title: Zadeva T-402/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2007 — Katalagarianakis proti Komisiji ( Uradniki — Imenovanje — Revizija razvrstitve v naziv in plačilni razred — Uporaba sodne prakse Sodišča — Člen 5, člen 31(2), člen 32, drugi pododstavek, člena 45 in 62 Kadrovskih predpisov )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/36

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2007 — Katalagarianakis proti Komisiji
   (Zadeva T-402/03) (1)

   („Uradniki - Imenovanje - Revizija razvrstitve v naziv in plačilni razred - Uporaba sodne prakse Sodišča - Člen 5, člen 31(2), člen 32, drugi pododstavek, člena 45 in 62 Kadrovskih predpisov“)
   (2007/C 95/72)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Georgios Katalagarianakis (Overijse, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curall in H. Krämer, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila opravljena revizija in tožeča stranka v času njenega imenovanja razvrščena v naziv A6, prvi plačilni razred, s katero je bila opravljena revizija in tožeča stranka razvrščena v naziv A5, tretji plačilni razred, s 1. aprilom 2000 ter s katero je bilo določeno, da je 5. oktober 1995 datum, ko nastopijo finančni učinki.
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije z dne 14. aprila 2003 se razglasi za nično, ker določa, da je 5. oktober 1995 datum, ko nastopijo finančni učinki.

               2)

               Komisija bo opravila primerjalno oceno uspešnosti tožeče stranke in uradnikov, ki so napredovali v naziv A5, v vsakem napredovalnem obdobju od 1. maja 1993 naprej.

               3)

               Po tej oceni in če Komisija tožeči stranki ne bo mogla odobriti napredovanja v naziv, ki bi se zdel upravičen, se stranki pozove, da se sporazumeta o ustreznem nadomestilu.

               4)

               Stranki bosta Sodišče za uslužbence v roku treh mesecev od razglasitve obravnavane sodbe obvestili o sporazumu, ki sta ga, če sta ga, sprejeli, oziroma v nasprotnem primeru, o njunih podrobnih predlogih v zvezi z nastalo škodo.

               5)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               6)

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004.


title: Zadeva T-414/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Razdelitev geografskega trga — Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami — Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj — Dokaz — Domneva nedolžnosti)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība proti Komisiji
   (Zadeva T-414/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razdelitev geografskega trga - Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami - Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj - Dokaz - Domneva nedolžnosti)
   2013/C 156/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība (Riga, Latvija) (zastopnik: M. Favart, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in A. Biolan, zastopnika)

      Intervenientki v podporo tožeče stranke: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francija) (zastopnika: J.-F. Bellis in K. Van Hove, odvetnika); in European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Švica) (zastopnika: D. Waelbroeck, odvetnik, in D. Slater, solicitor)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC).

      Izrek

               1.

               Člen 3 Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) se v delu, v katerem se nanaša na Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība, razglasi za ničen.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva C-262/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 10. maja 2017 – Solvay Chimica Italia SpA in drugi/Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 10. maja 2017 – Solvay Chimica Italia SpA in drugi/Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
   (Zadeva C-262/17)
   (2017/C 309/23)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Solvay Chimica Italia SpA, Solvay Specialty Polymers Italy SpA, Solvay Chimica Bussi SpA, Ferrari F.lli Lunelli SpA, Fenice – Qualità Per L’ambiente SpA, Erg Power Srl, Erg Power Generation SpA, Eni SpA, Enipower SpA

      Tožena stranka: Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe Direktive 2009/72/ES (1), zlasti člen 3(5) in (6) ter člen 28 razlagati tako, da je sistem – ki ga je vzpostavil in ga upravlja zasebni subjekt, na katerega je priključeno omejeno število proizvajalcev in porabnikov in ki je sam povezan z javnim omrežjem, pri čemer iz te razvrstitve ni mogoče izključiti zasebnih sistemov s takšnimi značilnostmi, ki so bili vzpostavljeni pred začetkom veljavnosti navedene direktive in ki so bili prvotno vzpostavljeni z namenom samoproizvodnje – nujno elektroenergetsko omrežje in torej „distribucijsko omrežje“ v smislu navedene direktive?

               2.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je edina možnost, zagotovljena z navedeno direktivo za presojo posebnih značilnosti zasebnega električnega omrežja ta, da se uvrsti v kategorijo ZDS iz člena 28 navedene direktive ali pa lahko nacionalni zakonodajalec določi drugačno kategorijo distribucijskih sistemov, za katere velja poenostavljena ureditev, ki se razlikuje od ureditve za ZDS?

               3.

               Ne glede na prejšnji vprašanji, ali je treba navedeno direktivo razlagati tako, da je za zaprte distribucijske sisteme iz člena 28 vsekakor naložena obveznost povezovanja s tretjimi stranmi?

               4.

               Ne glede na prejšnja vprašanja, ali sme nacionalni zakonodajalec glede na razvrstitev zasebnega električnega omrežja kot zaprtega distribucijskega sistema v smislu člena 28 Direktive 2009/72/ES za ta sistem določiti samo odstopanja od splošne ureditve distribucijskih sistemov, ki so zajete v členih 28 in 26(4) navedene direktive ali pa je državi članici– glede na navedbo v „uvodnih izjavah“ (29) in (30) navedene direktive – dovoljeno ali celo naloženo, da določi dodatne izjeme od uporabe splošne ureditve distribucijskih sistemov, pri čemer zagotovi izpolnjevanje ciljev iz zgoraj navedenih „uvodnih izjav“?

               5.

               Kadar Sodišče meni, da država članica lahko določi ali mora določiti ureditev, v kateri so upoštevane posebne značilnosti zaprtih distribucijskih sistemov, ali je v nasprotju z določbami Direktive 2009/72/ES – zlasti z, uvodnima izjavama‘ (29) in (30); členom 15(7); členom 37(6)(b) in členom 26(4) – nacionalna zakonodaja, kakršna je upoštevna v obravnavanem postopku, v skladu s katero za zaprte distribucijske sisteme velja ureditev o razporejanju proizvodnih zmogljivosti in ločevanju (unbundling), ki je zelo podobna ureditvi, določeni za javna omrežja, in ki v zvezi s splošnimi stroški elektroenergetskega sistema določa, da se plačilo prispevkov zanje delno odmeri tudi glede na energijo, porabljeno v zaprtem sistemu?

      (1)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL 2009 L 211, str. 55).


title: Zadeva F-122/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. novembra 2013 – Arguelles Arias proti Svetu (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas — Odpoved — Zasedeno delovno mesto, za katero je potrebno varnostno dovoljenje — Zavrnitev dovoljenja s strani nacionalnega varnostnega organa — Sprememba odločbe s strani pritožbenega organa — Ugotovitve nacionalnega varnostnega organa in pritožbenega organa, ki ne zavezujejo organa, pristojnega za sklepanje pogodb)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/34

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. novembra 2013 – Arguelles Arias proti Svetu
      (Zadeva F-122/12) (1)

      (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas - Odpoved - Zasedeno delovno mesto, za katero je potrebno varnostno dovoljenje - Zavrnitev dovoljenja s strani nacionalnega varnostnega organa - Sprememba odločbe s strani pritožbenega organa - Ugotovitve nacionalnega varnostnega organa in pritožbenega organa, ki ne zavezujejo organa, pristojnega za sklepanje pogodb)
      (2014/C 71/66)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Bruno Arguelles Arias (Awans, Belgija) (zastopnik: J. Lecuyer, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. Bisch, zastopnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Sveta o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke in odškodninski zahtevek za povračilo premoženjske in nepremoženjske škode.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  B. Arguelles Arias nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

         (1)  UL C 26, 26.1.2013, str. 72.


title: Zadeva C-271/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 4. junija 2014 – LFB Biomédicaments, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) proti Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 4. junija 2014 – LFB Biomédicaments, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) proti Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat
   (Zadeva C-271/14)
   2014/C 282/28
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: LFB Biomédicaments, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France)

      Toženi stranki: Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali določbe člena 6, točka 5, Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja (1) (89/105/EGS) zahtevajo obrazložitev odločitve o izločitvi zdravila s seznama zdravil, ki se izdajajo pacientom, ki se bolnišnično zdravijo v javnih zdravstvenih ustanovah, in ki so lahko krita iz sistema obveznega zdravstvenega zavarovanja poleg storitev bolnišničnega zdravljenja, kritih v okviru pavšalnih zneskov za bivanje in oskrbo, določenih po homogenih skupinah bolnikov?

      (1)  UL L 40, str. 8.


title: Zadeva C-499/12: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 7. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Tivoli – Italija) – Elisabetta Gentile proti Ufficio Finanziario della Direzione Ufficio Territoriale di Tivoli in drugim (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Potreba po navezavi na pravo Unije — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/13

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 7. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Tivoli – Italija) – Elisabetta Gentile proti Ufficio Finanziario della Direzione Ufficio Territoriale di Tivoli in drugim
   (Zadeva C-499/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Potreba po navezavi na pravo Unije - Očitna nepristojnost Sodišča)
   2013/C 108/27
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Tivoli

      Stranke

      Tožeča stranka: Elisabetta Gentile

      Tožena stranka: Ufficio Finanziario della Direzione Ufficio Territoriale di Tivoli, Fabrizio Penna, Gianfranco Di Nicola

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Tivoli – Razlaga člena 47, tretji odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin v povezavi s členom 6 PEU in 52(3) Listine o temeljnih pravicah – Pravna pomoč – Nacionalna zakonodaja, ki določa da se nagrade za pravno svetovanje zmanjšajo za polovico, če se stranki odobri pravna pomoč

      Izrek

   Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno za odgovor na vprašanja Tribunale di Tivoli (Italija).

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-65/11: Tožba, vložena 15. februarja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/10

         Tožba, vložena 15. februarja 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-65/11)
   2011/C 130/19
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Nijenhuis in D. Triantafyllou, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska

      Predloga tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Kraljevina Nizozemska, ker se ni posvetovala z odborom za DDV in ker dopušča, da tisti, ki niso davčni zavezanci, pristopijo davčnemu subjektu, kot izhaja iz Sklepa z dne 18. februarja 1991, št. VB91/347, kršila obveznosti iz členov 9 in 11 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost;

               —

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Člen 9(1) Direktive 2006/112/ES določa, da je,davčni zavezanec“vsaka oseba, ki kjerkoli neodvisno opravlja kakršno koli ekonomsko dejavnost, ne glede na namen ali rezultat te dejavnosti. Člen 11 te direktive določa, da lahko po posvetovanju s posvetovalnim odborom za davek na dodano vrednost (,,odbor za DDV“) vsaka država članica obravnava kot enega davčnega zavezanca osebe s sedežem na ozemlju te države članice, ki so kljub temu, da so pravno neodvisne, med seboj finančno, ekonomsko in organizacijsko tesno povezane
   Komisija meni, da Nizozemska ni izpolnila členov 9 in 11 Direktive 2006/112/ES, ker dopušča, da tisti, ki niso davčni zavezanci, pristopijo davčnemu subjektu. Zato je Nizozemska, ker se ni posvetovala z odborom za DDV, kršila člen 11 te direktive.

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-564/17: Tožba, vložena 18. avgusta 2017 – Tong Myong/Svet in Komisija

text:
               9.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/19

         Tožba, vložena 18. avgusta 2017 – Tong Myong/Svet in Komisija
   (Zadeva T-564/17)
   (2017/C 338/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: So Tong Myong (Pjongjang, Demokratična ljudska republika Koreja) (zastopniki: M. Lester in S. Midwinter, QC, T. Brentnall in A. Stevenson, solicitors)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 2017/993 z dne 12. junija 2017 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 329/2007 o omejevalnih ukrepih proti Demokratični ljudski republiki Koreji (UL 2017, L 149, str. 67) in Sklep Sveta (SZVP) 2017/994 z dne 12. junija 2017 o spremembi Sklepa (SZVP) 2016/849 o omejevalnih ukrepih proti Demokratični ljudski republiki Koreji (UL 2017, L 149, str. 75) razglasi za nična v delu, v katerem je z njima ime tožeče stranke vključeno na seznam oseb, za katere veljajo omejevalni ukrepi;

               —

               toženima strankama naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: toženi stranki nista podali pravilne ali zadostne obrazložitve za vključitev tožeče stranke na seznam.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: toženi stranki sta storili očitno napako pri presoji, ker sta menili, da so bila v primeru tožeče stranke izpolnjena merila za njeno vključitev v izpodbijana akta; za tako vključitev ni dejanske podlage.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: toženi stranki sta zlorabili pooblastila, ker sta želeli izničiti učinkovitost pravice tožeče stranke do učinkovitega pravnega sredstva v zvezi z njeno vključitvijo na podlagi člena 230 PDEU in/ali sta kršili pravico tožeče stranke do enakega obravnavanja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: toženi stranki sta kršili pravico tožeče stranke do obrambe, ker ji pred vnovično vključitvijo na seznam nista predložili dokazov, na katere sta se oprli.

               5.

               Peti tožbeni razlog:toženi stranki sta kršili zakonodajo o varstvu podatkov.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: toženi stranki sta neutemeljeno ali nesorazmerno kršili temeljne pravice tožeče stranke, vključno s pravico do varstva lastnine, poslovne dejavnosti in ugleda.


title: Zadeva F-136/12: Tožba, vložena 9. novembra 2012 – ZZ proti Svetu

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/75

         Tožba, vložena 9. novembra 2012 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-136/12)
   2013/C 26/155
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta št. 2011/866/EU z dne 19. decembra 2011 o odločitvi, da ne sprejme predloga uredbe Komisije glede letne prilagoditve plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Unije in drugič, plačilnih listov tožeče stranke za januar, februar in marec 2012, pripravljenih ob uporabi navedenega sklepa.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepov Sveta, ki se odražajo v plačilnih listih za januar in naslednje mesece v letu 2012 ter v listih za leto 2011, ker v njih ni uporabljena stopnja prilagoditve 1,7%, ki jo je predlagala Komisija;

               —

               Svetu naj se naloži, da tožeči stranki povrne razliko med zneski plač, izplačanih ob uporabi Sklepa Sveta z dne 19. decembra 2011 do dneva odločitve v tej zadevi, in zneski, ki bi ji morali biti izplačani, če bi bila prilagoditev pravilno izračunana, skupaj z obrestmi po obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka za operacije glavnega refinanciranja in velja za zadevna obdobja, povečani za tri točke in pol, od dneva, ko so bili zahtevani zneski v glavni stvari dolgovani;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-270/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Areios Pagos z dne 9. junija 2005 v zadevi Athinaïki Chartopoiïa AE proti L. Panagiotidis in drugi

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/29

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Areios Pagos z dne 9. junija 2005 v zadevi Athinaïki Chartopoiïa AE proti L. Panagiotidis in drugi
   (Zadeva C-270/05)
   (2005/C 217/56)
   Jezik postopka: grščina

      Areios Pagos je s sodbo z dne 9. junija 2005 v zadevi Athinaïki Chartopoiïa AE proti L. Panagiotidis in drugi, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 1. julija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Areios Pagos predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali spada obrat, osebje katerega je delodajalec, z odstopanjem od postopkov obveščanja in posvetovanja s predstavniki delavcev, določenim v členu 1(2)(d) Direktive 75/129/EGS, členu 2(4) Direktive 92/56/EGS in členu 4(4) Direktive 98/59/ES, kolektivno odpustil, pod pojem Skupnosti „podjetje“ za namen uporabe direktiv Sveta, na katere se nanašajo razlogi te odločitve in Zakon št. 1387/1938, ki zadeva „nadzor nad kolektivnimi odpusti in druge določbe“?


title: Zadeva T-674/11: Tožba, vložena 30. decembra 2011 – TV2/Danmark proti Komisiji

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/19

         Tožba, vložena 30. decembra 2011 – TV2/Danmark proti Komisiji
   (Zadeva T-674/11)
   2012/C 80/34
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: TV2/Danmark (Odense, Danska) (zastopnik: O. Koktvedgaard)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sklep Komisije z dne 20. aprila 2011 o ukrepih, ki jih izvaja Danska (C 2/03) za TV2/Danmark, naj se razglasi za ničen v delu, kjer ugotavlja, da so sporni ukrepi državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU (točki 101 in 153 in prvi odstavek izreka Sklepa).

               —

               Podredno: Sklep Komisije z dne 20. aprila 2011 o ukrepih, ki jih izvaja Danska (C 2/03) za TV2/Danmark, naj se razglasi za ničen v delu, kjer ugotavlja:

                           —

                           da sporni ukrepi predstavljajo novo državno pomoč in jih je bilo zato treba priglasiti (točka 154 in prvi odstavek izreka Sklepa);

                           —

                           da naročnine, ki so bile za leta 1997–2002 prenesene na regije prek TV2, predstavljajo državno pomoč za TV2 (točka 194 Sklepa); in

                           —

                           da prihodki iz oglaševanja, ki so bili za leto 1995 in 1995 in v času ukinitve TV2 leta 1997, s TV2 Fund preneseni na TV2, predstavljajo državno pomoč za TV2 (točke 90, 92, 193 in 195, skupaj s preglednico 1).

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi zatrjuje, da izpodbijani sklep krši člen 107(1) PDEU, člen 14 PDEU in amsterdamski protokol. Tožeča stranka zatrjuje:

               —

               da tožeča stranka ni prejela državne pomoči, saj sporni ukrep ni dajal prednosti postaji TV2/Danmark v smislu člena 107 PDEU, ampak je bil zgolj nadomestilo za javne storitve, ki jih je zagotavljala postaja. Tožeča stranka zatrjuje, da Komisija pogojev iz sodbe Altmark ni uporabila v skladu z njihovim prvotnim duhom in namenom ter da je Komisija nepravilno ugotovila, da drugi in četrti pogoj iz sodbe Altmark nista izpolnjena;

               —

               da domnevna pomoč postaji TV2/Danmark v obliki naročnin in oprostitev od plačevanja davkov od dobička pravnih oseb ni bila nova pomoč v smislu Uredbe Sveta (ES) 659/1999 (1), saj gre za ukrepe pred pristopom Danske k EU;

               —

               da naročnin, ki so bile za leta 1997–2002 prenesene na regije prek TV2, ni mogoče opredeliti za državno pomoč za TV2/Danmark, saj TV2/Danmark ni bila dejanski prejemnik teh sredstev; in

               —

               da sredstva, ki so bila s TV2 Reklame A/S prek TV2 Fund prenesene na TV2/Danmark in ki izhajajo iz prodaje oglaševalskega prostora, niso bila državna pomoč, saj je to bilo plačilo za oglaševalsko oddajanje postaje TV2/Danmark na oddajnem omrežju slednje.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-62/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverfassungsgericht (Nemčija) 10. februarja 2014 – Peter Gauweiler in drugi

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverfassungsgericht (Nemčija) 10. februarja 2014 – Peter Gauweiler in drugi
   (Zadeva C-62/14)
   2014/C 129/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverfassungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

   I)   Postopki z ustavnimi pritožbami

      Pritožniki: Peter Gauweiler, Bruno Bandulet, Wilhelm Hankel, Wilhelm Nölling, Albrecht Schachtschneider, Joachim Starbatty, Roman Huber in drugi, Johann Heinrich von Stein in drugi

      Intervenienta: Deutscher Bundestag, Bundesregierung
   II)   Spor med ustavnimi organi

      Predlagatelj: Fraktion DIE LINKE im Bundestag

      Nasprotni udeleženec: Deutscher Bundestag

      Intervenientka: Bundesregierung

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           a)

                           Ali je Sklep Sveta Evropske centralne banke z dne 6. septembra 2012 o tehničnih podrobnostih dokončnih denarnih transakcij v nasprotju s členoma 119 in 127(1) in (2) Pogodbe o delovanju Evropske unije in členi od 17 do 24 Protokola o statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, ker presega mandat Evropske centralne banke na področju monetarne politike, urejen v navedenih členih, in posega v pristojnosti držav članic?
                           Ali gre za prekoračitev mandata Evropske centralne banke zlasti, ker

                                       aa)

                                       se Sklep Sveta Evropske centralne banke z dne 6. septembra 2012 navezuje na programe pomoči ekonomske politike iz Evropskega instrumenta za finančno stabilnost ali Evropskega mehanizma za stabilnost (pogojenost)?

                                       bb)

                                       navedeni sklep določa, da se državne obveznice kupujejo samo od nekaterih držav članic (selektivnost)?

                                       cc)

                                       navedeni sklep določa, da se državne obveznice držav, ki so vključene v programe, kupujejo poleg programov pomoči Evropskega instrumenta za finančno stabilnost ali Evropskega mehanizma za stabilnost (vzporednost)?

                                       dd)

                                       bi se lahko z navedenim sklepom zaobšlo omejitve in pogoje, ki veljajo za programe pomoči Evropskega instrumenta za finančno stabilnost ali Evropskega mehanizma za stabilnost (obid)?

                           b)

                           Ali Sklep Sveta Evropske centralne banke z dne 6. septembra 2012 o tehničnih podrobnostih dokončnih denarnih transakcij krši prepoved denarnega financiranja proračunov iz člena 123 Pogodbe o delovanju Evropske unije?
                           Ali je Sklep Sveta Evropske centralne banke z dne 6. septembra 2012 v nasprotju s členom 123 Pogodbe o delovanju Evropske unije zlasti, ker

                                       aa)

                                       ne omejuje količinsko nakupa državnih obveznic (obseg)?

                                       bb)

                                       ne določa časovnega razmika med izdajo državnih obveznic na primarnem trgu in njihovim nakupom, ki ga izvede Evropski sistem centralnih bank na sekundarnem trgu (oblikovanje tržne cene)?

                                       cc)

                                       dopušča obdržanje vseh kupljenih državnih obveznic do njihove zapadlosti (poseg v tržno logiko)?

                                       dd)

                                       ne določa posebnih zahtev glede bonitete državnih obveznic, ki se kupujejo (tveganje neplačila)?

                                       ee)

                                       določa enako obravnavanje Evropskega sistema centralnih bank ter zasebnih in drugih imetnikov državnih obveznic (delni odpis dolgov)?

               2.

               Podredno, če Sodišče Sklepa Sveta Evropske centralne banke z dne 6. septembra 2012 o tehničnih podrobnostih dokončnih denarnih transakcij kot akta institucije Evropske unije ne bi štelo za primeren predmet predloga na podlagi člena 267, prvi odstavek, točka (b), Pogodbe o delovanju Evropske unije:

                           a)

                           Ali je treba člena 119 in 127 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter člene od 17 do 24 Protokola o statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke razlagati tako, da Eurosistemu dopuščajo, da stori nekaj od spodaj navedenega ali vse spodaj navedeno:

                                       aa)

                                       pogojuje nakup državnih obveznic z obstojem in izpolnjevanjem programov pomoči ekonomske politike iz Evropskega instrumenta za finančno stabilnost ali Evropskega mehanizma za stabilnost (pogojenost)?

                                       bb)

                                       kupuje samo državne obveznice nekaterih držav članic (selektivnost)?

                                       cc)

                                       kupuje državne obveznice držav, ki so vključene v programe, poleg programov pomoči Evropskega instrumenta za finančno stabilnost ali Evropskega mehanizma za stabilnost (vzporednost)?

                                       dd)

                                       obide omejitve in pogoje, ki veljajo za programe pomoči Evropskega instrumenta za finančno stabilnost ali Evropskega mehanizma za stabilnost (obid)?

                           b)

                           Ali je treba člen 123 Pogodbe o delovanju Evropske unije glede prepovedi denarnega financiranja proračunov razlagati tako, da Eurosistemu dopušča, da stori nekaj od spodaj navedenega ali vse spodaj navedeno:

                                       aa)

                                       kupuje državne obveznice brez količinskih omejitev (obseg)?

                                       bb)

                                       kupuje državne obveznice, ne da bi upošteval minimalni časovni odmik od njihove izdaje na primarnem trgu (oblikovanje tržne cene)?

                                       cc)

                                       obdrži vse kupljene državne obveznice do njihove zapadlosti (poseg v tržno logiko)?

                                       dd)

                                       kupuje državne obveznice, ne da bi določil minimalne zahteve glede njihove bonitete (tveganje neplačila)?

                                       ee)

                                       dopusti, da je Evropski sistem centralnih bank obravnavan enako kot zasebni in drugi imetniki državnih obveznic (delni odpis dolgov)?

                                       ff)

                                       z napovedjo, da namerava kupiti obveznice, ali na drug način v časovni povezavi z izdajo državnih obveznic držav članic, katerih valuta je euro, vpliva na oblikovanje cen (spodbujanje k prvi pridobitvi)?


title: Zadeva C-551/08: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 29. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/68/ES — Opravljanje samostojne dejavnosti pozavarovanja — Začetek in opravljanje — Nacionalne določbe, predhodne Direktivi — Neobstoj sporočila ali neobstoj prenosa v predpisanem roku)

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/9

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 29. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-551/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/68/ES - Opravljanje samostojne dejavnosti pozavarovanja - Začetek in opravljanje - Nacionalne določbe, predhodne Direktivi - Neobstoj sporočila ali neobstoj prenosa v predpisanem roku)
   2009/C 312/14
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Yerrell in M. Kaduczak, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnik: M. Dowgielewicz, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/68/ES z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES (UL L 323, str. 1), v predpisanem roku

      Izrek

               1.

               Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/68/ES z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES, v vsakem primeru pa s tem, da vsebine nacionalnih določb, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva, ni sporočila Komisiji Evropskih skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 64 te direktive.

               2.

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Združene zadeve od T-441/10 P do T-443/10 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2012 – Kurrer in drugi proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Imenovanje — Razvrstitev v naziv — Prehodna ureditev razvrščanja v naziv pri zaposlitvi — Člen 5(4) Priloge XIII k Kadrovskim predpisom — Načelo enakega obravnavanja)

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2012 – Kurrer in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve od T-441/10 P do T-443/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Razvrstitev v naziv - Prehodna ureditev razvrščanja v naziv pri zaposlitvi - Člen 5(4) Priloge XIII k Kadrovskim predpisom - Načelo enakega obravnavanja)
   2012/C 126/30
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Christian Kurrer (Watermael-Boitsfort, Belgija) (zadeva T-441/10 P), Salvatore Magazzu (Bruselj, Belgija) (zadeva T-442/10 P) in Stefano Sotgia (Dublin, Irska) (zadeva T-443/10 P) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnik: J. Currall, zastopnik) in Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in M. Simm, zastopnika)

      Predmet

   Tri pritožbe zoper sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 8. julija 2010 v zadevah Magazzu proti Komisiji (F-126/06, še neobjavljena v ZOdl.), Sotgia proti Komisiji (F-130/06, še neobjavljena v ZOdl.) in Kurrer proti Komisiji (F-139/06, še neobjavljena v ZOdl.) in zahtevki za njihovo razveljavitev.

      Izrek

               1.

               Pritožbe so zavrnjene.

               2.

               Christian Kurrer, Salvatore Magazzu in Stefano Sotgia nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je na tej stopnji priglasila Evropska komisija.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva T-46/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2013 – Grčija proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja — Predelava agrumov, bombaž, goveje meso in oljčno olje — Finančna revizija — Ključni nadzori — Sorazmernost — Ponavljanje — Obveznost obrazložitve)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2013 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-46/09) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja - Predelava agrumov, bombaž, goveje meso in oljčno olje - Finančna revizija - Ključni nadzori - Sorazmernost - Ponavljanje - Obveznost obrazložitve)
   2013/C 63/34
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: V. Kontolaimos, I. Chalkias, S. Charitaki in S. Papaïoannou, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Markoulli in H. Tserepa-Lacombe, zastopnika, skupaj z N. Korogiannakisom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/969/ES z dne 8. decembra 2008 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 340, str. 99) ker iz financiranja Skupnosti izključuje nekatere odhodke, ki jih je knjižila Helenska republika.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva T-419/10: Tožba, vložena 14. septembra 2010 – Ori Martin proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/60

         Tožba, vložena 14. septembra 2010 – Ori Martin proti Komisiji
   (Zadeva T-419/10)
   ()
   2010/C 301/96
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ori Martin SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: P. Ziotti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti Sklepa Evropske komisije C(2010) 4387 konč. z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske Unije in členom 53 EGP (Zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje), v delu, v katerem ji je bila naložena odgovornost za ravnanje, ki se sankcionira;

               —

               razveljavitev ali odpravo globe, naložene v členu 2 Sklepa;

               —

               naložitev Komisiji plačila stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tej zadevi se izpodbija isti sklep, kot v zadevi T-385/10 ArcelorMittal Wire France in drugi proti Komisiji.
   Tožeča stranka trdi, da je Sklep Evropske Komisije C(2010) 4387 konč. z dne 30. junija 2010 protipraven v delu, v katerem ji je naložena odgovornost izključno zato, ker ima v lasti (skoraj) 100 % družbe, ki je domnevno sodelovala pri usklajenem ravnanju, sankcioniranem po členu 101 PDEU.
   Tožeča stranka se zlasti sklicuje na:

               —

               Kršitev člena 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 1/2003, ker naj bi v tem primeru pristojnost Komisije, da naloži globo, zastarala.

               —

               Kršitev člena 101 PDEU ter načel personalizacije odgovornosti in kazni, dobrega upravljanja in prepovedi diskriminacije, ker naj bi Komisija tožeči stranki pripisala objektivno odgovornost za morebiti protipravna ravnanja nadzorovane družbe, ki temelji na neizpodbojni domnevi, ki je z dokazi dejansko ni mogoče izpodbijati. Ta odgovornost, ki temelji na lastniški strukturi, ni primerljiva in je v nasprotju z načeli, ki izhajajo iz sodne prakse Skupnosti v zvezi z uporabo člena 101 PDEU, na področju skupin podjetij.

               —

               Kršitev načela omejene odgovornosti kapitalskih družb, kot izhaja iz prava družb, ki je skupno državam članicam in samemu pravu Unije.

         Družba Ori Martin zahteva razveljavitev, oziroma vsaj bistveno zmanjšanje globe.


title: Zadeva T-653/16 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2017 – Malta/Komisija (Začasna odredba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Skupna ribiška politika — Uredba (ES) št. 1224/2009 — Dokumenti, ki sta si jih izmenjali Malta in Komisija — Dostop, odobren organizaciji Greenpeace — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris — Tehtanje interesov)

text:
               9.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/15

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2017 – Malta/Komisija
   (Zadeva T-653/16 R)
   ((Začasna odredba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Skupna ribiška politika - Uredba (ES) št. 1224/2009 - Dokumenti, ki sta si jih izmenjali Malta in Komisija - Dostop, odobren organizaciji Greenpeace - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris - Tehtanje interesov))
   (2017/C 338/15)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Malta (zastopnica: A. Buhagiar, agentka)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in F. Clotuche-Duvieusart, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve odločbe Komisije z dne 13. julija 2016, sprejete v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001, v zvezi s prošnjo za dostop do dokumentov, evidentirano pod opravilno številko GestDem2015/5711A-018-2014.

      Izrek

               1.

               Izvršitev odločbe Evropske komisije z dne 13. julija 2016, sprejete v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001, v zvezi s prošnjo za dostop do dokumentov, evidentirano pod opravilno številko GestDem2015/5711, se odloži v delu, v katerem je s to odločbo odobren dostop do dokumentov, ki izvirajo iz Republike Malte.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-557/12: Tožba, vložena 17. decembra 2012 – RiskMetrics Solutions proti UUNT (RISKMANAGER)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/22

         Tožba, vložena 17. decembra 2012 – RiskMetrics Solutions proti UUNT (RISKMANAGER)
   (Zadeva T-557/12)
   2013/C 63/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RiskMetrics Solutions LLC (New York, Združene države) (zastopnik: I. De Freitas, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo v celoti razveljavi, tako da se prijava znamke Skupnosti št. 9 446 881 sprejme in se postopek nadaljuje do objave;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s tem postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „RISKMANAGER“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 9 446 881

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b), 7(1)(c) in 7(3) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-423/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. aprila 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 93/37/EGS — Člena 3 in 11 — Koncesije za javne gradnje — Obveznosti na področju oglaševanja — Obseg obveznosti — Obvestilo o naročilu — Opis predmeta koncesije in lokacija gradenj — Dodatne gradnje, ki niso izrecno predvidene v obvestilu o naročilu in razpisni dokumentaciji — Načelo enakega obravnavanja)

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/3

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. aprila 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
      (Zadeva C-423/07) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 93/37/EGS - Člena 3 in 11 - Koncesije za javne gradnje - Obveznosti na področju oglaševanja - Obseg obveznosti - Obvestilo o naročilu - Opis predmeta koncesije in lokacija gradenj - Dodatne gradnje, ki niso izrecno predvidene v obvestilu o naročilu in razpisni dokumentaciji - Načelo enakega obravnavanja)
      (2010/C 161/04)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Kukovec, M. Konstantinidis, S. Pardo Quintillán in M. Canal Fontcuberta, odvetniki)

         Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

         Predmet

      Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 3 in člena 11(3), (6), (7) in (12) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 199, str. 54) – Kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije – Gradnje, ki niso bile predmet koncesije – Oddaja po dodelitvi koncesije

         Izrek

                  1.

                  Ker je Kraljevina Španija družbi Iberpistas 5. novembra 1999 oddala:

                              —

                              zgraditev tretjega voznega pasu v obeh smereh na delu plačljivega odseka avtoceste A-6 med mestom Villalba in razcepom Valle de los Caídos,

                              —

                              zgraditev tretjega dvosmernega voznega pasu na delu plačljivega odseka avtoceste A-6 med razcepom Valle de los Caídos in mestom San Rafael, vključno z gradnjo/zgraditvijo novega tunela, in

                              —

                              zgraditev četrtega voznega pasu v obeh smereh na brezcestninskem odseku avtoceste A-6 med mestoma Madrid in Villalba,

                        ne da bi bile te gradnje navedene v predmetu pogodbe o koncesiji za javne gradnje, kakor je opisan v obvestilu, objavljenem v Uradnem listu Evropskih skupnosti in v razpisni dokumentaciji, ni izpolnila obveznosti iz členov 3(1) ter 11(3) in (6) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje v zvezi s Prilogo V k tej direktivi.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 297, 8.12.2007.


title: Zadeva F-109/11: Tožba, vložena 24. oktobra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/26

         Tožba, vložena 24. oktobra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-109/11)
   2012/C 6/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Delna razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2009.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1.1.2009 do 31.12.2009; natančneje, dela tega poročila, ki ga je za to obdobje sestavil EUROSTAT;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.


title: Zadeva F-22/15: Tožba, vložena 6. februarja 2015 – ZZ/Parlament

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/42

         Tožba, vložena 6. februarja 2015 – ZZ/Parlament
   (Zadeva F-22/15)
   (2015/C 127/59)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, ki določa pravice tožeče stranke glede povračila letnih stroškov za potovanja na podlagi člena 8 Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike, kakor so bili spremenjeni z Uredbo št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 8 Priloge VII h Kadrovskim predpisom naj se razglasi za nezakonit in neuporaben;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe o ukinitvi kakršnega koli povračila letnih stroškov za potovanja tožeče stranke od leta 2014;

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-503/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. maja 2012 – ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, prej ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH proti Evropski komisiji

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. maja 2012 – ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, prej ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-503/11) (1)

   2012/C 303/38
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Zadeva T-3/11: Tožba, vložena 4. januarja 2011 – Portugalska proti Komisiji

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/18

         Tožba, vložena 4. januarja 2011 – Portugalska proti Komisiji
   (Zadeva T-3/11)
   2011/C 139/36
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo in J. Saraiva de Almeida, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga naj:

               —

               za ničen razglasi Sklep Komisije 2010/668/EU o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije v delu, v katerem so zaradi „Pomanjkljivosti sistema LPIS-GIS, pri izvajanju pregledov na kraju samem in izračunu sankcij“ za več ukrepov določeni finančni popravki, s katerimi je iz financiranja Evropske unije izključenih 40 690 655,11 EUR v zvezi z odhodki v letih 2005, 2006 in 2007, ki jih je prijavila tožeča stranka;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja deset tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije, ker ni upoštevala elementov, ki so jih predložili portugalski organi v zvezi s pregledi v okviru sistema LPIS-GIS na podlagi analize tveganja v skladu s členom 27 Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije, ker ni upoštevala elementov, ki so jih predložili portugalski organi v zvezi s poostritvijo pregledov v okviru sistema LPIS-GIS v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije, ker ni upoštevala elementov, ki so jih predložili portugalski organi v zvezi s pregledi v okviru sistema LPIS-GIS v skladu s pravilom 75 %/90 %, ki izhaja iz člena 24(1), točka c, Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije, ko je presodila, da je podan resen in razumen dvom, in sicer da so bili pregledi neučinkoviti in/ali nezadostni, pri čemer se je oprla zgolj na poseben primer vključitve avtoceste v površino, upravičeno do financiranja Unije.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije pri uporabi „Smernic za izračunavanje finančnih posledic, ki se izvede ob pripravi odločbe o potrditvi obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS“ iz dokumenta VI/5330/1997-PT, zaradi česar je bilo kršeno načelo enakosti držav članic.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije pri uporabi finančnih popravkov prek okvira odhodkov v zvezi s shemo enotnega plačila (SEP), obdobje 2006, s čimer je tako zajela vse ukrepe iz prvega in drugega stebra.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije, ker pri „Izračunu sankcij“ ni upoštevala elementov, ki so jih predložili portugalski organi, iz katerih je razvidno, da je bil člen 49(1) Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 upoštevan ter da ni bilo podano tveganje za sklad, tako da izpodbijana odločba tudi v zvezi s tem krši načelo sorazmernosti.

               8.

               Osmi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije glede očitka namerne kršitve kljub elementom, ki so jih predložili portugalski organi in ki dokazujejo, da je bil člen 53 Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 v celoti upoštevan.

               9.

               Deveti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije, ker ni upoštevala elementov, ki so jih predložili portugalski organi in ki dokazujejo upoštevanje člena 21 Uredbe št. 2237/2003 za leto 2004 in člena 13(5) Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 za leto 2005 v zvezi s pregledi glede najmanjše gostote dreves z oreški.

               10.

               Deseti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Komisije glede popravkov v zvezi z zneski, plačanimi v okviru ukrepa „Dodatni zneski pomoči“ – premije za živali in plačila SEP za posebne pravice.


title: Zadeva C-415/14 P: Pritožba, ki sta jo Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA, in José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA vložili 2. septembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 26. junija 2014 v zadevi T-564/10, Quimitécnica.com in de Mello proti Komisiji

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/5

         Pritožba, ki sta jo Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA, in José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA vložili 2. septembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 26. junija 2014 v zadevi T-564/10, Quimitécnica.com in de Mello proti Komisiji
   (Zadeva C-415/14 P)
   2014/C 388/07
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Pritožnici: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA, in José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (zastopnik: J. Calheiros, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               v skladu s členom 256(1), drugi pododstavek, PDEU razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 26. junija 2014 (T-564/10), s katero je bila zavrnjena tožba, ki sta jo vložili pritožnici proti Evropski komisiji in v kateri sta predlagali razglasitev ničnosti odločbe Komisije, sprejete z dopisom njenega računovodje z dne 8. oktobra 2010, v delu, v katerem ta zahteva, da je finančno zavarovanje, ki ga mora predložiti v skladu s členom 85 Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002 (1), bančna garancija banke, ki je prejela dolgoročno bonitetno oceno „AA“, in s katero je bilo odločeno, da pritožnici nosita svoje stroške in stroške Komisije;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov;

               —

               po razveljavitvi izpodbijane sodbe ugodi predlogom pritožnic na prvi stopnji in posledično razglasi ničnost odločbe Komisije, sprejete z dopisom njenega računovodje z dne 8. oktobra 2010, v delu, v katerem ta zahteva, da je finančno zavarovanje, ki ga mora predložiti v skladu s členom 85 Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002, bančna garancija banke, ki je prejela dolgoročno bonitetno oceno „AA“;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so nastali na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici v utemeljitev svoje pritožbe navajata dva pritožbena razloga:

               1.

                  Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri obrazložitvi izpodbijane sodbe, s katero je bila zavrnjena trditev pritožnic v tožbi, vloženi pri Splošnem sodišču, glede neobrazložitve odločbe Komisije, sprejete 8. oktobra 2010, v delu, v katerem je ta zahtevala predložitev bančne garancije banke, ki je prejela dolgoročno bonitetno oceno „AA“.

                           —

                           V izpodbijani sodbi je priznano, da v odločbi z dne 8. oktobra 2010 ni izrecne obrazložitve glede zahteve v zvezi z bonitetno oceno banke, ki izda bančno garancijo. Vendar je navedeno, da podlaga preudarkov Komisije izhaja iz same zahteve.

                           —

                           V skladu s členom 296 PDEU morajo biti vsi akti, vključno z odločbami, obvezno obrazloženi.

                           —

                           „Podlaga preudarkov Komisije“ mora izhajati iz obrazložitve odločbe in ne iz izpodbijanega akta.

                           —

                           Kar velja še toliko bolj ob upoštevanju tega, da bi bilo mogoče primerno zagotoviti „varstvo finančnih interesov Unije“, ki naj bi bili „podlaga preudarkov Komisije“, zlasti z bančno garancijo, ki sta jo predlagali pritožnici v dopisu, poslanem Komisiji 3. septembra 2010.

                           —

                           Poleg tega se je leta 2010, ko je Komisija postavila to zahtevo, že kazalo kot absolutno neprimerno, da je bila kot merilo za predložitev bančne garancije izbrana zgolj bonitetna ocena, saj bi to merilo, ker je objektivno vprašljivo, potrebovalo močnejšo, jasno in izrecno obrazložitev.

                           —

                           Tudi zato, ker se dodaten rok za plačilo odobri ob izvajanju diskrecijske pravice, bi morale biti zahteve glede obrazložitve vedno višje kot, če bi šlo za vezano odločbo.

                           —

                           Poleg tega v odločbi ni navedena nobena določba prava Skupnosti, iz katere bi lahko izhajala taka zahteva.

                           —

                           Ker je v izpodbijani sodbi priznano, da odločba Komisije, sprejeta 8. oktobra 2010, ni izrecno obrazložena glede zahteve po bonitetni oceni banke, ki izda bančno garancijo, je v izpodbijani sodbi napaka v delu, v katerem je ugotovljeno, da pri izpodbijani odločbi ne gre za neobrazložitev, ki sta jo uveljavljali pritožnici v tožbi, vloženi pri Splošnem sodišču.

               2.

                  Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri obrazložitvi izpodbijane sodbe v delu, v katerem je bila zavrnjena trditev pritožnic iz tožbe, vložene pri Splošnem sodišču, v zvezi s kršitvijo Pogodbe – načela sorazmernosti.

                           —

                           Iz člena 85 Uredbe št. 2342/2002 je razvidno, da če so izpolnjene zahteve in pogoji iz navedenega člena, mora tisti, ki je na ravni Skupnosti pristojen za odločitev, (v obravnavanem primeru računovodja) preučiti prošnjo podjetja, ki želi plačilo opraviti v dodatnem roku, in tej prošnji ugoditi, če so zahteve in pogoji, določeni za tako odobritev, izpolnjeni.

                           —

                           „Široka diskrecijska pravica“, ki jo ima računovodja Komisije v skladu s členom 85 Uredbe, se nanaša na preučitev prošnje podjetja, ki želi plačilo opraviti v dodatnem roku, in odobritev te prošnje, in ne na vrsto bančne garancije, za katero računovodja Komisije meni, da je sprejemljiva, zaradi česar za nadzor nad izpodbijanim aktom ni dovolj presoditi, ali ta ni očitno neprimeren za doseganje zasledovanih ciljev, kot se je napačno menilo v izpodbijani sodbi.

                           —

                           Garancija na poziv v skladu z modelom, ki ga zahteva Komisija, ki ga izda kreditna institucija, je sorazmeren in primeren način za zagotovitev plačila dolgovanih zneskov. Zato cel portugalski sodni sistem (in na splošno tudi sodni sistemi drugih držav članic Evropske unije) za različne namene sprejemajo predložitev bančne garancije, vključno za namen odložitve izvršitve sodnih odločb, med drugim morebitne izvršitve, ki jo pri nacionalnih sodiščih zahteva Komisija, da bi dobila neplačano globo.

                           —

                           V konkretnem primeru bi garancijo, ki sta jo predlagali pritožnici (in ki jo Komisija ni sprejela) izdala Banco Comercial Português, S.A., ki je kreditna institucija s sedežem v Evropski uniji in z katero veljajo pravila o nadzoru in konsolidaciji, ki jih določijo institucije Skupnosti. Tako se zdi, da nič ne upravičuje tega, da se za varstvo pravic Skupnosti zavrne možnost predložitve garancije, ki jo izda navedena banka, in se zahteva, da garancijo izda banka z dolgoročno bonitetno oceno „AA“.

                           —

                           K temu je treba dodati še gospodarske okoliščine, ki so splošno znane, da je sprememba bonitetne ocene Portugalske republike vplivala na bonitetne ocene portugalskih bank. Tako da ni banke s sedežem na Portugalskem, ki bi izpolnila merilo bonitetne ocene (dolgoročna bonitetna ocena „AA“), zahtevane v odločbi Komisije. Te okoliščine so bile v izpodbijani sodbi ugotovljene pod naslovom „Dejansko stanje“, vendar pri obrazložitvi navedene sodbe niso bile upoštevane.

                           —

                           Odločba Komisije tako ne izpolnjuje merila nujnosti (ki je pomemben vidik načela sorazmernosti), saj je Komisija med možnimi ukrepi izbrala tistega, ki je v takratnem gospodarskem položaju najbolj posegel v interese pritožnic.

                           —

                           Tako je jasno razvidna nesorazmernost med zahtevo Komisije (garancija, ki jo izda evropska banka z dolgoročno bonitetno oceno „AA“) in zasledovanim ciljem (varstvo pravice Komisije do pobiranja zneskov), zaradi česar je v izpodbijani sodbi napačno ugotovljeno, da izpodbijani akt ne krši načela sorazmernosti.

      (1)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145).


title: Zadeva T-70/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Axis proti UUNT – Etra Investigación y Desarrollo (ETRAX) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ETRAX — Prejšnje nacionalne figurativne znamke, ki vsebujejo besedni element ETRA I+D — Relativni razlog za zavrnitev — Dopustnost pritožbe pri odboru za pritožbe — Pravilo 49(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 in člen 59 Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 60 Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Axis proti UUNT – Etra Investigación y Desarrollo (ETRAX)
      (Zadeva T-70/08) (1)

      (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ETRAX - Prejšnje nacionalne figurativne znamke, ki vsebujejo besedni element ETRA I+D - Relativni razlog za zavrnitev - Dopustnost pritožbe pri odboru za pritožbe - Pravilo 49(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 in člen 59 Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 60 Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2010/C 288/62)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Axis AB (Lund, Švedska) (zastopnik: J. Norderyd, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

         Druga stranka v postopku pred odborom za UUNT: Etra Investigación y Desarrollo, SA (Valencia, Španija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. novembra 2007 (zadeva R 334/2007-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Etra Investigación y Desarrollo, SA in Axis AB.

         Izrek

                  1.

                  Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (znamke in modeli) z dne 27. novembra 2007 (zadeva R 334/2007-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Etra Investigación y Desarrollo, SA in Axis AB, se razveljavi.

                  2.

                  UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Axis.

         (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva T-562/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2013 – Symbio Gruppe proti UUNT – Ada Cosmetic (SYMBIOTIC CARE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Izbris mednarodne registracije — Ustavitev postopka)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2013 – Symbio Gruppe proti UUNT – Ada Cosmetic (SYMBIOTIC CARE)
   (Zadeva T-562/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Izbris mednarodne registracije - Ustavitev postopka)
   2013/C 336/48
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Symbio Gruppe GmbH & Co. KG (Herborn, Nemčija) (zastopnika: A. Schulz in C. Onken, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: R. Pethke in D. Botis, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Ada Cosmetic GmbH (Kehl, Nemčija) (zastopniki: sprva H. Börjes-Pestalozza, nato R. Douglas Morton in E. Kessler, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. avgusta 2011 (zadeva R 2121/2010-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Symbio Gruppe GmbH & Co. KG in Ada Cosmetic GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 13, 14.1.2012.


title: Zadeva T-339/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2007 — Clotuche proti Komisiji ( Uradniki — Premestitev direktorja na delovno mesto glavnega svetovalca — Interes službe — Enakovrednost delovnih mest — Reorganizacija Eurostata — Ničnostna tožba — Odškodninska tožba )

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2007 — Clotuche proti Komisiji
   (Zadeva T-339/03) (1)

   („Uradniki - Premestitev direktorja na delovno mesto glavnega svetovalca - Interes službe - Enakovrednost delovnih mest - Reorganizacija Eurostata - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba“)
   (2007/C 82/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Gabrielle Clotuche (Bruselj, Belgija) (zastopniki: P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon, G. Demez in P. Reyniers, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)
   Predmet
   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 9. julija 2003 o premestitvi tožeče stranke iz delovnega mesta direktorja na delovno mesto glavnega svetovalca in odločbe Komisije z dne 1. oktobra 2003 o reorganizaciji Eurostata, ker ne zajema nobenega ukrepa premestitve tožeče stranke kot direktorja, in na drugi strani zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode.
   Izrek

               1)

               Komisiji se naloži, da tožeči stranka plača znesek 1 evra za odškodnino zaradi napake službe.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Komisija nosi svoje stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe pred Sodiščem prve stopnje, in petino stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe pred Sodiščem prve stopnje.

               4)

               Tožeča stranka nosi štiri petine svojih stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe pred Sodiščem prve stopnje.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva T-64/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2010 – Micro Shaping proti UUNT (packaging) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti packaging — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2010 – Micro Shaping proti UUNT (packaging)
      (Zadeva T-64/09) (1)

      (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti packaging - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2010/C 288/72)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Micro Shaping Ltd (Goring-by-Sea, Worthing, West Sussex, Združeno kraljestvo) (zastopnik: A. Franke, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. decembra 2008 (zadeva R 1063/2008-1) v zvezi s zahtevo za registracijo figurativnega znaka packaging kot znamke Skupnosti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Micro Shaping Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva T-86/08: Tožba, vložena 19. februarja 2008 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/26

         Tožba, vložena 19. februarja 2008 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-86/08)
   (2008/C 142/47)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: Β. Kondolaimos in S. Haritaki, skupaj z Μ. Tassopoulou)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije 2008/68/ES z dne 20. decembra 2007, notificirana pod dokumentarno številko C(2007)6514 konč. (UL L 18, str. 12), naj se razglasi za nično ali, v nasprotnem primeru, spremeni v delu, v katerem nalaga Helenski republiki finančne popravke iz razlogov, ki so natančno navedeni v tožbi;

               —

               Komisiji naj se naložijo stroški postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga, naj se se za nično razglasi odločba Komisije, ki iz financiranja Skupnosti izključuje nekatere odhodke držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), v delu v katerem ji nalaga finančne popravke v teh sektorjih: a) sadje in zelenjava, b) spremljevalni ukrepi za razvoj kmetijstva in c) zamude pri plačilih.
   Tožeča stranka trdi, da je izpodbijana odločba nezakonita zaradi kršitve prava, ker so se določbe Skupnosti napačno razlagale in uporabile oziroma ker temelji na napačnih domnevah in presoji dejstev oziroma ker je nezadostno in nenatančno obrazložena, tako da postavlja pod vprašaj utemeljenost odločbe. Ta odločba naj bi poleg tega s tem, ko nalaga zadevne popravke, kršila načelo sorazmernosti in naj bi pomenila kršitev diskrecijske pravice s strani Komisije.
   Tožeča stranka navaja zlasti teh šest tožbenih razlogov.
   V zvezi s popravki v sektorju predelave agrumov tožeča stranka s sklicevanjem na okoliščine tega primera in upoštevajoč dejstvo, da naložen popravek v višini 2 % izhaja iz ponovnega začetka postopka od stopnje dvostranskih pogajanj po tem, ko je Sodišče Evropskih skupnosti (v nadaljevanju: Sodišče) razglasilo ničnost podobne odločbe Komisije v zadevi C-5/03 (1), najprej navaja, da je Komisija kršila obveznost ravnanja v skladu z odločbami Sodišča v skladu s členom 233 ES in načelo pravnomočnosti ter določbe Skupnosti in smernice s področja potrditve obračunov. Tožeča stranka navaja tudi nepristojnost ratione temporis Komisije, nezakonitost naložitve popravka zaradi nepravilnosti v okviru dodatnega nadzora in, nazadnje, kršitev pravila 24 mesecev, ker naj bi se dopis iz leta 1999 napačno štel za odločilnega.
   Drugič, tožeča stranka zatrjuje napačno ugotovitev dejanskega stanja, nezadostno obrazložitev, kršitev pravila sorazmernosti, in prekoračitev diskrecijske pravice, ker se zatrjevana kršitev (plačilo s čekom namesto z nakazilom) nanaša na nepravilnost in ne na neobstoj dodatnega nadzora, pri čemer ni bila ugotovljena nobena nezakonitost pri plačilu z vidika plačilnih rokov.
   Tretjič, v zvezi s popravki spremljevalnih ukrepov za razvoj kmetijstva tožeča stranka navaja bistvene kršitve postopka; podredno pa se sklicuje na nepristojnost ratione temporis Komisije, ker naj bi retroaktivno uporabila finančni popravek za obdobje pred 24 meseci od trenutka, ko je bil poslan dopis za poravnavo. Četrtič, tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba ni dovolj obrazložena, ker se nanaša le na pomanjkljivost dopisa za poravnavo in ker ni jasen natančen razlog za popravke.
   Petič, tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno ugotovila dejansko stanje in je naložila popravek v višini 5 % za ukrepe za razvoj in ohranjevanje kmetijstva, pri čemer je kršila določbe Skupnosti in smernice s področja potrditve obračunov brez kakršnekoli utemeljitve ter načelo sorazmernosti, s čimer je prekoračila meje svoje diskrecijske pravice.
   Šestič, tožeča stranka v zvezi s samodejno uporabo lestvice zmanjšanj iz Uredbe (ES) 296/96 (2) na področju predplačil, ne da bi izpodbijala resničnost razlogov za neupoštevanje plačilnih rokov, ki je privedlo do izključitve vseh odhodkov, nastalih zaradi zamud pri plačilih, zatrjuje kršitev določb Skupnosti in smernic s področja potrditve obračunov.

      (1)  Sodba z dne 7. julija 2005 v zadevi: Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti, C-5/03, (ZOdl., str. I-5925).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 296/96 z dne 16. februarja 1996 o podatkih, ki jih morajo posredovati države članice, in o mesečnem knjiženju izdatkov, ki se financirajo iz Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2776/88 (UL L 39, 17.2.1996, str. 5).


title: Zadeva F-69/11: Tožba, vložena 20. julija 2011 – ZZ proti Evropskemu računskemu sodišču

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/52

         Tožba, vložena 20. julija 2011 – ZZ proti Evropskemu računskemu sodišču
   (Zadeva F-69/11)
   2011/C 282/99
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropskega računskega sodišča o tem, da na delovno mesto direktorja kadrovske službe ne imenuje tožeče stranke, ampak drugega kandidata

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Evropskega računskega sodišča o tem, da na delovno mesto direktorja kadrovske službe ne imenuje tožeče stranke, ampak drugo osebo, naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi naj se razveljavi odločba o zavrnitvi pritožbe;

               —

               Evropskemu računskemu sodišču naj se naloži povrnitev nastale premoženjske škode, ki obsega izgubo premoženjskih pravic, povezanih z izpodbijanima odločbama (vključno s kariero in pokojninskimi pravicami) in zato plačilo teh pravic od 1. januarja 2001;

               —

               Evropskemu računskemu sodišču naj se naloži plačilo simboličnega zneska 1 EUR iz naslova povrnitve nepremoženjske škode;

               —

               Evropskemu računskemu sodišču naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-126/06: Tožba, vložena  24. aprila 2006  — Italija proti Komisiji

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/34

         Tožba, vložena 24. aprila 2006 — Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-126/06)
   (2006/C 143/68)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (Zastopnik: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti dopisa z dne 13. februarja 2006, št. 0147 (št. dok. 1) Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko — Programi in projekti za Ciper, Grčijo, Madžarsko, Italijo, Malto in Nizozemsko, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Evropske komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. Program POR za Kampanijo (št. CCI 1999 IT 16 1 PO 007);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa z dne 21. februarja 2006, št. 01778 (št. dok. 2) Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko — Programi in projekti za Ciper, Grčijo, Madžarsko, Italijo, Malto in Nizozemsko, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Evropske komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. Program DOCUP za Toskano Cilj 2 (št. CCI 2000 IT 16 2 DO 001);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa z dne 21. februarja 2006, št. 01780 (št. dok. 3) Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko — Programi in projekti za Ciper, Grčijo, Madžarsko, Italijo, Malto in Nizozemsko, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Evropske komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. Program DOCUP Cilj 2 „Lazio“ 2000-2006 (št. CCI 2000 IT 16 2 DO 009);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa z dne 3. marca 2006, št. 02114 (št. dok. 4) Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko — Programi in projekti za Ciper, Grčijo, Madžarsko, Italijo, Malto in Nizozemsko, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Evropske komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. Program DOCUP za Lombardijo (št. CCI 2000 IT 16 2 DO 014);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa z dne 31. marca 2006, št. 02983 (št. dok. 5) Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko — Programi in projekti za Ciper, Grčijo, Madžarsko, Italijo, Malto in Nizozemsko, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Evropske komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. Program POR za Sardinijo 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 16 1 PO 010);

               —

               kot tudi razglasitev ničnosti vseh povezanih in izhodiščnih aktov ter posledična naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih Skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi Italijanska republika proti Komisiji, T-345/04.


title: Zadeva T-843/14: Tožba, vložena 24. decembra 2014 – Gascogne Sack Deutschland in Gascogne/Komisija

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/27

         Tožba, vložena 24. decembra 2014 – Gascogne Sack Deutschland in Gascogne/Komisija
   (Zadeva T-843/14)
   (2015/C 056/38)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Gascogne Sack Deutschland GmbH (Wieda, Nemčija), in Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Francija) (zastopnika: F. Puel in E. Durand, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost Evropske unije zaradi postopka pred Splošnim sodiščem v katerem so bile kršene zahteve v zvezi s spoštovanjem sojenja v razumnem roku;

         zato naj,

               —

               Evropski uniji naloži plačilo ustrezne in popolne odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je nastala tožečim strankam zaradi nezakonitega ravnanja Evropske unije, v zneskih, ki so navedeni v nadaljevanju, skupaj s kompenzacijskimi in zamudnimi obresti po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka uporablja za svoje glavne operacije refinanciranja, povečani za dve odstotni točki od dneva vložitve te tožbe dalje, in sicer:

                           —

                           1 1 93  467 EUR iz naslova izgub zaradi plačila dodatnih zakonitih obresti od nominalnega zneska sankcije po preteku razumnega roka;

                           —

                           1 87  571 EUR iz naslova izgub zaradi dodatnih plačil za bančno garancijo po preteku razumnega roka;

                           —

                           2 0 00  000 EUR iz naslova izgubljenega dobička in/ali izgub zaradi „negotovosti“, in

                           —

                           5 00  000 EUR iz naslova nepremoženjske škode;

               —

               podredno, če bi presodilo da mora biti znesek nastale škode predmet nove ocene, odredi izvedenstvo v skladu s členi 65(d), 66(1) ter 70 Poslovnika Splošnega sodišča;

               —

               v vsakem primeru Evropski uniji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeči stranki navajata en razlog, in sicer kršitev člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi predolgega trajanja postopka pred Splošnim sodiščem in torej kršitve njune temeljne pravice do sojenja v razumnem roku.


title: Zadeva T-613/11: Tožba, vložena 5. decembra 2011 – VMS Deutschland proti Komisiji

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/35

         Tožba, vložena 5. decembra 2011 – VMS Deutschland proti Komisiji
   (Zadeva T-613/11)
   2012/C 32/71
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VMS Deutschland Holdings GmbH (Darmstadt, Nemčija) (zastopniki: D. Pohl, G. Burwitz, M. Maier in P. Werner, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               Sklep Komisije z dne 26. januarja 2011 C(2011) 275 o državni pomoči C 7/10, ki jo izvaja Nemčija – Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah („Sanierungsklausel“) naj se razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge:

               1.

               prvi tožbeni razlog: očiten neobstoj selektivnosti ukrepa
               Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga med drugim trdi, da določba iz člena 8c(1a) nemškega zakona o davku od dohodkov pravnih oseb (Körperschaftsteuergesetz, KStG) v zvezi s prenosom davčnih izgub podjetja v težavah, ki ga zaradi prestrukturiranja prevzame drugo podjetje, ni selektivna. Po mnenju tožeče stranke ne gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni določena nobena izjema od zadevnega referenčnega sistema.

               2.

               drugi tožbeni razlog: splošen ukrep
               Tožeča stranka v zvezi s tem med drugim trdi, da je tehnično razlikovanje glede na ekonomski položaj podjetja in njegovo zmožnost plačila davkov tehnično pravilo, ki kot splošen ukrep ne more spadati na področje uporabe člena 107(1) PDEU. Po mnenju tožeče stranke je lahko tako pravilo s splošnega ekonomskega vidika v korist vsakemu podjetju, čeprav so v danem trenutku dejansko le nekatera podjetja v položaju, da lahko uporabijo to pravilo.

               3.

               tretji tožbeni razlog: utemeljitev pravila na podlagi narave oziroma notranje strukture davčnega sistema
               Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je določba o prenosu davčnih izgub naprej v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah iz člena 8c(1a) KStG utemeljena z naravo in notranjo strukturo davčnega sistema in da zato ne gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.


title: Zadeva F-82/10: Tožba, vložena 22. septembra 2010 – Nolin proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/38

         Tožba, vložena 22. septembra 2010 – Nolin proti Komisiji
   (Zadeva F-82/10)
   ()
   2011/C 13/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michel Nolin (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti popravka plačilnega lista tožeče stranke za obdobje od julija do decembra 2009 in njenega plačilnega lista 01/2010, izdanih v okviru letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU; Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Plačilni listi tožeče stranke RG/2009 in njen plačilni list 01/2010 naj se razglasijo za nične;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-399/17: Tožba, vložena 3. julija 2017 – Evropska komisija/Češka republika

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/20

         Tožba, vložena 3. julija 2017 – Evropska komisija/Češka republika
   (Zadeva C-399/17)
   (2017/C 293/25)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnici: P. Němečková in E. Sanfrutos Cano, agentki)

      Tožena stranka: Češka republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Češka republika, s tem da ni zagotovila, da bi se snov TPS-NOLO (Geobal), ki je bila poslana iz Češke republike v Katowice na Poljsko, prepeljala nazaj v Češko republiko, ni izpolnila obveznosti iz členov 24(2) in 28(1) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (1);

               —

               Češki republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Snov TPS-NOLO (Geobal), ki je bila poslana iz Češke republike na Poljsko in izvira iz nevarnih odpadkov iz odlagališča odpadkov (lagune Ostramo), se odlaga na drugem kraju v Češki republiki in je uvrščena kot odpadni katran, ki nastaja pri rafiniranju, destilaciji in pirolizni obdelavi organskih snovi, in po mnenju poljskih organov spada med odpadke iz Priloge IV k Uredbi (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (v nadaljevanju: Uredba o pošiljkah odpadkov).

               2.

               Glede na to, da Češka republika izpodbija uvrstitev zadevne snovi kot odpadek na podlagi registracije snovi v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (2) (v nadaljevanju: Uredba REACH), je nastala konfliktna situacija, ki jo ureja člen 28(1) Uredbe o pošiljkah odpadkov, ki določa, da je treba zadevno snov obravnavati, kakor da bi šlo za odpadke.

               3.

               Registracija snovi na podlagi Uredbe REACH ne zagotavlja, da uporaba snovi ne bo imela splošnega škodljivega vpliva na okolje ali zdravje ljudi ali da bo snov samodejno prenehala biti odpadek. Če ne obstaja nacionalna odločba, s katero se ugotovi, da je zadevna snov dosegla stanje, v katerem odpadki prenehajo biti odpadki, registracije te snovi v skladu z Uredbo REACH ni mogoče šteti za veljavno na podlagi člena 2(2) Uredbe REACH.

               4.

               Ker je bila zadevna snov čez mejo prepeljana brez prijave, se takšen prevoz šteje kot „nezakonita pošiljka“ v skladu s členom 2(35)(a) Uredbe o pošiljkah odpadkov. V takšnem primeru mora pristojni organ države odpreme po ustreznem postopku pridobiti informacije za zagotovitev, da se zadevna snov prevzame nazaj v skladu s členom 24(2) te uredbe, kar Češka republika neupravičeno zavrača. Ta obveznost ni izključena s členom 128 Uredbe REACH, ki zagotavlja prost pretok snovi, zmesi ali izdelkov v smislu člena 3 Uredbe REACH, saj so odpadki izrecno izključeni iz področja uporabe te uredbe (glej člen 2(2) Uredbe REACH).

      (1)  UL 2006, L 190, str. 1.

      (2)  UL 2006, L 396, str. 1.


title: Zadeva F-108/07: Tožba, vložena 15. oktobra 2007 – Nijs proti Računskemu sodišču

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/56

         Tožba, vložena 15. oktobra 2007 – Nijs proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-108/07)
   (2008/C 22/108)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Bart Nijs (Bereldange, Belgija) (zastopnik: F. Rollinger, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba Evropskega računskega sodišča o obnovi mandata generalnega sekretarja računskega sodišča za ponovnih šest let, ki začne veljati s 1. julijem 2007, naj se razglasi za nično;

               —

               podredno naj se za nična razglasita dva akta, ki nameravata ustvariti „odločbe organa, pristojnega za imenovanje (OPI)“, z dne 8. decembra 2006, ki se nanaša na izvršitev sodbe Sodišče prve stopnje z dne 3. oktobra 2006 v zadevi T-171/05 oziroma z dne 12. julija 2007 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 12. marca 2007.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V podporo tožbe tožeča stranka navaja med drugim naslednja dejstva: i) generalni sekretar Računskega sodišča naj bi ravnal nezakonito, saj naj bi, namesto da bi zadevo predložil uradu OLAF, izrecno zavrnil sprejetje ukrepov ali presojo vprašanja, ko je bil obveščen in so mu bili predloženi dokumenti glede obstoja goljufije v škodo ureditve invalidske pokojnine; ii) uradnik naj bi svoje naloge opravljal nezakonito; iii) odločbe o napredovanju in njihovi datumi večkrat niso bili objavljeni iv) volitve Odbora osebja za leti 2004 in 2006 naj bi bile nezakonite iz več razlogov; v) prišlo naj bi do več kršitev postopka za napredovanje in tudi do zlorabe pooblastil za imenovanje, ki jih ima šef enote, prisotni naj bi bili osebni interesi, ki bi lahko ogrozili neodvisnost OPI skoraj pri vseh njegovih odločitvah; vi) „odločbe OPI“ naj bi izhajale iz osebnih interesov vseh nadrejenih tožeče stranke in iz poneverbe imenovanja sodelavke za začasno opravljanje nadrejene funkcije in iz dejstva, da zadeva ni bila predložena uradu OLAF; vii) OPI naj bi izpodbijane odločbe utemeljil z enakimi očitnimi napakami kot prvotne odločbe, ki jih potrjujejo, sklicujoč se na sodbo, ki nima moči že razsojene stvari, in ne da bi bila zavrnjena katerakoli trditev tožeče stranke; viii) odbori za postopek ocenjevanja in napredovanja naj ne bi bili obveščeni o neodvisnosti, ki je dogovorjena med nadrejenimi tožeče stranke.


title: Zadeva T-388/09: Tožba, vložena 2. oktobra 2009 – Rosenruist proti UUNT (Upodobitev dveh vijug na žepu, ki se v eni točki križata)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/62

         Tožba, vložena 2. oktobra 2009 – Rosenruist proti UUNT (Upodobitev dveh vijug na žepu, ki se v eni točki križata)
   (Zadeva T-388/09)
   2009/C 282/115
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rosenruist – Gestão e serviços, Lda (Funchal, Portugalska) (zastopnika: S. Gonzáles Malabia in S. Rizzo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. junija 2009 v zadevi R 237/2009-2 in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: znamka, na kateri sta upodobljeni dve vijugi na žepu, ki se v eni točki križata za proizvode in storitve iz razredov 18 in 25

      Odločba preizkuševalca: zahteva za registracijo znamke Skupnosti se zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe Sveta 207/2009 (1)), ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da zadevna znamka Skupnosti nima lastnega razlikovalnega učinka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-138/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2012 – Geipel proti UUNT – Reeh (BEST BODY NUTRITION) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2012 – Geipel proti UUNT – Reeh (BEST BODY NUTRITION)
   (Zadeva T-138/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2013/C 26/98
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Yves Geipel (Auerbach, Nemčija) (zastopnik: J. Sachs, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Marten in R. Pethke, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Jörg Reeh (Buxtehude, Nemčija)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2012 (zadeva R 2433/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Jörgom Reehom in Yvesom Geipelom.

      Izrek

               1.

               Postopek v zvezi s tožbo se ustavi.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo svojih stroškov ter stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 157, 2.6.2012.


               24.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/11

         Tožba nadzornega organa Efte proti Norveški, vložena 22. decembra 2010
   (Zadeva E-18/10)
   2011/C 58/05
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Xavier Lewis in Ólafur Jóhannes Einarsson, zastopnika za Nadzorni organ Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, Belgium, je 22. decembra 2010 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Norveški.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               se ugotovi, da Kraljevina Norveška s tem, ko ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča Efte v Zadevi E-2/07 Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 33 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča,

               2.

               se Kraljevini Norveški naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožba se nanaša na neukrepanje Norveške glede izvršitve sodbe Sodišča Efte z dne 30. oktobra 2007 v zadevi E-2/07, ker od izdaje sodbe ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi zagotovila pravilno izračunane pokojnine vsem, ki so bili oškodovani zaradi kršitve Norveške, kot je bilo ugotovljeno v sodbi.

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da norveški organi niso nikoli zanikali ali dvomili, da morajo zagotoviti povračilo vsem, ki so jim bile nezakonito kršene pravice od 1. januarja 1994 dalje, kot je ugotovilo Sodišče Efte.

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da je Norveška porabila preveč časa, da bi izvršila sodbo z dne 30. oktobra 2007. Čeprav je obravnava nekaterih ali celo velikega števila posameznih primerov lahko zapletena in zahteva skrbno preučitev dejstev, je jasno da norveški organi niso sprejeli potrebnih ukrepov in zagotovili ustreznih sredstev za čim prejšnjo izvršitev sodbe.


title: Zadeva C-449/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 18. novembra 2009 – Canon Kabushiki Kaisha proti IPN Bulgaria OOD

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 18. novembra 2009 – Canon Kabushiki Kaisha proti „IPN Bulgaria“ OOD
   (Zadeva C-449/09)
   2010/C 100/21
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Sofiyski gradski sad (Bolgarija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Canon Kabushiki Kaisha

      Tožena stranka:„IPN Bulgaria“ OOD

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5 Prve direktive Sveta 89/104/EGS (1) v delu, v katerem je imetniku znamke zagotovljena izključna pravica, da tretjim osebam prepove, da brez njegovega soglasja v gospodarskem prometu uporabijo znak, podoben znamki, kar zajema tudi uvoz ali izvoz pod tem znakom, razlagati tako, da pravice imetnika znamke vključujejo pravico prepovedati uporabo znamke brez njegovega soglasja pri uvozu originalnega blaga, če pravice imetnika znamke niso izčrpane v smislu člena 7 te direktive?

      (1)  Prva Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 40, str. 1).