title: Zadeva C-141/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države – Ukrepi z enakim učinkom kot količinske omejitve – Varovanje javnega zdravja – Utemeljitev – Lekarne – Neposredna dostava farmacevtskih proizvodov bolnišnicam – Bližina zadevne bolnišnice)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-141/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Ukrepi z enakim učinkom kot količinske omejitve - Varovanje javnega zdravja - Utemeljitev - Lekarne - Neposredna dostava farmacevtskih proizvodov bolnišnicam - Bližina zadevne bolnišnice)
   (2008/C 285/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Schima, zastopnik)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in C. Schulze-Bahr, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 28 ES in 30 ES – Nacionalna ureditev, ki glede lekarn določa zahteve za dostavo farmacevtskih izdelkov neposredno bolnišnicam, pri čemer pa gre za zahteve, ki jih lahko izpolnjujejo samo lekarne, ki se nahajajo v bližini zadevne bolnišnice.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007.


title: Zadeva C-554/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Členi 2, 9 in 13 — Gospodarska dejavnost, ki jo izvajajo država, lokalni organi ali drugi organi javnega prava — Izjema)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-554/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Členi 2, 9 in 13 - Gospodarska dejavnost, ki jo izvajajo država, lokalni organi ali drugi organi javnega prava - Izjema)
   2009/C 220/09
   Jezik postopka: Angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in M. Afonso, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska (zastopniki: D. O’Hagan, zastopnik, E. Fitzsimons SC in N. Travers BL)

      Predmet:

   Neizpolnitev obveznosti države — Nepravilen prenos člena 13 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006 L 347, str. 1) — Izjema od vseh gospodarskih dejavnosti, ki jih izvajajo država, lokalni organi ali drugi organi javnega prava

      Izrek

               1.

               Irska, s tem da v svojo nacionalno zakonodajo ni vnesla splošne zahteve, da so gospodarske dejavnosti, v katerih organi javnega prava ne izvajajo funkcij javne oblasti, predmet plačila davka na dodano vrednost;
               s tem da v svojo nacionalno zakonodajo ni vnesla bodisi splošne zahteve, da so gospodarske dejavnosti, v katerih organi javnega prava izvajajo funkcije javne oblasti, predmet plačila davka, če obravnavanje teh organov kot nezavezancev za plačilo davka povzroči občutno izkrivljanje konkurence ali katerega od meril, potrebnih za izvrševanje diskrecijske pravice, ki jo ima v zvezi s tem minister za finance, in
               s tem da v svojo nacionalno zakonodajo ni vnesla splošne zahteve, da so organi javnega prava, ki opravljajo dejavnosti iz Priloge I k Direktivi Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, zavezani za plačilo tega davka, če te njihove dejavnosti niso zanemarljivo majhne,
               ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 9 in 13 Direktive.

               2.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva C-236/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Constanţa – Romunija) – Dinu Antoci/Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               19.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 475/15

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Constanţa – Romunija) – Dinu Antoci/Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Zadeva C-236/15) (1)

   (2016/C 475/23)
   Jezik postopka: romunščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 270, 17.8.2015.


title: Zadeva T-26/14 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Schönberger proti Računskemu sodišču (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2011 — Referenčni množitelj — Kontradiktornost)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Schönberger proti Računskemu sodišču
   (Zadeva T-26/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2011 - Referenčni množitelj - Kontradiktornost))
   2014/C 421/58
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Računsko sodišče Evropske unije (zastopnika: B. Schäfer in I. Ní Riagáin Düro, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 5. novembra 2013, Schönberger/Računsko sodišče (F-14/12, ZOdl. JU, EU:F:2013:167), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 5. novembra 2013, Schönberger/Računsko sodišče (F-14/12), se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne v odločanje Sodišču za uslužbence.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 93, 29.3.2014.


title: Zadeva T-229/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Impala proti Komisiji ( Konkurenca — Koncentracija — Skupno podjetje Sony BMG — Razglasitev ničnosti prvotne odločbe s strani Sodišča prve stopnje — Nova odločba, s katero je bila koncentracija razglašena za združljivo s skupnim trgom — Tožba, ki nima več predmeta spora — Ustavitev postopka )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/48

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Impala proti Komisiji
   (Zadeva T-229/08) (1)

   („Konkurenca - Koncentracija - Skupno podjetje Sony BMG - Razglasitev ničnosti prvotne odločbe s strani Sodišča prve stopnje - Nova odločba, s katero je bila koncentracija razglašena za združljivo s skupnim trgom - Tožba, ki nima več predmeta spora - Ustavitev postopka“)
   2009/C 282/93
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, mednarodno združenje) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Crosby in J. Golding, solicitors, ter I. Wekstein, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: X. Lewis, F. Arbault in K. Mojzesowicz, zastopniki)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Sony Corporation of America (New York, New York, Združene države) (zastopniki: N. Levy, barrister, R. Snelders in T. Graf, odvetnika); in Bertelsmann AG (Gütersloh, Nemčija) (zastopniki: P. Chappatte, J. Boyce in A. Lyle-Smythe, solicitors)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007)4507 z dne 3. oktobra 2007, s katero je bila koncentracija za ustanovitev skupnega podjetja, ki združuje dejavnosti družb Sony Corporation of America in Bertelsmann AG na področju glasbenih posnetkov, razglašena za združljivo s skupnim trgom in delovanjem Sporazuma EGP (zadeva št. COMP/M.3333 – Sony/BMG), sprejete po tem, ko je bila s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2006 (T-464/04, ZOdl. str. II-2289) za nično razglašena Odločbe Komisije 2005/188/CE z dne 19. julija 2004 o razglasitvi koncentracije za združljivo s skupnim trgom in delovanjem Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/M.3333 – SONY/BMG) (UL 2005, L 62, str. 30).

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Družba Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, mednarodno združenje) nosi svoje stroške in plača stroške Komisije Evropskih skupnosti.

               3.

               Družbi Bertelsmann AG in Sony Corporation of America nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva T-103/06: Tožba, vložena  27. marca 2006  — ESOTRADE proti UUNT

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/17

         Tožba, vložena 27. marca 2006 — ESOTRADE proti UUNT
   (Zadeva T-103/06)
   (2006/C 121/30)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: ESOTRADE, S.A. (Madrid) (zastopnik: Jaime de Rivera Lamo de Espinosa, abogado)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora UUNT z dne 10. januarja 2006 v zadevi R 217/2004-2 v sporu med znamkama YOKANA proti YOKONO.

               —

               razglasitev, da se znamka Skupnosti št. 1.600.659 „YOKANA“ lahko registrira.

               —

               naložitev plačila stroškov tega postopka in prejšnjih toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Prijavitelj znamke skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „YOKANA“ (prijava št. 1.600.659) za proizvode iz razredov 14, 18 in 25.
   Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: D. Antonio Segura Sánchez.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativni znamka Skupnosti in španska znamka „YOKONO“ za proizvode iz razredov 25 (št. 1.099.356) ter 18, 25 in 39 (št. 336.750).

      Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev ugovoru in zavrnitev zahteve za registracijo za nekatere proizvode iz razredov 18 in 25.
   Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-336/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2014 – Borghezio proti Parlamentu (Tožba za razglasitev ničnosti — Izjava predsednika Evropskega parlamenta na plenarnem zasedanju, s katero je parlament obvestil o izključitvi evropskega poslanca iz politične skupine, katere član je bil — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Tožba, ki je očitno nedopustna)

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/12

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2014 – Borghezio proti Parlamentu
   (Zadeva T-336/13) (1)

   ((Tožba za razglasitev ničnosti - Izjava predsednika Evropskega parlamenta na plenarnem zasedanju, s katero je parlament obvestil o izključitvi evropskega poslanca iz politične skupine, katere član je bil - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Tožba, ki je očitno nedopustna))
   2014/C 380/16
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mario Borghezio (Turin, Italija) (zastoponik: H. Laquay, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: N. Lorenz, N. Görlitz in M. Windisch, zastopniki)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta v obliki izjave njegovega predsednika na plenarnem zasedanju 10. junija 2013, da je tožeča stranka od 3. junija 2013 neodvisni poslanec, ker je torej od tega datuma dalje izključena iz politične skupine „Evropa svobode in demokracije“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Mario Borghezio poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega parlamenta, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva T-179/06: Tožba, vložena 7. julija 2006 — Komisija proti Burie Onderzoek en Advies

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/48

         Tožba, vložena 7. julija 2006 — Komisija proti Burie Onderzoek en Advies
   (Zadeva T-179/06)
   (2006/C 224/101)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Weimar, zastopnik, skupaj z W.A.M. Rupert, abogado)

      Tožena stranka: Burie Onderzoek en Advies B.V. (Nijeholtpade, Nizozemska)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Toženi stranki naj se naloži, da Komisiji plača znesek v višini 646 871,28 evrov, ki predstavlja 454 832,62 evrov glavnice in 192 039,66 evrov zamudnih obresti, skupaj z zakonitimi obrestmi, ki tečejo od vložitve te tožbe do popolnega vračila dolga.

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov sodnega postopka in zunajsodnih stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropska Skupnost, ki jo zastopa Komisija, je s toženo stranko in drugimi pogodbenimi strankami podpisala dve pogodbi o delu na področju raziskav in razvoja naprednih komunikacijskih tehnologij v Evropi (program RACE II — projekt R2022 Barbara) in telematskih aplikacij skupnega interesa (program telematskih aplikacij Telepromise).
   Komisija je v skladu s sporazumom uvedla revizijo. Glede na ugotovitve te revizije je Komisija toženi stranki poslala opomin. Komisija zatrjuje, da iz splošnih pogojev pogodb izhaja, da mora tožena stranka vrniti razliko med potrjenimi izdatki in zneski, ki jih je Komisija že izplačala, in da gre za plačilo brez temelja v skladu s členom 203 zvezka 6 nizozemskega civilnega zakonika.


title: Zadeva T-368/09 P: Pritožba, ki jo je 23. septembra 2009 vložil Roberto Sevenier zoper sklep, ki ga je 8. julija 2009 sprejelo Sodišče za uslužbence v zadevi F-62/08, Sevenier proti Komisiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/53

         Pritožba, ki jo je 23. septembra 2009 vložil Roberto Sevenier zoper sklep, ki ga je 8. julija 2009 sprejelo Sodišče za uslužbence v zadevi F-62/08, Sevenier proti Komisiji
   (Zadeva T-368/09 P)
   2009/C 282/101
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Roberto Sevenier (Pariz, Francija) (zastopnika: E. Boigelot in L. Defalque, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnika

               —

               Sklep, ki ga je 8. julija 2009 v zadevi F-62/08, Sevenier proti Komisiji, sprejel tretji senat Sodišča za uslužbence Evropske unije in ki je bil pritožniku vročen 13. julija 2009, naj se razveljavi;

               —

               predlogom pritožnika, ki jih je podal pred Sodiščem za uslužbence Evropske unije, naj se ugodi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to pritožbo pritožnik predlaga razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 8. julija 2009, ki je bil sprejet v zadevi F-62/08, Sevenier proti Komisiji, s katerim je SDU zavrglo kot očitno nedopustno tožbo, s katero je pritožnik predlagal razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 24. septembra 2007, s katero je bila zavrnjen predlog pritožnika za umik njegove ponudbe za odstop z dne 19. oktobra 1983 in za predložitev njegove zadeve zdravstveni komisiji.
   V utemeljitev svoje pritožbe pritožnik navaja pritožbeni razlog, ki se nanaša na napačno uporabo prava, ko je SDU razlagalo pojem izključno potrditvenega akta, saj je SDU označilo izrecno odločbo, ki je bila sprejeta po zavrnitvi zahteve pritožnika zaradi molka organa, kot potrditveni akt, kljub temu, da je izrecna odločba deloma ugodila zahtevi pritožnika.
   Podredno pritožnik navaja, da je SDU izkrivilo in neupoštevalo dokumente iz spisa ter da je kršilo obveznost obrazložitve s tem, da je sprejelo ugotovitev, da nobena posebna okoliščina obravnavanega primera ne utemeljuje tega, da SDU ne bi uporabilo ustaljene sodne prakse s področja izključno potrditvenega akta.


title: Zadeva F-8/11: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 17. junija 2011 Nieminen proti Svetu

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/58

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 17. junija 2011
   Nieminen proti Svetu
   (Zadeva F-8/11) (1)

   2011/C 252/134
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 95, 26.3.2011, str. 14.


title: Zadeva T-419/16: Tožba, vložena 28. julija 2016 – Carrera Brands/EUIPO – Autec (Carrera)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/44

         Tožba, vložena 28. julija 2016 – Carrera Brands/EUIPO – Autec (Carrera)
   (Zadeva T-419/16)
   (2016/C 343/59)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Carrera Brands Ltd (Hongkong, Ljudska republika Kitajska) (zastopnik: C. Markowsky, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Autec AG (Nürnberg, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „Carrera“ – Znamka EU št. 4 630 711

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. junija 2016 v zadevi R 278/2015-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v točki 2 izreka odločbe in jo spremeni tako, da se razveljavi odločba oddelka za izbris z dne 21.01.2015;

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem se nanaša na zavrnitev predloga tožeče stranke za prekinitev postopka in

               —

               podredno: jo spremeni tako, da bo predlogu tožeče stranke za prekinitev postopka z dne 22.08.2014, ki je bil ponovno vložen 21.05.2015 v postopku s pritožbo, ugodeno;

               —

               EUIPO naloži stroške, vključno s stroški, nastalimi v postopku s pritožbo.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 56(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev pravila 20(7)(c) Uredbe št. 2868/95.


title: Zadeva C-388/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 5. septembra 2008 – Kazenski postopek zoper Arturja Leymanna in Alekseija Pustovarova

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 5. septembra 2008 – Kazenski postopek zoper Arturja Leymanna in Alekseija Pustovarova
   (Zadeva C-388/08)
   (2008/C 272/23)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Korkein oikeus (Finska)
   Stranki v postopku v glavni stvari
   Artur Leymann in Aleksei Pustovarov
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Kako je treba razlagati izraz „dejanje, ki je bilo storjeno pred predajo in se razlikuje od dejanja, zaradi katerega je bila predana“ iz člena 27(2) okvirnega sklepa (1) in, natančneje, katera so upoštevna merila za določitev, ali je opis dejanskega stanja, ki je podlaga za vložitev obtožbe, različen od dejanskega stanja, ki je bil podlaga za predajo, tako da bi bilo treba šteti, da gre za „drugo dejanje“, ki se ga lahko preganja s soglasjem iz člena iz člena 27(3)(g) in 4?

               2)

               Ali je člen 27(2) okvirnega sklepa treba razlagati tako, da je postopek s soglasjem iz odstavkov 3(g) in 4 istega člena treba uporabiti, kadar sta se tako nalog za prijetje kot končna obtožba nanašala na (hujši) zločin nedovoljene trgovine s prepovedanimi drogami, pri čemer pa je bil opis dejanskega stanja iz obtožbe kasneje spremenjen, tako da se je obtožba nanaša na drugačno vrsto nedovoljene trgovine s prepovedanimi drogami, kot je bila v nalog za prijetje?

               3)

               Kako je treba razlagati člen 27(2) okvirnega sklepa, na podlagi katerega se predane osebe ne sme kazensko preganjati, kaznovati ali ji odvzeti prostost za dejanje, zlasti glede na postopek s soglasjem iz odstavka (4) tega člena ter ob upoštevanju določbe člena 27(3)(c), na podlagi katerega se „pravilo specialnosti“ ne uporabi, če kazenski postopek ne daje podlage za uporabo ukrepov, vezanih na odvzem prostosti?

                           a)

                           Ali je v primerih, ki sodijo na področje uporabe postopka s soglasjem, zgoraj navedene določbe treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da se zaradi zadevnega kaznivega dejanja začne kazenski pregon, da poteka postopek in da se sprejme sodba pred dosego soglasja, pod pogojem, da osumljenemu kaznivega dejanja ni omejena oziroma odvzeta svoboda?

                           b)

                           Koliko je pomembna okoliščina, da se kazenski postopek, ki vključuje omejitev svobode, nanaša na več kaznivih dejanj, pri čemer eno od teh sodi na področje postopka s soglasjem? Ali je zgoraj navedene določbe torej treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da se zaradi zadevnega kaznivega dejanja začne kazenski pregon, da poteka postopek in da se sprejme sodba pred dosego soglasja, pa čeprav je bila osumljenemu kaznivega dejanja med postopkom omejena svoboda, če je le bila ta omejitev zakonsko upravičena z drugimi obtožnimi predlogi?

      (1)  Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1).


title: Zadeva T-576/11: Tožba, vložena 10. novembra 2011 – Schenker Customs Agency proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/56

      Tožba, vložena 10. novembra 2011 – Schenker Customs Agency proti Komisiji
      (Zadeva T-576/11)
      (2012/C 25/109)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Schenker Customs Agency BV (Rotterdam, Nizozemska) (zastopnika: A. Jansen in J. Biermasz, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

                  —

                  naj sklep Komisije z dne 27. julija 2011 v zadevi REM 01/2010 razglasi za ničnega;

                  —

                  naj ugotovi, da je odpust naknadno obračunanih dajatev upravičen.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka je kot carinski posrednik od 19. februarja 1999 do vključno 19. julija 2001 v lastnem imenu vložila skupno 52 deklaracij za sprostitev glifosata v carinski prosti promet. Na vseh deklaracijah je kot država porekla naveden Tajvan. Na podlagi preiskave, ki jo je izvedel OLAF, naj bi bilo ugotovljeno, da deklarirani glifosat ne izvira iz Tajvana, temveč iz Kitajske. Zato naj bi bilo treba plačati protidampinške dajatve, ki jih je naknadno obračunala nizozemska carina.
      Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno odločila, da odpust uvoznih dajatev ni bil upravičen.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Komisija naj bi napačno menila, da se argumenta o prepoznem naknadnem obračunu dajatev in okoliščini, da družba Schenker ni mogla vložiti deklaracij z neposrednim zastopanjem, nanašata na sam obstoj carinskega dolga. Ta argumenta naj bi se bržkone nanašala na posebne okoliščine v smislu člena 239 Uredbe št. 2913/92 (1) in naj bi ju bilo zato treba vsebinsko preizkusiti.

                  2.

                  Komisija naj bi napačno menila, da to, da so tajvanske trgovinske zbornice izdale napačna potrdila o poreklu, ni moglo pomeniti nobene posebne okoliščine v smislu člena 239 Uredbe št. 2913/92.

                  3.

                  Komisija naj bi napačno menila, da njeno ravnanje v tej zadevi ni povzročilo nobene posebne okoliščine v smislu člena 239 Uredbe št. 2913/92. Komisija naj tako ne bi učinkovito nadzorovala preiskave goljufije in naj postopka ne bi usklajevala.

                  4.

                  Komisija naj bi napačno menila, da za družbo Schenker zaradi ravnanja nizozemskih organov niso nastale posebne okoliščine. Komisija naj bi spregledala, da nizozemski organi, ki so bili obveščeni o goljufiji v zvezi z glifosatom iz Tajvana, niso ravnali v skladu s predpisi.

                  5.

                  Komisija naj bi prav tako napačno menila, da tožeča stranka ni ravnala s skrbnostjo, ki bi se lahko pričakovala od carinskega posrednika, in da naj zato odpust uvoznih dajatev ne bi bil upravičen. Tožeča stranka meni, da ji ni mogoče očitati niti goljufivega ravnanja niti očitne malomarnosti in se v zvezi s tem sklicuje na odločbo Douanekamer des Gerechtshof Amsterdam z dne 18. decembra 2008 (glej točko 5.2.3 odločbe).

                  6.

                  Komisija naj napačno ne bi preverila vseh upoštevnih dejstev in okoliščin.

         (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).


title: Zadeva C-377/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 29. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 29. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-377/06) (1)

   (2007/C 82/63)

      Jezik postopka: finščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva C-191/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 79/409/EGS — Ohranjanje prostoživečih ptic — Posebno območje varstva — Sprememba brez znanstvene podlage)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-191/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 79/409/EGS - Ohranjanje prostoživečih ptic - Posebno območje varstva - Sprememba brez znanstvene podlage)
   (2006/C 224/22)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. van Beek in A. Caeiros, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnik: L. Fernandes, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 4(1) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1) — Posebno območje varstva — Sprememba brez znanstvene podlage
   Izrek

               1)

               Portugalska republika s tem, da je spremenila razmejitev posebnega območja varstva „Moura, Mourão in Barrancos“, s čimer je iz njega izključila območja, na katerih živijo vrste prostoživečih ptic, katerih varstvo je upravičevalo določitev tega območja, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155 z dne 25.6.2005.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. aprila 2004 v povezanih zadevah T-236/01, T-239/01, T-244/01, T-246/01, T-251/01 in 252/01, Tokai Carbon Co. Ltd e.a. proti Komisiji Evropskih skupnosti (Konkurenca — Sporazum — Trg grafitnih elektrod — Določanje cen in razdelitev trgov — Izračun zneskov kazni — Kumuliranje kazni — Smernice za izračun zneska kazni — Uporabljivost — Teža in trajanje kršitve — Oteževalne okoliščine — lajševalne okoliščine — Plačilna sposobnost — Sodelovanje v upravnem postopku — Način plačila)

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/13

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 29. aprila 2004
   v povezanih zadevah T-236/01, T-239/01, T-244/01, T-246/01, T-251/01 in 252/01, Tokai Carbon Co. Ltd e.a. proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Konkurenca - Sporazum - Trg grafitnih elektrod - Določanje cen in razdelitev trgov - Izračun zneskov kazni - Kumuliranje kazni - Smernice za izračun zneska kazni - Uporabljivost - Teža in trajanje kršitve - Oteževalne okoliščine - lajševalne okoliščine - Plačilna sposobnost - Sodelovanje v upravnem postopku - Način plačila)
   (2004/C 251/24)
   Jezik postopka: nemščina in angleščina
   V zadevi 236/01, T-239/01, T-244/01, T-246/01, T-251/01 in 252/01, Tokai Carbon Co. Ltd in drugi, s sedežem v Tokiju (Japonska), ki so ga sprva zastopali G. Van Gerven, T. Franchoo in M. De Grave, nato pa G. Van Gerven in T. Franchoo, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, SGL Carbon AG, s sedežem v Wiesbadnu (Nemčija), ki ga zastopajo M. Klusmann, F. Wiemer in C. Canenbley, avocats, Nippon Carbon Co. Ltd, s sedežem v Tokiju (Japonska), ki ga zastopa W. Gilliams, avocat, Showa Denko KK, s sedežem v Tokiju (Japonska), ki ga zastopata M. Dolmans in P. Werdmuller, avocats, ter J. Temple-Lang, solicitor, GrafTech. International Ltd., bivši UCAR International Inc., s sedežem v Wilmingtonu Delaware (ZDA), ki ga zastopajo K. Lasok, QC in B. Hartnett, barrister, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, SEC Corp., s sedežem v Amagasaki, Hyogo (Japonska), ki ga zastopa K. Platteau, avocat, The Carbide/Graphite Group Inc., s sedežem v Pittsburghu (ZDA), ki sta ga sprva zastopala M. Seimetz, J. Brücher, nato pa P. Grund, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu proti Komisiji Evropskih skupnosti, ki jo zastopata W. Mölls in P. Hellström, in v zadevi T-246/01 W. Wils, zastopniki, skupaj z v zadevi T-239/01 H.-J. Freund, avocat, in v zadevah T-244/01, T-246/01, T-251/01 in T-252/01 J. Flynn in C. Killroy, barristers, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, zaradi zahteve za razglasitev ničnosti v celoti ali v delu Odločbe Komisije 2002/271/ES z dne 18. julija 2001, o postopku uporabe člena 81 Pogodbe o ES in člena 53 Sporazuma EGS - Zadeva COMP/E1/36.490 – Grafitne elektrode (UL 2002 L 100, str. 1), je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi N. J. Forwood, predsednik, in J. Pirrung in A. W. H. Meij, sodnika; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 29. aprila 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               V zadevi T-236/01, Tokai Carbon proti Komisiji:

                           —

                           znesek denarne kazni naložene tožeči stranki s členom 3 Odločbe 2002/271 znaša 12 276 000 EUR;

                           —

                           tožba se v preostalem delu zavrne;

                           —

                           vsaka stranka nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov, ki jih je priglasila nasprotna stranka.

               2.

               V zadevi T-239/01, SGL Carbon proti Komisiji:

                           —

                           znesek denarne kazni naložene tožeči stranki s členom 3 Odločbe 2002/271 znaša 69 114 000 EUR;

                           —

                           tožba se v preostalem delu zavrne;

                           —

                           tožeča stranka nosi sedem-osmin svojih stroškov in sedem-osmin stroškov, ki jih je priglasila Komisija, le-ta pa nosi eno osmino svojih stroškov in eno osmino stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               3.

               V zadevi T-244/01, Nippon Carbon proti Komisiji:

                           —

                           znesek denarne kazni naložene tožeči stranki s členom 3 Odločbe 2002/271 znaša 6 274 000 EUR;

                           —

                           tožba se v preostalem delu zavrne;

                           —

                           vsaka stranka nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov, ki jih je priglasila nasprotna stranka.

               4.

               V zadevi T-245/01, Showa Denko proti Komisiji:

                           —

                           znesek denarne kazni naložene tožeči stranki s členom 3 Odločbe 2002/271 znaša 10 440 000 EUR;

                           —

                           tožba se v preostalem delu zavrne;

                           —

                           tožeča stranka nosi tri petine svojih stroškov in tri petine stroškov, ki jih je priglasila Komisija, le-ta pa nosi dve petini svojih stroškov in dve petini stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               5.

               V zadevi T-246/01, GrafTech International, prej UCAR International, prej UCAR proti Komisiji:

                           —

                           znesek denarne kazni naložene tožeči stranki s členom 3 Odločbe 2002/271 znaša 42 050 000 EUR;

                           —

                           tožba se v preostalem delu zavrne;

                           —

                           tožeča stranka nosi štiri petine svojih stroškov in štiri petine stroškov, ki jih je priglasila Komisija, le-ta pa nosi petino svojih stroškov in petino stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               6.

               V zadevi T-251/01, SEC Corp. proti Komisiji:

                           —

                           znesek denarne kazni naložene tožeči stranki s členom 3 Odločbe 2002/271 znaša 6 138 000 EUR;

                           —

                           tožba se v preostalem delu zavrne;

                           —

                           vsaka stranka nosi polovico svojih stroškov in polovico stroškov, ki jih je priglasila nasprotna stranka.

               7.

               V zadevi T-252/01, The Carbide/Graphite Group proti Komisiji:

                           —

                           znesek denarne kazni naložene tožeči stranki s členom 3 Odločbe 2002/271 znaša 6 480 000 EUR;

                           —

                           tožba se v preostalem delu zavrne;

                           —

                           tožeča stranka nosi tri petine svojih stroškov in tri petine stroškov, ki jih je priglasila Komisija, le-ta pa nosi dve petini svojih stroškov in dve petini stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 17, 19.1.2002


title: Zadeva T-765/15: Tožba, vložena 30. decembra 2015 – BelTechExport/Svet

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/44

         Tožba, vložena 30. decembra 2015 – BelTechExport/Svet
   (Zadeva T-765/15)
   (2016/C 068/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BelTechExport ZAO (Minsk, Belorusija) (zastopnika: J. Jerņeva in E. Koškins, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Uredbo Sveta (EU) 2015/1948 z dne 29. oktobra 2015 o spremembi Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 284, str. 62) razglasi za nično v delu, v katerem uporabo omejevalnih ukrepov, čeprav so začasno prekinjeni, razširja v razmerju do tožeče stranke,

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta (SZVP) 2015/1957 z dne 29. oktobra 2015 o spremembi Sklepa 2012/642/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 284, str. 149) v delu, v katerem uporabo omejevalnih ukrepov, čeprav so začasno prekinjeni, razširja v razmerju do tožeče stranke, in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izpodbijana akta naj ne bi vsebovala zadostne obrazložitve za stalno uvrstitev tožeče stranke v upoštevne priloge in Svet naj ne bi ravnal v skladu z določbami člena 296(2) PDEU, ki od Sveta zahteva obrazložitev.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: izpodbijana akta naj bi kršila pravico do obrambe in pravico do poštenega sojenja iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju: EKČP), ker sta bila sprejeta, ne da bi bilo tožeči stranki omogočeno učinkovito izvajanje pravic obrambe, zlasti pravice do izjave in pravice do postopka, v katerem bi lahko učinkovito zahtevala izbris s seznama oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: izpodbijana akta naj bi vsebovala očitne napake pri presoji, ker naj bi temeljila na napačni domnevi, da ima tožeča stranka kot veliko podjetje v beloruskem sektorju proizvodnje in izvoza orožja koristi od Lukašenkovega režima.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: izpodbijana akta naj bi kršila temeljno pravico do lastnine, zagotovljeno s členom 17 Listine in členom 1 Protokola št. 1 k EKČP, pri čemer naj ta kršitev ne bi temeljila na prepričljivih dokazih ter naj bi bila neupravičena in nesorazmerna.


title: Mnenje 1/08: Mnenje Sodišča (veliki senat) z dne 30. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti Mnenje na podlagi člena 300(6) ES — Splošni sporazum o trgovini s storitvami (GATS) — Liste specifičnih zavez — Sporazumi o odobritvi kompenzacij glede na spremembe in odstope od nekaterih zavez zaradi pristopa novih držav članic k Evropski uniji — Deljena pristojnost — Pravna podlaga — Skupna trgovinska politika — Skupna prometna politika:

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/2

         Mnenje Sodišča (veliki senat) z dne 30. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti
   (Mnenje 1/08) (1)

   (Mnenje na podlagi člena 300(6) ES - Splošni sporazum o trgovini s storitvami (GATS) - Liste specifičnih zavez - Sporazumi o odobritvi kompenzacij glede na spremembe in odstope od nekaterih zavez zaradi pristopa novih držav članic k Evropski uniji - Deljena pristojnost - Pravna podlaga - Skupna trgovinska politika - Skupna prometna politika)
   2011/C 211/02
   Jezik postopka: vsi jeziki

      Stranka

      Vlagateljica predloga: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet

   Predlog za mnenje – Svetovna trgovinska organizacija (STO) – Splošni sporazum o trgovini s storitvami (SSTS) – Liste specifičnih zavez v zvezi z odprtjem trgov in odobritvijo nacionalne obravnave – Sporazumi o spremembah in odstopih od specifičnih zavez zaradi pristopa novih držav članic k Evropski uniji ter kompenzacijska nadomestila, ki jih prejmejo članice STO, ki so prizadete zaradi teh sprememb in odstopov – Narava pristojnosti Skupnosti (izključna ali deljena) za sklepanje takih sporazumov in ustrezne pravne podlage – Področji uporabe skupne trgovinske politike in skupne prometne politike.

      Izrek

               1.

               Sklepanje sporazumov s prizadetimi članicami Svetovne trgovinske organizacije v smislu člena XXI Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami (GATS), kakršni so opisani v tem predlogu za izdajo mnenja, je v deljeni pristojnosti Evropske skupnosti in držav članic.

               2.

               Akt Skupnosti o sklenitvi navedenih sporazumov mora temeljiti tako na členu 133(1), (5) in (6), drugi pododstavek, ES kot na členih 71 ES in 80(2) ES v povezavi s členom 300(2) in (3), prvi pododstavek, ES.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-170/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli  30. marca 2006  — Giuseppina Montoro, Michelangelo Liguori proti Beth Israel Deaconess Medical Center

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli 30. marca 2006 — Giuseppina Montoro, Michelangelo Liguori proti Beth Israel Deaconess Medical Center
   (Zadeva C-170/06)
   (2006/C 143/45)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale di Napoli
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Giuseppina Montoro, Michelangelo Liguori

      Tožena stranka: Beth Israel Deaconess Medical Center
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Razlaga člena 5(3) Bruseljske konvencije, glede vprašanja, ali je — razen v primerih več vrst škod -, merilo sodišča kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka lahko podlaga za pristojnost tudi sodišča kraja, kjer je oškodovanec izvedel za škodo, ki izvira iz ravnanja, ki se je zgodilo v drugi državi.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-57/02 P: Compañía española para la fabricatión de aceros inoxidables SA (Acerinox) proti Komisiji Evropskih Skupnosti (Pritožba — Pogodba ESPJ — Omejevalni sporazumi — Dodatna dajatev na zlitine — Vzporednost ravnanj — Znižanje zneska globe — Sodelovanje v upravnem postopku — Pravice obrambe)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/2

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-57/02 P: Compañía española para la fabricatión de aceros inoxidables SA (Acerinox) proti Komisiji Evropskih Skupnosti (1)

   (Pritožba - Pogodba ESPJ - Omejevalni sporazumi - Dodatna dajatev na zlitine - Vzporednost ravnanj - Znižanje zneska globe - Sodelovanje v upravnem postopku - Pravice obrambe)
   (2005/C 217/04)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-57/02 P, zaradi pritožbe na podlagi člena 49 Statuta ESPJ Sodišča, vložene dne 22. februarja 2002, Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox), s sedežem v Madridu (Španija), (zastopnika: A. Vandencasteele in D. Waelbroeck) druga stranka v postopku je bila: Komisija Evropskih skupnosti, (zastopnik: A. Whelan, skupaj z J. Flynn, barrister), je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, M. A. Rosas, sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts in S. von Bahr (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 13. decembra 2001 v zadevi Acerinox proti Komisiji (T-48/98) se razveljavi v delu, v katerem je bil zavrnjen tožbeni razlog družbe Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) glede pomanjkanja obrazložitve o njenem zatrjevanem sodelovanju pri omejevalnem sporazumu na španskem trgu.

               2)

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3)

               Ničnostna tožba družbe Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) se zavrne v delu, v katerem temelji na tožbenem razlogu, da je Komisija Evropskih skupnosti napačno priznala dokazno vrednost telefaksu, ki ga je družba Avesta Sheffield AB dne 14. januarja 1994 poslala svojim podružnicam.

               4)

               Družbi Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) se naloži plačilo stroškov tega postopka. Stroški postopka na prvi stopnji, ki je pripeljal do sodbe Sodišča prve stopnje iz točke 1 tega izreka, se naložijo v skladu s pravili, določenimi v točki 3 izreka omenjene sodbe.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002.


title: Zadeva T-456/12: Tožba, vložena 17. oktobra 2012 – British Telecommunications proti Komisiji

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/27

         Tožba, vložena 17. oktobra 2012 – British Telecommunications proti Komisiji
   (Zadeva T-456/12)
   2012/C 379/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: British Telecommunications plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: J. Rivas Andrés in G. van de Walle de Ghelcke, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 12. junija 2012, sprejet v zadevi SA.33540 (2012/N) – United Kingdom City of Birmingham – Digital District NGA Network s področja državne pomoči, razglasi za ničen; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki so ji nastali s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog:

                           —

                           Komisija je s tem, da ni analizirala, ali je cilj pomoči jasno opredeljen, kršila člen 107(3)(c) PDEU in točko 35 Smernic za širokopasovna omrežja (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog:

                           —

                           Komisija ni ocenila sorazmernosti predlaganega ukrepa v skladu s členom 107(3)(c) PDEU in točkama 51 in 79 Smernic za širokopasovna omrežja in bi morala začeti formalni postopek preiskave.

               3.

               Tretji tožbeni razlog:

                           —

                           Komisija bi morala začeti formalni postopek preiskave, ker predlagana pomoč vpliva na trge, ki niso trgi NGA in na katerih ni tržne nepopolnosti, Komisija pa teh trgov ni analizirala.

               4.

               Četrti tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijani sklep s tem, da od izbranega operaterja zahteva, da mora „omogočati vse različne vrste omrežnega dostopa, ki bi ga želeli operaterji“, ukinja „spodbujevalni učinek“ in je neskladen s Smernicami za širokopasovna omrežja in členom 107(3)(c) PDEU.

               5.

               Peti tožbeni razlog:

                           —

                           Komisija je z odobritvijo uporabe državne pomoči za podvojitev že obstoječih omrežij zakupljenih vodov na upoštevnem območju kršila člen 107(3)(c) PDEU in Smernice za širokopasovna omrežja.

               6.

               Šesti tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijani sklep je zaradi zahteve, da mora novo omrežje „omogočati vse različne vrste omrežnega dostopa, ki bi ga želeli operaterji“, nesorazmeren in neskladen z regulativnim okvirjem Skupnosti za elektronske komunikacije.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog:

                           —

                           izpodbijani sklep vsebuje napačne ugotovitve dejanskega stanja in očitne napake pri presoji, Komisija pa je kršila svoje obveznosti ustrezne obrazložitve izpodbijanega sklepa v zvezi s predhodno preiskavo.

      (1)  Sporočilo Komisije – Smernice Skupnosti o uporabi pravil o državni pomoči v zvezi s hitro postavitvijo širokopasovnih omrežij (UL 2009 C 235, str. 7).


title: Zadeva C-308/11: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH proti Sunstar Deutschland GmbH, nekdanji John O. Butler GmbH (Direktiva 2001/83/ES — Zdravila za uporabo v humani medicini — Člen 1, točka 2(b) — Pojem „zdravilo glede na zdravilno učinkovino“ — Opredelitev pojma „farmakološko delovanje“ )

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/9

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH proti Sunstar Deutschland GmbH, nekdanji John O. Butler GmbH
      (Zadeva C-308/11) (1)

      (Direktiva 2001/83/ES - Zdravila za uporabo v humani medicini - Člen 1, točka 2(b) - Pojem „zdravilo glede na zdravilno učinkovino“ - Opredelitev pojma „farmakološko delovanje“)
      (2012/C 331/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH

         Tožena stranka: Sunstar Deutschland GmbH, nekdanji John O. Butler GmbH

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Frankfurt am Main – Razlaga člena 1, točka 2(b), Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 (UL L 136, str. 34, v nadaljevanju: Direktiva 2001/83) – Opredelitev proizvoda kot zdravilo – Raztopina za izpiranje ust PAROEX 0,12 % – Pojem „farmakološko delovanje“

         Izrek

                  1.

                  Člen 1, točka 2(b), Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da je za opredelitev pojma „farmakološko delovanje“ v smislu te določbe mogoče upoštevati opredelitev tega pojma v smernicah za razmejitev med Direktivo 76/768 o kozmetičnih izdelkih in Direktivo 2001/83 o zdravilih, ki so jih skupno pripravile službe Komisije in pristojni organi držav članic.

                  2.

                  Člen 1, točka 2(b), Direktive 2001/83, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27, je treba razlagati tako, da za ugotovitev, da snov „farmakološko deluje“ v smislu te določbe, ni potrebna interakcija med molekulami, ki jo sestavljajo, in sestavnim delom celic telesa uporabnika, zadošča interakcija med navedeno snovjo in sestavnim delom katere koli celice, ki je v telesu uporabnika.

         (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva T-574/08: Tožba, vložena 24. decembra 2008 – Syndicat des thoniers méditerranéens in drugi proti Komisiji

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/41

         Tožba, vložena 24. decembra 2008 – Syndicat des thoniers méditerranéens in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-574/08)
   (2009/C 69/94)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Syndicat des thoniers méditerranéens (Marseille, Francija), Jean-Luc Buono, Gérard Buono, Marc Carreno, Roger Louis Paul Del Ponte (Balaruc les Bains, Francija), Serge Antoine Di Rocco (Frontignan, Francija), Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Jean Louis Etienne Jalabert (Sigean, Francija), Jean Gérald Lubrano (Marseille, Francija), Gérald Jean Lubrano (Balaruc les Bains, Francija), Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Jean-Marc Penniello, Serge Antoine José Perez (Sorède, Francija) (zastopnik: C. Bonnefoi, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Ugotovitev odgovornosti Evropske komisije glede posledic izvajanja Uredbe Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008 o sprejemu nujnih ukrepov glede ribolova na navadnega tuna z zapornimi plavaricami v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45 ° Z in v Sredozemskem morju;

               —

               plačilo ustrezne odškodnine glede na posledice te ugotovitve odgovornosti; ta odškodnina je ocenjena na podlagi priloženih dokazov in je v postopku potrditve; določena je v eurih:

                           —

                           Buono Jean-Luc in Gérard 323 053 oziroma 564 956 (glede na položaj pred obdavčenjem oziroma po njem);

                           —

                           Carreno Marc simbolno 1 EUR;

                           —

                           Del Ponte Roger 518 707 oziroma 703 707 (glede na položaj pred obdavčenjem oziroma po njem);

                           —

                           Di Rocco Serge 388 047 oziroma 634 207 (glede na položaj pred obdavčenjem oziroma po njem);

                           —

                           Donnarel Jean-Louis 351 685;

                           —

                           Flores Jean-François simbolno 1 EUR;

                           —

                           Jalabert Jean Louis Etienne 144 643;

                           —

                           Lubrano Jean in Lubrano Jean Lucien 212 358;

                           —

                           Lubrano Jean-Gérald 237 160 oziroma 474 320 (glede na položaj pred obdavčenjem oziroma po njem);

                           —

                           Lubrano Gérald 213 588;

                           —

                           Marin Fabrice in Marin Robert 466 665 oziroma 610 820 (glede na položaj pred obdavčenjem oziroma po njem);

                           —

                           Marin Hervé, Marin Nicolas, Marin Robert, Marin Sébastien simbolno 1 EUR;

                           —

                           Penniello Jean-Marc 624 000;

                           —

                           Perez Serge Antoine 54 645;

               —

               glede na posledice te ugotovitve odgovornosti plačilo ustrezne odškodnine za nepremoženjsko škodo STM, in sicer v pavšalnem znesku 30 000 EUR, ki bo namenjen informiranju članov glede prava in ureditve Skupnosti glede ribištva;

               —

               povračilo vseh odvetniških stroškov, stroškov postopka, izvršitelja, poštnih stroškov in stroškov fotokopij, ki so bili potrebni za ta postopek in katerih seznam bo predložen.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke, morski ribiči in njihov sindikat, predlagajo povračilo škode, ki so jo po njihovem mnenju utrpeli zaradi sprejetja Uredbe Komisije (1) (ES) št. 530/2008 o prepovedi ribolova na navadnega tuna v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45 ° Z in v Sredozemskem morju ribiškim plovilom z zapornimi plavaricami, ki plujejo pod zastavami Grčije, Francije, Italije, Cipra, Malte ali Španije ali ki so v navedenih državah registrirana.
   V utemeljitev tožbe tožeče stranke navajajo več tožbenih razlogov in trditev:

               —

               kršitev načel Kodeksa ravnanja, ki je priloga Poslovnika Komisije, ker se Komisija ni sestala s Syndicat des thoniers méditerranéens, čeprav je to obljubila;

               —

               nepovračilo škode tožečim strankam, ki jim je bil ribolov prepovedan, čeprav še niso dosegle kvote;

               —

               ukrepi, ki jih je sprejela Komisija, naj bi ne pomenili tveganja, ki bi bilo običajno za sektor dejavnosti in ki bi ga morale tožeče stranke prevzeti brez odškodnine;

               —

               pomanjkanje dokazov o nujnosti sprejetih ukrepov, saj so bili ti sprejeti na podlagi matematičnih domnev, ki nimajo značilnosti dokaza;

               —

               sporni ukrepi naj bi ne bili utemeljeni z resno grožnjo;

               —

               kršitev načela pravne varnosti, ker naj bi bila sporna ureditev o zaključku ribolova na navadnega tuna sprejeta v zelo kratkih rokih in naj bi povzročila ničnost določb, na podlagi katerih se je ravno začelo obdobje ribolova;

               —

               kršitev temeljnih pravic, zagotovljenih z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (2), zlasti pravice do dela in lastninske pravice.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008 o sprejemu nujnih ukrepov glede ribolova na navadnega tuna z zapornimi plavaricami v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45 ° Z in v Sredozemskem morju (UL L 155, str. 9).

      (2)  UL 2000, C 364, str. 1.


title: Zadeva C-373/14 P: Pritožba, ki jo je Toshiba Corporation vložila 31. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 21. maja 2014 v zadevi T-519/09, Toshiba Corporation proti Evropski komisiji

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/15

         Pritožba, ki jo je Toshiba Corporation vložila 31. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 21. maja 2014 v zadevi T-519/09, Toshiba Corporation proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-373/14 P)
   2014/C 339/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Toshiba Corporation (zastopniki: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, odvetnik, J. Jourdan, in P. Berghe, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 21. maja 2014 v zadevi T-519/09, Toshiba Corporation proti Evropski komisiji, razveljavi v delu, v katerem je to zavrnilo predlog družbe Toshiba za razglasitev ničnosti členov 1 in 2 Odločbe Evropske komisije v zadevi COMP/39.129 – Transformatorji, in Odločbo razglasi za nično;

               —

               podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču, da odloči v skladu s pravnimi ugotovitvami iz sodbe Sodišča, in, vsekakor

               —

               družbi Toshiba dodeli stroške, vključno s stroški postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica izpodbija sodbo Splošnega sodišča z dne 21. maja 2014 v zadevi T-519/09, Toshiba Corporation proti Evropski komisiji (v nadaljevanju: izpodbijana sodba), v kateri je družba Toshiba Corporation (v nadaljevanju: Toshiba) predlagala razglasitev ničnosti Odločbe Evropske komisije v zadevi COMP/39.129 – Transformatorji. Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi tožbo družbe Toshiba v celoti zavrnilo in ji naložilo plačilo stroškov. V tej pritožbi družba Toshiba navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo v teh točkah:

               —

               Prvi razlog: družba Toshiba navaja, da je Splošno sodišče uporabilo napačno pravno merilo, ko je menilo, da so japonski proizvajalci transformatorjev potencialni konkurenti na trgu EGP (1) na podlagi tega, da ovire za vstop na trg EGP niso nepremostljive, in (2) na podlagi obstoja neformalnega prijateljskega sporazuma, namesto tega pa bi moralo preveriti, ali imajo japonski proizvajalci resnične možnosti za vstop na trg EGP in ali je tak vstop ekonomsko uspešna strategija. Glede na neobstoj potencialne konkurence med japonskimi in evropskimi proizvajalci naj neformalni prijateljski sporazum ne bi mogel kršiti člena 81 ES, Komisija pa naj ne bi imela pristojnosti za sprožitev postopka. Po mnenju družbe Toshiba bi bilo torej treba izpodbijano sodbo razveljaviti, izpodbijano odločbo pa razglasiti za nično.

               —

               Drugi razlog: družba Toshiba navaja, da je Splošno sodišče izkrivilo vsebino dopisa, v katerem je druga stranka v postopku navedla, da ne bo izpodbijala ugotovitev Komisije. Komisija je menila, da dopis nadomešča prejšnje izjave te stranke, v katerih je potrdila, da ni opravila nobenih prodaj v EGP. Vendar to pomeni izkrivljenje dokaza, na katerega se opira Splošno sodišče pri ugotovitvi, da ovire za vstop na trg EGP niso nepremostljive. Družba Toshiba zato navaja, da bi bilo treba izpodbijano sodbo razveljaviti, izpodbijano odločbo pa razglasiti za nično.

               —

               Tretji razlog: družba Toshiba navaja, da je Splošno sodišče podalo protislovno obrazložitev, uporabilo napačno pravno merilo za javno distanciranje in kršilo načelo osebne odgovornosti, ker je menilo, da je argument družbe Toshiba v zvezi z neudeležbo na sestanku leta 2003 v Zurichu „neučinkovit“. Izpodbijano sodbo bi bilo torej treba razveljaviti, izpodbijano odločbo pa razglasiti za nično v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Toshiba še naprej sodelovala pri neformalnem prijateljskem sporazumu do maja 2003.

               —

               Četrti razlog: družba Toshiba navaja, da je Splošno sodišče napačno razlagalo točko 18 Smernic za določanje glob, ker je deleže globalnega trga uporabilo kot izhodišče za določitev teže udeležbe strank pri kršitvi. Izpodbijano sodbo bi bilo torej treba razveljaviti in izpodbijano odločbo razglasiti za nično v delu, v katerem je globa družbe Toshiba izračunana na podlagi svetovnega tržnega deleža družbe Toshiba, globo družbe Toshiba pa bi bilo treba ustrezno znižati.


title: Zadeva C-451/04: Tožba Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 27. oktobra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/7

         Tožba Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 27. oktobra 2004
   (Zadeva C-451/04)
   (2004/C 314/14)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata C. O'Reilly in A.-M. Rouchaud-Joët, zastopnici, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 27. oktobra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Francoska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb (1), oziroma s tem, da o sprejemu omenjenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2.

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos omenjene direktive v notranji pravni red, se je iztekel 31. decembra 2002.

      (1)  UL L 212, 7.8.2001, str. 12.


title: Zadeva T-741/15: Tožba, vložena 18. decembra 2015 – British Aggregates in drugi/Komisija

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/38

         Tožba, vložena 18. decembra 2015 – British Aggregates in drugi/Komisija
   (Zadeva T-741/15)
   (2016/C 068/48)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: British Aggregates Association (Lanark, Združeno kraljestvo), Tinney Quarries Ltd (St. Johnston, Irska), MBC Quarries Ltd (Ballybofey, Irska), Mac Sand Ltd (Stranorlar, Irska) (zastopnika: L. Van den Hende, odvetnik, in A. White, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               odredi razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 4. avgusta 2014, objavljenega 25. septembra 2015 v Uradnem listu Evropske unije, o shemi pomoči SA.18859 (11/C) (ex 65/10 NN) Združenega kraljestva – Olajšava za dajatev na agregate na Severnem Irskem (ex N 2/04), in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo, ker je ugotovila, da je mogoče kršitev člena 110 PDEU in s tem kršitev člena 107 PDEU odpraviti za nazaj ter tako olajšavo za dajatev na agregate na Severnem Irskem uskladiti z notranjim trgom.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, ki se navaja podredno prvemu tožbenemu razlogu: Komisija naj bi napačno uporabila pravo in storila napako pri presoji, ker je ugotovila, da je popravni ukrep z učinkom za nazaj, ki ga je sprejelo Združeno kraljestvo, skladen z načelom učinkovitosti in pravico do učinkovitega pravnega sredstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi storila napake pri presoji, ker je ugotovila, da je olajšava za dajatev na agregate na Severnem Irskem skladna s Smernicami Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja (1) (Smernice o pomoči za varstvo okolja iz leta 2008) in s tem s členom 107(3)(c) PDEU. Zlasti naj bi Komisija storila napake pri presoji, ker je ugotovila, da je izpolnjen tretji del merila potrebnosti v skladu s Smernicami o pomoči za varstvo okolja iz leta 2008, in sicer, ali bi lahko kamnolomi na Severnem Irskem dajatev za agregate prenesli na kupce, ne da bi to privedlo do znatnega znižanja prodaje.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija naj ne bi zares skrbno in nepristransko preučila, ali je ukrep za nazaj, ki ga je sprejelo Združeno kraljestvo, skladen z načelom učinkovitosti in pravico do učinkovitega pravnega sredstva, in ali je bil izpolnjen tretji del preskusa potrebnosti v skladu s Smernicami o pomoči za varstvo okolja iz leta 2008.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija naj ne bi v obrazložila skladu s členom 296 PDEU, zakaj naj bi bil ukrep za nazaj, ki ga je sprejelo Združeno kraljestvo, skladen z načelom učinkovitosti in pravico do učinkovitega pravnega sredstva ter zakaj naj bi bil izpolnjen tretji del preskusa potrebnosti v skladu s Smernicami o pomoči za varstvo okolja iz leta 2008.

      (1)  Smernice Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja (UL C 82, str. 1).


title: Zadeva T-534/15: Tožba, vložena 16. septembra 2015 – LG Electronics/UUNT – Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/38

         Tožba, vložena 16. septembra 2015 – LG Electronics/UUNT – Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)
   (Zadeva T-534/15)
   (2015/C 371/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: LG Electronics, Inc. (Seul, Republika Koreja) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlin, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Viewty GT“ – Prijava znamke Skupnosti št. 9 017 237

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 12. junija 2015 v združenih zadevah R 1937/2014-2 in R 1564/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-454/09: Tožba, vložena 19. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/33

         Tožba, vložena 19. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-454/09)
   2010/C 24/60
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Righini in B. Stromsky, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da ni sprejela vseh drugih predpisov za ukinitev pomoči, ki je bila razglašena za nezakonito in nezdružljivo s skupnim trgom z odločbo Komisije 2008/697/CE (1) z dne 16. aprila 2008 o državni pomoči št. C 13/07 (ex NN 15/06 in N 734/06) Italije za New Interline, (objavljena 17. junija 2008, št. C(2008) 1321), v predpisanem roku, ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 2, 3 in 4 te odločbe in Pogodbe ES;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok, v katerem je morala Italija ukiniti in izterjati nezakonito pomoč, se je iztekel v štirih mesecih po objavi odločbe. Več kot eno leto pozneje italijanski organi še niso sprejeli ustreznih ukrepov za izvršitev odločbe in izterjavo pomoči.

      (1)  UL L 235, str. 12.


title: Zadeva T-81/15: Tožba, vložena 20. februarja 2015 – Facchinello/UUNT – Olimpia Splendid (Synthesis)

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/41

         Tožba, vložena 20. februarja 2015 – Facchinello/UUNT – Olimpia Splendid (Synthesis)
   (Zadeva T-81/15)
   (2015/C 118/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Danila Facchinello (Molinella, Italija) (zastopnik: F. Torlontano, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Olimpia Splendid SpA (Gualtieri, Italija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Synthesis“ – Znamka Skupnosti št. 2 8 71  069

      Postopek pred UUNT: Postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 21. novembra 2014 v zadevi R 2169/2013-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 21. novembra 2014 razveljavi in posledično ugotovi, da besedna znamka Skupnosti Synthesis za proizvode iz razreda 11 (klimatske naprave) ni razveljavljena;

               —

               poleg tega UUNT naloži, da tožeči stranki povrne stroške postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 51(1)(a) Uredbe o znamki Skupnosti, ker je prvi odbor za pritožbe razglasil razveljavitev znamke Skupnosti, pri čemer je upošteval dokaze, ki jih je predložila tožeča stranka, ki niso ustrezni za dokazovanje dejanske uporabe te znamke.


title: Zadeva T-545/13: Tožba, vložena 8. oktobra 2013 – Al Matri proti Svetu

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/18

         Tožba, vložena 8. oktobra 2013 – Al Matri proti Svetu
   (Zadeva T-545/13)
   2013/C 359/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Katar) (zastopnika: M. Lester, barrister, in G. Martin, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta 2013/409/SZVP (1) in Izvedbeno uredbo (EU) št. 735/2013 (2) v delih, v katerih se nanašata na tožečo stranko, razglasi za nična; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je storila očitno napako pri presoji, da so bila merila za vnos tožeče stranke na seznam izpodbijanih ukrepov izpolnjena.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: neupravičena in nesorazmerna omejitev lastninske pravice in svobode gospodarske pobude tožeče stranke.

      (1)  Izvedbeni sklep Sveta 2013/409/SZVP z dne 30. julija 2013 o izvajanju Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji, (UL L 204, str. 52).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 735/2013 z dne 30. julija 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 101/2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe, subjekte in organe glede na razmere v Tuniziji, (UL L 204, str. 23).


title: Zadeva C-549/11: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – grad Burgas pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite proti Orfey Bulgaria EOOD (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Členi 63, 65, 73 in 80 — Ustanovitev stavbne pravice s strani fizičnih oseb za družbo v zameno za gradbena dela, ki jih ta družba opravi za navedene fizične osebe — Menjalna pogodba — DDV na gradbena dela — Obdavčljivi dogodek — Obveznost obračuna davka — Predplačilo celotne protidajatve — Plačilo — Davčna osnova transakcije, če je plačilo v blagu ali storitvah — Neposredni učinek)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/10

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – grad Burgas pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite proti Orfey Bulgaria EOOD
   (Zadeva C-549/11) (1)

   (DDV - Direktiva 2006/112/ES - Členi 63, 65, 73 in 80 - Ustanovitev stavbne pravice s strani fizičnih oseb za družbo v zameno za gradbena dela, ki jih ta družba opravi za navedene fizične osebe - Menjalna pogodba - DDV na gradbena dela - Obdavčljivi dogodek - Obveznost obračuna davka - Predplačilo celotne protidajatve - Plačilo - Davčna osnova transakcije, če je plačilo v blagu ali storitvah - Neposredni učinek)
   2013/C 46/18
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – grad Burgas pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Tožena stranka:„Orfey Bulgaria“ EOOD

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Varhoven administrativen sad – Razlaga členov 63, 65, 73, 80 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nastanek obdavčljivega dogodka za DDV za opravljanje storitve gradnje – Ustanovitev stavbne pravice s strani fizičnih za družbo v zameno za storitve gradnje, ki jih bo ta družba opravila za navedene fizične osebe – Predplačilo – Nacionalna zakonodaja, ki za davčno osnovo predvideva transakcijo, če je plačilo za to transakcijo v celoti dobava blaga ali opravljanje storitev, enako tržni vrednosti dobavljenega blaga ali opravljenih storitev

      Izrek

               1.

               Člena 63 in 65 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v zadevi v glavni stvari, ko je stavbna pravica ustanovljena za družbo zaradi gradnje zgradbe v zameno za gradbene storitve, ki vključujejo gradnjo nekih nepremičnin, ki bodo v tej zgradbi, in se navedena družba zaveže, da bo predala ključ v roke osebam, ki so ustanovile to stavbno pravico, ne nasprotujeta temu, da obveznost obračuna DDV na te gradbene storitve nastane, ko je ustanovljena stavbna pravica, torej preden se opravijo te storitve, če so ob ustanovitvi te pravice vse upoštevne informacije glede teh prihodnjih storitev že znane in so tako zadevne storitve zlasti jasno opredeljene ter je mogoče vrednost navedene pravice izraziti v denarju, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               2.

               V okoliščinah, kakršne so te v zadevi v glavni stvari, v katerih transakcija ni bila opravljena med strankami, povezanimi v smislu člena 80 Direktive 2006/112, kar mora preveriti predložitveno sodišče, je treba člena 73 in 80 navedene direktive razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni odločbi, kot je ta v zadevi v glavni stvari, v skladu s katero je davčna osnova za transakcijo, če je plačilo za to transakcijo v celoti dobava blaga ali opravljanje storitev, enaka tržni vrednosti dobavljenega blaga ali opravljenih storitev.

               3.

               Členi 63, 65 in 73 Direktive 2006/112 imajo neposredni učinek.

      (1)  UL C 13, 14.1.2012.


title: Zadeva T-205/04: Tožba Alessandra Ianniella proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/26

         Tožba Alessandra Ianniella proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. junija 2004
   (Zadeva T-205/04)
   (2004/C 217/47)
   Jezik postopka: francoščina
   Alessandro Ianniello, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopata Stéphane Rodrigues in Yola Minatchy, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 8. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               Razglasi za nično odločbo organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 18. februarja 2004, s katero je ta odgovoril na ugovor Alessandra Ianniella in odločbo istega organa o sestavi ocenjevalnega lista za Alessandra Ianniella za ocenjevalno obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002.

               —

               Ugotovi nepogodbeno odgovornost Evropske skupnosti zaradi izdaje izpodbijane odločbe in prepozno izdane odločbe o sestavi ocenjevalnega lista za tožečo stranko za ocenjevalno obdobje od 1. julija do 31. decembra 2002.

               —

               Tožeči stranki prizna odškodnino za nastalo škodo v znesku 5000 evrov.

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka vlaga tožbo zoper odločbo OPI z dne 18. februarja 2004, s katero je bil zavrnjen njen ugovor za ponovno preučitev ocenjevalnega lista za ocenjevalno obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 in s katero je bila kot nepotrebna ocenjena zahteva po izvedbi upravnega postopka o nekaterih listinah, ki jih je tožeča stranka predložila Paritetni komisiji RELEX.
   Tožeča stranka svoj zahtevek utemeljuje z navedbami, da je prišlo so bistvenih kršitev postopka in sicer do kršitve pravice do obrambe, kršitve dolžnosti nepristranskega postopanja upravnega organa in kršitve dolžnosti obrazložitve akta.
   Ob tem naj bi izpodbijana odločba kršila pravico tožeče stranke do varstva njenih osebnih podatkov in načelo učinkovite uprave.


title: Zadeva C-257/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 15. maja 2017 – C, A/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 15. maja 2017 – C, A/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-257/17)
   (2017/C 269/03)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki postopku v glavni stvari

      Pritožnica: C, A

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je Sodišče glede na člen 3(3) Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 19, zvezek 6, str. 224–230) in sodbo Nolan (EU:C:2012:638) pristojno za odgovor na vprašanja za predhodno odločanje nizozemskega sodišča o razlagi določb te direktive v sporu o pravici do prebivanja družinskih članov sponzorjev, ki sta nizozemska državljana, če se ta direktiva na podlagi nizozemskega prava neposredno in brezpogojno uporablja za ta družinska člana?

               2.

               Ali je treba člen 15(1) in (4) Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 19, zvezek 6, str. 224–230) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je obravnavana v postopkih v glavni stvari, ki določa, da se lahko vloga za izdajo nevezanega dovoljenja za prebivanje, ki jo vloži tujec, ki zaradi združitve družine več kot pet let zakonito prebiva na ozemlju države članice, zavrne, ker tujec ni izpolnil meril za vključevanje, ki jih kot pogoj določa nacionalno pravo?

               3.

               Ali je treba člen 15(1) in (4) Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 19, zvezek 6, str. 224–230) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je obravnavana v postopku v glavni stvari, na podlagi katere se lahko nevezano dovoljenje za prebivanje izda z učinkom najprej od dneva vložitve vloge?


title: Zadeva C-245/05: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 20. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Metro International GmbH proti Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/31

         Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 20. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Metro International GmbH proti Hauptzollamt Düsseldorf
   (Zadeva C-245/05) (1)

   (2008/C 64/45)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik četrtega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva T-626/11: Tožba, vložena 2. decembra 2011 – Sky Deutschland in Sky Deutschland Fernsehen proti Komisiji

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/26

         Tožba, vložena 2. decembra 2011 – Sky Deutschland in Sky Deutschland Fernsehen proti Komisiji
   (Zadeva T-626/11)
   2012/C 49/47
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Sky Deutschland AG (Unterföhring, Nemčija) in Sky Deutschland Fernsehen GmbH & Co. KG (Unterföhring) (zastopniki: A. Cordewener, F. Kutt in C. Jehke, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sklep tožene stranke z dne 26. januarja 2011 v postopku o državni pomoči C 7/2010 (ex CP 250/2009 in NN 5/2010) – Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah („Sanierungsklausel“) v celoti razglasi za ničen;

               —

               podredno, zgoraj navedeni sklep za ničen razglasi vsaj v delu, v katerem ni v korist podjetij, ki so v enakem položaju kot tožeči stranki pod 1) in 2), na podlagi načela varstva legitimnih pričakovanj določene nobene izjeme od obveznosti zagotovitve vračila, določene v členih 4 in 5, oziroma ni določene nobene prehodne ureditve za taka podjetja;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe v bistvu navajata:

               —

               Tožena stranka naj bi v izpodbijanem sklepu nepravilno ugotovila, da gre pri shemi za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah iz člena 8c(1a) nemškega zakona o davku od dohodka pravnih oseb (Körperschaftsteuergesetz, v nadaljevanju: KStG) za protipravno pomoč v skladu s členom 107(1) PDEU. Tožeči stranki v zvezi s tem med drugim zatrjujeta, da tožena stranka napačno izhaja iz tega, da je ureditev iz člena 8c(1a) KStG selektivna in da pomeni neupravičeno izjemo od načela iz člena 8c(1) KStG, v skladu s katerim davčnih izgub družbe v primeru lastniške spremembe pod določenimi pogoji ni mogoče prenesti. Tožeči stranki menita, da je tožena stranka ureditev iz člena 8c(1) KStG neupravičeno štela za nacionalni referenčni sistem, ki je merodajen za preiskavo državne pomoči.

               —

               Merodajen referenčni sistem naj bi bila možnost odštetja izgub v večih davčnih letih, ki je načeloma dana v nemškem pravu in ki naj bi izhajala iz tako imenovanega objektivnega neto načela. Po mnenju tožečih strank naj bi bil ta referenčni sistem s shemo za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah iz člena 8c(1a) KStG le potrjen. Poleg tega naj člen 8c(1) KStG tudi zato ne bi mogel biti merodajen nacionalni referenčni sistem, ker naj bi bil glede na določbe nemškega temeljnega zakona (Grundgesetz) protiustaven.

               —

               Pri ureditvi iz člena 8c(1a) KStG naj bi poleg tega šlo za tako imenovani splošni ukrep, ki lahko potencialno koristi vsem gospodarskim subjektom z izgubami in s katerim se ne daje prednosti nobeni omejeni skupini tržnih udeležencev. Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah naj tako po mnenju tožečih strank ne bi bila selektivna.

               —

               Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah iz člena 8c(1a) KStG naj bi bila upravičena tudi z naravo in notranjo strukturo nemškega davčnega sistema, saj naj bi omejevala učinke omejitve odbitja izgub iz člena 8c(1) KStG. Tožeči stranki v zvezi s tem navajata, da gre pri členu 8c KStG v prvotni različici za preširoko ureditev preprečevanja zlorab in da naj bi se z naknadno (in za nazaj učinkujočo) dopolnitvijo te določbe s členom 8c(1a) KStG le zmanjšala čezmernost člena 8c(1) KStG in v tem oziru ponovno vzpostavila veljavnost splošnega odštetja izgub v večih davčnih letih kot merodajnega referenčnega sistema.

               —

               Končno tožeči stranki zatrjujeta, da je bilo kršeno načelo varstva legitimnih pričakovanj, ker negativna odločba tožene stranke ni bila predvidljiva in ker tožena stranka tudi ni kritizirala podobno oblikovane predhodne določbe člena 8(4) KStG v stari različici niti primerljivih ureditev v drugih državah članicah.


title: Zadeva C-656/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. decembra 2013 vložilo Nejvyšší soud České republiky (Češka republika) – L proti M, R in K

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. decembra 2013 vložilo Nejvyšší soud České republiky (Češka republika) – L proti M, R in K
   (Zadeva C-656/13)
   2014/C 85/19
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší soud České republiky

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: L

      Tožene stranke: M, R in K

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 12(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 (1) z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (v nadaljevanju: Uredba Bruselj IIa) razlagati tako, da pristojnost za postopek s področja starševske odgovornosti utemeljuje tudi v primeru, da ni v teku noben postopek, ki je povezan z njim (torej „drugi postopki, poleg navedenih v odstavku 1“)?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali je treba člen 12(3) Uredbe Bruselj IIa razlagati tako, da se z izrecnim ali z drugačnim nedvoumnim sprejetjem razume tudi položaj, v katerem stranka, ki postopka ni začela, vloži začetni procesni akt v isti zadevi, vendar pozneje ob prvem dejanju, ki ga mora storiti, uveljavlja nepristojnost sodišča v postopku, ki ga je pred tem začela druga stranka?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243.


title: Zadeva T-368/08: Tožba, vložena 26. avgusta 2008 – Atlantean proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/43

         Tožba, vložena 26. avgusta 2008 – Atlantean proti Komisiji
   (Zadeva T-368/08)
   (2008/C 301/74)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Atlantean Ltd (Killybegs, Irska) (zastopniki: M. Fraser, D. Hennessy, Solicitors, G. Hogan SC, E. Regan, in C. Toland, Barristers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožeče stranke:

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije C(2008) 3236 z dne 26. junija 2008, ki je bila naslovljena na Irsko, s katero se je odgovorilo na zahtevo Irske v zvezi z družbo Atlantean;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s tem postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V obravnavanem primeru tožeča stranka vlaga tožbo za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3236 konč. z dne 26. junija 2008, s katero je bila zavrnjena zahteva Irske za povečanje zmogljivosti plovila tožeče stranke Atlantean v skladu s četrtim večletnim usmerjevalnim programom (MAGP IV), ki se je uporabljal za izboljšave glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev glede plovil, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 m. Prva Odločba Komisije 2003/245/ES z dne 4. aprila 2003 (1), s katero je bila zavrnjena zahteva Irske, je bila razglašena za nično s sodbo Sodišča z dne 13. junija 2006 v delu, v katerem se je nanašala na plovilo Atlantean (2).
   Tožeča stranka v podporo svojim tožbenim razlogom trdi, da izpodbijana odločba ne temelji na merilih, ki so določena z Odločbo Sveta 97/413/ES (3), za katere meni, da so primerna pravna podlaga, ampak na podlagi člena 11(5) Uredbe Sveta 2371/2002/ES (4). Zato tožeča stranka navaja, da Komisija ne le ni bila pristojna za odločanje, temveč je tudi kršila načela prepovedi retroaktivnosti, pravne varnosti, varstva upravičenih pričakovanj, načeli prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja ter načelo sorazmernosti. Trdi, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve iz člena 253 ES ter pravico tožeče stranke izjaviti se in pravico do lastnine. Tožeča stranka nadalje trdi, da je Komisija zlorabila svoje pristojnosti, delovala mala fides in storila neopravičljivo in očitno napako v svoji odločbi. Prav tako navaja, da je Komisija delovala zunaj meja svoje diskrecijske pravice.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Komisija s sprejetjem izpodbijane odločbe poskušala izničiti z njo povezan odškodninski zahtevek, ki ga je postavila tožeča stranka v zadevi T-125/08 (5), o katerih zdaj odloča Sodišče, in tako ni bila dobroverna.

      (1)  UL 2003 L 90, str. 48.

      (2)  Sodba z dne 13. junija 2006 v zadevi Atlantean Ltd. proti Komisiji, T-192/03, ZOdl., str. II-42.

      (3)  Odločba Sveta z dne 26. junija 1997 o ciljih in pravilih za prestrukturiranje ribiškega sektorja Skupnosti med 1. januarjem 1997 in 31. decembrom 2001 za doseganje trajnega ravnovesja med ribolovnimi viri in njihovim izkoriščanjem (UL L 175, str. 27).

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL L 358, str. 59).

      (5)  Zadeva Atlantean Ltd. proti Komisiji, T-125/08 (UL C 116, str. 28).


title: Zadeva T-636/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Trekstor/UUNT – MSI Technology (MovieStation) (Znamka Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti MovieStation — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 52 Uredbe št. 207/2009)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Trekstor/UUNT – MSI Technology (MovieStation)
   (Zadeva T-636/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti MovieStation - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisnost - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 52 Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 414/33)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: TrekStor Ltd (Hong Kong, Kitajska) (zastopnika: O. Spieker in M. Alber, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Schneider in A. Schifko, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: MSI Technology GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija) (Zastopnik: T. Lieb, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. septembra 2013 (zadeva R 1914/2012-4), v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med TrekStor Ltd in MSI Technology GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               TrekStor Ltd poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

               3.

               MSI Technology GmbH nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 39, 8.2.2014.


title: Zadeva F-110/07: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. decembra 2007 – Kerelov proti Komisiji (Javni uslužbenci – Očitna nedopustnost – Člen 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/64

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. decembra 2007 – Kerelov proti Komisiji
   (Zadeva F-110/07)
   (Javni uslužbenci - Očitna nedopustnost - Člen 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje)
   (2008/C 64/105)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bolgarija) (zastopnik: A. Kerelov, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe EPSO z dne 7. februarja 2007, da se tožeči stranki ne posreduje podatkov in dokumentov v zvezi z natečajem, ter povrnitev stroškov, ki naj bi ji nastali.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-78/06: Tožba, vložena  24. februarja 2006  — Armando Álvarez proti Komisiji

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/14

         Tožba, vložena 24. februarja 2006 — Armando Álvarez proti Komisiji
   (Zadeva T-78/06)
   (2006/C 121/24)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Armando Álvarez, S.A. (Madrid, Španija) (zastopnika: E. Garayar in A. García Castillo, abogados )

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev tožbe za dopustno,

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zadevi COMP/F/38.354 v delu, kjer je bila ugotovljena odgovornost družbe Armando Álvarez, S.A.,

               —

               naložitev Komisiji plačila vseh stroškov, ki jih je družba Armando Álvarez, S.A. priglasila v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zadevi COMP/F/38.354 — Industrijske vrečke. V izpodbijani odločbi je Komisija navedla, da je tožeča stranka, skupaj z ostalimi podjetji, kršila člen 81 ES, in sicer s tem, da je v letih od 1991 do 2002 sodelovala pri več sporazumih in usklajenih ravnanjih v sektorju plastičnih industrijskih vrečk v Nemčiji, Belgiji, na Nizozemskem, v Luksemburgu, Španiji in Franciji. Zaradi teh kršitev je Komisija tožeči stranki naložila plačilo globe na podlagi solidarne odgovornosti s podjetjem Plásticos Españoles, S.A.
   V utemeljitev svojega zahtevka tožeča stranka navaja, da je Komisija zmotno presodila dejansko stanje, da ni spoštovala načela domneve nedolžnosti ter da je kršila pravice do obrambe tožeče stranke.


title: Zadeva F-14/09: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. decembra 2010 – Almeida Campos in drugi proti Svetu (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2008 — Primerjalna ocena uspešnosti med administratorji, ki so zaposleni kot jezikoslovci, in administratorji, ki so zaposleni na splošnih delovnih mestih)

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/18

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. decembra 2010 – Almeida Campos in drugi proti Svetu
   (Zadeva F-14/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2008 - Primerjalna ocena uspešnosti med administratorji, ki so zaposleni kot jezikoslovci, in administratorji, ki so zaposleni na splošnih delovnih mestih)
   2011/C 38/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ana Maria Almeida Campos (Bruselj, Belgija) in drugi (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer, G. Kimberley, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločb OPI, da tožeče stranke v napredovalnem obdobju 2008 ne napredujejo v naziv AD 12 ter, če in kolikor je potrebno, odločb, da v ta naziv v istem napredovalnem obdobju napredujejo uradniki, navedeni na seznamu, objavljenem v CP št. 72/08 z dne 21. aprila 2008.

      Izrek

               1.

               Odločbe, s katerimi je Svet Evropske unije zavrnil napredovanje uradnic Almeida Campos, Dariol, Morello in Verstreken v naziv AD 12 v napredovalnem obdobju 2008, se razglasijo za nične.

               2.

               V ostalem se tožba zavrne.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009, str. 40.