title: Zadeva C-396/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije – Slovenija) – T–2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (v stečaju)/Republika Slovenija (Predhodno odločanje — Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člena 184 in 185 — Popravek odbitka vstopnega davka — Sprememba dejavnikov, uporabljenih za določitev odbitka — Pojem „transakcije, ki ostanejo v celoti ali delno neplačane“ — Vpliv pravnomočnega sklepa o potrditvi prisilne poravnave)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije – Slovenija) – T–2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (v stečaju)/Republika Slovenija
   (Zadeva C-396/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člena 184 in 185 - Popravek odbitka vstopnega davka - Sprememba dejavnikov, uporabljenih za določitev odbitka - Pojem „transakcije, ki ostanejo v celoti ali delno neplačane“ - Vpliv pravnomočnega sklepa o potrditvi prisilne poravnave))
   (2018/C 134/08)
   Jezik postopka: slovenščina

      Predložitveno sodišče

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: T–2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (v stečaju)

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Izrek

               1.

               Člen 185(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da znižanje obveznosti dolžnika, ki je posledica pravnomočne potrditve prisilne poravnave, pomeni spremembo dejavnikov, uporabljenih za določitev zneska, ki se odbije, v smislu te določbe.

               2.

               Člen 185(2), prvi pododstavek, Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da pri znižanju obveznosti dolžnika, ki je posledica pravnomočne potrditve prisilne poravnave, ne gre za transakcijo, ki ostane v celoti ali delno neplačana in pri kateri se začetni odbitek ne popravi, če je to znižanje dokončno, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

               3.

               Člen 185(2), drugi pododstavek, Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da državi članici za izvajanje možnosti iz te določbe ni treba izrecno določiti obveznosti popravka odbitka v primeru transakcij, ki ostanejo v celoti ali delno neplačane.

      (1)  UL C 335, 12.9.2016.


title: Zadeva C-698/17 P: Pritožba, ki jo je Toni Klement vložil 13. decembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 10. oktobra 2017 v zadevi T-211/14 RENV, Toni Klement/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/13

         Pritožba, ki jo je Toni Klement vložil 13. decembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 10. oktobra 2017 v zadevi T-211/14 RENV, Toni Klement/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   (Zadeva C-698/17 P)
   (2018/C 134/17)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Toni Klement (zastopnik: J. Weiser, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj

               1.

               razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2017 v zadevi T-211/14 RENV; in

               2.

               drugi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v bistvu navaja tri pritožbene razloge.
   Kot prvi pritožbeni razlog pritožnik navaja nezadostno obrazložitev glede presoje razlikovalnega učinka izpodbijane tridimenzionalne znamke. Izpodbijana sodba naj ne bi vsebovala nobene obrazložitve, zakaj naj bi imela izpodbijana tridimenzionalna znamka posebej močan razlikovalni učinek, čeprav je njena oblika povsem tehnična. Glede tega naj bi bila obrazložitev v sodbi glede bistvene točke nejasna in nerazumljiva in pomeni zato napačno uporabo prava.
   Kot drugi pritožbeni razlog pritožnik navaja protislovno in nezadostno obrazložitev izpodbijane sodbe glede razlikovalnega učinka izpodbijane znamke pri uporabi k njej dodane besede „Bullerjan“. V izpodbijani sodbi ni nikakor navedeno, kakšno stopnjo razlikovalnega učinka je Splošno sodišče pripisalo dodani besedi. Brez določitve razlikovalnega učinka dodane besede naj ne bi bilo mogoče presoditi, ali je ta dodatek vplival na razlikovalni učinek izpodbijane znamke. Poleg tega naj bi bila izpodbijana sodba glede tega protislovna. Tako naj bi Splošno sodišče po eni strani izhajalo iz tega, da bi ta beseda lahko olajševala določitev komercialnega izvora blaga, po drugi strani pa navajalo, da ne vpliva na razlikovalni učinek izpodbijane tridimenzionalne znamke. Olajšanje določitve komercialnega izvora in nevplivanje na razlikovalni učinek znamke naj bi se medsebojno izključevala.
   Kot tretji pritožbeni razlog pritožnik navaja, da se je pri določitvi razlikovalnega učinka zadevne tridimenzionalne znamke uporabil napačni pravni preizkus. Za določitev stopnje razlikovalnega učinka naj bi se zaščitena oblika primerjala z podobami na trgu. Splošno sodišče naj svoje obrazložitve ne bi sprejelo na podlagi podob, ki so na voljo, temveč na podlagi „oblike pečice na splošno“. Taka povprečna oblika pa naj ne bi obstajala.


title: Zadeva T-79/18: Tožba, vložena 9. februarja 2018 – Bekat/EUIPO – Borbet (ARBET)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/27

         Tožba, vložena 9. februarja 2018 – Bekat/EUIPO – Borbet (ARBET)
   (Zadeva T-79/18)
   (2018/C 134/38)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Arif Oliver Bekat (Esslingen, Nemčija) (zastopnik: P. Kohl, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Borbet GmbH (Hallenberg, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Anmeldung der Unionsbildmarke ARBET – Anmeldung Nr. 14 320 915

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. decembra 2017 v zadevi R 1117/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj se:

               —

               izpodbijana odločba intervenientke z dne 26. maja 2017 zoper odločbo oddelka za ugovore z dne 30. marca 2017 razveljavi;

               —

               stroški postopka vključno s stroški, nastalimi med postopkom s pritožbo, naložijo intervenientki.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Združeni zadevi C-398/16 in C-399/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. februarja 2018 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X BV (C-398/16), X NV (C-399/16)/Staatssecretaris van Financiën (Predhodno odločanje — Člena 49 in 54 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Davčna zakonodaja — Davek od dohodkov pravnih oseb — Ugodnosti, povezane z ustanovitvijo enotnega davčnega subjekta — Izključitev čezmejnih skupin)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. februarja 2018 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X BV (C-398/16), X NV (C-399/16)/Staatssecretaris van Financiën
   (Združeni zadevi C-398/16 in C-399/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člena 49 in 54 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Davčna zakonodaja - Davek od dohodkov pravnih oseb - Ugodnosti, povezane z ustanovitvijo enotnega davčnega subjekta - Izključitev čezmejnih skupin))
   (2018/C 134/09)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: X BV (C-398/16), X NV (C-399/16)

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Izrek

               1.

               Člena 49 in 54 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere matična družba s sedežem v državi članici ne sme odbiti obresti posojila, pridobljenega pri povezani družbi zato, da financira vložek kapitala v hčerinsko družbo s sedežem v drugi državi članici, medtem ko je matična družba, katere hčerinska družba ima sedež v isti državi članici, lahko upravičena do tega odbitka, če s to družbo tvori davčno povezani subjekt.

               2.

               Člena 49 in 54 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere matična družba, ki ima sedež v državi članici, od svojega dobička ne sme odbiti izgub, ki nastanejo zaradi sprememb menjalnih tečajev v zvezi z zneskom njenih udeležb v hčerinski družbi, ki ima sedež v drugi državi članici, če se v skladu s to isto ureditvijo simetrično ne obdavčijo dobički, ki nastanejo zaradi teh sprememb menjalnih tečajev.

      (1)  UL C 371, 10.10.2016.


title: Zadeva C-727/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach (Poljska) 29. decembra 2017 – ECO-WIND Construction S.A. s sedežem v Varšavi/Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach (Poljska) 29. decembra 2017 – ECO-WIND Construction S.A. s sedežem v Varšavi/Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach
   (Zadeva C-727/17)
   (2018/C 134/19)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ECO-WIND Construction S.A. s sedežem v Varšavi

      Organ javne uprave: Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 1(1)(f) Direktive (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe (1) treba razlagati tako, da gre v primeru zakonske določbe, ki umeščanje vetrne elektrarne v prostor omejuje tako, da določa najmanjšo razdaljo med njenim mestom postavitve in stanovanjsko zgradbo ali zgradbo z mešano rabo, ki zajema stanovanjsko rabo, pri čemer mora biti ta razdalja enaka desetkratniku višine vetrne elektrarne od kote terena do najvišje točke objekta, ob upoštevanju tehničnih sestavnih delov, zlasti rotorja z lopaticami rotorja, ali večja od te vrednosti, za „tehnični predpis“, katerega osnutek je treba v skladu s členom 5(1) te direktive sporočiti Komisiji?

               2.

               Ali je člen 15(2)(a) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (2) treba razlagati tako, da gre v primeru zakonske določbe, ki umeščanje vetrne elektrarne v prostor omejuje tako, da določa najmanjšo razdaljo med njenim mestom postavitve in stanovanjsko zgradbo ali zgradbo z mešano rabo, ki zajema stanovanjsko rabo, pri čemer mora biti ta razdalja enaka desetkratniku višine vetrne elektrarne od kote terena do najvišje točke objekta, ob upoštevanju tehničnih sestavnih delov, zlasti rotorja z lopaticami rotorja, ali večja od te vrednosti, za predpis, ki začetek opravljanja ali opravljanje storitvene dejavnosti podreja ozemeljski omejitvi, zlasti v obliki omejitev glede najmanjše geografske razdalje med ponudniki storitev, in o katerem morajo države članice v skladu s členom 15(7) te direktive uradno obvestiti Komisijo?

               3.

               Ali je člen 3(1), prvi pododstavek, in člen 13(1), prvi pododstavek, Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL 2009, L 140, str. 16) treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki umeščanje vetrnih elektrarn v prostor omejuje z uvedbo najmanjše razdalje med njihovim mestom postavitve in stanovanjsko zgradbo ali zgradbo z mešano rabo, ki zajema stanovanjsko rabo, tako da mora biti ta razdalja enaka desetkratniku višine vetrne elektrarne od kote terena do najvišje točke objekta, ob upoštevanju tehničnih sestavnih delov, zlasti rotorja z lopaticami rotorja, ali večja od te vrednosti?

      (1)  UL 2015, L 241, str. 1.

      (2)  UL 2006, L 376, str. 36.


title: Zadeva T-82/18: Tožba, vložena 13. februarja 2018 – Husky CZ/EUIPO – Husky of Tostock (HUSKY)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/27

         Tožba, vložena 13. februarja 2018 – Husky CZ/EUIPO – Husky of Tostock (HUSKY)
   (Zadeva T-82/18)
   (2018/C 134/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Husky CZ s.r.o. (Praga, Češka republika) (zastopnik: L. Lorenc, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije HUSKY modre, črne in bele barve – Zahteva za registracijo št. 4 442 431

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. januarja 2018 v zadevi R 812/2017-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Odbor za pritožbe ni ustrezno upošteval trditev in dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka, in je zato napačno preučil, na katerih prejšnjih pravicah je temeljil ugovor.


title: Zadeva C-9/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Karlsruhe (Nemčija) 4. januarja 2018 – kazenski postopek zoper Detlefa Meyna

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Karlsruhe (Nemčija) 4. januarja 2018 – kazenski postopek zoper Detlefa Meyna
   (Zadeva C-9/18)
   (2018/C 134/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Karlsruhe

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Obtoženec: Detlef Meyn

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali obveznost priznavanja na podlagi člena 2(1) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (1) – Tretja direktiva o vozniških dovoljenjih (v nadaljevanju: Direktiva) velja tudi po tem, ko država članica Evropske unije zamenja vozniško dovoljenje brez preizkusa sposobnosti za vožnjo, če za prejšnje vozniško dovoljenje ne velja obveznost priznavanja (tukaj: prejšnje vozniško dovoljenje je druga država članica Evropske unije izdala na podlagi zamenjave vozniškega dovoljenja tretje države, člen 11(6), tretji stavek, Direktive)?

      (1)  UL 2006, L 403, str. 18.


title: Zadeva T-51/18: Tožba, vložena 30. januarja 2018 – Kleani/Sodišče

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/22

         Tožba, vložena 30. januarja 2018 – Kleani/Sodišče
   (Zadeva T-51/18)
   (2018/C 134/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Efterpi Kleani (Berlin, Nemčija) (zastopnik: S. Tassi, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo Sodišča z dne 23. novembra 2017 (referenčna številka 20172046), s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranka v zvezi z obvestilom glede sklenitve pogodb z zunanjimi prevajalci 2017/S 002-001564 za grški jezik, razglasi za nično.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da izpodbijana odločba ni bila sprejeta na podlagi jasnih meril za določitev kakovosti prevoda, ki se zahteva v postopku oddaje javnega naročila, ali kakršnega koli seznama popravkov ali primerjalnega poročila, s katerim bi se lahko utemeljilo, zakaj po mnenju tožene stranke testni prevod tožeče stranke ni dosegel najnižje zahtevane kakovosti. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da izpodbijana odločba ni bila ustrezno utemeljena in da izbirni postopek ni bil dovolj pregleden.


title: Zadeva T-83/18: Tožba, vložena 9. februarja 2018 – CH/Parlament

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/28

         Tožba, vložena 9. februarja 2018 – CH/Parlament
   (Zadeva T-83/18)
   (2018/C 134/40)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CH (zastopnika: C. Bernard-Glanz in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               to tožbo razglasi za dopustno;

               —

               toženi stranki naloži, naj predloži ugotovitve Odbora akreditiranih parlamentarnih pomočnikov (v nadaljevanju: APA), zapisnik o zaslišanjih prič, ki jih je zaslišal Odbor APA, in spis, ki je bil predložen Predsedniku Evropskega parlamenta na podlagi člena 10 notranjih predpisov Odbora APA;

               —

               razglasi za nično izpodbijano odločbo, in če je potrebno, odločbo o zavrnitvi pritožbe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo 68 500 EUR kot odškodnino za različne nepremoženjske škode, ki so nastale tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), člena 25 Kadrovskih predpisov uradnikov Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) ter obveznosti obrazložitve, načela dobrega upravljanja, pravice do izjave, pravice do obrambe in dolžnosti skrbnega ravnanja, ki naj bi jih vsebovala izpodbijana odločba v tem primeru, in sicer odločba Evropskega parlamenta, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena prošnja za pomoč.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, kršitev člena 31 Listine, člena 12a Kadrovskih predpisov, člena 24 Kadrovskih predpisov in dolžnosti skrbnega ravnanja.


title: Zadeva T-61/18: Tožba, vložena 5. februarja 2018 – Rodriguez Prieto/Komisija

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/23

         Tožba, vložena 5. februarja 2018 – Rodriguez Prieto/Komisija
   (Zadeva T-61/18)
   (2018/C 134/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Amador Rodriguez Prieto (Steinsel, Luksemburg) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
   ugotovi in razsodi,

               —

               primarno, da je Komisija dolžna povrniti nastalo škodo in se ji zato naloži, da tožeči stranki plača znesek 68 831 EUR iz naslova odškodnine za premoženjsko škodo in znesek 100 000 EUR iz naslova odškodnine za nepremoženjsko škodo,

               —

               podredno, da se sklep o zavrnitvi pomoči z dne 28. marca 2017 razglasi za ničen,

               —

               da se Komisiji vsekakor naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe primarno navaja, da je Komisija s tem, da ji ni priznala statusa prijavitelja nepravilnosti, nepravilno ravnala, s čimer ji je povzročilo premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki jo mora povrniti institucija. Tožeča strank podredno navaja, da je institucija kršila člen 24 Kadrovskih predpisov s tem, da je ob koncu kazenskega postopka zavrnila nudenje pomoči iz tega člena.


title: Zadeva C-545/16: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Predhodno odločanje — Skupna carinska tarifa — Tarifne številke — Motorna vozila za prevoz blaga — Tarifni podštevilki 8704 10 10 in 8704 21 91 — Uredba (EU) 2015/221 — Veljavnost)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/8

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-545/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Tarifne številke - Motorna vozila za prevoz blaga - Tarifni podštevilki 8704 10 10 in 8704 21 91 - Uredba (EU) 2015/221 - Veljavnost))
   (2018/C 134/10)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Izrek

   Pri preučitvi predloženih vprašanj ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi vplival na veljavnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/221 z dne 10. februarja 2015 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo.

      (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Zadeva C-572/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje — Okolje — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji — Direktiva 2003/87/ES — Člen 10a — Sklep 2011/278/EU — Prehodna pravila za harmonizirano brezplačno dodelitev pravic do emisije — Obdobje 2013 – 2020 — Vloga za dodelitev — Napačni podatki — Popravek — Prekluzivni rok)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-572/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Člen 10a - Sklep 2011/278/EU - Prehodna pravila za harmonizirano brezplačno dodelitev pravic do emisije - Obdobje 2013 – 2020 - Vloga za dodelitev - Napačni podatki - Popravek - Prekluzivni rok))
   (2018/C 134/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: INEOS Köln GmbH

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Izrek

   Člen 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009, ter Sklep Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni določbi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki za vložitev vloge za brezplačno dodelitev pravic do emisije glede trgovalnega obdobja 2013–2020 določa prekluzivni rok, ob izteku katerega vlagatelj izgubi vsako možnost popravka ali dopolnitve svoje vloge, ker ta rok ni tak, da bi lahko dejansko onemogočal oziroma čezmerno oteževal vložitev take vloge.

      (1)  UL C 53, 20.2.2017.


title: Zadeva C-533/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Volkswagen AG/Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky (Predhodno odločanje — Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Členi od 167 do 171 — Pravica do odbitka DDV — Pravica do vračila DDV davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila — Člen 178(a) — Podrobna pravila za uresničevanje pravice do odbitka DDV — Direktiva 2008/9/ES — Podrobna pravila za vračilo DDV — Prekluzivni rok — Načelo davčne nevtralnosti — DDV, ki je plačan in zaračunan več let po dobavi zadevnega blaga — Zavrnitev priznanja pravice do vračila, ker je potekel prekluzivni rok, ki je začel teči s trenutkom dobave blaga)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Volkswagen AG/Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
   (Zadeva C-533/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Členi od 167 do 171 - Pravica do odbitka DDV - Pravica do vračila DDV davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila - Člen 178(a) - Podrobna pravila za uresničevanje pravice do odbitka DDV - Direktiva 2008/9/ES - Podrobna pravila za vračilo DDV - Prekluzivni rok - Načelo davčne nevtralnosti - DDV, ki je plačan in zaračunan več let po dobavi zadevnega blaga - Zavrnitev priznanja pravice do vračila, ker je potekel prekluzivni rok, ki je začel teči s trenutkom dobave blaga))
   (2018/C 166/13)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Volkswagen AG

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Izrek

   Pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, na podlagi katere se v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari in v katerih je bil davek na dodano vrednost (DDV) davčnemu zavezancu zaračunan in ga je ta plačal več let po dobavi zadevnega blaga, zavrne priznanje pravice do vračila DDV, ker je prekluzivni rok, določen v navedeni ureditvi za uresničitev te pravice, začel teči z dnem dobave blaga in potekel pred vložitvijo zahtevka za vračilo.

      (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva T-194/18: Tožba, vložena 16. marca 2018 – Rewe-Beteiligungs-Holding International/EUIPO – Wessanen Benelux (BonNatura)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/42

         Tožba, vložena 16. marca 2018 – Rewe-Beteiligungs-Holding International/EUIPO – Wessanen Benelux (BonNatura)
   (Zadeva T-194/18)
   (2018/C 166/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rewe-Beteiligungs-Holding International GmbH (Köln, Nemčija) (zastopniki: Brandstätter, M. Kinkeldey in J. Rosenhäger, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Wessanen Benelux BV (Amsterdam, Nizozemska).

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije BonNatura – Zahteva za registracijo št. 14038 491

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. januarja 2018 v zadevi R 949/2017-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev členov 8(1)(b) in 46 Uredbe št. 2017/1001


title: Zadeva T-137/18: Tožba, vložena 2. marca 2018 – Chrome Hearts/EUIPO – Shenzhen Van St. Lonh Jewelry (upodobitev križa)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/35

         Tožba, vložena 2. marca 2018 – Chrome Hearts/EUIPO – Shenzhen Van St. Lonh Jewelry (upodobitev križa)
   (Zadeva T-137/18)
   (2018/C 166/45)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Chrome Hearts LLC (Hollywood, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Shenzhen Van St. Lonh Jewelry Co. Ltd (Šenzen, Kitajska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije (upodobitev križa) – prijava št. 13 845 871

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. decembra 2017 v zadevi R 766/2017-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               delno razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO (in intervenientu, če se ta udeleži postopka) naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 94(1) Uredbe št. 2017/1001;

               —

               kršitev člena 95(1) Uredbe št. 2017/1001;

               —

               kršitev člena 8(5) Uredbe št. 2017/1001;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 v delu, v katerem se nanaša na sporne proizvode „osvežilci zraka“ in „zobne paste“.


title: Zadeva T-806/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Agricola J.M./EUIPO – Miguel Torres (CLOS DE LA TORRE) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije CLOS DE LA TORRE — Prejšnja besedna znamka Evropske unije TORRES — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) — Verjetnost zmede)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Agricola J.M./EUIPO – Miguel Torres (CLOS DE LA TORRE)
   (Zadeva T-806/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije CLOS DE LA TORRE - Prejšnja besedna znamka Evropske unije TORRES - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) - Verjetnost zmede))
   (2018/C 166/36)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Agricola J.M., SL (Girona, Španija) (zastopnica: J. Clos Creus, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Miguel Torres, SA (Villafranca del Penedès, Španija) (zastopnik: J. Güell Serra, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. julija 2016 (zadeva R 2099/2015-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med Miguelom Torresom in družbo Agricola J.M

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Agricola J.M., SL nosi stroške.

      (1)  UL C 14, 16.1.2017.


201806080251931402018/C 221/217212016TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180508181922Zadeva T-721/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2018 – Luxottica Group/EUIPO – Chen (BeyBeni) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije BeyBeni — Prejšnja nacionalna figurativna znamka Ray-Ban — Relativni razlog za zavrnitev — Ogrožanje ugleda — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2212018SL1820120180508SL0021182192Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2018 – Luxottica Group/EUIPO – Chen (BeyBeni)
   (Zadeva T-721/16) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije BeyBeni — Prejšnja nacionalna figurativna znamka Ray-Ban — Relativni razlog za zavrnitev — Ogrožanje ugleda — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001))“2018/C 221/21Jezik postopka: španščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Luxottica Group SpA (Milano, Italija) (zastopnici: E. Ochoa Santamaría in I. Aparicio Martínez, odvetnici)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Xian Chen (Wenzhou, Kitajska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. junija 2016 (zadeva R 675/2015-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Luxottica Group in X. Chenom.

      Izrek

            1.

            Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 8. junija 2016 (zadeva R 675/2015-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Luxottica Group SpA in Xianom Chenom se razveljavi.

            2.

            EUIPO se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 454, 5.12.2016.


201806080351931392018/C 221/251882017TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180504212222Zadeva T-188/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – Bernard Krone Holding/EUIPO (Coil Liner) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Coil Liner — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94(1) Uredbe 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2212018SL2120120180504SL0025212222Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – Bernard Krone Holding/EUIPO (Coil Liner)
   (Zadeva T-188/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Coil Liner — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94(1) Uredbe 2017/1001))“2018/C 221/25Jezik postopka: nemščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Bernard Krone Holding SE & Co. KG (Spelle, Nemčija) (zastopnika: T. Weeg in K. Lüken, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Fischer in W. Schramek, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. januarja 2017 (zadeva R 443/2016-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besedne znamke Coil Liner kot znamke Evropske unije.

      Izrek

            1.

            Točka 2 izreka odločbe prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 9. januarja 2017 (zadeva R 443/2016-1) se razveljavi.

            2.

            EUIPO poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so nastali družbi Bernard Krone Holding SE & Co. KG v postopku pred Splošnim sodiščem.

      (
         1
      )	UL C 161, 22.5.2017.


201806150531955352018/C 231/502712018TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180503394021Zadeva T-271/18: Tožba, vložena 3. maja 2018 – Mauritsch/INEA
 ---documentbreak--- C2312018SL3910120180503SL0050391402Tožba, vložena 3. maja 2018 – Mauritsch/INEA
   (Zadeva T-271/18)2018/C 231/50Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Walter Mauritsch (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Champetier, odvetnika)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za inovacije in omrežja (INEA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi, prvič, odločbo tožene stranke z dne 24. januarja 2018, s katero je bila zavrnjena njena pritožba z dne 4. oktobra 2017, in, drugič, odločbo tožene stranke z dne 2. avgusta 2017, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za nadomestilo škode, vložena 10. aprila 2017;

            —

            toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača nadomestilo za materialno škodo, ki jo je domnevno utrpela zaradi prezadolžitve tožene stranke, namreč izgubo dajatve za brezposelnost za obdobje največ treh let, skupaj z obrestmi; in

            —

            toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki jih je utrpela tožeča stranka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja en tožbeni razlog, in sicer je tožena stranka ni v zadostni meri obvestila o njegovih pravicah iz socialnega zavarovanja v primeru njene zavrnitve podpisa podaljšanja pogodbe. Tožeča stranka trdi, da ni vedela, da se bo njeno zavrnitev podpisa pogodbe štelo za odpoved. Tožeča stranka tako ni bila obveščena, tožena stranka pa je kršila svojo dolžnost skrbnega ravnanja iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.


201806150321954852018/C 231/091752018CJC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL201803068921Zadeva C-175/18 P: Pritožba, ki jo je PTC Therapeutics International Ltd vložila 6. marca 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 5. februarja 2018 v zadevi PTC Therapeutics International Ltd/Evropska agencija za zdravila (EMA), T-718/15
 ---documentbreak--- C2312018SL810120180306SL00098192Pritožba, ki jo je PTC Therapeutics International Ltd vložila 6. marca 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 5. februarja 2018 v zadevi PTC Therapeutics International Ltd/Evropska agencija za zdravila (EMA), T-718/15
   (Zadeva C-175/18 P)2018/C 231/09Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Pritožnica: PTC Therapeutics International Ltd (zastopniki: G. Castle, Solicitor, B. Kelly, Solicitor, K. Ewert, odvetnik, M. Demetriou QC, C. Thomas, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Evropska agencija za zdravila, European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope)

      Predlogi

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

            —

            pritožbi družbe PTC ugodi in sodbo Splošnega sodišča razveljavi;

            —

            odločbo glede razkritja nekaterih informacij na podlagi Uredbe o preglednosti (
                  1
               ), ki jo je EMA 25. novembra 2015 posredovala družbi PTC, razglasi za nično;

            —

            navedeno odločbo zaradi posvetovanja z družbo PTC vrne EMA v nadaljnje obravnavanje glede redigiranja zaupnih delov in

            —

            naloži EMA naj družbi PTC plača stroške zastopanja in druge stroške povezane s to zadevo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sodbo je treba razveljaviti iz teh razlogov:

            —

            Splošno sodišče ni ugotovilo, da so bili zadevni dokumenti zaščiteni z splošno domnevo o zaupnosti;

            —

            Splošno sodišče ni ugotovilo, da so zadevni dokumenti v celoti pomenili zaupne poslovne informacije, ki so zaščitene s členom 4(2) Uredbe o preglednosti;

            —

            Splošno sodišče ni ugotovilo, da bi morali biti zadevni dokumenti zaščiteni s členom 4(3) Uredbe o preglednosti, in

            —

            EMA ni izvedla tehtanja, ki ga pravo zahteva.

      (
         1
      )	Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


201806150651955232018/C 231/582962018TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180507454622Zadeva T-296/18: Tožba, vložena 7. maja 2018 – Polskie Linie Lotnicze „LOT“/Komisija
 ---documentbreak--- C2312018SL4520120180507SL0058452462Tožba, vložena 7. maja 2018 – Polskie Linie Lotnicze „LOT“/Komisija
   (Zadeva T-296/18)2018/C 231/58Jezik postopka: poljščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Polskie Linie Lotnicze „LOT“ S.A. (Varšava, Poljska) (zastopnik: M. Jeżewski, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            sklep Evropske komisije razglasi za ničen;

            —

            Komisiji naloži stroške postopka pred Splošnim sodiščem.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

            1.

            Prvi tožbeni razlog se nanaša na trditev, da je Komisija kršila določbe Pogodbe, ki se nanašajo na pogoje za izdajo soglasja za združitev podjetij ter te pogoje posredno ali neposredno določajo, zlasti člena 101 in 102 Pogodbe in določbe za njuno izvajanje, zlasti člen 6(1)(b), člen 2(1) in člen 2(2) Uredbe št. 139/2004, ker ni opravila celovite presoje učinkov koncentracije, ki negativno vplivajo na konkurenco, med drugim učinka koncentracije na upoštevne trge, določene na podlagi modela O&D. Presoja koncentracije po modelu O&D pa vodi do razkritja številnih izkrivljanj konkurence, ki jih povzroča ta koncentracija.

            2.

            Drugi tožbeni razlog se nanaša na trditev, da je Komisija napačno ocenila učinke koncentracije na možnost nudenja storitev letalskega prevoza potnikov in na letališča, na katera vpliva koncentracija, s čimer je storila resno in očitno napako pri presoji koncentracije. Pravilna analitična presoja koncentracije bi morala voditi do sklepa, da izvedba te koncentracije povzroča številne negativne vplive na konkurenco, med drugim družbi Lufthansa zagotavlja prevladujoč položaj na nekaterih letališčih.

            3.

            Tretji tožbeni razlog se nanaša na trditev, da je Komisija kršila Uredbo št. 95/93, ker je pri dodeljevanju slotov na določenih letališčih prišlo do kršitve načel nevtralnosti, preglednosti in prepovedi diskriminacije.

            4.

            Četrti tožbeni razlog se nanaša na trditev, da je Komisija kršila Smernice o presoji horizontalnih združitev, s tem da ni preučila, ali povečano učinkovitost, do katere naj bi prišlo zaradi transakcije, nevtralizirajo njeni negativni učinki na konkurenco.

            5.

            Peti tožbeni razlog se nanaša na trditev, da je Komisija kršila določbe pogodbe in določbe za njihovo izvajanje,, s tem da je družbi Lufthansa naložila obveznosti, ki ne nevtralizirajo bistvenega izkrivljanja konkurence, do katerega je prišlo zaradi transakcije.

            6.

            Šesti tožbeni razlog se nanaša na trditev, da je Komisija kršila določbe Pogodbe, med drugim člen 107(1) PDEU, in določbe za njegovo izvajanje, s tem da izkrivljanja konkurence na notranjem trgu, ki ga je povzročila transakcija, ni upoštevala v povezavi z državno pomočjo družbi Air Berlin.

            7.

            Sedmi tožbeni razlog se nanaša na trditev, da je Komisija kršila člen 296 PDEU, s tem da svojega sklepa ni dovolj obrazložila.


201806150871955082018/C 231/308602016TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180515252511Zadeva T-860/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. maja 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije mycard2go — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2312018SL2510120180515SL0030251251Sodba Splošnega sodišča z dne 15. maja 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go)
   (Zadeva T-860/16) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije mycard2go — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001))“2018/C 231/30Jezik postopka: nemščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Wirecard AG (Aschheim, Nemčija) (zastopnik: A. Bayer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. oktobra 2016 (zadeva R 281/2016-4) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka mycard2go kot znamke Evropske unije.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Wirecard AG se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 38, 6.2.2017.


201806290691986822018/C 249/452742018TC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180430353622Zadeva T-274/18: Tožba, vložena 30. aprila 2018 – Klymenko/Svet
 ---documentbreak--- C2492018SL3520120180430SL0045352362Tožba, vložena 30. aprila 2018 – Klymenko/Svet
   (Zadeva T-274/18)2018/C 249/45Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusija) (zastopnik: M. Phelippeau, avocat)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            tožbo Oleksandra Viktorovycha Klymenka razglasi za dopustno;

            —

            Sklep Sveta (SZVP) 2018/333 z dne 5. marca 2018 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini razglasi za ničen;

            —

            Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2018/326 z dne 5. marca 2018 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini razglasi za nično;

            —

            Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov na podlagi členov 87 in 91 Poslovnika Splošnega sodišča.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev izpodbijanih aktov.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega pravnega sredstva, ki ju zagotavljajo temeljna načela prava Unije, med drugim člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člena 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

            3.

            Tretji tožbeni razlog: napačna pravna podlaga, ker člen 29 Pogodbe Evropske unije ne more biti pravna podlaga za omejevalne ukrepe, sprejete zoper O. V. Klymenka.

            4.

            Četrti tožbeni razlog: napačno ugotovljeno dejansko stanje, saj je O. V. Klymenko predložil dokaze, ki dokazujejo neobstoj zadostne ugotovitve dejanskega stanja za utemeljitev kakršnega koli kazenskega postopka.

            5.

            Peti tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice spoštovanja lastninske pravice, ki je temeljna pravica prava Unije, varovana s členom 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter členom 1 Dodatnega protokola št. 1 k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.


title: Sodba sodišča z dne 21. marca 2018 v zadevi E-4/17 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Država EGP ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2004/18/ES – Oddaja naročil – Pogodba o javnem naročanju – Koncesija za javne gradnje)

text:
               26.7.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 264/16

      SODBA SODIŠČA
      z dne 21. marca 2018
      v zadevi E-4/17
      Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški

         (Država EGP ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2004/18/ES – Oddaja naročil – Pogodba o javnem naročanju – Koncesija za javne gradnje)

      (2018/C 264/10)
      V zadevi št. E-4/17, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da je Kraljevina Norveška, s tem ko je napačno označila javno naročilo, katerega predmet je gradnja in upravljanje podzemnega parkirišča pod trgom Torvet v Kristiansandu, kot „koncesijsko storitev“ namesto „koncesijo gradenj“, ter s tem ko je izvedla postopek za oddajo javnega naročila v nasprotju z zahtevami iz pravil EGP o javnem naročanju, kršila določbe akta iz točke 2 Priloge XVI k Sporazumu EGP (Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev), v povezavi z aktom iz točke 6a Priloge XVI k Sporazumu (Uredba (ES) št. 2195/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o enotnem besednjaku javnih naročil (CPV)) – je Sodišče v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Páll Hreinsson, sodnika Per Christiansen in Nicole Kaiser (ad hoc sodnika), 21. marca 2018 izdalo sodbo,
      katere izrek se glasi:

                  1.

                  Kraljevina Norveška v zvezi s postopkom za oddajo javnega naročila, ki ga je opravila občina Kristiansand leta 2015 za gradnjo in upravljanje podzemnega parkirišča pod trgom Torvet v Kristiansandu ni izpolnila svojih obveznosti v skladu z Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev iz točke 2 Priloge XVI k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru s tem, ko:

                              (i)

                              ni objavila obvestila o javnem naročilu po celotnem EGP v skladu z zakonskimi zahtevami določenimi v členu 58(3) navedene Direktive,

                              (ii)

                              ni uporabila popolnega in dovolj natančnega sklopa kod CPV v nasprotju s členom 58(2) Direktive v povezavi s členom 1(14) te direktive in Uredbe (ES) št. 2195/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o enotnem besednjaku javnih naročil (CPV) iz točke 6a Priloge XVI k Sporazumu EGP, ter

                              (iii)

                              ni spoštovala minimalnega roka za predložitev vlog v postopku oddaje naročila, kot je določen v členu 59 navedene Direktive.

                  2.

                  Kraljevini Norveški se naloži plačilo stroškov postopka.


201808030102050042018/C 294/064512016CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL201806265622Zadeva C-451/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – MB/Secretary of State for Work and Pensions (Predhodno odločanje – Direktiva 79/7/EGS – Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti – Nacionalni sistem državnih pokojnin – Pogoji za priznanje spremembe spola – Nacionalna zakonodaja, ki to priznanje pogojuje z razveljavitvijo zakonske zveze, sklenjene pred to spremembo spola – Zavrnitev dodelitve državne starostne pokojnine osebi, ki je spremenila spol, od upokojitvene starosti za osebe privzetega spola – Neposredna diskriminacija na podlagi spola)
 ---documentbreak--- C2942018SL520120180626SL00065262Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – MB/Secretary of State for Work and Pensions
   (Zadeva C-451/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Direktiva 79/7/EGS — Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti — Nacionalni sistem državnih pokojnin — Pogoji za priznanje spremembe spola — Nacionalna zakonodaja, ki to priznanje pogojuje z razveljavitvijo zakonske zveze, sklenjene pred to spremembo spola — Zavrnitev dodelitve državne starostne pokojnine osebi, ki je spremenila spol, od upokojitvene starosti za osebe privzetega spola — Neposredna diskriminacija na podlagi spola)“2018/C 294/06Jezik postopka: angleščina
      Predložitveno sodišče

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: MB

      Nasprotna stranka: Secretary of State for Work and Pensions

      Izrek

   Direktivo Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (79/7/EGS), zlasti njen člen 4(1), prva alinea, v povezavi z njenima členoma 3(1)(a), tretja alinea, in 7(1)(a), je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki osebam, ki so spremenile spol, nalaga, da morajo izpolnjevati ne le fizična, socialna in psihološka merila, temveč tudi pogoj, da niso poročene z osebo tistega spola, ki so ga privzele po tej spremembi, da bi bile lahko upravičene do državne starostne pokojnine od zakonske starosti za upokojitev oseb tega privzetega spola.
   (
         1
      )	UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva T-443/18: Tožba, vložena 16. julija 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/17

      Tožba, vložena 16. julija 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)
      (Zadeva T-443/18)
      (2018/C 311/17)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: P. Lange, Rechtsanwalt)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Vogue Peek & Cloppenburg – prijava št. 2700 847

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. aprila 2018 v zadevi R 1362/2005-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 15(2) MarkenG (Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen; zakon o varstvu znamk in drugih razlikovalnih znakov);

                  —

                  kršitev člena 8(4)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 15(3) MarkenG;

                  —

                  kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 63 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 v povezavi s pravilom 20(7)(c) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95.


title: Zadeva C-88/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus – Finska) – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy/Abnormal Load Services (International) Limited (Predhodno odločanje – Sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (ES) št. 44/2001 – Sodna pristojnost – Člen 5, točka 1(b), druga alinea – Pristojnost sodišča v kraju izpolnitve obveznosti – Kraj opravljanja storitev – Pogodba o prevozu blaga med dvema državama članicama – Prevoz, ki je razdeljen na več delov in se opravi z različnimi prevoznimi sredstvi)

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/8

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus – Finska) – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy/Abnormal Load Services (International) Limited
      (Zadeva C-88/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Sodna pristojnost - Člen 5, točka 1(b), druga alinea - Pristojnost sodišča v kraju izpolnitve obveznosti - Kraj opravljanja storitev - Pogodba o prevozu blaga med dvema državama članicama - Prevoz, ki je razdeljen na več delov in se opravi z različnimi prevoznimi sredstvi))
      (2018/C 319/09)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein oikeus

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Abnormal Load Services (International) Limited

         Izrek

      Člen 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da – v okviru pogodbe o prevozu blaga, ki poteka med državami članicami ter je razdeljen na več delov s postanki in se opravi z različnimi prevoznimi sredstvi, kakršna je pogodba, obravnavana v postopku v glavni stvari – pomenita kraj opravljanja storitve prevoza v smislu te določbe tako kraj odpreme kot kraj dostave blaga.

         (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva C-440/17: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 14. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Köln – Nemčija) – GS/Bundeszentralamt für Steuern (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Neposredno obdavčevanje – Svoboda ustanavljanja – Direktiva 2011/96/EU – Člen 1(2) – Matična družba – Holding – Odtegljaj davka pri viru od dobička, ki se razdeli matični holdinški družbi nerezidentki – Oprostitev – Davčna utaja, izogibanje in zloraba na davčnem področju – Domneva)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/24

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 14. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Köln – Nemčija) – GS/Bundeszentralamt für Steuern
      (Zadeva C-440/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Neposredno obdavčevanje - Svoboda ustanavljanja - Direktiva 2011/96/EU - Člen 1(2) - Matična družba - Holding - Odtegljaj davka pri viru od dobička, ki se razdeli matični holdinški družbi nerezidentki - Oprostitev - Davčna utaja, izogibanje in zloraba na davčnem področju - Domneva))
      (2018/C 328/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Köln

         Stranki

         Tožeča stranka: GS

         Tožena stranka: Bundeszentralamt für Steuern

         Izrek

      Člen 1(2) Direktive Sveta 2011/96/EU z dne 30. novembra 2011 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2013/13/EU z dne 13. maja 2013, in člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta davčni zakonodaji države članice, kakršna je ta iz zadeve v glavni stvari, na podlagi katere je treba od dividend, ki jih hčerinska družba rezidentka izplača svoji matični družbi nerezidentki, plačati pri viru odtegnjen davek, vendar je za zadnjo izključena možnost, da je upravičena do vračila ali oprostitve tega pri viru odtegnjenega davka, kadar, prvič, imajo deleže v tej matični družbi osebe, ki ne bi imele pravice do tega vračila ali do te oprostitve, če bi neposredno prejele dividende, ki izhajajo iz te hčerinske družbe, in navedena matična družba svojih bruto dohodkov v zadevnem poslovnem letu ni ustvarila s svojo gospodarsko dejavnostjo, in drugič, je izpolnjen eden od dveh pogojev iz te zakonodaje, in sicer, da bodisi ne obstajajo ekonomski ali drugi pomembni razlogi, ki upravičujejo vpletenost te matične družbe, bodisi da zadnja v splošnem gospodarskem prometu ni udeležena s primerno organiziranim podjetjem glede na njeno dejavnost, ne da bi bile upoštevane organizacijske in gospodarske značilnosti ali druge pomembne značilnosti podjetij, ki so povezana z zadevno matično družbo.

         (1)  UL C 374, 6.11.2017.


title: Zadeva T-469/18: Tožba, vložena 26. julija 2018 – Battelle Memorial Institute/EUIPO (HEATCOAT)

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/26

      Tožba, vložena 26. julija 2018 – Battelle Memorial Institute/EUIPO (HEATCOAT)
      (Zadeva T-469/18)
      (2018/C 341/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Battelle Memorial Institute (Columbus, Ohio, Združene države) (zastopnik: B. Brandreth, QC)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije HEATCOAT – zahteva za registracijo št. 16 865 263

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. maja 2018 v zadevi R 36/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov tožeče stranke, vključno s stroški postopka pred odborom za pritožbe.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 95 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-425/18: Tožba, vložena 5. julija 2018 – Altice Europe/Komisija

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/20

      Tožba, vložena 5. julija 2018 – Altice Europe/Komisija
      (Zadeva T-425/18)
      (2018/C 341/31)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Altice Europe NV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: R. Allendesalazar Corcho in H. Brokelmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  člene 1, 2, 3 in 4 Sklepa Komisije C(2018) 2418 final z dne 24. aprila 2018 o naložitvi globe za izvedbo koncentracije zaradi kršitve členov 4(1) in 7(1) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (1) (zadeva M.7993 — Altice/PT Portugal, člen 14(2) postopek), razglasi za nične;

                  —

                  podredno, v okviru izvrševanja svoje neomejene pristojnosti znatno zniža globe, naložene v členih 3 in 4 sklepa; in

                  —

                  vsekakor Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi razlog: kršeni naj bi bili člena 4(1) in 7(1) Uredbe ES o združitvah ter načeli zakonitosti in domneve nedolžnosti, saj je v izpodbijanem sklepu uporabljen pojem „izvedba“ koncentracije preko njenega obsega in pomena.
                  Tožeča stranka trdi, da bi „izvedba“ koncentracije za namene členov 4(1) in 7(1) Uredbe ES o združitvah zahtevala več kot „možnost izvajanja odločilnega vpliva“ na podjetje in da noben od elementov, ki se navajajo v spornem sklepu, ne pomeni izvedbe. Tožeča stranka dalje trdi, da z neupravičeno razširitvijo pojma „izvedba“, izpodbijani sklep krši načelo zakonitosti iz člena 49(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 7 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter domnevo nedolžnosti iz člena 48(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 6(2) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

                  2.

                  Drugi razlog: Komisija je napačno ugotovila dejansko stanje in napačno uporabila pravo v delu, v katerem je v izpodbijanem sklepu ugotovljeno, da je tožeča stranka prevzela izključni nadzor nad PT Portugal.
                  V izpodbijanem sklepu je bilo napačno uporabljeno pravo in napačno ugotovljeno dejansko stanje s tem, da je ugotovljeno, da je tožeča stranka prevzela izključni nadzor nad PT Portugal in s tem, da je z izključnim nadzorom PT Portugal izvedla koncentracijo.

                  3.

                  Tretji razlog: Komisija je napačno ugotovila dejansko stanje in napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila kršitve členov 4(1) in 7(1) Uredbe ES o združitvah.
                  Zaključni dogovori, ki naj bi bili vsebovani v kupoprodajni pogodbi, naj bi bili pomožne narave in naj ne bi privedli do prezgodnje izvedbe koncentracije. Poleg tega naj tožeča stranka pred sklenitvijo dejansko ne bi izvajala odločilnega vpliva na PT Portugal. Komisija naj se za ugotovitev izvajanja odločilnega vpliva tožeče stranke na PT Portugal ne bi mogla razumno sklicevati na sedem zadev iz oddelka 4.2.1 izpodbijanega sklepa. Nazadnje, v izpodbijanem sklepu je bilo napačno uporabljeno pravo in napačno ugotovljeno dejansko stanje s tem, da je ugotovljeno, da prenos informacij na tožečo stranko prispeva k ugotovitvi izvajanja nadzora.

                  4.

                  Četrti razlog: Komisija je kršila načela ne bis in idem, sorazmernosti, prepovedi dvojnega kaznovanja, in uveljavlja ugovor nedopustnosti zoper člena 4(1) in 14(2)(a) Uredbe ES o združitvah.
                  Izpodbijani sklep naj bi s tem, da istemu kršilcu nalaga dve globi za isto ravnanje, ki temelji na dveh zakonskih določbah, ki varujeta enak pravni interes, kršil načelo ne bis in idem iz člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 4(1) Protokola št. 7 k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, načelo sorazmernosti iz člena 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter prepoved dvojnega kaznovanja, ki izhaja iz splošnih načel, skupnih pravnim sistemom držav članic. Ugovor nedopustnosti iz člena 277 PDEU zoper člena 4(1) in 14(2)(a) Uredbe ES o združitvah, ki bi Komisiji omogočal sankcioniranje istega kršitelja dvakrat za isto ravnanje, ki je bilo že sankcionirano s členoma 7(1) in 14(2)(b) Uredbe ES o združitvah.

                  5.

                  Peti razlog: globe so nezakonite in kršijo načelo sorazmernosti.
                  Izpodbijani sklep naj bi kršil člen 14(2) Uredbe ES o združitvah, saj tožeči stranki nalaga globe, kljub pomanjkanju malomarnega ravnanja ali naklepa in kakršnega koli oviranja ciljev pravil EU o nadzoru združitev. Izpodbijani sklep naj bi kršil člen 296 PDEU in člen 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah s tem, da v njem niso navedeni razlogi glede višine glob. Izpodbijani sklep naj bi prav tako kršil načelo sorazmernosti s tem, da je druga globa naložena v skladu s členom 14(2)(a) Uredbe ES o združitvah za isto ravnanje, ki je že bilo sankcionirano v skladu s členom 14(2)(b) Uredbe ES o združitvah. Nazadnje, globe naj bi kršile načelo sorazmernosti, ker v izpodbijanem sklepu pri določitvi zneskov niso bile ustrezno upoštevane vse upoštevne okoliščine.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40).


title: Zadeva T-773/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/31

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)
      (Zadeva T-773/15) (1)

      (2018/C 381/37)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 78, 29.2.2016.


title: Zadeva C-453/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia Vigo (Španija) 11. julija 2018 – Bondora AS/Carlos V. C.

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/3

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia Vigo (Španija) 11. julija 2018 – Bondora AS/Carlos V. C.
      (Zadeva C-453/18)
      (2018/C 381/04)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia Vigo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Bondora AS

         Tožena stranka: Carlos V. C.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih [nepoštenih] pogojih v potrošniških pogodbah (1) in sodno prakso, ki jo razlaga, razlagati tako, da navedeni člen Direktive nasprotuje nacionalnemu predpisu, kot je končna določba 23, [točka 2], zakona 1/2000 z dne 7. januarja o civilnem postopku, ki določa, da vlogi za evropski plačilni nalog ni treba priložiti nobene dokumentacije, ki se ne dopusti niti, če bi bila predložena?

                  2.

                  Ali je treba člen 7(2)(e) Uredbe št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 (2) razlagati tako, da navedena določba ne preprečuje, da se lahko od upnika zahteva, da predloži dokumentacijo, na katero opira svoj zahtevek iz naslova potrošniškega posojila, ki sta ga sklenila prodajalec ali ponudnik in potrošnik, če sodišče meni, da je preučitev dokumenta nujna za ugotavljanje morebitnega obstoja nepoštenih pogojev v pogodbi, ki sta jo podpisali stranki, in s tem izpolniti določbe Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih [nepoštenih] pogojih v potrošniških pogodbah in sodno prakso, ki jo razlaga?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.

         (2)  Uredba (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog (UL 2006, L 399. str. 1).


title: Zadeva T-905/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2018 – Chefaro Ireland/EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija – Figurativna znamka NUIT PRECIEUSE – Prejšnja nacionalna besedna znamka EAU PRECIEUSE – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/21

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2018 – Chefaro Ireland/EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)
      (Zadeva T-905/16) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka NUIT PRECIEUSE - Prejšnja nacionalna besedna znamka EAU PRECIEUSE - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2018/C 381/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Chefaro Ireland DAC (Dublin, Irska) (zastopnika: P. Maeyaert in J. Muyldermans, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: A. Lukošiūtė, D. Walicka in D. Gája, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Laboratoires M&L SA (Manosque, Francija) (zastopnik: F. Cordt, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. oktobra 2016 (zadeva R 2596/2015-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Chefaro Ireland et Laboratoires M&L.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Chefaro Ireland DAC se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 53, 20.2.2017.


title: Zadeva C-460/18 P: Pritožba, ki jo je HK vložila 12. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. maja 2018 v zadevi T-574/16, HK/Komisija

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/4

      Pritožba, ki jo je HK vložila 12. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. maja 2018 v zadevi T-574/16, HK/Komisija
      (Zadeva C-460/18 P)
      (2018/C 381/05)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnica: HK (zastopnika: A. Champetier, S. Rodrigues, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Svet Evropske unije

         Predlogi

                  —

                  Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  razveljavi naj se sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 (zadeva T-574/16);

                  —

                  zadeva naj se obravnava, tako da se ugodi zahtevkom pritožnice, podanim na prvi stopnji, vključno s tem, da se toženi stranki naloži plačilo stroškov; ali, v nasprotnem primeru,

                  —

                  zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču v odločanje, pri čemer se o stroški pritožbe torej odloči v skladu s členom 184 Poslovnika Sodišča.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev svoje pritožbe pritožnica navaja dva pritožbena razloga. Prvi pritožbeni razlog je kršitev člena 17, prvi odstavek, Priloge VIII h Kadrovskim predpisom in dvoumna, nedosledna in protislovna obrazložitev. Drugi pritožbeni razlog je kršitev načela prepovedi diskriminacije in nezadostnost obrazložitve.


title: Zadeva T-417/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. julija 2018 – CdT/EUIPO (Začasna odredba – Institucionalno pravo – Prevajalske storitve, potrebne za delovanje EUIPO – Uporaba zunanjih izvajalcev – Predlog za začasne ukrepe – Neobstoj nujnosti)

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/26

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. julija 2018 – CdT/EUIPO
      (Zadeva T-417/18 R)
      ((Začasna odredba - Institucionalno pravo - Prevajalske storitve, potrebne za delovanje EUIPO - Uporaba zunanjih izvajalcev - Predlog za začasne ukrepe - Neobstoj nujnosti))
      (2018/C 381/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Prevajalski center za organe Evropske unije (CdT) (zastopnika: J. Rikkert in M. M. Garnier, agenta)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: N. Bambara in D. Hanf, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za, prvič, odložitev izvršitve odločb EUIPO glede ukrepov, ki so namenjeni temu, da se lahko za storitve prevajanja, potrebne za njegovo delovanje, uporabi druge izvajalce kot je CdT in, drugič, naj se EUIPO odredi, da v dodatku k Uradnemu listu Evropske unije objavi obvestilo o zadržanju njegovega razpisa glede opravljanja prevajalskih storitev in da ne podpiše pogodb v zvezi s tem razpisom.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-72/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/31

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)
      (Zadeva T-72/16) (1)

      (2018/C 381/38)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 118, 4.4.2016.


title: Zadeva C-468/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Constanţa (Romunija) 18. julija 2018 – R/P

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Constanţa (Romunija) 18. julija 2018 – R/P
      (Zadeva C-468/18)
      (2018/C 381/06)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Judecătoria Constanţa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: R

         Tožena stranka: P

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je določbe člena 3(a) in (d) ter člena 5 Uredbe št. 4/2009 (1), če je bila pri sodišču države članice vložena tožba s tremi zahtevki, ki se nanašajo na razveljavitev zakonske zveze staršev mladoletnega otroka, starševsko odgovornost do mladoletnega otroka in preživninske obveznosti staršev do mladoletnega otroka, mogoče razlagati tako, da je sodišče, ki odloča o razvezi zakonske zveze in ki je hkrati tudi sodišče v kraju običajnega prebivališča tožene stranke ter sodišče, pred katerim se je tožena stranka spustila v postopek, pristojno za odločanje o plačilu preživnine za mladoletnega otroka, čeprav se je izreklo za nepristojno za odločanje o starševski odgovornosti do mladoletnega otroka, oziroma ali lahko o zahtevku v zvezi s plačilom preživnine odloča samo sodišče, pristojno za odločanje o zahtevku v zvezi s starševsko odgovornostjo do mladoletnega otroka?

                  2.

                  Ali se mora v istem primeru v zvezi s pristojnostjo nacionalnega sodišča zahtevek v zvezi s plačilom preživnine za mladoletnega otroka obravnavati skupaj z zahtevkom o starševski odgovornosti, kot določa člen 3(d) navedene uredbe?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje negativen, ali je v korist mladoletnega otroka, da sodišče države članice, ki je pristojno na podlagi člena 3(a) Uredbe (ES) št. 4/2009, odloča o vprašanju preživninske obveznosti starša do mladoletnega otroka, rojenega v zakonski zvezi, za katero je bil vložen zahtevek za njeno razveljavitev, ob upoštevanju, da se je to sodišče izreklo za nepristojno za odločanje o starševski odgovornosti, ker je bilo pravnomočno ugotovljeno, da niso izpolnjene zahteve iz člena 12 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (2)?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah (UL L 7, 2009, str. 1).

         (2)  UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 209.


title: Zadeva T-710/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2018 – Lux-Rehab Non-Profit/Komisija (Ničnostna tožba — Države pomoči — Pomoč, ki jo je Madžarska odobrila podjetjem, ki so zaposlovala invalide — Predhodni postopek preučitve — Domnevna sklepa Komisije o razglasitvi ukrepa pomoči za združljivega z notranjim trgom — Pojem zadevne stranke — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/73

      Sklep Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2018 – Lux-Rehab Non-Profit/Komisija
      (Zadeva T-710/17) (1)

      (Ničnostna tožba - Države pomoči - Pomoč, ki jo je Madžarska odobrila podjetjem, ki so zaposlovala invalide - Predhodni postopek preučitve - Domnevna sklepa Komisije o razglasitvi ukrepa pomoči za združljivega z notranjim trgom - Pojem zadevne stranke - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost)
      (2018/C 427/97)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) (Sombotel, Madžarska) (zastopnik: L. Szabó, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: V. Bottka in C. Georgieva-Kecsmar, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločitev, ki naj bi jih Komisija sprejela glede pritožb SA.29432 – CP 290/2009 – Madžarska – Zaradi diskriminatorne ureditve domnevno nezakonita pomoč za zaposlovanje invalidov in SA.45498 (FC/2016) – Ugovor družbe OPS Újpest-lift Kft. v zvezi z državnimi pomočmi, med letoma 2006 in 2012 dodeljenimi družbam, ki zaposlujejo invalidne delavce.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Družbi Lux-Rehab Foglalkoztat6 Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 437, 18.12.2017.


title: Zadeva T-120/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2018 – M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon/EUIPO (fluo.) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije fluo. — Delna zavrnitev zahteve za registracijo — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/52

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2018 – M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon/EUIPO (fluo.)
      (Zadeva T-120/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije fluo. - Delna zavrnitev zahteve za registracijo - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2018/C 427/66)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon AE (Tesaloniki, Grčija) (zastopnik: A. Spyridonos, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M.d.M. Baldares in J. Ivanauskas, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. decembra 2016 (zadeva R 863/2016-2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka fluo. kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Točka 2 izreka odločbe drugega odbora za pritožbe pri Evropskemu uradu za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 2. decembra 2016 (zadeva R 863/2016-2) se razglasi za nično.

                  2.

                  EUIPO nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila družba M & T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon AE, vključno z nujnimi stroški, priglašenimi za postopek s pritožbo pred odborom za pritožbe pri EUIPO.

         (1)  UL C 121, 18.4.2017.


               6.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 439/14

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 13. julija 2018 vložilo deželno knežje sodišče (Fürstliches Landgericht) v zadevi C proti Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein
      (Zadeva E-2/18)
      (2018/C 439/14)
      Pri Sodišču Efte je bil z dopisom z dne 13. julija 2018, ki ga je poslalo deželno knežje sodišče (Fürstliches Landgericht) in ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 17. julija 2018, vložen zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi C proti Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein glede naslednjih vprašanj:

                  1.

                  Ali določa Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti zgolj minimalni okvir, ki ga je treba upoštevati, da se prepreči izkrivljanje konkurence, ali so pravila te uredbe obvezna v smislu, da zadevajo in omejujejo obveznosti v zvezi z dajatvami, ki jih je treba v skladu z zavarovalno pogodbo izpolniti po vsem svetu? Ali se Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti uporablja za sisteme socialnega zavarovanja, ki delavca zgolj obvezujejo, da dokaže ustrezno zdravstveno zavarovanje, vendar mu omogočajo, da na podlagi pogodbene svobode izbira med več različnimi zavarovalnicami, ki jih ureja zasebno pravo, in zahtevajo le dokazilo, da je bila sklenjena ustrezna zavarovalna pogodba?

                  2.

                              (a)

                              Ali se glede na veljavnost Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti od imetnika police zahteva, da račune, ki so zajeti v zavarovalno pogodbo, sklenjeno v okviru sistema obveznega zdravstvenega zavarovanja, predloži nosilcu socialnega zavarovanja v kraju svojega stalnega prebivališča, tako da je nosilec socialnega zavarovanja s sedežem v državi članici, ki je odgovorna za plačilo pokojnine, odgovoren za plačilo šele, ko nosilec v kraju stalnega prebivališča imetnika police odkloni plačilo, ali se lahko imetnik police ne glede na to sklicuje na svoje pravice iz zavarovalne pogodbe?

                              (b)

                              Če se v skladu s točko (a) imetnik police ne more sklicevati na zavarovalno pogodbo:
                              Ali je tako tudi, ko se zavarovalna pogodba sklene v okviru obveznega zavarovanja, pogodbeno zavarovanje pa presega minimum, predpisan z zakonom, in je bilo tako do neke mere sklenjeno „prostovoljno“?

                  3.

                  Če so imetniki polic v skladu z vprašanjem 2 obvezani, da račune najprej predložijo nosilcu v državi prebivanja:

                              (a)

                              Ali to velja tudi za zavarovano osebo, ki že več let prejema dajatve iz pogodbenega razmerja, ali je dejstvo, da se shema socialnega zavarovanja sklicuje na Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, v nasprotju z načelom dobre vere?

                              (b)

                              Ali je shema socialnega zavarovanja s sklicevanjem na Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti upravičena od zavarovanca zahtevati povračilo, ker je v preteklosti zagotovila zavarovalno kritje, ki presega raven, določeno v uredbi, torej je zagotovila dajatve, ki jih v skladu s pravili navedene uredbe ni treba plačati, ali je uveljavljanje zahtevkov za povračilo v nasprotju z načelom dobre vere?

                              (c)

                              Ali daje, ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, zagotavljanje dajatev v okviru sheme socialnega zavarovanja, ne da bi bili predloženi računi prek nosilca socialnega zavarovanja v kraju stalnega prebivališča, imetniku police tudi pravico do prihodnjih dajatev, ne da bi bilo treba predložiti račune prek nosilca socialnega zavarovanja v kraju stalnega prebivališča?


title: Zadeva T-648/18: Tožba, vložena 22. oktobra 2018 – Super bock group, SGPS/EUIPO – Agus (Crystal)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/56

      Tožba, vložena 22. oktobra 2018 – Super bock group, SGPS/EUIPO – Agus (Crystal)
      (Zadeva T-648/18)
      (2019/C 16/66)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Super bock group, SGPS SA (Leça do Balio, Portugalska) (zastopnik: J. Mioludo, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Agus sp. z o.o. (Varšava, Poljska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije Crystal – zahteva za registracijo št. 15 016 728

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. julija 2018 v zadevi R 299/2018-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  zavrne zahtevo za registracijo znamke EU št. 15 016 728 Crystal za vse proizvode iz prijave;

                  —

                  EUIPO in družbi AGUS sp. z o.o. naloži, da nosita svoje stroške in stroške pritožnice.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-495/17: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 8. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Prahova – Romunija) – Cartrans Spedition Srl/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Oprostitve – Člen 146(1)(e) in člen 153 – Transakcije cestnega prevoza, ki so neposredno povezane z izvozom blaga – Storitve, ki jih opravijo posredniki, ki sodelujejo pri takih transakcijah – Dokazna pravila, ki se nanašajo na izvoz blaga – Carinska deklaracija – Zvezek TIR)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/22

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 8. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Prahova – Romunija) – Cartrans Spedition Srl/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii
      (Zadeva C-495/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitve - Člen 146(1)(e) in člen 153 - Transakcije cestnega prevoza, ki so neposredno povezane z izvozom blaga - Storitve, ki jih opravijo posredniki, ki sodelujejo pri takih transakcijah - Dokazna pravila, ki se nanašajo na izvoz blaga - Carinska deklaracija - Zvezek TIR))
      (2019/C 16/27)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Prahova

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Cartrans Spedition Srl

         Tožena stranka: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova,
      Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

         Izrek

      Člen 146(1)(e) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, na eni strani, in to določbo v povezavi s členom 153 te direktive, na drugi strani, je treba razlagati tako, da nasprotuje davčni praksi države članice, na podlagi katere je oprostitev davka na dodano vrednost za prevozne storitve, ki so neposredno povezane z izvozom blaga, in za storitve, ki jih opravijo posredniki, ki posredujejo pri teh storitvah prevoza, pogojena s predložitvijo carinske izvozne deklaracije za zadevno blago s strani osebe, ki je dolžna plačati davek. V zvezi s tem morajo pristojni organi za namene odobritve teh oprostitev preučiti, ali je izpolnitev pogoja v zvezi z izvozom zadevnega blaga mogoče z dovolj visoko stopnjo verjetnosti izpeljati iz celote elementov, s katerimi lahko razpolagajo ti organi. V zvezi s tem je zvezek TIR, ki so ga potrdili carinski organi tretje namembne države blaga in ki ga je predložila oseba, ki je dolžna plačati davek, dokaz, ki ga navedeni organi načeloma morajo ustrezno upoštevati, razen če imajo konkretne razloge za dvom o verodostojnosti ali zanesljivosti tega dokumenta.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva T-14/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. novembra 2018 – Landesbank Baden-Württemberg/SRB („Ničnostna tožba – Ekonomska in monetarna unija – Bančna unija – Enotni mehanizem za reševanje kreditnih institucij in nekaterih investicijskih podjetij (EMR) – Enotni sklad za reševanje (ESR) – Določitev predhodnega prispevka za leto 2016 – Rok za vložitev tožbe – Zamuda – Očitna nedopustnost“)

text:
               4.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/58

      Sklep Splošnega sodišča z dne 19. novembra 2018 – Landesbank Baden-Württemberg/SRB
      (Zadeva T-14/17) (1)

      ((„Ničnostna tožba - Ekonomska in monetarna unija - Bančna unija - Enotni mehanizem za reševanje kreditnih institucij in nekaterih investicijskih podjetij (EMR) - Enotni sklad za reševanje (ESR) - Določitev predhodnega prispevka za leto 2016 - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Očitna nedopustnost“))
      (2019/C 44/74)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in K. Rübsamen, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (zastopniki: A. Martin-Ehlers, S. Raes, A. Kopp et T. Van Dyck, odvetniki)

         Intervenientka v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: A. Steiblytė in K.-Ph. Wojcik, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa SRB v izvršnem odboru z dne 15. aprila 2016 o predhodnih prispevkih za leto 2016 v Enotni sklad za reševanje (SRB/ES/SRF/2016/06) in, drugič, sklepa SRB v izvršnem odboru z dne 20. maja 2016 o prilagoditvi predhodnih prispevkov v Enotni sklad za reševanje, s katerim je dopolnjen sklep SRB z dne 15. aprila 2016 (SRB/ES/SRF/2016/13), v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

                  2.

                  Landesbank Baden-Württemberg se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Enotnega odbora za reševanje (SRB).

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 63, 27.2.2017.


title: Zadeva T-890/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija (Ničnostna tožba – Državne pomoči – Javno financiranje fiksne železniške povezave v ožini Fehmarn – Individualne pomoči – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Izključno potrditveni akt – Pripravljalni akt – Nedopustnost)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/34

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija
      (Zadeva T-890/16) (1)

      ((Ničnostna tožba - Državne pomoči - Javno financiranje fiksne železniške povezave v ožini Fehmarn - Individualne pomoči - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Izključno potrditveni akt - Pripravljalni akt - Nedopustnost))
      (2019/C 65/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Scandlines Danmark ApS (København, Danska) in Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnica: L. Sandberg-Mørch, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Armati in S. Noë, agenta)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopniki: sprva C. Thorning, nato J. Nymann-Lindegren, agenta, skupaj z R. Holdgaardom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 30. septembra 2016 o državni pomoči, ki jo je Danska odobrila za financiranje fiksne železniške povezave v ožini Fehmarn.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se kot nedopustna zavrže.

                  2.

                  Družbi Scandlines Danmark ApS in Scandlines Deutschland GmbH poleg svojih stroškov nosita stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Danska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 63, 27.2.2017.


title: Zadeva C-415/18 P: Pritožba, ki jo je CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH vložila 22. junija 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2018 v zadevi T-606/17, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH/Evropska komisija

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/2

      Pritožba, ki jo je CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH vložila 22. junija 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2018 v zadevi T-606/17, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH/Evropska komisija
      (Zadeva C-415/18 P)
      (2019/C 82/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (zatopnik: A. Schuster, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija
      Sodišče Evropske unije (osmi senat) je s sklepom z dne 10. januarja 2019 v delu zavrglo pritožbo kot nedopustno in v delu zavrnilo kot očitno neutemeljeno ter sklenilo, da pritožnica nosi svoje stroške.