ki za to dejavnost določa sistem predhodne izdaje dovoljenja)
      (2021/C 35/09)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Bucureşti

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Star Taxi App SRL

         Toženi stranki: Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul Bucureşti prin Primar General, Consiliul General al Municipiului Bucureşti

         ob udeležbi: IB, Camera Naţională a Taximetriştilor din România, D’Artex Star SRL, Auto Cobălcescu SRL, Cristaxi Service SRL

         Izrek

                  1.

                  Člen 2, točka (a), Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju), ki napotuje na člen 1(1)(b) Direktive (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe, je treba razlagati tako, da storitev posredovanja, ki vključuje povezovanje oseb, ki želijo uporabiti prevoz v mestu, s pooblaščenimi vozniki taksija proti plačilu prek aplikacije za pametni telefon, za katero je ponudnik navedene storitve s temi vozniki za to sklenil pogodbe o opravljanju storitev v zameno za plačilo mesečne naročnine, ne da bi jim posredoval naročila, ne določa cene vožnje, niti ne zagotavlja pobiranja plačil vožnje od teh oseb, ki jo plačajo neposredno vozniku taksija in tudi ne izvaja nadzora nad kakovostjo vozil in njihovih voznikov ter nad ravnanjem zadnjenavedenih, pomeni „storitev informacijske družbe“ v smislu teh določb.

                  2.

                  Člen 1(1)(f) Direktive 2015/1535 je treba razlagati tako, da ureditev lokalnega organa, ki opravljanje storitve posredovanja, katere predmet je povezovanje oseb, ki želijo uporabiti prevoz v mestu, s pooblaščenimi vozniki taksijev proti plačilu prek aplikacije za pametni telefon, in ki spada k opredelitvi „storitev informacijske družbe“ v smislu člena 1(1)(b) Direktive 2015/1535, pogojuje z obveznostjo pridobitve predhodnega dovoljenja, ki že velja za druge ponudnike storitev rezervacije taksijev, ni „tehnični predpis“ v smislu člena 1(1)(f) Direktive 2015/1535.

                  3.

                  Člen 56 PDEU, člen 3(2) in (4) Direktive 2000/31 ter člen 16 Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da se ne uporabljajo za spor, v katerem so vsi upoštevni elementi omejeni le na eno državo članico.
                  Člen 4 Direktive 2000/31 je treba razlagati tako, da se ne uporablja za ureditev države članice, ki opravljanje storitve posredovanja, katere predmet je povezovanje oseb, ki želijo uporabiti prevoz v mestu, s pooblaščenimi vozniki taksijev prek aplikacije za pametni telefon proti plačilu, in ki spada k opredelitvi „storitev informacijske družbe“ v smislu člena 2, točka (a) Direktive 2000/31, ki napotuje na člen 1(1)(b) Direktive 2015/1535, pogojuje z obveznostjo pridobitve predhodnega dovoljenja, ki že velja za druge ponudnike storitev rezervacije taksijev.
                  Člena 9 in 10 Direktive 2006/123 je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, ki opravljanje storitve posredovanja, katere predmet je povezovanje oseb, ki želijo uporabiti prevoz v mestu, s pooblaščenimi vozniki taksijev prek aplikacije za pametni telefon proti plačilu, pogojuje z obveznostjo predhodnega dovoljenja za opravljanje njihove dejavnosti, če pogoji pridobitve tega dovoljenja ne ustrezajo zahtevam iz teh členov, ker nalagajo predvsem tehnične zahteve, ki niso ustrezne za zadevno storitev, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 164, 13.5.2019.


title: Združeni zadevi C-225/19 in C-226/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. novembra 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem – Nizozemska) – R.N.N.S. (C-225/19), K.A. (C-226/19)/Minister van Buitenlandse Zaken (Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Vizumski zakonik Skupnosti – Uredba (ES) št. 810/2009 – Člen 32, od (1) do (3) – Sklep o zavrnitvi izdaje vizuma – Priloga VI – Standardni obrazec – Obrazložitev – Grožnja javnemu redu, notranji varnosti ali javnemu zdravju oziroma mednarodnim odnosom ene ali več držav članic – Člen 22 – Postopek predhodnega posvetovanja s centralnimi organi drugih držav članic – Nasprotovanje izdaji vizuma – Pritožba zoper sklep o zavrnitvi izdaje vizuma – Obseg sodnega nadzora – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/10

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. novembra 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem – Nizozemska) – R.N.N.S. (C-225/19), K.A. (C-226/19)/Minister van Buitenlandse Zaken
      (Združeni zadevi C-225/19 in C-226/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Vizumski zakonik Skupnosti - Uredba (ES) št. 810/2009 - Člen 32, od (1) do (3) - Sklep o zavrnitvi izdaje vizuma - Priloga VI - Standardni obrazec - Obrazložitev - Grožnja javnemu redu, notranji varnosti ali javnemu zdravju oziroma mednarodnim odnosom ene ali več držav članic - Člen 22 - Postopek predhodnega posvetovanja s centralnimi organi drugih držav članic - Nasprotovanje izdaji vizuma - Pritožba zoper sklep o zavrnitvi izdaje vizuma - Obseg sodnega nadzora - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva)
      (2021/C 35/11)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: R.N.N.S. (C-225/19), K.A. (C-226/19)

         Tožena stranka: Minister van Buitenlandse Zaken

         Izrek

      Člen 32(2) in (3) Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013, v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba na eni strani razlagati tako, da se z njim od države članice, ki je izdala končni sklep o zavrnitvi izdaje vizuma na podlagi člena 32(1)(a)(vi) Uredbe št. 810/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 610/2013, zaradi nasprotovanja druge države članice izdaji vizuma, zahteva, da v tem sklepu navede identiteto države članice, ki je nasprotovala, posebni razlog za zavrnitev, ki temelji na tem nasprotovanju, po potrebi skupaj z bistvom razlogov za navedeno nasprotovanje, in organ, na katerega se lahko prosilec za vizum obrne, da se seznani s pravnimi sredstvi, ki so na voljo v tej drugi državi članici, ter na drugi strani tako, da sodišča države članice, ki je ta sklep izdala, če je pravno sredstvo zoper zadnjenavedeni sklep vloženo na podlagi člena 32(3) Uredbe št. 810/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 610/2013, ne morejo preizkusiti vsebinske zakonitosti nasprotovanja druge države članice izdaji vizuma.

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.


title: Zadeva C-269/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Banca B. SA/A.A.A. (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13/EGS – Posledice ugotovitve nepoštenosti pogoja – Nadomestitev nepoštenega pogoja – Način izračuna spremenljive obrestne mere – Dopustnost – Odreditev strankama, naj se pogajata)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/10

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Banca B. SA/A.A.A.
      (Zadeva C-269/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Direktiva 93/13/EGS - Posledice ugotovitve nepoštenosti pogoja - Nadomestitev nepoštenega pogoja - Način izračuna spremenljive obrestne mere - Dopustnost - Odreditev strankama, naj se pogajata)
      (2021/C 35/12)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Cluj

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Banca B. SA

         Tožena stranka: A.A.A.

         Izrek

      Člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče po ugotovitvi nepoštenosti pogojev, s katerimi je določen mehanizem določitve spremenljive obrestne mere v kreditni pogodbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, in kadar ta pogodba po odpravi zadevnih nepoštenih pogojev ne more več obstajati, kadar bi imela ugotovitev ničnosti navedene pogodbe posebej škodljive posledice za potrošnika in kadar ne obstaja nobena dispozitivna določba nacionalnega prava, ob upoštevanju svojega celotnega nacionalnega prava sprejeti vse ukrepe, ki so potrebni za varstvo potrošnika pred posebej škodljivimi posledicami, ki bi jih lahko povzročila ničnost navedene pogodbe. V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, nič ne nasprotuje, med drugim, temu, da nacionalno sodišče stranki pozove, naj se pogajata, da bi določili način izračuna obrestne mere, pod pogojem, da določi okvir teh pogajanj in da je njihov namen, da se med pravicami in obveznosti sopogodbenikov vzpostavi dejansko ravnovesje, zlasti ob upoštevanju cilja varstva potrošnikov, na katerem temelji Direktiva 93/13.

         (1)  UL C 238, 15.7.2019.


title: Zadeva C-302/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Istituto nazionale della previdenza sociale/WS (Predhodno odločanje – Direktiva 2011/98/EU – Status delavcev iz tretjih držav, ki so imetniki enotnega dovoljenja – Člen 12 – Pravica do enakega obravnavanja – Socialna varnost – Ureditev države članice, v skladu s katero se družinski člani imetnika enotnega dovoljenja, ki ne prebivajo na ozemlju te države članice, ne upoštevajo pri ugotavljanju upravičenosti do družinske dajatve)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/11

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Istituto nazionale della previdenza sociale/WS
      (Zadeva C-302/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2011/98/EU - Status delavcev iz tretjih držav, ki so imetniki enotnega dovoljenja - Člen 12 - Pravica do enakega obravnavanja - Socialna varnost - Ureditev države članice, v skladu s katero se družinski člani imetnika enotnega dovoljenja, ki ne prebivajo na ozemlju te države članice, ne upoštevajo pri ugotavljanju upravičenosti do družinske dajatve)
      (2021/C 35/13)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Istituto nazionale della previdenza sociale

         Tožena stranka: WS

         Izrek

      Člen 12(1)(e) Direktive 2011/98/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero se pri ugotavljanju pravic do prejemka iz sistema socialne varnosti ne upoštevajo družinski člani imetnika enotnega dovoljenja v smislu člena 2(c) te direktive, ki ne prebivajo na ozemlju te države članice, ampak v tretji državi, medtem ko se družinski člani državljana navedene države članice, ki prebivajo v tretji državi, upoštevajo.

         (1)  UL C 288, 26.8.2019.


title: Zadeva C-303/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Istituto nazionale della previdenza sociale/VR (Predhodno odločanje – Direktiva 2003/109/ES – Status državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas – Člen 11 – Pravica do enakega obravnavanja – Socialna varnost – Ureditev države članice, v skladu s katero se družinski člani rezidenta za daljši čas, ki ne prebivajo na ozemlju te države članice, ne upoštevajo pri ugotavljanju upravičenosti do družinskega dodatka)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/12

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Istituto nazionale della previdenza sociale/VR
      (Zadeva C-303/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2003/109/ES - Status državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas - Člen 11 - Pravica do enakega obravnavanja - Socialna varnost - Ureditev države članice, v skladu s katero se družinski člani rezidenta za daljši čas, ki ne prebivajo na ozemlju te države članice, ne upoštevajo pri ugotavljanju upravičenosti do družinskega dodatka)
      (2021/C 35/14)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Istituto nazionale della previdenza sociale

         Tožena stranka: VR

         Izrek

      Člen 11(1)(d) Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero se pri ugotavljanju pravic do prejemka iz sistema socialne varnosti ne upoštevajo družinski člani rezidenta za daljši čas v smislu člena 2(b) te direktive, ki ne prebivajo na ozemlju te države članice, ampak v tretji državi, medtem ko se družinski člani državljana navedene države članice, ki prebivajo v tretji državi, upoštevajo, če navedena država članica ni izrazila namena, da bo pri prenosu te direktive v nacionalno pravo uporabila odstopanje od enakega obravnavanja, ki ga dopušča člen 11(2) navedene direktive.

         (1)  UL C 288, 26.8.2019.


title: Zadeva C-311/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – BONVER WIN, a.s./Ministerstvo financí ČR (Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje prirejanje iger na srečo na nekaterih krajih – Uporabljivost člena 56 PDEU – Obstoj čezmejnega elementa)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/12

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – BONVER WIN, a.s./Ministerstvo financí ČR
      (Zadeva C-311/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Omejitve - Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje prirejanje iger na srečo na nekaterih krajih - Uporabljivost člena 56 PDEU - Obstoj čezmejnega elementa)
      (2021/C 35/15)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Nejvyšší správní soud

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BONVER WIN, a.s.

         Tožena stranka: Ministerstvo financí ČR

         Izrek

      Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da se uporablja za položaj družbe s sedežem v državi članici, ki je izgubila dovoljenje za prirejanje iger na srečo, potem ko je v tej državi članici začela veljati zakonodaja, ki določa kraje, v katerih je dovoljeno prirejati takšne igre, in ki se brez razlikovanja uporablja za vse ponudnike, ki opravljajo svojo dejavnost na ozemlju te države članice, ne glede na to, ali ti ponudniki storitve opravljajo za državljane navedene države članice ali državljane drugih držav članic, kadar del njenih strank prihaja iz države članice, ki ni država članica njenega sedeža.

         (1)  UL C 213, 24.6.2019.


title: Zadeva C-320/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Ingredion Germany GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje – Okolje – Direktiva 2003/87/ES – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Člen 3(h) – Novi udeleženci – Člen 10a – Prehodna ureditev brezplačne dodelitve pravic do emisije – Sklep 2011/278/EU – Člen 18(1)(c) – Raven dejavnosti glede goriva – Člen 18(2), drugi pododstavek – Vrednost zadevnega faktorja uporabe zmogljivosti)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/13

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Ingredion Germany GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-320/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Člen 3(h) - Novi udeleženci - Člen 10a - Prehodna ureditev brezplačne dodelitve pravic do emisije - Sklep 2011/278/EU - Člen 18(1)(c) - Raven dejavnosti glede goriva - Člen 18(2), drugi pododstavek - Vrednost zadevnega faktorja uporabe zmogljivosti)
      (2021/C 35/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Berlin

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ingredion Germany GmbH

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Izrek

      Člen 18(2), drugi pododstavek, Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da je za brezplačno dodelitev pravic do emisije novim udeležencem zadevni faktor uporabe zmogljivosti omejen na vrednost, ki je nižja od 100 %.

         (1)  UL C 246, 22.7.2019.


title: Zadeva C-352/19 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. decembra 2020 – Région de Bruxelles-Capitale/Evropska komisija (Pritožba – Uredba (ES) št. 1107/2009 – Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet – Izvedbena uredba (EU) 2017/2324 – Obnovitev odobritve aktivne snovi „glifosat“ – Člen 263 PDEU – Procesno upravičenje regionalne enote – Neposredno nanašanje)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/13

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. decembra 2020 – Région de Bruxelles-Capitale/Evropska komisija
      (Zadeva C-352/19 P) (1)

      (Pritožba - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet - Izvedbena uredba (EU) 2017/2324 - Obnovitev odobritve aktivne snovi „glifosat“ - Člen 263 PDEU - Procesno upravičenje regionalne enote - Neposredno nanašanje)
      (2021/C 35/17)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Région de Bruxelles-Capitale (zastopnik: A. Bailleux, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: X. Lewis, F. Castillo de la Torre, I. Naglis in F. Castilla Contreras, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Région de Bruxelles-Capitale (regija Bruselj – glavno mesto, Belgija) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 220, 1.7.2019.


title: Zadeva C-372/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ondernemingsrechtbank Antwerpen – Belgija) – Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (SABAM)/Weareone.World BVBA, Wecandance NV (Predhodno odločanje – Konkurenca – Člen 102 PDEU – Zloraba prevladujočega položaja – Pojem „nepoštene cene“ – Organizacija za kolektivno upravljanje avtorskih pravic – Položaj dejanskega monopola – Prevladujoči položaj – Zloraba – Predvajanje glasbenih del na glasbenih festivalih – Lestvica, ki temelji na bruto prihodkih od prodaje vstopnic – Razumna povezava s storitvijo organizacije za kolektivno upravljanje – Določitev dejansko predvajanega deleža glasbenega repertoarja organizacije za kolektivno upravljanje pravic)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/14

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Ondernemingsrechtbank Antwerpen – Belgija) – Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (SABAM)/Weareone.World BVBA, Wecandance NV
      (Zadeva C-372/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Konkurenca - Člen 102 PDEU - Zloraba prevladujočega položaja - Pojem „nepoštene cene“ - Organizacija za kolektivno upravljanje avtorskih pravic - Položaj dejanskega monopola - Prevladujoči položaj - Zloraba - Predvajanje glasbenih del na glasbenih festivalih - Lestvica, ki temelji na bruto prihodkih od prodaje vstopnic - Razumna povezava s storitvijo organizacije za kolektivno upravljanje - Določitev dejansko predvajanega deleža glasbenega repertoarja organizacije za kolektivno upravljanje pravic)
      (2021/C 35/18)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (SABAM)

         Toženi stranki: Weareone.World BVBA, Wecandance NV

         Izrek

      Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da ne gre za zlorabo prevladujočega položaja v smislu tega člena, kadar organizacija za kolektivno upravljanje, ki ima dejanski monopol v državi članici, organizatorjem glasbenih prireditev za pravico do priobčitve glasbenih del javnosti določi lestvico, v kateri:

                  —

                  so na eni strani nadomestila, dolgovana na podlagi avtorske pravice, izračunana na podlagi tarife, ki se uporablja za bruto prihodke od prodaje vstopnic, ne da bi bilo mogoče od teh prihodkov odšteti vse stroške, ki so povezani z organizacijo festivala in ki niso povezani z glasbeni deli, predvajanimi na tem festivalu, če glede na vse upoštevne okoliščine obravnavanega primera nadomestila, ki jih organizacija za kolektivno upravljanje dejansko določi na podlagi te lestvice, niso pretirana zlasti glede na naravo in obseg uporabe del, ekonomsko vrednost, ki jo ta uporaba ustvarja, in ekonomsko vrednost storitev te organizacije za upravljanje, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče, ter

                  —

                  je na drugi strani uporabljen večstopenjski pavšalni sistem, da se med predvajanimi glasbenimi deli določi delež tistih del, ki izhaja iz repertoarja te organizacije za upravljanje, če ni druge metode, s katero bi bilo mogoče natančneje opredeliti in količinsko določiti uporabo teh del ter uresničiti isti legitimni cilj, to je varstvo interesov avtorjev, skladateljev in glasbenih založnikov, ne da bi se s tem nesorazmerno povečali stroški, nastali z upravljanjem pogodb in nadzorom uporabe avtorsko varovanih glasbenih del, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče glede na konkreten primer, ki ga obravnava, in ob upoštevanju vseh upoštevnih okoliščin, tudi razpoložljivosti in zanesljivosti predloženih podatkov ter obstoječih tehnoloških orodij.

         (1)  UL C 270, 12.8.2019.


title: Zadeva C-445/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Viasat Broadcasting UK Ltd/TV2/Danmark A/S, Kraljevina Danska (Predhodno odločanje – Državne pomoči – Javna radiotelevizijska družba – Člen 106(2) PDEU – Storitve splošnega gospodarskega pomena – Pomoč, ki je združljiva z notranjim trgom – Člen 108(3) PDEU – Priglasitev – Neobstoj – Obveznost prejemnika, da plača obresti za obdobje nezakonitosti te pomoči – Izračun obresti – Zneski, ki se upoštevajo)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/15

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Viasat Broadcasting UK Ltd/TV2/Danmark A/S, Kraljevina Danska
      (Zadeva C-445/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Državne pomoči - Javna radiotelevizijska družba - Člen 106(2) PDEU - Storitve splošnega gospodarskega pomena - Pomoč, ki je združljiva z notranjim trgom - Člen 108(3) PDEU - Priglasitev - Neobstoj - Obveznost prejemnika, da plača obresti za obdobje nezakonitosti te pomoči - Izračun obresti - Zneski, ki se upoštevajo)
      (2021/C 35/19)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Østre Landsret

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Viasat Broadcasting UK Ltd

         Toženi stranki: TV2/Danmark A/S, Kraljevina Danska

         Izrek

                  1.

                  Člen 108(3) PDEU je treba razlagati tako, da obveznost nacionalnih sodišč, da prejemniku državne pomoči, ki se je izvajala v nasprotju s to določbo, naložijo plačilo obresti za obdobje nezakonitosti te pomoči, velja tudi, kadar Evropska komisija z dokončnim sklepom ugotovi združljivost navedene pomoči z notranjim trgom na podlagi člena 106(2) PDEU.

                  2.

                  Člen 108(3) PDEU je treba razlagati tako, da obveznost nacionalnih sodišč, da prejemniku državne pomoči, ki se je izvajala v nasprotju s to določbo, naložijo plačilo obresti za obdobje nezakonitosti te pomoči, velja tudi za pomoči, ki jih je ta prejemnik prenesel na povezana podjetja, in pomoči, ki mu jih je izplačalo podjetje pod državnim nadzorom.

         (1)  UL C 270, 12.8.2019.


title: Zadeva C-510/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – kazenski postopek zoper AZ (Predhodno odločanje – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Evropski nalog za prijetje – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Člen 6(2) – Pojem „izvršitveni pravosodni organ“ – Člen 27(2) – Pravilo specialnosti – Člen 27(3)(g) in (4) – Odstopanje – Pregon za kaznivo „dejanje, ki se razlikuje“ od kaznivega dejanja, zaradi katerega je bila opravljena predaja – Soglasje izvršitvenega pravosodnega organa – Soglasje državnega tožilstva izvršitvene države članice)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/16

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – kazenski postopek zoper AZ
      (Zadeva C-510/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 6(2) - Pojem „izvršitveni pravosodni organ“ - Člen 27(2) - Pravilo specialnosti - Člen 27(3)(g) in (4) - Odstopanje - Pregon za kaznivo „dejanje, ki se razlikuje“ od kaznivega dejanja, zaradi katerega je bila opravljena predaja - Soglasje izvršitvenega pravosodnega organa - Soglasje državnega tožilstva izvršitvene države članice)
      (2021/C 35/20)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van beroep te Brussel

         Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

      AZ

         Ob udeležbi: Openbaar Ministerie, YU, ZV

         Izrek

                  1.

                  Pojem „izvršitveni pravosodni organ“ v smislu člena 6(2) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ), kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je avtonomen pojem prava Unije, ki ga je treba razlagati tako, da zajema organe države članice, ki – ne da bi bili nujno sodniki ali sodišča – sodelujejo pri izvajanju sodne oblasti v kazenskih zadevah v tej državi članici in delujejo neodvisno pri opravljanju nalog, ki izhajajo iz izvrševanja evropskega naloga za prijetje, ter svoje naloge opravljajo v okviru postopka, ki izpolnjuje zahteve, ki izhajajo iz učinkovitega sodnega varstva.

                  2.

                  Člen 6(2) ter člen 27(3)(g) in (4) Okvirnega sklepa 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, je treba razlagati tako, da državni tožilec države članice, ki lahko, čeprav sodeluje pri izvajanju sodne oblasti, v okviru izvajanja svoje pristojnosti odločanja prejme posamično navodilo izvršilne veje oblasti, ni „izvršitveni pravosodni organ“ v smislu teh določb.

         (1)  UL C 312, 16.9.2019.


title: Zadeva C-767/19: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 3. decembra 2020 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija (Neizpolnitev obveznosti države – Direktivi 2009/72/ES in 2009/73/ES – Notranji trg z električno energijo in zemeljskim plinom – Dejansko ločevanje med upravljanjem prenosnih sistemov za električno energijo in plin na eni in dejavnostma dobave in proizvodnje na drugi strani – Vzpostavitev neodvisnih nacionalnih regulativnih organov)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/16

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 3. decembra 2020 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija
      (Zadeva C-767/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi 2009/72/ES in 2009/73/ES - Notranji trg z električno energijo in zemeljskim plinom - Dejansko ločevanje med upravljanjem prenosnih sistemov za električno energijo in plin na eni in dejavnostma dobave in proizvodnje na drugi strani - Vzpostavitev neodvisnih nacionalnih regulativnih organov)
      (2021/C 35/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: O. Beynet in Y. G. Marinova, agentki)

         Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopniki: L. Van den Broeck, M. Jacobs in C. Pochet, agenti, skupaj z G. Blockom, avocat)

         Izrek

                  1.

                  Kraljevina Belgija ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES ter Direktive 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES, s tem da ni pravilno prenesla:

                              —

                              člena 9(1)(a) vsake od direktiv 2009/72 in 2009/73;

                              —

                              člena 37(4)(a) in (b) Direktive 2009/72 ter člena 41(4)(a) in (b) Direktive 2009/73 ter

                              —

                              člena 37(6), od (a) do (c), in (9) Direktive 2009/72 ter člena 41(6), od (a) do (c), in (9) Direktive 2009/73.

                  2.

                  Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 10, 13.1.2020.


title: Zadeva C-799/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresný súd Košice I – Slovaška) – NI, OJ, PK/Sociálna poisťovňa (Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 2008/94/ES – Člena 2 in 3 – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca – Pojma „neporavnane terjatve delavcev“ in „plačilna nesposobnost delodajalca“ – Nesreča pri delu – Smrt delavca – Odškodnina za nepremoženjsko škodo – Izterjava terjatve od delodajalca – Nemožnost – Jamstvena ustanova)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/17

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresný súd Košice I – Slovaška) – NI, OJ, PK/Sociálna poisťovňa
      (Zadeva C-799/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2008/94/ES - Člena 2 in 3 - Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Pojma „neporavnane terjatve delavcev“ in „plačilna nesposobnost delodajalca“ - Nesreča pri delu - Smrt delavca - Odškodnina za nepremoženjsko škodo - Izterjava terjatve od delodajalca - Nemožnost - Jamstvena ustanova)
      (2021/C 35/22)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Okresný súd Košice I

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: NI, OJ, PK

         Tožena stranka: Sociálna poisťovňa

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(1) Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca je treba razlagati tako, da se delodajalec, zoper katerega je bil vložen predlog za uvedbo izvršilnega postopka na podlagi sodno priznane pravice do odškodnine, vendar je bila terjatev v okviru izvršilnega postopka zaradi dejanske insolventnosti tega delodajalca razglašena za neizterljivo, ne more šteti za „plačilno nesposobnega“. Predložitveno sodišče pa mora preveriti, ali se je zadevna država članica v skladu s členom 2(4) te direktive odločila, da varstvo delavcev, določeno z navedeno direktivo, razširi na tak položaj insolventnosti, ki se ugotovi z drugimi postopki od tistih, ki so navedeni v navedenem členu 2(1) in ki so določeni v nacionalnem pravu.

                  2.

                  Člen 1(1) in člen 3 Direktive 2008/94 je treba razlagati tako, da je odškodnino, ki jo delodajalec dolguje preživelim svojcem iz naslova nepremoženjske škode, utrpele zaradi smrti zaposlenega zaradi nesreče pri delu, mogoče šteti za „terjatev delavcev, ki izhaja[…] iz pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij“, v smislu člena 1(1) te direktive le, če spada pod pojem „plačilo“, kot ga opredeljuje nacionalno pravo, kar pa mora ugotoviti nacionalno sodišče.

         (1)  UL C 19, 20.1.2020.


title: Zadeva C-455/18 P: Pritožba, ki jo je Oliver Spieker vložil 12. julija 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. maja 2018 v zadevi T-92/18, Oliver Spieker/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/18

      Pritožba, ki jo je Oliver Spieker vložil 12. julija 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. maja 2018 v zadevi T-92/18, Oliver Spieker/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-455/18 P)
      (2021/C 35/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Oliver Spieker (zastopniki: A. Schönfleisch, O. Spieker, M. Alber in N. Willich, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 8. maja 2018 v zadevi T-92/18, Spieker/EUIPO (Science for a better skin), s katerim je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 12. decembra 2017 (R1067/2017-4), s katero je bil zavrnjen predlog pritožnika za razveljavitev odločbe preizkuševalca pri EUIPO z dne 20. marca 2017;

                  —

                  razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. decembra 2017 (R1067/2017-4);

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno z nujnimi stroški, ki so pritožniku nastali v postopku pred četrtim odborom za pritožbe in postopku pred Splošnim sodiščem Evropske unije.

            Sodišče Evropske unije (osmi senat) je s sklepom z dne 8. decembra 2020 zavrnilo pritožbo in naložilo plačilo stroškov postopka neuspeli stranki.


title: Zadeva C-259/20 P: Pritožba, ki jo je João Miguel Barata vložil 11. junija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 2. aprila 2020 v zadevi T-81/18, Barata/Parlament

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/18

      Pritožba, ki jo je João Miguel Barata vložil 11. junija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 2. aprila 2020 v zadevi T-81/18, Barata/Parlament
      (Zadeva C-259/20 P)
      (2021/C 35/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: João Miguel Barata (zastopniki: G. Pandey, avocat, D. Rovetta, avocat, V. Villante, avvocato)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament
      Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 3. decembra 2020 odločilo, da se pritožba delno zavrže kot očitno nedopustna in delno zavrne kot očitno neutemeljena ter da pritožnik nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-307/20 P: Pritožba, ki jo je 9. julija 2020 vložila Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-445/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/19

      Pritožba, ki jo je 9. julija 2020 vložila Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-445/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-307/20 P)
      (2021/C 35/25)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (zastopniki: P. Lange, A. Auler, M. Wenz, C. Möller, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Peek & Cloppenburg KG, Hamburg
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 29. oktobra 2020 pritožbe ni dopustilo in sklenilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-308/20 P: Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 9. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-535/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/19

      Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 9. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-535/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-308/20 P)
      (2021/C 35/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (zastopniki: P. Lange, A. Auler, M. Wenz, C. Möller, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Peek & Cloppenburg KG, Hamburg
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 29. oktobra 2020 pritožbe ni dopustilo, pritožnici pa je naložilo plačilo njenih stroškov.


title: Zadeva C-309/20 P: Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 9. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-443/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/19

      Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 9. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-443/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-309/20 P)
      (2021/C 35/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (zastopniki: P. Lange, A. Auler, M. Wenz in C. Möller, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Peek & Cloppenburg KG, Hamburg
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 29. oktobra 2020 odločilo, da pritožbe ne dopusti, in sklenilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-310/20 P: Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 10. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-446/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/20

      Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 10. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-446/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-310/20 P)
      (2021/C 35/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (zastopniki: P. Lange, A. Auler, M. Wenz, C. Möller, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Peek & Cloppenburg KG, Hamburg
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 29. oktobra 2020 pritožbe ni dopustilo, pritožnici pa je naložilo plačilo njenih stroškov.


title: Zadeva C-311/20 P: Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 10. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-444/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/20

      Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 10. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-444/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-311/20 P)
      (2021/C 35/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (zastopniki: P. Lange, A. Auler, M. Wenz, C. Möller, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Peek & Cloppenburg KG, Hamburg
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 29. oktobra 2020 pritožbe ni dopustilo, pritožnici pa je naložilo plačilo njenih stroškov.


title: Zadeva C-312/20 P: Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 10. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-534/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/20

      Pritožba, ki jo je Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf vložila 10. julija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. maja 2020 v zadevi T-534/18, Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-312/20 P)
      (2021/C 35/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (zastopniki: P. Lange, A. Auler, M. Wenz, C. Möller, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Peek & Cloppenburg KG, Hamburg
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 29. oktobra 2020 pritožbe ni dopustilo, pritožnici pa je naložilo plačilo njenih stroškov.


title: Zadeva C-400/20 P: Pritožba, ki jo je Dermavita Co. Ltd vložila 21. avgusta 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 25. junija 2020 v zadevi T-104/19, Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM)

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/21

      Pritožba, ki jo je Dermavita Co. Ltd vložila 21. avgusta 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 25. junija 2020 v zadevi T-104/19, Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM)
      (Zadeva C-400/20 P)
      (2021/C 35/32)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Dermavita Co. Ltd (zastopnik: D. Todorov, адвокат)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Allergan Holdings France
      S sklepom z dne 3. decembra 2020 je Sodišče (senat za dopustitev pritožb) odločilo, da se pritožba ne dopusti in da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-465/20 P: Pritožba, ki jo je 25. septembra 2020 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 15. julija 2020 v združenih zadevah T-778/16 in T-892/16, Irska in drugi/Komisija

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/22

      Pritožba, ki jo je 25. septembra 2020 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 15. julija 2020 v združenih zadevah T-778/16 in T-892/16, Irska in drugi/Komisija
      (Zadeva C-465/20 P)
      (2021/C 35/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, P.-J. Loewenthal in F. Tomat, agenti)

         Druge stranke v postopku: Irska, Apple Sales International (ASI), Apple Operations Europe (AOE), Veliko vojvodstvo Luksemburg, Republika Poljska, Nadzorni organ EFTA

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  zavrne prve štiri tožbene razloge in osmi tožbeni razlog v zadevi T-778/16 ter prvih pet tožbenih razlogov, osmi tožbeni razlog in štirinajsti tožbeni razlog v zadevi T-892/16;

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču v razsojanje, da preizkusi tožbene razloge, ki še niso bili obravnavani; in

                  —

                  pridrži odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in postopka s pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija navaja dva pritožbena razloga.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je pri zavrnitvi primarne ugotovitve o prednosti iz spornega sklepa (1) večkrat napačno uporabilo pravo. Ta pritožbeni razlog ima tri dele:

                  —

                  Prvič, v točkah 125, od 183 do 187, 228, 242, 243 in 249 izpodbijane sodbe je Splošno sodišče napačno razlagalo sporni sklep, ker je ugotovilo, da je primarna ugotovitev prednosti temeljila zgolj na tem, da sedeža družb ASI in AOE nista imela zaposlenih in fizično nista obstajala, ne da bi se z njo poskusilo prikazati, da sta irski podružnici družb ASI in AOE dejansko opravljali naloge, ki upravičujejo, da se licence skupine Apple za intelektualno lastnino razporedijo k tema podružnicama. V točkah od 281 do 305 obrazložitve spornega sklepa so analizirane dejanske naloge, ki so se opravljale na sedežih in v irskih podružnicah, da bi se utemeljilo, zakaj je treba licence skupine Apple za intelektualno lastnino razporediti k irskima podružnicama. To, da Splošno sodišče ni ustrezno obravnavalo strukture in vsebine spornega sklepa ter razlag v pisnem stališču Komisije glede nalog, ki so se opravljale na sedežih in v irskih podružnicah, pomeni kršitev postopka. To, da je Splošno sodišče v nadaljevanju, in sicer v točkah od 268 do 283, 286 in 287 izpodbijane sodbe priznalo, da so v spornem sklepu preučene naloge, ki sta jih opravljali irski podružnici, za utemeljitev razporeditve licenc skupine Apple za intelektualno lastnino k njima, pomeni protislovno razlogovanje, kar je enako kot neobstoj obrazložitve.

                  —

                  Drugič, v točkah 267, 269, 273, 274, 275, 277, 281, 283 in od 298 do 302 izpodbijane sodbe je Splošno sodišče kršilo pristop ločenih subjektov in neodvisno tržno načelo, kar pomeni kršitev člena 107(1) PDEU in/ali izkrivljanje nacionalnega prava, ker se je sklicevalo na naloge, ki jih opravlja družba Apple Inc., da bi zavrnilo razporeditev licenc skupine Apple za intelektualno lastnino k irskima podružnicama v spornem sklepu. To, da Splošno sodišče ni preučilo pojasnil v točkah od 308 do 318 spornega sklepa in pisnega stališča Komisije v zvezi s tem, zakaj naloge, ki jih je opravljala družba Apple Inc., niso pomembne glede razporejanja dobička znotraj družb ASI in AOE, pomeni kršitev postopka in pomanjkljivo obrazložitev.

                  —

                  Tretjič, Splošno sodišče je v točkah 301 in od 303 do 309 izpodbijane sodbe kršilo pristop ločenih subjektov in neodvisno tržno načelo, kar pomeni kršitev člena 107(1) PDEU in/ali izkrivljanje nacionalnega prava, ker je ugotovilo, da formalna dejanja poslovodij družb ASI in AOE pomenijo naloge, ki sta jih v zvezi z licencami skupine Apple za intelektualno lastnino opravljala njuna sedeža. To, da Splošno sodišče ni preučilo pojasnil Komisije v spornem sklepu in njenem pisnem stališču glede tega, zakaj ta dejanja ne pomenijo nalog, ki bi jih opravljala sedeža, za namene uporabe pristopa ločenih subjektov in neodvisnega tržnega načela, pomeni kršitev postopka in pomanjkanje obrazložitve. Splošno sodišče je s tem, da se je pri svoji ugotovitvi oprlo na nedopustne dokaze, kršilo postopek.

            Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo podredno ugotovitev prednosti v spornem sklepu. Ta pritožbeni razlog ima tri dele.

                  —

                  Prvič, v točkah 349, 416, 434 in 435 izpodbijane sodbe je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri uporabi pravil o dokaznem standardu, ki ga mora Komisija doseči za dokazanost prednosti.

                  —

                  Drugič, v točkah od 315 do 481 izpodbijane sodbe je Splošno sodišče kršilo postopek, ker se je za zavrnitev podredne ugotovitve prednosti oprlo na trditve, ki jih niso niti Irska niti družbi ASI in/ali AOE navedle v njunih tožbah na prvi stopnji.

                  —

                  Tretjič, v točkah od 315 do 481 izpodbijane sodbe je Splošno sodišče napačno razlagalo sporni sklep in kršilo len 107(1) PDEU ter/ali izkrivilo nacionalno pravo s tem, da je ugotovilo, da v okviru podrednega sklepanja iz spornega sklepa ni izkazan obstoj prednosti.

         (1)  Sklep Komisije (EU) 2017/1283 z dne 30. avgusta 2016 o državni pomoči SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), ki jo je Irska odobrila skupini Apple (UL 2017, L 187, str. 1).


title: Zadeva C-502/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Mons (Belgija) 5. oktobra 2020 – TP/Institut des Experts en Automobiles

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Mons (Belgija) 5. oktobra 2020 – TP/Institut des Experts en Automobiles
      (Zadeva C-502/20)
      (2021/C 35/34)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Mons

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik, tožena stranka v prvotnem postopku: TP

         Nasprotna stranka, tožeča stranka v prvotnem postopku: Institut des Experts en Automobiles

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je določbe členov 5[(1), točka 2(b), in člena] 6 belgijskega zakona z dne 15. maja 2007 o priznavanju in zaščiti poklica izvedenca avtomobilske stroke v povezavi z določbami zakona z dne 12. februarja 2008 o uvedbi splošnega okvira za priznavanje poklicnih kvalifikacij EU, zlasti členov 6, 8 in 9, mogoče razlagati tako, da se ponudnik storitve, ki prestavi kraj svojega sedeža v drugo državo članico, ne bi mogel po tej spremembi v svoji državi izvora, to je Belgiji, vpisati v register občasnih in priložnostnih ponudnikov storitev pri IEA, da bi v tej državi opravljal občasno in priložnostno dejavnost? Ali je taka razlaga združljiva s svobodo ustanavljanja, priznano v pravu Unije?

                  2.

                  Ali je razlaga določb členov 5[(1), točka 2(b), in člena] 6 belgijskega zakona z dne 15. maja 2007 o priznavanju in zaščiti poklica izvedenca avtomobilske stroke v povezavi z določbami zakona z dne 12. februarja 2008 o uvedbi splošnega okvira za priznavanje poklicnih kvalifikacij EU (1), zlasti členov 6, 8 in 9 – v skladu s katero bi pojem občasne in priložnostne dejavnosti izključeval možnost, da ponudnik storitev s sedežem v državi članici izvora opravlja storitve v namembni državi članici, če se te storitve do določene mere ponavljajo, vendar niso redne, ali da ima v tej državi določeno infrastrukturo – združljiva z določbami zgoraj navedene direktive?

         (1)  UL 2005, L 255, str. 22.


title: Zadeva C-522/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberstern Gerichtshof (Avstrija) 19. oktobra 2020 – OE/VY

text:
               1.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 35/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberstern Gerichtshof (Avstrija) 19. oktobra 2020 – OE/VY
      (Zadeva C-522/20)
      (2021/C 35/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberstern Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: OE

         Tožena stranka: VY

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je člen 3(1)(a), šesta alineja, Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 (1) Sveta z dne 27. novembra 2003 v nasprotju s prepovedjo diskriminacije iz člena 18 PDEU, ker, odvisno od državljanstva vlagatelja, v primerjavi s členom 3(1)(a), peta alineja, Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 Sveta z dne 27. novembra 2003 kot pogoj za pristojnost sodišč v državi prebivanja določa krajše prebivanje vlagatelja?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
                  Ali taka kršitev prepovedi diskriminacije pomeni, da je v skladu s splošnim pravilom iz člena 3(1)(a), peta alineja, Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 Sveta z dne 27. novembra 2003 za vse vlagatelje, ne glede na njihovo državljanstvo, dvanajstmesečno prebivanje pogoj za sklicevanje na pristojnost sodišča v kraju prebivanja ali pa je treba za vse vlagatelje izhajati iz pogoja šestmesečnega prebivanja?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243).