title: Zadeva C-46/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 28. januarja 2010 – Viking Gas A/S proti BP Gas A/S

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) 28. januarja 2010 – Viking Gas A/S proti BP Gas A/S
   (Zadeva C-46/10)
   2010/C 80/35
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret (Danska)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Viking Gas A/S

      Tožena stranka: BP Gas A/S

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 5 v povezavi s členom 7 Prve direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) razlagati tako, da podjetje B krši znamko, če plinske posode, ki izvirajo od podjetja A, polni s plinom, ki ga nato prodaja, in sicer v teh okoliščinah:

                           1.

                           Podjetje A prodaja plin v tako imenovanih kompozitnih posodah s posebno obliko, ki je kot taka registrirana – se pravi kot znamka v obliki embalaže – kot danska znamka in znamka Skupnosti. Podjetje A ni imetnik teh znamk v obliki embalaže, vendar ima izključno licenco za njihovo uporabo in pravico sprožiti postopke zaradi kršitev na Danskem.

                           2.

                           Potrošnik ob prvem nakupu s plinom napolnjene kompozitne posode pri enem od trgovcev podjetja A plača tudi posodo, ki tako postane njegova lastnina.

                           3.

                           Podjetje A znova napolni kompozitne posode tako, da gre potrošnik k enemu od trgovcev podjetja A in ob plačilu plina v zameno za prazno kompozitno posodo prejme podobno posodo, ki jo je napolnilo podjetje A.

                           4.

                           V dejavnost podjetja B je vključeno polnjenje posod s plinom – vključno s kompozitnimi posodami, ki jih obsega znamka v obliki embalaže, ki je navedena v prvem vprašanju – tako, da gre potrošnik k trgovcu, ki sodeluje s podjetjem B, in lahko ob plačilu plina zamenja prazno kompozitno posodo za podobno posodo, ki jo je napolnilo podjetje B.

                           5.

                           Ko zadevne kompozitne posode s plinom napolni podjetje B, so na posodah oznake, iz katerih je razvidno, da je polnjenje opravilo podjetje B?

               2.

               Če je mogoče domnevati, da bo potrošnik praviloma imel vtis, da obstaja povezava med podjetjema B in A, ali je to pomembno pri odgovoru na prvo vprašanje?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je lahko rezultat drugačen, če sta na kompozitnih posodah kljub nalepki, ki jo je nalepilo podjetje B, vidni (sta na njih odtisnjeni) – poleg tega, da jih označuje znamka v obliki embalaže – tudi figurativna in/ali besedna znamka, ki ju je registriralo podjetje A?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali tretje vprašanje pritrdilen, ali je lahko rezultat drugačen, če se domneva, da je podjetje A – glede drugih vrst posod, ki jih ne obsega navedena znamka v obliki embalaže, vendar sta na njih besedna in/ali figurativna znamka podjetja A – mnogo let sprejemalo in še vedno sprejema, da druga podjetja znova polnijo posode?

               5.

               Če je odgovor na prvo ali tretje vprašanje pritrdilen, ali je lahko rezultat drugačen, če gre potrošnik neposredno k podjetju B in

                           (a)

                           tam ob plačilu plina v zameno za prazno kompozitno posodo dobi podobno posodo, ki jo je napolnilo podjetje B, ali

                           (b)

                           se mu tam ob plačilu napolni s plinom kompozitna posoda, ki jo je prinesel?


title: Zadeva F-36/08: Tožba, vložena 21. marca 2008 – Schell proti Komisiji

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/40

         Tožba, vložena 21. marca 2008 – Schell proti Komisiji
   (Zadeva F-36/08)
   (2008/C 142/75)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Arno Schell (Bruxelles, Belgija) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. januarja 2006 do 31. decembra 2006 in razglasitev ničnosti njenega poročila o napredovanju za leto 2007.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nični naj se razlasita karierno ocenjevalno poročilo tožeče stranke za obdobje od 1. januarja 2006 do 31. decembra 2006 in njeno poročilo o napredovanju za leto 2007;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-217/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 14. aprila 2015 – Evropska komisija proti Irski, intervenientki: Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 14. aprila 2015 – Evropska komisija proti Irski, intervenientki: Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-217/14) (1)

   (2015/C 213/36)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva C-100/16 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 9. marca 2017 – Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou proti Helenska republika, Evropska komisija (Pritožba — Državne pomoči — Prenos rudnikov po ceni, nižji od dejanske tržne vrednosti — Oprostitev davka na transakcijo prenosa — Ocena zneska dodeljene prednosti)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/12

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 9. marca 2017 – Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou proti Helenska republika, Evropska komisija
   (Zadeva C-100/16 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Prenos rudnikov po ceni, nižji od dejanske tržne vrednosti - Oprostitev davka na transakcijo prenosa - Ocena zneska dodeljene prednosti))
   (2017/C 144/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (zastopnika: V. Christianos in I. Soufleros, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Helenska republika, Evropska komisija (zastopnika: É. Gippini Fournier in A. Bouchagiar, agenta)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 9. decembra 2015, Grčija in Ellinikos Chrysos/Komisija (T-233/11 in T-262/11, EU:T:2015:948), se razveljavi v delu, v katerem z navedeno sodbo ni bilo odgovorjeno na trditev družbe Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou glede namena, za katerega je bilo izdelano strokovno poročilo, ki se nanaša na vrednotenje rudnikov v Kassandri (Grčija), opravljeno leta 2004.

               2.

               Pritožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Tožba družbe Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 23. februarja 2011 o državni pomoči C 48/08 (ex NN 61/08), ki jo je Grčija odobrila podjetju Ellinikos Xrysos SA (2011/452/EU), se zavrne.

               4.

               Družbi Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 175, 17.5.2016.


title: Zadeva F-126/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. septembra 2013 – de Brito Sequeira Carvalho proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Disciplinski predpisi — Disciplinski postopek — Disciplinska kazen — Opomin — Člen 25 Priloge IX h Kadrovskim predpisom — Člen 22a Kadrovskih predpisov)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/23

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. septembra 2013 – de Brito Sequeira Carvalho proti Komisiji
   (Zadeva F-126/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Disciplinski predpisi - Disciplinski postopek - Disciplinska kazen - Opomin - Člen 25 Priloge IX h Kadrovskim predpisom - Člen 22a Kadrovskih predpisov)
   2013/C 352/43
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: José António de Brito Sequeira Carvalho (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Boury, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe OPI v delu, v katerem je z njo naložena disciplinska kazen opomina tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               J. A. de Brito Sequeira Carvalho nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 174, 16.6.12, str. 31.


title: Zadeva C-68/05 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. oktobra 2006 — Koninklijke Coöperatie Cosun UA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Sladkor — Člen 26 Uredbe (EGS) št. 1785/81 in člen 3 Uredbe (EGS) št. 2670/81 — Dajatev, dolgovana za sladkor C, ki se prodaja na notranjem trgu — Zahtevek za odpust — Klavzula pravičnosti, določena v členu 13 Uredbe (EGS) št. 1430/79 — Pojem uvozne ali izvozne dajatve — Načeli enakosti in pravne varnosti — Pravičnost)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. oktobra 2006 — Koninklijke Coöperatie Cosun UA proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-68/05 P) (1)

   (Pritožba - Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Sladkor - Člen 26 Uredbe (EGS) št. 1785/81 in člen 3 Uredbe (EGS) št. 2670/81 - Dajatev, dolgovana za sladkor C, ki se prodaja na notranjem trgu - Zahtevek za odpust - Klavzula pravičnosti, določena v členu 13 Uredbe (EGS) št. 1430/79 - Pojem „uvozne ali izvozne dajatve“ - Načeli enakosti in pravne varnosti - Pravičnost)
   (2006/C 326/17)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Pritožnica: Koninklijke Coöperatie Cosun UA (zastopnika: M. M. Slotboom in N. J. Helder, avocats)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis, agent, F. Tuytschaever, avocat)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 7. decembra 2004 v zadevi Koninklijke Coöperatie Cosun UA proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-240/02), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije REM 19/01 z dne 2. maja 2002, s katero je bila ugotovljena nedopustnost zahtevka za odpust uvoznih dajatev, ki ga je vložila Kraljevina Nizozemska v korist tožeče stranke
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Koninklijke Coöperatie Cosun UA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva T-86/13 P: Pritožba, ki jo je 14. februarja 2013 vložila Diana Grazyte zoper sodbo, ki jo je 5. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-76/11, Grazyte proti Komisiji

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/30

         Pritožba, ki jo je 14. februarja 2013 vložila Diana Grazyte zoper sodbo, ki jo je 5. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-76/11, Grazyte proti Komisiji
   (Zadeva T-86/13 P)
   2013/C 101/59
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Diana Grazyte (Utena, Litva) (zastopnik: R. Guarino, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 5. decembra 2012 v zadevi F-76/11 (Grazyte proti Evropski komisiji);

               —

               odločbo, ki jo je 29. aprila 2011 izdal direktor DG HR D kot organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, razglasi za nično in s tem prizna pravico tožeče stranke do izselitvenega dodatka, določenega v členu 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti;

               —

               podredno, zadevo vrne Sodišču za uslužbence v ponovno odločanje;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev in/ali napačna razlaga prava Skupnosti ob sklicevanju na tehnike pravne razlage in na namen člena 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom. Neobrazložitev.

                           —

                           V zvezi s tem trdi, da tako besedilo predpisa (ki se sklicuje na „razloge, ki niso povezani z opravljanjem dela v državni službi ali v službi mednarodne organizacije“) kot tudi njegov namen kažeta, da je treba izključiti dodatek za tiste, ki so zapustili svojo državo izvora, ne da bi vzpostavili trajne vezi z državo, v katero so se preselili prav zaradi zaposlitve v mednarodni organizaciji. Na podlagi besedila, logike in namena predpisa ni mogoče trditi, kot je to storilo Sodišče za uslužbence v izpodbijani sodbi, da je treba izničiti obdobja po zaposlitvi v mednarodni organizaciji, kadar so razlogi selitve osebni, kot v obravnavanem primeru.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev in/ali napačna razlaga prava Skupnosti ob sklicevanju na opredelitev agencij kot mednarodnih organizacij za namene člena 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom.

                           —

                           V zvezi s tem trdi, da je sodna praksa pojem mednarodne organizacije iz člena 4 Priloge VII h KP opredelila zelo natančno. Splošno sodišče Evropske unije naj bi tako v sodbi z dne 30. novembra 2006 v zadevi Vanlangendonck proti Komisiji (zlasti v točkah 42 in 43) štelo, da morajo zato, da se organizacija za namene člena 4(1)(a) Priloge VII šteje za mednarodno, to za tako formalno šteti in opredeliti druge države oziroma druge mednarodne organizacije, ki jih ustanovijo države. V vsakem primeru je treba za opredelitev mednarodne narave določene organizacije upoštevati izključno njeno sestavo, in ne njeno pripadnost organizacijam z mednarodno sestavo. Na podlagi teh strogih meril niti EFSA niti ETF ne bi mogli šteti za mednarodni organizaciji v smislu člena 4.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev načela enakosti.

                           —

                           V zvezi s tem trdi, da je razlaga predpisa, ki jo je podalo prvostopenjsko sodišče, v nasprotju z logiko in povzroča diskriminacijo med dvema kategorijama uradnikov, kar ne temelji na nobeni objektivni okoliščini, saj izenačuje položaj nekoga, ki je svojo matično državo zapustil zgolj zaradi državne službe ali zaposlitve v mednarodni organizaciji (in torej ne da bi prekinil vezi s svojo matično državo) s položajem tistega, ki se je iz matične države odselil zaradi življenjske izbire, kar je pomenilo prekinitev vezi s to državo, in ki se je šele pozneje zaposlil v državni službi ali službi mednarodne organizacije. Sicer pa bi bilo treba v skladu z izpodbijano sodbo položaj dveh uradnikov, ki sta pred več kot desetimi leti zapustila svojo matično državo zato, da bi si v tujini ustvarila novo družino, različno obravnavati zgolj zato, ker se je eden od njiju, potem ko je več let živel v novi državi, zaposlil pri mednarodni organizaciji.


title: Zadeva F-151/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat senat) z dne 30. januarja 2014 – Ohrgaard proti Komisiji (Javni uslužbenci — Plačilo — Izselitveni dodatek — Pogoj prebivališča iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Opravljanje nalog v mednarodni organizaciji — Pojem — Petmesečno pripravništvo na Komisiji — Izključitev)

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/67

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat senat) z dne 30. januarja 2014 – Ohrgaard proti Komisiji
   (Zadeva F-151/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Plačilo - Izselitveni dodatek - Pogoj prebivališča iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Opravljanje nalog v mednarodni organizaciji - Pojem - Petmesečno pripravništvo na Komisiji - Izključitev))
   2014/C 223/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jakob Ohrgaard (Frederiksberg, Danska) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, D. de Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in V. Joris, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek

      Izrek

               1.

               Odločba Evropske komisije z dne 6. marca 2012, s katero je bil J. Ohrgaardu zavrnjen izselitveni dodatek, kakor je bila spremenjena z odločbo z dne 31. avgusta 2012 o zavrnitvi pritožbe, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov, ki jih je predlagal J. Ohrgaard.

      (1)  UL C 55, 23.2.2013, str. 26.


title: Zadeva T-76/04: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2009 – Bactria proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/48

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2009 – Bactria proti Komisiji
   (Zadeva T-76/04) (1)

   2010/C 37/70

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva T-566/10: Tožba, vložena 15. decembra 2010 – Ertmer proti UUNT – Caterpillar (erkat)

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/27

         Tožba, vložena 15. decembra 2010 – Ertmer proti UUNT – Caterpillar (erkat)
   (Zadeva T-566/10)
   2011/C 55/48
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Jutta Ertmer (Tatsungen, Nemčija) (zastopnika: A. von Mühlendahl in C. Eckhartt, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Caterpillar, Inc. (Illinois, ZDA)

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. septembra 2010 v zadevi R 270/2010-1;

               —

               zavrne pritožbo, ki jo je 17. februarja 2010 vložila družba Caterpillar Inc. zoper odločbo tožene stranke z dne 8. januarja 2010 v postopku za ugotovitev ničnosti št. 2504 C;

               —

               toženi stranki in družbi Caterpillar Inc., če ta vstopi v postopek, naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „erkat“ za proizvode iz razredov 7 in 42

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Caterpillar Inc

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: predlog v skladu s členom 53(1)(a) temelji na nacionalni znamki in znamki Skupnosti „CAT“ ter na nacionalni figurativni znamki in figurativni znamki Skupnosti, ki vsebujeta besedo „CAT“, za proizvode in storitve iz razredov 7 in 42

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev predloga za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in razglasitev ničnosti registrirane znamke

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8 Uredbe (ES) št. 207/2009 (1) v povezavi s členom 75 te uredbe, saj naj iz izpodbijane odločbe ne bi bilo razvidno, na podlagi katere prejšnje znamke ali znamk je odbor za pritožbe ugodil pritožbi druge stranke, osrednji del obrazložitve pa naj bi bil prepisan iz druge odločbe, in kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009, ker naj prejšnji figurativni znamki ne bi uživali ugleda in bi bilo škodovanja razlikovalnemu učinku teh znamk ali njegovega nepoštenega izkoriščanja oziroma škodovanja ugledu navedenih znamk.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-260/12: Tožba, vložena 11. junija 2012 – Helenska republika proti Komisiji

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/16

         Tožba, vložena 11. junija 2012 – Helenska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-260/12)
   2012/C 250/30
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: K. Samoni in N. Dafniou)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi ničnostni tožbi,

               —

               izpodbijano Odločbo Komisije razglasi za nično,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka,

               —

               zaradi enakih dejanskih in pravnih razlogov združi to ničnostno tožbo s podobno tožbo v zadevi Helenska republika proti Komisiji, T 105/12.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Helenska republika s to tožbo v smislu člena 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije 416117 z dne 11. aprila 2012 o nadaljevanju plačevanja, s strani Helenske republike, dnevne denarne kazni v višini 31 536,00 EUR za vsak dan zamude pri sprejetju potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča Evropske unije v zadevi C-65/05, v delu v katerem se zahteva plačilo navedene denarne kazni od 22. avgusta 2011. V skladu z zgoraj navedeno izpodbijano odločbo, ker je Komisija menila, da Helenska republika ni sprejela ukrepov potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča Evropske unije v zadevi C-65/05 in za izvršitev sodbe Sodišča Evropske unije v zadevi C-109/08, mora Helenska republika plačati znesek 3 847 392,00 EUR kot denarno kazen za obdobje od 1. decembra 2011 do 31. marca 2012.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna presoja Komisije v zvezi s sprejetjem potrebnih ukrepov s strani Helenske republike, za izvršitev sodbe Sodišča Evropske unije.
               Helenska republika trdi, da je tožena stranka napačno presodila in razlagala ukrepe, ki jih je Helenska republika sprejela za izvršitev sodbe Sodišča. Helenska republika trdi, da je sprejela vse ukrepe potrebne za izvršitev sodbe Sodišča, s tem ko je sprejela zakon št. 4002/2011, ki razveljavlja sporne člene zakona št. 3037/2002, v skladu s sodbo Sodišča v zadevi C-65/05.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: prekoračitev pooblastil s strani Komisije.
               Helenska republika trdi, da je Komisija prekoračila svoja pooblastila kot varuhinja Pogodbe, saj naj se ne bi zadovoljila, kot bi se morala, z izvajanjem – očitnim ali neočitnim – izvajanjem ukrepov za izvršitev sodbe. Poleg tega naj bi prekoračila sodbi Sodišča, glede na to, da naj bi ju Helenska republika v celoti izvršila.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve s strani Komisije.
               Komisija v odločbi, ki jo izpodbija Helenska republika, ni obrazložila niti izrecno navedla razlogov zaradi katerih je zahtevala nadaljevanje plačila denarne kazni za obdobje po sprejetju zakona št. 4002/2011, oziroma od 22. avgusta 2011 do 31. marca 2012.
               Helenska republika spodbija ta dodatni znesek, ker meni, da so bile z objavo zadevnega zakona v celoti izpolnjene sodbe Sodišča Evropske unije.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: napačna uporaba pravne podlage.
               Po mnenju Helenske republike bi morala Komisija, če je menila, da Helenska republika ni pravilno uporabila zakona št. 4002/2011 uporabiti člen 258 PDEU, tako da bi sprožila nov postopek zaradi kršitve obveznosti države, ne pa da bi zahtevala nadaljevanje plačila denarne kazni.


title: Zadeva C-543/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 24. oktobra 2011 – Woningstichting Maasdriel proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 24. oktobra 2011 – Woningstichting Maasdriel proti Staatssecretaris van Financiën
      (Zadeva C-543/11)
      (2012/C 25/56)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Woningstichting Maasdriel

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je člen 135(1)(k) v povezavi s členom 12(1) in (3) Direktive 2006/112 (1) treba razlagati tako, da dobava nepozidanega zemljišča, ki postane nezazidano z rušitvijo zgradbe zaradi zgraditve novogradnje, nikakor ne more biti oproščena plačila DDV?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-55/16: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – Evo Bus GmbH/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Pravica do vračila — Osma direktiva 79/1072/EGS — Pogoji za pridobitev vračila — Naložitev drugih pogojev kot so tisti iz členov 3 in 4 — Obveznost dokazanja plačila davka — Dopustnost)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/17

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – Evo Bus GmbH/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești
   (Zadeva C-55/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Pravica do vračila - Osma direktiva 79/1072/EGS - Pogoji za pridobitev vračila - Naložitev drugih pogojev kot so tisti iz členov 3 in 4 - Obveznost dokazanja plačila davka - Dopustnost))
   (2016/C 343/27)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Stranki

      Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Evo Bus GmbH

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești

      Izrek

   Osma direktiva Sveta 79/1072/EGS z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih – postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države, nasprotuje zakonodaji države članice, v skladu s katero so davčni zavezanci za uveljavljanje pravice do vračila davka na dodano vrednost podvrženi splošni obveznosti, da dokažejo plačilo tega davka.

      (1)  UL C 145, 25.4.2016.


title: Zadeva C-288/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 19. maja 2017 – Fédération des fabricants de cigares in drugi/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 19. maja 2017 – Fédération des fabricants de cigares in drugi/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé
   (Zadeva C-288/17)
   (2017/C 256/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France, Smakq développement, Société nationale d’exploitation industrielle des tabacs et allumettes (SEITA), British American Tobacco France

      Toženi stranki: Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Intervenientke: Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France, Villiger France

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe člena 13(1) in (3) Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 (1) razlagati tako, da je z njimi prepovedana uporaba kakršnega koli imena blagovne znamke, ki namiguje na nekatere lastnosti, na zavojčkih, zunanji embalaži in tobačnih izdelkih, ne glede na sloves znamke?

               2.

               Ali se z določbami člena 13(1) in (3) Direktive – glede to, kako jih je treba razlagati – v delu, v katerem se uporabljajo za imena in blagovne znamke, spoštujejo lastninska pravica, svoboda izražanja, svoboda gospodarske pobude, načelo sorazmernosti in načelo pravne varnosti?

               3.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen: pod katerimi pogoji lahko država članica, ne da bi kršila lastninsko pravico, svobodo izražanja, svobodo gospodarske pobude in načelo sorazmernosti, na podlagi možnosti, ki ji je ponujena s členom 24(2) Direktive, proizvajalcem in uvoznikom naloži obveznost nevtralnosti in poenotenja zavojčkov in zunanje embalaže?@@

      (1)  Direktiva 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (UL 2014, L 127, str. 1).


title: Zadeva T-30/06: Tožba, vložena dne  24. januarja 2006  — Procter & Gamble proti UUNT

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/34

         Tožba, vložena dne 24. januarja 2006 — Procter & Gamble proti UUNT
   (Zadeva T-30/06)
   (2006/C 86/69)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, ZDA) (Zastopnik: G. Kuipers, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. novembra 2005 (zadeva R 1072/2004-1), ki je bila vročena P&G dne 5. decembra 2005, kolikor ugotavlja, da znamka ne izpolnjuje pogojev iz člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Tridimenzionalna znamka v obliki belega kvadrata z modrim cvetom s štirimi cvetnimi listi za proizvode iz razreda 3 (pripravki za beljenje in druge snovi za pranje; pripravki za čiščenje, poliranje, razmaščevanje in brušenje; pripravki za pranje, čiščenje in vzdrževanje posode; mila) — prijava št. 1 683 408
   Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave
   Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94.


title: Zadeva C-448/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 13. oktobra 2008 – Anders Gerdin proti Åklagaren

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 13. oktobra 2008 – Anders Gerdin proti Åklagaren
   (Zadeva C-448/08)
   (2008/C 327/29)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Svea hovrätt
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Anders Gerdin

      Tožena stranka: Åklagaren
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v določenih okoliščinah diskriminacija na podlagi državljanstva lahko dovoljena na nacionalnem trgu iger na sreče in loterije iz nujnega razloga v splošnem interesu?

               2.

               Ali je, če omejevalna politika na nacionalnem trgu iger na srečo in loterije sledi različnim ciljem in se eden od njih nanaša na financiranje socialnih dejavnosti, mogoče šteti, da gre za koristen stranski učinek vzpostavljene omejevalne politike? Ali je v primeru nikalnega odgovora ta omejevalna politika vendarle lahko dovoljena, če financiranja socialnih dejavnosti ni mogoče šteti za njen glavni cilj?

               3.

               Ali se država lahko sklicuje na nujne razloge v splošnem interesu, da bi upravičila omejevalno politiko na področju iger na srečo, če družbe, ki jih nadzoruje država, tržijo igre na srečo in loterijo, od katerih dobi del dobička država, in če je eden od namenov tega trženja financiranje socialnih dejavnosti? Ali je v primeru nikalnega odgovora ta omejevalna politika vendarle lahko dovoljena, če financiranja socialnih dejavnosti ni mogoče šteti za glavni cilj tega trženja?

               4.

               Ali je popolna prepoved trženja iger na srečo, ki jih v drugi državi članici organizira družba, ki se ukvarja z igrami na srečo in ima sedež v tej državi ter jo nadzorujejo organi te države, sorazmerna glede na namen nadzora dejavnosti iger na srečo, če hkrati ne obstaja prepoved trženja iger na srečo in loterije, ki jih organizirajo družbe, ki se ukvarjajo z igrami na srečo in imajo sedež v državi članici, v kateri velja ta omejevalna politika? Kako je treba odgovoriti na to vprašanje, če je namen te ureditve omejiti igre na srečo?

               5.

               Ali ima gospodarski subjekt, ki je dobil dovoljenje za opravljanje določene dejavnosti iger na srečo v državi in ki ga nadzorujejo pristojni organi te države, pravico, da zlasti z oglasi v časopisih trži svojo ponudbo iger na srečo v drugih državah članicah, ne da bi prej zaprosil za dovoljenje pristojne organe teh držav? Ali v primeru pritrdilnega odgovora to pomeni, da ureditev države članice, ki določa kazensko sankcijo za oglaševanje sodelovanja na loterijah, organiziranih v tujini, pomeni omejitev svobode ustanavljanja in opravljanja storitev, ki je nikakor ni mogoče upravičiti z nujnimi razlogi v splošnem interesu? Ali dejstvo, da se država članica, v kateri ima sedež gospodarski subjekt, sklicuje na iste nujne razloge v splošnem interesu kot država, v kateri želi ta gospodarski subjekt tržiti svojo dejavnost iger na srečo, vpliva na odgovor na prvo vprašanje?


title: Zadeva C-496/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz (Nemčija) 22. septembra 2015 – Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz (Nemčija) 22. septembra 2015 – Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit
   (Zadeva C-496/15)
   (2015/C 429/12)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alphonse Eschenbrenner

      Tožena stranka: Bundesagentur für Arbeit

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je združljivo s predpisi primarnega in/ali sekundarnega prava Evropske unije (zlasti s členom 45 PDEU – prejšnji člen 39 PES – in s členom 7 Uredbe (EU) št. 492/2011 (1)), da se pri delavcu, ki je sprva zaposlen v Nemčiji, ki prebiva v drugi državi članici, v kateri ni zavezan za plačilo dohodnine in v kateri plačilo zaradi stečaja delodajalca v skladu s predpisi, ki se zanj uporabljajo, ni zavezano davku, v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca od plače, ki je upoštevna za izračun plačila zaradi stečaja delodajalca, ki mu pripada, fiktivno pobirajo davki, ki bi se v primeru obveznosti plačila dohodnine v domači državi pobirali z odbitkom od plače, če zoper svojega delodajalca ne more več uveljavljati pravice do preostale bruto plače?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali je združljivo s predpisi primarnega in/ali sekundarnega prava Evropske unije, da lahko delavec v opisanem primeru zoper svojega delodajalca še naprej uveljavlja pravico do preostale bruto plače?

      (1)  Uredba (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (UL L 141, str. 1.)


title: Zadeva T-399/05: Tožba, vložena  21. oktobra 2005  — Wils proti Evropskemu parlamentu

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/28

         Tožba, vložena 21. oktobra 2005 — Wils proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva T-399/05)
   (2006/C 10/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Dieter Wils (Altrier, Luksemburg) (zastopnika: G. Vandersanden, C. Ronzi, avocats)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti plačilnega lista tožeče stranke za januar 2005 z retroaktivnim učinkom od 1. julija 2004, kolikor vsebuje povečanje stopnje prispevka v sistem pokojninskega zavarovanja na 9,75 % in je torej povračilo dela prispevka enako povišanju stopnje prispevka. Posledično — v poznejših plačilnih listih — ponovna vzpostavitev stopnje prispevka na določeno raven pred 1. julijem 2004;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Parlamenta, s svojo tožbo izpodbija povišanje prispevne stopnje v sistem pokojninskega zavarovanja na 9,75 %, ki je določeno v Prilogi XII h Kadrovskim predpisom, ki je začela veljati 1. maja 2004. V utemeljitev svojih trditev navaja nezakonitost te priloge z ozirom na člen 83 (4) Kadrovskih predpisov, kot so veljali pred 1. majem 2004. Učinek te zadnje določbe naj bi bil ta, da bi se dovolila sprememba spornega prispevka le zaradi zagotovitve zavarovalnotehničnega ravnotežja. Tožeča stranka pa meni, da je do zadevnega povišanja prišlo iz drugih razlogov, in sicer da bi se pokrilo že obstoječi deficit v sistemu pokojninskega zavarovanja Skupnosti.
   Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da merila, ki jih uporablja Eurostat za izračunavanje zavarovalnotehničnega ravnotežja, temeljijo na parametrih, ki naj bi bili vodili do napačnih izračunov. Nato uveljavlja kršitev načela sorazmernosti, kolikor naj bi zadevno povišanje presegalo to, kar je bilo nujno potrebno za ponovno vzpostavitev zavarovalnotehničnega ravnotežja. Končno, tožeča stranka uveljavlja kršitev njenega legitimnega pričakovanja, ki je nastalo zaradi dejstva, da naj bi Parlament jasno dal vedeti, da bo dopustil spremembo stopnje prispevka le ob strogem upoštevanju zavarovalnotehničnega ravnotežja.


title: Zadeva C-305/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 30. maja 2016 – Avon Cosmetics Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 30. maja 2016 – Avon Cosmetics Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-305/16)
   (2016/C 270/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Avon Cosmetics Ltd

      Nasprotna stranka: The Commissioners for Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se, kadar neposredni prodajalec prodaja blago (v nadaljevanju: prodajni pripomočki) neregistriranim preprodajalcem, ali pa neregistrirani preprodajalec kupuje blago in storitve od tretjih oseb (v nadaljevanju: blago in storitve tretjih oseb), ki jih v obeh primerih neregistrirani preprodajalci uporabljajo kot pomoč pri njihovi gospodarski dejavnosti prodaje drugega blaga, ki se tudi kupuje od neposrednega prodajalca in je predmet upravne prakse na podlagi odstopanja, ki je bilo nazadnje odobreno z Odločbo Sveta z dne 24. maja 1989 (89/534/EGS (1), v nadaljevanju: odstopanje), z upoštevnimi dovoljenji, izvedbeno zakonodajo in/ali upravno prakso krši katere koli upoštevne določbe in/ali načela prava Evropske unije, če mora neposredni prodajalec na njihovi podlagi obračunati izstopni davek od prodajne cene drugega blaga neregistriranega preprodajalca brez kakršnega koli zmanjšanja DDV, ki ga mora plačati neregistrirani preprodajalec od takih pripomočkov pri prodaji in/ali blaga in storitev tretjih oseb?

               2.

               Ali je moralo Združeno kraljestvo, ko je zaprosilo Svet za odstopanje, kakor koli obvestiti Komisijo o tem, da neregistrirani preprodajalci plačajo DDV od nakupa prodajnih pripomočkov in/ali blaga in storitev tretjih oseb, ki jih uporabljajo pri svoji gospodarski dejavnosti, in da bi bilo treba v skladu s tem pri odstopanju določiti prilagoditev zaradi upoštevanja tega nevračljivega vstopnega davka ali preplačanega izstopnega davka?

               3.

               Če sta odgovora na vprašanji 1 in/ali 2 pritrdilna:

                           a)

                           Ali je mogoče oziroma ali je treba upoštevna dovoljenja, izvedbeno zakonodajo ali upravno prakso razlagati tako, da dovoljuje bodisi (i) nevračljiv DDV od prodajnih pripomočkov ali blaga in storitev tretjih oseb, ki jih ti neregistrirani preprodajalci uporabljajo za svojo gospodarsko dejavnost, ALI (ii) to, da Her Majesty's Revenue & Customs pobere DDV, ki presega izognjeni davek, ALI (iii) morebitno nelojalno konkurenco med neposrednimi prodajalci, njihovimi neregistriranimi preprodajalci in tistimi prodajalci, ki niso neposredni.

                           b)

                           Ali:

                                       i)

                                       je bilo dovoljenje, da Združeno kraljestvo odstopa od člena 11A(1)(a) [Direktive 77/388], protipravno.

                                       ii)

                                       je poleg odstopanja od člena 17 [Direktive 77/388] nujno odstopanje od člena 11A(1)(a)? Če je, ali je Združeno kraljestvo ravnalo protipravno, ker niti Komisije niti Sveta ni zaprosilo za dovoljenje za odstopanje od člena 17?

                                       iii)

                                       Združeno kraljestvo ravna protipravno, ker ni uredilo DDV tako, da bi neposrednim prodajalcem dovolilo uveljavljanje vračunanja DDV od prodajnih pripomočkov ali blaga in storitev tretjih oseb, ki ga morajo plačati neregistrirani preprodajalci pri svoji gospodarski dejavnosti?

                                       iv)

                                       so vsa upoštevna dovoljenja, izvedbena zakonodaja ali upravna praksa, ali kateri koli njihov del, zato neveljavna in/ali protipravna?

                           c)

                           Ali je primerno, če Sodišče Evropske unije ali nacionalno sodišče:

                                       i)

                                       odredi, da mora država članica izvesti odstopanje v nacionalnem pravu tako, da določi ustrezno prilagoditev za (a) nevračljiv DDV od prodajnih pripomočkov ali blaga in storitev tretjih oseb, ki jih ti neregistrirani preprodajalci uporabljajo za svojo gospodarsko dejavnost, ALI (b) DDV, ki presega izognjeni davek in ga pobere Her Majesty's Revenue & Customs, ALI (iii) morebitno nelojalno konkurenco med neposrednimi prodajalci, njihovimi neregistriranimi preprodajalci in tistimi prodajalci, ki niso neposredni; ali

                                       ii)

                                       ugotovi, da je dovolitev odstopanja neveljavna in torej tudi samo odstopanje neveljavno; ali

                                       iii)

                                       ugotovi, da je nacionalna zakonodaja neveljavna; ali

                                       iv)

                                       ugotovi, da je odredba neveljavna; ali

                                       v)

                                       ugotovi, da mora Združeno kraljestvo zaprositi za dovolitev še enega odstopanja, da bi lahko določilo ustrezno prilagoditev za (a) nevračljiv DDV od prodajnih pripomočkov ali blaga in storitev tretjih oseb, ki jih ti neregistrirani preprodajalci uporabljajo za svojo gospodarsko dejavnost, ALI (b) DDV, ki presega izognjeni davek in ga pobere Her Majesty's Revenue & Customs, ALI (iii) morebitno nelojalno konkurenco med neposrednimi prodajalci, njihovimi neregistriranimi preprodajalci in tistimi prodajalci, ki niso neposredni.

               4.

               Ali je treba „davčne utaje ali izogibanje davkom“ v smislu člena 27 [Direktive 77/388] (člen 395 [Direktive 2006/112]) razlagati kot neto izgubo davka (ob upoštevanju tako plačanega izstopnega davka kot dolgovanega vstopnega davka v strukturi, v kateri pride do davčnih utaj ali izogibanja davkom) za državo članico ali bruto izgubo davka (ob upoštevanju samo izstopnega davka v strukturi, v kateri pride do davčnih utaj ali izogibanja davkom)?

      (1)  Odločba Sveta z dne 24. maja 1989 ki je Združenemu kraljestvu dovoljevala sprejetje ukrepa o odstopanju od člena 11A(1)(a) Šeste direktive 77/388/EGS o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (UL L 280, str. 54).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. aprila 2005 v zadevi T-211/03, Faber Chimica Srl proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Faber — Ugovor imetnika nacionalnih besednih in figurativnih znamk NABER — Zavrnitev registracije)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/15

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 20. aprila 2005
   v zadevi T-211/03, Faber Chimica Srl proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Faber - Ugovor imetnika nacionalnih besednih in figurativnih znamk NABER - Zavrnitev registracije)
   (2005/C 155/30)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-211/03, Faber Chimica Srl, s sedežem v Fabrianu (Italija), ki jo zastopata P. Tartuferi in M. Andreano, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: M. Capostagno in O. Montalto), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT je bila Industrias Quimicas Naber, SA Nabersa, s sedežem v Valencii (Španija), zaradi tožbe zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT, vložene dne 19. marca 2003 (zadeva R 620/2001-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom, ki je potekal med Faber Chimica Srl in Industrias Quimicas Naber, SA Nabersa, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, N.J. Forwood in S. Papasavvas, sodnika, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 20. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. marca 2003 (zadeva R 620/2001-4) se razglasi za nično, ker je ugodila ugovoru imetniku španske besedne znamke NABER.

               2.

               Toženi stranki se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.


title: Zadeva T-302/16: Tožba, vložena 10. junija 2016 – Bay/Parlament

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/40

         Tožba, vložena 10. junija 2016 – Bay/Parlament
   (Zadeva T-302/16)
   (2016/C 279/55)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nicolas Bay (La Celle-Saint-Cloud, Francija) (zastopnik: A. Cuignache, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
   in limine litis,

               —

               razglasi za ničen sklep predsednika Evropskega parlamenta z dne 9. marca 2016;

               —

               razglasi za ničen sklep Predsedstva Evropskega parlamenta z dne 11. aprila 2016;
               z vsebinskega vidika,

               —

               umakne sankcijo, izrečeno s sklepom z dne 11. aprila 2016.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitve internega postopka in na ničnost sklepa predsednika Evropskega parlamenta z dne 9. marca 2016 in sklepa Predsedstva Evropskega parlamenta z dne 11. aprila 2016, s katerim je bila tožeči stranki izrečena sankcija izgube pravice do dnevnice za čas petih dni. S prvim izpodbijanim sklepom naj bi se kršila pravica do dobrega upravljanja in načelo enakosti orožij. Z drugim izpodbijanim sklepom naj bi se kršila pravica, da institucije, organi in organizacije Unije zadeve obravnavajo nepristransko in pošteno in pravica do poštenega sojenja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na neobstoj materialnih dokazov, na podlagi katerih bi bilo mogoče dokazati dejstva, ki se očitajo tožeči stranki, zlasti to, da je uporabila volilno kartico nekega drugega evropskega poslanca.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na neskladnost in nedopustnost pričanj, na katerih temelji sankcija, naložena tožeči stranki.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na dejstvo, da tožeča stranka dejansko ni mogla voliti namesto nekega drugega evropskega poslanca.


title: Zadeva F-139/11: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. junija 2012 – BJ proti Komisiji

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/42

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. junija 2012 – BJ proti Komisiji
   (Zadeva F-139/11) (1)

   2012/C 287/79
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012, str. 25.


title: Zadeva F-89/08: Tožba, vložena 3. novembra 2008 – P proti Parlamentu

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/74

         Tožba, vložena 3. novembra 2008 – P proti Parlamentu
   (Zadeva F-89/08)
   (2009/C 44/132)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: P (Bruselj, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski Parlament
   Predmet in opis spora
   Prvič, razveljavitev odločbe Parlamenta o odpustitvi tožeče stranke s trimesečnim odpovednim rokom in, drugič, odškodninski zahtevek.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba Parlamenta z dne 15. aprila 2008, na podlagi katere je tožeča stranka odpuščena s trimesečnim odpovednim rokom in ji je nemudoma onemogočen dostop do Parlamenta, pri čemer ji je naloženo, da vrne ključe pisarne v najkrajšem roku;

               —

               posledično, naj se tožečo stranko nemudoma ponovno vključi v opravljanje njenih nalog, na njeno delovno mesto in v razred, v katerem je bila ob sprejetju odločbe 15. aprila 2008, z retroaktivnim učinkom, naj se ji da plačo od 15. julija 2008 do njene ponovne dejanske vključitve, z zamudnimi letnimi obrestmi v višini 7 %;

               —

               naj se toženi stranki iz naslova nematerialne škode in škode za kariero naloži plačilo zneska 10 000 eurov, s pridržkom povečanja in/ali zmanjšanja med postopkom;

               —

               naj se Parlamentu naloži plačilo stroškov.


title: Združeni zadevi C-274/11 in C-295/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. aprila 2013 – Kraljevina Španija in Italijanska republika proti Svetu Evropske unije (Enotni patent — Sklep o odobritvi okrepljenega sodelovanja na podlagi člena 329(1) PDEU — Ničnostna tožba zaradi nepristojnosti, zlorabe pooblastil in kršitve Pogodb — Pogoji iz člena 20 PEU ter členov 326 PDEU in 327 PDEU — Neizključna pristojnost — Sklep, sprejet „kot zadnje sredstvo“ — Zaščita interesov Unije)

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. aprila 2013 – Kraljevina Španija in Italijanska republika proti Svetu Evropske unije
   (Združeni zadevi C-274/11 in C-295/11) (1)

   (Enotni patent - Sklep o odobritvi okrepljenega sodelovanja na podlagi člena 329(1) PDEU - Ničnostna tožba zaradi nepristojnosti, zlorabe pooblastil in kršitve Pogodb - Pogoji iz člena 20 PEU ter členov 326 PDEU in 327 PDEU - Neizključna pristojnost - Sklep, sprejet „kot zadnje sredstvo“ - Zaščita interesov Unije)
   2013/C 164/05
   Jezik postopka: španščina in italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, agentka), Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agentka, skupaj s S. Fiorentinom, avvocato dello Stato

      Intervenientka v podporo Kraljevine Španije: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agentka, skupaj s S. Fiorentinom, avvocato dello Stato

      Intervenientka v podporo Italijanske republike: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, agentka)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva T. Middleton, F. Florindo Gijón in A. Lo Monaco, nato T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta in K. Pellinghelli, agenti)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Belgija (zastopniki: C. Pochet,. J.-C. Halleux in T. Materne, agenti), Češka republika (zastopniki: M. Smolek, D. Hadroušek in J. Vláčil, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in J. Kemper, agenta), Irska (zastopnika: D. O’Hagan, agent, skupaj z N. J. Traversom, BL), Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in A. Adam, agenti), Madžarska (zastopnika: M. Z. Fehér in K. Molnár, agenta), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Wissels in M. de Ree, agentki), Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, E. Gromnicka in M. Laszuk, agenti), Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in C. Meyer-Seitz, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: L. Seeboruth, agent, skupaj s T. Mitchesonom, barrister), Evropski parlament (zastopniki: I. Díez Parra, G. Ricci in M. Dean, agenti), Evropska komisija (zastopniki: I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders, F. Bulst in L. Prete, agenti)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/167/EU z dne 10. marca 2011 o odobritvi okrepljenega sodelovanja na področju uvedbe enotnega patentnega varstva (UL L 76, str. 53) – Zloraba pooblastil – Kršitev sodnega sistema Unije

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Kraljevina Španija poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je Svet Evropske unije priglasil v zadevi C-274/11.

               3.

               Italijanska republika poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je Svet Evropske unije priglasil v zadevi C-295/11.

               4.

               Kraljevina Belgija, Češka republika, Zvezna republika Nemčija, Irska, Francoska republika, Republika Latvija, Madžarska, Kraljevina Nizozemska, Republika Poljska, Kraljevina Švedska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropski parlament in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 219, 23.7.2011,

      UL C 232, 6.8.2011.


title: Združeni zadevi T-60/06 RENV II in T-62/06 RENV II: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. aprila 2016 – Italija in Eurallumina/Komisija (Državne pomoči — Direktiva 92/81/EGS — Trošarine za mineralna olja — Mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida — Oprostitev plačila trošarine — Selektivnost ukrepa — Pomoči, ki jih je mogoče šteti za združljive s skupnim trgom — Smernice Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja — Smernice o državni regionalni pomoči iz leta 1998 — Legitimno pričakovanje — Pravna varnost — Načelo lex specialis derogat legi generali — Načelo domneve zakonitosti in polnega učinka aktov institucij — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve)

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. aprila 2016 – Italija in Eurallumina/Komisija
   (Združeni zadevi T-60/06 RENV II in T-62/06 RENV II) (1)

   ((Državne pomoči - Direktiva 92/81/EGS - Trošarine za mineralna olja - Mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida - Oprostitev plačila trošarine - Selektivnost ukrepa - Pomoči, ki jih je mogoče šteti za združljive s skupnim trgom - Smernice Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja - Smernice o državni regionalni pomoči iz leta 1998 - Legitimno pričakovanje - Pravna varnost - Načelo lex specialis derogat legi generali - Načelo domneve zakonitosti in polnega učinka aktov institucij - Načelo dobrega upravljanja - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 200/26)
   Jezika postopka: italijanščina in angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj z G. Aiellom, avvocato dello Stato) in Eurallumina SpA (Portoscuso, Italija) (zastopniki: L. Martin Alegi, R. Denton, A. Stratakis in L. Philippou, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan in K. Walkerová, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji (2006/323/ES) (UL 2006, L 119, str. 12), v delu, v katerem je v njej ugotovljen obstoj državne pomoči, ki jo je Italijanska republika dodelila med 3. februarjem 2002 in 31. decembrom 2003 na podlagi oprostitve plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida na Sardiniji (Italija), in v katerem je Italijanski republiki odrejeno, naj zagotovi vračilo navedene pomoči.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Italijanska republika nosi stroške v zadevah T-60/06, T-60/06 RENV I in T-60/06 RENV II ter nosi svoje stroške in plača petino stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija v zadevah C-89/08 P in C-272/12 P.

               3.

               Družba Eurallumina SpA nosi svoje stroške ter plača tri četrtine stroškov, ki jih je priglasila Komisija v zadevah T-62/06, T-62/06 RENV I in T-62/06 RENV II in tri dvajsetine stroškov, ki jih je priglasila Komisija v zadevah C-89/08 P in C-272/12 P.

               4.

               Komisija nosi četrtino svojih stroškov v zadevah T-62/06, T-62/06 RENV I in T-62/06 RENV II in petino svojih stroškov v zadevah C-89/08 P in C-272/12 P.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. marca 2005 v zadevi C-128/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde): kazenski postopek proti Annici Andréi Raemdonck-Janssens BVBA (Cestni promet — Določbe socialne zakonodaje — Uredba Sveta (EGS) 3821/85 — Obvezna vgradnja in uporaba tahografa — Uredba Sveta (EGS) 3820/85 — Izjema v korist vozil, ki prevažajo material in opremo)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/11

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 17. marca 2005
   v zadevi C-128/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde): kazenski postopek proti Annici Andréi Raemdonck-Janssens BVBA (1)

   (Cestni promet - Določbe socialne zakonodaje - Uredba Sveta (EGS) 3821/85 - Obvezna vgradnja in uporaba tahografa - Uredba Sveta (EGS) 3820/85 - Izjema v korist vozil, ki prevažajo material in opremo)
   (2005/C 132/21)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-128/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložila rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgija), z Odločbo z dne 19. januarja 2004, ki je prispela na Sodišče dne 9.marca 2004, v kazenskem postopku proti Annici Andréi Raemdonck-Janssens BVBA, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas predsednik senata, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, U. Lõhmus in A. Ó Caoimh, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, dne 17. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Izrazi „material ali oprema“ iz člena 13(1)(g) Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85, z dne 20. decembra 1985, o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom, se morajo razlagati, v okviru izjem, določenih v členu 3(2) Uredbe Sveta (EGS) 3821/85, z dne 20. decembra 1985, o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu, v smislu, da se ne nanašajo samo na „priprave in instrumente“, ampak tudi na stvari, kot so sestavni materiali ali žice, potrebni za izpolnitev del, ki spadajo v glavno dejavnost voznika zadevnega vozila.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-104/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 5. marca 2014 – Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali proti Federazione Italiana Consorzi Agrari in drugim

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 5. marca 2014 – Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali proti Federazione Italiana Consorzi Agrari in drugim
   (Zadeva C-104/14)
   2014/C 184/13
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte Suprema di Cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Toženi stranki: Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc.coop.arl – Federconsorzi in concordato preventivo in Liquidazione Giudiziale dei Beni Ceduti ai Creditori della Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali razmerje zakonskega naročila med državno upravo in kmetijskimi zadrugami (razmerje, na podlagi katerega je nastala terjatev, ki je bila pozneje prenesena z zadrug na združenje Federconsorzi in s te na njene upnike v okviru postopka preventivnega prestrukturiranja) za preskrbo in distribucijo kmetijskih izdelkov, kakor izhaja iz zakonske uredbe 169/1948 in zakona 1294/1957, spada pod pojem trgovinskega posla, kakor je opredeljen v členu 2 Direktive 2000/35/ES (1) in členu 2 Direktive 2011/7/EU (2)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali obveznost prenosa direktiv 2000/35/ES (člen 6(2)) in 2011/7/EU (člen 12(3)) z možnostjo ohranitve ugodnejših določb v veljavi pomeni obveznost, da se obrestna mera za zamudne obresti, ki velja za razmerja, ki so že obstajala ob uveljavitvi navedenih direktiv, ne spremeni in peius ali izključi?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je treba obveznost, da se obrestna mera za zamudne obresti, ki velja za obstoječa razmerja, ne spremeni in peius, razumeti tako, da velja za enotno ureditev obresti – ki do nekega trenutka (v obravnavanem primeru od 31. januarja 1982 do 31. decembra 1995) priznava obrestno mero, ki je drugačna od zakonske obrestne mere, in kapitalizacijo, pa čeprav letno in ne polletno, kot je zahteval upnik, po navedenem trenutku pa le plačilo zakonskih obresti – na podlagi določb, ki ob upoštevanju okoliščin obravnavanega primera (glej točko 3 zgoraj) za upnika niso nujno slabše?

               4.

               Ali obveznost prenosa direktiv 2000/35/ES (člen 6(2)) in 2011/7/EU (člen 12(3)) v delu, v katerem v zvezi s prepovedjo zlorabe pogodbene svobode v škodo upnika v členu 3(3) oziroma v členu 7 določata, da so nepošteni pogodbeni pogoji ali prakse neveljavni, pomeni prepoved državi, da sprejme določbe, ki za razmerja, v katerih je stranka država in ki ob uveljavitvi direktiv že obstajajo, izključujejo plačilo zamudnih obresti?

               5.

               Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen, ali obveznost, da se v obstoječa razmerja, v katerih je stranka država, ne posega z določbo o izključitvi zamudnih obresti, velja za enotno ureditev obresti – ki do nekega trenutka (v obravnavanem primeru od 31. januarja 1982 do 31. decembra 1995) priznava obrestno mero, ki je drugačna od zakonske obrestne mere, in kapitalizacijo, pa čeprav letno, in ne polletno, kot je zahteval upnik, po navedenem trenutku pa le plačilo zakonskih obresti – na podlagi določb, ki ob upoštevanju okoliščin obravnavanega primera (glej točko 3 zgoraj) za upnika niso nujno slabše?

      (1)  Direktiva 2000/35/ES Evropskega parlamenta In Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 226).

      (2)  Direktiva 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (UL L 48, str. 1).


title: Zadeva T-731/14: Tožba, vložena 17. oktobra 2014 – Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia/Svet

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/41

      Tožba, vložena 17. oktobra 2014 – Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia/Svet
      (Zadeva T-731/14)
      (2015/C 016/64)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia (Skydra, Grčija) (zastopnik: K. Chrysogonos, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za nično razglasi Uredbo Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL L 229, str. 1), ničnostno tožbo pa razglasi za dopustno, v primeru, da Splošno sodišče meni, da so izpolnjeni pogoji za njeno dopustnost;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, in sicer, da je bila izbrana napačna pravna podlaga. Izpodbijana uredba naj bi bila napačno sprejeta na podlagi člena 215 PDEU, medtem ko iz njenega cilja in vsebine izhaja, da bi jo bilo treba sprejeti na podlagi člena 207 PDEU (prej člen 133 ES) o skupni trgovinski politiki, posledično pa bi jo bilo treba sprejeti v rednem zakonodajnem postopku. Tožeča stranka lastni pravni interes utemeljuje s tem, da gre pri izpodbijanem ukrepu za pravni akt z značajem uredbe, ki ne potrebuje izvedbenega ukrepa v smislu člena 263(4) PDEU in da ga neposredno zadeva.


title: Zadeva C-575/14 P: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 30. junija 2015 – Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Evropska komisija (Pritožba — Arbitražna klavzula — Pogodba o finančni podpori Evropske unije za projekt v okviru programa eContent — Odstop od pogodbe s strani Evropske komisije — Plačilo neizplačanih zneskov in povračilo škode, ki naj bi nastala tožeči stranki — Izkrivljanje elementov iz spisa — Pritožba, ki je v enem delu očitno nedopustna in v drugem očitno neutemeljena — Predlog za spremembo odločbe Splošnega sodišča Evropske unije o stroških — Očitna nedopustnost)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/16

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 30. junija 2015 – Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Evropska komisija
   (Zadeva C-575/14 P) (1)

   ((Pritožba - Arbitražna klavzula - Pogodba o finančni podpori Evropske unije za projekt v okviru programa eContent - Odstop od pogodbe s strani Evropske komisije - Plačilo neizplačanih zneskov in povračilo škode, ki naj bi nastala tožeči stranki - Izkrivljanje elementov iz spisa - Pritožba, ki je v enem delu očitno nedopustna in v drugem očitno neutemeljena - Predlog za spremembo odločbe Splošnega sodišča Evropske unije o stroških - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 294/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zastopnika: M. Sfyri in I. Ampazis, odvetnika)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Cappelletti in S. Delaude, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva T-358/15: Tožba, vložena 3. julija 2015 – Arrom Conseil/UUNT – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/80

         Tožba, vložena 3. julija 2015 – Arrom Conseil/UUNT – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
   (Zadeva T-358/15)
   (2015/C 294/96)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Arrom Conseil (Pariz, Francija) (zastopnika: C. Herissay Ducamp in J. Blanchard, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Puig France SAS (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente, Roméo has a gun by Romano Ricci‘ – prijava znamke Skupnosti št. 11 193 604

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. marca 2015 v zadevi R 1020/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               delno razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-187/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2014 – Jannatian proti Svetu (Ničnostna tožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu — Seznam oseb in subjektov, za katere se uporabijo ti omejevalni ukrepi — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Nedopustnost)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/38

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2014 – Jannatian proti Svetu
   (Zadeva T-187/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu - Seznam oseb in subjektov, za katere se uporabijo ti omejevalni ukrepi - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Nedopustnost))
   2014/C 135/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mahmoud Jannatian (Teheran, Iran) (zastopnika: E. Rosenfeld in S. Monnerville, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Naert in M. Bishop, zastopnika)

      Predmet

   Predlog, naj se v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, za nične razglasijo: Skupno stališče Sveta 2008/479/SZVP z dne 23. junija 2008 o spremembi Skupnega stališča 2007/140/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 163, str. 43); Sklep Sveta z dne 23. junija 2008 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (2008/475/ES) (UL L 163, str. 29); Skupno stališče Sveta 2008/652/SZVP z dne 7. avgusta 2008 o spremembi Skupnega stališča 2007/140/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 213, str. 58); Sklep Sveta 2009/840/SZVP z dne 17. novembra 2009 o izvajanju Skupnega stališča 2007/140/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 303, str. 64); Uredba Sveta (ES) št. 1100/2009 z dne 17. novembra 2009 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Sklepa 2008/475/ES (UL L 303, str. 31); Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39); Sklep Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL L 281, str. 81); Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1); in Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Mahmoud Jannatian nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva T-418/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. junija 2009 — LIBRO Handelsgesellschaft mbH proti UUNT — Dagmar Causley (LiBRO) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti LiBRO — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti LIBERO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (ki je postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Delna zavrnitev registracije — Predlog intervenienta za razveljavitev — Člen 134(3) Poslovnika Sodišča prve stopnje — Podpis vloge, v kateri so navedeni razlogi za pritožbo pred odborom za pritožbe — Dopustnost tožbe pred odborom za pritožbe )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/46

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. junija 2009 — LIBRO Handelsgesellschaft mbH proti UUNT — Dagmar Causley (LiBRO)
   (Zadeva T-418/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti LiBRO - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti LIBERO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (ki je postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Delna zavrnitev registracije - Predlog intervenienta za razveljavitev - Člen 134(3) Poslovnika Sodišča prve stopnje - Podpis vloge, v kateri so navedeni razlogi za pritožbo pred odborom za pritožbe - Dopustnost tožbe pred odborom za pritožbe“)
   2009/C 180/84
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: LIBRO Handelsgesellschaft mbH (Guntramsdorf, Avstrija) (zastopnik: G. Prantl, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Dagmar Causley (Pleidelsheim, Nemčija) (zastopnik: W. Günther, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2007 (zadeva R 1454/2005-4) glede postopka z ugovorom med Dagmar Causley in LIBRO Handelsgesellschaft mbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Zahteva Dagmar Causley se zavrne.

               3.

               LIBRO Handelsgesellschaft mbH se naloži plačilo stroškov, razen stroškov Dagmar Causley.

               4.

               Dagmar Causley nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 8, 12.1.2008.


title: Zadeva C-112/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 24. februarja 2016 – Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 24. februarja 2016 – Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Zadeva C-112/16)
   (2016/C 175/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Persidera SpA

      Nasprotni stranki v postopku: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravo Evropske unije, in zlasti členi 56 PDEU, 101 PDEU, 102 PDEU in 106 PDEU, člen 9 Direktive 2002/21/ES (1) (okvirna direktiva), členi 3, 5 in 7 Direktive 2002/20/ES (2) (direktiva o odobritvi), člena 2 in 4 Direktive 2002/77/ES (3) (direktiva o konkurenci), ter načela prepovedi diskriminacije, preglednosti, svobodne konkurence, sorazmernosti, učinkovitosti in pluralnosti informacij, nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki za določitev števila digitalnih omrežij, ki se podelijo operaterjem ob pretvorbi analognih omrežij, enako upošteva analogna omrežja, ki so se v preteklosti upravljala povsem zakonito, in analogna omrežja, ki so se upravljala ob kršenju pragov za koncentracije, določenih v nacionalni zakonodaji, glede katerih so bile že podane kritike Sodišča in Evropske komisije, oziroma vsekakor zanje ni bilo koncesije?

               2.

               Ali pravo Evropske unije, in zlasti členi 56 PDEU, 101 PDEU, 102 PDEU in 106 PDEU, člen 9 Direktive 2002/21/ES (okvirna direktiva), členi 3, 5 in 7 Direktive 2002/20/ES (direktiva o odobritvi), člena 2 in 4 Direktive 2002/77/ES (direktiva o konkurenci), ter načela prepovedi diskriminacije, preglednosti, svobodne konkurence, sorazmernosti, učinkovitosti in pluralnosti informacij, nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki za določitev števila digitalnih omrežij, ki se podelijo operaterjem ob pretvorbi analognih omrežij, upošteva vsa dotlej upravljana analogna omrežja, tudi tista, ki so se upravljala ob kršenju pragov za koncentracije, določenih v nacionalni zakonodaji, glede katerih so bile že podane kritike Sodišča in Evropske komisije, oziroma vsekakor zanje ni bilo koncesije, kar dejansko privede do zmanjšanja števila digitalnih omrežij, podeljenih operaterju z več omrežji na podlagi dotlej upravljanih analognih omrežij, ki je sorazmerno večje od zmanjšanja, naloženega konkurentom?

      (1)  Direktiva evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 349).

      (2)  Direktiva 2002/20/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL L 108, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337).

      (3)  Direktiva Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Besedilo velja za EGP) (UL L 249, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 178).


title: Zadeva T-24/11: Tožba, vložena 19. januarja 2011 – Bank Refah Kargaran proti Svetu

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/23

         Tožba, vložena 19. januarja 2011 – Bank Refah Kargaran proti Svetu
   (Zadeva T-24/11)
   2011/C 80/44
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bank Refah Kargaran (Téhéran, Iran) (zastopnik: J.-M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasi ničnost Uredbe Sveta (EU) 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasi, da se Sklep 2010/413/SZVP glede tožeče stranke ne uporablja;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so v glavnem enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevi Export Development Bank of Iran proti Svetu (T-4/11).


title: Zadeva F-30/07: Tožba, vložena 28. marca 2007 – Noworyta proti Parlamentu

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/38

         Tožba, vložena 28. marca 2007 – Noworyta proti Parlamentu
   (Zadeva F-30/07)
   (2007/C 117/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Lidia Noworyta (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja, z dne 28. aprila 2006 o zavrnitvi predloga nadrejenega tožeče stranke z dne 20. oktobra 2005, da se ji odobri fiksni dodatek za nadurno delo, opravljeno v posebnih razmerah v smislu člena 3 Priloge VI Kadrovskih predpisov, ali drugi dodatek na podlagi člena 56a ali 56c Kadrovskih predpisov;

               —

               naložitev stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe najprej navaja kršitev splošnega načela v skladu s katerim morajo biti za vsakega delavca določeni pošteni delovni pogoji, predvsem v zvezi z delovnim časom in kompenzacijskim dopustom oziroma dodatkom za opravljeno nadurno delo ali v zvezi s posebno organizacijo delovnega urnika.
   Bolj podrobno zatrjuje, da za razliko od členov 56a in 56c Kadrovskih predpisov, člen 3 Priloge VI h Kadrovskim predpisom za odobritev fiksnega dodatka za nadurno delo, opravljeno v posebnih delovnih pogojih, ne določa pogoja, da se mora to delo opravljati redno. Tožeča stranka meni, da naj bi organ, pristojen za imenovanja (OPI), s tem, da je ta pogoj dodal sprejetim notranjim predpisom v zvezi s kompenzacijskim dopustom za nadurno delo, napačno uporabil pravo.
   OPI naj bi tudi s tem, da je navedel, da uradniki, zaposleni s 1. majem 2004, naj ne bi mogli biti deležni tega dodatka medtem ko naj bi bila ta možnost izrecno navedena v členu 1 navedenih notranjih predpisov, napačno uporabil pravo.
   Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da naj bi odločba, da se ji zaradi teh posebnih razmer kompenzacijski dopust ali dodatek v celoti zavrne, kršila člen 56a in 56c Kadrovskih predpisov in načelo enakega obravnavanja.
   Nazadnje, tožeča stranka meni, da stališče Parlamenta naj ne bi bilo dosledno, ker naj bi generalni direktor generalnega direktorata Predsedstva potrdil, da nihče na telefonskem posredovalnem mestu nadurnega dela ne opravlja redno, OPI pa naj bi trdil, da se izvaja študija, da bi se preizkusila uskladitev delovnih pogojev v zadevnih službah ravno zaradi uporabe neznačilnih splošnih/običajnih delovnih urnikov.


               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/5

      Določitev sodnika, ki bo nadomeščal predsednika Splošnega sodišča v postopkih izdaje začasnih odredb
      (2010/C 288/09)
      Splošno sodišče je 20. septembra 2010 v skladu s členom 106 Poslovnika odločilo, da bo v obdobju od 20. septembra 2010 do 31. avgusta 2011 namesto predsednika Splošnega sodišča, če bo ta odsoten ali zadržan, o predlogih za izdajo začasnih odredb odločal sodnik Prek.


title: Zadeva F-56/13: Tožba, vložena 6. junija 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/29

         Tožba, vložena 6. junija 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-56/13)
   2013/C 274/45
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pravic tožeče stranke do starostne pokojnine v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove SID v zvezi s členoma 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba, ki jo je OPI sprejel 27. februarja 2013 in s katero so bili zavrnjeni ugovori tožeče stranke z dne 7. januarja 2013 zoper odločbe PMO.4 z dne 10. oktobra 2012, naj se razglasi za nično;

               —

               prav tako naj se za nične razglasijo navedene odločbe, ki jih je PMO.4 sprejel 10. oktobra 2012 in zoper katere je tožeča stranka podala ugovore;

               —

               ugotovi naj se, da so splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, kot so bile sprejete 3. marca 2011, zlasti člen 9 teh določb, nezakonite in se ne uporabijo v obravnavani zadevi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-305/06: Tožba, vložena 13. novembra 2006 — Air Products and Chemicals proti UUNT — Messer Group (FERROMIX)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/61

         Tožba, vložena 13. novembra 2006 — Air Products and Chemicals proti UUNT — Messer Group (FERROMIX)
   (Zadeva T-305/06)
   (2006/C 326/132)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Air Products and Chemicals Inc. (Allentown, ZDA) (zastopnik: S. Heurung, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Messer Group GmbH (Sulzbach, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 12. septembra 2006 v združenih zadevah R 1270/2005-2 in R 1408/2005-2;

               —

               zavrnitev sporne zahteve za registracijo blagovne znamke „FERROMIX“ CTM 3 190 063 v celoti;

               —

               posredovanje odločitve Sodišča prve stopnje UUNT;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov družbi Messer Group.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Messer Group GmbH

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „FERROMIX“ za proizvode iz razredov 1 in 4 — prijava št. 3 190 063

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka Skupnosti „FERROMAXX“ za proizvode iz razreda 1

      Odločba oddelka za ugovore: Sprejetje ugovora za vse proizvode iz razreda 1; zavrnitev ugovora za vse proizvode iz razreda 4

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba tožeče stranke (R 1270/2005 2) se zavrne; pritožbi Messer Group GmbH (R 1408/2005-2) se ugodi

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe med drugim:

               —

               precenil znanje in zavest nepoklicnih uporabnikov varilnega plina;

               —

               zmotno domneval, da blagovna znamka „FERROMAXX“ ni imela razlikovalnega učinka;

               —

               ni bil zadosti pozoren na dejstvo, da so zadevni proizvodi deloma enaki, deloma zelo podobni; in

               —

               ni upošteval celotnega vtisa znamk kot celote.


title: Zadeva C-82/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – Transportes Jordi Besora, SL proti Generalitat de Catalunya (Posredni davki — Trošarine — Direktiva 92/12/EGS — Člen 3(2) — Mineralna olja — Davek na prodajo na drobno — Pojem „posebni namen“  — Prenos pristojnosti na avtonomne skupnosti — Financiranje — Vnaprej določen namen — Izdatki za zdravstveno varstvo in okoljski izdatki)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španija) – Transportes Jordi Besora, SL proti Generalitat de Catalunya
   (Zadeva C-82/12) (1)

   ((Posredni davki - Trošarine - Direktiva 92/12/EGS - Člen 3(2) - Mineralna olja - Davek na prodajo na drobno - Pojem „posebni namen“ - Prenos pristojnosti na avtonomne skupnosti - Financiranje - Vnaprej določen namen - Izdatki za zdravstveno varstvo in okoljski izdatki))
   2014/C 112/03
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Transportes Jordi Besora, SL

      Tožena stranka: Generalitat de Catalunya

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Razlaga člena 3(2) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o posebnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 179) – Mineralna olja – Posebni davek na maloprodajo določenih mineralnih olj – Posredne dajatve, ki niso trošarine za posebne namene – Davek, ki zasleduje cilj, ki se ga lahko doseže z drugim usklajenim davkom – Davek, ki je bil vzpostavljen istočasno s prenosom določenih pristojnosti na regije in katerega namen je delno kritje stroškov regij, povezanih z novimi prenesenimi pristojnostmi – Zgolj proračunski namen.

      Izrek

   Člen 3(2) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki uvaja davek od prodaje mineralnih olj na drobno, kakršen je davek na prodajo nekaterih ogljikovodikov na drobno (Impuesto sobre las Ventas Minoristas de Determinados Hidrocarburos), ki se obravnava v postopku v glavni stvari, saj za tak davek ni mogoče šteti, da ima poseben namen v smislu te določbe, če ta davek, ki je namenjen financiranju izvajanja pristojnosti zadevnih ozemeljskih skupnosti na področju zdravstva in okolja, sam po sebi ni namenjen zagotavljanju varstva zdravja in okolja.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012.


title: Zadeva T-200/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2010 – Interflon proti UUNT – Illinois Tool Works (FOODLUBE) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotavljanje ničnosti — Besedna znamka Skupnosti FOODLUBE — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisni značaj — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) in (c) in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člen 7(1)(b) in (c) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2010 – Interflon proti UUNT – Illinois Tool Works (FOODLUBE)
   (Zadeva T-200/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotavljanje ničnosti - Besedna znamka Skupnosti FOODLUBE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisni značaj - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) in (c) in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člen 7(1)(b) in (c) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2010/C 317/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Interflon BV (Rosendaal, Nizozemska) (zastopnik: S. Wertwijn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Novais Gonçalves, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Illinois Tool Works, Inc. (Glenview, Illinois, Združene države Amerike)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. marca 2008 (zadeva R 638/2007-2) v postopku za ugotavljanje ničnosti med Interflon BV in Illinois Tool Works, Inc.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 3. marca 2008 (zadeva R 638/2007) se razveljavi v delu, v katerem zavrača tožbo glede kemijskih proizvodov za industrijo iz razreda 1, olj in industrijske trave ter lubrikantov iz razreda 4.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-547/07: Tožba, vložena 7. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/35

         Tožba, vložena 7. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-547/07)
   (2008/C 51/58)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Recchia in K. Herrmann, pooblaščenca)

      Tožena stranka: Republika Poljska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Poljska, s tem da za posebna območja varstva (POV) ni razglasila vseh območij, ki na podlagi ornitoloških meril veljajo za najustreznejša za ohranjanje ptičjih vrst, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) in (2) Direktive Sveta 79/409/EGS (1) z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic,

               —

               Poljski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Republika Poljska se je s pristopom k Evropski uniji zavezala, da bo določila posebna območja varstva ptic.
   Decembra 2004 je bil na Poljskem objavljen ornitološki seznam za ohranjanje ptic evropskega pomena (IBA 2004), na katerega je bilo na podlagi ornitoloških meril uvrščenih 140 za varstvo ptic pomembnih območij.
   Republika Poljska petnajstih področij s seznama IBA 2004 ni razglasila za POV, poljski organi pa niso predložili nobene znanstvene analize, ki bi opravičevala to neuvrstitev na seznam.
   Poleg tega je površina osmih POV manjša od tiste na seznamu IBA 2004, zato so se zunaj njihovih meja znašla območja, ki so po IBA 2004 najustreznejša za ohranjanje ptičjih vrst.
   Končno so poljski organi septembra 2007, ne da bi o tem obvestili Komisijo, zmanjšali površino petih za POV razglašenih območij, kar ima znaten učinek na varstvo ptic.

      (1)  UL L 103, str. 1.