title: Zadeva C-341/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 30. aprila 2019 – MH Müller Handels GmbH/MJ

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 30. aprila 2019 – MH Müller Handels GmbH/MJ
      (Zadeva C-341/19)
      (2019/C 255/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revidentka: MH Müller Handels GmbH

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku: MJ

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je lahko ugotovljeno posredno različno obravnavanje zaradi vere v smislu člena 2(2)(b) Direktive 2000/78/ES (1) na podlagi notranjega pravila zasebnega podjetja primerno samo, če to pravilo prepoveduje nošenje vseh vidnih in ne zgolj vpadljivih in velikih znakov verskega, političnega in drugega prepričanja?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

                              a)

                              Ali je treba člen 2(2)(b) Direktive 2000/78/ES razlagati tako, da se lahko pri presoji, ali je ugotovljeno posredno različno obravnavanje zaradi vere na podlagi notranjega pravila zasebnega podjetja, ki prepoveduje nošenje vpadljivih in velikih znakov verskega, političnega in drugega prepričanja, sorazmerno, upoštevajo pravice iz člena 10 Listine in člena 9 EKČP?

                              b)

                              Ali je treba člen 2(2)(b) Direktive 2000/78/ES razlagati tako, da se lahko pri presoji, ali je ugotovljeno posredno različno obravnavanje zaradi vere na podlagi notranjega pravila zasebnega podjetja, ki prepoveduje nošenje vpadljivih in velikih znakov verskega, političnega in drugega prepričanja, sorazmerno, kot ugodnejše določbe v smislu člena 8(1) Direktive 2000/78/ES upoštevajo nacionalne ustavnopravne določbe, s katerimi se varuje svoboda vere?

                  3.

                  Če sta odgovora na vprašanji 2a) in 2b) nikalna:

                              Ali nacionalnih ustavnopravnih določb, s katerimi se varuje svoboda vere, pri presoji navodila, izdanega na podlagi notranjega pravila zasebnega podjetja, ki prepoveduje nošenje vpadljivih in velikih znakov verskega, političnega in drugega prepričanja, zaradi primarnega prava Unije ni mogoče uporabiti, četudi primarno pravo Unije, kot na primer člen 16 Listine, priznava nacionalne zakonodaje in običaje?

         (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).


title: Zadeva C-345/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 16. aprila 2019 – EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 16. aprila 2019 – EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-345/19)
      (2019/C 255/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EUflight.de GmbH

         Tožena stranka: Eurowings GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbe iz členov 4, 5, 6 in 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) razlagati tako, da potniki, ki z rezerviranim letom proti končnemu namembnemu kraju odletijo več kot uro pred načrtovanim odhodom, po analogni uporabi člena 7 te uredbe prejmejo odškodnino?

                  2.

                  Ali se lahko ta odškodnina v skladu s členom 7(2) zniža glede na oddaljenost leta, če prispejo pred tam navedenimi zamudami prihoda, pravzaprav celo pred načrtovanim prihodom?

                  3.

                  Ali je možnost znižanja izključena, če je čas odhoda toliko pred načrtovanim časom odhoda, kolikor je meja za zamude iz člena 7(2) (torej več kot dve, tri ali štiri ure)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-353/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 6. maja 2019 – Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 6. maja 2019 – Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
      (Zadeva C-353/19)
      (2019/C 255/31)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Interseroh Dienstleistungs GmbH

         Tožena stranka: Land Nordrhein-Westfalen

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                              (a)

                              Ali je treba Uredbo (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov, (1) zlasti Prilogo III v povezavi z oznako B 30 20 Priloge IX k Baselski konvenciji, (2) razlagati tako, da gre pri alineah iz te oznake za različne posamezne klasifikacijske številke v smislu Uredbe št. 1013/2006?

                              (b)

                              Če je odgovor na vprašanje 1(a) nikalen:

                                          ali oznaka B 3020 zajema odpadke iz papirja in kartona, ki – kot je to pri odpadkih iz postopka v glavni stvari – poleg lahke embalaže iz papirja, lepenke in embalažnega kartona vsebujejo tudi embalažo za tekočine, ki je sestavljena iz lepljenega/laminiranega kartona?

                  2.

                  Če je odgovor na vprašanje 1(b) pritrdilen:

                              (a)

                              Ali je treba oznako B 30 20 oziroma njeno četrto alineo razlagati tako, da se z njo absolutna odsotnost drugih materialov zahteva tako, da je uvrstitev odpadka v to oznako izključena, če odpadek vsebuje materiale, ki niso odpadki in ostanki papirja in kartona (drugi materiali), in sicer ne glede na njihovo količino in raven nevarnosti?

                              (b)

                              Če je odgovor na vprašanje 2(a) nikalen:

                                          Ali je lahko delež drugega materiala v odpadku, zlasti zaradi količine tega materiala, ovira za uvrstitev v oznako B 30 20 oziroma v njegovo četrto alineo tudi, kadar niso izpolnjeni pogoji iz uvodnega besedila Priloge III k Uredbi št. 1013/2006, namreč da zaradi okuženosti z drugimi materiali tveganje, povezano z odpadkom, ni dovolj povečano, da ta odpadek postane primeren za predajo v postopek predhodne pisne prijave in soglasja, ob upoštevanju nevarnih lastnosti iz seznama v Prilogi III k Direktivi 2008/98/ES, (3) in da ni onemogočena predelava odpadka na okolju varen način?

                  3.

                  Če je odgovor na vprašanje 1(b) nikalen:

                              (a)

                              Ali je treba točko 3(g) Priloge IIIA k Uredbi št. 1013/2006 razlagati tako, da se z njo absolutna odsotnost drugih materialov zahteva tako, da je uvrstitev mešanice odpadkov v to oznako izključena, če ta mešanica vsebuje odpadke, ki niso odpadki, navedeni v prvih treh alineah oznake B 30 20 (drugi materiali), in sicer ne glede na njihovo količino in raven nevarnosti?

                              (b)

                              Če je odgovor na vprašanje 3(a) nikalen:

                                          Ali so lahko drugi materiali, ki niso nujno ovira za uvrstitev v točko 3(g) Priloge IIIA Uredbe št. 1013/2006, tudi odpadki, ki bi jih bilo treba, če se jih obravnava izolirano, uvrstiti v četrto alineo oznake B 3020?

         (1)  UL 2006, L 190, str. 1.

         (2)  Baselska konvencija o nadzoru prehoda nevarnih odpadkov preko meja in njihovega odstranjevanja z dne 22. marca 1989.

         (3)  Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv; UL 2008, L 312, str. 3.


title: Zadeva C-366/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 8. maja 2019 – „BOSOLAR“ EOOD/„CHEZ ELEKTRO BULGARIA“ AD

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 8. maja 2019 – „BOSOLAR“ EOOD/„CHEZ ELEKTRO BULGARIA“ AD
      (Zadeva C-366/19)
      (2019/C 255/32)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski rayonen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„BOSOLAR“ EOOD

         Tožena stranka: „CHEZ ELEKTRO BULGARIA“ AD

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki ureja svobodo gospodarske pobude v pravnem redu Unije, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kakršna je tista v členu 18 v Prehodni i zaklyuchitelni razporedbi na Zakona za izmenenie i dopalnenie na zakona za energetikata (prehodne in končne določbe zakona o spremembi in dopolnitvi energetskega zakona, Bolgarija; v nadaljevanju: prehodne in končne določbe ZIDZE), v skladu s katero se kljub sklenjeni pogodbi in obstoječemu pogodbenemu razmerju, za kateri se uporabljajo posebne določbe veljavnega prava, z zakonskim aktom spreminja eden bistvenih elementov pogodbe (cena) v korist ene pogodbene stranke?

                  2.

                  Ali je treba načelo pravne varnosti razlagati tako, da nasprotuje novi ureditvi pravnih razmerij, ki so že nastala na podlagi posebnih določb med zasebniki ali med državo in zasebniki, če ta nova ureditev negativno vpliva na legitimna pričakovanja zasebnikov in na njihove že pridobljene pravice?

                  3.

                  Ali je treba načelo varstva legitimnih pričakovanj kot temeljno načelo prava Unije ob upoštevanju sodbe Sodišča z dne 10. septembra 2009, Plantanol (C-201/08, EU:C:2009:539), razlagati tako, da v skladu s tem država članica veljavne pravne ureditve glede proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov, če ni v zadostni meri zagotovljena predvidljivost, ne sme spremeniti, s tem ko zakonsko določene ukrepe za spodbujanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov, ki so povezani z dolgoročnimi pogodbami o nakupu električne energije, predčasno ukine v nasprotju s pogoji, pod katerimi so zasebniki investirali v proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov in sklenili dolgoročne pogodbe o nakupu električne energije z državno reguliranimi podjetji za oskrbo z električno energijo?

                  4.

                  Ali je treba člena 3 in 4 Direktive 2009/28/ES (1) o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov ob upoštevanju uvodnih izjav 8 in 14 te direktive razlagati tako, da države članice zavezujeta, da z nacionalnimi ukrepi za prenos te direktive zagotovijo pravno varnost za investitorje na področju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov, vključno sončne energije?
                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen: Ali je v skladu s členoma 3 in 4 v povezavi z uvodnima izjavama 8 in 14 Direktive 2009/28 dopustna nacionalna določba, kakršna je tista v členu 18 v prehodnih in končnih določbah ZIDZE, ki bistveno spreminja preferencialne pogoje za nakup električne energije iz obnovljivih virov tudi za že sklenjene dolgoročne pogodbe o nakupu električne energije iz takih virov glede na prvotno sprejete nacionalne ukrepe za prenos zadevne direktive?

                  5.

                  Kako je treba za namene uporabe prava Unije na nacionalni ravni razlagati pojem „država članica“? Ali ta pojem ob upoštevanju sodbe Sodišča z dne 12. julija 1990, Foster in drugi (C-188/89, EU:C:1990:313), in poznejših sodb Sodišča v okviru te usmeritve sodne prakse obsega tudi izvajalca storitve v splošnem gospodarskem interesu (oskrba z električno energijo), kakršen je toženo podjetje v obravnavanem postopku pred sodiščem, na katerega je ob upoštevanju zakonsko določenih pogojev preneseno opravljanje te storitve na podlagi akta državnega organa in pod nadzorom tega organa?

         (1)  Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL 2009, L 140, str. 16).


title: Zadeva C-385/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo International Protection Appeals Tribunal (Irska) 16. maja 2019 – R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo International Protection Appeals Tribunal (Irska) 16. maja 2019 – R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality
      (Zadeva C-385/19)
      (2019/C 255/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      International Protection Appeals Tribunal

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnika: Ga. R.A.T. in g. D.S.

         Nasprotna stranka: Minister for Justice and Equality

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali obstajajo ločene kategorije „prosilca“, ki ga predvideva člen 15 Direktive 2013/33/EU (1)?

                  2.

                  Katera vrsta ravnanj pomeni zamudo, ki jo je mogoče pripisati prosilcu v smislu člena 15(1) Direktive 2013/33?

         (1)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (prenovitev) (UL 2013, L 180, str. 96).


title: Zadeva C-400/19: Tožba, vložena 23. maja 2019 – Evropska komisija/Madžarska

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/25

      Tožba, vložena 23. maja 2019 – Evropska komisija/Madžarska
      (Zadeva C-400/19)
      (2019/C 255/34)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Sipos, A. Lewis in E. Manhaeve, agentes)

         Tožena stranka: Madžarska

         Predloga tožeče stranke

      Komisija Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Ugotovi, da Madžarska s tem, da je omejila določanje prodajnih cen kmetijskih in živilskih proizvodov, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 34 Pogodbe o delovanje Evropske unije in Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov (1), zlasti ob upoštevanju člena 3(2)(u) mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek vonatkozásában a beszállítókkal szemben alkalmazott tisztességtelen forgalmazói magatartás tilalmáról szóló, 2009. évi XCV. törvény (zakon XCV iz leta 2009, s katerim so dobaviteljem prepovedane nepoštene trgovinske prakse v zvezi s kmetijskimi in živilskimi proizvodi).

                  —

                  Madžarski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Z zakonom XCV iz leta 2009, s katerim so dobaviteljem prepovedane nepoštene trgovinske prakse v zvezi s kmetijskimi in živilskimi proizvodi (v nadaljevanju: Tfmtv), so bile uvedene posebne določbe tega sektorja, ki se nanašajo na določitev maloprodajnih cen zadevnih proizvodov.
      Komisija meni, da se člen 3(2)(u) Tfmtv ne nanaša na značilnosti kmetijskih in živilskih proizvodov, temveč zgolj na njihov način prodaje, zato je treba šteti, da gre za določbo, ki se nanaša na načine prodaje v smislu sodbe Keck in Mithouard (glej sodbo z dne 24. novembra 1993, Keck in Mithouard, združeni zadevi C-267/91 in C-268/91, EU:C:1993:905). Na podlagi analize njegovih učinkov je mogoče trditi, da je ta ukrep primerljiv s količinsko omejitvijo trgovanja med državami članicami v smislu člena 34 PDEU.
      Po mnenju Komisije člen 3(2)(u) Tfmtv dejansko ne vpliva enako na prodajo nacionalnih in uvoženih proizvodov ter ne gre za ustrezen in sorazmeren ukrep glede na noben zakonit cilj, povezan z njim.

         (1)  Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL 2013, L 347, str. 671).


title: Zadeva C-402/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Liège (Belgija) 24. maja 2019 – LM/Centre public d'action sociale de Seraing

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Liège (Belgija) 24. maja 2019 – LM/Centre public d'action sociale de Seraing
      (Zadeva C-402/19)
      (2019/C 255/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour du travail de Liège

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: LM

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Centre public d'action sociale de Seraing

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je člen 57(2), prvi pododstavek, točka 1, loi belge du 8 juillet 1976 organique des centres publics d’action sociale (belgijski sistemski zakon z dne 8. julija 1976 o javnih centrih za socialno pomoč) v nasprotju s členoma 5 in 13 Direktive 2008/115/ES (1) v povezavi s členom 19(2) in členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, členom 14(1)(b) te direktive ter členoma 7 in [21] Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kot sta pojasnjena v sodbi Sodišča Abdida z dne 18. decembra 2014 (C-562/13):

                  —

                  prvič, ker vodi do tega, da se tujcu, ki je državljan tretje države in nezakonito prebiva na ozemlju države članice, odvzame pravica, da se, kolikor je mogoče, poskrbi za njegove osnovne potrebe med izvrševanjem tožbe za razglasitev ničnosti in odložitev izvršitve, ki jo je v svojem imenu in [kot] zastopnik svojega tedaj še mladoletnega otroka vložil zoper odločbo, s katero jima je bila odrejena zapustitev ozemlja države članice,

                  —

                  pri čemer, drugič, po eni strani, navedeni danes polnoletni otrok trpi za hudo boleznijo, ki bi jo lahko izvršitev te odločbe njegovo zdravstveno stanje resno in nepovratno poslabšala ter so zdravstveni delavci, po drugi strani, presodili, da je navzočnost tega roditelja ob njegovem polnoletnem otroku nujna zaradi njegove ranljivosti, ki izhaja iz njegovega zdravstvenega stanja (ponavljajoči se zapleti, povezani z anemijo srpastih celic, in nujnost kirurškega posega, da bi se preprečila paraliza?)

         (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98).


title: Zadeva C-410/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 27. maja 2019 – The Software Incubator Ltd/Computer Associates (UK) Ltd

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 27. maja 2019 – The Software Incubator Ltd/Computer Associates (UK) Ltd
      (Zadeva C-410/19)
      (2019/C 255/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Supreme Court of the United Kingdom

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: The Software Incubator Ltd

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Computer Associates (UK) Ltd

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali kopija računalniške programske opreme, če se naročiteljevim strankam dostavi elektronsko in ne na snovnem nosilcu, pomeni „izdelke“ v smislu tega izraza, kot je razviden iz opredelitve trgovskega zastopnika v členu 1(2) Direktive Sveta z dne [18.] decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih (1) (86/653/EGS, v nadaljevanju: Direktiva)?

                  2.

                  Če se računalniška programska oprema naročiteljevim strankam dobavi tako, da se stranki podeli licenca za uporabo kopije programske opreme za nedoločen čas, ali to pomeni „prodajo izdelkov“ v smislu tega izraza, kot je razviden iz opredelitve trgovskega zastopnika v členu 1(2) Direktive?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 177.


title: Zadeva C-440/19 P: Pritožba, ki jo je Pometon SpA vložila 6. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 28. marca 2019 v zadevi T-433/16, Pometon/Komisija

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/28

      Pritožba, ki jo je Pometon SpA vložila 6. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 28. marca 2019 v zadevi T-433/16, Pometon/Komisija
      (Zadeva C-440/19 P)
      (2019/C 255/37)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnica: Pometon SpA (zastopniki: E. Fabrizi, V. Veneziano, A. Molinaro, avvocati)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:
      primarno, razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem so zavrnjeni tožbeni razlogi za razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa v celoti, in zato razglasi ničnost izpodbijanega sklepa;
      podredno:

                  —

                  razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem je Splošno sodišče neupravičeno izključilo prekinitev domnevnega sodelovanja družbe Pometon pri spornem sporazumu v obdobju od 18. novembra 2005 do 20. marca 2007, in zato v okviru neomejene sodne pristojnosti zniža denarno sankcijo, naloženo družbi Pometon;

                  —

                  v okviru neomejene sodne pristojnosti vsekakor zniža denarno sankcijo, naloženo družbi Pometon, ker naj bi Splošno sodišče kršilo načelo enakega obravnavanja;

            vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov postopka in vseh stroškov pritožnice, povezanih s tem postopkom in postopkom pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

                  1.

                     Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo temeljna načela, na katerih temelji pravni red Evropske unije, in sicer načelo domneve nedolžnosti in načelo nepristranskosti postopka, ker ni ugotovilo kršitve navedenih temeljnih načel s strani Komisije.

                  2.

                     Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo načela na področju dokaznega bremena in ni uporabilo načela domneve nedolžnosti, ker je potrdilo ugotovitve Komisije, da je družba Pometon sodelovala pri domnevnem omejevalnem sporazumu; poleg tega je v zvezi s tem podalo protislovno in/ali nezadostno obrazložitev.
                  Splošno sodišče je sklepalo na krivdo pritožnice na podlagi predpostavk in „verjetnosti“, pri čemer se je povsem na splošno sklicevalo na dokumente, na katerih naj bi temeljile te domneve.

                  3.

                     Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo načela na področju dokaznega bremena in ni uporabilo načela domneve nedolžnosti, ker je navedlo, da je Komisija zadostno pravno dokazala, da družba Pometon ni prekinila sodelovanja pri kršitvi v obdobju približno šestnajst mesecev, od 18. novembra 2005 do 20. marca 2007, čeprav za to obdobje ni imela dokazov o tajnih stikih; poleg tega je v zvezi s tem podalo protislovno in/ali nezadostno obrazložitev.

                  4.

                     Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je v okviru določitve zneska globe, naložene družbi Pometon, kršilo načelo enakega obravnavanja in je v zvezi s tem podalo protislovno in/ali nezadostno obrazložitev. Splošno sodišče je med drugim znesek globe, naložene pritožnici, ponovno določilo z določitvijo stopnje znižanja osnovnega zneska globe, ki ni v skladu s stopnjo znižanja, ki jo je Komisija določila za stranke poravnave; Splošno sodišče ni predložilo nobene objektivne utemeljitve za tako ravnanje.


title: Zadeva T-433/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2019 – Bank Saderat/Svet („Nepogodbena odgovornost — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev — Omejitev vstopa na ozemlja držav članic — Odškodnina za škodo, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka zaradi uvrstitve in ohranjanja njenega imena na seznamu oseb in subjektov, za katere veljajo zadevni omejevalni ukrepi — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice“)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2019 – Bank Saderat/Svet
      (Zadeva T-433/15) (1)

      („Nepogodbena odgovornost - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Zamrznitev sredstev - Omejitev vstopa na ozemlja držav članic - Odškodnina za škodo, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka zaradi uvrstitve in ohranjanja njenega imena na seznamu oseb in subjektov, za katere veljajo zadevni omejevalni ukrepi - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice“)
      (2019/C 255/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Bank Saderat plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Jeffrey, S. Ashley, A. Irvine, solicitors, M. Demetriou, QC, in R. Blakeley, barrister)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bishop in N. Rouam, nato M. Bishop in H. Marcos Fraile, agenti)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva M. Konstantinidis in D. Gauci, nato M. Konstantinidis, A. Tizzano in C. Zadra, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi uvrstitve njenega imena na seznam oseb in subjektov iz Uredbe Sveta (ES) št. 423/2007 z dne 19. aprila 2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2007, L 103, str. 1), Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 423/2007 (UL 2010, L 281, str. 1), in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in o razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (JO 2012, L 88, str. 1).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Bank Saderat plc nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

                  3.

                     Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Zadeva T-399/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Dalli/Komisija (Nepogodbena odgovornost — Preiskava urada OLAF — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice — Nepremoženjska škoda — Vzročna zveza)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Dalli/Komisija
      (Zadeva T-399/17) (1)

      (Nepogodbena odgovornost - Preiskava urada OLAF - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice - Nepremoženjska škoda - Vzročna zveza)
      (2019/C 255/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: John Dalli (St. Julians, Malta) (zastopnika: L. Levi in S. Rodrigues, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J.-P. Keppenne in J. Baquero Cruz, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka domnevno utrpela zaradi domnevno nezakonitih ravnanj Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) v zvezi s prenehanjem dolžnosti tožeče stranke kot člana Komisije 16. oktobra 2012.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     John Dalli nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 277, 21.8.2017.


title: Zadeva T-539/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija (Arbitražna klavzula — Posojilna pogodba „Al Thawra“ št. 16405 — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija
      (Zadeva T-539/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Posojilna pogodba „Al Thawra“ št. 16405 - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
      (2019/C 255/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: sprva P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones in J. Shirran, nato F. Oxangoiti Briones, J. Klein in J. Shirran, agenti, skupaj z D. Artsom, odvetnikom, in T. Cusworthom, solicitor)

         Tožena stranka: Sirska arabska republika

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Sirski arabski republiki naloži plačilo zneskov, dolgovanih v zvezi s posojilno pogodbo „Al Thawra“ št. 16405, skupaj z zamudnimi obrestmi.

         Izrek

                  1.

                     Sirska arabska republika mora Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska investicijska banka (EIB), vrniti zneske 404 792,06 EUR, 954 331,07 britanskih funtov (GBP), 29 130 433,00 japonskih jenov (JPY) in 1 498 184,58 ameriških dolarjev (USD).

                  2.

                     K tem zneskom se prištejejo zamudne obresti po letni obrestni meri 4,52 % od glavnice in od pogodbenih obresti od 9. avgusta 2017 dalje do dne plačila.

                  3.

                     V preostalem delu se tožba zavrne.

                  4.

                     Sirski arabski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva T-540/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija (Arbitražna klavzula — Posojilna pogodba „Electricity Distribution Project“ št. 20948 — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija
      (Zadeva T-540/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Posojilna pogodba „Electricity Distribution Project“ št. 20948 - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
      (2019/C 255/41)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: sprva P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones in J. Shirran, nato F. Oxangoiti Briones, J. Klein in J. Shirran, agenti, skupaj z D. Artsom, odvetnikom, in T. Cusworthom, solicitor)

         Tožena stranka: Sirska arabska republika

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Sirski arabski republiki naloži plačilo zneskov, dolgovanih v zvezi s posojilno pogodbo „Electricity Distribution Project“ št. 20948, skupaj z zamudnimi obrestmi.

         Izrek

                  1.

                     Sirska arabska republika mora Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska investicijska banka (EIB), vrniti 52 657 141,77 EUR.

                  2.

                  K tem zneskom se prištejejo zamudne obresti od glavnice in od pogodbenih obresti, izračunane na podlagi metode iz člena 3(2) posojilne pogodbe „Electricity Distribution Project“ št. 20948, ki je bila med EIB in Sirsko arabsko republiko sklenjena 5. februarja 2001 in spremenjena z dopisi z dne 3. oktobra 2003, 28. februarja 2006, 9. maja 2007 in 8. oktobra 2007, od 9. avgusta 2017 dalje do dne plačila.

                  3.

                     V preostalem delu se tožba zavrne.

                  4.

                     Sirski arabski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva T-541/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija (Arbitražna klavzula — Posojilna pogodba „Electricity Transmission Project“ št. 20868 — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija
      (Zadeva T-541/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Posojilna pogodba „Electricity Transmission Project“ št. 20868 - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
      (2019/C 255/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: sprva P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones in J. Shirran, nato F. Oxangoiti Briones, J. Klein in J. Shirran, agenti, skupaj z D. Artsom, odvetnikom, in T. Cusworthom, solicitor)

         Tožena stranka: Sirska arabska republika

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Sirski arabski republiki naloži plačilo zneskov, dolgovanih v zvezi s posojilno pogodbo „Electricity Transmission Project“ št 20868, skupaj z zamudnimi obrestmi.

         Izrek

                  1.

                     Sirska arabska republika mora Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska investicijska banka (EIB), vrniti zneska 38 934 400,51 EUR in 3 383 971,66 švicarskih frankov (CHF).

                  2.

                     K tema zneskoma se prištejejo zamudne obresti, izračunane na podlagi metode iz člena 3(2) posojilne pogodbe iz člena 3(2) posojilne pogodbe „Electricity Transmission Project“ št. 20868, ki je bila med EIB in Sirsko arabsko republiko sklenjena 14. decembra 2000 in je bila spremenjena 20. decembra 2004, od glavnice in od pogodbenih obresti od 9. avgusta 2017 dalje do dne plačila.

                  3.

                     V preostalem delu se tožba zavrne.

                  4.

                     Sirski arabski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva T-614/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Bonnafous/EACEA (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Odpoved pogodbe o zaposlitvi po koncu poskusne dobe — Normalni pogoji v času poskusne dobe — Psihično nadlegovanje — Načelo dobrega opravljanja — Dolžnost skrbnega ravnanja — Pravica do obrambe — Pravica do izjave — Očitna napaka pri presoji — Zloraba pooblastila — Odgovornost)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Bonnafous/EACEA
      (Zadeva T-614/17) (1)

      (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Odpoved pogodbe o zaposlitvi po koncu poskusne dobe - Normalni pogoji v času poskusne dobe - Psihično nadlegovanje - Načelo dobrega opravljanja - Dolžnost skrbnega ravnanja - Pravica do obrambe - Pravica do izjave - Očitna napaka pri presoji - Zloraba pooblastila - Odgovornost)
      (2019/C 255/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Laurence Bonnafous (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

         Tožena stranka: Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (zastopniki: H. Monet in V. Kasparian, agenta, skupaj z D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnika)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členu 270 PDEU se nanaša, prvič, na razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi pogodbe o zaposlitvi z dne 14. novembra 2016 in odločbe o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 2. junija 2017, ki ju je sprejela EACEA, ter drugič, na povrnitev škode, ki naj bi nastala tožeči stranki zaradi teh odločb.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Laurence Bonnafous se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 374, 6.11.2017.


title: Zadeva T-616/17 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2019 – Siragusa/Svet (Javni uslužbenci — Uradniki — Prenehanje delovnega razmerja — Predlog za upokojitev — Sprememba določb Kadrovskih predpisov po vložitvi predloga — Preklic prejšnje odločbe — Odgovornost)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2019 – Siragusa/Svet
      (Zadeva T-616/17 RENV) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Prenehanje delovnega razmerja - Predlog za upokojitev - Sprememba določb Kadrovskih predpisov po vložitvi predloga - Preklic prejšnje odločbe - Odgovornost)
      (2019/C 255/44)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Sergio Siragusa (Bruselj, Belgija) (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bauer in M. Veiga, nato M. Bauer in R. Meyer, agenti)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopniki: sprva M. Rantala in Í. Ní Riagáin Düro, nato I. Lázaro Betancor in C. González Argüelles, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe Sveta z dne 12. novembra 2014 o preklicu prejšnje odločbe Sveta o potrditvi predloga tožeče stranke za predčasno upokojitev z dne 11. julija 2013, in drugič, povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi te odločbe.

                  1.

                  Odločba Sveta Evropske unije z dne 12. novembra 2014 o preklicu prejšnje odločbe Sveta o potrditvi predloga Sergia Siraguse za predčasno upokojitev z dne 11. julija 2013 se razglasi za nično.

                  2.

                  Svet mora S. Siragusi plačati 5 000 EUR z zamudnimi obrestmi od dneva razglasitve te sodbe do končnega plačila v celoti po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka (ECB) določi za svoje operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki.

                  3.

                  Odškodninski zahtevek se v preostalem zavrne.

                  4.

                  Svet nosi svoje stroške in stroške S. Siraguse, vključno s stroški v zadevi F-124/15 in zadevi T-678/16 P.

                  5.

                  Evropski parlament nosi svoje stroške, vključno s stroški v zadevi F-124/15 in zadevi T-678/16 P.

         (1)  UL C 414, 14.12.2015 (zadeva, sprav vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-124/15 in 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-43/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Rietze/EUIPO – Volkswagen (vozilo VW Bus T 5) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki prikazuje vozilo VW Bus T 5 — Predhodni model Skupnosti — Razlog za ničnost — Individualna narava — Seznanjeni uporabnik — Različen celotni vtis — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Rietze/EUIPO – Volkswagen (vozilo VW Bus T 5)
      (Zadeva T-43/18) (1)

      (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki prikazuje vozilo VW Bus T 5 - Predhodni model Skupnosti - Razlog za ničnost - Individualna narava - Seznanjeni uporabnik - Različen celotni vtis - Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)
      (2019/C 255/45)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: C. Klawitter, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. novembra 2017 (zadeva R 1204/2016-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Rietze in Volkswagen.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Rietze GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-191/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Rietze/EUIPO – Volkswagen (vozilo VW Caddy Maxi) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki prikazuje vozilo VW Caddy — Predhodni model Skupnosti — Razlog za ničnost — Individualna narava — Seznanjeni uporabnik — Različen celotni vtis — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 — Dokazno breme vložnika zahteve za ugotovitev ničnosti — Zahteve, povezane s prikazom predhodnega modela)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Rietze/EUIPO – Volkswagen (vozilo VW Caddy Maxi)
      (Zadeva T-191/18) (1)

      (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki prikazuje vozilo VW Caddy - Predhodni model Skupnosti - Razlog za ničnost - Individualna narava - Seznanjeni uporabnik - Različen celotni vtis - Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 - Dokazno breme vložnika zahteve za ugotovitev ničnosti - Zahteve, povezane s prikazom predhodnega modela)
      (2019/C 255/46)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: C. Klawitter, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. januarja 2018 (zadeva R 1203/2016-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Rietze in Volkswagen.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Rietze GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-192/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Rietze/EUIPO – Volkswagen (vozilo VW Caddy) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Registrirani model Skupnosti, ki prikazuje vozilo VW Caddy — Predhodni model Skupnosti — Razlog za ničnost — Individualna narava — Seznanjeni uporabnik — Različen celotni vtis — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 — Dokazno breme vložnika zahteve za ugotovitev ničnosti — Zahteve, povezane s prikazom predhodnega modela)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Rietze/EUIPO – Volkswagen (vozilo VW Caddy)
      (Zadeva T-192/18) (1)

      (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Registrirani model Skupnosti, ki prikazuje vozilo VW Caddy - Predhodni model Skupnosti - Razlog za ničnost - Individualna narava - Seznanjeni uporabnik - Različen celotni vtis - Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 - Dokazno breme vložnika zahteve za ugotovitev ničnosti - Zahteve, povezane s prikazom predhodnega modela)
      (2019/C 255/47)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: C. Klawitter, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. januarja 2018 (zadeva R 1244/2016-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Rietze in Volkswagen.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Rietze GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-209/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Porsche/EUIPO – Autec (Motorna vozila) (Modeli Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registriran modeli Skupnosti, ki upodablja motorno vozilo — Prejšnji model Skupnosti — Razlog za ničnost — Neobstoj individualnosti — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Porsche/EUIPO – Autec (Motorna vozila)
      (Zadeva T-209/18) (1)

      (Modeli Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registriran modeli Skupnosti, ki upodablja motorno vozilo - Prejšnji model Skupnosti - Razlog za ničnost - Neobstoj individualnosti - Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)
      (2019/C 255/48)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: C. Klawitter, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Autec AG (Nuremberg, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. januarja 2018 (zadeva R 945/2016-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Autec AG in Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 166, 14.5.2018.


title: Zadeva T-210/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Porsche/EUIPO – Autec (Avtomobili) (Modeli Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registriran modeli Skupnosti, ki upodablja avtomobil — Prejšnji model Skupnosti — Razlog za ničnost — Neobstoj individualnosti — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Porsche/EUIPO – Autec (Avtomobili)
      (Zadeva T-210/18) (1)

      (Modeli Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registriran modeli Skupnosti, ki upodablja avtomobil - Prejšnji model Skupnosti - Razlog za ničnost - Neobstoj individualnosti - Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)
      (2019/C 255/49)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: C. Klawitter, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Autec AG (Nuremberg, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. januarja 2018 (zadeva R 941/2016-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Autec AG in Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 166, 14.5.2018.


title: Zadeva T-220/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (Battistino) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka Battistino — Prejšnja besedna znamka Evropske unije BATTISTA — Razglasitev delne ničnosti — Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke — Člen 57(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 64(2) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (Battistino)
      (Zadeva T-220/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka Battistino - Prejšnja besedna znamka Evropske unije BATTISTA - Razglasitev delne ničnosti - Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke - Člen 57(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 64(2) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 255/50)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Italija) (zastopniki: V. Franchini, F. Paesan in R. Bia, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Italija) (zastopnik: D. Russo, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 22. januarja 2018 (zadeva R 400/2017-5) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnostni med družbama Battista Nino Caffè in Torrefazione Caffè Michele Battista.

         Izrek

                  1.

                     Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 22. januarja 2018 (zadeva R 400/2017-5) se razglasi za nično.

                  2.

                     V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                     EUIPO in družbi Battista Nino Caffè Srl se naloži plačilo stroškov, ki so nastali v postopku pred Splošnim sodiščem.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva T-221/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (BATTISTINO) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Besedna znamka BATTISTINO — Prejšnja besedna znamka Evropske unije BATTISTA — Razglasitev ničnosti — Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke — Člen 57(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 64(2) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (BATTISTINO)
      (Zadeva T-221/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Besedna znamka BATTISTINO - Prejšnja besedna znamka Evropske unije BATTISTA - Razglasitev ničnosti - Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke - Člen 57(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 64(2) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 255/51)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Italija) (zastopniki: V. Franchini, F. Paesan in R. Bia, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Italija) (zastopnik: D. Russo, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 22. januarja 2018 (zadeva R 402/2017-5) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnostni med družbama Battista Nino Caffè in Torrefazione Caffè Michele Battista.

         Izrek

                  1.

                     Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 22. januarja 2018 (zadeva R 402/2017-5) se razglasi za nično.

                  2.

                     V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                     EUIPO in družbi Battista Nino Caffè Srl se naloži plačilo stroškov, ki so nastali v postopku pred Splošnim sodiščem.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva T-229/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2019 – Biolatte/EUIPO (Biolatte) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Biolatte — Absoluti razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2019 – Biolatte/EUIPO (Biolatte)
      (Zadeva T-229/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Biolatte - Absoluti razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 255/52)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Biolatte Oy (Turku, Finska) (zastopnik: J. Ikonen, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Crespo Carrillo in H. O’Neill, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. februarja 2018 (zadeva R 351/2017-1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besednega znaka Biolatte kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Biolatte Oy se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva T-338/19: Tožba, vložena 6. junija 2019 – UE/Komisija

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/50

      Tožba, vložena 6. junija 2019 – UE/Komisija
      (Zadeva T-338/19)
      (2019/C 263/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: UE (zastopnika: S. Rodrigues in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo Komisije z dne 1. avgusta 2018, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za priznanje poklicne bolezni, razglasi za nično;

                  —

                  po potrebi za nično razglasi odločbo Komisije z dne 5. marca 2019, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 5. novembra 2018;

                  —

                  naloži povračilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog je očitna napaka pri razlagi razumnosti roka, v katerem je bila vložena zahteva v zvezi s poklicno boleznijo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog je zloraba pooblastil.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog je kršitev pravice do obrambe in obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva T-345/19: Tožba, vložena 10. junija 2019 – Santini/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/51

      Tožba, vložena 10. junija 2019 – Santini/Parlament
      (Zadeva T-345/19)
      (2019/C 263/59)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Giacomo Santini (Trento, Italija) (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sporočila generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, s katerim sta bila povzeta sklep št. 14/2018 z dne 12. julija 2018, ki ga je sprejel Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija), in/ali sklep št. 6/2018, ki ga je sprejel Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica italiana (svet predsedstva senata Italijanske republike) in, v vsakem primeru,

                  —

                  razglasi ničnost ponovne določitve in novega izračuna doživljenjske pokojnine, ki jo je odobril Evropski parlament,

                  —

                  posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi,

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki,

                  —

                  v vsakem primeru: Evropskemu parlamentu naloži povračilo vseh stroškov, vključno z odvetniškimi nagradami, skupaj z DDV, dajatvami, davki in pavšalnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev področja pristojnosti urada predsedstva Evropskega parlamenta.
                  Tožeča stranka trdi, da je nov izračun doživljenjske evropske pokojnine nezakonit, ker je bil izveden enostransko, z učinkom za nazaj in trajno na podlagi domnevno (neobstoječe) samodejne uporabe sklepa št. 14/2018, ki ga je v zvezi s tem izdala poslanska zbornica (Italija) brez ustrezne predhodne odločitve predsedstva Evropskega parlamenta, ki je na tem področju polno pristojen (na podlagi člena 25 pravilnika Evropskega parlamenta).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravilnika Evropskega parlamenta
                  Tožeča stranka trdi, da je nov izračun doživljenjske evropske pokojnine nezakonit, saj je v nasprotju s členom 1 Priloge III k pravilniku o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta, ki je veljal pred letom 2009. Po izteku njenega mandata evropskega poslanca je bila po mnenju tožeče stranke njena socialna varnost dokončno prevzeta pod pogoji, ki so takrat veljali za italijanske poslance. Morebitne spremembe teh pogojev, dogovorjenih veliko let kasneje, ne morejo učinkovati retroaktivno na položaj, ki ga je že določil in izvedel izplačila Evropski parlament po pogojih, ki so veljali v času pridobitve pravice, ker poslanska zbornica (Italija) po tem obdobju ni imela nobenih pristojnosti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 28 statuta poslancev.
                  Tožeča stranka trdi, da je nov izračun doživljenjske evropske pokojnine nezakonit, saj je v nasprotju s členom 28 statuta poslancev Evropskega parlamenta in členoma 75 in 75 njegovih izvedbenih ukrepov, ki določajo, da pravice, pridobljene pred začetkom veljave novega statuta ostanejo dokončno pridobljene in se izplačujejo po takrat veljavnih pogojih. Po mnenju tožeče stranke od teh zaščitnih klavzul ni mogoče odstopati, toliko manj na podlagi preprostega sklepa urada predsedstva poslanske zbornice (Italija) s trajnim in retroaktivnih učinkom, ne da bi bile kršene te določbe in legitimna pričakovanja zadevnih strank, da še naprej prejemajo doživljenjsko pokojnino in v tem znesku, zlasti, če je to poslabšanje retroaktivno in je nastalo zaradi uporabe drugačnega sistema izračuna, ki je uvedeno arbitrarno z učinkom za nazaj.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kaznovalna narava ukrepa zmanjšanja in kršitev načel zakonitosti, neretroaktivnosti in nediskriminacije.
                  Tožeča stranka zatrjuje, da je nov izračun doživljenjske evropske pokojnine nezakonit, saj ima naravo sankcije je diskriminatoren za eno samo skupino subjektov (nekdanji italijanski poslanci) in pomeni čisto simboličen poseg, ki ima političen pomen in ni povezan z varčevalnimi ukrepi. Ker nov izračun doživljenjske pokojnine, ki je bil izveden naknadno z retroaktivnim učinkom, na podlagi drugih modalitet in s trajnostnim učinkom, pomeni neutemeljeno neenako obravnavanje v razmerju do nekdanjih evropskih poslancev iz drugih držav članic, kakor tudi v razmerju do evropskih poslancev, izvoljenih po letu 2009 ter v razmerju do vseh drugih državljanov na splošno, ki niso deležni tovrstnih ukrepov zmanjšanja.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev člena 1 dodatnega protokola k Evropski konvenciji o človekovih pravicah.
                  Tožeča stranka meni, da je doživljenjska pokojnina ekonomska dajatev, ki je postala del individualnega premoženja poslancev, ki se nanaša nanje oziroma izpolnjujejo pogoje za njeno pridobivanje v prihodnje. Njeno nenadno zmanjšanje, zlasti če izhaja iz novega izračuna z učinkom za nazaj na podlagi različnih meril za izplačilo, ki jih enostransko in samovoljno določi poslanska zbornica (Italija), je dejansko enakovredno obdavčitvi individualnega premoženja poslancev, ki je kot takšna lahko določena le z zakonom, in mora biti v vsakem primeru utemeljena s posebnim javnim interesom, ki pa v tem primeru ni bil uveljavljan in niti ne obstaja, saj ta nov izračun doživljenske pokojnine ne bi povzročil konkretnih prihrankov.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev načel varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti, in varstva pridobljenih pravic.
                  Tožeča stranka zatrjuje nezakonitost zaradi očitne kršitve temeljnih načel gotovosti pravnih predpisov in razmerij, varstva zaupanja v pravo, in varstva pridobljenih pravic. Nov izračun doživljenske pokojnine po njenem mnenju učinkuje retroaktivno, ker naknadno predpisuje drugačno metodologijo za določitev pokojnine, ki vodi do bistvenega zmanjšanja (v obravnavanem primeru 50 % mesečno), je dokončen in trajen, potem ko je upravičenec pravico pridobil veliko pred sprejetjem navedenega sklepa. S tem je bilo radikalno prelomljeno naravno in upravičeno zaupanje prejemnika v trajno prejemanje doživljenske starostne pokojnine, ob tem da ne obstajajo nikakršni razlogi za utemeljitev tako radikalnega in trajnega učinka na že uresničene položaje, ki obstajajo že dolgo časa.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev načel pravičnosti, enakega obravnavanja, nediskriminacije in solidarnosti.
                  Tožeča stranka trdi, da je ukrep nezakonit, saj je bil sprejet brez navedb razlogov in ciljev, ter da je s tem prekoračil meje izjemnosti in skladnosti, tako da je v očitnem neskladju z načelom bistvene enakosti in primernosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: kršitev načel primernosti, sorazmernosti, enakega obravnavanja, in solidarnosti.
                  Tožeča stranka trdi, da je sporni ukrep nezakonit, ker krši načela primernosti, sorazmernosti, solidarnosti in enakega obravnavanja, ker (1) pravnim subjektom retroaktivno nalaga sistem prispevkov, katerim je bila pokojnina odobrena veliko pred sprejetjem sklepa št. 14/2018 poslanske zbornice (Italija) in celo veliko pred začetkom veljave sistema prispevkov s tako imenovano reformo Dini (1996), (2) spreminja pravni status prispevkov, ki jih je nekdanji poslanec pridobil, vendar ne da bi bilo karkoli navedeno glede davkov, ki bi jih zbornica neposredno obdržala na podlagi davkov od dohodkov, (3) predpisuje retroaktivno uporabo sistema prispevkov, ki pa ni v nobeni zvezi s prispevki niti glede modalitet, niti glede ciljev, (4) so bili neracionalno in napačno uporabljeni koeficienti predelave in verjetnostna merila izračuna, ker se nanašajo na že znano preteklo obdobje in ne na prihodnost, (5) izkazuje jasno voljo, da se izenači obravnavanje doživljenjske starostne pokojnine socialnim varstvom zaposlenih v javnem sektorju, medtem ko gre v resnici za sredstva, ki so drugačne narave.


title: Zadeva C-387/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 17. maja 2019 – RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel/Vlaams Gewest

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 17. maja 2019 – RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel/Vlaams Gewest
      (Zadeva C-387/19)
      (2019/C 270/21)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel

         Tožena stranka: Vlaams Gewest

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba odstavek 4, točki (c) in (g), člena 57 Direktive 2014/24/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES v povezavi z odstavkoma 6 in 7 tega člena razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi se ta člen uporabljal tako, da mora gospodarski subjekt na lastno pobudo zagotoviti dokaze o ukrepih, ki jih je sprejel, da bi dokazal svojo zanesljivost?

                  2.

                  Če je to tako, ali ima odstavek 4, točki (c) in (g), člena 57 [Direktive 2014/24] v povezavi z odstavkoma 6 in 7 tega člena ob taki razlagi neposreden učinek?

         (1)  UL 2014, L 94, str. 65.


title: Zadeva C-388/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Portugalska) 17. maja 2019 – MK/Autoridade Tribuntária e Aduaneira

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Portugalska) 17. maja 2019 – MK/Autoridade Tribuntária e Aduaneira
      (Zadeva C-388/19)
      (2019/C 270/22)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: MK

         Tožena stranka: Autoridade Tribuntária e Aduaneira

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 12 v povezavi s členi 56, 57 in 58 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (zdaj členi 18, 63, 64 in 65 Pogodbe o delovanju Evropske unije) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot je ta v sporu o glavni stvari (člen 43(2) zakonika o dohodnini, potrjen z uredbo-zakonom št. 442-A/88 z dne 30. novembra 1988, v različici iz zakona št. 109-B/2001 z dne 27. decembra 2001), s spremembami, uvedenimi z zakonom št. 67-A/2007 z dne 31. decembra 2007, z vključitvijo odstavkov 7 in 8 (zdaj odstavka 9 in 10) v člen 72 zakonika o dohodnini, ki omogoča, da dobiček iz kapitala od odsvojitve nepremičnin, ki se nahajajo v neki državi članici (Portugalska), ki ga je ustvaril rezident druge države članice Evropske unije (Francija), fakultativno ni predmet višje davčne obremenitve od tiste, ki bi veljala pri enaki transakciji za dobiček iz kapitala, ki bi ga ustvaril rezident države, v kateri se nahaja nepremičnina?


title: Zadeva C-392/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 21. maja 2019 – VG Bild-Kunst/Stiftung Preußischer Kulturbesitz

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 21. maja 2019 – VG Bild-Kunst/Stiftung Preußischer Kulturbesitz
      (Zadeva C-392/19)
      (2019/C 270/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in vložnica revizije: VG Bild-Kunst

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Stiftung Preußischer Kulturbesitz

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali vključevanje dela, ki je s privolitvijo imetnika pravic na voljo na prosto dostopnem spletnem mestu, na spletno mesto tretje osebe z okvirjanjem (framing) pomeni priobčitev tega dela javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES (1), če se izvaja z obidom zaščitnih ukrepov proti okvirjanju (framing), ki jih je sprejel ali odredil imetnik pravic?

         (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.


title: Zadeva C-403/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 24. maja 2019 – Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 24. maja 2019 – Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Zadeva C-403/19)
      (2019/C 270/25)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Société Générale SA

         Nasprotna stranka: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali ob upoštevanju člena 56 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ki je postal člen 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije, dejstvo, da uporaba pravil iz točke 5 tega sklepa, da se kompenzira dvojna obdavčitev dividend, ki jih družbi, zavezani plačilu davka od dohodkov pravnih oseb v državi članici svojega rezidentstva, izplača družba z rezidentstvom v drugi državi, in za katere zaradi izvajanja davčne pristojnosti te države velja odtegljaj pri viru, lahko poslabša položaj poslov v zvezi z vrednostnimi papirji tujih družb, ki jih izvedejo družbe, ki so zavezane plačilu davka od dohodkov pravnih oseb v prvi državi, pomeni, da je ta država, če je izbrala možnost kompenzacije dvojnega obdavčevanja, presegla odpoved prejemanja davčnih prihodkov, ki bi jih prejela na podlagi obdavčitve z davkom od dohodkov pravnih oseb na zadevne dividende?


title: Zadeva C-441/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nizozemska) 12. junija 2019 – TQ/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nizozemska) 12. junija 2019 – TQ/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-441/19)
      (2019/C 270/27)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TQ

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 10 Listine Direktive 2008/115/ES (1) (v nadaljevanju: Direktiva o vračanju) v povezavi s členoma 4 in 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), uvodno izjavo 22 in členom 5(a) Direktive o vračanju ter členom 15 Direktive 2011/95/EU (2) (v nadaljevanju: Direktiva o pogojih) razlagati tako, da se mora država članica – preden mladoletniku brez spremstva naloži obveznost vrnitve – prepričati, ali v izvorni državi vsekakor načeloma obstaja in je na voljo primeren sprejem, in glede tega opraviti preiskavo?

                  2.

                  Ali je treba člen 6(1) Direktive o vračanju v povezavi s členom 21 Listine razlagati tako, da državi članici ni dovoljeno razlikovanje glede na starost pri odobritvi zakonitega prebivanja na njenem ozemlju, kadar se ugotovi, da mladoletniku brez spremstva ni mogoče priznati statusa begunca ali subsidiarne zaščite?

                  3.

                  Ali je treba člen 6(4) Direktive o vračanju razlagati tako, da je treba, če mladoletnik brez spremstva ne upošteva obveznosti vrnitve in če država članica ne opravi in ne bo opravila konkretnih dejanj za odstranitev, odložiti obveznost vrnitve in s tem priznati zakonito prebivanje? Ali je treba člen 8(1) Direktive o vračanju razlagati tako, da je treba šteti, da je izdaja odločbe o vrnitvi mladoletniku brez spremstva, ne da bi se naknadno opravila dejanja za odstranitev, dokler mladoletnik brez spremstva ne doseže starosti osemnajst let, v nasprotju z načelom lojalnega sodelovanja in načelom lojalnosti do Skupnosti?

         (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98).

         (2)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL 2011, L 337, str. 9).


title: Zadeva C-445/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 6. junija 2019 – Viasat Broadcasting UK Ltd v TV 2/Danmark A/S, Kraljevina Danska

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 6. junija 2019 – Viasat Broadcasting UK Ltd v TV 2/Danmark A/S, Kraljevina Danska
      (Zadeva C-445/19)
      (2019/C 270/28)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Østre Landsret

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Viasat Broadcasting UK Ltd

         Toženi stranki: TV 2/Danmark A/S, Kraljevina Danska

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se obveznost nacionalnega sodišča, da prejemniku pomoči naloži plačilo obresti za nezakonito pomoč (glej sodbo CELF (1)), nanaša tudi na položaj, kakršen je ta v obravnavani zadevi, v katerem je nezakonita državna pomoč pomenila nadomestilo za javno storitev, za katerega se je naknadno ugotovilo, da je na podlagi člena 106(2) PDEU združljivo z notranjim trgom, in v katerem je bila dana odobritev na podlagi presoje skupnega finančnega položaja celotnega podjetja, ki opravlja javno službo, vključno z njegovo kapitalizacijo?

                  2.

                  Ali se obveznost nacionalnega sodišča, da prejemniku pomoči naloži plačilo obresti za nezakonito pomoč (glej sodbo CELF), nanaša tudi na zneske, ki jih prejemnik pomoči v okoliščinah, kakršne so te iz obravnavane zadeve, na podlagi obveznosti javnega prava sicer prenese na povezana podjetja, vendar pa so s končno odločbo Komisije opredeljeni kot prednost za prejemnika pomoči v smislu člena 107(1) PDEU?

                  3.

                  Ali se obveznost nacionalnega sodišča, da prejemniku pomoči naloži plačilo obresti za nezakonito pomoč (glej sodbo CELF), nanaša tudi na državno pomoč, ki jo je prejemnik pomoči v okoliščinah, kakršne so te iz obravnavane zadeve, prejel od podjetja pod javnim nadzorom, ob upoštevanju tega, da so prihodki slednjega deloma nastali s prodajo storitev prejemnika pomoči?

         (1)  Sodba z dne 12. februarja 2001 8 (Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, EU:C:2008:79).


title: Zadeva C-475/19 P: Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 20. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 10. aprila 2019 v zadevi T-229/17, Zvezna republika Nemčija/Evropska komisija

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/25

      Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 20. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 10. aprila 2019 v zadevi T-229/17, Zvezna republika Nemčija/Evropska komisija
      (Zadeva C-475/19 P)
      (2019/C 270/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: J. Möller, agent, M. Kottmann, M. Winkelmüller, F. van Schewick, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki: Evropska komisija, Republika Finska

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  1.

                  sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 10. aprila 2019 v zadevi T-229/17, Zvezna republika Nemčija/Evropska komisija, razveljavi;

                  2.

                  Sklep Komisije (EU) 2017/133 z dne 25. januarja 2017 o omejeni ohranitvi sklica v Uradnem listu Evropske unije na harmonizirani standard EN 14342:2013 „Lesene talne obloge in parket: Lastnosti, vrednotenje skladnosti in označevanje“ v skladu z Uredbo (EU) št. 305/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (1) razglasi za ničen;

                  3.

                  Sklep Komisije (EU) 2017/145 z dne 25. januarja 2017 o omejeni ohranitvi sklica na harmonizirani standard EN 14904:2006 „Podloge za športne dejavnosti – Notranje podloge za večnamensko uporabo: Specifikacija“ v skladu z Uredbo (EU) št. 305/2011 Evropskega parlamenta in Sveta v Uradnem listu Evropske unije (2) razglasi za ničen;

                  4.

                  sporočila Komisije v okviru izvajanja Uredbe (EU) št. 305/2011 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi usklajenih pogojev za trženje gradbenih proizvodov in razveljavitvi Direktive Sveta 89/106/EGS z dne 10. marca 2017, 11. avgusta 2017, 15. decembra 2017 in 9. marca 2018 (3) razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na harmonizirana standarda EN 14342:2013 in EN 14904:2006;

                  5.

                  podredno v zvezi s točkami 2, 3 in 4 predlogov, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  6.

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja te tri pritožbene razloge:
      prvič, izpodbijana sodba naj bi bila s tem, da so bili predlogi Zvezne republike Nemčije za razglasitev ničnosti izpodbijanih sporočil zavrnjeni kot nedopustni, v nasprotju s členom 263(1) PDEU. Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da naj bi bil namen izpodbijanih sporočil, da ustvarjajo zavezujoče pravne učinke, ki niso enaki pravnim učinkom izpodbijanih sklepov.
      Drugič, izpodbijana sodba naj bi bila v nasprotju s členom 18(2) Uredbe št. 305/2011 v povezavi s členom 17(5) te uredbe. Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da naj bi bila Komisija na podlagi teh določb pooblaščena, da sprejme ukrep, ki ga je predlagala Zvezna republika Nemčija, in da naj bi tega tudi morala sprejeti.
      Tretjič, izpodbijana sodba naj bi bila v nasprotju s členom 18(2) Uredbe št. 305/2011 v povezavi s členom 3(1) in (2) ter členom 17(3) te uredbe. Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da naj bi Komisija na podlagi teh določb morala preveriti, ali se s spornimi predpisi ogroža izpolnjevanje osnovnih zahtev za gradbene objekte.

         (1)  UL 2017, L 21, str. 113.

         (2)  UL 2017, L 22, str. 62.

         (3)  UL 2017, C 76, str. 32; UL 2017, C 267, str. 16; UL 2017, C 435, str. 41; UL 2018, C 92, str. 139.


title: Zadeva C-498/19 P: Pritožba, ki jo je Romunija vložila 27. junija 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2019 v zadevi T-530/18, Romunija/Komisija

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/27

      Pritožba, ki jo je Romunija vložila 27. junija 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2019 v zadevi T-530/18, Romunija/Komisija
      (Zadeva C-498/19 P)
      (2019/C 270/30)
      Jezik postopka: romunščina

         Stranki

         Pritožnik: Romunija (zastopniki: C.-R, Canțăr, E. Gane, O.-C. Ichim, M. Chicu, agenti)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugodi pritožbi in v celoti razveljavi sklep Splošnega sodišča v zadevi T-530/18, ponovno razsodi v zadevi T-530/18 in ugodi tožbi za ugotovitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa 2018/873 z dne 13. junija 2018 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (1):

                              a.

                              v celoti kar zadeva podukrep 1a (znesek 13 184 846,61 EUR za leti 2015 in 2016)

                              b.

                              v celoti kar zadeva podukrepe 3a, 5a, 3b, 4b (znesek 45 532 000,96 EUR za leta 2014, 2015 in 2016) ter, podredno, deloma za obdobje pred 19. septembrom 2015 (znesek 21 315 857,50 EUR)
                              ali

                  —

                  ugodi pritožbi, v celoti razveljavi sklep Splošnega sodišča v zadevi T-530/18, zadevo T-530/18 vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, ki naj pri odločanju ugodi tožbi za razglasitev ničnosti in za delno ničen razglasi Izvedbeni sklep (EU) 2018/873 z dne 13. junija 2018, kot je navedeno zgoraj;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  A.

                  Kršitev členov 263 in 297 PDEU in načela pravne varnosti

                              i.

                              Splošno sodišče s pravnega vidika ni pravilno ocenilo popolnosti in pravilnosti vročitve in je vročitev Komisije napačno opredelilo kot primerno za začetek teka roka iz člena 263 PDEU. Ta pristop Splošnega sodišča krši tudi načelo pravne varnosti.
                              Romunija meni, da je obstoj kakršne koli napake glede bistvenih elementov sklepa kot je sklep 2018/873 vpliva na veljavnost vročitve in poraja vrsto vprašanj z vidika pravne varnosti. Zato je obstoj napak, kot so te, ki jih je ugotovilo Splošno sodišče, zadosten, da vročitev Komisije ne more povzročiti začetka teka roka iz člena 263 PDEU.
                              Splošno sodišče je razlike med objavljeno različico in vročeno različico Sklepa 2018/873 opredelilo kot minimalne, pri čemer se je oprlo na dejstvo, da to ne more vplivati na razumevanje besedila sklepa, ker pojem „znesek“ lahko ustreza le vrsti popravka „ocenjeni znesek“. Romunija ugotavlja, da ta vrsta popravka ne obstaja in da je pravno razlogovanje Splošnega sodišča napačno ter da je mogoče ugotoviti, da ta očitno lahko vpliva na razumevanje besedila Sklepa 2018/873 in da je njegova vročitev neveljavna.

                              ii.

                              Splošno sodišče je storilo napako pri razlagi člena 263 v povezavi s členom 297, saj ni upoštevalo učinkov objave Sklepa 2018/873 v Uradnem listu, z vidika učinkovitega obveščanja in načela pravne varnosti.
                              Z vidika člena 263, šesti odstavek, PDEU je za izvrševanje pravice do pravnega sredstva upoštevno natančno poznavanje vsebine izpodbijanega akta Evropske unije, ne pa kdaj je ta začel veljati oziroma od kdaj ima pravne učinke.
                              Trenutek, od katerega začne teči rok dveh mesecev za vložitev ničnostne tožbe zoper akt kot je Sklep 2018/873, ki mora biti vročen in ki je v skladu z ustaljeno in dolgotrajno prakso avtorja tudi objavljen v UL, mora biti objava, kateri se prišteje 14 dni, ki so določeni v členu 59 Poslovnika Splošnega sodišča.
                              Taka rešitev je še toliko bolj potrebna, če se upoštevajo konkretne okoliščine, v katerih je bil Sklep 2018/873 vročen romunskim organom in objavljen – okoliščine, iz katerih izhaja razlika med vročenim besedilom in objavljenim besedilom glede bistvenih elementov sklepa.

                              iii.

                              Splošno sodišče je kršilo načelo pravne varnosti, ko je presodilo, da je ena od pomanjkljivosti, na katere je opozorila Romunija (ki se nanaša na vrsto popravka – „ocenjeni znesek“ namesto „pavšalni znesek“) manjša redakcijska napaka, ki je bila storjena v besedilu, ki je bilo vročeno in objavljeno, vendar ni bila storjena v okviru upravnega postopka niti v zbirnem poročilu, in da ne ustvarja zmede glede narave popravka.

                              iv.

                              Splošno sodišče je kršilo člen 263 PDEU, ker je za neupoštevne in brezpredmetne štelo razlike med vročenim besedilom in besedilom, objavljenim v UL, ki se nanašajo na določbe Sklepa 2018/873, ki so naslovljene na druge države članice Evropske unije, ob upoštevanju statusa države članice kot privilegiranega tožnika.

                  B.

                  Kršitev načela kontradiktornosti tudi z vidika člena 64 Poslovnika Splošnega sodišča
                  Romunija navaja, da je Splošno sodišče kršilo načelo kontradiktornosti, saj romunskim organom ni dalo možnosti, da zavzamejo stališče glede informacij, ki jih je Komisija posredovala v odgovor na vprašanje sodišča Unije, kar so bile informacije, ki so bile podlaga za zavrženje vložene tožbe kot nedopustne.

         (1)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/873 z dne 13. junija 2018 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2018, L 152, str. 29).


title: Zadeva T-488/18: Tožba, vložena 17. junija 2019 – XC/Komisija

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/29

      Tožba, vložena 17. junija 2019 – XC/Komisija
      (Zadeva T-488/18)
      (2019/C 270/31)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: XC (zastopnik: C. Bottino, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  na podlagi člena 270 PDEU razglasi ničnost akta, s katerim je bila tožeča stranka izključena iz javnega natečaja EPSO/AD/338/17;

                  —

                  na podlagi člena 263, četrti odstavek, PDEU razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije C(2018) 3969;

                  —

                  na podlagi člena 270 PDEU razglasi ničnost rezervnega seznama javnega natečaja EPSO/AD/356/18;

                  —

                  odredi povračilo škode, ki je po mnenju Splošnega sodišča pravično, in Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja spodaj navedene tožbene razloge.
      Predlog za razglasitev ničnosti javnega natečaja EPSO/AD/338/17 na podlagi člena 270 PDEU:

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog temelji na domnevni kršitvi členov 3 in 7 Priloge III h Kadrovskim predpisom, kakor se razlaga zlasti v sodbi, s katero je bilo odločeno o zadevah T-361/10, Pachitis/Komisija in T-587/16, HM/Komisija.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog temelji na tem, da je po mnenju tožeče stranke s postopkom priprave preizkusa e-tray kršena dolžnost tajnosti postopkov natečajne komisije iz člena 6 Priloge III h Kadrovskim predpisom.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog temelji na tem, da potek preizkusa e-tray v skladu s podrobnimi pravili, ki jih določa EPSO, pomeni posredno diskriminacijo tožeče stranke zaradi invalidnosti in kršitev obveznosti razumne prilagoditve.
                  Predlog za razglasitev ničnost Sklepa Evropske komisije C(2018) 3969 na podlagi člena 263, četrti odstavek, PDEU:

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog temelji na kršitvi načel, navedenih v sodbah, v katerih je bilo odločeno o zadevah T-516/14, Alexandrou/Komisija, in C-491/15 P, Typke/Komisija.
                  Predlog za razglasitev ničnosti rezervnega seznama javnega natečaja EPSO/AD/356/18 na podlagi člena 270 PDEU:

                  5.

                  Peti tožbeni razlog temelji na tem, da EPSO ni mogel upravičeno opustiti posredovanja prošnje za ponovni preizkus v smislu točke 4.2.2 Splošnih pravil za javne natečaje natečajni komisiji oziroma ni bil pristojen, da njene odločitve in/ali obrazložitve nadomesti s svojimi.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog temelji na kršitvi določb Kadrovskih predpisov in Direktive o diskriminaciji zaradi invalidnosti.


title: Zadeva C-474/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Švedska) 18. junija 2019 – Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Švedska) 18. junija 2019 – Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening
      (Zadeva C-474/19)
      (2019/C 288/41)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening

         Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: Länsstyrelsen i Västra Götalands län, U.T.B.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 5 Direktive 2009/147/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic razlagati tako, da nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero prepoved velja samo za tiste vrste, ki so na seznamu Priloge 1 k Direktivi 2009/147 oziroma so do določene mere ogrožene ali pa njihova populacija dolgoročno upada?

                  2.

                  Ali je treba pojme „namerno ubitje/vznemirjanje/uničenje“ iz člena 5, od (a) do (d), Direktive 2009/147 in člena 12, od (a) do (c) Direktive Sveta 92/43/EGS (2) z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni praksi, v skladu s katero mora v primeru, če namen ukrepov očitno ni ubijanje ali vznemirjanje vrst (na primer gozdarski ukrepi ali prostorski razvoj), obstajati tveganje negativnih vplivov ukrepov na stanje ohranjenosti vrst, da bi prepovedi veljale?

                  3.

                  Če je odgovor na kateri koli del drugega vprašanja, da je treba škodo na ravni, ki ni posamična raven, presojati, zato da prepoved velja, ali je treba presojo torej izvesti na katerem od spodaj naštetih obsegov ali ravni:

                              (a)

                              določen geografsko omejen del populacije, kot je opredeljen pod točko (a), na primer v mejah regije, države članice ali Evropske unije;

                              (b)

                              zadevna lokalna populacija (biološko ločena od drugih populacij vrst);

                              (c)

                              zadevna metapopulacija;

                              (d)

                              celotna populacija vrst v upoštevnem biogeografskem regijskem odseku območja razširjenosti vrste?

                  4.

                  Ali je treba pojma „poškodovanje ali uničenje“ razmnoževališč živali iz člena 12(d) Direktive 92/43 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni praksi, po kateri je kljub previdnostnim ukrepom trajna ekološka funkcionalnost (CEF) habitata zadevnih vrst izgubljena bodisi zaradi škode, uničenja ali poslabšanja, ki je lahko neposredno ali posredno, posamično ali kumulativno, tako da prepoved velja samo, če je verjetno, da se bo stanje ohranjenosti zadevnih vrst poslabšalo na ravneh, navedenih v tretjem vprašanju?

                  5.

                  Če je odgovor na četrto vprašanje nikalen, torej da je treba zato, da prepoved velja, škodo presojati na drugi ravni, ne pa na ravni habitata na posameznem območju, ali je treba presojo tako opraviti na katerem od spodaj naštetih obsegov ali ravni:

                              (a)

                              določen geografsko omejen del populacije, kot je opredeljen pod točko (a), na primer v mejah regije, države članice ali Evropske unije;

                              (b)

                              zadevna lokalna populacija (biološko ločena od drugih populacij vrst);

                              (c)

                              zadevna metapopulacija;

                              (d)

                              celotna populacija vrst v upoštevnem biogeografskem regijskem odseku območja razširjenosti vrste?
                              Drugo in četrto vprašanje mark- och miljödomstolen (pritožbeno sodišče za prostorske in okoljske zadeve) vključujeta vprašanje, ali strogo varstvo iz direktive ne velja več za vrste, v zvezi s katerimi je bil cilj direktive (ugodno stanje ohranjenosti) dosežen.

         (1)  UL L 20, 2010, str. 7.

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102.


title: Zadeva C-651/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Općinski građanski sud u Zagrebu – Stalna služba u Sesvetama (Hrvaška) 30. julija 2018 in 15. januarja 2019 – QB, RA/Jadransko osiguranje d.d

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Općinski građanski sud u Zagrebu – Stalna služba u Sesvetama (Hrvaška) 30. julija 2018 in 15. januarja 2019 – QB, RA/Jadransko osiguranje d.d
      (Zadeva C-651/18)
      (2019/C 295/02)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Općinski građanski sud u Zagrebu - Stalna služba u Sesvetama

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: QB, RA

         Tožena stranka: Jadransko osiguranje d.d

         Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 11. julija 2019 presodilo, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Općinski građanski sud u Zagrebu (občinsko civilno sodišče v Zagrebu, Hrvaška) vložilo z odločbama z dne 30. julija 2018 in 15. januarja 2019, očitno nedopusten.


title: Zadeva C-170/19 P: Pritožba, ki jo je CheapFlights International Ltd vložila 25. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 11. decembra 2018 v zadevi T-565/17, CheapFlights International/EUIPO – Momondo Group

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/3

      Pritožba, ki jo je CheapFlights International Ltd vložila 25. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 11. decembra 2018 v zadevi T-565/17, CheapFlights International/EUIPO – Momondo Group
      (Zadeva C-170/19 P)
      (2019/C 295/04)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: CheapFlights International Ltd (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 10. julija 2019 odločilo, da je pritožba očitno neutemeljena.


title: Zadeva C-196/19 P: Pritožba, ki jo je UC vložil 27. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. decembra 2018 v zadevi T-572/17, UC/Parlament

text:
               2.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/3

      Pritožba, ki jo je UC vložil 27. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. decembra 2018 v zadevi T-572/17, UC/Parlament
      (Zadeva C-196/19 P)
      (2019/C 295/05)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: UC (zastopnik: A. Tymen, avocate)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 23. julija 2019 zavrnilo pritožbo.