title: Združene zadeve od T-350/04 do 352/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. oktobra 2006 — Bitburger Brauerei proti UUNT — Anheuser-Busch (BUD, American Bud in Anheuser Busch Bud) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti BUD — Prijava figurativnih znamk Skupnosti American Bud in Anheuser Busch Bud — Prejšnje nacionalne in besedne znamke, ki vsebujejo izraz bit — Člen 8(1)(b), in (5) Uredbe št. 40/94 )

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/14

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. oktobra 2006 — Bitburger Brauerei proti UUNT — Anheuser-Busch (BUD, American Bud in Anheuser Busch Bud)
   (Združene zadeve od T-350/04 do 352/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BUD - Prijava figurativnih znamk Skupnosti American Bud in Anheuser Busch Bud - Prejšnje nacionalne in besedne znamke, ki vsebujejo izraz ‚bit‘ - Člen 8(1)(b), in (5) Uredbe št. 40/94“)
   (2006/C 310/26)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH (Bitburg, Nemčija) (zastopnik: M. Huth-Dierig, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Združene države) (zastopniki: A. Renck, V. von Bomhard, A. Pohlmann, D. Ohlgart in B. Goebel, avocats)
   Predmet
   Tri tožbe zoper odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. junija 2004, izdane v zadevah R 447/2002-2, R 451/2002-2 in R 453/2002-2, ki se nanašajo na postopke z ugovorom med Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH in Anheuser-Busch, Inc.
   Izrek

               1)

               Tožbe se zavrnejo.

               2)

               Družbi Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 22.1.2005.


title: Zadeva C-505/06: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria regionale di Genova – Italija) – Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova proti Euricom SpA (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Carinski zakonik Skupnosti – Aktivno oplemenitenje – Sporazum o pridružitvi – Predhodni izvoz riža v tretjo državo, s katero je bil sklenjen sporazum o carinski ugodnosti – Člen 216 carinskega zakonika)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/14

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria regionale di Genova – Italija) – Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova proti Euricom SpA
   (Zadeva C-505/06) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Carinski zakonik Skupnosti - Aktivno oplemenitenje - Sporazum o pridružitvi - Predhodni izvoz riža v tretjo državo, s katero je bil sklenjen sporazum o carinski ugodnosti - Člen 216 carinskega zakonika)
   (2008/C 64/20)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

      Tožena stranka: Euricom SpA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione tributaria regionale di Genova – Razlaga členov 114, 115(1) in (3) ter 216 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Riž, izvožen v postopku aktivnega oplemenitenja v tretjo državo, s katero je bil sklenjen sporazum o carinski ugodnosti.
   Izrek
   Člen 216 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, se uporablja za operacije aktivnega oplemenitenja iz člena 115(1)(b) navedene uredbe, pri katerih so bili pridobljeni proizvodi izvoženi iz Evropske skupnosti pred uvozom uvoznega blaga.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva T-325/09 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2011 – Adjemian in drugi proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uslužbenci — Pogodba o zaposlitvi za določen čas — Zavrnitev sklenitve nove pogodbe ali podaljšanja pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas — Okvirni sporazum o delu za določen čas — Direktiva 1999/70/ES — Člen 88 PZDU — Odločba Komisije o najdaljšem trajanju zaposlitve nestalnih uslužbencev v njenih službah)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2011 – Adjemian in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-325/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uslužbenci - Pogodba o zaposlitvi za določen čas - Zavrnitev sklenitve nove pogodbe ali podaljšanja pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas - Okvirni sporazum o delu za določen čas - Direktiva 1999/70/ES - Člen 88 PZDU - Odločba Komisije o najdaljšem trajanju zaposlitve nestalnih uslužbencev v njenih službah)
   2011/C 319/32
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Vahan Adjemian (Angera, Italija) in 175 uslužbencev in nekdanjih uslužbencev Evropske komisije, ki so navedeni v prilogi sodbe (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika), in Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in K. Zieleśkiewicz, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba, s katero se predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 4. junija 2009 v združenih zadevah Adjemian in drugi proti Komisiji (F-134/07 in F-8/08, še neobjavljena v ZOdl.).

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 4. junija 2009 v združenih zadevah Adjemian in drugi proti Komisiji (F-134/07 in F-8/08) se razveljavi v delu, v katerem je bil ustavljen postopek glede tožbenih razlogov, ki so jih tožeče stranke v zadevi F-134/07, ki so navedene v prilogi, navedle zoper odločbe o zavrnitvi njihovih pritožb.

               2.

               V preostalem delu se pritožba zavrne.

               3.

               Tožba, ki so jo vložile tožeče stranke v zadevi F-134/07, ki so navedene v prilogi, se zavrne v delu, v katerem se nanaša na razglasitev ničnosti odločb o zavrnitvi njihovih ugovorov.

               4.

               Vahan Adjemian in 175 uslužbencev in nekdanjih uslužbencev Evropske komisije, ki so navedeni v prilogi, nosijo svoje stroške in stroške, ki sta jih na tej stopnji priglasila Komisija in Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva C-395/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona – Španija) – Mohamed Daouidi/Bootes Plus SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Členi od 1 do 3 — Prepoved vsakršne diskriminacije zaradi hendikepiranosti — Obstoj „hendikepiranosti“ — Pojem „dolgotrajne telesne, duševne, intelektualne ali senzorične okvare“ — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Členi 3, 15, 21, 30, 31, 34 in 35 — Odpoved pogodbe o zaposlitvi delavca, ki je za nedoločen čas začasno nezmožen za delo v smislu nacionalnega prava)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Španija) – Mohamed Daouidi/Bootes Plus SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal
   (Zadeva C-395/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Členi od 1 do 3 - Prepoved vsakršne diskriminacije zaradi hendikepiranosti - Obstoj „hendikepiranosti“ - Pojem „dolgotrajne telesne, duševne, intelektualne ali senzorične okvare“ - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Členi 3, 15, 21, 30, 31, 34 in 35 - Odpoved pogodbe o zaposlitvi delavca, ki je za nedoločen čas začasno nezmožen za delo v smislu nacionalnega prava))
   (2017/C 030/08)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mohamed Daouidi

      Tožene stranke: Bootes Plus SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal

      Izrek

   Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da:
   zgolj dejstvo, da je zadevna oseba zaradi nesreče, ki jo je utrpela pri delu, za nedoločen čas začasno nezmožna za delo v smislu nacionalnega prava, ne pomeni, da se omejitev zmožnosti te osebe lahko opredeli kot „dolgotrajna“ v smislu opredelitve „hendikepiranosti“ iz te direktive ob upoštevanju Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov, ki je bila v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 2010/48/ES z dne 26. novembra 2009;
   med indici, na podlagi katerih se lahko šteje, da je omejitev „dolgotrajna“, je med drugim dejstvo, da na dan domnevno diskriminatornega dogodka ni mogoče jasno predvideti, da se bo nezmožnost zadevne osebe v kratkem času končala, ali dejstvo, da lahko ta nezmožnost pred ozdravitvijo navedene osebe še precej dolgo traja, in
   da mora predložitveno sodišče v okviru preučitve te „dolgotrajnosti“ uporabiti vse objektivne elemente, ki so mu na voljo, zlasti dokumente in potrdila v zvezi s stanjem navedene osebe, ki so bili pripravljeni na podlagi trenutnih zdravstvenih in znanstvenih spoznanj in podatkov.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015


title: Zadeva T-350/08: Tožba, vložena 22. avgusta 2008 – Papierfabrik Hamburger-Spremberg proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/43

         Tožba, vložena 22. avgusta 2008 – Papierfabrik Hamburger-Spremberg proti Komisiji
   (Zadeva T-350/08)
   (2008/C 272/86)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Papierfabrik Hamburger-Spremberg GmbH & Co KG (Spremberg, Nemčija) (zastopnik: S. Polster, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi izpodbijana odločba Komisije z dne 2. aprila 2008, C(2008) 1107 konč., v zadevi državne pomoči N 582/2007 – Nemčija, po kateri je regionalna pomoč v korist Propapier PM 2 GmbH & Co KG v skladu s Pogodbo ES;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije C(2008) 1107 konč. z dne 2. aprila 2008, s katero je Komisija razglasila, da je regionalna pomoč, ki jo je Zvezna republika Nemčija odobrila v korist Propapier PM 2, v skladu s Pogodbo ES.
   V podporo tožbi tožeča stranka navaja tri tožbene razloge:
   Tožeča stranka najprej očita Komisiji, da je, s tem da ni uvedla formalnega postopka preiskave, kršila člen 88(2) ES, člen 4 Uredbe (ES) št. 659/1999 (1) in točko 68 in naslednje Smernic o državni regionalni pomoči za 2007–2013 (2).
   Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka očita kršitev obveznosti obrazložitve v zvezi z izključno naravo regionalnih smernic, nujnosti upoštevanja trga papirja za reciklažo, ki spada pod trg kartona za embalažo, in presoje konkurenčnega položaja prejemnice pomoči Propapier PM 2 na teh trgih in na njim sorodnem trgu valovitega kartona.
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da je zaradi izkrivljanja konkurence, ki na skupaj treh upoštevnih trgih izdelkov nastane v zvezi z investicijskim načrtom, pomoč, ki je bila odobrena v korist Propapier PM 2, nezdružljiva s skupnim trgom.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).

      (2)  UL C 54, 2006, str. 13.


title: Zadeva T-423/09: Tožba vložena 22. oktobra 2009 – Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials proti Svetu

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/38

         Tožba vložena 22. oktobra 2009 – Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials proti Svetu
   (Zadeva T-423/09)
   2009/C 312/62
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (Dashiqiao City, Kitajska) (zastopnika: J.-F. Bellis in R. Luff, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Protidampinška dajatev, ki je bila tožeči stranki naložena z Uredbo Sveta (ES) št. 826/2009 z dne 7. septembra 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1659/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenih vrst magnezitne opeke s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 240, str. 7), naj se razveljavi, ker protidampinška dajatev, ki jo določa, presega tisto, ki bi bila določena na podlagi postopka iz prvotne preiskave, da bi se upoštevalo nevračilo kitajskega DDV ob izvozu v skladu s členom 2(10) temeljne uredbe;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo tožeča stranka, družba s sedežem na Kitajskem, predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 826/2009 z dne 7. septembra 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1659/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenih vrst magnezitne opeke s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) ker protidampinška dajatev, ki jo določa, presega tisto, ki bi bila določena na podlagi postopka iz prvotne preiskave, da bi se upoštevalo nevračilo kitajskega DDV ob izvozu v skladu s členom 2(10) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (2) (temeljna uredba).
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja dva tožbena razloga.
   Prvič, tožeča stranka meni, da je postopek, ki ga je Komisija uporabila za obravnavo nevračila DDV ob izvozu pri ponovnem pregledu, zaradi katerega je prišlo do izpodbijane uredbe, krši načelo poštene primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo iz člena 2(10) temeljne uredbe. Namesto da bi od izvozne cene odštela znesek nevrnjenega izvoznega DDV, kot je to storila pri prvotni preiskavi, je namreč Komisija primerjala izvozno ceno z normalno vrednostjo na podlagi vključenega DDV, pri čemer se je sklicevala na napačno razlago člena 2(10)(b) temeljne uredbe.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da je uredba neveljavna tudi zaradi kršitve člena 11(9) temeljne uredbe, ker se postopek, uporabljen za upoštevanje nevračila DDV pri primerjavi med izvozno ceno in normalno vrednostjo brez kakršnegakoli utemeljenega razloga bistveno razlikuje od tistega, ki je bil uporabljen v prvotni preiskavi.

      (1)  UL L 240, str. 7.

      (2)  UL L 56, str. 1.


title: Zadeva C-350/13: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa (nekdanje Augstākās tiesas Senāts) – Latvija) – Antonio Gramsci Shipping Corp. in drugi proti Aivarsu Lembergsu (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Priznanje in izvršitev začasnih ukrepov in ukrepov zavarovanja — Razglasitev ničnosti prvotne odločbe — Ohranitev predloga za sprejetje predhodne odločbe — Ustavitev postopka)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/7

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa (nekdanje Augstākās tiesas Senāts) – Latvija) – Antonio Gramsci Shipping Corp. in drugi proti Aivarsu Lembergsu
   (Zadeva C-350/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Priznanje in izvršitev začasnih ukrepov in ukrepov zavarovanja - Razglasitev ničnosti prvotne odločbe - Ohranitev predloga za sprejetje predhodne odločbe - Ustavitev postopka))
   2014/C 261/10
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa (anciennement Augstākās tiesas Senāts)

      Stranke

      Tožeče stranke: Antonio Gramsci Shipping Corp., Apollo Holdings Corp., Arctic Seal Shipping Co. Ltd, Atlantic Leader Shipping Co. Ltd, Cape Wind Trading Co.Ltd, Clipstone Navigation SA, Dawnlight Shipping Co. Ltd, Dzons Rids Shipping Co., Faroship Navigation Co. Ltd, Gaida Shipping Co., Gevostar Shipping Co. Ltd, Hose Marti Shipping Co., Imanta Shipping Co. Ltd, Kemeri Navigation Co., Klements Gotvalds Shipping Co., Latgale Shipping Co. Ltd, Limetree Shipping Co. Ltd, Majori Shipping Co. Ltd, Noella Marītime Co. Ltd, Razna Shipping Co., Sagewood Trading Inc., Samburga Shipping Co. Ltd, Saturn Trading Co., Taganroga Shipping Co., Talava Shipping Co. Ltd, Tangent Shipping Co. Ltd, Viktorio Shipping Co., Wilcox Holding Ltd, Zemgale Shipping Co. Ltd, Zoja Shipping Co. Ltd

      Tožena stranka: Aivars Lembergs

      Izrek

   Postopek glede predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija), z odločbo z dne 12. junija 2013, se ustavi.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva C-687/15: Tožba, vložena 17. decembra 2015 – Evropska komisija/Svet Evropske unije

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/24

         Tožba, vložena 17. decembra 2015 – Evropska komisija/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-687/15)
   (2016/C 068/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Erlbacher, L. Nicolae, agenta)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj

               —

               za nične razglasi Sklepe Sveta o Svetovni konferenci o radiokomunikacijah leta 2015 (WRC-15) Mednarodne telekomunikacijske zveze (ITU), sprejete na 3419. seji 26. oktobra 2015 v Luxembourgu;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Komisija s tožbo predlaga razglasitev ničnosti „Sklepov Sveta o Svetovni konferenci o radiokomunikacijah leta 2015 (WRC-15) Mednarodne telekomunikacijske zveze (ITU)“, sprejetih 26. oktobra 2015 na 3419. seji Sveta v Luxembourgu.

               2.

               Tožba temelji na enem samem tožbenem razlogu, to je, da je Svet s tem, da je sprejel Sklepe o Svetovni konferenci o radiokomunikacijah leta 2015 (WRC-15) Mednarodne telekomunikacijske zveze (ITU) namesto sklepa, kot je predlagala Komisija, kršil člen 218(9) PDEU, ki se uporablja za sprejetje stališča v imenu Unije na WRC-15.

               3.

               Komisija v zvezi s tem trdi, prvič, da se člen 218 (9) PDEU uporablja za stališča, ki se sprejmejo v imenu Unije v položajih, kot je zadevni, v katerem ima Unija status zadevne mednarodne organizacije, in sicer članice sektorja, kar v skladu s členom 3(2) Ustave ITU Evropski uniji zagotavlja nekatere pravice do dejavnosti v organizaciji.

               4.

               Drugič, Komisija trdi, da imajo spremembe Pravilnika o radiotelekomunikacijah, v zvezi s katerimi je Komisija predlagala sprejetje stališča v skladu s členom 218(9) TFEU, pravne učinke v smislu te določbe tako na podlagi mednarodnega pravnega okvira, ki se uporabi, kot na podlagi upoštevnih pravil Unije.

               5.

               Tretjič, Komisija v zvezi z drugimi pogoji za uporabo člena 218(9) PDEU navaja, da so v obravnavani zadevi prav tako izpolnjeni, saj so organi ITU organi, „ustanovljeni s sporazumom“, akti, v zvezi s katerimi je Komisija predlagala sprejetje stališča, pa ne „[spreminjajo] ali [dopolnjujejo] institucionalnega okvira sporazuma“.


title: Zadeva C-242/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Mannheim – Nemčija) – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel (Predhodno odločanje — Žlahtniteljske pravice v Skupnosti — Uredba št. 2100/94 — Izjema iz člena 14 — Uporaba pridelka za razmnoževanje s strani kmetov brez odobritve imetnika — Obveznost kmetov, da za to uporabo plačajo primerno nadomestilo — Rok, v katerem je treba izvršiti to plačilo, da bi se uporabila izjema — Možnost imetnika, da vloži tožbo iz člena 94 — Kršitev)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/15

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Mannheim – Nemčija) – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel
   (Zadeva C-242/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Uredba št. 2100/94 - Izjema iz člena 14 - Uporaba pridelka za razmnoževanje s strani kmetov brez odobritve imetnika - Obveznost kmetov, da za to uporabo plačajo primerno nadomestilo - Rok, v katerem je treba izvršiti to plačilo, da bi se uporabila izjema - Možnost imetnika, da vloži tožbo iz člena 94 - Kršitev))
   (2015/C 279/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Mannheim

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Tožene stranke: Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel

      Izrek

   Kmet, ki je uporabil semenski material zavarovane rastlinske sorte, pridobljen s setvijo (semena s kmetije), brez da bi v ta namen z imetnikom žlahtniteljske pravice za zadevno sorto sklenil pogodbo, mora zato, da bi se zanj lahko uporabila izjema iz člena 14 Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti od obveznosti pridobitve odobritve tega imetnika, plačati primerno nadomestilo iz naslova tega člena 14(3), četrta alinea, v roku, ki se izteče s koncem tržnega leta, v katerem je bila storjena ta uporaba, in sicer najpozneje 30. junija, ki nastopi po nadaljnji setvi.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva F-101/13: Tožba, vložena 7. oktobra 2013 – ZZ proti SEAE

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/41

         Tožba, vložena 7. oktobra 2013 – ZZ proti SEAE
   (Zadeva F-101/13)
   2013/C 367/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: SEAE

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb OPI z dne 19. decembra 2012, ki je začela veljati 1. julija 2013, o ukinitvi dodatka za življenjske razmere iz člena 10 Priloge X h kadrovskim predpisom za uradnike Republike Mauritius

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe OPI o ukinitvi dodatka za življenjske razmere v smislu člena 10 Priloge X h kadrovskim predpisom s 1. julijem 2013

               —

               SEAE naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-88/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Palermo – Italija) – Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale proti Seasoft Spa

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/27

      Sklep predsednika Sodišča z dne 19. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Palermo – Italija) – Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale proti Seasoft Spa
      (Zadeva C-88/10) (1)

      ()
      (2010/C 288/50)
      Jezik postopka: italijanščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva T-127/14 P: Pritožba, ki jo je 21. februarja 2014 vložil Alvaro Sesma Merino zoper sodbo, ki jo je 11. decembra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-125/12, Sesma Merino proti UUNT

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/31

         Pritožba, ki jo je 21. februarja 2014 vložil Alvaro Sesma Merino zoper sodbo, ki jo je 11. decembra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-125/12, Sesma Merino proti UUNT
   (Zadeva T-127/14 P)
   2014/C 184/53
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Alvaro Sesma Merino (El Campello, Španija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. decembra 2013 v zadevi F-125/13 razveljavi v celoti in razsodi v skladu s predlogi tožeče stranke v navedem postopku;

               —

               podredno, zadevo po razveljavitvi zgoraj navedene sodbe vrne v odločanje Sodišču za uslužbence;

               —

               ocenjevalno poročilo (Appraisal Report) za tožečo stranko za leto 2011, v različici z dne 1. februarja 2012, in elektronski pošti tožene stranke z dne 2. februarja 2012, ob 14.51, in z dne 2. februarja 2012, ob 15.49, razglasi za nične v delu, v katerem UUNT za tožečo stranko določa cilje za obdobje od 1. oktobra 2011 do 30. septembra 2012;

               —

               UUNT naloži, naj tožeči stranki za moralno in nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala, plača primerno odškodnino, ki jo določi sodišče po lastni presoji;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov celotnega postopka, torej stroškov postopka pred Sodiščem za uslužbence in pritožbenega postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 90(2) Kadrovskih predpisov

                           —

                           Pritožnik zatrjuje, da je določitev ciljev, nasprotno od stališča, zastopanega v izpodbijani sodbi, vsekakor ukrep, ki se neposredno in posamično nanaša na pravni položaj zadevne osebe, in da ta lahko neposredno vpliva na določen pravni položaj.

                           —

                           Pritožnik v zvezi s tem med drugim zatrjuje, da je Sodišče za uslužbence preizkusilo le, ali ima določitev ciljev zavezujoče posledice za bodoče ocenjevanje uslužbenca, namesto da bi preizkusilo, ali ima sama določitev ciljev za pritožnika zavezujoče posledice, na kar bi bilo treba v vsakem primeru odgovoriti pritrdilno. Pritožnik Sodišču za uslužbence očita, da je pomešalo določitev ciljev z ocenjevanjem tožeče stranke. Poleg tega naj bi bilo v nasprotju z dolžnostjo skrbnega ravnanja in načelom sorazmernosti ter s tem z načelom pravne države to, da se uradniku z določitvijo nevzdržnih ciljev naloži glede na okoliščine primera nevzdržne delovne pogoje za celo leto, ne da bi se lahko ta proti temu neposredno branil.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do učinkovitega sodnega varstva v skladu s členom 6(1) EKČP in členom 47 Listine o temeljnih pravicah

                           —

                           Pritožnik očita, da je bila kršena temeljna pravica do učinkovitega sodnega varstva, ker ni bila izvedena vsebinska presoja. Navaja, da je očital tudi kršitev drugih temeljnih pravic in da je taka kršitev vedno tudi akt, ki je imel negativne posledice, v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov. Napotitev na postopek v zvezi z bodočim ocenjevanjem naj bi kršila temeljno pravico do učinkovitega sodnega varstva.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev pravil logike

                           —

                           Pritožnik na tem mestu zatrjuje, da se z opredelitvijo določitve ciljev zgolj kot pripravljalno ravnanje za ocenjevanje krši pravila logike.

                           —

                           Enako naj bi veljalo za obrazložitev Sodišča za uslužbence, v skladu s katero naj bi bilo mogoče pod določenimi pogoji tudi cilj šteti za akt, ki je imel negativne posledice, v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov. Prav presoja teh pogojev pa naj bi pomenila presojo utemeljenosti. Sodišče za uslužbence naj bi s tem priznalo nujnost možnosti pravnega varstva, ki pa naj bi jo nato – nedosledno – zavrnilo, ker naj bi bila nedopustna.


title: Zadeva C-79/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/34

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-79/07) (1)

   (2007/C 297/63)

      Jezik postopka: malteščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-275/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgerichts Sigmaringen z dne 12. maja 2005 v zadevi Alois Kibler ml. proti Deželi Baden-Württemberg, ob prisotnosti: Manfreda Otta in Konrada Leiprechta

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/7

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgerichts Sigmaringen z dne 12. maja 2005 v zadevi Alois Kibler ml. proti Deželi Baden-Württemberg, ob prisotnosti: Manfreda Otta in Konrada Leiprechta
   (Zadeva C-275/05)
   (2005/C 229/14)
   Jezik postopka: nemščina
   Verwaltungsgericht Sigmaringen je s sklepom z dne 12. maja 2005 v zadevi Alois Kibler ml. proti Deželi Baden-Württemberg, ob prisotnosti: Manfreda Otta in Konrada Leiprechta, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 7. julija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Verwaltungsgericht Sigmaringen predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je notranjepravna ureditev države članice, ki določa, da se pri vrnitvi dela zakupljenega gospodarstva, ustrezna referenčna količina za površine, ki se uporabljajo za proizvodnjo mleka zakupnikovega gospodarstva, z delom gospodarstva zopet vrne zakupodajalcu, tudi če ta v trenutku vrnitve ni več proizvajalec mleka, ali če proizvodnja mleka, kot tudi ne ponovna oddaja v zakup proizvajalcu mleka, nista več predvideni, v nasprotju s členom 7(1) Uredbe (EGS) št. 857/84 (1), spremenjene z Uredbo (EGS) št. 590/85 (2) kot tudi s členom 7, točke 2, 3 in 4 Uredbe (EGS) št. 1546/88 (3)?

               2.

               Če bi bil odgovor na vprašanje 1 negativen: Ali je notranjepravna ureditev države članice, ki določa, da v primeru prenehanja zakupnega razmerja referenčna količina ostane v celoti pri zakupniku dela gospodarstva, v nasprotju s členom 7(1) Uredbe (EGS) št. 857/84, spremenjene z Uredbo (EGS) št. 590/85 kot tudi s členom 7, točko 4 Uredbe (EGS) št. 1546/88, tudi če bi bilo prenehanje zakupnega razmerja prostovoljno?

      (1)  UL L 90, str. 13.

      (2)  UL L 68, str. 1.

      (3)  UL L 139, str. 12.


title: Zadeva T-307/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 21. januarja 2009 – Hansgrohe proti UUNT (AIRSHOWER) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti AIRSHOWER – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisni značaj – Člen 7(1)( c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 21. januarja 2009 – Hansgrohe proti UUNT (AIRSHOWER)
   (Zadeva T-307/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti AIRSHOWER - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)( c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 55/41)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hansgrohe AG (Schiltach, Nemčija) (zastopnika: S. Weidert in J. Zehnsdorf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: najprej G. Schneider, nato G. Schneider in S. Schäffner, zastopnika)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 31. maja 2007 (zadeva R 1281/2006-1) v zvezi z registracijo besednega znaka AIRSHOWER kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Hansgrohe AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva T-8/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Bank Kargoshaei in drugi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu za preprečevanje širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Zaupanje v pravo — Pregled sprejetih omejevalnih ukrepov — Napaka pri presoji — Načelo enakega obravnavanja — Pravna podlaga — Procesna pravila — Sorazmernost — Lastninska pravica)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Bank Kargoshaei in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-8/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu za preprečevanje širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Zaupanje v pravo - Pregled sprejetih omejevalnih ukrepov - Napaka pri presoji - Načelo enakega obravnavanja - Pravna podlaga - Procesna pravila - Sorazmernost - Lastninska pravica)
   2013/C 325/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Bank Kargoshaei (Teheran, Iran); Bank Melli Iran Investment Company (Teheran); Bank Melli Iran Printing and Publishing Company (Teheran); Cement Investment & Development Co. (Teheran); Mazandaran Cement Company (Teheran); Melli Agro-chemical Company (Teheran); in Shomal Cement Co. (Teheran) (zastopniki: sprva L. Defalque in S. Woog, nato L. Defalque in C. Malherbe, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: F. Erlbacher in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 281, str. 81), Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1), Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP (UL L 319, str. 71), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 319, str. 11), Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1), in drugič, predlog za razglasitev ničnosti vseh prihodnjih uredb in sklepov, ki bi dopolnili ali nadomestili katerega od izpodbijanih aktov in ki bi veljali ob koncu ustnega dela postopka.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške družb Bank Kargoshaei, Bank Melli Iran Investment Company, Bank Melli Iran Printing and Publishing Company, Cement Investment & Development Co., Mazandaran Cement Company, Melli Agro-chemical Company in Shomal Cement Co.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011.


title: Zadeva C-329/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – Alexandre Achughbabian proti Préfet du Val-de-Marne (Območje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2008/115/ES — Skupni standardi in postopki za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Nacionalna zakonodaja, s katero sta za nezakonito prebivanje določeni zaporna in denarna kazen)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/12

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – Alexandre Achughbabian proti Préfet du Val-de-Marne
   (Zadeva C-329/11) (1)

   (Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2008/115/ES - Skupni standardi in postopki za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Nacionalna zakonodaja, s katero sta za nezakonito prebivanje določeni zaporna in denarna kazen)
   2012/C 32/20
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Paris

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Alexandre Achughbabian

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Préfet du Val-de-Marne

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel de Paris – Razlaga Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98) – Skladnost nacionalnih predpisov, ki določajo zaporno kazen za državljana tretje zgolj zaradi nezakonitega vstopa ali prebivanja na nacionalnem ozemlju – Pridržanje z namenom prisilne odstranitve – Morebitna nezakonitost policijskega pridržanja

      Izrek

   Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako,

               —

               da zakonodaji države članice, po kateri se nezakonito prebivanje kaznuje s kazenskimi sankcijami, nasprotuje v delu, v katerem ta zakonodaja omogoča zaporno kazen za državljana tretje države, ki sicer nezakonito prebiva na ozemlju navedene države članice in tega ozemlja ni pripravljen zapustiti prostovoljno, vendar zanj niso bili odrejeni prisilni ukrepi iz člena 8 te direktive ter se v primeru pridržanja zaradi priprave in izvedbe njegove odstranitve še ni izteklo najdaljše mogoče obdobje tega pridržanja; in

               —

               da taki zakonodaji ne nasprotuje v delu, v katerem omogoča zaporno kazen za državljana tretje države, za katerega se je uporabil postopek vračanja, uveden z navedeno direktivo, in ki brez upravičenega razloga za nevrnitev nezakonito prebiva na navedenem ozemlju.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva T-286/07: Tožba, vložena 24. julija 2007 – Torres proti UUNT – Torres de Anguix (TORRES de ANGUIX)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/16

         Tožba, vložena 24. julija 2007 – Torres proti UUNT – Torres de Anguix (TORRES de ANGUIX)
   (Zadeva T-286/07)
   (2007/C 235/30)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Španija) (Zastopniki: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino in A. Castán Pérez-Gómez, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Torres de Anguix, S.L.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. maja 2007 v zadevi št. R 707/2006-2 in naj se UUNT naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: TORRES DE ANGUIX, S.L.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „TORRES de ANGUIX“ za proizvode in storitve iz razredov 33, 35 in 39 (prijava št. 3 283 652).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „TORRES“ (znamka Skupnosti št. 1.752.526) za proizvode iz razreda 33 in številne druge znamke Skupnosti, nacionalne in mednarodne znamke, ki vsebujejo besedo „TORRES“ samo ali skupaj z drugimi besedami ali grafičnimi prikazi.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi, zahteva za registracijo prijavljene znamke se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Ugoditev pritožbi in razveljavitev izpodbijane odločbe, s katero je bila zavrnjena registracija prijavljene znamke

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker med nasprotujočimi si znamkami obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-292/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Regensburg (Nemčija) 11. junija 2010 – G proti Corneliusu de Visserju

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Regensburg (Nemčija) 11. junija 2010 – G proti Corneliusu de Visserju
   (Zadeva C-292/10)
   ()
   2010/C 346/38
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Regensburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: G

      Tožena stranka: Cornelius de Visser

      Vprašanja za predhodno odločanje

               (a)

               Ali člen 6(1), prvi pododstavek, prvi del stavka, Pogodbe o Evropski uniji, kakor je bila spremenjena z Lizbonsko pogodbo (v nadaljevanju: PEU), v povezavi s členom 47, drugi odstavek, prvi stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) (1) ali druge evropske določbe nasprotujejo tako imenovani vročitvi z javno objavo v skladu z nacionalnim pravom (v skladu s členi od 185 do 188 nemškega Zivilprozessordnung (zakon o civilnem postopku) s pritrditvijo obvestila o vročitvi na sodno desko sodišča, ki je odredilo vročitev, za en mesec), če nasprotna stranka na začetku civilnopravnega spora na svoji spletni strani sicer navede naslov na ozemlju Evropske unije, vendar pa vročitev ni mogoča, ker tožena stranka ni tam in tudi sicer ni mogoče ugotoviti, kje trenutno je?

               (b)

               Če je odgovor na vprašanje v točki 2(a) pritrdilen:

                           Ali mora nacionalno sodišče v skladu z dosedanjo sodno prakso Sodišča (nazadnje zadeva C-341/08; […] (ni prevedeno)) zavrniti uporabo nacionalnih določb, ki dopuščajo vročitev z javno objavo, tudi če nacionalno pravo takšno pristojnost za zavrnitev uporabe nacionalnih določb daje le (nemškemu) Bundesverfassungsgericht (zveznemu ustavnemu sodišču)?
                           in

                           Ali bi morala tožeča stranka za ponovno vročitev tožbe sodišču sporočiti nov naslov tožene stranke, na katerem bi bilo mogoče opraviti vročitev, da bi se ji omogočilo izvrševanje njenih pravic, saj v skladu z nacionalnim pravom postopek ne bi mogel potekati brez vročitve z javno objavo, če ni znano, kje je tožena stranka?

               (c)

               Če je odgovor na vprašanje v točki 2(a) nikalen, ali v obravnavanem primeru člen 26(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (v nadaljevanju: Uredba št. 44/2001) (2) nasprotuje izdaji zamudne sodbe v skladu s členom 331 nemškega Zivilprozessordnung, torej izvršilnega naslova za nesporne zahtevke v smislu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov (v nadaljevanju: Uredba št. 805/2004), v delu, v katerem se zahteva naložitev plačila odškodnine za nepremoženjsko škodo v znesku najmanj 20 000,00 EUR z obrestmi in odvetniškimi stroški v znesku 1 419,19 EUR z obrestmi?
               Vsako naslednje vprašanje je odvisno od tega, ali lahko glede na odgovore Sodišča na vprašanja v točki od 2(a) do 2(c) tožeča stranka nadaljuje spor:

               (d)

               Ali se lahko Uredba št. 44/2001 glede na njena člena 4(1) in 5, točka 3, uporabi tudi v primerih, v katerih je zaradi upravljanja spletne strani tožena stranka civilnega postopka tožena na opustitev, razkritje in odškodnino za nepremoženjsko škodo in je sicer (domnevno) državljan Unije v smislu člena 9, drugi stavek, PEU, vendar ni znano, kje je, in je zato mogoče, vendar pa ne gotovo, da se trenutno zadržuje zunaj ozemlja EU in tudi zunaj preostalega območja veljavnosti Konvencije o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, sklenjene v Luganu 16. septembra 1988 (v nadaljevanju: Luganska konvencija), niti ni znana natančna lokacija strežnika, v katerem je spletna stran shranjena, je pa verjetno, da je strežnik na ozemlju Unije?

               (e)

               Če se v tem primeru lahko uporabi Uredba št. 44/2001, ali je pri (grozečih) kršitvah osebnostnih pravic z vsebino neke spletne strani besedno zvezo „kraj, […] kjer grozi škodni dogodek“ v členu 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001 treba razlagati tako,
               da lahko prizadeti (v nadaljevanju: tožeča stranka) vloži opustitveno tožbo, tožbo na razkritje in odškodninsko tožbo zoper upravljavca spletne strani (v nadaljevanju: toženo stranko) tudi pred sodišči tiste države članice, v kateri se lahko dostopa do spletne strani, ne glede na to, v kateri državi članici ima upravljavec sedež oziroma prebivališče (na ozemlju EU ali zunaj njega),
               ali
               da je pristojnost sodišč države članice, v kateri tožena stranka nima sedeža oziroma prebivališča, ali pa iz ničesar ni mogoče sklepati, da je tožena stranka na ozemlju te države članice, odvisna od obstoja posebne povezave med izpodbijano vsebino ali spletno stranjo in državo sodišča (nacionalna navezna okoliščina), ki presega tehnično mogoč dostop do njih?

               (f)

               Če je potrebna taka nacionalna navezna okoliščina:

                           Po katerih merilih se določa ta okoliščina?

                           Ali je pomembno, da so ciljno občinstvo sporne spletne strani v skladu z namenom upravljavca (tudi) uporabniki spleta v državi sodišča, ali zadošča, da imajo informacije na spletni strani objektivno zvezo z državo sodišča v tem smislu, da je v državi sodišča glede na okoliščine konkretnega primera, zlasti glede na vsebino sporne spletne strani, dejansko lahko nastala oziroma bi lahko nastala kolizija nasprotujočih si interesov – torej interesov tožeče stranke do spoštovanja njene osebnostne pravice in interesov tožene stranke do oblikovanja svoje spletne strani – oziroma je taka kolizija nastala s tem, da se je eden ali več znancev osebe, ki ji je bila kršena osebnostna pravica, seznanil z vsebino spletne strani?

               (g)

               Ali je za ugotovitev posebne nacionalne navezne okoliščine upoštevno število obiskov sporne spletne strani iz države članice sodišča?

               (h)

               Če bi bilo predložitveno sodišče glede na postavljena vprašanja pristojno za obravnavanje tožbe, ali veljajo pravna načela iz sodbe Sodišča z dne 7. marca 1995 (zadeva C-68/93, […] (ni prevedeno)) tudi v tem opisanem primeru?

               (i)

               Če za določitev pristojnosti ni potrebna posebna nacionalna navezna okoliščina ali če za domnevo te zadošča, da so sporne informacije objektivno povezane z državo sodišča v tem smislu, da je v državi sodišča glede na okoliščine konkretnega primera, zlasti na podlagi vsebine sporne spletne strani dejansko lahko nastala oziroma bi lahko nastala kolizija nasprotujočih si interesov oziroma je takšna kolizija nastala s tem, da se je eden ali več znancev osebe, ki ji je bila kršena osebnostna pravica, seznanil z vsebino spletne strani, in domneva posebne nacionalne navezne okoliščine ni odvisna od najmanjšega števila obiskov sporne spletne strani iz države sodišča, ali če Uredbe št. 44/2001 v predloženem primeru sploh ni mogoče uporabiti:

                           ali je člen 3(1) in (2) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (v nadaljevanju: Direktiva 2000/31) (3) treba razlagati tako, da je tem določbam treba pripisati kolizijskopravno naravo v tem smislu, da tudi na področju civilnega prava ob izpodrivanju nacionalnih kolizijskih pravil določajo izključno uporabo prava, ki velja v državi članici izvora,
                           ali

                           pa gre pri teh določbah za popravek na materialnopravni ravni, s katerim se rezultat, ki izhaja iz materialnega prava, ki se uporabi v skladu z nacionalnimi kolizijskimi pravili, vsebinsko spremeni in omeji na zahteve prava države članice izvora?

               (j)

               Če ima člen 3(1) in (2) Direktive 2000/31 kolizijskopravno naravo:
               ali navedene določbe določajo le uporabo materialnega prava, ki velja v državi članici izvora, ali pa tudi uporabo v tej državi veljavnih kolizijskih pravil, tako da ostane mogoče, da pravo države članice izvora zavrača na pravo države namembnosti?

               (k)

               Če ima člen 3(1) in (2) Direktive 2000/31 kolizijskopravno naravo:
               ali je treba določitev kraja sedeža oziroma prebivališča ponudnika storitev opreti na kraj, v katerem (domnevno) je trenutno, kraj, v katerem je bil na začetku objave fotografij tožeče stranke, ali na (domnevni) kraj, v katerem je strežnik, v katerem je shranjena spletna stran?

      (1)  UL L 303, str. 1.

      (2)  UL L 12, str. 1.

      (3)  UL L 178, str. 1.


title: Zadeva C-338/05 P: Pritožba Front National, M. F. Stirbois, B. Gollnischa, C. Langa, J. C. Martineza, Ph. Claeysa, K. Dillena in M. Borghezija zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne  11. julija 2005  v zadevi Front National in drugi proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije, T-17/04, vložena  19. septembra 2005

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/9

         Pritožba Front National, M. F. Stirbois, B. Gollnischa, C. Langa, J. C. Martineza, Ph. Claeysa, K. Dillena in M. Borghezija zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 11. julija 2005 v zadevi Front National in drugi proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije, T-17/04, vložena 19. septembra 2005
   (Zadeva C-338/05 P)
   (2005/C 315/16)
   Jezik postopka: francoščina
   Front National in drugi, ki jih zastopa W. de Saint-Just, avocat, so dne 19. septembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložili pritožbo zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 11. julija 2005 v zadevi Front National in drugi proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije, T-17/04.
   Pritožniki Sodišču predlagajo, naj razveljavi, z vsemi pravnimi posledicami, izpodbijani sklep z dne 11. julija 2005.
   Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožniki, politična stranka Front National in evropski poslanci, ki izhajajo iz različnih nacionalnih političnih strank (Front National, Lega Nord, Vlaams Blok), so pred Sodiščem prve stopnje predlagali razveljavitev Uredbe (ES) št. 2004/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja, (1) zlasti zaradi nezakonitosti, kršitve načel enakosti, transparentnosti, političnega pluralizma, subsidiarnosti in zaradi domneve o zlorabi postopka.
   Sodišče prve stopnje je v izpodbijani odločbi z dne 11. julija 2005 najprej odločilo (točka 48), da izpodbijana uredba neposredno zadeva Front National. Toda Sodišče prve stopnje je odločilo (točka 52), da samih poslancev, ki so vložili pritožbo, izpodbijana uredba ne zadeva neposredno. Vendar pa je očitno, da se ti izvoljeni poslanci, zaradi njihove dejavnosti in njihove angažiranosti v svojih političnih strankah, razlikujejo od „vsakega drugega državljana.“ Prav zato lahko utemeljeno izpodbijajo predpis, ki bi pod vprašaj postavil pravice in položaj političnih strank, iz katerih izhajajo. Toda Sodišče prve stopnje je odločilo (točka 66), da Front National izpodbijana uredba ne zadeva posamično.
   Glede tega je Sodišče prve stopnje sprejelo trditve Evropskega parlamenta, ki navaja, da se člen 4 te uredbe ne uporablja takoj in tako „da torej učinka, ki bi neposredno izviral iz Uredbe 2004/2003 na Front National ni.“
   Vendar člen 13 iste uredbe določa, da se „členi 4 do 10 […] uporabljajo od dneva začetka prvega zasedanja Evropskega parlamenta po volitvah junija 2004.“ Glede na to, da je Front National vlaga liste kandidatov za evropske volitve v vseh velikih francoskih regijah in da bo glede na njeno močno zastopanost v Franciji nedvomno imela poslance, ne gre pri trditvi, da bo Front National v Evropskem parlamentu imela predstavnike, ne za ekstrapolacijo ne za „spekulacijo“. Iz tega vidika jo določbe uredbe o „predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja“ zadevajo neposredno.

      (1)  (UL L 297, str. 1).


title: Zadeva T-719/15 P: Pritožba, ki jo je 8. decembra 2015 vložila LP zoper sklep, ki ga je 28. septembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-73/14

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/37

         Pritožba, ki jo je 8. decembra 2015 vložila LP zoper sklep, ki ga je 28. septembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-73/14
   (Zadeva T-719/15 P)
   (2016/C 059/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: LP (Haag, Nizozemska) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski policijsku urad (Europol)

      Predlog

      Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

                  razveljavi sklep z dne 28. septembra 2015, izdan v zadevi F-73/14, in samo odloči o zadevi oziroma, podredno, zadevo vrne Sodišču za javne uslužbence;

               —

                  Europol naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe pritožnica navaja en razlog, in sicer naj bi bilo pri izpodbijanem sklepu pravo večkrat napačno uporabljeno in naj bi bil kršil pravo Evropske unije, zlasti kar zadeva obveznost obrazložitve, dolžnost skrbnega ravnanja in zaradi očitno napačne presoje.


title: Zadeva C-86/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, Manchester – Združeno kraljestvo) – Future Health Technologies Ltd proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs (Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Oprostitve — Člen 132(1)(b) in (c) — Bolnišnična in izvenbolnišnična zdravstvena oskrba ter z njo tesno povezane dejavnosti — Zdravstvena oskrba oseb pri opravljanju medicinske in paramedicinske poklicne dejavnosti — Odvzem, analiza in obdelava krvi iz popkovnice — Shranjevanje izvornih celic — Morebitna prihodnja terapevtska uporaba — Dejavnosti, ki obsegajo skupek elementov in dejanj)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, Manchester – Združeno kraljestvo) – Future Health Technologies Ltd proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Zadeva C-86/09) (1)

   (Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitve - Člen 132(1)(b) in (c) - Bolnišnična in izvenbolnišnična zdravstvena oskrba ter z njo tesno povezane dejavnosti - Zdravstvena oskrba oseb pri opravljanju medicinske in paramedicinske poklicne dejavnosti - Odvzem, analiza in obdelava krvi iz popkovnice - Shranjevanje izvornih celic - Morebitna prihodnja terapevtska uporaba - Dejavnosti, ki obsegajo skupek elementov in dejanj)
   2010/C 221/18
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   VAT and Duties Tribunal, Manchester

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Future Health Technologies Ltd

      Tožena stranka: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - VAT and Duties Tribunal, Manchester – Razlaga člena 132 (1)(b) in (c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost - Oprostitev – Pojmi „bolnišnična in izvenbolnišnična zdravstvena oskrba ter z njo tesno povezane dejavnosti“ in „zdravstvena oskrba“ – Storitve odvzema, prevoza, analize in hrambe krvi ter matičnih krvotvornih celic popkovine za morebitno zdravljenje

      Izrek

               1.

               Če je namen storitev – ki obsegajo dobavo medicinske opreme za odvzem krvi iz popkovnice novorojenčkov ter analizo in obdelavo te krvi in po potrebi shranjevanje izvornih celic iz te krvi za morebitno prihodnjo terapevtsko uporabo – le zagotovitev vira teh celic za zdravljenje v primeru, v katerem bi postal vir potreben, in ne postavljanje diagnoze, obravnava ali zdravljenje bolezni oziroma zdravstvenih težav, take dejavnosti, obravnavane skupaj ali ločeno, niso zajete ne s pojmom „bolnišnična in izvenbolnišnična zdravstvena oskrba“ iz člena 132(1)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost ne s pojmom „zdravstvena oskrba“ iz člena 132(1)(c) te direktive. Glede analize krvi iz popkovnice bi bil drugačen sklep mogoč le, če bi se ta analiza dejansko nanašala na postavitev medicinske diagnoze, kar pa mora po potrebi preveriti predložitveno sodišče.

               2.

               Pojem dejavnosti, ki so „tesno povezane“ z „bolnišnično in izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo“ v smislu člena 132(1)(b) Direktive 2006/112, je treba razlagati tako, da ne zajema storitev, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari in ki obsegajo dobavo medicinske opreme za odvzem krvi iz popkovnice novorojenčkov ter analizo in obdelavo te krvi in po potrebi shranjevanje izvornih celic iz te krvi za morebitno prihodnjo terapevtsko uporabo, s katero so te storitve povezane le eventualno, in ta uporaba ni ne dejanska, ne v teku, ne načrtovana.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva F-78/07: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. aprila 2008 – Boudova in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Imenovanje – Razvrstitev v naziv – Pomožni uslužbenci, imenovani za uradnike – Natečaji, objavljeni pred začetkom veljavnosti novih Kadrovskih predpisov – Akt, ki posega v položaj – Dopustnost tožbe)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/61

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. aprila 2008 – Boudova in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-78/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Razvrstitev v naziv - Pomožni uslužbenci, imenovani za uradnike - Natečaji, objavljeni pred začetkom veljavnosti novih Kadrovskih predpisov - Akt, ki posega v položaj - Dopustnost tožbe)
   (2008/C 223/115)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Boudova in drugi (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in G. Berscheid, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predloga za revizijo razvrstitve v naziv tožečih strank, nekdanjih pomožnih uslužbencev, imenovanih za uradnike na podlagi uspešno opravljenih splošnih natečajev za razred B5/B4 – Odškodninski zahtevek.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007, str. 42.


title: Zadeva C-355/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 28. junija 2016 – Christian Picart/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/36

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 28. junija 2016 – Christian Picart/Ministre des finances et des comptes publics
   (Zadeva C-355/16)
   (2016/C 335/48)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Christian Picart

      Tožena stranka: Ministre des finances et des comptes publics

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je pravico do ustanavljanja za samozaposlene osebe, kot je opredeljena v členih 1 in 4 sporazuma z dne 21. junija 1999 in členu 12 Priloge I k temu sporazumu, mogoče obravnavati kot enakovredno svobodi ustanavljanja, ki je osebam, ki opravljajo samozaposlitveno dejavnost, zagotovljena s členom 43 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ki je postal člen 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije?

               2.

               Ali je treba v tem primeru ob upoštevanju določb člena 16 sporazuma uporabiti sodno prakso, ki izhaja iz sodbe z dne 7. septembra 2006 (C-470/04), izdano po tem sporazumu, če državljan države članice, ki je prebivališče prenesel v Švico in zgolj obdrži deleže, ki jih je imel v družbah, za katere se uporablja pravo te države članice, ki mu dajejo določen vpliv na odločitve teh družb in mu omogočajo, da določa njihovo dejavnost, ne da bi trdil, da namerava v Švici opravljati neodvisno dejavnost, drugačno od dejavnosti, ki jo je opravljal v državi članici, katere državljan je bil, in je zajemala upravljanje teh deležev?

               3.

               Ali bi bilo treba to pravico, če ne bi bila enakovredna svobodi ustanavljanja, razlagati enako, kot je Sodišče Evropske unije to storilo v zvezi s svobodo ustanavljanja v sodbi z dne 7. septembra 2006 (C-470/04)?


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2005 v zadevi T-40/03, Julián Murúa Entrena proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Zahteva za registracijo figurativne znamke, ki vsebuje besedo „Julián Murúa Entrena“ — Ugovor imetnika španske in mednarodne besedne znamke MURÚA — Zavrnitev registracije — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Družinsko ime)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/14

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 13. julija 2005
   v zadevi T-40/03, Julián Murúa Entrena proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Zahteva za registracijo figurativne znamke, ki vsebuje besedo „Julián Murúa Entrena“ - Ugovor imetnika španske in mednarodne besedne znamke MURÚA - Zavrnitev registracije - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Družinsko ime)
   (2005/C 229/27)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi T-40/03, Julián Murúa Entrena, s prebivališčem v Elciegu (Španija), ki ga zastopa I. Temiño Ceniceros, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopniki: I. de Medrano Caballero in G. Schneider), druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje je bila Bodegas Murúa, SA, zaradi tožbe proti odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. decembra 2002, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Mengozzi, sodnik, in I. Wieszniewska-Białecka, sodnica; sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 13. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 28. junija 2004 v zadevi C-445/02 P: Glaverbel SA proti UUNT (Pritožba — Uredba (ES) št. 40/94 — Znamka Skupnosti — Motiv uporabljen na proizvodih — Absolutni razlog za zavrnitev registracije — Neobstoj razlikovalnega učinka)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/17

      SKLEP SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 28. junija 2004
   v zadevi C-445/02 P: Glaverbel SA proti UUNT (1)

   (Pritožba - Uredba (ES) št. 40/94 - Znamka Skupnosti - Motiv uporabljen na proizvodih - Absolutni razlog za zavrnitev registracije - Neobstoj razlikovalnega učinka)
   (2004/C 228/33)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-445/02 P, Glaverbel SA, s sedežem v Bruslju (Belgija), (avocat: S. Möbus), zaradi pritožbe zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 9. oktobra 2002, Glaverbel proti UUNT (površina steklene ploščice) (T-36/01, Recueil, str. II-3887), za razveljavitvi te sodbe, kjer je Sodišče prve stopnje presodilo, da prvi Odbor za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), ni kršil člena 7(1)(b), Uredbe Sveta (ES) št. 40/94, z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1) s sprejetjem svoje odločbe z dne 30. novembra 2000 o zavrnitvi registracije kot znamke Skupnosti motiva na površini steklenih izdelkov (zadeva R 137/2000-1), nasprotna stranka v postopku je bil tudi Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), (zastopnika: G. Schneider in R. Thewlis) tožena stranka na prvi stopnji, je Sodišče (peti senat), v sestavi C. Gulmann (poročevalec), predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica in J. Makarczyk, sodnik, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, 28. junija 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Glaverbel SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 31, 8.2.2003.


title: Zadeva C-232/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Dita Danosa proti LKB Līzings SIA (Socialna politika — Direktiva 92/85/EGS — Izvajanje ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali ki dojijo — Člena 2(a) in 10 — Pojem noseča delavka — Prepoved odpusta nosečih delavk v obdobju od začetka nosečnosti do konca porodniškega dopusta — Direktiva 76/207/EGS — Enako obravnavanje moških in žensk — Član uprave kapitalske družbe — Nacionalna ureditev, na podlagi katere je mogoče člana uprave kapitalske družbe odpoklicati brez kakršne koli omejitve)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Dita Danosa proti LKB Līzings SIA
   (Zadeva C-232/09) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 92/85/EGS - Izvajanje ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali ki dojijo - Člena 2(a) in 10 - Pojem „noseča delavka“ - Prepoved odpusta nosečih delavk v obdobju od začetka nosečnosti do konca porodniškega dopusta - Direktiva 76/207/EGS - Enako obravnavanje moških in žensk - Član uprave kapitalske družbe - Nacionalna ureditev, na podlagi katere je mogoče člana uprave kapitalske družbe odpoklicati brez kakršne koli omejitve)
   2011/C 13/17
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dita Danosa

      Tožena stranka: LKB Līzings SIA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstākās tiesas Senāts – Razlaga člena 10 Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 348, str. 1) – Pojem delavca – Skladnost nacionalne zakonodaje, s katero je dovoljen odpust člana uprave kapitalske družbe brez vsake omejitve, zlasti ob upoštevanju nosečnosti te članice

      Izrek

               1.

               Člana uprave kapitalske družbe, ki za to družbo opravlja storitve in je del te družbe, je treba šteti za delavca za namene Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS), če svojo dejavnost nekaj časa opravlja pod vodstvom ali nadzorom drugega organa te družbe in če za to dejavnost prejema plačilo. Predložitveno sodišče mora preveriti elemente dejanskega stanja, ki so potrebni za presojo, ali je tako v sporu, o katerem odloča.

               2.

               Člen 10 Direktive 92/85 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki dopušča odpoklic člana uprave kapitalske družbe brez kakršne koli omejitve, če je zadevna oseba „noseča delavka“ v smislu te direktive in je sklep o njenem odpoklicu v bistvu posledica njene nosečnosti. Tudi če zadevni član uprave nima tega statusa, ostane dejstvo, da se odpoklic člana uprave, ki opravlja naloge, kakršne so opisane v postopku v glavni stvari, zaradi nosečnosti ali iz razloga, ki je v bistvu posledica nosečnosti, lahko nanaša le na ženske in zato pomeni neposredno diskriminacijo na podlagi spola, ki je v nasprotju s členoma 2(1) in (7) ter 3(1)(c) Direktive Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (76/207/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002.

      (1)  UL C 220, 12.09.2009.


title: Zadeva C-193/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. septembra 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčenje — DDV — Direktiva 2006/112/ES — Členi od 306 do 310 — Posebna ureditev za potovalne agente — Razhajanja med jezikovnimi različicami — Nacionalna zakonodaja, ki predvideva uporabo te posebne ureditve za osebe, ki niso potniki — Pojma „potnik“ in „kupec“ )

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. septembra 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-193/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčenje - DDV - Direktiva 2006/112/ES - Členi od 306 do 310 - Posebna ureditev za potovalne agente - Razhajanja med jezikovnimi različicami - Nacionalna zakonodaja, ki predvideva uporabo te posebne ureditve za osebe, ki niso potniki - Pojma „potnik“ in „kupec“)
   2013/C 344/04
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Lozano Palacios in K. Herrmann, agenta)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopniki: A. Kraińska, A. Kramarczyk, M. Szpunar in B. Majczyna, agenti)
   Intervenientke v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, T. Müller in J. Očková, agenti), Kraljevina Španija (zastopnik: S. Centeno Huerta, agentka), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in J. S. Pilczer, agenta), Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in R. Laires, agenta), Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, agent)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov od 306 do 310 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki določa uporabo posebne ureditve za obdavčitev potovalnih agencij za storitve, ki jih te opravijo za osebe, ki niso potniki

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov, ki so nastali Republiki Poljski.

               3.

               Češka republika, Kraljevina Španija, Francoska republika, Portugalska republika in Republika Finska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 204, 9.7.2011.


title: Zadeva C-77/15: Sklep podpredsednika Sodišča z dne 18. decembra 2015 – Sodišče Evropske unije/Luigi Marcuccio

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/10

         Sklep podpredsednika Sodišča z dne 18. decembra 2015 – Sodišče Evropske unije/Luigi Marcuccio
   (Zadeva C-77/15) (1)

   (2016/C 078/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Podpredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 138, 27.4.2015.


title: Zadeva C-353/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhof (Nemčija) z dne 22. julija 2004 v zadevi Nowaco Germany GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/19

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhof (Nemčija) z dne 22. julija 2004 v zadevi Nowaco Germany GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-353/04)
   (2004/C 262/33)
   Bundesfinanzhof je s sklepom z dne 22. julija 2004 v zadevi Nowaco Germany GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 16. avgusta 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesfinanzhof predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se za ugotovitev tržne kakovosti blaga, za katero se zahteva izvozna dajatev, lahko uporabi Uredba Komisije (EGS) št. 1538/91 (1) z dne 5. junija 1991 o uvedbi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1906/90 o določenih tržnih standardih za perutnino?

               2.

               V primeru, da je odgovor na vprašanje 1) pritrdilen:

                           (a)

                           Ali se uporabi člen 70 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (2) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kadar je treba ugotoviti, ali je blago, za katero se zahteva izvozna dajatev, tržne kakovosti?

                           (b)

                           Ali nastopi domneva kakovosti iz člena 70(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 tudi takrat, ko je bil pregledan samo en naključni vzorec, čeprav zadevna zakonodaja Skupnosti dopušča napake blaga v določenem količinskem obsegu in skladno s tem zahteva ter tudi izrecno predpisuje pregled določenega minimalnega števila vzorcev za ugotovitev, če je to dopustno odstopanje upoštevano?

               3.

               V primeru, da sta tudi odgovora na vprašanji 2a) in b) pritrdilna:
               Kakšen učinek ima prej omenjena domneva kakovosti, če je odvzetih več vzorcev iz enotne prijavljene pošiljke in je pri preiskavi enega dela vzorcev tržna kvaliteta ugotovljena, pri drugem delu pa ne?

      (1)  UL L 143, str. 11.

      (2)  UL L 302, str. 1.


title: Zadeva T-45/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – Reliance Industries proti Svetu in Komisiji ( Skupna trgovinska politika – Protidampinške dajatve – Izravnalne dajatve – Iztek dajatev – Obvestilo o začetku pregleda – Rok – Pravila STO )

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/35

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – Reliance Industries proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-45/06) (1)

   („Skupna trgovinska politika - Protidampinške dajatve - Izravnalne dajatve - Iztek dajatev - Obvestilo o začetku pregleda - Rok - Pravila STO“)
   (2008/C 285/63)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Reliance Industries Ltd (Mumbai, Indija) (zastopniki: I. MacVay, S. Ahmed, solicitors, R. Thompson, QC, in K. Beal, barrister)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem, odvetnik) in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Khan in P. Stancanelli, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti:

               —

               Obvestila Komisije z dne 1. decembra 2005 o začetku pregleda zaradi izteka izravnalnih ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz nekaterih polietilen tereftalatov s poreklom, med drugim, iz Indije (UL C 304, str. 4);

               —

               Obvestila Komisije z dne 1. decembra 2005 o začetku pregleda zaradi izteka protidampinških ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz nekaterih polietilen tereftalatov s poreklom iz Indije, Indonezije, Republike Koreje, Malezije, Tajvana in Tajske ter delnega vmesnega pregleda protidampinških ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz nekaterih polietilen tereftalatov s poreklom iz Republike Koreje in Tajvana (UL C 304, str. 9);

               —

               Uredbe Sveta (ES) št. 2603/2000 z dne 27. novembra 2000 o uvedbi dokončnih izravnalnih dajatev in o dokončnem pobiranju začasnih dajatev, uvedenih pri uvozu določenega polietilen tereftalata s poreklom iz Indije, Malezije in Tajske in o ustavitvi protisubvencijskega postopka za uvoz določenega polietilen tereftalata s poreklom iz Indonezije, Republike Koreje in Tajvana (UL L 301, str. 1), Uredbe Sveta (ES) št. 2604/2000 z dne 27. novembra 2000 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev in o dokončnem pobiranju začasnih dajatev, uvedenih pri uvozu določenega polietilen tereftalata s poreklom iz Indije, Indonezije, Malezije, Republike Koreje, Tajvana in Tajske (UL L 301, str. 21) ter Sklepa Komisije 2000/745/ES z dne 29. novembra 2000 o sprejetju zavez, ponujenih v zvezi s protidampinškimi in protisubvencijskimi postopki glede uvoza določenega polietilen tereftalata s poreklom iz Indije, Indonezije, Malezije, Republike Koreje, Tajvana in Tajske (UL C 301, str. 88) v delu, v katerem bi se lahko nanašali na tožečo stranko po 1. decembru 2005,

               —

               podredno, člena 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 56, 1996, str. 1) in člena 18(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2026/97 z dne 6. oktobra 1997 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 288, str. 1).

         Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Reliance Industries Ltd se naloži plači stroškov.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva T-29/10: Tožba, vložena 28. januarja 2010 – Nizozemska proti Komisiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/38

         Tožba, vložena 28. januarja 2010 – Nizozemska proti Komisiji
   (Zadeva T-29/10)
   2010/C 80/63
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Wissels in Y. de Vries, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti dela odločbe Komisije z dne 18. novembra 2009 v zadevi št. C 10/2009 (ex. N 138/2009) – Nizozemska, pomoč ING Groep N.V.;

               —

               Komisiji naložiti stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da so nekateri ukrepi, ki jih je sprejela Nizozemska glede ING Groep N.V., pomenili državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU in je te pomoči razglasila za združljive s skupnim trgom pod določenimi pogoji. Glede na odločbo pomeni sprememba poplačilnih pogojev glede 5 milijard EUR v obliki kapitalskega vložka dodatno pomoč.
   S tožbo se izpodbija člen 2(1) odločbe, ki tudi temelji na ugotovitvi Komisije, da sprememba poplačilnih pogojev glede 5 milijard EUR kapitalskega vložka pomeni državno pomoč.
   Tožeča stranka navaja, prvič, da odločba krši člen 107 PDEU v delu, v katerem je Komisija v njej odločila, da je prilagoditev poplačilnih pogojev udeležbe v osnovnem kapitalu ING pomenila 2 milijardi EUR dodatne državne pomoči v korist ING. Po mnenju tožeče stranke je Komisija prilagoditev poplačilnih pogojev neupravičeno obravnavala kot državno pomoč:

               —

               v delu, v katerem je govora o državni pomoči, le-ta glede na odločbo obstaja v obliki popolne udeležbe v osnovnem kapitalu ING; sprememba pogojev, pod katerimi se lahko odplača to pomoč, je lahko državna pomoč le glede te udeležbe.

               —

               ker bi Komisija morala upoštevati prilagoditev poplačilnih pogojev pri presoji udeležbe v osnovnem kapitalu, pri čemer je ni bi smela presojati ločeno.

               —

               Komisija je sicer prilagoditev poplačilnih pogojev smela ločeno presojati ob upoštevanju pravil o državnih pomočeh, vendar je pri tej presoji naredila številne napake.

               —

               Komisija pri svoji presoji neupravičeno ni upoštevala, da je bil cilj prilagoditve poplačilnih pogojev tudi to, da bi se ti pogoji uskladili s poplačilnimi pogoji, ki običajni na tržišču.

         Drugič, tožeča stranka navaja, da odločba krši dolžnost skrbnega ravnanja, ker Komisija ni ugotovila upoštevnega dejanskega stanja.
   Tretjič, tožeča stranka meni, da odločba krši dolžnost obrazložitve, ker Komisija ni zadostno obrazložila svoje ugotovitve, da prilagoditev poplačilnih pogojev pomeni dodatno pomoč.


title: Zadeva T-251/08: Tožba, vložena 26. junija 2008 – Vion proti UUNT (PASSION FOR BETTER FOOD)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/52

         Tožba, vložena 26. junija 2008 – Vion proti UUNT (PASSION FOR BETTER FOOD)
   (Zadeva T-251/08)
   (2008/C 223/92)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Vion NV (Best, Nizozemska) (zastopnik: A. Klinger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. aprila 2008 (zadeva R 562/2007-4);

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PASSION FOR BETTER FOOD“ za proizvode iz razredov 5, 29 in 30 (prijava št. 5 039 946)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj naj bi prijavljena znamka imela zadosten razlikovalni učinek.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-541/14 P: Pritožba, ki jo je Royal Scandinavian Casino Århus I/S vložila 26. novembra 2014 zoper sodbo z dne 26. septembra 2014 v zadevi T-615/11, Royal Scandinavian Casino Århus I/S/Evropska komisija

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/16

         Pritožba, ki jo je Royal Scandinavian Casino Århus I/S vložila 26. novembra 2014 zoper sodbo z dne 26. septembra 2014 v zadevi T-615/11, Royal Scandinavian Casino Århus I/S/Evropska komisija
   (Zadeva C-541/14 P)
   (2015/C 034/18)
   Jezik postopka: danščina

      Stranke

      Pritožnica: Royal Scandinavian Casino Århus I/S (zastopnika: B. Jacobi in P. Vesterdorf, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Evropska Komisija, Kraljevina Danska, Republika Malta, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)

      Predloga

               —

               Razveljavi naj se sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 v zadevi T-615/11 Royal Scandinavian Casino Århus, ki se nanaša na ukrep C 35/10 (ex N 302/10), ki ga namerava Danska izvesti v obliki davka na spletne igre na srečo v danskem zakonu o davku od iger na srečo, in v skladu s katero pritožnica nima procesnega upravičenja za vložitev tožbe;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži, da nosi svoje stroške in stroške pritožnice, intervenientom pa naj se naloži, da nosijo svoje stroške postopkov pred Splošnim sodišče in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno presodilo, da nima procesnega upravičenja za vložitev tožbe, saj pritožnica izpolnjuje merila iz člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije za vložitev tožbe zoper Evropsko komisijo.

               2.

               Pritožnica dalje navaja, da je Splošno sodišče v sodbi z dne 26. septembra 2014 v zadevi T-615/11 Royal Scandinavian Casino Århus napačno uporabilo pravo na način, ki je škodoval njenim interesom s tem, da je:

                           a)

                           v točki 43, s sklicevanjem na pomanjkanje dokazov, ugotovilo, da pritožnica ni dokazala kakšen učinek bi imela zadevna državna pomoč na njen finančni položaj;

                           b)

                           v točki 44 sklenilo, da glede na prej navedeno pritožnica ni dokazala, da bi lahko državna pomoč znatno škodila položaju pritožnice na upoštevnem trgu, zaradi česar ni mogoče šteti, da je podano posamično nanašanje na pritožnico;

                           c)

                           v točki 42 ugotovilo, da se sporni sklep na pritožnico ne nanaša posamično, čeprav je igralnica pritožnice ena izmed klasičnih igralnic, katerih število je omejeno;

                           d)

                           v točki 52 navedlo, da tožba pritožnice ne izpolnjuje pogojev za dopustnost iz zadnjega dela člena 263, četrti odstavek PDEU; in, da je

                           e)

                           v točki 53 navedlo, da je treba tožbo zavreči ker pritožnica nima procesnega upravičenja za vložitev tožbe.

               3.

               Pritožnica trdi, da je v zvezi z igralnico podano posamično nanašanje, ker:

                           —

                           je pritožnica pri Komisiji vložila pritožbo glede zadevne državne pomoči v obliki znatno nižjih dajatev za spletne igre nas srečo, ker je aktivno sodelovala tako v postopku formalne preiskave kot v predhodnem postopku in ker je državna pomoči znatno negativno vplivala na igralnico;

                           —

                           dejavnost tožeče stranke se umešča v okvir omejenega števila klasičnih igralnic na katere ukrep negativno vpliva in ki se pravno in dejansko razlikujejo od vseh drugih dejavnosti na Danskem; in ker

                           —

                           sporni sklep Komisije, ki odobrava dansko državno pomoč v obliki nižjih dajatev za spletne igre na srečo, ni regulativni akt, ki potrebuje izvedbene ukrepe, v nobenem primeru pa jih ne potrebuje v zvezi z pritožnico.


title: Zadeva C-427/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā Tiesa – Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests/„Veloserviss“ SIA (Predhodno odločanje — Carinski zakonik Skupnosti — Naknadno preverjanje deklaracij — Načelo varstva legitimnih pričakovanj — Omejitev ponovne preučitve rezultatov naknadnega preverjanja v nacionalnem pravu — Možnost — Odločba v zvezi s prvim naknadnim preverjanjem — Netočni ali nepopolni podatki, ki niso bili znani ob sprejetju odločbe)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā Tiesa – Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests/„Veloserviss“ SIA
   (Zadeva C-427/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinski zakonik Skupnosti - Naknadno preverjanje deklaracij - Načelo varstva legitimnih pričakovanj - Omejitev ponovne preučitve rezultatov naknadnega preverjanja v nacionalnem pravu - Možnost - Odločba v zvezi s prvim naknadnim preverjanjem - Netočni ali nepopolni podatki, ki niso bili znani ob sprejetju odločbe))
   (2016/C 048/04)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā Tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Tožena stranka:„Veloserviss“ SIA

      Izrek

   Člen 78(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki omejuje možnost carinskih organov, da ponovni pregled ali naknadno preverjanje ponovijo in na tej podlagi ukrepajo z določitvijo novega carinskega dolga, če ta omejitev zadeva triletno obdobje od datuma nastanka prvotnega carinskega dolga, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 421, 24.11.2014.


title: Zadeva T-63/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2016 – Iran Insurance/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečitev širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ugovor nezakonitosti — Člen 46(2) Uredbe (EU) št. 267/2012 — Člen 215 PDEU — Člen 20(1)(c) Sklepa 2010/413/SZVP, kot je bil spremenjen s členom 1, točka 7, Sklepa 2012/35/SZVP — Člen 23(2)(d) Uredbe št. 267/2012 — Temeljne pravice — Členi 2 PEU, 21 PEU in 23 PEU — Člena 17 in 52 Listine o temeljnih pravicah — Napaka pri presoji — Enako obravnavanje — Prepoved diskriminacije — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve — Zloraba pooblastil — Legitimno pričakovanje — Sorazmernost)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2016 – Iran Insurance/Svet
   (Zadeva T-63/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečitev širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ugovor nezakonitosti - Člen 46(2) Uredbe (EU) št. 267/2012 - Člen 215 PDEU - Člen 20(1)(c) Sklepa 2010/413/SZVP, kot je bil spremenjen s členom 1, točka 7, Sklepa 2012/35/SZVP - Člen 23(2)(d) Uredbe št. 267/2012 - Temeljne pravice - Členi 2 PEU, 21 PEU in 23 PEU - Člena 17 in 52 Listine o temeljnih pravicah - Napaka pri presoji - Enako obravnavanje - Prepoved diskriminacije - Načelo dobrega upravljanja - Obveznost obrazložitve - Zloraba pooblastil - Legitimno pričakovanje - Sorazmernost))
   (2016/C 222/14)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Iran Insurance Company (Teheran, Iran) (zastopnik: D. Luff, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: I. Rodios in M. Bishop, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in D. Gauci, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog, da se na podlagi členov 263 PDEU in 275 PDEU razglasi ničnost Sklepa Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 18) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 3), v delih, v katerih se nanašata na tožečo stranko, in, drugič, predlog, da se na podlagi člena 277 PDEU ugotovi, da se za tožečo stranko ne uporabljajo člen 20(1)(c) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), kakor je bil spremenjen s členom 1, točka 7, Sklepa Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 (UL L 19, str. 22), ter člena 23(2)(d) in 46(2) Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Iran Insurance Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 78, 15.3.2014.


title: Zadeva T-173/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Messe Düsseldorf Canon Communications (MEDTEC) proti UUNT – Canon Communications (MEDTEC)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/43

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Messe Düsseldorf Canon Communications (MEDTEC) proti UUNT – Canon Communications (MEDTEC)
   (Zadeva T-173/08) (1)

   (2009/C 6/87)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva C-561/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil de Alicante – Španija) – Fédération Cynologique Internationale proti Federación Canina Internacional de Perros de Pura Raza (Znamke Skupnosti — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 9(1) — Pojem „tretje osebe“ — Imetnik poznejše znamke Skupnosti)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/15

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil de Alicante – Španija) – Fédération Cynologique Internationale proti Federación Canina Internacional de Perros de Pura Raza
   (Zadeva C-561/11) (1)

   (Znamke Skupnosti - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 9(1) - Pojem „tretje osebe“ - Imetnik poznejše znamke Skupnosti)
   2013/C 114/21
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil de Alicante

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fédération Cynologique Internationale

      Tožena stranka: Federación Canina Internacional de Perros de Pura Raza

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Mercantil de Alicante – Razlaga Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) (UL L 78, p. 1) – Kršitev ali grožnja kršitve znamke Skupnosti – Izključna pravica, ki jo daje znamka Skupnosti – Pojem tretja oseba.

      Izrek

   Člen 9(1) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti je treba razlagati tako, da se izključna pravica imetnika znamke Skupnosti, da lahko vsaki tretji osebi prepreči, da v gospodarskem prometu uporablja znak, ki je enak ali podoben njegovi znamki, nanaša tudi na tretjo osebo, ki je imetnica poznejše znamke Skupnosti, ne da bi morala biti prej razglašena ničnost te poznejše znamke.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva C-486/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. novembra 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/12

         Sklep predsednika Sodišča z dne 17. novembra 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-486/09) (1)

   2011/C 89/24
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva F-63/14: Tožba, vložena 11. julija 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/61

         Tožba, vložena 11. julija 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-63/14)
   2014/C 421/89
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb o prenosu pokojninskih pravic tožečih strank v pokojninsko zavarovanje Unije, ki uporabljajo nove SDI, ki se nanašajo na člena 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom javnih uslužbencev.

      Predlog tožečih strank

               —

               Za nezakonito in posledično neupošteven naj se razglasi člen 9 splošnih izvedbenih določb za člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom;

               —

               za nične naj se razglasijo odločbe o koriščenju pokojninskih pravic, ki so jih tožeče stranke pridobile pred začetkom zaposlitve, v okviru prenosa teh pravic v pokojninsko zavarovanje Evropske unije, in sicer na podlagi splošnih izvedbenih določb za člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.