title: Zadeva T-453/20: Tožba, vložena 14. julija 2020 – KZ/Komisija

text:
               31.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/41

      Tožba, vložena 14. julija 2020 – KZ/Komisija
      (Zadeva T-453/20)
      (2020/C 287/61)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: KZ (zastopnica: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  seznam uradnikov, ki so napredovali, sprejet z upravnim obvestilom št. 32-2019/14.11.2019 z dne 14. novembra 2019 razglasi za ničen v delu, v katerem ne vsebuje imena tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na ugovor nezakonitosti splošnih določb za izvajanje (v nadaljevanju: SDI) člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: kadrovski predpisi). Tožeča stranka izpodbija razlago Komisije, ki meni, da člen 40(3) kadrovskih predpisov pomeni, da uradnik, ki je na dopustu iz osebnih razlogov na dan, ko organ za imenovanje sprejme odločbo o napredovanju, ni upravičen do napredovanja v napredovalnem obdobju, ki je s tem zaključen. Tožeča stranka, nasprotno, zagovarja teleološko in sistematično razlago člena 40(3) Kadrovskih predpisov in meni, da Komisija s svojo razlago krši pravico do napredovanja v smislu člena 45 Kadrovskih predpisov. Meni, da Komisija krši tudi načeli pravne varnosti in doslednosti določb kadrovskih predpisov, katerih del so tudi SDI, načelo enakega obravnavanja glede poteka kariere v skladu s členom 5(5) Kadrovskih predpisov. Nazadnje graja nelogičnost in nesorazmernost posledic izvajanja SDI.


title: Zadeva T-454/20: Tožba, vložena 16. julija 2020 – Garment Manufacturers Association in Cambodia/Komisija

text:
               31.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/42

      Tožba, vložena 16. julija 2020 – Garment Manufacturers Association in Cambodia/Komisija
      (Zadeva T-454/20)
      (2020/C 287/62)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Garment Manufacturers Association in Cambodia (Phnom Penh, Kambodža) (zastopnika: C. Ziegler in S. Monti, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Delegirano uredbo Komisije (EU) 2020/550 z dne 12. februarja 2020 o spremembi prilog II in IV k Uredbi (EU) št. 978/2012 Evropskega parlamenta in Sveta, kar zadeva začasni preklic režima iz člena 1(2) Uredbe (EU) št. 978/2012 v zvezi z nekaterimi izdelki s poreklom iz Kraljevine Kambodže razglasi za nično v delu, ki se nanaša na začasni preklic preferencialov GSP za vse carinske oznake, ki vplivajo na člane GMAC-a, in sicer oznake HS, navedene v tabeli v členu 1(1) in vse carinske oznake HS, navedene v tabeli v členu 1(2), razen oznake HS 1212 93;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, nastalih tožeči stranki.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: z izpodbijano uredbo sta kršena načelo sorazmernosti in zahteva po usklajenosti politik in dejavnosti Unije. Komisija naj ne bi pravilno ocenila sorazmernosti začasnega delnega preklica carinskih preferencialov za sektorje kamboških oblačil, obutve in predmetov za potovanje.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev procesnih pravic tožeče stranke, ker Komisija ni podala ustrezne obrazložitve v skladu členom 296(2) PDEU, kar ustreza kršitvi pravice do dobrega upravljanja.


title: Zadeva T-459/20: Tožba, vložena 17. julija 2020 – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION)

text:
               31.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/44

      Tožba, vložena 17. julija 2020 – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION)
      (Zadeva T-459/20)
      (2020/C 287/65)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francija) (zastopnika: T. de Haan in A. Sion, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: VF International Sagl (Stabio, Švica)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION v črni, temno sivi, rdeči in beli barvi – znamka Evropske unije št. 9 860 834

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. aprila 2020 v zadevi R 664/2019-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO in intervenientu naloži plačilo stroškov, vključno s stroški tožeče stranke v postopku pred prvim odborom za pritožbe pri EUIPO.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 zaradi napačne presoje obstoja slabe vere pri vložitvi zahteve za registracijo znamke.


title: Zadeva T-460/20: Tožba, vložena 17. julija 2020 – SBG/EUIPO – VF International (Geographical Norway)

text:
               31.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/45

      Tožba, vložena 17. julija 2020 – SBG/EUIPO – VF International (Geographical Norway)
      (Zadeva T-460/20)
      (2020/C 287/66)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francija) (zastopnika: T. de Haan in A. Sion, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: VF International Sagl (Stabio, Švica)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije Geographical Norway – znamka Evropske unije št. 10 015 352

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. aprila 2020 v zadevi R 662/2019-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO in intervenientu naloži plačilo stroškov, vključno s stroški tožeče stranke v postopku pred prvim odborom za pritožbe pri EUIPO.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 zaradi napačne presoje obstoja slabe vere pri vložitvi zahteve za registracijo znamke.


title: Zadeva C-304/20 P: Pritožba, ki jo je 10. julija 2020 vložila Kerry Luxembourg Sàrl zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 29. aprila 2020 v zadevi T-108/19, Kerry Luxembourg/EUIPO

text:
               11.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/4

      Pritožba, ki jo je 10. julija 2020 vložila Kerry Luxembourg Sàrl zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 29. aprila 2020 v zadevi T-108/19, Kerry Luxembourg/EUIPO
      (Zadeva C-304/20 P)
      (2021/C 9/06)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Kerry Luxembourg Sàrl (zastopnika: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 29. oktobra 2020 odločilo, da se pritožba ne dopusti in da družba Kerry Luxembourg Sàrl nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-820/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2020 – Totalizator Sportowy/EUIPO – Lottoland Holdings (Lottoland) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije Lottoland – Prejšnji figurativni nacionalni znamki LOTTO in Lotto – Prejšnja nacionalna besedna znamka lotto – Ugotovitev delne ničnosti – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj škodovanja ugledu – Neobstoj povezave med zadevnima znamkama – Člen 8(5) in člen 60(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               11.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2020 – Totalizator Sportowy/EUIPO – Lottoland Holdings (Lottoland)
      (Zadeva T-820/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije Lottoland - Prejšnji figurativni nacionalni znamki LOTTO in Lotto - Prejšnja nacionalna besedna znamka lotto - Ugotovitev delne ničnosti - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj škodovanja ugledu - Neobstoj povezave med zadevnima znamkama - Člen 8(5) in člen 60(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2021/C 9/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Totalizator Sportowy sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnik: B. Matusiewicz-Kulig, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: P. Sipos in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Lottoland Holdings Ltd (Ocean Village, Gibraltar) (zastopnik A. Gérard, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. oktobra 2019 (zadeva R 97/2019-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Totalizator Sportowy in Lottoland Holdings.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Totalizator Sportowy sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 45, 10.2.2020.


title: Zadeva C-382/19 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. novembra 2020 – Ralph Pethke/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Notranja reorganizacija služb Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) – Prerazporeditev – Člen 7 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije – Prikrita sankcija – Interes službe – Enakovrednost delovnih mest – Obveznost obrazložitve – Izkrivljanje dejstev – Psihično nasilje – Člen 12a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije)

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/6

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. novembra 2020 – Ralph Pethke/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-382/19 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Notranja reorganizacija služb Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) - Prerazporeditev - Člen 7 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije - Prikrita sankcija - Interes službe - Enakovrednost delovnih mest - Obveznost obrazložitve - Izkrivljanje dejstev - Psihično nasilje - Člen 12a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije)
      (2021/C 19/07)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Ralph Pethke (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Lukošiūtė in B. Wägenbaur, odvetnika)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Ralph Pethke nosi svoje stroške in stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         (1)  UL C 337, 7.10.2019.


title: Zadeva C-427/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski rayonen sad – Bolgarija) – „Bulstrad Vienna Insurance Group“ АD/Olympic Insurance Company Ltd (Predhodno odločanje – Direktiva 2009/138/ES – Člen 274 – Pravo, ki se uporablja za postopek prenehanja zavarovalnic – Odvzem dovoljenja zavarovalnici – Določitev začasnega likvidacijskega upravitelja – Pojem „sklep o začetku postopka prenehanja glede zavarovalnice“ – Neobstoj sodne odločbe o začetku postopka prenehanja v matični državi članici – Prekinitev vseh pravnih postopkov proti zadevni zavarovalnici v drugih državah članicah, ki niso matična država članica te zavarovalnice)

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/7

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski rayonen sad – Bolgarija) – „Bulstrad Vienna Insurance Group“ АD/Olympic Insurance Company Ltd
      (Zadeva C-427/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2009/138/ES - Člen 274 - Pravo, ki se uporablja za postopek prenehanja zavarovalnic - Odvzem dovoljenja zavarovalnici - Določitev začasnega likvidacijskega upravitelja - Pojem „sklep o začetku postopka prenehanja glede zavarovalnice“ - Neobstoj sodne odločbe o začetku postopka prenehanja v matični državi članici - Prekinitev vseh pravnih postopkov proti zadevni zavarovalnici v drugih državah članicah, ki niso matična država članica te zavarovalnice)
      (2021/C 19/08)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski rayonen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„Bulstrad Vienna Insurance Group“ АD

         Tožena stranka: Olympic Insurance Company Ltd

         Izrek

                  1.

                  Člen 274 Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/58/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013, je treba razlagati tako, da lahko sklep pristojnega organa o odvzemu dovoljenja zadevni zavarovalnici in o imenovanju začasnega likvidacijskega upravitelja pomeni „sklep o začetku postopka prenehanja glede zavarovalnice“ v smislu tega člena, le če pravo matične države članice te zavarovalnice določa bodisi to, da je ta začasni likvidacijski upravitelj pooblaščen, da unovči sredstva navedene zavarovalnice in iztržek ustrezno porazdeli med njene upnike, bodisi to, da odvzem dovoljenja isti zavarovalnici samodejno povzroči začetek postopka prenehanja, ne da bi moral drug organ v ta namen sprejeti uradni sklep.

                  2.

                  Člen 274 Direktive 2009/138, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/58, je treba razlagati tako, da če pogoji, ki se zahtevajo za to, da sklep o odvzemu dovoljenja zavarovalnici in o imenovanju začasnega likvidacijskega upravitelja zanjo pomeni „sklep o začetku postopka prenehanja glede zavarovalnice“ v smislu tega člena, niso izpolnjeni, navedeni člen ne vsebuje obveznosti, da sodišča drugih držav članic uporabijo pravo matične države članice zadevne zavarovalnice, ki določa prekinitev vseh sodnih postopkov, začetih proti taki zavarovalnici.

         (1)  UL C 288, 26.8.2019.


title: Zadeva C-338/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Poljska) 22. julija 2020 – Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty/D.P.

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Poljska) 22. julija 2020 – Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty/D.P.
      (Zadeva C-338/20)
      (2021/C 19/19)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

         Tožena stranka: D.P.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali vročitev sodne odločbe o naložitvi denarne kazni kaznovani osebi, ne da bi bil zagotovljen njen prevod v jezik, ki ga naslovnik razume, dovoljuje organu države izvršiteljice te odločbe, da zavrne njeno izvršitev na podlagi določb o prenosu člena 20(3) Okvirnega sklepa 2005/214/PNZ (1) zaradi kršitve pravice do poštenega sojenja?

         (1)  Okvirni sklep Sveta 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni (UL 2005, L 76, str. 16).


title: Zadeva C-513/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 13. oktobra 2020 – Autoridade Tributária e Aduaneira/Termas Sulfurosas de Alcafache SA

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 13. oktobra 2020 – Autoridade Tributária e Aduaneira/Termas Sulfurosas de Alcafache SA
      (Zadeva C-513/20)
      (2021/C 19/22)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Termas Sulfurosas de Alcafache SA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je plačila v zameno za storitev odprtja posamezne kartoteke vsakega uporabnika, ki zajema anamnezo, na podlagi katere dobi pravico do nakupa „klasičnega termalnega zdravljenja“, mogoče vključiti v pojem „tesno povezane dejavnosti“ iz člena 132(1)(b) Direktive o DDV (1) in jih torej šteti za oproščene DDV?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-518/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgerichts (Nemčija) 16. oktobra 2020 – XP/Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 16. oktobra 2020 – XP/St. Vincenz-Krankenhaus GmbH
      (Zadeva C-518/20)
      (2021/C 19/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj revizije: XP

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku: St. Vincenz-Krankenhaus GmbH

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 7 Direktive 2003/88 (1) in člen 31(2) Listine nasprotujeta razlagi nacionalne določbe, kot je člen 7(3) zveznega zakona o letnem dopustu, v skladu s katero doslej neizpolnjena pravica do plačanega letnega dopusta delavca – pri katerem med letom, v katerem je pridobil pravico do letnega dopusta, iz zdravstvenih razlogov nastopi popolna nezmožnost za delo, ki pa bi, vsaj deloma, dopust lahko izrabil pred začetkom svoje nezmožnosti za delo v letu, v katerem je pridobil pravico do letnega dopusta, v primeru nezmožnosti za delo, ki še vedno traja neprekinjeno 15 mesecev po poteku leta, v katerem je pridobil pravico do letnega dopusta, – ugasne tudi v primeru, ko delodajalec delavcu dejansko ni, z ustreznim pozivom in opozorili, omogočil izrabe pravice do letnega dopusta?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je pod temi pogoji v primeru nadaljnjega obstoja popolne nezmožnosti za delo ugasnitev izključena tudi pozneje?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).


title: Zadeva C-536/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 22. oktobra 2020 – UAB Tiketa/M.Š., VšĮ Baltic Music

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 22. oktobra 2020 – UAB Tiketa/M.Š., VšĮ Baltic Music
      (Zadeva C-536/20)
      (2021/C 19/26)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica revizije: UAB Tiketa

         Drugi stranki v revizijskem postopku: M.Š., VšĮ Baltic Music

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pojem trgovca iz člena 2, točka 2, Direktive 2011/83 (1) razlagati tako, da se lahko oseba, ki deluje kot posrednik, ko potrošnik kupi vstopnico, šteje za trgovca, ki ga zavezujejo obveznosti iz Direktive 2011/83, in torej za stranko prodajne pogodbe ali pogodbe o opravljanju storitev, proti kateri lahko potrošnik uveljavlja zahtevek ali vloži tožbo?

                              1.1.

                              Ali je za razlago pojma trgovca iz člena 2, točka 2, Direktive 2011/83 pomembno, ali je oseba, ki deluje kot posrednik, ko potrošnik kupi vstopnico, preden začne potrošnika zavezovati pogodba, sklenjena na daljavo, temu potrošniku na jasen in razumljiv način zagotovila vse informacije o glavnem trgovcu, navedene v členu 6(1)(c) in (d) Direktive 2011/83?

                              1.2.

                              Ali je treba šteti, da je jasno, da gre za posredovanje, če oseba, ki sodeluje v postopku nakupa vstopnic, preden začne potrošnika zavezovati pogodba, sklenjena na daljavo, zagotovi ime in pravno obliko glavnega trgovca ter informacijo, da glavni trgovec v celoti prevzema odgovornost za dogodek, njegovo kakovost in vsebino ter informacije, zagotovljene o tem dogodku, ter navede, da deluje le kot distributer vstopnic in da je vidni zastopnik?

                              1.3.

                              Ali je mogoče pojem trgovca iz člena 2, točka 2, Direktive 2011/83 razlagati tako, da je mogoče ob upoštevanju pravnega razmerja dvojne storitve (distribucija vstopnic in organizacija dogodkov) med strankama tako prodajalca vstopnic kot organizatorja dogodka šteti za trgovca, torej za pogodbeni stranki potrošniške pogodbe?

                  2.

                  Ali je treba zahtevo o zagotovitvi in dajanju informacij na voljo potrošniku v preprostem in razumljivem jeziku, kot je določena v členu 8(1) Direktive 2011/83, razlagati in uporabljati tako, da se obveznost obveščanja potrošnika šteje za pravilno izpolnjeno, če so te informacije zagotovljene v okviru posrednikovih pravil o opravljanju storitev, ki so na voljo na spletnem mestu tiketa.lt, preden potrošnik opravi plačilo, s katerim potrdi, da se je seznanil s posrednikovimi pravili o opravljanju storitev, in se zaveže, da jih bo spoštoval kot del splošnih pogojev v zvezi s poslom, ki bo sklenjen kot tako imenovana pogodba s klikom (click-wrap agreement), torej tako, da se aktivno označi določeno okence v spletnem sistemu in klikne na določeno povezavo?

                              2.1.

                              Ali je za razlago in uporabo te zahteve pomembno, da te informacije niso zagotovljene na trajnem nosilcu podatkov in da ni naknadnega potrdila o pogodbi, ki vsebuje vse potrebne informacije v skladu s členom 6(1) Direktive 2011/83 na trajnem nosilcu podatkov, kot se to zahteva s členom 8(7) Direktive 2011/83?

                              2.2.

                              Ali so v skladu s členom 6(5) Direktive 2011/83 informacije, ki so zagotovljene v posrednikovih pravilih o opravljanju storitev, sestavni del pogodbe, sklenjene na daljavo, čeprav niso zagotovljene na trajnem nosilcu podatkov in/ali ni naknadnega potrdila o pogodbi na trajnem nosilcu podatkov?

         (1)  UL 2011, L 304, str. 64.


title: Zadeva C-554/20: Tožba, vložena 26. oktobra 2020 – Republika Poljska/Evropski parlament, Svet Evropske unije

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/39

      Tožba, vložena 26. oktobra 2020 – Republika Poljska/Evropski parlament, Svet Evropske unije
      (Zadeva C-554/20)
      (2021/C 19/41)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, pełnomocnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament, Svet Evropske unije

         Predlog

                  —

                  Razglasitev ničnosti naslednjih določb Uredbe (EU) z dne 2020/1055 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2020 o spremembi uredb (ES) št. 1071/2009, (ES) št. 1072/2009 in (EU) št. 1024/2012 za njihovo prilagoditev razvoju v sektorju cestnega prevoza:

                              (a)

                              člen 1, točka 3, v delu v katerem je s to določbo členu 5 Uredbe 1071/2009 (1) dodan odstavek 1(b) in (g),

                              (b)

                              člen 2, točka 4(a), s katerim je členu 8 Uredbe 1072/2009 (2) dodan odstavek (2a),

                              (c)

                              člen 2, točka 5(b), s katerim je členu 10 Uredbe 1072/2009 dodan odstavek (7);

                  —

                  Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

            Podredno, če bi Sodišče menilo, da izpodbijanih določb Uredbe 2020/1055 ni mogoče ločiti od preostale uredbe brez poseganja v njeno bistvo Republika Poljska predlaga naj se Uredba 2020/1055 razglasi za nično v celoti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Republika Poljska zoper izpodbijane določbe Uredbe 2020/1055 uveljavlja naslednje tožbene razloge:

                  1.

                  v zvezi s členom 1, točka 3, v delu v katerem je s to določbo členu 5 Uredbe 1071/2009 dodan odstavek 1(b):

                              (a)

                              tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti (člen 5(4) PEU), člena 91(2) PDEU in člena 94 PDEU, zaradi uvedbe obveznosti vrnitev vozil v operativni center vsakih osem tednov,

                              (b)

                              tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 11 PDEU in člena 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker niso bile upoštevane zahteve varstva okolja;

                  2.

                  v zvezi s členom 1, točka 3, v delu v katerem je s to določbo členu 4 Uredbe 1071/2009 dodan odstavek 1(g):

                              (a)

                              tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti (člen 5(4) PEU) zaradi uvedbe arbitrarnih zahtev v zvezi s številom vozil, ki jih morajo imeti na voljo cestni prevozniki in glede položaja voznikov v operativnem centru v državi sedeža,

                              (b)

                              tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela pravne varnosti zaradi uvedbe nenatančnih zahtev v zvezi s številom vozil, ki jih morajo imeti na voljo cestni prevozniki in v zvezi s položajem voznikov v operativnem centru dejavnosti v državi članici sedeža,

                              (c)

                              tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 11 PDEU in člena 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi neupoštevanja zahtev varstva okolja;

                  3.

                  v zvezi s členom 2, točka 4(a):

                              (a)

                              tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti (člen 5(4) PEU), člena 91(2) PDEU in člena 94 PDEU zaradi uvedbe obveznega odmora pri izvajanju kabotaže,

                              (b)

                              tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela 11 PDEU in člena 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi neupoštevanja zahtev varstva okolja;

                  4.

                  v zvezi s členom 2, točka 5(b):

                              (a)

                              tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti (člen 5(4) PEU, člena 91(2) PDEU in člena 94 PDEU, ker je bilo državam članicam omogočeno, da omejijo izvajanje kabotaže, ki zajema končne ali začetne dele poti, ki so del kombiniranega prevoza med državami članicami;

                              (b)

                              tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 11 PDEU in člena 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi neupoštevanja zahtev varstva okolja.
                              Republika Poljska zlasti trdi, da je z izpodbijanimi določbami kršeno načelo sorazmernosti. Zaradi sprejetja neustreznih meril, ki določajo omejitve možnosti izvajanja kabotaže in prometa s tretjimi državi, so bila prevoznikom naložena pretirana bremena, ki bodo negativno vplivala ne le na položaj posameznih podjetnikov in na trg prevoznih storitev, temveč tudi na okolje in na uporabo transportne infrastrukture.
                              Negativne učinki uporabe izpodbijanih določb bodo občutili predvsem podjetniki iz držav zunaj središča Evropske unije. Sprejeta odločitev istočasno ni objektivno utemeljena glede na položaj voznikov. Ne odraža niti posebne narave reguliranih storitev.

         (1)  Uredba (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES (UL 2009, L 300, str. 51).

         (2)  Uredba (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga (UL 2009, L 300, str. 72).


title: Zadeva C-562/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā rajona tiesa (Latvija) 28. oktobra 2020 – SIA „Rodl & Partner“/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/42

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā rajona tiesa (Latvija) 28. oktobra 2020 – SIA „Rodl & Partner“/Valsts ieņēmumu dienests
      (Zadeva C-562/20)
      (2021/C 19/43)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Administratīvā rajona tiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SIA „Rodl & Partner“

         Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 18(1) in (3) Direktive 2015/849 (1) v povezavi z njeno Prilogo III, točka 3(b), razlagati tako, da je z navedenimi določbami samodejno zahtevano, (i) da zunanji ponudnik knjigovodskih storitev sprejme ukrepe okrepljenega skrbnega preverjanja strank, ker je stranka nevladna organizacija in ker je pooblaščena oseba, ki jo stranka zaposluje, državljan tretje države z visokim tveganjem korupcije, v obravnavani zadevi Ruske federacije, z dovoljenjem za prebivanje v Latviji, in (ii) da se navedeni stranki pripiše višja stopnja tveganja?

                  2.

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali se lahko navedena razlaga člena 18(1) in (3) Direktive 2015/849 šteje za sorazmerno in torej skladno s členom 5(4), prvi odstavek, Pogodbe o Evropski uniji?

                  3.

                  Ali je treba člen 18 Direktive 2015/849 v povezavi z njeno Prilogo III, točka 3(b), razlagati tako, da določa samodejno obveznost sprejetja ukrepov okrepljenega skrbnega preverjanja strank v vseh primerih, v katerih je poslovni partner stranke, ne pa tudi stranka sama, kakor koli povezan s tretjo državo z visoko stopnjo korupcije, v obravnavani zadevi z Rusko federacijo?

                  4.

                  Ali je treba člen 13(1)(c) in (d) Direktive 2015/849 razlagati tako, da točki (c) in (d) določata, da mora pooblaščeni subjekt pri skrbnem preverjanju stranke od te pridobiti kopijo pogodbe, sklenjene med navedeno stranko in tretjo osebo, ter se zato pregled navedene pogodbe na kraju samem ne šteje kot zadosten?

                  5.

                  Ali je treba člen 14(5) Direktive 2015/849 razlagati tako, da mora pooblaščeni subjekt uporabiti ukrepe skrbnega preverjanja strank v zvezi z obstoječimi poslovnimi strankami, tudi če v okoliščinah stranke ni mogoče zaznati pomembnih sprememb in če rok, ki ga je pristojni organ države članice določil za sprejetje novih ukrepov spremljanja, še ni potekel, ter da se navedena obveznost uporablja samo v zvezi s strankami, ki so bile opredeljene kot visoko tvegane?

                  6.

                  Ali je treba člen 60(1) in (2) Direktive 2015/849 razlagati tako, da mora pristojni organ ob objavi informacije o sklepu o izreku upravne sankcije ali ukrepa zaradi kršitev nacionalnih določb za prenos navedene direktive, zoper katerega se ni mogoče pritožiti, zagotoviti, da se objavljene informacije natančno ujemajo z informacijami, navedenimi v sklepu?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (UL 2015, L 141, str. 73).


title: Zadeva T-641/20: Tožba, vložena 20. oktobra 2020 – Leonine Distribution/Komisija

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/57

      Tožba, vložena 20. oktobra 2020 – Leonine Distribution/Komisija
      (Zadeva T-641/20)
      (2021/C 19/61)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Leonine Distribution GmbH (Münich, Nemčija) (zastopnik: J. Kreile, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Komisije C(2020) 5515 final z dne 10. avgusta 2020 o nadzoru nad zakonitostjo akta Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo v skladu z Uredbo Sveta (ES) 58/2003 (1), naj se razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija ni pravilno razlagala besedila razpisne dokumentacije.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da na podlagi besedila ni mogoče sklepati, da je za opredelitev tožeče stranke kot evropske družbe odločilno državljanstvo „končnih delničarjev“ in ne le neposrednih delničarjev.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno zavrnila KKR European Fund IV LP kot končnega evropskega lastnika LEONINE Distribution.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da že EACEA domneva, da je treba KKR European Fund IV LP šteti za „končnega lastnika“ tožeče stranke.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je svoj sklep napačno utemeljila na domnevnem pomanjkanju informacij o delničarski strukturi KKR European Fund IV LP.

                              —

                              Za presojo upravičenosti tožeče stranke podrobna struktura posameznih naložbenikov Sklada ni pomembna, temveč le – zagotovljena – večinska udeležba evropskih delničarjev.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija ni dovolj upoštevala dejstev primera in ciljev Uredbe (EU) št. 1295/2013 (uredba o Ustvarjalni Evropi) (2).

                              —

                              Komisija svoj sklep opira na nedokazano trditev, da naj bi bila zahtevana finančna sredstva prenesena na tretje države;

                              —

                              Komisija v sklepu ni preučila ciljev zakonov o financiranju.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: sklep Komisije naj bi bil v nasprotju s cilji, ki veljajo za smernice za financiranje.

                              —

                              Zavrnitev upravičenosti tožeče stranke do finančnih sredstev naj ne bi bila v skladu s cilji Uredbe o ustvarjalni Evropi.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: sklep Komisije je v nasprotju s pojmom „evropska dela“ v Uredbi o ustvarjalni Evropi.

                              —

                              Pojem „evropska dela“, ki je opredeljen v Direktivi 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3) se razlaga široko in ni v skladu z ozko razlago Komisije glede upravičenosti do finančnih sredstev.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: s sklepom Komisije je kršeno načelo sorazmernosti.

                              —

                              Odobritev financiranja MEDIA, pod pogojem, da se uporablja v skladu z zakoni o financiranju, bi bila enako učinkovita, vendar bi pomenila milejši ukrep.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija nezakonito ni upoštevala dodatnih pojasnil, ki jih je predložila tožeča stranka v dopisu z dne 15. julija 2020.

                              —

                              Komisija bi morala upoštevati pripombe tožeče stranke, saj so bile predložene pravočasno in zato niso bile izključene.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 58/2003 z dne 19. decembra 2002 o statutu izvajalskih agencij, pooblaščenih za izvajanje nekaterih nalog pri upravljanju programov Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 235).

         (2)  Uredba (EU) št. 1295/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o uvedbi programa Ustvarjalna Evropa (2014–2020) in razveljavitvi sklepov št. 1718/2006/ES, št. 1855/2006/ES in št. 1041/2009/ES (UL 2013, L 347, str. 221).

         (3)  Direktiva 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2010 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah) (UL 2010, L 95, str. 1).


title: Zadeva T-675/20: Tožba, vložena 12. novembra 2020 – Leonardo/Frontex

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/62

      Tožba, vložena 12. novembra 2020 – Leonardo/Frontex
      (Zadeva T-675/20)
      (2021/C 19/67)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Leonardo SpA (Rim, Italija) (zastopniki: M. Esposito, F. Caccioppoli in G. Calamo, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska agencija za mejno in obalno stražo

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj po pregledu dokumentacije, ki je predmet prošnje za dostop in s tem povezanega predloga za nalog za predložitev ali hrambo, izpodbijani ukrep razglasi za ničen in posledično agenciji FRONTEX naloži, naj tožeči stranki brez odlašanja predloži dokumentacijo, ki je predmet navedene prošnje za dostop. Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper zavrnitev prošnje za dostop do dokumentov v zvezi s postopkom za oddajo javnega naročila št. FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG, ki je predmet postopka pred Splošnim sodiščem Evropske unije v zadevi T-849/19 (vključno z odločbo o oddaji naročila, zapisniki o poteku postopka oddaje javnega naročila, dokumentacijo, ki jo je predložil izbrani ponudnik, in vsemi drugimi dokumenti, ki so bili vloženi v spis v postopku).
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja kršitev člena 4, prvi odstavek, točka (b), Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331), direktiv 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (UL 2014, L 94, str. 1) in 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65), zlasti člena 28 oziroma 21, člena 161 Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (UL 2018, L 193, str. 1), kršitev Management Board Decision št. 19 z dne 23. julija 2019 in člena 89 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/715 z dne 18. decembra 2018 o okvirni finančni uredbi za organe, ustanovljene na podlagi PDEU in Pogodbe Euratom, iz člena 70 Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2019, L 122, str. 1).
      Tožeča stranka agenciji FRONTEX podredno očita, da ni odobrila niti delnega dostopa do dokumentov.


title: Zadeva T-687/20: Tožba, vložena 16. novembra 2020 – Jinan Meide Casting in drugi/Komisija

text:
               18.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/68

      Tožba, vložena 16. novembra 2020 – Jinan Meide Casting in drugi/Komisija
      (Zadeva T-687/20)
      (2021/C 19/74)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Kitajska) in 10 drugih strank (zastopniki: R. Antonini, E. Monard in B. Maniatis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razglasi za nično Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2020/1210 z dne 19. avgusta 2020 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz navojnega litega pribora (fitingov) za cevi iz tempranega litega železa in sferoidnega grafitnega litega železa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki ga proizvaja družba Jinan Meide Casting Co., Ltd, po sodbi Splošnega sodišča v zadevi T-650/17 (1) in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v tožbi navajajo sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 10(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (2) in splošnega načela neretroaktivnosti. Tožeče stranke trdijo, da iz člena 10(1) Uredbe št. 1225/2009 izhaja, da bi se dajatve – ker je izpodbijana uredba začela veljati 22. avgusta 2020 – lahko uporabile le za blago, ki je bilo sproščeno v promet od 22. avgusta 2020. Z določbami izpodbijane uredbe, s katerimi se uvaja obveznost nalaganja in pobiranja dajatev od 15. maja 2013, sta bila torej kršena člen 10(1) Uredbe št. 1225/2009 in splošno načelo neretroaktivnosti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Kršitev splošnega načela neretroaktivnosti aktov Unije in splošnega načela pravne varnosti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: S sprejetjem izpodbijane uredbe je Komisija kršila člen 266 TFEU, ker ni sprejela ukrepov, ki so potrebni za izvršitev sodbe Splošnega sodišča v zadevi T-650/17. Pri tem, ko so bile dajatve ponovno uvedene od 15. maja 2013, se ni upoštevalo, da je bila s to sodbo Uredba (EU) 2017/1146 (3) v razmerju do družbe Jinan Meide Casting Co., Ltd. (v nadaljevanju: JMCC) v celoti razglašena za nično, zaradi česar so bile dajatve, ki so bile naložene JMCC za nazaj izbrisane iz pravnega reda Unije.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija je s tem, ko je dajatve naložila retroaktivno – namesto da bi izbrala manj obremenjujočo možnost, da jih naloži le za prihodnost – presegla to, kar je bilo potrebno za izvršitev sodbe Splošnega sodišča v zadevi T-650/17, s čimer je kršila načelo sorazmernosti in člen 5(1) in (4) PEU.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: z izpodbijano uredbo se krši pravica do učinkovitega pravnega sredstva, ki je splošno načelo prava Unije, vsebovano v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Tožeče stranke trdijo, da bi bilo najbolj primerno učinkovito sredstvo za odpravo nezakonite naložitve dajatev na njihov uvoz ničnost in dajatev, ki so bile plačane, ne da bi bile dolgovane, in njihovo popolno povračilo.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Z izpodbijano uredbo Komisija nalaga dajatve za obdobje, ko so te dajatve na podlagi člena 103 Carinskega zakonika Unije (4), ki za pobiranje takih dajatev določa zastaralni rok treh let od uvoza, že zastarale.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Dejstvo, da je za uvoz blaga družbe JMCC veljala obveznost registracije, ni podlaga za to, da bi lahko Komisija v tej zadevi dajatve naložila retroaktivno. Tožeče stranke navajajo, da Komisija tudi ni imela pristojnosti, da bi zahtevala registracijo; s tem ko se je za uvoz blaga družbe JMCC zahtevala registracija, je bil kršen člen 14(5) Uredbe št. 1225/2009.

         (1)  UL 2020, L 274, str. 20.

         (2)  UL 2009, L 343, str. 51.

         (3)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/1146 z dne 28. junija 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz navojnega litega pribora (fitingov) za cevi iz tempranega litega železa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jih proizvaja družba Jinan Meide Castings Co., Ltd. (UL 2017, L 166, str. 23)

         (4)  Uredba (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije (UL 2013, L 269, str. 1).


title: Zadeva C-428/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 14. julija 2021 – Evropski nalog za prijetje izdan zoper HM, druga stranka v postopku: Openbaar Ministerie

text:
               13.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 368/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 14. julija 2021 – Evropski nalog za prijetje izdan zoper HM, druga stranka v postopku: Openbaar Ministerie
      (Zadeva C-428/21)
      (2021/C 368/12)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Evropski nalog za prijetje izdan zoper: HM

         Druga stranka v postopku: Openbaar Ministerie

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 27(3)(g) in (4) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ (1) v povezavi s pravico do učinkovitega sodnega varstva razlagati tako, da:

                              —

                              bi morala predana oseba možnost do uresničevanja svoje pravice do zaslišanja v zvezi z zahtevo po soglasju za razširitev kaznivih dejanj imeti v odreditveni državi članici, kadar jo pravosodni organ te države članice zasliši glede morebitne odpovedi upravičenosti do pravila specialnosti v smislu člena 27(3)(f) Okvirnega sklepa ali da

                              —

                              bi morala ta oseba možnost do uresničevanja svoje pravice do zaslišanja imeti v državi članici, ki jo je predtem predala izvršitvenemu pravosodnemu organu, v postopku za podelitev soglasja za razširitev kaznivih dejanj?

                  2.

                  Če bi morala imeti predana oseba možnost do uresničevanja svoje pravice do zaslišanja v zvezi z odločitvijo glede zahteve po soglasju za razširitev kaznivih dejanj v smislu člena 27(4) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ v državi članici, ki jo je pred tem predala, na kakšen način ji mora ta država članica to omogočiti?

         (1)  Okvirni sklep 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34).


title: Zadeva C-527/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – PJ/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 368/15

      Sklep predsednika Sodišča z dne 17. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – PJ/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-527/20) (1)

      (2021/C 368/17)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 28, 25.1.2021.


title: Zadeva T-197/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – JT/EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije QUILAPAYÚN – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj nedvomno znane znamke v smislu člena 6a Pariške konvencije – Člen 8(2)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(2)(c) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               13.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 368/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – JT/EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN)
      (Zadeva T-197/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije QUILAPAYÚN - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj nedvomno znane znamke v smislu člena 6a Pariške konvencije - Člen 8(2)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(2)(c) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 368/34)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: JT (zastopnik: A. Mena Valenzuela, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: R. Raponi in D. Hanf, agenta)

         Druge stranke v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago, Čile) in 7 drugih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sodbi

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. februarja 2020 (zadeva R 1518/2019-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med JT na eni strani in E. Carrascom Pirardom in drugimi strankami pred odborom za pritožbe pri EUIPO, katerih imena so navedena v prilogi k sodbi, na drugi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  JT se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 320, 28.9.2020.


title: Zadeva T-362/21: Tožba, vložena 25. junija 2021 – Telly/Komisija

text:
               13.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 368/22

      Tožba, vložena 25. junija 2021 – Telly/Komisija
      (Zadeva T-362/21)
      (2021/C 368/37)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Telly s. r. o. (Praga, Češka republika) (zastopnik: R. Kubáč, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi sklep Evropske komisije z dne 15. marca 2021 o državni pomoči SA.55805 (2020/FC) – Češka republika – podaljšanje veljavnosti pravic do uporabe frekvenc omrežnih operaterjev digitalne prizemne televizije (DPT) za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: sklep Komisije ni ustrezno obrazložen.


title: Zadeva T-368/21: Tožba, vložena 1. julija 2021 – Di Taranto/Evropsko javno tožilstvo

text:
               13.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 368/24

      Tožba, vložena 1. julija 2021 – Di Taranto/Evropsko javno tožilstvo
      (Zadeva T-368/21)
      (2021/C 368/40)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Alessandro Di Taranto (Rim, Italija) (zastopnik: G. Pellegrino, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropsko javno tožilstvo (EJT)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep „Decision of the College of the European Public Prosecutor’s Office of 3 may 2021 on the appointment of fifteen european delegated prosecutors of the EPPO in the Italian Republic“, s katerim so bili imenovani evropski delegirani tožilci Italijanske države, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja nezakonitost, ki izhaja iz nezakonitosti predhodnega in zavezujočega sklepa Consiglio Superiore della Magistratura (sodni svet, Italija) z dne 28. aprila 2021, ki je organ, pristojen za imenovanje delegiranih evropskih tožilcev (EDT) v Italiji.
      Iz previdnosti se izpodbija sklep kolegija evropskih tožilcev o imenovanju EDT, ki je nezakonit zaradi nezakonitosti sklepa z dne 28. aprila 2021, s katerim je Consiglio Superiore della Magistratura (sodni svet) dokončno odločil, da se A. Di Taranto uvrsti za ostalimi kandidati za mesta treh tožilcev, ki jih je treba imenovati v Rimu.


title: Zadeva T-403/21: Tožba, vložena 7. julija 2021 – Norddeutsche Landesbank – Girozentrale/EOR

text:
               13.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 368/26

      Tožba, vložena 7. julija 2021 – Norddeutsche Landesbank – Girozentrale/EOR
      (Zadeva T-403/21)
      (2021/C 368/43)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Norddeutsche Landesbank – Girozentrale (Hannover, Nemčija) (zastopnika: D. Flore in J. Seitz, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlog

      Tožeča stranka kot pravna naslednica Deutsche Hypothekenbank (Actien-Gesellschaft) Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa tožene stranke z dne 14. aprila 2021 (dokumentarna številka: SRB/ES/2021/22), vključno z njegovimi prilogami, zlasti Prilogo I ,,Rezultati izračuna za vse institucije, ki spadajo na področje uporabe izračuna predhodnih prispevkov za leto 2021, navedeni ločeno (po posameznih institucijah) v usklajenih prilogah“, če se nanašajo na tožečo stranko;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja enajst tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave

                              —

                              Ker tožena stranka pred sprejetjem izpodbijanega sklepa družbi Deutsche Hypothekenbank ni dala možnosti, da poda izjavo, je s tem kršila člen 41(1) in (2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev postopkovnih pravil

                              —

                              Izpodbijani sklep je ničen, ker je bil sprejet v nasprotju s splošnimi postopkovnimi zahtevami, ki izhajajo iz člena 41 Listine in člena 298 PDEU, iz splošnih načel in iz Poslovnika tožene stranke.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev izpodbijanega sklepa

                              —

                              Izpodbijani sklep v nasprotju s členom 296 PDEU ne vsebuje zadostne obrazložitve, zlasti manjka sklicevanje na posamezne primere ter predstavitev bistvenega preudarka v okviru sorazmernosti in prostega preudarka.

                              —

                              Izračun letnega prispevka poleg tega ni razumljiv, zlasti zaradi uporabe neenotnih pojmov, in ker pomembni vmesni koraki niso bili pojasnjeni.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do učinkovitega sodnega varstva zaradi nepreverljivosti izpodbijanega sklepa

                              —

                              Nezadostna obrazložitev izpodbijanega sklepa tožeči stranki bistveno otežuje sodni preizkus.

                              —

                              Tožena stranka pri tem krši zlasti načelo kontradiktornosti postopka, v skladu s katerim morajo udeleženci imeti možnost kontradiktorno razpravljati tako glede dejanskih, kot tudi pravnih okoliščin, ki so odločilne za izid postopka.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: uporaba kazalnika IPS (Institutional Protection Scheme) krši nadrejeno pravo

                              —

                              Pri uporabi kazalnika IPS ni bil upoštevan pomen članstva družbe Deutsche Hypothekenbank v institucionalni shemi za zaščito vlog Sparkassen-Finanzgruppe (finančna skupina Sparkasse, Nemčija).

                              —

                              V skladu s členom 6(5), drugi stavek, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 (1) bi morala tožena stranka upoštevati tudi nizko verjetnost reševanja zadevne institucije, in s tem uporabo enotnega sklada za reševanje, ter spoštovati načelo sorazmernosti.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: s tem, ko se upošteva skupno izpostavljenost izvedenih finančnih instrumentov v okviru kazalnika tveganja „trgovalne dejavnosti in zunajbilančne izpostavljenosti, izvedeni finančni instrumenti, zapletenost in rešljivost“, se krši Delegirano uredbo (EU) 2015/63, ki jo je treba razlagati v skladu z nadrejenim pravom

                              —

                              Poleg tega bi tožena stranka v skladu z zahtevo po usmerjenosti v profil tveganja – pri upoštevanju skupne izpostavljenosti izvedenih finančnih instrumentov v okviru člena 6(5), prvi stavek, točka (a), člena 6(6) in člena 7(4), prvi stavek, točka (1a), Delegirane uredbe (EU) 2015/63 – morala upoštevati, da je treba v primeru družbe Deutsche Hypothekenbank vse izvedene finančne instrumente pripisati netrgovalnim finančnim sredstvom, namenjenim izključno varovanju pred tveganjem, družba Deutsche Hypothekenbank pa izkazuje majhno kompleksnost in visoko sposobnost reševanja.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: s tem, ko ni bil upoštevan količnik MREL (Minimum Requirements for own funds and Eligible Liabilities) (minimalna zahteva glede kapitala in kvalificiranih obveznosti) v okviru področja tveganja „izpostavljenost tveganju“, je bila kršena Delegirana uredba (EU) 2015/63

                              —

                              Tožena stranka bi morala v skladu s členom 6(1)(a), (2)(a) Delegirane uredbe (EU) 2015/63 upoštevati nadpovprečno visok količnik MREL tožeče stranke v višini 67,6 %, ki močno presega minimalni količnik v višini 8 %, ki ga je določil Enotni odbor za reševanje.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: uporaba multiplikatorja za prilagoditev tveganjem krši Delegirano uredbo (EU) 2015/63, ki jo je treba razlagati v smislu nadrejenega prava

                              —

                              Tožena stranka bi morala pri določitvi multiplikatorja za prilagoditev tveganjem upoštevati majhno verjetnost neplačila in nadpovprečno visok količnik MREL tožeče stranke, v skladu z zahtevo po usmerjenosti v profil tveganja in temeljno svobodo do gospodarske pobude v skladu s členom 16 Listine.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog (podredno): člen 7(4), drugi stavek, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 krši nadrejeno pravo

                              —

                              Ker člen 7(4), drugi stavek, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 določa relativizacijo kazalnika IPS, ta predpis krši splošno načelo enakosti pred zakonom iz člena 20 Listine ter načelo sorazmernosti, ker bi lahko bile institucije, ki so deležne enakega jamstva in za katere zato obstaja enaka verjetnost neplačila, deležne neenakega obravnavanja.

                  10.

                  Deseti tožbeni razlog: v Prilogi I, korak 1, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 navedena opredelitev „medbančna posojila“ krši nadrejeno pravo

                              —

                              V Prilogi I, korak 1, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 navedena opredelitev „medbančna posojila“ je nezakonita, ker se zaradi razpoložljivosti kritja v izračun kazalnika tveganja „medbančne vloge in medbančna posojila“ ne bi smelo vključiti upoštevanja vrednostnih papirjev, neobčutljivih na tveganje, kot so na primer imenske hipotekarne obveznice.

                  11.

                  Enajsti tožbeni razlog: razdelitev na kategorije v skladu s Prilogo I, korak 2, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 krši nadrejeno pravo

                              —

                              V Prilogi I, korak 2, Delegirane uredbe (EU) 2015/63 določena razvrstitev je nezakonita, ker majhno število razredov in enako število institucij v razredu ne omogočajo zadostnega diferenciranja profila tveganja vsake institucije, kot je npr. v primeru družbe Deutsche Hypothekenbank.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).


title: Zadeva T-445/21: Tožba, vložena 27. julija 2021 – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)

text:
               13.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 368/31

      Tožba, vložena 27. julija 2021 – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)
      (Zadeva T-445/21)
      (2021/C 368/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Copal Tree Brands, Inc. (Oakland, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: B. Niemann Fadani, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Sumol + Compal Marcas SA (Carnaxide, Portugalska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije COPALLI – zahteva za registracijo št. 17 955 499

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. maja 2021 v zadevi R 1581/2020-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 25. maja 2021 v zadevi R 1581/2020-2;

                  —

                  razveljavi odločbo Oddelka za ugovore z dne 29. maja 2020 v zvezi z ugovorom št. B3075279;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev in napačna uporaba člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-312/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Valencia (Španija 19. maja 2021 – Tráficos Manuel Ferrer S.L. in drugi/Daimler AG

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Španija 19. maja 2021 – Tráficos Manuel Ferrer S.L. in drugi/Daimler AG
      (Zadeva C-312/21)
      (2021/C 382/12)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Tráficos Manuel Ferrer S.L., Ignacio

         Tožena stranka: Daimler AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je s pravico oškodovanca do popolne odškodnine zaradi protikonkurenčnega ravnanja, kot izhaja iz člena 101 PDEU in sodne prakse, v kateri je razlagan, združljiva ureditev iz člena 394.2 LEC [Ley de Enjuiciamiento Civil; zakon o civilnem postopku], v skladu s katero je mogoče temu oškodovancu naložiti plačilo dela stroškov postopka, in sicer v odvisnosti od višine zneskov, ki so bili neupravičeno plačani kot cenovni pribitek in ki mu jih je treba povrniti na podlagi delne ugoditve njegovemu odškodninskemu zahtevku, ki se uveljavlja na podlagi zatrjevanega obstoja kršitve konkurenčnega prava in vzročne zveze med to kršitvijo in nastankom škode, ki se v postopku nedvomno ugotovi, oceni in prizna?

                  2.

                  Ali lahko nacionalno sodišče v okviru svoje pristojnosti za oceno zneska škode njeno višino zato, ker ugotovi obstoj asimetrije informacij ali nepremostljivih težav za ocenjevanje, zaradi katerih ne bi smela biti okrnjena pravica oškodovanca do popolne odškodnine zaradi protikonkurenčne prakse, kot izhaja iz člena 101 PDEU in njegove povezave s členom 47 Listine, oceni subsidiarno in samostojno, in to tudi, če je oseba, oškodovana zaradi kršitve konkurenčnega prava, pri kateri je šlo za vzpostavitev kartela, ki je omogočal cenovne pribitke, med postopkom imela dostop do podatkov, ki jih je sama tožena stranka uporabila kot podlago za izvedensko študijo, ki jo je predložila, da bi izključila obstoj škode, ki jo je treba povrniti?

                  3.

                  Ali lahko nacionalno sodišče v okviru svoje pristojnosti za presojo zneska škode njeno višino zato, ker ugotovi obstoj asimetrije informacij ali nepremostljivih težav za ocenjevanje, zaradi katerih ne bi smela biti okrnjena pravica oškodovanca do popolne odškodnine zaradi protikonkurenčnega ravnanja, kot izhaja iz člena 101 PDEU in njegove povezave s členom 47 Listine, oceni subsidiarno in samostojno, in to tudi, če oseba, oškodovana zaradi kršitve konkurenčnega prava, pri kateri je šlo za vzpostavitev kartela, ki je omogočal cenovne pribitke, odškodninski zahtevek uveljavlja zoper enega od naslovnikov upravne odločbe, ki solidarno odgovarja za to škodo, vendar proizvoda oziroma storitve, ki ga oziroma jo je oškodovanec kupil, ni tržil?


title: Zadeva C-441/21 P: Pritožba, ki jo je 16. julija 2021 vložila Ryanair DAC zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 19. maja 2021 v zadevi T-628/20, Ryanair/Komisija (Španija; Covid-19)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/18

      Pritožba, ki jo je 16. julija 2021 vložila Ryanair DAC zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 19. maja 2021 v zadevi T-628/20, Ryanair/Komisija (Španija; Covid-19)
      (Zadeva C-441/21 P)
      (2021/C 382/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Ryanair DAC (zastopniki: V. Blanc, E. Vahida in F.-C. Laprévote, avocats, S. Rating, abogado, in I. G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Španija, Francoska republika

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  v skladu s členoma 263 PDEU in 264 PDEU razglasi, da je Sklep Komisije C(2020) 5414 final z dne 31. julija 2020 v zvezi z državno pomočjo SA.57659 (2020/N) – Španija – COVID-19 – Sklad za dokapitalizacijo ničen; in

                  —

                  Komisiji naloži, naj nosi svoje stroške in plača stroške družbe Ryanair, intervenientom na prvi stopnji in v tem postopku s pritožbo (v primeru njihove intervencije) pa, naj nosijo svoje stroške.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja šest pritožbenih razlogov.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je zavrnilo trditev pritožnice, da je bilo načelo prepovedi diskriminacije neupravičeno kršeno.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in očitno izkrivilo dejansko stanje v zvezi s trditvijo pritožnice glede kršitve svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in očitno izkrivilo dejansko stanje s tem, ko je zavrnilo tožbeni razlog pritožnice glede napačne uporabe tehtanja.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in storilo očitno napako pri presoji s tem, ko je pomoč opredelilo za shemo pomoči.
      Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in očitno izkrivilo dejansko stanje glede tega, da Komisija ni začela formalnega postopka preiskave.
      Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in očitno izkrivilo dejansko stanje glede tega, da Komisija ni podala obrazložitve.


title: Zadeva C-629/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – Deutsche Lufthansa AG/LE

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/23

      Sklep predsednika Sodišča z dne 17. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – Deutsche Lufthansa AG/LE
      (Zadeva C-629/20) (1)

      (2021/C 382/30)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 72, 1.3.2021.


title: Zadeva C-106/21: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – Deutsche Lufthansa AG/BC

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/24

      Sklep predsednika Sodišča z dne 18. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – Deutsche Lufthansa AG/BC
      (Zadeva C-106/21) (1)

      (2021/C 382/33)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 182, 10.5.2021.


title: Zadeva T-449/21: Tožba, vložena 30. julija 2021 – Natixis/Komisija

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/27

      Tožba, vložena 30. julija 2021 – Natixis/Komisija
      (Zadeva T-449/21)
      (2021/C 382/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Natixis (Pariz, Francija) (zastopniki: J. Stratford, Barrister-at-law, in J.-J. Lemonnier, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Komisije C(2021) 3489 final z dne 20. maja 2021 v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP v zadevi AT.40324: Evropske vladne obveznice (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) v celoti razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo strank in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo odvetniških in drugih stroškov in izdatkov tožeče stranke v zvezi s to zadevo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija ni imela pravnega interesa za sprejetje izpodbijanega sklepa v smislu zadnjega stavka člena 7(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (1).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev: (a) pravice do obrambe tožeče stranke; (b) člena 27(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (in/ali (c) člena 10(1) in člena 11(2) Uredbe Komisije (ES) N 773/2004/ES (2).

                              —

                              Tožeča stranka navaja, da je v izpodbijanem sklepu Komisija svoj pravni interes za ugotovitev kršitve oprla na pravni in odvračilni učinek, kljub temu da to ni bil očitek tožeči stranki, glede katerega bi imela priložnost, da se učinkovito izjavi.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izpodbijani sklep temelji na nezadostni obrazložitvi in/ali je nesorazmeren. Tožeča stranka navaja, da:

                              —

                              če bi bil podan pravni interes (kar tožeča stranka prereka) za ugotovitev kršitve tožeče stranke, Komisija ni podala nobenih tehtnih razlogov za izvrševanje svoje diskrecije za podajanje take ugotovitve.

                              —

                              je Komisija z izvrševanjem diskrecije kršila načelo sorazmernosti, ker izpodbijani sklep ni bil potreben za dosego cilja učinkovitega izvrševanja prava konkurence ter so bile neugodnosti, ki jih je tožeča stranka imela zaradi ugotovitve kršitve, nesorazmerne glede na ta cilj.

                        Če se kateri koli ali vsi prvi trije tožbeni razlogi sprejmejo tožeča stranka navaja, da je treba izpodbijani sklep v celoti razglasiti za ničen. Vendar pa, če bi se izkazalo za potrebno, tožeča stranka navaja nadaljnji tožbeni razlog.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: člen 3 izpodbijanega sklepa je nezakonit, ker je Komisija:

                              —

                              prekoračila svoja pooblastila glede odreditve odprave kršitve in prepovedi njenega nadaljevanja v okoliščinah, v katerih je kršitev prenehala;

                              —

                              v nasprotju z domnevo nedolžnosti sprejela obrnjeno dokazno breme, ker je izvrševala svoja pooblastila, ker ni mogla biti gotova, da je kršitev prenehala;

                              —

                              napačno ugotovila dejansko stanje, saj je ugotovila, da kršitev s strani tožeče stranke in/ali kot celota ni prenehala; in/ali

                              —

                              ravnala nesorazmerno, ker ni bilo niti nujno niti primerno, da Komisija izvršuje svoja pooblastila, da prepreči, da bi tožeča stranka kršila pravo konkurence.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81).


title: Združeni zadevi C-845/19 in C-863/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Apelativen sad – Varna – Bolgarija) – kazenski postopek zoper DR (C-845/19), TS (C-863/19) (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Direktiva 2014/42/EU – Začasno zavarovanje in odvzem predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji – Področje uporabe – Odvzem nezakonito pridobljenih sredstev – Gospodarska korist, pridobljena s kaznivim dejanjem, za katero ni bila izrečena obsodba – Člen 4 – Odvzem – Člen 5 – Razširjen odvzem – Člen 6 – Odvzem premoženja tretji osebi – Pogoji – Odvzem denarnega zneska, za katerega se zatrjuje, da pripada tretji osebi – Tretja oseba, ki nima pravica biti stranka v postopku odvzema – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

text:
               20.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 513/8

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Apelativen sad – Varna – Bolgarija) – kazenski postopek zoper DR (C-845/19), TS (C-863/19)
      (Združeni zadevi C-845/19 in C-863/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2014/42/EU - Začasno zavarovanje in odvzem predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji - Področje uporabe - Odvzem nezakonito pridobljenih sredstev - Gospodarska korist, pridobljena s kaznivim dejanjem, za katero ni bila izrečena obsodba - Člen 4 - Odvzem - Člen 5 - Razširjen odvzem - Člen 6 - Odvzem premoženja tretji osebi - Pogoji - Odvzem denarnega zneska, za katerega se zatrjuje, da pripada tretji osebi - Tretja oseba, ki nima pravica biti stranka v postopku odvzema - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)
      (2021/C 513/13)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Apelativen sad – Varna

         Stranke v postopku v glavni stvari

      DR (C-845/19), TS (C-863/19),

         ob udeležbi: Okrazhna prokuratura – Varna

         Izrek

                  1.

                  Direktivo 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji je treba razlagati tako, da posest prepovednih drog zaradi njihove prodaje spada na njeno področje uporabe, čeprav se vsi elementi, ki so neločljivo povezani s storitvijo tega kaznivega dejanja, umeščajo v eno samo državo članico.

                  2.

                  Direktivo 2014/42 je treba razlagati tako, da ne določa le odvzema premoženja, ki pomeni gospodarsko korist, ki izhaja iz kaznivega dejanja, za katero je bil storilec tega kaznivega dejanja obsojen, ampak tudi odvzem premoženja, ki je v lasti tega storilca in za katero je nacionalno sodišče, ki odloča o zadevi, prepričano, da izhaja iz drugih kriminalnih dejavnosti, ob spoštovanju jamstev, ki so določena v členu 8(8) te direktive, in pod pogojem, da je kaznivo dejanje, za katero je bil navedeni storilec spoznan za krivega, med tistimi, ki so našteta v členu 5(2) navedene direktive, in da bi lahko to kaznivo dejanje neposredno ali posredno omogočilo pridobitev gospodarske koristi v smislu iste direktive.

                  3.

                  Člen 8(1), (7) in (9) Direktive 2014/42 v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dovoljuje, da se v korist države odvzame premoženje, za katero se zatrjuje, da pripada drugi osebi, kot je storilec kaznivega dejanja, ne da bi ta oseba lahko bila stranka v postopku odvzema.

         (1)  UL C 68, 2.3.2020.


title: Zadeva C-866/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – SC/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie (Predhodno odločanje – Socialna varnost delavcev migrantov – Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 52(1)(b) – Delavec, ki je dejavnost zaposlene osebe opravljal v dveh državah članicah – Minimalna doba, ki se na podlagi nacionalnega prava zahteva za pridobitev pravice do starostne pokojnine – Upoštevanje prispevne dobe, dopolnjene po zakonodaji druge države članice – Seštevanje – Izračun zneska pokojninskih dajatev, ki ga je treba plačevati)

text:
               20.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 513/9

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – SC/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie
      (Zadeva C-866/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člen 52(1)(b) - Delavec, ki je dejavnost zaposlene osebe opravljal v dveh državah članicah - Minimalna doba, ki se na podlagi nacionalnega prava zahteva za pridobitev pravice do starostne pokojnine - Upoštevanje prispevne dobe, dopolnjene po zakonodaji druge države članice - Seštevanje - Izračun zneska pokojninskih dajatev, ki ga je treba plačevati)
      (2021/C 513/14)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SC

         Tožena stranka: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

         Izrek

      Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti je treba razlagati tako, da mora pristojni nosilec zadevne države članice za določitev meje, ki je neprispevne zavarovalne dobe v razmerju do prispevnih zavarovalnih dob v skladu z nacionalno zakonodajo ne morejo preseči, pri izračunu teoretičnega zneska dajatve iz točke (i) te določbe upoštevati vse zavarovalne dobe, skupaj z zavarovalnimi dobami, dopolnjenimi po zakonodaji drugih držav članic, medtem ko se dejanski znesek dajatve iz točke (ii) navedene določbe izračuna zgolj glede na zavarovalne dobe, dopolnjene po zakonodaji zadevne države članice.

         (1)  UL C 61, 24.2.2020.


title: Zadeva C-894/19 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. oktobra 2021 – Evropski parlament/UZ (Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Disciplinski postopek – Disciplinski ukrep – Upravna preiskava – Člen 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Zahteva po objektivni nepristranskosti – Nasprotna pritožba – Zavrnitev prošnje za pomoč – Člen 41(2) Listine o temeljnih pravicah – Pravica do izjave)

text:
               20.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 513/9

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. oktobra 2021 – Evropski parlament/UZ
      (Zadeva C-894/19 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Disciplinski postopek - Disciplinski ukrep - Upravna preiskava - Člen 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Zahteva po objektivni nepristranskosti - Nasprotna pritožba - Zavrnitev prošnje za pomoč - Člen 41(2) Listine o temeljnih pravicah - Pravica do izjave)
      (2021/C 513/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Evropski parlament (zastopnika: V. Montebello-Demogeot in I. Lázaro Betancor, agenta)

         Druga stranka v postopku: UZ (zastopnik: J.-N. Louis, avocat)

         Izrek

                  1.

                  Glavna pritožba in nasprotna pritožba se zavrneta.

                  2.

                  Evropskemu parlamentu se naloži plačilo stroškov v zvezi z glavno pritožbo.

                  3.

                  UZ se naloži plačilo stroškov v zvezi z nasprotno pritožbo.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva C-80/20: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Bucureşti – Romunija) – Wilo Salmson France SAS/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Členi od 167 do 171 in člen 178(a) – Pravica do odbitka DDV – Vračilo DDV davčnim zavezancem s sedežem v državi članici, ki ni država članica vračila – Imetništvo računa – Direktiva 2008/9/ES – Zavrnitev zahtevka za vračilo – „Storniranje“ računa s strani dobavitelja – Izdaja novega računa – Nov zahtevek za vračilo – Zavrnitev)

text:
               20.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 513/10

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Bucureşti – Romunija) – Wilo Salmson France SAS/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi
      (Zadeva C-80/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Členi od 167 do 171 in člen 178(a) - Pravica do odbitka DDV - Vračilo DDV davčnim zavezancem s sedežem v državi članici, ki ni država članica vračila - Imetništvo računa - Direktiva 2008/9/ES - Zavrnitev zahtevka za vračilo - „Storniranje“ računa s strani dobavitelja - Izdaja novega računa - Nov zahtevek za vračilo - Zavrnitev)
      (2021/C 513/16)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Bucureşti

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Wilo Salmson France SAS

         Toženi stranki: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti –- Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Izrek

                  1.

                  Člene od 167 do 171 in 178 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/45/EU z dne 13. julija 2010, in Direktivo Sveta 2008/9/ES z dne 12. februarja 2008 o podrobnih pravilih za vračilo davka na dodano vrednost, opredeljenih v Direktivi 2006/112/ES, davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila, ampak v drugi državi članici, je treba razlagati tako, da pravice do vračila davka na dodano vrednost (DDV), s katerim je bila obdavčena dobava blaga, ne more uveljavljati davčni zavezanec, ki nima sedeža v državi članici vračila, ampak v drugi državi članici, če ta davčni zavezanec nima računa v smislu Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/45, v zvezi z nakupom zadevnega blaga. Le če je dokument tako pomanjkljiv, da nacionalna davčna uprava nima podatkov, ki so potrebni za utemeljitev zahtevka za vračilo, je mogoče šteti, da tak dokument ni „račun“ v smislu Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/45.

                  2.

                  Člene od 167 do 171 in 178 Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/45, ter člen 14(1)(a), prvi primer, Direktive 2008/9 je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se zahtevek za vračilo davka na dodano vrednost (DDV), ki se nanaša na določeno obdobje vračila, zavrne zgolj zato, ker je obveznost obračuna tega DDV nastala v prejšnjem obdobju vračila, medtem ko je bil zaračunan šele v tem določenem obdobju.

                  3.

                  Člene od 167 do 171 in 178 Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/45, ter Direktivo 2008/9 je treba razlagati tako, da enostranska razveljavitev računa s strani dobavitelja, opravljena po tem, ko je država članica vračila sprejela odločbo o zavrnitvi zahtevka za vračilo davka na dodano vrednost (DDV), ki je temeljil na tem računu, in čeprav je ta odločba že postala dokončna in je ta dobavitelj nato v poznejšem obdobju vračila izdal nov račun za iste dobave, ne da bi bile te dobave sporne, nikakor ne vpliva na obstoj pravice do vračila DDV, ki je že bila uveljavljana, in na obdobje, za katero se mora uveljavljati.

         (1)  UL C 279, 24.8.2020.


title: Zadeva C-282/20: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek proti ZX (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Direktiva 2012/13/EU – Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku – Člen 6(3) – Pravica osumljenih ali obdolženih oseb do obveščenosti o njihovih pravicah – Člena 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Nacionalna zakonodaja, ki ne določa procesnega ukrepa za odpravo vsebinskih nenatančnosti in nepopolnosti obtožnega akta po predobravnavnem naroku)

text:
               20.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 513/11

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek proti ZX
      (Zadeva C-282/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2012/13/EU - Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku - Člen 6(3) - Pravica osumljenih ali obdolženih oseb do obveščenosti o njihovih pravicah - Člena 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Nacionalna zakonodaja, ki ne določa procesnega ukrepa za odpravo vsebinskih nenatančnosti in nepopolnosti obtožnega akta po predobravnavnem naroku)
      (2021/C 513/17)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranka v postopku v glavni stvari

      ZX

         O udeležbi: Spetsializirana prokuratura

         Izrek

                  1.

                  Člen 6(3) Direktive 2012/13/ЕU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki ne določa procesnega ukrepa, s katerim bi bilo mogoče po zaključku predobravnavnega naroka v kazenskem postopku odpraviti vsebinske nenatančnosti in nepopolnosti obtožnice, zaradi katerih je kršena pravica obdolženca, da se mu posredujejo podrobne informacije o obtožbi.

                  2.

                  Člen 6(3) Direktive 2012/13 in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mora predložitveno sodišče nacionalno zakonodajo v zvezi s spremembo obtožbe razlagati kar najbolj v skladu s pravom Unije, tako da je državnemu tožilcu omogočeno, da na glavni obravnavi odpravi vsebinske nenatančnosti in nepopolnosti obtožnice, ob hkratnem aktivnem in resničnem varstvu pravice obdolženca do obrambe. Le če predložitveno sodišče meni, da razlaga v skladu s pravom Unije v tem smislu ni mogoča, mora opustiti uporabo nacionalne določbe, ki prepoveduje prekinitev sodnega postopka in vrnitev zadeve državnemu tožilcu, da ta sestavi novo obtožnico.

         (1)  UL C 287, 31.08.2020.


title: Zadeva C-393/20: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie – Poljska) – T.B., D. sp. z. o. o./G. I. A/S (Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem – Člen 11(1)(b) – Člen 12 – Člen 13(2) – Osebno področje uporabe – Pojem „oškodovanec“ – Oseba, ki dejavnost opravlja poklicno – Posebne pristojnosti – Člen 7, točka 2)

text:
               20.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 513/12

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie – Poljska) – T.B., D. sp. z. o. o./G. I. A/S
      (Zadeva C-393/20) (1)

      (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem - Člen 11(1)(b) - Člen 12 - Člen 13(2) - Osebno področje uporabe - Pojem „oškodovanec“ - Oseba, ki dejavnost opravlja poklicno - Posebne pristojnosti - Člen 7, točka 2)
      (2021/C 513/18)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: T.B., D. sp. z. o. o.

         Tožena stranka: G. I. A/S

         Izrek

                  1.

                  Člen 13(2) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 11(1)(b) te uredbe je treba razlagati tako, da se nanj ne more sklicevati družba, ki je v zameno za storitve, opravljene za neposrednega oškodovanca v prometni nesreči v zvezi z škodo, nastalo zaradi te nesreče, od njega pridobila odškodninski zahtevek iz zavarovanja, zato da bi zahtevala njegovo plačilo od zavarovatelja povzročitelja navedene nesreče, vendar pa ne opravlja poklicne dejavnosti na področju izterjave takih terjatev.

                  2.

                  Člen 7, točka 2, Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da se nanj lahko sklicuje poklicni subjekt, ki je na podlagi pogodbe o odstopu terjatve pridobil zahtevek od oškodovanca v prometni nesreči, da bi pri sodiščih države članice, pristojnih za kraj škodnega dogodka, vložil tožbo iz naslova deliktne ali kvazideliktne odgovornosti proti zavarovatelju povzročitelja te nesreče, ki ima sedež v drugi državi članici, kot je tista, v kateri je prišlo do škodnega dogodka, pod pogojem, da so izpolnjeni pogoji za uporabo te določbe, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 423, 7.12.2020.


title: Zadeva C-402/20 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. oktobra 2021 – Lípidos Santiga, SA/Evropska komisija (Pritožba – Energija – Direktiva (EU) 2018/2001 – Spodbujanje uporabe energije iz obnovljivih virov – Omejitev uporabe biogoriv, proizvedenih iz poljščin, ki se uporabljajo za živila in krmo – Delegirana uredba (EU) 2019/807 – Opredelitev krme z visokim tveganjem za posredno spremembo rabe zemljišč – Palmovo olje – Ničnostna tožba – Pogoj, da se mora akt neposredno nanašati na fizično ali pravno osebo – Nedopustnost)

text:
               20.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 513/13

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. oktobra 2021 – Lípidos Santiga, SA/Evropska komisija
      (Zadeva C-402/20 P) (1)

      (Pritožba - Energija - Direktiva (EU) 2018/2001 - Spodbujanje uporabe energije iz obnovljivih virov - Omejitev uporabe biogoriv, proizvedenih iz poljščin, ki se uporabljajo za živila in krmo - Delegirana uredba (EU) 2019/807 - Opredelitev krme z visokim tveganjem za posredno spremembo rabe zemljišč - Palmovo olje - Ničnostna tožba - Pogoj, da se mora akt neposredno nanašati na fizično ali pravno osebo - Nedopustnost)
      (2021/C 513/20)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Lípidos Santiga, SA (zastopnik: P. Muñiz Fernández, abogado)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. De Meester in K. Talabér-Ritz, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Lípidos Santiga SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 348, 19.10.2020.


title: Zadeva C-396/20: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – CHEP Equipment Pooling NV/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Način vračila DDV davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila – Direktiva 2008/9/ES – Člen 20(1) – Zahteva za dodatne informacije države članice vračila – Podatki, na katere se lahko nanaša zahteva za dodatne informacije – Neskladje med zneskom, navedenim v zahtevku za vračilo, in zneskom, navedenim na predloženih računih – Načelo dobrega upravljanja – Načelo nevtralnosti DDV – Prekluzivni rok – Posledice za popravek napake davčnega zavezanca)

text:
               20.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 513/13

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – CHEP Equipment Pooling NV/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-396/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Način vračila DDV davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila - Direktiva 2008/9/ES - Člen 20(1) - Zahteva za dodatne informacije države članice vračila - Podatki, na katere se lahko nanaša zahteva za dodatne informacije - Neskladje med zneskom, navedenim v zahtevku za vračilo, in zneskom, navedenim na predloženih računih - Načelo dobrega upravljanja - Načelo nevtralnosti DDV - Prekluzivni rok - Posledice za popravek napake davčnega zavezanca)
      (2021/C 513/19)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Kúria

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: CHEP Equipment Pooling NV

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izrek

      Člen 20(1) Direktive Sveta 2008/9/ES z dne 12. februarja 2008 o podrobnih pravilih za vračilo davka na dodano vrednost, opredeljenih v Direktivi 2006/112/ES, davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila, ampak v drugi državi članici v povezavi z načeloma davčne nevtralnosti in dobrega upravljanja je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da davčna uprava države članice vračila v primeru, v katerem je z gotovostjo ugotovila, po potrebi s pomočjo dodatnih informacij, ki jih je predložil davčni zavezanec, da je dejansko plačani znesek vstopnega davka na dodano vrednost, kot je naveden na računu, priloženem zahtevku za vračilo, višji od zneska, navedenega v tem zahtevku, opravi vračilo davka na dodano vrednost le do višine tega zadnjenavedenega zneska, ne da bi pred tem davčnega zavezanca z vso potrebno skrbnostjo in na način, ki se ji zdi najbolj primeren, pozvala, da popravi svoj zahtevek za vračilo s popravkom, za katerega se šteje, da je bil vložen na datum vložitve prvotnega zahtevka.

         (1)  UL C 423, 7.12.2020.