title: Zadeva T-683/15: Tožba, vložena 26. novembra 2015 – Freistaat Bayern/Komisija

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/81

         Tožba, vložena 26. novembra 2015 – Freistaat Bayern/Komisija
   (Zadeva T-683/15)
   (2016/C 048/89)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Freistaat Bayern (zastopnika: U. Soltész in H. Weiß, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 1 izpodbijanega sklepa razglasi za ničnega v delu, v katerem je v njemu ugotovljeno, da je Nemčija za preizkuse kakovosti mleka, ki se izvajajo v Svobodni deželi Bavarski, s kršitvijo člena 108(3) PDEU, v korist zadevnih podjetij iz sektorja mleka na Bavarskem v obdobju od 1. januarja 2007 dodelila državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               člene od 2 do 4 izpodbijanega sklepa razglasi za nične v delu, v katerem je z njimi odrejena zagotovitev obrestovanega vračila pomoči od zadevnih podjetij iz sektorja mleka na Bavarskem;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo tožeča stranka predlaga razglasitev delne ničnosti Sklepa C (2015) 6295 final Komisije z dne 18. septembra 2015 o državni pomoči za preskuse kakovosti mleka v okviru Zakona o mleku in maščobah, ki jo je dodelila Nemčija SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 [2012/NN]).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 108(2) PDEU in člena 6(1) ter člena 24(1) Uredbe (EU) 2015/1589 (1)

               V okviru prvega tožbenega razloga se navaja, da domnevna pomoč iz sredstev splošnega deželnega proračuna ni bila predmet sklepa o začetku postopka.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Neobstoj državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU
               Tožeča stranka navaja, da mlekarne v zvezi s financiranjem preizkusov kakovosti mleka niso dobile nobene pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, saj niso pridobile nobene selektivne prednosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Neobstoj kršitve obveznosti priglasitve
               Tožeča stranka navaja, da je treba ukrepe šteti za „obstoječe pomoči“. Zato je zahteva za zagotovitev njihovega vračila v nasprotju z členom 108(1) in (3) PDEU in členom 14 Uredbe (EU) 2015/1589.

               4.

               Četrti, podredni, tožbeni razlog: Združljivost pomoči z notranjim trgom v skladu s členom 107(3) PDEU naj bi bila pravno neutemeljeno zavrnjena.

               5.

               Peti, podredni, tožbeni razlog: Odreditev zagotovitve vračila pomoči je v nasprotju z načelom varstva legitimnih pričakovanj.

      (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, str. 9).


title: Združeni zadevi C-293/13 P in C-294/13 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. junija 2015 – Fresh Del Monte Produce, Inc. proti Evropski komisiji in Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-293/13 P), Evropska komisija proti Fresh Del Monte Produce, Inc. in Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-294/13 P) (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg banan — Usklajevanje pri določanju referenčnih cen — Pojem „gospodarska enota“, ki jo sestavljata dve družbi — Pojem „odločilen vpliv“ — Pripis odgovornosti za ravnanje ene družbe drugi — Izkrivljanje dokazov — Dokazno breme — Načelo in dubio pro reo — Pojem „enotna in trajajoča kršitev“ — Pojem „usklajeno ravnanje“ — Pojem „kršitev kot cilj“ — Podjetja, ki so udeleženci omejevalnega sporazuma — Sporočanje informacij Komisiji — Pravna obveznost — Obseg — Privilegij zoper samoobtožbo — Intervenientka na prvi stopnji — Nasprotna pritožba — Dopustnost)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. junija 2015 – Fresh Del Monte Produce, Inc. proti Evropski komisiji in Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-293/13 P), Evropska komisija proti Fresh Del Monte Produce, Inc. in Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-294/13 P)
   (Združeni zadevi C-293/13 P in C-294/13 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg banan - Usklajevanje pri določanju referenčnih cen - Pojem „gospodarska enota“, ki jo sestavljata dve družbi - Pojem „odločilen vpliv“ - Pripis odgovornosti za ravnanje ene družbe drugi - Izkrivljanje dokazov - Dokazno breme - Načelo in dubio pro reo - Pojem „enotna in trajajoča kršitev“ - Pojem „usklajeno ravnanje“ - Pojem „kršitev kot cilj“ - Podjetja, ki so udeleženci omejevalnega sporazuma - Sporočanje informacij Komisiji - Pravna obveznost - Obseg - Privilegij zoper samoobtožbo - Intervenientka na prvi stopnji - Nasprotna pritožba - Dopustnost))
   (2015/C 279/04)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      (Zadeva C-293/13 P)

      Pritožnica: Fresh Del Monte Produce, Inc. (zastopniki: B. Meyring in L. Suhr, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Biolan, M. Kellerbauer in P. Van Nuffel, agenti), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (zastopniki: K. Smith, QC, C. Humpe in S. Kon, solicitors)

      (Zadeva C-294/13 P)

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: A. Biolan, M. Kellerbauer in P. Van Nuffel, agenti)

      Drugi stranki v postopku: Fresh Del Monte Produce, Inc. (zastopniki: B. Meyring in L. Suhr, odvetnika), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (zastopniki: K. Smith, QC, C. Humpe in S. Kon, solicitors)

      Izrek

               1.

               Pritožba v zadevi C 293/13 P in nasprotni pritožbi v zadevah C 293/13 P in C 294/13 P se zavrnejo.

               2.

               Točko 1 izreka sodbe Fresh Del Monte Produce/Komisija (T 587/08, EU:T:2013:129) se razveljavi.

               3.

               Znesek globe, naložene na podlagi člena 2(c) Odločbe Komisije C (2008) 5955 z dne 15. oktobra 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (Zadeva COMP/39.188 – Banane), se določi na 9 8 00  000 EUR.

               4.

               Družbi Fresh Del Monte Produce Inc. se naloži plačilo stroškov, povezanih s pritožbama v zadevah C 293/13 P in C 294/13 P ter z njeno nasprotno pritožbo v zadevi C 294/13 P, razen stroškov, nastalih družbi Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG, ki nosi svoje stroške, povezane z vsemi navedenimi postopki.

               5.

               Družbi Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov, povezanih z njenima nasprotnima pritožbama v zadevah C 293/13 P in C 294/13 P.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva C-14/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales) – Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Nickel Institute proti Secretary of State for Work and Pensions (Okolje in varovanje človekovega zdravja — Direktiva 67/548/EGS — Uredba (ES) št. 1272/2008 — Razvrščanje nikljevih karbonatov, nikljevih hidroksidov in več nikljevih snovi v skupini kot nevarnih snovi — Veljavnost direktiv 2008/58/ES in 2009/2/ES ter Uredbe (ES) št. 790/2009 — Prilagoditev teh razvrstitev tehničnemu in znanstvenemu napredku — Veljavnost — Metode ocenjevanja bistvenih lastnosti navedenih snovi — Očitna napaka pri presoji — Pravna podlaga — Obveznost obrazložitve)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales) – Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Nickel Institute proti Secretary of State for Work and Pensions
   (Zadeva C-14/10) (1)

   (Okolje in varovanje človekovega zdravja - Direktiva 67/548/EGS - Uredba (ES) št. 1272/2008 - Razvrščanje nikljevih karbonatov, nikljevih hidroksidov in več nikljevih snovi v skupini kot nevarnih snovi - Veljavnost direktiv 2008/58/ES in 2009/2/ES ter Uredbe (ES) št. 790/2009 - Prilagoditev teh razvrstitev tehničnemu in znanstvenemu napredku - Veljavnost - Metode ocenjevanja bistvenih lastnosti navedenih snovi - Očitna napaka pri presoji - Pravna podlaga - Obveznost obrazložitve)
   2011/C 269/14
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nickel Institute

      Tožena stranka: Secretary of State for Work and Pensions

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Veljavnost Direktive Komisije 2008/58/ES z dne 21. avgusta 2008 o trideseti spremembi Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi za namen njene prilagoditve tehničnemu napredku (UL L 246, str. 1) in Uredbe Komisije (ES) št. 790/2009 z dne 10. avgusta 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL L 235, str. 1) v delu, v katerem se nanašata na razvrstitev nikljevih karbonatov kot rakotvornih snovi – Nezadostna ocena bistvenih lastnosti nikljevih karbonatov glede na zahteve iz Priloge VI k Direktivi 67/548/EGS

      Izrek

   Pri preučitvi vprašanj za predhodno odločanje ni bil odkrit noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Direktive Komisije 2008/58/ES z dne 21. avgusta 2008 o trideseti spremembi Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi za namen njene prilagoditve tehničnemu napredku in Direktive Komisije 2009/2/ES z dne 15. januarja 2009 o enaintrideseti spremembi Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi z namenom njene prilagoditve tehničnemu napredku ter Uredbe Komisije (ES) št. 790/2009 z dne 10. avgusta 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku v delu, v katerem so bile s tema direktivama in s to uredbo snovi, kot so nekateri nikljevi karbonati, nikljevi hidroksidi in druge nikljeve snovi v skupini iz postopka v glavni stvari, razvrščene kot rakotvorne za ljudi iz kategorije 1, mutagene iz kategorije 3 in strupene za razmnoževanje iz kategorije 2.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva C-678/11: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. decembra 2014 – Evropska komisija/Kraljevina Španija (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 56 PDEU in člen 36 Sporazuma EGP — Pokojninski skladi in zavarovalnice s sedežem v drugi državi članici, ki ponujajo storitve v Španiji — Pokojninski načrti poklicnega zavarovanja — Obveznost imenovanja davčnega zastopnika, ki je rezident Španije — Omejevalni značaj — Utemeljitev — Učinkovitost davčnega nadzora in boja proti davčnim utajam — Sorazmernost)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. decembra 2014 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
   (Zadeva C-678/11) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Člen 56 PDEU in člen 36 Sporazuma EGP - Pokojninski skladi in zavarovalnice s sedežem v drugi državi članici, ki ponujajo storitve v Španiji - Pokojninski načrti poklicnega zavarovanja - Obveznost imenovanja davčnega zastopnika, ki je rezident Španije - Omejevalni značaj - Utemeljitev - Učinkovitost davčnega nadzora in boja proti davčnim utajam - Sorazmernost))
   (2015/C 046/02)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Jimeno Fernández in W. Roels, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, agent)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in J.- S. Pilczer, agenti)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija je s sprejetjem določb iz člena 46(c) kraljeve zakonodajne uredbe 1/2002 z dne 29. novembra 2002, ki potrjuje prečiščeno besedilo zakona o ureditvi pokojninskih načrtov in skladov (Real Decreto Legislativo 1/2002, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de Regulación de los Planes y Fondos de Pensiones) in člena 86(1) kraljeve zakonodajne uredbe 6/2004 z dne 29. oktobra 2004, ki potrjuje prečiščeno besedilo zakona o organizaciji in nadzoru zasebnih zavarovalnic (Real Decreto Legislativo 6/2004, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de ordenación y supervisión de los seguros privados), v skladu s katerimi so pokojninski skladi, ki imajo sedež v drugi državi članici kot v Kraljevini Španiji in ki v tej državi članici ponujajo pokojninske načrte poklicnega zavarovanja, in zavarovalnice, ki v Španiji poslujejo v sistemu svobodnega opravljanja storitev, dolžni imenovati davčnega zastopnika, ki je rezident te države članice, kršila obveznosti iz člena 56 PDEU.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija, Kraljevina Španija in Francoska republika nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 73, 10.3.2012.


title: Zadeva C-427/08: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/100/ES — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/23

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-427/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/100/ES - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2009/C 180/38
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in I. Chatzigiannis, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: M. Michelogiannaki, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2006/100/ES z dne 20. novembra 2006 o prilagoditvi nekaterih direktiv na področju prostega gibanja oseb zaradi pristopa Bolgarije in Romunije (UL L 363, str. 141), v predvidenem roku

      Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2006/100/ES z dne 20. novembra 2006 o prilagoditvi nekaterih direktiv na področju prostega gibanja oseb zaradi pristopa Bolgarije in Romunije, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 te direktive.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Zadeva C-455/07 P: Pritožba, ki jo je vložila Ente per le Ville vesuviane 9. oktobra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 18. julija 2007 v zadevi Ente per le Ville vesuviane proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-189/02

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/28

         Pritožba, ki jo je vložila Ente per le Ville vesuviane 9. oktobra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 18. julija 2007 v zadevi Ente per le Ville vesuviane proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-189/02
   (Zadeva C-455/07 P)
   (2007/C 297/46)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnica: Ente per le Ville vesuviane (zastopnik: E. Soprano, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               v skladu s spodaj navedenimi pritožbenimi razlogi naj se delno razveljavi izpodbijana sodba in posledično za nično razglasi Odločba Generalnega direktorata za regionalno politiko Evropske komisije D(2002)810111, št. 102504 z dne 13. marca 2002, ter če je potrebno in ustrezno, za ničnega razglasi obvestilo Generalnega direktorata za regionalno politiko Evropske komisije št. Gt/SF/MF D(01)810542, št. 109720 z dne 12. oktobra 2001;

               —

               podredno, v skladu s spodaj navedenimi pritožbenimi razlogi naj se delno razveljavi izpodbijana sodba in zadeva vrne Sodišču prve stopnje v meritorno odločanje ob upoštevanju usmeritev, jih bo za to podalo Sodišče;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka na prvi stopnji v zadevi T-189/02.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   1)   Napačna uporaba prava, pomanjkljiva preučitev zadeve, in pomanjkljiva obrazložitev v zvezi s členom 12 Uredbe št. 4254/88 (1), kot je bila spremenjena
   Finančna pomoč, ki jo je izvršila pritožnica in financiral ESRR, je bila enotna, kot izhaja iz besedila odločbe Komisije z dne 18. decembra 1986, s katero je bila odobrena pomoč, ki je predmet postopka, in iz besedila člena 12 Uredbe Sveta (EGS) št. 4254/88, kot je bila spremenjena s členom 1 Uredbe Sveta št. 2083/93 (2).
   Iz tega izhaja, da zadevna finančna pomoč ni mogla biti – kot je napačno ugotovilo Sodišče prve stopnje – razdeljena na več delov in da je torej ustavitev izplačila le enega dela navedene finančne pomoči zaradi sodnega postopka, glede na čas ustavitve finančne pomoči, pomenila razširitev ugodnosti iz navedenega člena 12 na celoten projekt, financiran na podlagi odločbe z dne 18. decembra 1986.
   2)   Napačna uporaba prava, pomanjkljiva preučitev zadeve in kršitev pravice do obrambe v zvezi s členom 4 odločbe Komisije z dne 18. decembra 1986
   Ente per le Ville Vesuviane je v nasprotju z ugotovitvami iz izpodbijane sodbe v postopku na prvi stopnji na podlagi dokazil dokazala, da so bila izvedbena dela na Villi Ruggiero (ena od treh vil, ki so bile predmet finančne pomoči na podlagi odločbe z dne 18. decembra 1986) zaradi sodnih postopkov od leta 1989 do konca leta 1996 ustavljena in zato niso bila dokončana, kot so leta 1992 trdili italijanski državni organi.
   V teh okoliščinah, kot je že bilo ugotovljeno pred Sodiščem prve stopnje, naj bi bilo sodelovanje Ente v postopku pred sprejetjem izpodbijanega ukrepa na prvi stopnji vsekakor odločilno, ker naj bi Komisija, soočena z zgoraj navedenimi dokazili – ki bi jih pritožnica, če bi bilo treba, gotovo predložila – in ob upoštevanju enotnosti finančne pomoči, ki jo je izvršila slednja, za finančno pomoč gotovo priznala de quo izjemo iz člena 12 Uredbe št. 4254/88, kot je bila spremenjena, ne da bi bilo mogoče predhodno ustaviti pomoč, odobreno leta 1986.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4254/88 z dne 19. decembra 1988 o izvedbi Uredbe (EGS) št. 2052/88 v zvezi z Evropskim skladom za regionalni razvoj (UL L 374, str. 15).

      (2)  Uredba sveta (EGS) št. 2083/93 z dne 20. julija 1993, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 4254/88 o izvedbi Uredbe (EGS) št. 2052/88 v zvezi z Evropskim skladom za regionalni razvoj (UL L 193, str. 34).


title: Zadeva T-64/16: Tožba, vložena 15. februarja 2016 – Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/39

         Tožba, vložena 15. februarja 2016 – Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)
   (Zadeva T-64/16)
   (2016/C 111/47)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Michał Wieromiejczyk (Pabianice, Poljska) (zastopnik: odvetnik R. Rumpel)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije z besednima elementoma „Tasty Puff“ – prijava št. 13 072 061

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. novembra 2015 v zadevi R 3058/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba utemeljena;

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da EUIPO naloži, naj podeli pravico do znamke št. 13 072 061 „Tasty Puff“;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-160/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 8. maja 2009 — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E. proti Ypourgos Oikonomikon

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 8. maja 2009 — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E. proti Ypourgos Oikonomikon
   (Zadeva C-160/09)
   2009/C 153/53
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranki postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E.

      Tožena stranka: Ypourgos Oikonomikon

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se lahko posameznik (uvoznik banan iz Ekvadorja), ki zahteva povračilo nacionalne trošarine, ker naj bi bila neupravičeno plačana, pred nacionalnim sodiščem sklicuje na to, da nacionalna davčna določba (člen 7 zakona št. 1798/1988, kakor je bil spremenjen s členom 10 zakona št. 1914/1990) ni v skladu s členom 4 sporazuma med Evropsko gospodarsko skupnostjo in državami Kartagenskega sporazuma iz leta 1984, potrjenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 1591/84 (1)?

      (1)  UL L 153, 8.6.1984, str. 1.


title: Zadeva C-245/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Nerea SpA/Regione Marche (Predhodno odločanje — Državne pomoči — Uredba (ES) št. 800/2008 — Splošna skupinska izjema — Področje uporabe — Člen 1(6)(c) — Člen 1(7)(c) — Pojem„podjetje v težavah“ — Pojem„kolektivni postopek zaradi insolventnosti“ — Družba prejemnica državne pomoči na podlagi regionalnega operativnega programa Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ki ji je bil pozneje odobren postopek dogovarjanja z upniki ob nadaljnjem poslovanju družbe — Preklic državne pomoči — Obveznost vračila plačanega predplačila)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Nerea SpA/Regione Marche
   (Zadeva C-245/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državne pomoči - Uredba (ES) št. 800/2008 - Splošna skupinska izjema - Področje uporabe - Člen 1(6)(c) - Člen 1(7)(c) - Pojem„podjetje v težavah“ - Pojem„kolektivni postopek zaradi insolventnosti“ - Družba prejemnica državne pomoči na podlagi regionalnega operativnega programa Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ki ji je bil pozneje odobren postopek dogovarjanja z upniki ob nadaljnjem poslovanju družbe - Preklic državne pomoči - Obveznost vračila plačanega predplačila))
   (2017/C 283/10)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nerea SpA

      Nasprotna stranka: Regione Marche

      ob udeležbi: Banca del Mezzogiorno – Mediocredito Centrale SpA

      Izrek

               1.

               Člen 1(7)(c) Uredbe Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov [107 in 108 PDEU] (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) je treba razlagati tako, da pojem „kolektivni stečajni postopek [kolektivni postopek zaradi insolventnosti]“, ki ga ta člen določa, zajema vse kolektivne postopke zaradi insolventnosti podjetij, ki jih določa nacionalno pravo, bodisi da te postopke po uradni dolžnosti uvedejo nacionalni upravni in sodni organi bodisi da so uvedeni na predlog zadevnega podjetja.

               2.

               Člen 1(7)(c) Uredbe št. 800/2008 je treba razlagati tako, da dejstvo, da podjetje po nacionalni zakonodaji izpolni merila za kolektivni postopek zaradi insolventnosti, zadostuje za to, da se prepreči, da se mu državna pomoč dodeli v skladu s to uredbo, ali da se, če mu je bila ta pomoč že dodeljena, ugotovi, da ne bi smela biti dodeljena v skladu s to uredbo, če so bili ti pogoji izpolnjeni na datum, ko je bila ta pomoč dodeljena. Nasprotno pa pomoči, ki je bila podjetju dodeljena ob upoštevanju Uredbe št. 800/2008 in med drugim njenega člena 1(6), ni mogoče preklicati le zato, ker je bil za to podjetje uveden kolektivni postopek zaradi insolventnosti po datumu, ko mu je bila ta pomoč dodeljena.

      (1)  UL C 279, 1.8.2016.


title: Zadeva T-321/07: Tožba, vložena 28. avgusta 2007 – Lufthansa AirPlus Servicekarten proti UUNT – Applus Servicios Tecnológicos (A+)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/50

         Tožba, vložena 28. avgusta 2007 – Lufthansa AirPlus Servicekarten proti UUNT – Applus Servicios Tecnológicos (A+)
   (Zadeva T-321/07)
   (2007/C 269/91)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu Isenburg, Nemčija) (zastopnika: G. Würtenberger, T. Wittmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Applus Servicios Technologicos, S.L. (prej Agbar Automotive, S.L.) (Barcelona, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe z dne 7. junija 2007 v zadevi R 310/2006-2 v zvezi z ugovorom – na podlagi registracije znamke Skupnosti št. 2 335 693 „Airplus International“ – zoper prijavo znamke Skupnosti št. 2 933 356 „A+“ naj se razveljavi;

               —

               ugovoru zoper prijavo znamke Skupnosti št. 2 933 356 „A+“ naj se ugodi in prijava za registracijo znamke Skupnosti št. 2 933 356 „A+“ naj se zavrne;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Applus Servicios Technologicos, S.L. (prej Agbar Automotive, S.L.)

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „A+“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36, 37, 40, 41 in 42 – prijava št. 2 933 356

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Lufthansa AirPlus Servicekarten GbmH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka Skupnosti „Airplus International“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 8(1) in 8(5) ter členov 73, 74 in 79 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94.
   Tožeča stranka zatrjuje, da odbor za pritožbe ni ocenil meril v zvezi s enakostjo proizvodov in storitev niti podobnost znamk ter ni upošteval ugleda, ki ga je uživala prejšnja znamka. Poleg tega trdi, da je odbor za pritožbe kršil dolžnost obrazložitve odločbe. Tožeča stranka tudi meni, da se odbor za pritožbe ni omejil na preučevanje nespornih dejstev, dokazov in trditev strank. Nadalje tožeča stranka zatrjuje, da je Urad huje kršil njene pravice obrambe, ker je ni obvestil, da je imetnika znamke Skupnosti zamenjala druga družba. Nazadnje tožeča stranka trdi, da je odbor za pritožbe prekoračil svoja pooblastila, ker je neupravičeno upošteval stališča, ki jih je imetnik znamke podal po roku, ki ga je določil Urad.


title: Zadeva C-510/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. septembra 2016 – Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. septembra 2016 – Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie/Ministre des finances et des comptes publics
   (Zadeva C-510/16)
   (2016/C 462/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranka: Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie

      Tožena stranka: Ministre des finances et des comptes publics

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je – v primeru sheme pomoči, ki se financira iz namenskih sredstev, pri čemer je država članica redno priglašala pravne spremembe, ki so bistveno vplivale na to shemo, preden jih je izvedla, še zlasti tiste v zvezi z njenim načinom financiranja – precejšnje povečanje prihodka iz davčnih sredstev, namenjenih tej shemi, v primerjavi z napovedmi, predloženimi Evropski komisiji, bistvena sprememba v smislu člena 88(3) Pogodbe ES, ki je postal člen 108 PDEU, s katero je mogoče utemeljiti novo priglasitev?

               2.

               Kako se v istem primeru uporablja zgoraj navedeni člen 4 Uredbe Komisije (ES) št. 784/2004 (1), na podlagi katerega povečanje začetnega proračuna obstoječe sheme pomoči za več kot 20 % pomeni spremembo te sheme pomoči, in zlasti:

                           (a)

                           kakšna je povezava tega člena s predhodnostjo obveznosti priglasitve sheme pomoči, določene v členu 88(3) Pogodbe ES, ki je postal člen 108 PDEU;

                           (b)

                           če prekoračitev praga 20 % začetnega proračuna obstoječe sheme pomoči iz zgoraj navedenega člena 4 Uredbe Komisije (ES) št. 784/2004 utemeljuje novo priglasitev, ali je treba ta prag ocenjevati glede na znesek prihodkov, namenjenih shemi pomoči, ali glede na izdatke, ki so bili dejansko dodeljeni upravičencem, brez zneskov, zadržanih v obliki rezerve ali odtegnjenih v korist države;

                           (c)

                           če je treba ta prag 20 % ocenjevati glede na izdatke, namenjene shemi pomoči, ali je treba tako oceno opraviti tako, da se skupna zgornja meja izdatkov, navedena v odločbi o odobritvi, primerja s skupnim proračunom, ki ga je organ, ki upravlja namenska sredstva, pozneje dodelil za vse pomoči, ali tako, da se zgornje meje, priglašene za vsako od kategorij pomoči, navedenih v tej odločbi, primerjajo z ustrezno proračunsko postavko tega organa?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 140, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 4, str. 3).


title: Zadeva T-448/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2011 – Apple proti UUNT – Iphone Media (IPH IPHONE) ( „Znamka Skupnosti — Delna zavrnitev zahteve za registracijo — Umik zahteve za registracijo — Ustavitev postopka“ )

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/14

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2011 – Apple proti UUNT – Iphone Media (IPH IPHONE)
   (Zadeva T-448/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Delna zavrnitev zahteve za registracijo - Umik zahteve za registracijo - Ustavitev postopka)
   2012/C 13/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Apple, Inc (Kalifornija, Združene države) (zastopnika: M. Engelman, barrister, in J. Olsen, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Iphone Media, SA (Sevilja, Španija)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. julija 2010 (zadeva 1084/2009-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Apple, Inc. in Iphone Media, SA.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožena stranka.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva C-5/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 6. januarja 2011 – Kazenski postopek proti Titusu Alexandru Jochenu Donnerju

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 6. januarja 2011 – Kazenski postopek proti Titusu Alexandru Jochenu Donnerju
   (Zadeva C-5/11)
   2011/C 103/24
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Obtoženec: Titus Alexander Jochen Donner

      Druga stranka v postopku: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 34 PDEU in 36 PDEU, ki urejata prosti pretok blaga, razlagati tako, da nasprotujeta kaznivosti – ki izhaja iz nacionalnih kazenskih predpisov – pomoči pri nedovoljeni distribuciji avtorskopravno varovanih del, če je v okviru čezmejne prodaje dela, ki je v Nemčiji avtorskopravno varovano, kumulativno:

               —

               to delo v Nemčijo vneseno iz države članice Evropske unije in je dejanska oblast nad tem delom prenesena v Nemčiji,

               —

               prenos lastninske pravice pa je bil opravljen v drugi državi članici, v kateri avtorskopravno varstvo dela ni obstajalo ali pa ga ni bilo mogoče uveljavljati?


title: Zadeva C-4/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poljska) 4. januarja 2016 – J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poljska) 4. januarja 2016 – J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Zadeva C-4/16)
   (2016/C 111/09)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: J. D.

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pod pojmom vodne energije kot energije iz obnovljivih virov v členu 2(a) v povezavi s členom 5(3) in uvodno izjavo 30 Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (1) razumeti izključno energijo, proizvedeno v hidroelektrarnah z izrabo padca celinskih površinskih voda, med njimi padca rek, ali pa tudi tako energijo, ki je bila proizvedena v hidroelektrarni na industrijske odpadne vode drugega obrata (pri čemer ta hidroelektrarna ni akumulacijska prečrpovalna naprava in tudi ne pretočna elektrarna s funkcijo prečrpavanja)?

      (1)  UL L 140, str. 16.


title: Izbris zadeve C-401/02

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/10

         Izbris zadeve C-401/02 (1)

   (2004/C 239/18)
   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 2. junija 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-401/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva T-315/16: Tožba, vložena 20. junija 2016 – Tamasu Butterfly Europa/UUNT – adp Gauselmann (Butterfly)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/29

         Tožba, vložena 20. junija 2016 – Tamasu Butterfly Europa/UUNT – adp Gauselmann (Butterfly)
   (Zadeva T-315/16)
   (2016/C 287/35)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tamasu Butterfly Europa GmbH (Moers, Nemčija) (zastopnik: C. Röhl, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijaviteljica sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Butterfly“

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 17. marca 2016 v zadevi R 221/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da se ugovoru v celoti ugodi in se zavrne prijava znamke Skupnosti 011757549;

               —

               drugi stranki naloži stroške postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-99/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Oberlandesgericht Stuttgart z dne  7. februarja 2006  v zadevi Raiffeisenbank Mutlangen eG proti Roland Schabel, druga udeleženca: 1. Präsident des Landgerichts Unkel, 2. Bezirksrevisor Stiglmair

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Oberlandesgericht Stuttgart z dne 7. februarja 2006 v zadevi Raiffeisenbank Mutlangen eG proti Roland Schabel, druga udeleženca: 1. Präsident des Landgerichts Unkel, 2. Bezirksrevisor Stiglmair
   (Zadeva C-99/06)
   (2006/C 96/11)
   Jezik postopka: nemščina
   Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) s sklepom z dne 7. februarja 2006 v zadevi Raiffeisenbank Mutlangen eG proti Roland Schabel (druga udeleženca: 1. Präsident des Landgerichts Unkel, 2. Bezirksrevisor Stiglmair), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 21. februarja 2006, Sodišču Evropskih skupnosti predlaga sprejem predhodne odločbe o naslednjem vprašanju:
   Ali je Direktivo Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985 (1), potrebno razlagati tako, da so pristojbine, ki jih notar s statusom javnega uslužbenca zaračuna za notarsko overovitev pravnega posla iz te Direktive, davki v smislu te Direktive, če lahko na eni strani v skladu z veljavnimi nacionalnimi predpisi dejavnost notariata opravlja tudi notar s statusom javnega uslužbenca in je sam upnik zadevnih pristojbin, in morajo na drugi strani notarji s statusom javnega uslužbenca od pristojbin za overovitve zadevah gospodarskega prava, zajetih s to direktivo, v državno blagajno sicer odvajati pavšal za povračilo stroškov v višini 15 % teh pristojbin, za ostale dejavnosti pa morajo odvajati pristojbine, katere država porabi za financiranje svojih nalog, ki presegajo (pavšalno) povračilo stroškov?

      (1)  UL L 156, str. 23.


title: Zadeva C-367/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2015 – Evropska komisija/Italijanska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Državne pomoči — Pomoči, dodeljene podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie — Zmanjšanje prispevkov za socialno varnost — Nevračilo pomoči v predpisanem roku — Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti — Neizvršitev — Člen 260(2) PDEU — Denarne kazni — Periodična denarna kazen — Pavšalni znesek)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2015 – Evropska komisija/Italijanska republika
   (Zadeva C-367/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Pomoči, dodeljene podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie - Zmanjšanje prispevkov za socialno varnost - Nevračilo pomoči v predpisanem roku - Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev - Člen 260(2) PDEU - Denarne kazni - Periodična denarna kazen - Pavšalni znesek))
   (2015/C 371/15)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Conte, D. Grespan in B. Stromsky, agenti)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato)

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da na datum izteka roka, določenega v uradnem opominu, ki ga je Evropska komisija izdala 21. novembra 2012, ni sprejela vseh ukrepov za izvršitev sodbe Komisija/Italija (C-302/09, EU:C:2011:634), ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU.

               2.

               Italijanski republiki se naloži, da Evropski komisiji na račun „Lastna sredstva Evropske unije“, od dneva izreka te sodbe do izvršitve sodbe Komisija/Italija (C-302/09, EU:C:2011:634), plača periodično denarno kazen v višini 12.000.000 EUR na polletno zamudo pri izvajanju potrebnih ukrepov za izvršitev te sodbe Komisija/Italija.

               3.

               Italijanski republiki se naloži, da Evropski komisiji na račun „Lastna sredstva Evropske unije“ plača pavšalni znesek v višini 30.000.000 EUR.

               4.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 395, 10.11.2014.


title: Zadeva C-158/12: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. aprila 2013 – Evropska komisija proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 2008/1/ES — Člen 5 — Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja — Zahteve za izdajanje dovoljenj obstoječim obratom — Obveznost zagotoviti, da navedeni obrati delujejo v skladu z zahtevami, določenimi v tej direktivi)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/14

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. aprila 2013 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-158/12) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2008/1/ES - Člen 5 - Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja - Zahteve za izdajanje dovoljenj obstoječim obratom - Obveznost zagotoviti, da navedeni obrati delujejo v skladu z zahtevami, določenimi v tej direktivi)
   2013/C 156/21
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Petrova in K. Mifsud-Bonnici, agenta)

      Tožena stranka: Irska (zastopnik: E. Creedon, agent)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 5(1) Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 24, str. 8) – Zahteve za izdajanje dovoljenj obstoječim obratom – Obveznost zagotoviti, da navedeni obrati delujejo v skladu z zahtevami, določenimi v Direktivi

      Izrek

               1.

               Irska s tem, da ni izdala dovoljenj v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 24, str. 8) oziroma ni ustrezno ponovno preučila ali po potrebi posodobila pogojev za izdajo dovoljenj glede trinajstih obstoječih obratov za vzrejo prašičev in piščancev ter tako ni zagotovila, da bi vsi obstoječi obrati najpozneje do 30. oktobra 2007 delovali v skladu s členi 3, 7, 9, 10 in 13, 14(a) in (b) ter 15(2) te direktive, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 5(1) te direktive.

               2.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 174, 16.6.2012.


title: Zadeva C-155/06: Tožba, vložena  23. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/8

         Tožba, vložena 23. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-155/06)
   (2006/C 121/14)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in D. Lawunmi, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               razglasi naj se, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ni sprejelo vseh končnih ukrepov, potrebnih za izpolnitev obveznosti iz člena 53 Direktive Sveta 96/29/EURATOM (1) o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja, ker ni sprejelo določb, ki bi omogočile primerno posredovanje v vseh situacijah trajne izpostavljenosti ionizirajočemu sevanju, ki je posledica dolgotrajnih učinkov izrednega radiološkega dogodka ali pretekle dejavnosti;

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Naslov IX direktive določa obveznosti držav članic na področju priprav na posredovanje in posredovanja v primeru izrednega radiološkega dogodka. Člen 53 določa, da morajo v primeru trajne izpostavljenosti posredovati države članice.
   Organi Združenega kraljestva so priznali, da njihova obstoječa zakonodaja ni v celoti prenesla direktive, ker ne določa ukrepov za vse primere, ko je bila ugotovljena radiološka kontaminacija. Prijava, ki je sprožila ta postopek, je navedla, da trajne izpostavljenosti zaradi pretekle dejavnosti, za katero ni bilo nikdar izdano dovoljenje, ni mogoče ugotoviti in proti njej ni mogoče sprejeti ukrepov, ker je posredovanje mogoče le, če se ugotovi povezava med izpostavljanjem in preteklo dejavnostjo na ozemlju, kjer se sedaj ugotavlja morebitna radioaktivna kontaminacija.

      (1)  UL L 314, 4.12.1996, str. 20.


title: Združeni zadevi C-556/15 in C-22/16: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 22. junija 2017 (predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Craiova, Tribunalul Bucureşti – Romunija) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15), SC Hidroelectrica SA (C-22/16) (Predhodno odločanje — Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča — Državne pomoči — Udeležba družbe, katere kapital je v večinski lasti države, pri povečanju osnovnega kapitala družbe, v kateri je država edina delničarka, ali pri določitvi osnovnega kapitala gospodarske družbe, ki je v lasti države — Hipotetična vprašanja — Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskih okoliščin — Očitna nedopustnost)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/12

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 22. junija 2017 (predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Craiova, Tribunalul Bucureşti – Romunija) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15), SC Hidroelectrica SA (C-22/16)
   (Združeni zadevi C-556/15 in C-22/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Državne pomoči - Udeležba družbe, katere kapital je v večinski lasti države, pri povečanju osnovnega kapitala družbe, v kateri je država edina delničarka, ali pri določitvi osnovnega kapitala gospodarske družbe, ki je v lasti države - Hipotetična vprašanja - Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskih okoliščin - Očitna nedopustnost))
   (2017/C 283/16)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Craiova, Tribunalul Bucureşti

      Stranke

      Tožeča stranka: Fondul Proprietatea SA

      Toženi stranki: Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15), SC Hidroelectrica SA (C-22/16)

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Craiova (pritožbeno sodišče v Craiovi, Romunija) z odločbo z dne 13. oktobra 2015, in predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul București (prvostopenjsko sodišče v Bukarešti, Romunija) z odločbo z dne 3. julija 2015, sta očitno nedopustna.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.

      UL C 118, 4.4.2016.


title: Zadeva T-274/15: Tožba, vložena 29. maja 2015 – Alcogroup in Alcodis/Komisija

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/38

         Tožba, vložena 29. maja 2015 – Alcogroup in Alcodis/Komisija
   (Zadeva T-274/15)
   (2015/C 279/47)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alcogroup (Bruselj, Belgija); in Alcodis (Bruselj) (zastopniki: P. de Bandt, J. Dewispelaere in J. Probst, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               izpodbijana sklepa razglasi za nična;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata en tožbeni razlog, ki se nanaša to, da naj bi Komisija s sprejetjem in izvršitvijo izpodbijanih sklepov kršila njuni pravici do obrambe in do nedotakljivosti stanovanja ter načeli dobrega upravljanja in sorazmernosti.


title: Zadeva C-109/06: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/27

         Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-109/06) (1)

   (2007/C 82/56)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik četrtega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-523/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshof (Avstrija) 10. novembra 2010 – Wintersteiger AG proti Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshof (Avstrija) 10. novembra 2010 – Wintersteiger AG proti Products 4U Sondermaschinenbau GmbH
   (Zadeva C-523/10)
   ()
   2011/C 30/32
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wintersteiger AG

      Tožena stranka: Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba opredelitev „kraj, kjer je prišlo ali kjer grozi škodni dogodek“ iz člena 5, točka 3, Uredbe (ES) 44/2001 (Uredba Bruselj I) (1) v primeru zatrjevanega posega osebe s sedežem v drugi državi članici v znamko države sodišča z uporabo ključne besede, ki je enaka tej znamki (AdWord), v spletnem iskalniku, ki ponuja svoje storitve pod različnimi vrhnjimi internetnimi domenami (Top-level-Domain, v nadaljevanju: TLD), značilnimi za posamezne države, razlagati tako,

                           1.1.

                           da je pristojnost podana samo v primeru, če se ključna beseda uporablja na spletni strani iskalnika, ki uporablja TLD države sodišča;

                           1.2.

                           da je pristojnost podana izključno na podlagi tega, da se lahko ta spletna stran iskalnika, na kateri se uporablja ključna beseda, prikliče v državi sodišča;

                           1.3.

                           da je pristojnost odvisna od tega, ali so poleg možnosti priklica spletne strani izpolnjeni tudi drugi pogoji?

                     Če je odgovor na vprašanj 1.3. pritrdilen:

               2.

               Po katerih merilih se presoja, ali je pri uporabi znamke države sodišča kot AdWord na spletni strani iskalnika, ki ima TLD, značilno za posamezno državo in ki se razlikuje od TLD države sodišča, pristojnost podana na podlagi člena 5, točka 3, Uredbe Bruselj I?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, UL. 2001, L 12, str. 1.


title: Zadeva C-515/09: Tožba, vložena 11. decembra 2009 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/25

         Tožba, vložena 11. decembra 2009 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-515/09)
   2010/C 63/40
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Marghelis in K. Saaremäel Stoilov, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Estonija

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Estonija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2006/21/ES (1) z dne 15. marca 2006 (o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti ter o spremembi Direktive 2004/35/ES), oziroma v vsakem primeru Komisije o njih ni obvestila, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Estoniji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok, določen za prenos Direktive v nacionalni pravni red, se je iztekel 1. maja 2008.

      (1)  UL L 102, str. 15.


title: Zadeva C-316/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 10. avgusta 2009 – Bundesgerichtshof proti MSD Sharp & Dohme GmbH

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 10. avgusta 2009 – Bundesgerichtshof proti MSD Sharp & Dohme GmbH
   (Zadeva C-316/09)
   2009/C 267/66
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: MSD Sharp & Dohme GmbH

      Tožena stranka: Merckle GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Sodišču Evropskih skupnosti se v zvezi z razlago Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (1), nazadnje spremenjena z Direktivo 2008/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 (2), v predhodno odločanje predloži to vprašanje:
   Ali člen 88(1)(a) Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini prepoveduje tudi oglaševanje zdravil na recept širši javnosti, če vsebuje le podatke, ki so bili organu za izdajo dovoljenja za promet z zdravilom predloženi v okviru postopka izdaje takšnega dovoljenja in so vsakomur, ki zdravilo kupi, v vsakem primeru dostopni, ter če podatki zainteresirani osebi niso vsiljeni, ampak so na svetovnem spletu dostopni le tistemu, ki jih sam poišče?

      (1)  UL L 311, str. 67.

      (2)  UL L 81, str. 51.


title: Zadeva F-121/05: Tožba, vložena  16. decembra 2005  — De Meerleer proti Komisiji

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/52

         Tožba, vložena 16. decembra 2005 — De Meerleer proti Komisiji
   (Zadeva F-121/05)
   (2006/C 60/97)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Michel De Meerleer (Ophain-Bois-Seigneur-Isaac, Belgija) (Zastopnik: E. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe komisije splošnega natečaja EPSO/A/19/04 z dne 12. aprila 2005, da se kandidatura tožeče stranke ne sprejme, in posledično, da se je ne pripusti k natečaju, niti ne popravi njenega pisnega preizkusa;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije z dne 30. maja 2005 o zavrnitvi, da se izreče o zahtevi za ponovno preverjanje tožeče stranke z dne 18. maja 2005, in razglasitev ničnosti vseh naslednjih in/ali povezanih aktov;

               —

               po potrebi, razglasitev ničnosti odločbe OPI z dne 2. septembra 2005, vročene tožeči stranki 14. septembra 2005, o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, ki je bila registrirana 13. junija 2005 pod sklicno številko R/493/05;

               —

               naložitev toženi stranki, da plača tožeči stranki utrpelo premoženjsko in nepremoženjsko škodo, odškodnino, ex aequo et bono ocenjeno na 25 000 evrov, s pridržkom povečanja ali zmanjšanja tekom postopka;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je sodelovala pri splošnem natečaju EPSO/A/19/04 za sestavo čakalnega seznama za zaposlovanje administratorjev kariere A7/A6 na posebnem področju gradbeništva, tehnike, kemije/kemikalij/kemične industrije in zračnega prevoza. Po tem, ko je opravila predizbirne teste, je na EPSO poslala svojo kandidaturo, ki ji je priložila zahtevana dokazila. Po obravnavanju dokumentacije je komisija tožečo stranko izključila iz natečaja zaradi nezadostnih poklicnih izkušenj.
   Tožeča stranka zatrjuje, da naj bi natečajna komisija kršila člena 29(1)(a) in 30 Kadrovskih predpisov, člen 5 Priloge III h Kadrovskim predpisom in razpis natečaja, v kolikor je kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku pri oceni poklicnih izkušenj tožeče stranke in pri odločbi, da se njena kandidatura ne sprejme. Navedena odločba sicer vsebuje le nezadostno obrazložitev.
   Poleg tega tožeča stranka natečajni komisiji in OPI očita, da sta kršila člen 25 Kadrovskih predpisov, člen 7 Priloge III h Kadrovskim predpisom in razpis natečaja ter načelo enakega obravnavanja kandidatov. Zlasti uporaba nezanesljivih informacijskih sistemov pri dopisovanju s tožečo stranko, naj bi povzročila diskriminacijo slednje v primerjavi z drugimi kandidati.
   Podredno, v primeru, da Sodišče prve stopnje ne bi ugodilo njegovemu predlogu za razglasitev ničnosti izpodbijanih odločb, tožeča stranka meni, da je odškodnina najbolj primerna oblika povrnitve premoženjske in nepremoženjske škode, ki so ji jo povzročile te odločbe.


title: Zadeva C-469/09 P: Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-30/01 do T-32/01 in od T-86/02 do T-88/02

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/8

         Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-30/01 do T-32/01 in od T-86/02 do T-88/02
   (Zadeva C-469/09 P)
   2010/C 37/11
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Komisija Evropskih skupnosti in Comunidad Autónoma de la Rioja

      Predlogi pritožnika

               —

               Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno.

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi.

               —

               Predlogu, vloženem na prvi stopnji, in sicer podrednemu zahtevku, naj se člen 3 sporne odločbe razglasi za ničen, naj se ugodi.

               —

               Podredno, zadeva naj se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje in naj se mu naloži izvedba zavrnjenega dokaza.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka, intervenientki, Comunidad Autónoma de la Rioja, pa plačilo stroškov postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da je za končanje postopka predhodne preučitve spornega davčnega ukrepa, preden je začela veljati Uredba (ES) št. 659/1999 (1), potreben obstoj izrecne odločbe Komisije v tem smislu (ki je naslovljena na državo članico).

               2.

               Sodišče prve stopnje je izkrivilo Odločbo z dne 28. novembra 2000 s tem, da je presodilo, da je bil s to odločbo končan postopek predhodne preučitve spornega davčnega ukrepa, ki se je začel na podlagi pritožbe, vložene aprila 1994. Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da bi se morala ponovna preučitev spornega davčnega ukrepa v letu 2000 opraviti v okviru postopka za veljavne pomoči.

               3.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni spoštovalo postopkovnih pravil o dokaznem bremenu in presoji dokazov, zlasti glede Odločbe z dne 28. novembra 2000 (njena zanesljivost in dokazna moč). Kršitev pravice do poštenega sojenja.

               4.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da je kršilo postopkovna pravila glede presoje dokazov in dokaznega bremena v zvezi z objektivnimi, upoštevnimi, skladnimi in prepričljivimi indici, ki se pojavljajo v tem primeru in dokazujejo, da je Komisija pred Odločbo z dne 28. novembra 2000 predhodno preučila sporni davčni ukrep in to preučitev končala. Sodišče prve stopnje naj bi nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni upoštevalo, da je bilo treba ponovno preučitev spornega davčnega ukrepa v letu 2000 opraviti v okviru postopka za veljavne pomoči.

               5.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo, s tem da je presodilo, da se šteje za pomoč za tekoče poslovanje sporni davčni ukrep, sprejet leta 1993, tako da je uporabilo opredelitev pomoči za naložbe v skladu s Smernicami o državni regionalni pomoči iz leta 1998. Kršitev načela pravne varnosti, zlasti načela prepovedi retroaktivnosti.

               6.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo glede pojma „upoštevna informacija“ pri predhodnem preizkusu davčnega sistema na področju državnih pomoči, zaradi česar ni ugotovilo, da je bilo trajanje predhodnega postopka nerazumno dolgo.

               7.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo, ker je presodilo, da v obravnavanem primeru čas 79 mesecev za izvedbo postopka predhodne preučitve spornega davčnega ukrepa ni nerazumen in zato ni bil kršen člen 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 v povezavi z načelom pravne varnosti.

               8.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo, ker je presodilo, da v obravnavanem primeru čas 79 mesecev za izvedbo postopka predhodne preučitve spornega davčnega ukrepa ni nerazumen in zato ni bil kršen člen 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 v povezavi z načelom dobrega upravljanja.

               9.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker je presodilo, da v tem primeru niso izpolnjene izjemne okoliščine, ki upravičujejo legitimna pričakovanja glede pravilnosti spornega davčnega ukrepa, na podlagi katerih je prepovedana naložitev vračila pomoči v skladu s členom 14(1) Uredbe št. 659/1999. Izkrivljenje odločbe.

               10.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo, ker je presodilo, da v obravnavanem primeru ni bilo kršeno načelo enakega obravnavanja, ki prepoveduje naložitev vračila pomoči v skladu s členom 14(1) Uredbe št. 659/1999.

               11.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker ni spoštovalo postopkovnih pravil na področju izvajanja dokazov in s tem, da je odločilo, da ne bo izvedlo dokaza, ki ga je predlagala tožeča stranka glede predložitve nekaterih dokumentov Komisije, ki so ob upoštevanju trditev, ki jih je Sodišče prve stopnje uporabilo pri zavrnitvi predlogov tožeče stranke, bistveni za obrambno interesov slednje. Kršitev pravice do poštenega sojenja, načela enakosti orožij in pravice do obrambe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-512/12: Tožba, vložena 19. novembra 2012 – Front Polisario proti Svetu

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/14

         Tožba, vložena 19. novembra 2012 – Front Polisario proti Svetu
   (Zadeva T-512/12)
   2013/C 55/26
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (Laâyoune) (zastopnik: C.-E. Hafiz, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani akt in vse izvedbene akte razglasi za nične.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja pet tožbenih razlogov v podporo tožbi zoper (i) Sklep Sveta z dne 8. marca 2012 o sklenitvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o vzajemnih ukrepih liberalizacije v zvezi s kmetijskimi proizvodi, predelanimi kmetijskimi proizvodi ter ribami in ribiškimi proizvodi, nadomestitvi protokolov 1, 2 in 3 ter njihovih prilog ter spremembah Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Kraljevino Maroko na drugi strani (2012/497/EU) (UL L 241, str. 2) in (ii) Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 812/2012 z dne 12. septembra 2012 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 747/2001 glede tarifnih kvot Unije za nekatere kmetijske in predelane kmetijske proizvode s poreklom iz Maroka (UL L 247, str. 7).
   Tožeča stranka kot zastopnica ljudstva Sahraoui meni, da jo ta akta neposredno in posamično zadevata.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela obrazložitve, čeprav naj bi bila obrazložitev še posebej potrebna glede na pravne okoliščine, in kršitev pravice do izjave, ker naj Front Polisario ne bi bila udeležena v posvetovanju.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev temeljnih pravic, ki so varovane s členom 67 PDEU in členom 6 PDEU, in načel, ki jih je oblikovala sodna praksa, ker naj bi bila kršena pravica do samoodločanja ljudstva Sahraoui in ker naj bi se spodbujala priključitvena politika Kraljevine Maroko, za katero tožeča stranka meni, da je okupatorska sila. Tožeča stranka zatrjuje tudi kršitev načela usklajenosti iz člena 7 PDEU zaradi nespoštovanja načela suverenosti ter kršitev temeljnih vrednot Evropske unije in načel, ki urejajo njena zunanja ravnanja, s čimer naj bi bili kršeni členi 2 PEU, 3(5) PEU, 21 PEU in 205 PDEU.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev mednarodnih sporazumov, ki jih je sklenila Evropska unija, zlasti sporazuma o pridružitvi, ki sta ga sklenili Evropska unija in Kraljevina Maroko, in Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev več pravil mednarodnega prava, kot so pravica do samoodločanja, relativni učinek pogodb in bistvena pravila mednarodnega humanitarnega prava.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost izpodbijanih aktov, saj naj bi bila ta akta zaradi protipravnega ravnanja Evropske unije na podlagi mednarodnega prava nezakonita.


title: Zadeva C-503/07 P: Pritožba, ki jo je 19. novembra 2007 vložila Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 11. septembra 2007 v zadevi T-28/07, Fels-Werke GmbH, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/15

         Pritožba, ki jo je 19. novembra 2007 vložila Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 11. septembra 2007 v zadevi T-28/07, Fels-Werke GmbH, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-503/07 P)
   (2008/C 64/24)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Pritožnica: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (zastopnika: H. Posser in S. Altenschmidt, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG, Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               razveljaviti sklep tretjega senata Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2007 v zadevi T-28/07 (Fels-Werke in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti) v delu, v katerem se nanaša na pritožnico;

               —

               razglasiti ničnost člena 1(2) Odločbe Komisije z dne 29. novembra 2006 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je predložila Nemčija v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (neobjavljena številka dokumenta), v delu, v katerem jamstvo za dodelitev pravic iz prvega obdobja trgovanja, opisano v Poglavju 6.2 nemškega nacionalnega načrta razdelitve pod naslovom „dodelitve na podlagi člena 8 ZuG 2007“, razglaša za nezdružljivo z Direktivo 2003/87/ES;

               —

               razglasiti ničnost člena 2(2) te odločbe v delu, v katerem Zvezni republiki Nemčiji določa pogoje za uporabo jamstev za dodelitev pravic iz prvega obdobja trgovanja, opisanih v Poglavju 6.2 nemškega nacionalnega načrta razdelitve pod naslovom „dodelitve na podlagi člena 8 ZuG 2007“, in pri tem tudi razvršča veljavnost istega izpolnitvenega faktorja kot za druge primerljive že obstoječe naprave;

               —

               podredno razveljaviti sklep, naveden v točki 1, in zadevo predložiti Sodišču prve stopnje;

               —

               Komisiji naložiti plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijanim sklepom je Sodišče prve stopnje zanikalo, da bi bila pritožnica individualno prizadeta in je zato kot nedopustno zavrglo njeno tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 29. novembra 2006 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je predložila Nemčija.
   V utemeljitev pritožbe pritožnica zatrjuje, da so bile kršene postopkovne pravice, ki služijo njenim interesom, ter določbe člena 230(4) ES materialnega prava Skupnosti.
   Prvič, Sodišče prve stopnje naj bi kršilo načelo pravičnega postopka in pravico izjaviti se. Okoliščino, da naj pritožnica ne bi bila osebno prizadeta, naj bi v bistvenem utemeljilo s tem, da ni dokazala pripadnosti zaprtemu krogu podjetij, kot je to zatrjevala, in da zlasti ni preložila seznama podjetij, za katere se uporablja 8(1) ZuG 2007. Vendar naj je Sodišče prve stopnje med postopkov nikoli ne bi pozvalo, naj predloži seznam podjetij, ki jih zajema jamstvo za dodelitev. Pritožnica pomena predložitve tovrstnega seznama naj niti ne bi mogla razbrati na podlagi drugih razlogov, ker naj bi omejenost in zaprtost kroga podjetij, ki ga zajema jamstvo za dodelitev, izhajala že iz prisilne pravne strukture ZuG 2007. Poleg tega naj bi Sodišče prve stopnje s preložitvijo tovrstnega seznama zahtevalo nekaj, česar naj pritožnica ne bi mogla storiti.
   Drugič, Sodišče prve stopnje naj bi kršilo člen 230(4) ES, s tem da je neutemeljeno zanikalo, da bi bila pritožnica individualno prizadeta. Krog oseb, za katere velja izpodbijana odločba, naj namreč ne bi bil le – kot je izpeljalo Sodišče prve stopnje – „bolj ali manj natančno“ določen, temveč naj bi bil opredeljen taksativno ipso iure na podlagi dogodkov, ki so se zgodili v preteklosti, in naj ga logično ne bi bilo mogoče razširiti. Glede podjetij, ki jih zajema jamstvo za dodelitev iz člena ZuG 2007, naj bi bilo poleg tega izpodbijano odločbo možno obravnavati kot sveženj posamičnih odločb, ker je vsakomur od njih prepovedana nadaljnja veljavnost jamstva za dodelitev.


title: Zadeva C-413/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Gravenhage – Nizozemska) – FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden (Predhodno odločanje — Konkurenca — Člen 101 PDEU — Stvarno področje uporabe — Kolektivna pogodba — Določba, ki določa minimalne tarife za samozaposlene ponudnike storitev — Pojem, podjetje' — Pojem, delavec')

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Gravenhage – Nizozemska) – FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden
   (Zadeva C-413/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Konkurenca - Člen 101 PDEU - Stvarno področje uporabe - Kolektivna pogodba - Določba, ki določa minimalne tarife za samozaposlene ponudnike storitev - Pojem, podjetje' - Pojem, delavec'))
   (2015/C 046/14)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te 's-Gravenhage

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: FNV Kunsten Informatie en Media

      Tožena stranka: Staat der Nederlanden

      Izrek

   Pravo Unije je treba razlagati tako, da določba kolektivne pogodbe, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki določa minimalne tarife za samozaposlene ponudnike storitev, ki so člani ene od delavskih organizacij pogodbenic in za delodajalca na podlagi podjemne pogodbe opravljajo enako dejavnost kot delavci, ki jih ta delodajalec zaposluje, ne spada na področje uporabe člena 101(1) PDEU samo, če so ti ponudniki storitev „navidezno samozaposleni“, torej ponudniki storitev v položaju, ki je primerljiv s položajem navedenih delavcev. Tako preverjanje mora opraviti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva T-413/16: Tožba, vložena 31. julija 2016 – Cham/Svet

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/19

      Tožba, vložena 31. julija 2016 – Cham/Svet
      (Zadeva T-413/16)
      (2016/C 364/17)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Cham Holding (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

                  —

                  zato Sklep Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 in poznejše akte za njegovo izvajanje razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

                  —

                  Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov, ki so v bistvenem enaki oziroma podobni razlogom, navedenim v okviru zadeve T-410/16, Makhlouf/Svet.


title: Zadeva C-373/14 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2016 – Toshiba Corporation/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Člen 101(1) PDEU — Trg močnostnih transformatorjev — Ustni sporazum o razdelitvi trgov („Gentlemen’s Agreement“) — Omejevanje konkurence„zaradi cilja“ — Ovire pri vstopu — Domneva o sodelovanju pri nezakonitem omejevalnem sporazumu — Globe — Smernice o načinu določanja glob (2006) — Točka 18)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2016 – Toshiba Corporation/Evropska komisija
   (Zadeva C-373/14 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Člen 101(1) PDEU - Trg močnostnih transformatorjev - Ustni sporazum o razdelitvi trgov („Gentlemen’s Agreement“) - Omejevanje konkurence„zaradi cilja“ - Ovire pri vstopu - Domneva o sodelovanju pri nezakonitem omejevalnem sporazumu - Globe - Smernice o načinu določanja glob (2006) - Točka 18))
   (2016/C 098/10)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Toshiba Corporation (zastopniki: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, J. Jourdan in P. Berghe, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Ronkes Agerbeek, J. Norris – Usher in K. Mojzesowicz, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Toshiba Corporation se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 339, 29.9.2014.


title: Zadeva F-126/15: Tožba, vložena 25. septembra 2015 – ZZ in drugi/Sodišče

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/42

         Tožba, vložena 25. septembra 2015 – ZZ in drugi/Sodišče
   (Zadeva F-126/15)
   (2015/C 414/53)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Plačilo odškodnine tožečim strankam za premoženjsko škodo, ki jim je nastala zaradi izgube pokojninskih pravic, pridobljenih v nacionalnem sistemu, ob prenosu v pokojninski sistem Evropske unije.

      Predlog tožečih strank

               —

               Sodišču naj se naloži plačilo zneskov, navedenih v tožbi, v kateri koli sklad ali zavarovalne police na ime tožečih strank;

               —

               podredno, Sodišču naj se naloži, da mora ZZ plačati 61  121,08 EUR, [drugi tožeči stranki] 1 29  440,98 EUR, [drugi tožeči stranki] 76  324,29 EUR in [drugi tožeči stranki] 99  565,13 EUR, pri čemer naj se tem zneskom prištejejo 3,1 % letne obrestne obresti od dne prenosa njihovih pokojninskih pravic v PSIEU;

               —

               še bolj podredno, ugotovi naj se, da je Sodišče pri prenosu pokojninskih pravic tožečih strank storilo napako;

               —

               Sodišču naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-246/08 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 27. avgusta 2008 – Melli Bank proti Svetu ( Izdaja začasne odredbe – Uredba (ES) št. 423/2007 – Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran – Sklep Sveta – Ukrep zamrznitve sredstev in gospodarskih virov – Predlog za odložitev izvršitve – Neobstoj nujnosti – Neobstoj resne in nepopravljive škode )

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/13

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 27. avgusta 2008 – Melli Bank proti Svetu
   (Zadeva T-246/08 R)
   („Izdaja začasne odredbe - Uredba (ES) št. 423/2007 - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Sklep Sveta - Ukrep zamrznitve sredstev in gospodarskih virov - Predlog za odložitev izvršitve - Neobstoj nujnosti - Neobstoj resne in nepopravljive škode“)
   (2008/C 260/23)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Melli Bank plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: R. Gordon, QC, J. Stratford, M. Hoskins, barristers, R. Gwynne in T. Din, solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in E. Finnegan, zastopnika)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: V. Jackson, zastopnik, skupaj s S. Leejem, barrister) in Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in L. Butel, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za odložitev izvršitve dela B, odstavek 4, Priloge k Sklepu Sveta 2008/475/ES z dne 23. junija 2008 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 163, str. 29) v delu, v katerem je Melli Bank plc vključena v seznam pravnih oseb, subjektov in organov, katerih sredstva in gospodarski viri se zamrznejo.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-583/08 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. maja 2010 – Christos Gogos proti Evropski komisiji (Pritožba — Uradniki — Notranji natečaj za prehod iz ene kategorije v drugo — Imenovanje — Razvrstitev v naziv — Člen 31(2) Kadrovskih predpisov — Neomejena pristojnost — Spor finančne narave — Trajanje postopka pred Sodiščem prve stopnje — Razumni rok — Zahtevek za pravično odškodnino)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. maja 2010 – Christos Gogos proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-583/08 P) (1)

   (Pritožba - Uradniki - Notranji natečaj za prehod iz ene kategorije v drugo - Imenovanje - Razvrstitev v naziv - Člen 31(2) Kadrovskih predpisov - Neomejena pristojnost - Spor finančne narave - Trajanje postopka pred Sodiščem prve stopnje - Razumni rok - Zahtevek za pravično odškodnino)
   2010/C 179/12
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnik: Christos Gogos (zastopnika: N. Korogiannakis in P. Katsimani, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall, zastopnik in P. Anestis, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 15. oktobra 2008 v zadevi Gogos proti Komisiji (T-66/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, da se tožečo stranko ob imenovanju razvrsti v naziv A7.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               C. Gogos in Evropska komisija nosita vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva F-87/14: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 30. junija 2015 – EI/Svet

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/44

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 30. junija 2015 – EI/Svet
   (Zadeva F-87/14) (1)

   (2015/C 262/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 431, 1.12.2014, str. 49.


title: Zadeva C-518/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Bruxelles (Belgija) 28. septembra 2015 – Ville de Nivelles/Rudy Matzak

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Bruxelles (Belgija) 28. septembra 2015 – Ville de Nivelles/Rudy Matzak
   (Zadeva C-518/15)
   (2015/C 414/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour du travail de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Ville de Nivelles

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Rudy Matzak

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 17(3)(c)(iii) Direktive 2003/88 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (1) razlagati tako, da državam članicam dovoljuje, da nekatere kategorije gasilcev, ki jih zaposlujejo javne gasilske službe, izključijo iz vseh določb, s katerimi se prenaša ta direktiva, vključno z določbo, ki opredeljuje delovni čas in čas počitka?

               2.

               Ali je treba Direktivo 2003/88 o določenih vidikih organizacije delovnega časa, ker določa le minimalne zahteve, razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da nacionalni zakonodajalec ohrani ali sprejme manj omejevalno opredelitev delovnega časa?

               3.

               Ali je treba ob upoštevanju člena 153(5) PDEU in ciljev Direktive 2003/88 o določenih vidikih organizacije delovnega časa člen 2 te direktive, ker opredeljuje najpomembnejše pojme, ki jih ta uporablja, med njimi tudi delovni čas in čas počitka, razlagati tako, da se ne nanaša na pojem delovni čas, ki omogoča določitev plačila, ki pripada za primer pripravljenosti na domu?

               4.

               Ali Direktiva 2003/88 o določenih vidikih organizacije delovnega časa nasprotuje temu, da se čas pripravljenosti na domu šteje za delovni čas, če zahteve, ki so delavcu, kadar je ta v pripravljenosti na svojem domu, naložene med pripravljenostjo (kot je dolžnost odzvati se na poziv delodajalca v osmih minutah), zelo omejujejo možnosti za opravljanje drugih dejavnosti?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/88/ES z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).


title: Zadeva C-337/12 P: Pritožba, ki sta jo Pi-Design AG, Bodum France in Bodum Logistics A/S vložili 16. julija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 v zadevi T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/19

         Pritožba, ki sta jo Pi-Design AG, Bodum France in Bodum Logistics A/S vložili 16. julija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 v zadevi T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-337/12 P)
   2012/C 295/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnika: Pi-Design AG, Bodum France, in Bodum Logistics A/S (zastopnik: H. Pernez, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Yoshida Metal Industry Co. Ltd

      Predlogi

   Pritožnika Sodišču predlagata, naj

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča;

               —

               razveljavi znamko Skupnosti 1 371 244;

         podredno,

               —

               vrne zadevo Splošnemu sodišču z navodilom, da to v primeru razveljavitve odločbe odbora za pritožbe slednjemu vrne zadevo v ponovno odločanje;

               —

               naloži družbi YOSHIDA METAL INDUSTRY CO. LTD. plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnika navajata, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, ker je Splošno sodišče kršilo člen 7(1)(e)(ii) Uredbe o znamki Skupnosti, s tem da je uporabilo napačna merila pri ugotavljanju bistvenih značilnosti spornega znaka in izkrivilo dokaze.


title: Zadeva C-494/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria – Italija) – Bolton Alimentari SpA proti Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Dopustnost — Carinsko pravo — Tarifna kvota — Carinski zakonik — Člen 239 — Uredba (EGS) št. 2454/93 — Členi 308a, 308b in 905 — Uredba (ES) št. 975/2003 — Tuna — Izčrpanje kvote — Dan odprtja — Nedelja)

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria – Italija) – Bolton Alimentari SpA proti Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Zadeva C-494/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Dopustnost - Carinsko pravo - Tarifna kvota - Carinski zakonik - Člen 239 - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Členi 308a, 308b in 905 - Uredba (ES) št. 975/2003 - Tuna - Izčrpanje kvote - Dan odprtja - Nedelja)
   2011/C 103/09
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bolton Alimentari SpA

      Tožena stranka: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria – Razlaga člena 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Razlaga členov od 308a do 308c, 899(2) in 905(1) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2913/92 (UL L 253, str. 1) – Povračilo ali odpust uvoznih dajatev – Možnost države članice, da sama odloči o zahtevku za povračilo – Pojem „posebna situacija“ v smislu člena 239(1) Uredbe (EGS) št. 2913/92 – Uvoznik Skupnosti, ki je izključen iz tarifne kvote, odprte na nedeljo, ker so nacionalni carinski uradi zaprti

      Izrek

               1.

               Člene od 308a do 308c Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 214/2007 z dne 28. februarja 2007, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da bi Komisija lahko sprejela odločbo o izključitvi izvajalca iz tarifne kvote, ker je bila ta kvota izčrpana na dan odprtja, ki je bil nedelja, to je dan, ko so carinski organi države članice, v kateri ima zadevni izvajalec sedež, zaprti.

               2.

               Člene od 308a do 308c Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 214/2007, je treba razlagati tako, da državi članici ne nalagajo, naj Komisijo zaprosi za zadržanje tarifne kvote, da bi zagotovila pravično in nediskriminatorno obravnavo uvoznikov, kadar se ta tarifna kvota odpre na nedeljo, to je na dan, ko so carinski uradi v zadevni državi članici zaprti, in obstaja nevarnost, da bo navedena kvota izčrpana na dan odprtja, glede na to, da so carinski uradi v ostalih državah članicah ob nedeljah odprti.

               3.

               Carinski organ države članice je, razen v primerih iz člena 899(1) Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 214/2007, pristojen, da sam odloči o zahtevku za povračilo iz člena 239(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1791/2006 z dne 20. novembra 2006, če meni, da Evropska komisija ni storila nobene napake in da zadevni zahtevek ne spada k nobenemu od drugih primerov iz člena 905(1) navedene Uredbe št. 2454/93.

               4.

               Člen 239 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, je treba razlagati tako, da se lahko nanaša na izključitev uvoznika Evropske unije iz tarifne kvote, ki se odpre na nedeljo, če je razlog za izključitev to, da so carinski uradi države članice, v kateri ima ta uvoznik sedež, ob nedeljah zaprti.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-31/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Marianne Scheunemann proti Finanzamt Bremerhaven (Svoboda ustanavljanja — Prosti pretok kapitala — Neposredno obdavčenje — Davek na dediščine — Postopek izračuna davka — Pridobitev deleža z dedovanjem, kot edini družbenik, v kapitalski družbi s sedežem v tretji državi — Nacionalna zakonodaja, ki izključuje davčne ugodnosti za udeležbo v takih družbah)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Marianne Scheunemann proti Finanzamt Bremerhaven
   (Zadeva C-31/11) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Prosti pretok kapitala - Neposredno obdavčenje - Davek na dediščine - Postopek izračuna davka - Pridobitev deleža z dedovanjem, kot edini družbenik, v kapitalski družbi s sedežem v tretji državi - Nacionalna zakonodaja, ki izključuje davčne ugodnosti za udeležbo v takih družbah)
   2012/C 295/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Marianne Scheunemann

      Tožena stranka: Finanzamt Bremerhaven

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga členov 56 in 58 ES – Pridobitev deleža z dedovanjem, kot edini družbenik, v kapitalski družbi s sedežem v tretji državi, ki spada v zasebno premoženje zapustnika – Davek na dediščino – Nacionalna zakonodaja, ki določa davčne ugodnosti za družbe s sedežem ali poslovodstvom na nacionalnem ozemlju

      Izrek

   Zakonodaja države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki pri obračunavanju davka na dediščine izključuje uporabo nekaterih davčnih ugodnosti za dediščino v obliki udeležbe v kapitalski družbi s sedežem v tretji državi, medtem ko iste ugodnosti priznava v primeru dedovanja take udeležbe, kadar ima družba sedež v državi članici, močno vpliva na svobodo ustanavljanja v smislu člena 49 PDEU in naslednjih, kadar ta udeležba imetniku deleža omogoča vplivanje na odločitve navedene družbe in odločanje o njenih dejavnostih. Teh določb ni mogoče uporabiti v položaju, ki se nanaša na udeležbo v družbi s sedežem v tretji državi.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva C-146/08 P: Pritožba, ki jo je 3. aprila 2008 vložila Efkon AG zoper sklep Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašen 22. januarja 2008 v zadevi T-298/04, Efkon AG proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/14

         Pritožba, ki jo je 3. aprila 2008 vložila Efkon AG zoper sklep Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašen 22. januarja 2008 v zadevi T-298/04, Efkon AG proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-146/08 P)
   (2008/C 171/25)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Pritožnica: Efkon AG (zastopnik: M. Novak, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropski parlament, Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               kot nezakonitega naj se razveljavi izpodbijan sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. januarja 2008 (T-298/04), Sodišču prve stopnje pa naj se naloži izvedba rednega postopka in sprejetje meritorne odločbe;

               —

               izpodbijano določbo Direktive naj, kot je bilo predlagano v tožbi, kot pravno neveljavno razveljavi, toženim strankam pa naj naloži plačilo stroškov.

               —

               dalje naj Sodišče ugotovi, da je bil zaradi predolgega trajanja postopka s sklepom z dne 22. januarja 2008, s katerim je bila zavržena tožba, ki je bila vložena 21. julija 2004, kršen člen 6 EMRK in da je tožeči stranki že iz tega razloga treba priznati pravno varstvo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica pritožbo zoper navedeni sklep Sodišča prve stopnje utemeljuje z nepravilno razlago člena 230(4) ES in s kršitvami postopka, storjenimi tekom postopka.
   Sodišče prve stopnje naj bi tožbo kot nedopustno zavrglo z obrazložitvijo, da naj izpodbijani akt pritožnice ne bi neposredno in posamično zadeval v smislu člena 230(4) ES.
   To pravno stališče temelji na napačni uporabi prava. Sodišče prve stopnje naj ne bi upoštevalo, da ima že sam poseg v pravice intelektualne lastnine za posledico, da akt osebo posamično in neposredno zadeva v smislu člena 230(4) ES. Bistvo patenta je v tem, da je določenemu pravnemu subjektu priznana izključna, časovno omejena pravica. Takšno pravico ima logično lahko le en določen pravni subjekt. Noben drug nima teh pravic, zaradi česar ima poseg v to pravico s pravnim aktom Skupnosti nujno za posledico, da osebo takšen akt posamično in neposredno zadeva.
   Argument Sodišča prve stopnje, da naj bi poleg pritožnice obstajali še drugi ponudniki elektronskih cestninskih sistemov, ki naj bi jih zadevni akt zadeval na enak način kot pritožnico, pa to zato še ne pomeni, da jih zadeva neposredno in posamično, naj ne bi bil prepričljiv. Tega, da zadevni akt osebo neposredno in posamično zadeva v smislu člena 230(4) ES, ni mogoče izključiti na podlagi tega, da obstajajo še druge osebe, ki jih izpodbijani pravni akt zadeva, saj te nimajo patenta.
   Po mnenju pritožnice naj bi bilo z zavrnitvijo njenega sporočila, iz katerega izhaja, da je razvila infrardeč standard ISO-CALM in da je za to dobila državno nagrado, kršena pravica do izjave v postopku. Na koncu se naj ne bi bilo mogoče strinjati s trajanjem postopka, kar naj bi že samo po sebi pomenilo hudo kršitev postopka.