title: Zadeva T-562/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2016 – Isotis/Komisija (Arbitražba klavzula — Okvirni program za konkurenčnost in inovativnost — Pogodba REACH112 — Vračilo vnaprej plačanega zneska — Upravičeni stroški)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2016 – Isotis/Komisija
   (Zadeva T-562/13) (1)

   ((Arbitražba klavzula - Okvirni program za konkurenčnost in inovativnost - Pogodba REACH112 - Vračilo vnaprej plačanega zneska - Upravičeni stroški))
   (2016/C 106/32)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis (Atene, Grčija) (zastopnik: S Skliris, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Di Paolo in S. Lejeune, agenta, najprej skupaj z E. Petritsijem, nato E. Roussoujem, odvetnika)

      Predmet

   Na eni strani, predlog na podlagi člena 272 PDEU, za ugotovitev neutemeljenosti zahteve Komisije za vračilo vnaprej plačanega zneska 47 197,93 EUR, izplačanega tožeči stranki na podlagi pogodbe št. 238940, „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“, sklenjene med Evropsko skupnostjo in tožečo stranko, in podredno, predlog za ugotovitev neutemeljenosti zahteve Komisije za vračilo navedenega vnaprej plačanega zneska v delu, v katerem se nanaša na izdatke, predložene Komisije za prvo referenčno obdobje projekta REACH112 v znesku 13 821,12 EUR ter na drugi strani, nasprotni zahtevek, s katerim se tožeči stranki naloži povračilo vnaprej plačanega zneska, neupravičeno izplačanega v okviru te pogodbe, in zamudnih obresti.

      Izrek

               1.

               O predlogih Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis, da naj se razglasi, da ji, ker se splošni pogoji šestega okvirnega programa za zadevno pogodbo ne uporabljajo, ni treba plačati pavšalnega nadomestila, in da je Evropska komisija s tem, da je zahtevala tako nadomestilo, kršila zadevno pogodbo – ni treba odločati.

               2.

               Predlogu Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis, da naj se ugotovi, da je zahteva za vračilo vnaprej plačanega zneska, ki ga je prejela na podlagi pogodbe št. 238940, „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“, neutemeljena, se ugodi v delu, v katerem se nanaša na stroške, ki jih je predložila za prvo referenčno obdobje projekta REACH112.

               3.

               Tožba Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis se v preostalem zavrne.

               4.

               Zahteva Komisije, naj se Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis naloži vračilo vnaprej plačanega zneska, ki ga je prejela na podlagi pogodbe št. 238940, „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“, se v delu, v katerem se nanaša na stroške, ki jih je predložila za prvo referenčno obdobje projekta REACH112, zavrne.

               5.

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis se naloži, naj Komisiji plača 33 376,81 EUR, povišanem za zamudne obresti po 4-odstotni letni obrestni meri od 29. oktobra 2013 in do celotnega poplačila tega zneska.

               6.

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis in Komisija nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 9, 11.1.2014.


title: Zadeva T-109/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Vodafone España in Vodafone Group proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Direktiva 2002/21/ES – Pisne pripombe Komisije – Člen 7 Direktive 2002/21 – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Neobstoj neposrednega zadevanja – Nedopustnost )

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Vodafone España in Vodafone Group proti Komisiji
   (Zadeva T-109/06) (1)

   („Ničnostna tožba - Direktiva 2002/21/ES - Pisne pripombe Komisije - Člen 7 Direktive 2002/21 - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Neobstoj neposrednega zadevanja - Nedopustnost“)
   (2008/C 51/78)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Vodafone España, SA (Madrid, Španija) in Vodafone Group plc (Newbury, Berkshire, Združeno kraljestvo) (zastopniki: J. Flynn, QC, E. McKnight in K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Shotter in K. Mojzesowicz, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, domnevno vsebovane v dopisu Komisije z dne 30. januarja 2006, ki ga je naslovila na Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones, na podlagi člena 7(3) Direktive evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, str. 33).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Vodafone España, SA in Vodafone Group plc nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Zadeva T-145/17: Tožba, vložena 6. marca 2017 – Kanyama/Svet

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/33

         Tožba, vložena 6. marca 2017 – Kanyama/Svet
   (Zadeva T-145/17)
   (2017/C 129/51)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Célestin Kanyama (Gombe, Demokratična republika Kongo) (zastopnik: O. Okito, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Uredbo (EU) 2016/2230 o izvajanju Sklepa (SZVP) 2016/2231 z dne 12. decembra 2016 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo, in spremembi Sklepa 2010/788/SZVP v delu, v katerem se nanaša na Célestina Kanyamo, razglasi za nično;

               —

               Svetu naloži plačilo lastnih stroškov ter stroškov tožeče stranke in vseh intervenientk.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v osnovi enaka ali podobna tistim v zadevi T-139/17, Kibelisa/Svet.


title: Zadeva T-315/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2010 – Hoelzer proti UUNT (SAFELOAD) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti SAFELOAD — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2010 – Hoelzer proti UUNT (SAFELOAD)
   (Zadeva T-315/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti SAFELOAD - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2010/C 209/58
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Oliver Hoelzer (Remscheid, Nemčija) (zastopniki: G. Rother, J. Vogtmeier, P. Mes, C. Graf von der Groeben, J. Bühling, A. Verhauwen, J. M. Künzel, D. Jestaedt in M. Bergermann, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. junija 2009 (zadeva R 1157/2008-4), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativne znamke SAFELOAD kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Oliver Hoelzer nosi stroške.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-259/06: Tožba, vložena  14. junija 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/28

         Tožba, vložena 14. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-259/06)
   (2006/C 178/46)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: D. Maidani in W. Wils zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska
   Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Nizozemska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/87/ES (1) z dne 16. decembra 2002 o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, ki spreminja direktive Sveta 73/239/EGS, 79/267/EGS, 92/49/EGS, 92/96/EGS, 93/6/EGS in 93/22/EGS ter Direktivi 98/78/ES in 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ali s tem, da o predpisih za uskladitev s to direktivo ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Kraljevini Nizozemski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel 11. avgusta 2004.

      (1)  UL 2003, L 35, str. 1.


title: Zadeva T-339/04: Tožba Wanadoo S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. avgusta 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/53

         Tožba Wanadoo S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. avgusta 2004
   (Zadeva T-339/04)
   (2004/C 262/97)
   Jezik postopka: francoščina
   Družba Wanadoo S.A., s sedežem v Issy-les-Moulineauxju (Francija), ki jo zastopata Hugues Calvet in Marie-Cécile Rameau, avocats, je dne 10. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 18. maja 2004, ki je odredila, da se morajo tožeča stranka in vsa podjetja pod njenim neposrednim ali posrednim nadzorom podrediti pregledu na podlagi člena 20(4) Uredbe Sveta št. 1/2003 (1);

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V utemeljitev svojega zahtevka tožeča stranka navaja, da naj bi s sprejemom izpodbijane odločbe Komisija kršila dolžnost sodelovanja z nacionalnimi sodišči in oblastmi v smislu člena 10 Pogodbe ES in Uredbe št. 1/2003. Po mnenju tožeče stranke naj bi Komisija prikrila nacionalnemu sodniku, ki je dovolil zadevni pregled, obstoj postopka v teku pred Francoskim uradom za konkurenco zaradi domnevnih kršitev člena 82 Pogodbe ES s strani tožeče stranke in odločbe istega urada z dne 11. maja 2004. Razen tega tožeča stranka meni, da je Francoski urad za konkurenco še vedno pristojen za zadevo in posledično Komisija v tej zadevi ne bi smela posredovati.
   Tožeča stranka ravno tako navaja, da naj bi izpodbijana odločba kršila obveznost skrbnega in nepristranskega preverjanja vseh pomembnih elementov v tej zadevi, obveznost obrazložitve in načelo sorazmernosti. Nazadnje se sklicuje na kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe, Uradni list št. L 1, 4.1.2003, str. 1-25.


title: Zadeva T-344/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – EnBW Energie Baden Württemberg proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Upravni spis v postopku na področju omejevalnih sporazumov — Zavrnitev dostopa — Izjema, ki se nanaša na varstvo namena preiskav — Izjema, ki se nanaša na varstvo poslovnih interesov tretje osebe — Izjema, ki se nanaša na varstvo postopka odločanja — Obveznost zadevne institucije, da opravi konkreten in posamičen preizkus vsebine dokumentov, na katere se nanaša prošnja za dostop)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – EnBW Energie Baden Württemberg proti Komisiji
   (Zadeva T-344/08) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Upravni spis v postopku na področju omejevalnih sporazumov - Zavrnitev dostopa - Izjema, ki se nanaša na varstvo namena preiskav - Izjema, ki se nanaša na varstvo poslovnih interesov tretje osebe - Izjema, ki se nanaša na varstvo postopka odločanja - Obveznost zadevne institucije, da opravi konkreten in posamičen preizkus vsebine dokumentov, na katere se nanaša prošnja za dostop)
   2012/C 194/27
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: A. Bach in A. Hahn, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva P. Costa de Oliveira, A. Antoniadis in O. Weber, nato A. Bouquet, P. Costa de Oliveira in A. Antoniadis, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki: Kraljevina Švedska (zastopniki: K. Petkovska, S. Johannesson in A. Falk, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Siemens AG (Berlin in München, Nemčija) (zastopniki: I. Brinker, C. Steinle in M. Holm-Hadulla, odvetniki) in ABB Ltd (Zürich, Švica) (zastopniki: sprva J. Lawrence, solicitor, in E. Whiteford, barrister, nato J. Lawrence in D. Howe, solicitor)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 z dne 16. junija 2008, s katero je bil zavrnjen vpogled v spis iz postopka COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije SG.E.3/MV/psi D (2008) 4931 z dne 16. junija 2008, s katero je bil zavrnjen vpogled v spis iz postopka COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila EnBW Energie Baden-Württemberg AG.

               3.

               Kraljevina Švedska, ABB Ltd in Siemens AG nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva C-43/17 P: Pritožba, ki jo je Liam Jenkinson vložil 25. januarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 9. novembra 2016 v zadevi T-602/15, Liam Jenkinson/Evropska služba za zunanje delovanje

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/36

         Pritožba, ki jo je Liam Jenkinson vložil 25. januarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 9. novembra 2016 v zadevi T-602/15, Liam Jenkinson/Evropska služba za zunanje delovanje
   (Zadeva C-43/17 P)
   (2017/C 104/52)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: Liam Jenkinson (zastopnika: N. de Montigny, J.-N. Louis, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Evropska služba za zunanje delovanje, Svet Evropske unije, Evropska komisija, Eulex Kosovo

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sklep Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2016 v zadevi T-602/15 v delu, v katerem je bila zavrnjena tožba pritožnika in mu je bilo naloženo plačilo stroškov postopka na tej stopnji;

               —

               odloči o tožbi;

               —

               toženim strankam naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik izpodbija to, da se je Splošno sodišče Unije izreklo za pristojno zgolj v zvezi s sporom, ki temelji na zadnji pogodbi za določen čas, ki jo je podpisal pritožnik.
   Nasprotuje tudi temu – tudi ob domnevi, da je obrazložitev Splošnega sodišča v zvezi s tem pravilna, kar pa po njenem mnenju ne drži – da se Splošno sodišče ni izreklo glede več vprašanj, ki so temeljila na koncu spornega pogodbenega razmerja in torej na zadnji pogodbi za določen čas. Nezakonitost izpodbijanega sklepa namreč izhaja iz jedrnatosti obrazložitve, ki je v zvezi s tem skromna in ne omogoča razumevanja, kako se je lahko Splošno sodišče – ne da bi zadevo vsebinsko preučilo – izreklo za nepristojno, razen glede spora v zvezi z zadnjo pogodbo za določen čas, na podlagi obstoja arbitražne klavzule, čeprav je pritožnik izpodbijal veljavnost in zakonitost takšne klavzule.
   Pritožnik izpodbija tudi neupoštevanje njegove celotne argumentacije, ki se nanaša na obstoj krivde institucij v zvezi z neobstojem pravnega okvira, ki bi pritožniku in celotnemu osebju pravne misije, ki jo je ustanovila Unija, zagotavljal, da bodo spoštovane njegove najbolj temeljne socialne pravice, kot sta pravica do učinkovitega dostopa do sodišča in pravica do pravičnega postopka.
   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe navaja, da je Splošno sodišče Unije kršilo:

               —

               evropsko pravo, ki se uporablja za določitev prava, ki se uporabi za spore na pogodbenem področju;

               —

               določbe belgijskega delovnega prava;

               —

               minimalne zahteve o delu za določen čas, ki se uporabljajo na ravni Skupnosti;

               —

               pravice iz Listine o temeljnih pravicah;

               —

               obveznost obrazložitve;

               —

               prepoved odločanja ultra petita.


title: Zadeva C-323/06 P: Pritožba, ki jo je vložil Theodoros Kallianos 21. julija 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 17. maja 2006 , v zadevi T-93/04 (Kallianos proti Komisiji)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/27

         Pritožba, ki jo je vložil Theodoros Kallianos 21. julija 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 17. maja 2006, v zadevi T-93/04 (Kallianos proti Komisiji)
   (Zadeva C-323/06 P)
   (2006/C 224/51)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Theodoros Kallianos (zastopnik: G. Archambeau, avocat)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi:

               —

               razglasitev pritožbe za dopustno in utemeljeno

               —

               razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 17. maja 2006 v zadevi Kallianos proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-93/04, in sicer vseh njenih določb in pogojev, ter storiti, kar bi bilo moralo storiti že Sodišče prve stopnje ES:

                           a)

                           Razglasiti za nično odločbo OPI-ja z dne 28.11.2003, ki se nanaša na pritožbo T. Kallianosa št. R/335/03 z dne 02.07.2003.

                           b)

                           Pozvati Komisijo, da pritožniku v celoti povrne plačila in zneske, ki jih je brez pravne podlage odtegnila od plačila pritožnika od datuma razglasitve sodbe o razvezi prvostopenjskega sodišča iz Aten 08.03.1999, vključno z indeksacijo nedolgovane preživnine, ki so jo službe Komisije enostransko določile, povišane za zakonite obresti 7 % od datuma odtegljajev od mesečne plače pritožnika.

                           c)

                           Komisiji naložiti stroške postopka vročanja sodnega vročevalca, vključno s stroški prevoda grških sodb v francoski jezik in dokumentov, ki so ji bili pravočasno dani na razpolago, in sicer 1 500 evrov, kot tudi stroške ponovne obrambe pritožnika, ki so določeni na 20 % zneska kazni ali na tak znesek, ki ga ex aequo et bono določi Sodišče.

                           d)

                           Komisiji Evropskih skupnosti naložiti plačilo stroškov postopka pred Sodiščem in Sodiščem prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik v pritožbi najprej navaja, da institucije Skupnosti niso pristojne nadomeščati držav članic ali razlagati njihovo nacionalno zakonodajo v zvezi s postopkom za razvezo.
   Drugič, pritožnik izpodbija trditev v skladu s katero posledica sodbe o razvezi ni avtomatično prenehanje začasnih ukrepov, ki jih je sprejel sodnik za začasne odredbe, ampak jo mora Komisiji vročiti vročevalec, da bi ta lahko ugotovila, da ni več dolžna odtegovati zneskov od plače zakonca (uradnika) v korist drugega zakonca. Glede tega pritožnik na eni strani v bistvu zatrjuje, da Komisija ni ne tretja seznanjena stranka, ne običajni delodajalec, ker naj bi Kadrovski predpisi vsakega uradnika zavezovali k obveščanju in zagotavljanju transparentnosti njegovega osebnega položaja. Na drugi strani pa zatrjuje, da naj bi odločba o preživnini v korist zakonca v okviru postopka za razvezo upravičeno preneha veljati z razglasitvijo sodbe o razvezi in da posledično preprosta seznanitev Komisije s to sodbo zadostuje za prenehanje obveznosti dajanja preživnine, ne da bi moral to sodbo vročiti vročevalec.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  1. decembra 2005  v zadevi C-394/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias): Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE proti Ypourgos Oikonomikon (Šesta direktiva DDV — Člen 13(A)(1)(b) — Oprostitve — Dejavnosti, tesno povezane z bolnišnično in izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo — Dobava telefonskih storitev in dajanje v najem televizij bolnikom — Dobava postelj in obrokov njihovim spremljevalcem)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/15

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 1. decembra 2005
   v zadevi C-394/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias): Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE proti Ypourgos Oikonomikon (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člen 13(A)(1)(b) - Oprostitve - Dejavnosti, tesno povezane z bolnišnično in izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo - Dobava telefonskih storitev in dajanje v najem televizij bolnikom - Dobava postelj in obrokov njihovim spremljevalcem)
   (2006/C 36/28)
   Jezik postopka: grščina
   V združenih zadevah C-394/04 in C-395/04, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ju je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) z odločbama z dne 16. junija 2004, ki sta prispeli na Sodišče 17. septembra 2004, v postopkih Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE proti Ypourgos Oikonomikon je Sodišče (tretji senat) v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus in A. Ó Caoimh (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 1. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Dobava telefonskih storitev in dajanje v najem televizije bolnikom, ki ju opravijo osebe, določene v členu 13(A)(1)(b) Šeste direktive, ter dobava postelj in obrokov za njihove spremljevalce, ki jih opravijo iste osebe, na splošno ne pomenijo dejavnosti, ki so tesno povezane z bolnišnično in zunajbolnišnično zdravstveno oskrbo v smislu te določbe. Drugače lahko velja le, če so te storitve nujne za dosego terapevtskih ciljev, določenih z bolnišnično in zunajbolnišnično zdravstveno oskrbo, in v bistvu niso namenjene temu, da dobavitelj teh storitev pridobi dodatne prihodke z opravljanjem transakcij, ki neposredno konkurirajo transakcijam komercialnih podjetij, ki so zavezana za DDV.

               2.

               Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju vseh konkretnih dejstev sporov, ki sta mu bila predložena, ter, odvisno od primera, vsebine zdravniškega priporočila, izdanega v korist zadevnih bolnikov, določiti, ali dobavljene storitve izpolnjujejo te pogoje.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva T-43/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Singapore Airlines in Singapore Airlines Cargo/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg zračnega tovornega prevoza — Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) — Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu — Obveznost obrazložitve)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Singapore Airlines in Singapore Airlines Cargo/Komisija
   (Zadeva T-43/11) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg zračnega tovornega prevoza - Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) - Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 048/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Singapore Airlines Ltd (Singapur, Singapur) in Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapur) (zastopniki: sprva J. Kallaugher, J. Poitras, solicitors, J. Ruiz Calzado in É. Barbier de La Serre, odvetnika, nato J. Kallaugher, J. Poitras in J. Ruiz Calzado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva S. Noë, N. von Lingen in J. Bourke, nato S. Noë, N. von Lingen in A. Dawes in na koncu M. Dawes, agenti, skupaj s C. Brownom, barrister)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Florindo Gijón in M. Simm, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, in podredno za znižanje zneska globe, ki jima je naložena.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) se v delu, v katerem se nanaša na družbi Singapore Airlines Ltd in Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, razglasi za ničen.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov družb Singapore Airlines in Singapore Airlines Cargo Pte.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 89, 19.3.2011.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  6. oktobra 2005  v zadevi C-204/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Člena 17 in 19 šeste direktive DDV — Subvencije — Omejitve pravice do odbitka)

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/1

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 6. oktobra 2005
   v zadevi C-204/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člena 17 in 19 šeste direktive DDV - Subvencije - Omejitve pravice do odbitka)
   (2005/C 296/01)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-204/03, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 14. maja 2003, Komisija Evropskih skupnosti, (zastopnika: M. E. Traversa in L. Lozano Palacios) proti Kraljevini Španiji, (zastopnica: N. Díaz Abad), je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J.-P. Puissochet, S. von Bahr (poročevalec), J. Malenovský in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, dne 6. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti na podlagi prava Skupnosti in zlasti člena 17(2) in (5) ter člena 19 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, s tem, da ohranja v veljavi predpise, ki določajo odbitni delež DDV za davčne zavezance, ki opravljajo samo obdavčljive transakcije, in s tem, da je uvedla posebno pravilo, ki omejuje odbitnost DDV na nakup subvencioniranega blaga ali storitev.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.


title: Zadeva T-40/12: Tožba, vložena 30. januarja 2012 – European Dynamics Luxembourg in Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol)

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/18

         Tožba, vložena 30. januarja 2012 – European Dynamics Luxembourg in Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol)
   (Zadeva T-40/12)
   2012/C 109/40
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) in Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: B. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Ufficio europeo di polizia (Europol)

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               odločbo Evropskega policijskega urada (Europol) z dne 22. novembra 2011, s katero je ta izključil ponudbo konzorcija, pri kateri sta sodelovali tožeči stranki, za sodelovanje na javnem razpisu št.. D/C3/1104, razglasi za nično; in

               —

               EUROPOLU naloži plačilo stroškov postopka, ki sta jih priglasili tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki menita, da je treba izpodbijano odločbo v skladu s členom 263 PDEU razglasiti za nično, iz razloga, ki se deli na tri dele:

               1.

               Prvi del se nanaša na okoliščino, da je Europol neutemeljeno izključil ponudbo tožečih strank, pri čemer je trdil, da sta ti stranki spremenili svojo tehnično in komercialno ponudbo, kar ima za posledico, da se Europol za izključitev tožečih strank ne opira na nobeno pravno podlago.

               2.

               Drugi del se nanaša na okoliščino, da je Europol tožečima strankama neutemeljeno očital, da je bila njuna ponudba nenatančna, in jo je izključil, medtem ko je sam Europol povzročil in sprejel ali dopustil obstoj nedoločenosti in nejasnosti v zvezi s pomenom izrazov „out of the box“ in „customisation“, s čimer je kršil načelo preglednosti.

               3.

               Tretji del se nanaša na okoliščino, da je Europol s tem, da je izključil ponudbo tožečih strank iz razpisa, kršil načelo sorazmernosti pri uporabi izrazov iz pogodbenih dokumentov.


title: Zadeva C-100/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam — Nizozemska) — ASM Lithography BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond (Carinski zakonik — Določitev carinskega dolga — Uvozne dajatve na pridobljene proizvode, ki jih določi udeleženi in jih potrdijo carinski organi na podlagi člena 121 carinskega zakonika — Dajatve, ki se jih lahko izračuna v skladu s členom 122(c) carinskega zakonika — Povračilo preveč pobranega zneska na podlagi člena 236 carinskega zakonika)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam — Nizozemska) — ASM Lithography BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond
   (Zadeva C-100/05) (1)

   (Carinski zakonik - Določitev carinskega dolga - Uvozne dajatve na pridobljene proizvode, ki jih določi udeleženi in jih potrdijo carinski organi na podlagi člena 121 carinskega zakonika - Dajatve, ki se jih lahko izračuna v skladu s členom 122(c) carinskega zakonika - Povračilo preveč pobranega zneska na podlagi člena 236 carinskega zakonika)
   (2006/C 294/18)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Gerechtshof te Amsterdam
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ASM Lithography BV

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Gerechtshof te Amsterdam — Razlaga členov 121(1), 122(c), 214 in 236 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) — Pridobljeni proizvodi, za katere se šteje, da so sproščeni v prosti promet — Z njimi povezan carinski dolg, ugotovljen na podlagi davčnih pravil, določenih v členu 122(c) Uredbe št. 2913/92 — Neobstoj predhodnega in izrecnega zahtevka udeleženega — Sprejem naknadnega zahtevka za nov izračun v okviru člena 236 Uredbe št. 2913/92.
   Izrek

               1)

               Člen 122(c) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti je treba razlagati tako, da ob določitvi zneska carinskega dolga, ki izhaja iz sprostitve pridobljenih proizvodov v prosti promet, nacionalni carinski organi, razen če udeleženi ni tega izrecno zahteval, niso dolžni uporabiti pravil, ki urejajo določanje višine dajatve, ki se nanašajo na postopek za predelavo pod carinskim nadzorom, če bi se uvozno blago lahko dalo v ta postopek.

               2)

               Člen 236 Uredbe št. 2913/92 je treba razlagati tako, da morajo nacionalni carinski organi ugoditi zahtevku za povračilo uvoznih dajatev, kadar se izkaže, da je bil zaradi napake udeleženega, in ne zaradi izvršitve izbire, znesek carinskega dolga določen na podlagi člena 121 te uredbe in je že bil sporočen udeleženemu, četudi ta zahtevek pomeni, da navedeni organi ponovno preračunajo znesek dolga na podlagi člena 122(c) navedene uredbe.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva C-231/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Korkein Hallinto-oikeus z dne 23. maja 2005 v zadevi Oy Esab

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/17

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Korkein Hallinto-oikeus z dne 23. maja 2005 v zadevi Oy Esab
   (Zadeva C-231/05)
   (2005/C 193/26)
   Jezik postopka: finščina
   Korkein Hallinto-oikeus (Finska) je s sklepom z dne 23. maja 2005 v zadevi Oy Esab Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Korkein Hallinto-oikeus predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:
   Ali je treba člena 43 ES in 56 ES ob upoštevanju člena 58 ES in Direktive Sveta 90/435/EGS (1) o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi, kot je finska ureditev prispevkov skupine podjetij, po kateri je pogoj za možnost odbitka prispevka skupine podjetij pri obdavčitvi, da sta tako dajalec prispevka, kot tudi njegov prejemnik gospodarski družbi s sedežem na Finskem.

      (1)  Direktiva 90/435/EGS z dne 23. julija 1990, UL L 225, str. 6.


title: Zadeva C-266/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/39

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-266/07) (1)

   (2008/C 51/72)

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva C-119/06: Tožba, vložena  28. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/29

         Tožba, vložena 28. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-119/06)
   (2006/C 131/53)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis, zastopnik, M. Mollica, avvocato)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovitev, da Italijanska republika s tem, da so regija Toskana in Aziende Sanitarie (ustanove javnega zdravstva) te regije s Confederazione delle Misericordie d'Italia, ANPAS — toskanski regijski odbor, in CRI (italijanski rdeči križ) — toskanski oddelek, sklenile regionalno okvirno pogodbo o opravljanju dejavnosti sanitetnega prevoza z dne 11. oktobra 1999 in nato to okvirno pogodbo podaljšale z memorandumom o soglasju z dne 28. marca 2003 in, končno, aprila 2004 na osnovi regionalnega Sklepa št. 379 z dne 19. aprila 2004 sklenile novo regionalno okvirno pogodbo, ki ohranja razmerja z zgoraj navedenimi organizacijami in jim poverja opravljanje zadevnih storitev za obdobje od januarja 2004 do decembra 2008, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 92/50/EGS (1) z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev in, še posebej, členov 11, 15 in 17 le-te;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka Italijanski republiki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija navaja, da zgoraj navedene pogodbe o poverjenju zadevnih storitev pomenijo javna naročila storitev, ki so bila oddana neposredno, brez uporabe kakršnegakoli javnega razpisa, v nasprotju s pravom Skupnosti o javnih naročilih.

      (1)  UL L 209, 24.07.1992, str. 1.


title: Združeni zadevi C-191/09 in C-200/09 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. februarja 2012 – Svet Evropske unije (C-191/09 P) in Evropska komisija (C-200/09 P) proti Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), prej Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, in Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), prej Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT (Pritožbi — Protidampinške dajatve — Uredba (ES) št. 954/2006 — Uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Hrvaške, Romunije, Rusije in Ukrajine — Uredba (ES) št. 384/96 — Členi 2(10)(i), 3(2), (3) in od (5) do (7), 18(3) in 19(3) — Določitev normalne vrednosti in škode — Pojem „enotni gospodarski subjekt“ — Pravica do obrambe — Neobrazložitev)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. februarja 2012 – Svet Evropske unije (C-191/09 P) in Evropska komisija (C-200/09 P) proti Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), prej Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, in Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), prej Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT
   (Združeni zadevi C-191/09 in C-200/09 P) (1)

   (Pritožbi - Protidampinške dajatve - Uredba (ES) št. 954/2006 - Uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Hrvaške, Romunije, Rusije in Ukrajine - Uredba (ES) št. 384/96 - Členi 2(10)(i), 3(2), (3) in od (5) do (7), 18(3) in 19(3) - Določitev normalne vrednosti in škode - Pojem „enotni gospodarski subjekt“ - Pravica do obrambe - Neobrazložitev)
   2012/C 98/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnika: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix in B. Driessen, G. Berrisch, odvetniki), Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in C. Clyne, zastopnika)

      Druge stranke v postopku: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), prej Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), prej Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT, Evropska komisija (zastopnika: P. Vander Schueren, odvetnik, N. Mizulin, solicitor)

      Predmet

   Pritožbi zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 10. marca 2009 v zadevi T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko tube ZAT) in Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) proti Svetu Evropske unije, s katero je to sodišče za ničnega razglasilo člen 1 Uredbe Sveta (ES) št. 954/2006 z dne 27. junija 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Hrvaške, Romunije, Rusije in Ukrajine in o razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2320/97 in (ES) št. 348/2000 (UL L 175, str. 4).

      Izrek

               1.

               Glavna pritožba Sveta Evropske unije se zavrne.

               2.

               Glavna pritožba Evropske komisije se zavrne.

               3.

               Nasprotna pritožba družb Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) in Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) se zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva C-227/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Haarlem (Nizozemska) 16. maja 2011 – DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Haarlem (Nizozemska) 16. maja 2011 – DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat
   (Zadeva C-227/11)
   2011/C 226/23
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Haarlem

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba aktivne omrežne analizatorje […] [tipa J6801B] uvrstiti pod tarifno številko KN 9030 40 ali pod tarifno številko KN 9031 80?

               2.

               Ali je Uredba Komisije (ES) št. 129/2005 (1) z dne 20. januarja 2005 […] neveljavna, ker je Komisija omrežne analizatorje, ki so navedeni v točkah 3 in 4 te uredbe, nepravilno uvrstila pod tarifno številko KN 9031 80 39 namesto pod tarifno številko KN 9030 40?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 129/2005 z dne 20. januarja 2005 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo in o spremembi Uredbe (ES) št. 955/98 (UL L 25, str. 37).


title: Zadeva C-186/12: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 20. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial de Braga – Portugalska) – Impacto Azul, Lda proti BPSA 9 – Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez (Svoboda ustanavljanja — Omejitve — Solidarna odgovornost matičnih družb v razmerju do upnikov njihovih hčerinskih družb — Izključitev matičnih družb s sedežem v drugi državi članici — Omejitev — Neobstoj)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/32

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 20. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial de Braga – Portugalska) – Impacto Azul, Lda proti BPSA 9 – Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez
   (Zadeva C-186/12) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Omejitve - Solidarna odgovornost matičnih družb v razmerju do upnikov njihovih hčerinskih družb - Izključitev matičnih družb s sedežem v drugi državi članici - Omejitev - Neobstoj)
   2013/C 225/53
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Judicial de Braga

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Impacto Azul, Lda

      Tožene stranke: BPSA 9 – Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Judicial de Braga – Razlaga člena 49 PDEU – Omejitve svobode ustanavljanja – Nacionalna zakonodaja, ki glede matičnih družb s sedežem v drugi državi članici izključuje solidarno odgovornost v razmerju do upnikov hčerinskih družb

      Izrek

   Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki izključuje uporabo načela solidarne odgovornosti matičnih družb v razmerju do upnikov njihovih hčerinskih družb za matične družbe s sedežem v drugi državi članici.

      (1)  UL C 217, 21.7.2012.


title: Zadeva C-158/12: Tožba, vložena 30. marca 2012 – Evropska komisija proti Irski

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/18

         Tožba, vložena 30. marca 2012 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-158/12)
   2012/C 174/28
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Petrova, K. Mifsud-Bonnici, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Irska s tem, da ni izdala dovoljenj v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES (1) (v nadaljevanju: Direktiva CPNO) ali ker, če bi bilo primerno, ni ponovno preučila ali po potrebi posodobila pogojev za izdajo dovoljenj glede 13 obstoječih obratov za vzrejo prašičev in piščancev na Irskem ter tako ni zagotovila, da bi ti obstoječi obrati najpozneje do 30. oktobra 2007 delovali v skladu s členi 3, 7, 9, 10 in 13, 14(a) in (b) ter 15(2) Direktive CPNO, ni izpolnila svoje obveznosti iz člena 5(1) Direktive CPNO.

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 5(1) Direktive CPNO so bile države članice dolžne zagotoviti, da njihovi pristojni organi najpozneje do 30. oktobra 2007 bodisi izdajo dovoljenja v skladu s členoma 6 in 8 bodisi, če bi bilo to primerno, ponovno preučijo pogoje za izdajo dovoljenj in jih po potrebi posodobijo.
   Komisija je na podlagi dostopnih podatkov ugotovila, da obstoječi obrati za vzrejo prašičev in piščancev na Irskem še vedno delujejo brez kakršnihkoli dovoljenj CPNO, zato je zaključila, da je Irska kršila svoje obveznosti iz člena 5(1) Direktive CPNO.

      (1)  Direktiva 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 24, str. 8).


title: Zadeva C-500/07 P: Pritožba, ki jo je vložila Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) 19. novembra 2007 zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 17. septembra 2007 v zadevi, Territorio Energia Ambiente SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-175/07

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/3

         Pritožba, ki jo je vložila Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) 19. novembra 2007 zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 17. septembra 2007 v zadevi, Territorio Energia Ambiente SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-175/07
   (Zadeva C-500/07 P)
   (2008/C 37/04)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnica: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (zastopnika: E. Coffrini in F. Tesauro, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               sklep Sodišča prve stopnje, ki je predmet te pritožbe, naj se v celoti razveljavi in/ali naj spremeni z ustrezno odločbo.

               —

               sprejmejo naj se predlogi, podani v postopku na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z odločbo Komisije z dne 5. junija 2002 (1), ki se nanaša na državno pomoč v zvezi z davčnimi olajšavami in subvencioniranimi posojili, ki jih je Italija dodelila v korist javnih storitvenih podjetij z večinskim javnim kapitalskim deležem, je bila davčna oprostitev, ki je določena v členu 3(70) zakona št. 549/1995 in v členu 66(14) uredbe-zakona št. 331/1993, kot je bila spremenjena v zakon in s poznejšimi spremembami, v korist delniških družb z udeležbo javnega kapitala, ki izvajajo lokalne javne službe, razglašena za državno pomoč, ki ni združljiva s skupnim trgom. Odločba Komisije se ni nanašala na posamezne družbe, ampak na družbe, ki so bile ustanovljene v skladu s členom 22 zakona št. 241/1990 z večinsko udeležbo javnega kapitala. Zato ta odločba ni bila vročena nobeni družbi (in tudi ne pritožnici), saj v njej naslovniki niso bili izrecno navedeni. Italija je z uredbo-zakonom št. 10 z dne 15. februarja 2007 zgoraj navedeno odločbo izvršila in je za izterjavo pooblastila davčni urad. Tako je 29. marca 2007 davčni urad Manzova poslal družbi pritožnici zahtevek za plačilo glavnice v višini 1 748 289,75 eurov, skupaj z obrestmi v višini 912 180,64 eurov.
   Vendar pa družba pritožnica ni družba z večinskim deležem javnega kapitala, ampak je v celoti javna, tako da „ugotovitve in odločba Komisije“ zanjo ne veljajo.
   Pritožnica je pristojna in-house za lokalne javne službe, upravljanje katere je prej občina Mantova zaupala podjetju v lasti občine (ASM), ki se je v skladu z zakonom št. 127/87 preoblikovalo v družbo pritožnico.
   Pritožnica upravlja javne službe v monopolni ureditvi predvsem na lokalnem področju, ne da bi pri tem vplivala na svobodno konkurenco, saj ni trga.
   Družba s 100 % javnim kapitalom je posredni organ občin družbenic, ki so dejanske prejemnice finančne pomoči, ki jo izpodbija Komisija.
   Zato finančna oprostitev, odobrena pritožnici, zaradi objektivnih in subjektivnih razlogov ne more biti opredeljena kot nezakonita državna pomoč, v nasprotju z določbami člena 87 Pogodbe.
   Zato je bila pred Sodiščem prve stopnje vložena tožba zoper zgoraj navedeno odločbo Komisije. Vpisana je bila pod opravilno številko T-175/07 in dodeljena četrtemu senatu. Odločitev v tej zadevi je bila izdana kot sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. septembra 2007, s katerim je bila tožba razglašena za nedopustno, saj ni bil spoštovan rok, določen v členu 230, peti odstavek, ES, ki določa, da je treba tožbo za razglasitev ničnosti vložiti v dveh mesecih od objave izpodbijanega akta ali njegovega uradnega obvestila tožniku, če tega ni bilo, pa od dneva, ko je zanj zvedel, v skladu s členom 102(1) Poslovnika Sodišča prve stopnje.
   Pritožnica zatrjuje, da je ta trditev neutemeljena, tudi glede na sodbe z dne 17. septembra v zadevi Philip Morris Nizozemska 1980, 730/79 (2); z dne 14. novembra 1984 v zadevi Intermills, 323/82 (3); z dne 12. decembra 1996 v zadevi Air France, T-358/94 (4) in predvsem na sodbo tretjega senata Sodišča z dne 23. februarja 2006 v združenih zadevah Atzeni in drugi, C-346/03 (5), zaradi česar naj bi bila v pritožbi zahtevana sprememba sklepa.
   Tožba pred Sodiščem prve stopnje je bila namreč vložena takoj, ko je družba pritožnica izvedela, da je med naslovniki odločbe Komisije, in sicer takrat, ko je od davčnega urada prejela zahteve za plačilo.
   Sklep Sodišča prve stopnje se izpodbija tudi zato, ker je v njem napačno uporabljen člen 225 Pogodbe.
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije bi se namreč moral obravnavati skupaj z zahtevo, da se ta odoločba na pritožnico ne nanaša, sprememba sklepa na prvi stopnji pa se zahteva tudi glede na ugotovljeno nepristojnost ratione materiae Sodišča prve stopnje.

      (1)  UL 2003, L 77, str. 21.

      (2)  Recueil, 1980, str. 2671.

      (3)  Recueil, 1984, str. 3809.

      (4)  Recueil, 1996, str. II-2109.

      (5)  ZOdl., 2006, str. I-6159.


title: Združeni zadevi C-37/06 in C-58/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. januarja 2008 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Uredba (ES) št. 615/98 – Direktiva 91/628/EGS – Izvozna nadomestila – Zaščita goveda med prevozom – Pogoj spoštovanja določb Direktive 91/628/EGS za izplačilo izvoznih nadomestil za govedo – Načelo sorazmernosti – Izguba pravice do nadomestila)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. januarja 2008 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Združeni zadevi C-37/06 in C-58/06) (1)

   (Uredba (ES) št. 615/98 - Direktiva 91/628/EGS - Izvozna nadomestila - Zaščita goveda med prevozom - Pogoj spoštovanja določb Direktive 91/628/EGS za izplačilo izvoznih nadomestil za govedo - Načelo sorazmernosti - Izguba pravice do nadomestila)
   (2008/C 64/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Hamburg
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Veljavnost členov 1 in 5(3) Uredbe Komisije (ES) št. 615/98 z dne 18. marca 1998 o podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za dobro počutje živega goveda med prevozom (UL L 82, str. 19) – Pogoj spoštovanja določb Direktive Sveta 91/628/EGS z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS (UL L 340, str. 17) za izplačilo izvoznih nadomestil za govedo – Izguba pravice do nadomestila zaradi nespoštovanja predpisanega trajanja počitka med prevozom goveda.
   Izrek

               1.

               Pri preučitvi prvega vprašanja ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 1 Uredbe Komisije (ES) št. 615/98 z dne 18. marca 1998 o podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za dobro počutje živega goveda med prevozom.

               2.

               Pri preučitvi drugega vprašanja ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 5(3) Uredbe št. 615/98 v zvezi z načelom sorazmernosti. Predložitveno sodišče bo moralo preveriti, ali so pristojni organi uporabili upoštevne določbe Uredbe št. 615/98 v skladu z navedenim načelom.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva C-418/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Innsbruck – Avstrija) – TEXDATA Software GmbH (Pravo družb — Svoboda ustanavljanja — Enajsta direktiva 89/666/EGS — Objava računovodskih listin — Podružnica kapitalske družbe s sedežem v drugi državi članici — Denarna kazen v primeru neobjave v predpisanem roku — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Načelo spoštovanja pravice do obrambe — Ustreznost, učinkovitost, sorazmernost in odvračilnost kazni)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/10

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Innsbruck – Avstrija) – TEXDATA Software GmbH
   (Zadeva C-418/11) (1)

   (Pravo družb - Svoboda ustanavljanja - Enajsta direktiva 89/666/EGS - Objava računovodskih listin - Podružnica kapitalske družbe s sedežem v drugi državi članici - Denarna kazen v primeru neobjave v predpisanem roku - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Načelo spoštovanja pravice do obrambe - Ustreznost, učinkovitost, sorazmernost in odvračilnost kazni)
   2013/C 344/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Stranka v postopku v glavni stvari

   TEXDATA Software GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Innsbruck – Razlaga členov 49 PDEU in 54 PDEU, členov 47, drugi odstavek, in 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, splošnega pravnega načela učinkovitega pravnega varstva, člena 6 Prve direktive Sveta z dne 9. marca 1968 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (68/151/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 3), člena 60a Četrte direktive Sveta z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (78/660/EGS), kakor je bila spremenjena (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 21), in člena 38(6) Sedme direktive Sveta z dne 13. junija 1983 o konsolidiranih računovodskih izkazih, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (83/349/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 58) – Javnost letnih konsolidiranih računovodskih izkazov nekaterih vrst družb – Zakonodaja države članice, ki določa denarno kazen, če konsolidirani letni računovodski izkazi niso sporočeni v devetmesečnem roku, ne da bi organi družbe imeli možnost, da se izjavijo.

      Izrek

   S pridržkom preverjanj, ki jih mora opraviti predložitveno sodišče, je treba člena 49 PDEU in 54 PDEU, načelo učinkovitega sodnega varstva in načelo spoštovanja pravice do obrambe ter člen 12 Enajste direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o razkritjih podružnic, ki jih v državi članici odprejo nekatere oblike družb, za katere velja zakonodaja druge države (89/666/EGS), razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero se ob prekoračitvi devetmesečnega roka, določenega za razkritje računovodskih listin, kapitalski družbi, ki ima podružnico v zadevni državi članici, takoj naloži minimalna denarna kazen v višini 700 EUR, ne da bi se jo prej pozvalo k izpolnitvi obveznosti in se ji dalo možnost, da se o pripisani neizpolnitvi izjavi.

      (1)  UL C 331, 12.11.2011.


title: Zadeva C-378/09: Tožba, vložena 23. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/15

         Tožba, vložena 23. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-378/09)
   2009/C 312/24
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Šimerdová, J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika češka s tem, da v svoj nacionalni pravni red ni pravilno prenesla določb člena 10a, prvi, drugi in tretji odstavek, Direktive 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1), iz različice, ki je razvidna iz Direktive Sveta 97/11/ES (2) in iz Direktive 2003/35/ES (3) Evropskega parlamenta in Sveta, ni izpolnila obveznosti iz člena 10a, prvi, drugi in tretji odstavek, te direktive;

               —

               Republiki češki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive v nacionalni pravni red je potekel 25. junija 2005.

      (1)  UL L 175, str. 40.

      (2)  Direktiva Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 73, str. 5).

      (3)  Direktiva 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17).


title: Zadeva F-94/08: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. oktobra 2009 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Izvršitev sodbe — Povračilo stroškov — Namen uprave, da uradniku odtrga določen znesek od zneska njegovega nadomestila za invalidnost — Neobstoj akta, ki posega v položaj — Odškodninski zahtevek — Očitna nedopustnost)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/78

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. oktobra 2009 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-94/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Izvršitev sodbe - Povračilo stroškov - Namen uprave, da uradniku odtrga določen znesek od zneska njegovega nadomestila za invalidnost - Neobstoj akta, ki posega v položaj - Odškodninski zahtevek - Očitna nedopustnost)
   2010/C 24/147
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije za povračilo stroškov v zadevi T-241/03 in odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki jo je zaradi tega utrpela tožeča stranka.

      Izrek sklepa

               1.

               Tožba, ki jo je vložil L. Marccucio, se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               L. Marcucciu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009, str. 46.


title: Zadeva T-7/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Parthenonu A.E., vložena dne 11. januarja 2005

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/39

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Parthenonu A.E., vložena dne 11. januarja 2005
   (Zadeva T-7/05)
   (2005/C 57/66)
   jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Dimitrios Triantafillou, Legal Adviser, skupaj z Nikolaosom Korogiannakis, lawyer, je dne 11. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje vložila tožbo proti Parthenon – Anonimos Etairia Ikodomikon – Touristikon – Viomikhanikon – Emporikon kai Exagogikon Ergasion.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               1.

               naloži toženi stranki plačilo zneska 325.452,80 EUR, ki usteza znesku glavnice v višini 259.800,00 EUR in zamudnih obresti do 10. januarja 2005 v višini 65.652,80 EUR;

               2.

               naloži toženi stranki plačilo dodatnih 71,18 EUR obresti na dan, dokler dolga ne poravna v celoti;

               3.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Evropska Skupnost, ki jo predstavlja Evropska Komisija, je s tožečo stranko, kot koordinatorjem in udeležencem skupnega vlaganja, sklenila pogodbo, ki je sestavljala del izvedbe določb posebnega programa „raziskav, tehnološkega razvoja in demonstracije na področju kmetijstva in ribištva“. Natančneje je bil predmet pogodbe izvedba projekta imenovanega „razvoj novega postopka pri čiščenju in lupljenju sadja“, ki bi moral biti končan v roku 24 mesecev od 1. septembra 1998. V skladu s pogodbo se je Komisija zavezala, da bo za pravilno izvedbo projekta dala finančni prispevek v višini 50 % upravičenih stroškov, z najvišjim prispevkom 433.000 ECU.
   Ker dela niso bila končana do dogovorjenega datuma (31. avgusta 2000) in tožena stranka ni, kot je določeno v pogodbi, predložila znanstvenega poročila ter poročila o stroških, se je Komisija odločila odpovedati pogodbo z učinkom od dne 24. februarja 2001. Kasnejša korespondenca med toženo stranko in Komisijo, po mnenju Komisije, ni razkrila novih dejstev, ki bi lahko spremenila vsebino odločitve Komisije.
   S svojo tožbo zahteva Komisija vrnitev zneska v višini 259.800 EUR, ki jih je plačala toženi stranki kot predplačilo njenega finančnega pripevka za izvedbo del ter plačilo zamudnih obresti na ta znesek, v skladu z upoštevnimi določbami grškega prava, ki se uporablja za pogodbo.


title: Zadeva C-289/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu Maakohus (Estonija) 19. maja 2017 – Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS/Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu Maakohus (Estonija) 19. maja 2017 – Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS/Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov
   (Zadeva C-289/17)
   (2017/C 249/31)
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tartu Maakohus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagateljice: Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS

      Nasprotne stranke: Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.1

               Ali je treba člen 17(a) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov (1) razlagati tako, da je treba v listini ali skupaj z listino o začetku postopka, enakovredni listini ali pozivom na sodno zaslišanje jasno navesti vse podatke, ki so navedeni v členu 17(a) Uredbe? Zlasti: Ali se v skladu s členi 3(1)(b), 6(1)(c) in 17(a) ne sme potrditi sodbe kot evropskega naloga za izvršbo, če dolžniku ni bil sporočen naslov institucije, na katero je treba nasloviti odgovor, vendar so mu bili sporočeni vsi drugi podatki, ki so navedeni v členu 17(a)?

               1.2

               Ali je treba člen 18(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov razlagati tako, da, če postopki v državi članici izvora niso bili v skladu s postopkovnimi pravili, kot so določena v členu 17 Uredbe (ES) št. 805/2004, popravek neskladnosti pomeni, da so bili dolžniku v sodbi ali skupaj s sodbo ustrezno sporočeni vsi podatki, ki so navedeni v členu 18(1)(b)? Ali se zlasti ne sme izdati evropskega naloga za izvršbo, če dolžniku ni bil sporočen naslov institucije, pri kateri je je treba vložiti pravno sredstvo, vendar so mu bili sporočeni vsi drugi podatki, ki so navedeni v členu 18(1)(b)?

      (1)  UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 007, str. 38.


title: Zadeva T-262/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  15. decembra 2005  — BIC proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Tridimenzionalna znamka v obliki vžigalnika — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Razlikovalni učinek pridobljen z uporabo — Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. decembra 2005 — BIC proti UUNT
   (Zadeva T-262/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka v obliki vžigalnika - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Razlikovalni učinek pridobljen z uporabo - Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 60/74)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: BIC SA (Clichy, Francija) (Zastopnika: M.-P. Escande in A. Guillemin, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: A. Folliard-Monguiral)
   Predmet zadeve
   Predlog za zavrnitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. aprila 2004 (zadeva št. R 468/2003-4), glede registracije tridimenzionalne znamke v obliki vžigalnika na elektronski vžig kot znamke Skupnosti
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 251 z dne 9.10.2004.


title: Zadeva C-515/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Nizozemska) – Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie proti Staatssecretaris van Financiën (Šesta direktiva o DDV – Blago in storitve, uvrščene med poslovna sredstva podjetja, za namene obdavčljivih transakcij in za druge transakcije, ki niso obdavčljive ﾀﾓ Pravica do takojšnjega in popolnega odbitka davka, obračunanega pri nakupu tega blaga in storitev)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Nizozemska) – Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-515/07) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Blago in storitve, uvrščene med poslovna sredstva podjetja, za namene obdavčljivih transakcij in za druge transakcije, ki niso obdavčljive - Pravica do takojšnjega in popolnega odbitka davka, obračunanega pri nakupu tega blaga in storitev)
   (2009/C 82/10)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Razlaga členov 6(2) in 17(1)(2) in (6) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1) – Blago in storitve (ne le investicijsko blago, ki se deloma uporablja za namene dejavnosti in deloma v zasebne namene) – Celotna vključitev med poslovna sredstva davčnega zavezanca – Možnost takojšnjega in celotnega odbitka davka namenjenega nakupu tega blaga in storitev.
   Izrek
   Člena 6(2)(a) in 17(2) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da se ne nanašata na uporabo blaga in storitev, ki so del poslovnih sredstev podjetja, za transakcije, ki niso obdavčljive transakcije davčnega zavezanca, pri čemer pa DDV, ki je dolgovan zaradi pridobitve tega blaga in teh storitev v zvezi s temi transakcijami, ni odbiten.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva T-45/11: Tožba, vložena 21. januarja 2011 – Italija proti Komisiji

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/30

         Tožba, vložena 21. januarja 2011 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-45/11)
   2011/C 80/55
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2010) 7893 konč. z dne 10. novembra 2010, o katerem je bila Italijanska republika uradno obveščena z dopisom SG-Greffe (2010) D/18018 z dne 11. novembra 2010 in s katerim je bila zavrnjena napotitev zadeve COMP/M.5960 – Crédit Agricole/Cassa di Risparmio della Spezia/Agenzie Intesa Sanpaolo, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper sklep Komisije, s katerim je bil zavrnjen predlog italijanskega organa, pristojnega za konkurenco, za napotitev v smislu člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL L 24, str. 1) glede koncentracije, priglašene Komisiji, s katero bi družba Crédit Agricole S.A. prek odvisne družbe Cassa di Risparmio di Parma e Piacenza S.p.A. pridobila izključen nadzor nad družbo Cassa di Risparmio della Spezia S.p.A., ki je trenutno pod nadzorom družbe Intesa Sanpaolo.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 9 Uredbe (ES) št. 139/2004, ker je Komisija štela, da je predlog za napotitev prepozen in neobrazložen.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 9(2)(a) in (b) ter (3), prvi pododstavek, točka (b), in drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 139/2004 ter na pomanjkljivost obrazložitve.
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija napačno pripisala pomen dejstvu, da naj se tržni deleži po koncentraciji ne bi spremenili. Družba Crédit Agricole naj bi namreč te tržne deleže dosegla s koncentracijo in ne z notranjo širitvijo, kot družba Intesa Sanpaolo pred koncentracijo. Torej je to imelo posledice za trg storitev bančnega poslovanja s prebivalstvom v pokrajini.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 9(2)(a) in (b) ter (3), prvi pododstavek, točka (b), in drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 139/2004 ter na pomanjkljivost obrazložitve.
               Tožeča stranka meni, da v nasprotju s tem, kar trdi Komisija, pokrajinski trg storitev bančnega poslovanja s prebivalstvom obstaja: uporabniki takih storitev se namreč neradi premikajo, drugi ponudniki pa težko vstopijo na pokrajinski trg, ki je že zasičen. Torej je obstajal zaprti trg, ki ni sestavni del skupnega trga.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 9(2)(a) in (b) ter (3), prvi pododstavek, točka (b), in drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 139/2004 ter na pomanjkljivost obrazložitve.
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da Komisija ni upoštevala postopka za ugotavljanje kršitve, ki ga je organ, pristojen za konkurenco, začel proti družbama Crédit Agricole in Intesa Sanpaolo, ki bi ju bilo zato treba z vidika vpliva na trg šteti za povezani stranki in ne za konkurentki.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 1 in 9(2) in (3) Uredbe (ES) št. 139/2004 ter kršitev načel subsidiarnosti in sorazmernosti.
               Tožeča stranka meni, da koncentracija nima pomena za Skupnost in da je bil nacionalni organ, pristojen za konkurenco, v boljšem položaju za odločanje o njej. Komisija bi morala nanj napotiti vsaj del koncentracije, ki se je nanašal na pokrajinske trge, navedene v odločbi.


title: Zadeva C-225/09: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 2. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Cortona – Italija) – Edyta Joanna Jakubowska proti Alessandru Maneggii (Pravila Unije o opravljanju odvetniškega poklica — Direktiva 98/5/ES — Člen 8 — Preprečevanje konflikta interesov — Nacionalna ureditev, ki prepoveduje istočasno opravljanje odvetniškega poklica in uradniške zaposlitve s krajšim delovnim časom — Izbris iz imenika odvetniške zbornice)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/5

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 2. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Cortona – Italija) – Edyta Joanna Jakubowska proti Alessandru Maneggii
   (Zadeva C-225/09) (1)

   (Pravila Unije o opravljanju odvetniškega poklica - Direktiva 98/5/ES - Člen 8 - Preprečevanje konflikta interesov - Nacionalna ureditev, ki prepoveduje istočasno opravljanje odvetniškega poklica in uradniške zaposlitve s krajšim delovnim časom - Izbris iz imenika odvetniške zbornice)
   2011/C 30/08
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Giudice di pace di Cortona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Edyta Joanna Jakubowska

      Tožena stranka: Alessandro Maneggia

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Giudice di pace di Cortona – Razlaga člena 6 Direktive Sveta 77/249/EGS z dne 22. marca 1977 o učinkovitem uresničevanju svobode opravljanja storitev odvetnikov (UL L 78, str. 17), člena 8 Direktive 98/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena (UL L 77, str. 36) ter členov 3 ES, 4 ES, 10 ES, 81 ES in 98 ES – Nacionalna ureditev, ki določa nezdružljivost opravljanja odvetniškega poklica in zaposlitve s krajšim delovnim časom pri javnem organu – Izbris odvetnika, ki ni izbral med opravljanjem svobodnega poklica in zaposlitvijo s krajšim delovnim časom, iz odvetniške zbornice

      Izrek

               1.

               Členi 3(1)(g) ES, 4 ES, 10 ES, 81 ES in 98 ES ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki uradnikom, zaposlenim s krajšim delovnim časom, onemogoča opravljanje odvetniškega poklica, čeprav so za opravljanje tega poklica usposobljeni, in nalaga njihov izbris iz imenika odvetniške zbornice.

               2.

               Člen 8 Direktive 98/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena je treba razlagati tako, da lahko država članica gostiteljica za odvetnike, ki so v njej registrirani in zaposleni – bodisi s polnim bodisi s krajšim delovnim časom – pri kakem drugem odvetniku, združenju ali odvetniški družbi ali pri javnem oziroma zasebnem podjetju, določi omejitve glede istočasnega opravljanja odvetniškega poklica in navedene zaposlitve, če te omejitve ne presegajo tega, kar je nujno potrebno za uresničitev cilja preprečevanja konfliktov interesov in se uporabljajo za vse odvetnike, registrirane v navedeni državi članici.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009.


title: Zadeva C-449/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne  16. decembra 2005

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/26

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 16. decembra 2005
   (Zadeva C-449/05)
   (2006/C 36/53)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata C. Cattabriga in L. Visaggio, zastopnika, je dne 16. decembra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Italijanska republika, s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/99/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o spremljanju zoonoz in povzročiteljev zoonoz, ki spreminja Odločbo Sveta 90/424/EGS (2) in razveljavlja Direktivo Sveta 92/117/EGS (3), oziroma s tem, da teh predlogov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 14(1), prvi pododstavek te direktive;

               2.

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel 12. aprila 2004.

      (1)  UL L 325, 12.12.2003, str. 31

      (2)  UL L 224, 18.8.1990, str. 19

      (3)  UL L 62, 15.3.1993, str. 38


title: Zadeva T-499/12: Tožba, vložena 13. novembra 2012 – HSH Investment Holdings Coinvest C in HSH Investment Holdings FSO proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/59

         Tožba, vložena 13. novembra 2012 – HSH Investment Holdings Coinvest C in HSH Investment Holdings FSO proti Komisiji
   (Zadeva T-499/12)
   2013/C 26/119
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: HSH Investment Holdings Coinvest-C Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) in HSH Investment Holdings FSO Sàrl (Luxembourg) (zastopnika: H. Niemeyer in H. Ehlers, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj

               —

               sklep tožene stranke z dne 20. septembra 2011 v zadevi C-29/2009 (ex N 264/2009) – HSH Nordbank AG – razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeči stranki zoper pogoje, naložene manjšinskim delničarjem uveljavljata te tožbene razloge:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj samostojne pomoči manjšinskim delničarjem
               Tožeči stranki navajata, da je Komisija pojem državne pomoči iz člena 17(1) PDEU napačno uporabila s tem, da je tožeči stranki neupravičeno opredelila za prejemnici pomoči. Povečanje njunih deležev naj bi za manjšinske delničarje predstavljalo zgolj ekonomski odraz pomoči HSH Nordbank, in ne posredno pomoč manjšinskim delničarjem.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev ugotovitve, da sta tožeči stranki dobili prednost
               Glede tega tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve iz člena 296(2) PDEU, saj ni dovolj pojasnila, zakaj naj bi tožeči stranki dobili posredno državno pomoč, zakaj naj ne bi bila pravilno ocenjena poslovna vrednost HSH Nordbank. Poleg tega naj Komisija bi navedla zneska domnevne pomoči manjšinskim delničarjem in naj bi preizkus te pomoči enačila z preizkusom razdelitve bremen.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna ugotovitev dejanskega stanja pri preverjanju ali sta tožeči stranki dobili finančno prednost
               V okviru tega tožbenega razloga tožeči stranki navajata, da je Komisija napačno ugotovila dejansko stanje. Po mnenju tožečih strank podjetje, ki je ocenilo vrednost HSH Nordbank, te ni ocenilo previsoko in tudi ne emisijskega zneska novih običajnih delnic, temveč je oceno opravilo v skladu s priznanimi metodami za cenitev.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: neupoštevanje prejšnjih plačil, ki sta jih tožeči stranki izvedli v kontekstu delitve bremen
               Tožeči stranki navajata, da je Komisija napačno uporabila pogoje glede delitve bremen iz člena 107(3)(b) PDEU in obvestila o prestrukturiranju (1) saj pri preverjanju ali sta tožeči stranki v zadostni meri udeleženi pri delitvi bremen, ni upoštevalo njunih prejšnjih plačil.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Kršitev člena 7(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 (2) in načela pravne varnosti zaradi nezakonitega zaključka formalnega postopka preiskave
               Tožeči stranki v zvezi s tem navajata, da je Komisija kršila člen 7(1) Uredbe št. 659/1999 in načelo pravne varnosti s tem, da je, kar zadeva tožeče stranke, formalni postopke preiskave zaključila ne da bi sprejela odločbo, ki je predvidena v členu 7 Uredbe št. 659/1999.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 7(4) Uredbe št. 659/1999, člena 107(3)(b) PDEU in sporočila o prestrukturiranju zaradi naložitve neustreznih pogojev
               V okviru tega tožbenega razloga tožeči stranki zatrjujeta, da je Komisija kršila člen 7(4) Uredbe št. 659/1999 in sporočilo o prestrukturiranju s tem da je naložila pogoje, ki niso povezani s prestrukturiranjem HSH Nordbank, ampak predstavljajo prikrito pogojeno odobritev posredne pomoči.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: Kršitev načela sorazmernosti zaradi prekomerne obremenitve tožečih strank
               Tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila načelo sorazmernosti, saj ju je v okviru razdelitve bremen prekomerno obremenila.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: Kršitev načela enakega obravnavanja zaradi diskriminacije tožečih strank
               V zvezi s tem tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila načelo enakega obravnavanja, saj je v svojem sklepu tožečima strankama naložila pogoje, ki jih ni naložila v primerljivih primerih.

         V zvezi z izpodbijanim sklepom tožeči stranki navajata te dodatne tožbene razloge:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 107(3)(b) PDEU in sporočila o oslabljenih sredstvih (3) zaradi nepravilnega izračuna nekompatibilnega elementa pomoči
               V okviru tega tožbenega razloga tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila člen 107(3)(b) PDEU in sporočilo o oslabljenih sredstvih s tem, da je napačno izračunala tako imenovan nekompatibilen element pomoči povezan z jamstvom v korist HSH Nordbank.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Nezadostna obrazložitev glede določitve dejanske ekonomske vrednosti
               V zvezi s tem tožeči stranki navajata, da Komisija ni zadostno obrazložila kako je določila dejansko ekonomsko vrednost portfeja, ki je bil zajet z jamstvom.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Kršitev člena 107(3)(b) PDEU in sporočila o oslabljenih sredstvih zaradi nepravilnega izračuna „Claw-back“
               Tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila člen 107(3)(b) PDEU in sporočilo o oslabljenih sredstvih, saj je napačno izračunala „Claw-back“.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Kršitev načela enakega obravnavanja pri izračunu „Claw-back“
               V zvezi s tem tožeči stranki zatrjujeta, da je Komisija kršila načelo enakega obravnavanja, saj je HSH Nordbank pri izračunu „Claw-back“ glede na primerljive primere, obravnavala manj ugodno.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Kršitev člena 107(3)(b) PDEU in načela sorazmernosti zaradi pogojitve odobritve z nesorazmerno visokim zmanjšanjem bilančne vsote
               Nazadnje tožeči stranki trdita, da je Komisija kršila tudi člen 107(3)(b) PDEU in načelo sorazmernosti, saj je svojo odobritev pogojila s tem, da HSH Nordbank nesorazmerno visoko zmanjša bilančno vsoto.

      (1)  Sporočilo Komisije o ponovni vzpostavitvi uspešnega poslovanja in oceni ukrepov prestrukturiranja v finančnem sektorju v sedanji krizi na podlagi pravil o državni pomoči (UL 2009, C 195, str. 9).

      (2)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88 ES] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).

      (3)  Sporočilo Komisije o obravnavanju oslabljenih sredstev v bančnem sektorju Skupnosti (UL 2009, C 72, str. 1).


title: Zadeva T-24/16: Tožba, vložena 21. januarja 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/UUNT – Mueloliva (FONTOLIVA)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/38

         Tožba, vložena 21. januarja 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/UUNT – Mueloliva (FONTOLIVA)
   (Zadeva T-24/16)
   (2016/C 106/44)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sovena Portugal – Consumer Goods, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: D. Martins Pereira, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mueloliva, SL (Cordoba, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, v zvezi z besedno znamko „FONTOLIVA“ – Mednarodna registracija št. 1107 792, v kateri je imenovana Evropska unija

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 4. novembra 2015 v zadevi R 1813/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tej tožbi ugodi;

               —

               izpodbijano odločbo v celoti razveljavi;

               —

               izpodbijano odločbo spremeni na podlagi očitkov iz te tožbe in odobri varstvo mednarodne znamke št. 1 107 792 FONTOLIVA v Evropski uniji;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki, vključno s stroški postopka pred UUNT;

               —

               drugi stranki v zadevi naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali pred UUNT.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               potek prejšnje španske znamke št. 780 071 FUENOLIVA;

               —

               nezadostnost dokazov resne in dejanske uporabe prejšnje znamke;

               —

               neobstoj verjetnosti zmede – člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               obstoj dveh prejšnjih znamk FONTOLIVA v Španiji.


title: Zadeva C-566/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën proti Stadeco BV (Šesta direktiva o DDV — Člen 21(1)(c) — Davek, dolgovan samo zato, ker je bil izkazan na računu — Popravek neupravičeno zaračunanega davka — Neupravičena obogatitev)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën proti Stadeco BV
   (Zadeva C-566/07) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 21(1)(c) - Davek, dolgovan samo zato, ker je bil izkazan na računu - Popravek neupravičeno zaračunanega davka - Neupravičena obogatitev)
   2009/C 180/17
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: Stadeco BV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Razlaga člena 21(1)(c) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Davek, ki se ne dolguje v državi članici, v kateri prebiva izdajatelj računa, za transakcijo, ki je opravljena v drugi državi članici ali tretji državi — Poprava neupravičeno zaračunanega davka

      Izrek

               1)

               Člen 21(1)(c) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/680/EGS z dne 16. decembra 1991, je treba razlagati tako, da se DDV na podlagi te določbe dolguje državi članici, na katero se nanaša DDV, ki je izkazan na računu ali drugem dokumentu, ki se priznava kot račun, čeprav zadevna transakcija v tej državi članici ni bila obdavčljiva. Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju vseh upoštevnih okoliščin presoditi, na DDV katere države članice se nanaša na zadevnem računu izkazan DDV. V zvezi s tem je mogoče upoštevati zlasti izkazano stopnjo, valuto, v kateri je izražen znesek plačila, jezik v katerem je napisan, vsebino in okoliščine zadevnega računa, sedež izdajatelja računa in prejemnika opravljenih storitev ter njuno ravnanje.

               2)

               Načelo davčne nevtralnosti načeloma ne nasprotuje temu, da država članica za popravek DDV, ki je dolgovan v tej državi članici samo zato, ker je bil zmotno izkazan na izstavljenem računu, določi pogoj, da mora davčni zavezanec izdati prejemniku opravljenih storitev popravljen račun, ki ne izkazuje omenjenega DDV, če ta davčni zavezanec ni pravočasno popolnoma odpravil nevarnosti izgube davčnih prihodkov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva F-16/15: Tožba, vložena 30. januarja 2015  – ZZ in drugi/Komisija

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/27

         Tožba, vložena 30. januarja 2015 – ZZ in drugi/Komisija
   (Zadeva F-16/15)
   (2015/C 096/35)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb o spremembi opisa vrste delovnega mesta tožečih strank v aplikaciji sysper 2 in o njihovi nevključitvi na seznam uradnikov, predlaganih za napredovanje v naziv AST10 v okviru napredovalnega obdobja za leto 2014.

      Predlogi tožečih strank

   Tožeče stranke predlagajo:

               —

               naj se ugotovi protipravnost člena 45 Kadrovskih predpisov in Priloge I k njim ter s tem prehodnih ukrepov;

               —

               naj se razglasi za nično odločba OPI z dne 14. aprila 2014 o spremembi spisa tožečih strank o napredovanju, vsebovanega v sistemu „Sysper 2“, namenjeni preprečitvi vsakršne njihove možnosti za napredovanje;

               —

               naj se razglasi za nično nadaljnja odločba OPI, vročena 24. junija 2014, o nevključitvi tožečih strank na seznam uradnikov, predlaganih za napredovanje v naziv AST10 v okviru letnega napredovalnega obdobja 2014, določenega v členu 45 Kadrovskih predpisov;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov;

         podredno:

               —

               naj se razglasi za nično odločba OPI z dne 14. aprila 2014 o spremembi spisa tožečih strank o napredovanju, vsebovanega v sistemu „Sysper 2“, namenjeni preprečitvi vsakršne njihove možnosti za napredovanje;

               —

               naj se razglasi za nično nadaljnja odločba OPI, vročena 24. junija 2014, o nevključitvi tožečih strank na seznam uradnikov, predlaganih za napredovanje v naziv AST10 v okviru letnega napredovalnega obdobja 2014, določenega v členu 45 Kadrovskih predpisov;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-169/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. aprila 2010 – Sandra Castronovo proti Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. aprila 2010 – Sandra Castronovo proti Ministero dell’Interno
      (Zadeva C-169/10)
      (2010/C 161/43)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Sandra Castronovo

         Tožena stranka: Ministero dell'Interno

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je s členoma 43 ES in 49 ES združljiva nacionalna zakonodaja (uvedena z Bersanijevo uredbo-zakonom št. 223 z dne 4.7.2006, ki je postala zakon št. 248 z dne 4.8.2006), to je „nacionalna ureditev […], ki med drugim določa:

                  (a)

                  obstoj splošne usmeritve, ki ščiti imetnike koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju na podlagi postopka, ki je nezakonito izključil nekatere gospodarske subjekte iz sodelovanja;

                  (b)

                  obstoj določb, ki dejansko zagotavljajo ohranjanje tržnih položajev, pridobljenih na podlagi postopka, ki je nezakonito izključeval nekatere gospodarske subjekte iz sodelovanja (na primer prepoved odpiranja novih prodajnih mest v bližini obstoječih prodajnih mest, ki velja za nove koncesionarje, oziroma obveznost, da pri tem spoštujejo določeno najkrajšo razdaljo);

                  (c)

                  okoliščine odvzema koncesije in unovčitve zelo visokih varščin, pri čemer med te okoliščine spada tudi neposredno ali posredno opravljanje čezmejnih igralniških dejavnosti, izenačenih s tistimi, ki so predmet koncesije?“


title: Izbris zadeve C-102/03

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/11

         Izbris zadeve C-102/03 (1)

   (2005/C 330/22)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   S sklepom z dne 6. septembra 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-102/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale di Brindisi): kazenski postopek proti Gianfrancu Casaleju, Giuseppeju Eugeniu Caroliju.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva T-635/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Tuum/UUNT – Thun (TUUM)

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/48

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Tuum/UUNT – Thun (TUUM)
   (Zadeva T-635/15)
   (2016/C 016/58)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tuum Srl (San Giustino, Italija) (zastopnik: B. Saguatti, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Thun SpA (Bolzano, Italija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „TUUM“ – Prijava št. 11 939 774

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 3. septembra 2015 v zadevi R 2624/2014-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               dokončno in v celoti zavrne ugovor zoper registracijo prijavljene znamke za predlagane proizvode iz razreda 14;

               —

               UUNT naloži, naj registrira prijavljeno znamko;

               —

               UUNT in intervenientki naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka pri oddelku za ugovore in odboru za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.