title: Zadeva C-239/12 P: Pritožba, ki jo je 18. maja 2012 vložil Abdulbasit Abdulrahim zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 28. februarja 2012 v zadevi T-127/09, Abdulbasit Abdulrahim proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/8

         Pritožba, ki jo je 18. maja 2012 vložil Abdulbasit Abdulrahim zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 28. februarja 2012 v zadevi T-127/09, Abdulbasit Abdulrahim proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji
   (Zadeva C-239/12 P)
   2012/C 200/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Abdulbasit Abdulrahim (zastopniki: H.A.S. Miller, Solicitor, E. Grieves, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik – če uspe z obema pritožbenima razlogoma – Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2012,

               —

               ugotovi, da predlog za razglasitev ničnosti ni brezpredmeten,

               —

               zadevo vrne Splošnemu sodišču, ki naj odloči o predlogu za razglasitev ničnosti,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov te pritožbe in stroške, nastale pred Splošnim sodiščem, vključno s stroški zastopanja na predlog Sodišča.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga:

               —

               Splošno sodišče je ravnalo napačno, ker:

                           —

                           ni zaslišalo generalnega pravobranilca, in/ali

                           —

                           pritožnikovih zastopnikov ni pozvalo k opredelitvi glede brezpredmetnosti predloga za razglasitev ničnosti, in/ali

                           —

                           ni začelo ustnega postopka glede vprašanja, ali je bil predlog za razglasitev ničnosti brezpredmeten.

               —

               Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da predlog za razglasitev ničnosti pritožniku ne bi mogel zagotoviti premoženjske koristi.


title: Zadeva C-151/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti/Veliko vojvodstvo Luksemburg

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/38

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-151/06) (1)

   (2006/C 294/80)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-181/13: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Latina – Italija) – Francesco Acanfora proti Equitalia Sud SpA – Agente di Riscossione Latina, Agenzia delle Entrate – Ufficio di Latina (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člen 107 PDEU — Pojem „državna pomoč“  — Nacionalna zakonodaja, ki v primeru neplačila davka določa obveznost davčnega zavezanca, da družbi, ki je pooblaščena za izterjavo davkov, plača znesek v višini 9 % zneskov, vpisanih v seznam davčnih obveznosti, iz naslova stroškov izterjave — Opis dejanskega stanja — Nezadostnost — Očitna nedopustnost)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/5

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Latina – Italija) – Francesco Acanfora proti Equitalia Sud SpA – Agente di Riscossione Latina, Agenzia delle Entrate – Ufficio di Latina
   (Zadeva C-181/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 107 PDEU - Pojem „državna pomoč“ - Nacionalna zakonodaja, ki v primeru neplačila davka določa obveznost davčnega zavezanca, da družbi, ki je pooblaščena za izterjavo davkov, plača znesek v višini 9 % zneskov, vpisanih v seznam davčnih obveznosti, iz naslova stroškov izterjave - Opis dejanskega stanja - Nezadostnost - Očitna nedopustnost))
   2014/C 184/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Latina

      Stranke

      Tožeča stranka: Francesco Acanfora

      Toženi stranki: Equitalia Sud SpA – Agente di Riscossione Latina, Agenzia delle Entrate – Ufficio di Latina

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione tributaria provinciale di Latina – Razlaga člena 107 PDEU – Pojem državne pomoči – Nacionalna zakonodaja, ki v primeru neplačila na podlagi plačilnega naloga določa obveznost davčnega zavezanca, da družbi, ki je pooblaščena za izterjavo davkov, plača znesek v višini 9 % zneskov, vpisanih v seznam davčnih obveznosti, iz naslova stroškov izterjave

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je z odločbo z dne 5. decembra 2012 vložila Commissione tributaria provinciale di Latina (Italija), očitno ni dopusten.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-526/11: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – IVD GmbH & Co. KG proti Ärztekammer Westfalen-Lippe (Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c) — Pojem „oseba javnega prava“ — Pogoj glede ali financiranja dejavnosti, ali upravljavskega nadzora, ali nadzora nad dejavnostjo s strani države, regionalnih ali lokalnih organov ali drugih oseb javnega prava — Zdravniška zbornica — Zakonsko predvideno financiranje s prispevki članov te zbornice — Višina prispevkov, ki jo določi skupščina navedene zbornice — Neodvisnost te zbornice glede določanja obsega in podrobnih pravil za izvrševanje njenih zakonskih nalog)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – IVD GmbH & Co. KG proti Ärztekammer Westfalen-Lippe
   (Zadeva C-526/11) (1)

   (Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c) - Pojem „oseba javnega prava“ - Pogoj glede ali financiranja dejavnosti, ali upravljavskega nadzora, ali nadzora nad dejavnostjo s strani države, regionalnih ali lokalnih organov ali drugih oseb javnega prava - Zdravniška zbornica - Zakonsko predvideno financiranje s prispevki članov te zbornice - Višina prispevkov, ki jo določi skupščina navedene zbornice - Neodvisnost te zbornice glede določanja obsega in podrobnih pravil za izvrševanje njenih zakonskih nalog)
   2013/C 325/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: IVD GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Ärztekammer Westfalen-Lippe

      Ob udeležbi: WWF Druck + Median GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Düsseldorf – Razlaga člena 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132.) – Pojem „oseba javnega prava“ – Pogoja pretežnega financiranja in upravljavskega nadzora s strani države – Poklicna zbornica, ki ima na podlagi zakona pravico do pobiranja prispevkov od svojih članov, pri čemer se višina in uporaba teh prispevkov določita s pravilnikom, ki ga mora potrditi država.

      Izrek

   Člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da subjekt, kot je poklicna zbornica javnega prava, ne izpolnjuje niti merila glede pretežnega financiranja s strani javnih organov, kadar je ta subjekt pretežno financiran s prispevki, ki jih plačajo njegovi člani in katerih višino lahko določa in pobira na podlagi zakona, če ta zakon ne določa obsega in podrobnih pravil v zvezi z ukrepi, ki jih ta subjekt izvaja v okviru opravljanja svojih zakonskih nalog, katerih financiranju so namenjeni ti prispevki, niti merila glede upravljavskega nadzora s strani javnih organov zgolj zaradi tega, ker mora odločitev, s katero ta subjekt določi višino navedenih prispevkov, potrditi nadzorni organ.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva F-16/08: Tožba, vložena 7. februarja 2008 – Behmer proti Parlamentu

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/32

         Tožba, vložena 7. februarja 2008 – Behmer proti Parlamentu
   (Zadeva F-16/08)
   (2008/C 116/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Joachim Behmer (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločb OPI, s katerimi sta bili tožeči stranki za leti 2004 in 2006 dodeljeni dve točki za delovno uspešnost.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbi OPI, s katerima sta bili tožeči stranki za leti 2004 in 2006 dodeljeni dve točki za delovno uspešnost, naj se razveljavita;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-324/17: Tožba, vložena 29. maja 2017 – SAS Cargo Group in drugi/Komisija

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/53

         Tožba, vložena 29. maja 2017 – SAS Cargo Group in drugi/Komisija
   (Zadeva T-324/17)
   (2017/C 239/66)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Danska), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stockholm, Švedska), SAS AB (Stockholm) (zastopniki: B. Creve, M. Kofmann ter G. Forwood, odvetniki in J. Killick, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (Zadeva AT.39258 – Letalski prevoz tovora) razglasi za deloma ali v celoti ničen;

               —

               podredno, zmanjša globo naloženo tožečim strankam;

               —

               sprejme zahtevane ukrepe procesnega vodstva ali pripravljalne ukrepe ali kakršnekoli druge take ukrepe, ki jih Splošno sodišče šteje za potrebne; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pravice tožečih strank do obrambe in načela enakosti orožji s tem, da je bil tožečim strankam zavrnjen dostop do obremenjujočih in razbremenjujočih upoštevnih dokazov, vključno z dokazi, ki jih je Komisija prejela po vročitvi obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje nepristojnost v zvezi z uporabo člena 101 PDEU in člena 53 EGP za storitve letalskega prevoza tovora, katerih namembni kraj je bil EGP, in za linije med Švico in tremi državami, ki niso države EU-EGP.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija napačno presodila dokaze in ugotovila, da ti dokazujejo sodelovanje tožečih strank pri eni in nenehni globalni kršitvi, ugotovljeni v izpodbijanem sklepu.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev člena 266 PDEU, člena 17 Listine EU o temeljnih pravicah in člena 296(2) PDEU, ker je izpodbijani sklep sam po sebi nedosleden, zlasti v zvezi s pripisom odgovornosti za zatrjevano kršitev.

               5.

               S petim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija ravnala napačno, s tem, da je tožečim strankam naložila kakršnokoli globo, ker te ne morejo biti odgovorne za zatrjevano kršitev, in da je Komisija vsekakor storila napako pri izračunu globe v zvezi z vrednostjo prodaje, oteževalnimi okoliščinami v zvezi s posebnimi položajem SAS Cargo, trajanjem, povišanjem zaradi ponovitev in različnimi olajševalnimi okoliščinami, pri čemer je treba tako globo razglasiti za nično ali jo, podredno, bistveno zmanjšati.


title: Zadeva T-462/07: Tožba, vložena 19. decembra 2007 – GALP Energia España in drugi proti Komisiji

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/50

         Tožba, vložena 19. decembra 2007 – GALP Energia España in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-462/07)
   (2008/C 51/92)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: GALP Energia España SA (Madrid, Španija), Petróleos de Portugal SA (Lizbona, Portugalska) in GALP Energia, SGPS, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: M. Slotboom, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Primarno, izpodbijana odločba naj se razglasi za nično, ali

               —

               podredno, členi 1, 2, in 3 te odločbe naj se, kar zadevajo tožeče stranke, razglasijo za nične, ali

               —

               podredno, člen 2 te odločbe naj se, kar zadeva globo, ki je bila naložena tožečim strankam, razglasi za ničnega, ali

               —

               podredno, naj se globa, ki je bila naložena tožečim strankam v členu 2 odločbe, zniža;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke s tožbo zahtevajo razglasitev ničnosti ali delne ničnosti Odločbe Komisije C(2007)4441 konč. z dne 3. oktobra 2007 v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 ES (Zadeva COMP/38710 – Bitumen Španija) s katero je Komisija odločila, da so tožeče stranke poleg drugih podjetji sodelovale pri številnih sporazumih in usklajenih ravnanjih glede poslov v zvezi s cestogradbenim bitumnom na ozemlju ozemlje Španije, ki so se nanašali na sporazume o razdelitvi trga in na usklajevanje cen.
   Tožeče stranke svoje zahtevke utemeljujejo z naslednjimi tožbenimi razlogi:

               —

               V nasprotju z načelom dobrega upravljanja iz člena 41 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije Komisija ni izvedla poštene, skrbne in nepristranske presoje, saj je svojo neodvisno presojo pomembnih dejstev nadomestila z nejasnimi in netočnimi obtožbami, ki so jih podali drugi prosilci za ugodno obravnavo.

               —

               Komisija naj bi z očitno napačno presojo in napačno uporabo prava kršila člen 81 ES in člen 23(2) Uredbe Sveta št. 1/2003 (1), s tem da je odločila, da je družba GALP Energia España sodelovala pri razdelitvi kupcev, pri mehanizmih nadzora in nadomestil ali kateri od oblik cenovnih režimov, kot so opisane v izpodbijani odločbi.

               —

               Poleg tega na bi Komisija kršila člen 81 ES in člen 23(2) Uredbe Sveta št. 1/2003 z določitvijo trajanja domnevne kršitve člena 81 ES, s tem da je odločila, da je vpletenost družbe GALP Energia España v prepovedana ravnanja trajala do oktobra 2002. Tožeče stranke navajajo še, da je Komisija navedene določbe kršila z določitvijo višine globe, ki jim jo je naložila.

               —

               Nazadnje, glede na to, da Komisija ni izvedla skrbne in nepristranske presoje, je šlo za pomanjkljivo dokazovanje in kršitev načela obvezne obrazložitve iz člena 253 ES.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva T-103/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2012 – Versalis in Eni proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg kloroprenskega kavčuka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen in razdelitev trga — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Dokaz sodelovanja v omejevalnem sporazumu — Enotna in trajajoča kršitev — Globe — Teža in trajanje kršitve — Ponovitev — Odvračalen učinek — Olajševalne okoliščine — Zgornja meja 10 % prometa — Sodelovanje — Obvestilo o ugodni obravnavi in leta 2002 — Enako obravnavanje — Sorazmernost)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2012 – Versalis in Eni proti Komisiji
   (Zadeva T-103/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg kloroprenskega kavčuka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen in razdelitev trga - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Dokaz sodelovanja v omejevalnem sporazumu - Enotna in trajajoča kršitev - Globe - Teža in trajanje kršitve - Ponovitev - Odvračalen učinek - Olajševalne okoliščine - Zgornja meja 10 % prometa - Sodelovanje - Obvestilo o ugodni obravnavi in leta 2002 - Enako obravnavanje - Sorazmernost)
   2013/C 38/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Versalis SpA, nekdanja Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italija) in Eni SpA (Rim, Italija) (zastopniki: sprva M. Siragusa, G.M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Ruotolo, V. Larocca in D. Durante, nato M. Siragusa, G.M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Larocca in D. Durante, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, G. Conte in V. Bottka, zastopniki)

      Predmet

   Zahtevek za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 5910 final z dne 5. decembra 2007 v zvezi s postopkom uporabe člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/38.629 – Kloroprenski kavčuk) v delu, v katerem se nanaša na tožeči strani, in podredno, zahteve za odpravo ali znižanje globe, ki je bila s to odločbo solidarno naložena tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Globa, ki se solidarno naloži družbama Eni SpA in Versalis SpA zaradi kršitve, ugotovljene v členu 1(d) Odločbe Komisije C(2007) 5910 final z dne 5. decembra 2007 v zvezi s postopkom uporabe člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/38.629 – Kloroprenski kavčuk), se določi na 106 200 000 EUR.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družbi Eni in Versalis nosita štiri petine njunih stroškov in štiri petine stroškov Evropske komisije. Komisija nosi petino svojih stroškov in petino stroškov družb Eni in Versalis.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva F-144/11: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. junija 2013 – Mateo Pérez proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj — Predlog za izbris popravka k obvestilu o javnem natečaju — Popravek, ki ne določa pogojev, na podlagi katerih bi bila tožeča stranka izključena — Neobstoj akta, ki posega v položaj — Nepripustitev k preverjanjem — Dopustnost — Rok za vložitev pravnega sredstva — Prepozna vložitev — Očitna nedopustnost)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/50

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. junija 2013 – Mateo Pérez proti Komisiji
   (Zadeva F-144/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Javni natečaj - Predlog za izbris popravka k obvestilu o javnem natečaju - Popravek, ki ne določa pogojev, na podlagi katerih bi bila tožeča stranka izključena - Neobstoj akta, ki posega v položaj - Nepripustitev k preverjanjem - Dopustnost - Rok za vložitev pravnega sredstva - Prepozna vložitev - Očitna nedopustnost)
   2013/C 252/92
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carlos Mateo Pérez (Alicante, Španija) (zastopnik: I. Ruiz García, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nepripustitvi tožeče stranke k izbirnim preizkusom po objavi popravka k obvestilu o natečaju, s katerim je bila razveljavljena izločilna ocena pri preizkusu (d) situacijski test.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške C. Matea Péreza, nastale po 14. marcu 2012, datumu vložitve odgovora na tožbo.

               3.

               C. Mateo Pérez nosi svoje stroške, nastale pred 14. marcem 2012.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012, str. 27.


title: Zadeva C-538/09: Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/23

         Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-538/09)
   2010/C 51/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in A. Marghelis, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija ker za nekatere dejavnosti ni predpisala ustrezne presoje vplivov na okolje, kadar bi lahko te dejavnosti vplivale na območje Natura 2000 in ker je za nekatere dejavnosti določila sistem priglasitve, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (1),

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev tožbe navaja en očitek, in sicer nepravilen prenos člena 6(3) Direktive 92/43/EGS (direktiva o habitatih).
   Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da se v skladu s to določbo zahteva, da je treba pri vsakem načrtu ali projektu, ki ni neposredno povezan z upravljanjem območja Natura 2000 ali zanj ni potreben, opraviti ustrezno presojo njegovih vplivov na okolje. Belgijska zakonodaja ni v skladu s pravom Skupnosti v delu, v katerem ne določa take načrtne presoje vplivov in za nekatere dejavnosti, ki bi lahko vplivale na območje Natura 2000, določala enostavni sistem priglasitve.
   Tako naj bi bilo predvsem v primeru vseh načrtov in projektov, za katere se ne zahteva okoljsko dovoljenje, v regiji Valonija.

      (1)  UL L 206, str. 7.


title: Zadeva T-470/11: Tožba, vložena 1. septembra 2011 – Total in Elf Aquitaine proti Komisiji

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/23

         Tožba, vložena 1. septembra 2011 – Total in Elf Aquitaine proti Komisiji
   (Zadeva T-470/11)
   2011/C 319/50
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Total SA (Courbevoie, Francija) in Elf Aquitaine SA (Courbevoie) (zastopnika: A. Noël-Baron in É. Morgan de Rivery, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj se:

               —

               primarno, za nična v celoti razglasita dopisa Komisije BUDG/DGA/C4/BM/s746396 z dne 24. junija 2011 in BUDG/DGA/C4/BM/s812886 z dne 8. julija 2011;

               —

               podredno, zniža znesek, ki se zahteva od tožečih strank z dopisom Komisije BUDG/DGA/C4/BM/s812886 z dne 8. julija 2011 ali vsaj odpiše zamudne obresti za znesek 31 312 114,58 EUR, ki je bil naložen družbi Elf Aquitaine in za katerega je v višini 19 191 296,03 EUR solidarno odgovorna družba Total;

               —

               v vsakem primeru Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeči stranki navajata en razlog, in sicer, da je Komisija napačno uporabila pravo in kršila svoje obveznosti, s tem ko ni na podlagi sodbe Splošnega sodišča z dne 7. junija 2011 v zadevi Arkema France in drugi proti Komisiji, T-217/06, s katero je bila globa, ki je bila naložena hčerinskim družbam tožečih strank v zadevi COMP/F/38.645 – Méthacrylates, znižana, prišla do ustreznih zaključkov tudi glede tožečih strank. Med drugim tožeči stranki trdita, da:

               —

               bi morali biti kot matični družbi, ki sta se kot taki šteli za odgovorni za omejevalni sporazum, prav tako upravičeni do zmanjšanja globe, ki je bila naložena njunim hčerinskim družbam, čeprav je bila njuna tožba zoper isto odločbo,s sodbo Splošnega sodišča z dne 7. junija 2011 v zadevi Total in Elf Aquitaine proti Komisiji, T-206/06 zavrnjena;

               —

               so bile Komisiji s tem, ko je družba Arkema SA v celoti plačala globo, ki je bila z odločbo v zadevi COMP/F/38.645 naložena tožečima strankama in njunim hčerinskim družbam, poplačane vse njene terjatve in zato ne more več ničesar zahtevati od tožečih strank.


title: Zadeva T-335/17: Tožba, vložena 30. maja 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Komisija

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/59

         Tožba, vložena 30. maja 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Komisija
   (Zadeva T-335/17)
   (2017/C 239/71)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Help – Hilfe zur Selbsthilfe e.V. (Bonn, Nemčija) (zastopnika: V. Jungkind in P. Cramer, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi sklep tožene stranke z dne 21. marca 2017 (Ares(2017)1515573), s katerim se zahteva vračilo dela zneska za projekt podpore Food Security Promotion for very food insecure farming households in Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002) v višini 643 627,72 EUR, kakor tudi zahtevek za plačilo z dne 7. aprila 2017 (št. 3241705513), ki temelji na njem, s katerim je tožena stranka zahtevala plačilo prvega obroka v višini 321 813,86 EUR, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: ravnanje, ki ga očita tožena stranka, ni kršitev materialnega prava

                           —

                           Z ravnanjem tožeče stranke, ki ji ga očita tožena stranka, pri oddaji dveh pogodb za dobavo kmetijskega blaga naj ne bi bile kršene zavezujoče materialnopravne zahteve za izvedbo razpisa v okviru humanitarnih projektov. Zlasti naj bi bilo skladno z zavezujočimi načeli za oddajo na podlagi člena 184(1) Izvedbenih pravil finančne uredbe EU 2009 in člena 2(3) določenih pravil in postopkov (Rules and Procedures) v Prilogi IV partnerskega okvira o sodelovanju EU z nevladnimi organizacijami na področju humanitarne pomoči iz leta 2008.

                           —

                           Poleg tega očitano ravnanje ne krši zahtev za poročanje in dokumentiranje, v skladu s členom 23(4) splošnih določb v prilogi III k partnerskemu okviru.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj razloga za vračilo

                           —

                           Obstajali naj ne bi nobeni drugi razlogi za vračilo finančne pomoči. Zlasti naj bi podjetja, ki jih je izbrala tožeča stranka, naročeno blago dobavila pravočasno, celovito in v kakovostnem stanju. Tožeča stranka naj bi projekt pomoči tudi uspešno izvedla, kar naj bi neodvisno potrdila tretja oseba.

                           —

                           Kaznivo ravnanje udeleženih sodelavcev tožeče stranke naj ne bi bilo podano. Staatsanwaltschaft Bonn naj zaradi pomanjkanja utemeljenega suma za kaznivo dejanje ne bi začelo kazenske preiskave.

               3.

               Tretji tožbeni razlog (podredno): neizvedba diskrecijske pravice in nesorazmernost

                           —

                           Tožena stranka naj bi sprejela sklep o vračilu dodeljenih finančnih pomoči v zmotni domnevi, da zavezuje priporočilo Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF). To naj bi imelo za posledico neizvedbo diskrecijske pravice tožene stranke, kar je vodilo k nezakonitosti zahteve za vračilo.

                           —

                           Vračilo celotnega dela zneska v višini 643 627,27 EUR naj bi bilo poleg tega zaradi kršitve načela sorazmernosti iz člena 5(4) PDEU nezakonito. Presegalo naj bi to, kar je zlasti glede zahtevane izvedbe projektov pomoči nesorazmerno s povezanimi obremenitvami tožeče stranke.


title: Združene zadeve od T-494/08 do T-500/08 in T-509/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2010 – Ryanair proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s postopki nadzora državnih pomoči — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Izrecna zavrnitev dostopa — Izjema zaradi varstva namena inšpekcij, preiskav in revizij — Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2010 – Ryanair proti Komisiji
   (Združene zadeve od T-494/08 do T-500/08 in T-509/08) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s postopki nadzora državnih pomoči - Zavrnitev dostopa zaradi molka organa - Izrecna zavrnitev dostopa - Izjema zaradi varstva namena inšpekcij, preiskav in revizij - Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa)
   2011/C 30/63
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) (zastopnika: E. Vahida in I. G. Metaxas-Maragkidis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. O'Reilly in P. Costa de Oliveira, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb zaradi molka Komisije, ki je s temi odločbami tožeči stranki zavrnila dostop do nekaterih dokumentov v zvezi s postopki nadzora domnevnih državnih pomoči, ki naj bi jih tožeči stranki dodelili upravljavci letališč Aarhus (Danska) (zadeva T-494/08), Alghero (Italija) (zadeva T-495/08), Berlin-Schönefeld (Nemčija) (zadeva T-496/08), Frankfurt-Hahn (Nemčija) (zadeva T-497/08), Lübeck-Blankensee (Nemčija) (zadeva T-498/08), Pau-Béarn (Francija) (zadeva T-499/08), Tampere-Pirkkala (Finska) (zadeva T-500/08) in Bratislava (Slovaška) (zadeva T-509/08), ter podredno, predlog za razglasitev ničnosti poznejših odločb o zavrnitvi dostopa do navedenih dokumentov.

      Izrek

               1.

               Zadeve T-494/08, T-495/08, T-496/08, T-497/08, T-498/08, T-499/08, T-500/08 in T-509/08 se za potrebe te sodbe združijo.

               2.

               Tožbe v zadevah T-494/08, T-495/08, T-499/08, T-500/08 in T-509/08 so nedopustne v delu, v katerem so naperjene zoper odločbe o zavrnitvi dostopa zaradi molka organa.

               3.

               O tožbah v zadevah T-496/08, T-497/08 in T-498/08 v delu, v katerem so naperjene zoper odločbe o zavrnitvi dostopa zaradi molka organa, ni več treba odločati.

               4.

               V preostalem se tožbe zavrnejo.

               5.

               Družbi Ryanair Ltd se naloži plačilo stroškov v zadevah T-494/08, T-495/08, T-499/08, T-500/08 in T-509/08.

               6.

               V zadevah T-496/08, T-497/08 in T-498/08 Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Ryanair Ltd.

      (1)  UL C 32, 7.2.2009.


title: Zadeva T-837/16: Tožba, vložena 28. novembra 2016 – Švedska/Komisija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/37

         Tožba, vložena 28. novembra 2016 – Švedska/Komisija
   (Zadeva T-837/16)
   (2017/C 038/50)
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in F. Bergius, agenta)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Izvedbenega sklepa Komisije C(2016) 5644 z dne 7. septembra 2016, s katerim je bilo izdano dovoljene za določeno uporabo svinčevega sulfokromata rumenega in svinčevega kromata molibdata sulfata rdečega v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (izpodbijani sklep), in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je prekoračila svoja izvedbena pooblastila na podlagi člena 291(2) PDEU in Uredbe (ES) št. 1907/2006.

                           —

                           Komisija je prekoračila svoja izvedbena pooblastila s tem, da ni upoštevala členov 55 in 60(4) Uredbe št. 1907/2006 in s tem, da je izdala dovoljenje, za katerega je bilo zaprošeno, ne da bi bili izpolnjeni pogoji, ki so za to izdajo dovoljenja določeni v uredbi, in v nasprotju s ciljem uredbe.

                           —

                           Komisija ni upoštevala člena 60(4) Uredbe št. 1907/2006 s tem, da je izdala dovoljenje, ne da bi opravila lastno presojo pogojev za izdajo dovoljenja v skladu s tem členom in ne da bi zadostno preučila, ali so pogoji za izdajo dovoljenja v skladu s tem členom izpolnjeni.

                           —

                           Komisija ni upoštevala niti člena 55 Uredbe št. 1907/2006 s tem, da je izdala dovoljenje v nasprotju s ciljem sistema dovoljenj, ki je med drugim zagotoviti dobro delovanje notranjega trga in postopno nadomeščanje snovi, ki zbujajo veliko skrb, z ustreznimi alternativnimi snovmi ali tehnologijami, ki so ekonomsko in tehnično izvedljive.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je storila očitno napako pri presoji in napačno uporabila pravo.

                           —

                           Kar je bilo navedeno v okviru prvega tožbenega razloga, se navaja tudi v okviru tega tožbenega razloga. To, da Komisija ni upoštevala členov 55 in 60(4) Uredbe št. 1907/2006, pomeni tudi, kot je navedeno zgoraj, da je Komisija v izpodbijanem sklepu storila očitno napako pri presoji in napačno uporabila pravo.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija ni upoštevala previdnostnega načela in obveznosti obrazložitve.

                           —

                           Komisija ni upoštevala previdnostnega načela s tem, da je izdala dovoljenje, ne da bi opravila lastno presojo pogojev za to v skladu s členom 60(4) Uredbe št. 1907/2006 in ne da bi zadostno preučila, ali so pogoji za izdajo dovoljenja v skladu s tem členom izpolnjeni.

                           —

                           Komisija sploh ni upoštevala svoje obveznosti obrazložitve, ki izhaja iz člena 296 PDEU, člena 130 Uredbe št. 1907/2006 in načela dobrega upravljanja, saj na podlagi izpodbijanega sklepa ni mogoče razumeti, kako je Komisija presojala, ali so pogoji za izdajo dovoljenja v skladu s členom 60(4) navedene uredbe izpolnjeni.


title: Zadeva F-38/15: Tožba, vložena 6. marca 2015 – FJ/Parlament

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/26

         Tožba, vložena 6. marca 2015 – FJ/Parlament
   (Zadeva F-38/15)
   (2015/C 178/28)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: FJ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bil zavrnjen zahtevek tožeče stranke za kritje določenih nezdravstvenih stroškov za njenega sina.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev nezakonitosti odločbe organa za imenovanje z dne 18. junija 2014, da ne krije nekaterih nezdravstvenih stroškov, ki jih SSZZ ne povrne, in ki so nastali zaradi invalidnosti sina tožeče stranke;

               —

               podredno, odreditev imenovanja izvedenca v skladu s členom 75 Poslovnika, da določi stopnjo nezmožnosti zaradi invalidnosti;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-187/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. aprila 2012 – SFIR proti AGEA in Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. aprila 2012 – SFIR proti AGEA in Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
   (Zadeva C-187/12)
   2012/C 194/20
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SFIR – Società fondiaria industriale romagnola SpA

      Tožene stranke: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Sodišče naj pojasni, ali je treba popolno odstranitev zmogljivosti za proizvodnjo sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa v smislu člena 3 Uredbe Sveta (1) (ES) št. 320/2006, katerega način uporabe določa Uredba Komisije (2) (ES) št. 968/2006, razumeti tako, da je treba odstraniti samo tiste naprave, ki so potrebne za proizvodnjo, kakor izrecno določa člen 3 navedene uredbe Sveta, v skladu s katero je treba razlagati uredbo Komisije, sicer uredba ni veljavna. Sodišče naj pojasni tudi, ali so v smislu člena 3 Uredbe Sveta št. 320/2006 in člena 4 Uredbe Komisije št. 968/2006 med naprave, ki jih je treba odstraniti, vštete le naprave, ki so namenjene proizvodnji sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa, ter druge naprave v smislu člena 4(c) Uredbe št. 968/2006, med katere spadajo naprave za pakiranje, ki se ne uporabljajo ali ki jih je treba odstraniti iz okoljskih razlogov; in torej, ali se naprave, ki niso povezane s proizvodnjo sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa, ki se še uporabljajo, vendar za druge dejavnosti, kot je v obravnavanem primeru pakiranje, in za katere ne velja obveznost odstranitve iz okoljskih razlogov, smejo ohraniti, ker zanje ne velja obveznost odstranitve iz navedenih uredb Skupnosti.

      (1)  UL L 58, str. 42.

      (2)  UL L 176, str. 32.


title: Zadeva T-34/16: Tožba, vložena 26. januarja 2016 – Republika Litva/Komisija

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/32

         Tožba, vložena 26. januarja 2016 – Republika Litva/Komisija
   (Zadeva T-34/16)
   (2016/C 118/37)
   Jezik postopka: litovščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Litva (zastopniki: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė in T. Orlickas, agenti)

      Tožena stranka: Evrospka komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/2098 z dne 13. novembra 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 7716) razglasi za ničen v delu, v katerem je določeno, da se Litvo uporabi finančni popravek v višini 1 113 589,65 EUR;

               —

               Evropski Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 52(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 v povezavi z načelom sorazmernosti v delu, v katerem je Komisija s tem, da se je odločila uporabiti 5-odstotni pavšalni popravek:

                           —

                           zanemarila upoštevanje dejstva, da je bila posebna in natančno opredeljena škoda, povzročena Evropski uniji, ugotovljena glede prve in četrte kršitve, ki jo je odkrila Komisija. Zato bi morala Komisija v zvezi s tema kršitvama določiti zgolj enkraten finančni popravek in ju ne bi smela več upoštevati v povezavi z drugimi kršitvami za namene ugotovitve, ali obstaja resno tveganje za nastanek finančne izgube za sklad;

                           —

                           neupravičeno razčlenila neposredno povezane kršitve in s tem umetno ustvarila domnevno resno tveganje za nastanek izgube za sklad;

                           —

                           pri ocenjevanju drugih kršitev, ki jih je ugotovila, napačno določila in upoštevala obseg neskladij, naravo kršitev in finančno škodo, povzročeno Evropski uniji;

                           —

                           napačno uporabila prekomerni 5-odstotni finančni popravek za leto 2011, ker upoštevajoč naravo kršitev, ki jih je ugotovila Komisija, in drugih okoliščin posledično tveganje za nastanek izgube za sklad ni bilo resno;

                           —

                           neustrezno uporabila 5-odstotni finančni popravek za leto 2012, ker je njegova uporaba predvidena zgolj za primere, da obstaja resno tveganje za nastanek izgube za sklad, čeprav so pregledi, ki jih je izvedla republika Litva, in predložene informacije pokazali, da so število, obseg in narava neskladij, ugotovljenih za leto 2012, ter posledično tveganje za sklad občutno nižji v primerjavi z neskladji, ki so bila ugotovljena za leto 2011. Zato bi lahko nastalo le majhno finančno tveganje za sklad.

               2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Uredbe Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. november 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina, v delu, v katerem Komisija ni zavzela stališča, da je mogoče preglede na kraju samem ovac in goveda izvesti v različnih obdobjih, kar pomeni, da ta kršitev ni tako resna, kot navaja Komisija.

               3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve na podlagi člena 296 PDEU, ker Komisija z odločitvijo, da uporabi 5-odstotni pavšalni popravek:

                           —

                           ni ustrezno obrazložila in utemeljila odkritja kršitev ali narave teh kršitev ter posledičnega tveganja za sklad;

                           —

                           ni obrazložila, zakaj so bila neskladja, ugotovljena za leti 2011 in 2012, na katerih temelji uporaba 5-odstotnega finančnega popravka, preučena skupaj, čeprav sta bila njihovo število in narava v vsakem od teh let občutno drugačna, nikakor pa ni navedla prepričljivih razlogov, zakaj je bilo treba za neskladja, ki so bila ugotovljena za leti 2012 in 2011, uporabiti enotni 5-odstotni pavšalni popravek.


title: Zadeva T-148/13: Tožba, vložena 14. marca 2013 – Španija proti Komisiji

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/26

         Tožba, vložena 14. marca 2013 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-148/13)
   2013/C 123/45
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: S. Centeno Huerta)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razpis javnega natečaja EPSO/AST/125/12 – Strokovno-tehnični uslužbenci (AST 3) razglasi za ničen in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Na podlagi člena 263 PDEU Kraljevina Španija predlaga razglasitev ničnosti zgoraj navedenega razpisa javnega natečaja, in sicer zaradi kršitve člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 342 PDEU, členov 1 in 6 Uredbe št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3), členov 1d in 27 Kadrovskih predpisov in sodbe v zadevi Italija proti Komisiji (C-566/10 P).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zatrjuje, da izpodbijani razpis:

               —

               diskriminatorno obravnava kandidate, katerih prvi jezik ni angleščina, francoščina ali nemščina;

               —

               ne utemelji objektivno in konkretno, zakaj je število jezikov omejeno glede na razpisana delovna mesta; glede tega splošno sklicevanje na interes službe ne zadošča;

               —

               ne zagotavlja izpolnitve cilja, da se izberejo kandidati, ki dokazujejo največjo sposobnost, učinkovitost in integriteto;

               —

               krši načelo sorazmernosti, ker ne zagotavlja ravnovesja med učinkovitostjo službe in spoštovanjem načela večjezikovnosti Unije.


title: Zadeva T-219/12 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Saobraćajni institut CIP proti Komisiji ( „Začasna odredba — Javna naročila storitev — Javni razpis v zvezi s pripravo tehnične dokumentacije za projekt modernizacije železniškega omrežja — Izključitev tožeče stranke iz sodelovanja na razpisu — Razveljavitev postopka javnega razpisa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka“ )

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/23

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Saobraćajni institut CIP proti Komisiji
   (Zadeva T-219/12 R)
   (Začasna odredba - Javna naročila storitev - Javni razpis v zvezi s pripravo tehnične dokumentacije za projekt modernizacije železniškega omrežja - Izključitev tožeče stranke iz sodelovanja na razpisu - Razveljavitev postopka javnega razpisa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka)
   2012/C 399/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Beograd, Srbija) (zastopnik: A. Lojpur, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Erlbacher in E. Georgieva, zastopnika)

      Predmet

   Predlog, ki se v bistvu nanaša na začasne ukrepe za naložitev prekinitve postopka javnega razpisa v okviru razpisa za oddajo javnega naročila, objavljenega 27. marca 2012, v zvezi s pripravo tehnične dokumentacije za projekt modernizacije železniškega omrežja, s katerim je bila tožeča stranka izključena iz sodelovanja na javnem razpisu.

      Izrek

               1.

               Postopek s predlogom za izdajo začasne odredbe se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-404/04 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. januarja 2007 — Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti, Schott AG, nekdanji Schott Glas (Pritožba — Državne pomoči — Člen 87(1) ES — Pogodbena obveznost plačila — Odpad bistvenega pogodbenega pogoja — Novi razlogi in trditve — Nadomestitev razlogov — Zahteva za zaslišanje prič — Merilo zasebnega upnika — Obrazložitev sodbe Sodišča prve stopnje — Ugotovitev zneska pomoči — Člen 87(3)(c) ES — Pravica do izjave — Kršitev pravic do obrambe zadevne države članice)

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. januarja 2007 — Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti, Schott AG, nekdanji Schott Glas
   (Zadeva C-404/04 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Člen 87(1) ES - Pogodbena obveznost plačila - Odpad bistvenega pogodbenega pogoja - Novi razlogi in trditve - Nadomestitev razlogov - Zahteva za zaslišanje prič - Merilo zasebnega upnika - Obrazložitev sodbe Sodišča prve stopnje - Ugotovitev zneska pomoči - Člen 87(3)(c) ES - Pravica do izjave - Kršitev pravic do obrambe zadevne države članice)
   (2007/C 42/03)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (zastopnika: C. Arhold in N. Wimmer, Rechtsanwälte)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in V. Kreuschitz, zastopnika), Schott AG, nekdanji Schott Glas (zastopnik: U. Soltész, Rechtsanwalt)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi T-198/01 (Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji), s katero je bila zavrnjena tožba na ugotovitev ničnosti odločbe Komisije 2002/185/ES z dne 12. junija 2001 o državni pomoči Nemčije, ki jo je Nemčija dodelila Technische Glaswerke Ilmenau (UL 2002, L 62, str. 30)
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Technische Glaswerke Ilmenau GmbH poleg svojih stroškov nosi še vse stroške Komisije Evropskih skupnosti, nastale v postopku za izdajo začasne odredbe in v tem postopku.

               3)

               Technische Glaswerke Ilmenau GmbH nosi stroške Schott AG, nastale v postopku za izdajo začasne odredbe.

               4)

               Schott AG nosi svoje stroške, nastale v tem postopku.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva C-499/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgija) 19. oktobra 2010 – Vlaamse Oliemaatschappij proti F.O.D. Financiën

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgija) 19. oktobra 2010 – Vlaamse Oliemaatschappij proti F.O.D. Financiën
   (Zadeva C-499/10)
   ()
   2011/C 13/34
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vlaamse Oliemaatschappij

      Tožena stranka: F.O.D. Financiën

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali države članice v skladu s prejšnjim členom 21(3) Šeste direktive (77/388) (1), ki je zdaj člen 205 Direktive Sveta 2006/112/ES (2) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s členoma 202 in 157(1)(b) te direktive, lahko določijo, da imetnik skladišča, ki ni carinsko skladišče, za davke, ki jih lastnik blaga, ki je davčni zavezanec, dolguje za dobavo proti plačilu, odgovarja nepogojno solidarno, tudi če je lastnik skladišča dobroveren ali pa mu ni mogoče očitati niti napake niti malomarnosti (člen 51a(3) WBTW)?

      (1)  Šesta direktiva sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).

      (2)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva F-29/08: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 7. oktobra 2009 – Y proti Komisiji (Pogodbeni uslužbenci — Odpoved delovnega razmerja zaradi očitno neustreznega dela — Nezadovoljivo obnašanje v službi)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/35

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 7. oktobra 2009 – Y proti Komisiji
   (Zadeva F-29/08) (1)

   (Pogodbeni uslužbenci - Odpoved delovnega razmerja zaradi očitno neustreznega dela - Nezadovoljivo obnašanje v službi)
   2009/C 297/53
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Y (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. J.-P. Keppenne in L. Lozano Palacios, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb (OPSP), z dne 24. maja 2007 o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki kot pogodbenemu uslužbencu zaradi domnevno nezadovoljivega obnašanja v službi in povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode.

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Y nosi vse stroške.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008, str. 35.


title: Zadeva C-672/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 29. decembra 2016 – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 29. decembra 2016 – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-672/16)
   (2017/C 086/17)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários S.A.

      Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Če se nepremičnina, kljub temu da ni zasedena več kot dve leti ali več, trži, to pomeni, da je na voljo na trgu z namenom oddaje v najem ali opravljanja storitev vrste office centre, in se dokaže, da jo ima lastnik namen oddati v najem ter za to obračunati DDV ter si je prizadeval za uresničitev tega namena, ali je v skladu s členi 167, 168, 184, 185 in 187 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006, če se šteje, da „se dejansko ne uporablja za namene gospodarske dejavnosti“ ali da „se dejansko ne uporablja za obdavčene transakcije“ v smislu določb člena 26(1) zakonika o DDV in člena 10(1)(b) ureditve odpovedi oprostitvi DDV na transakcije v zvezi z nepremičninami, kakor je bila potrjena z uredbo-zakonom 21/2007 z dne 29. januarja, v prej veljavnih različicah, in zato ugotovi, da je treba za prvotni odbitek davka izvesti popravek, ker je višji od tistega, do katerega je bil upravičen davčni zavezanec?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora, ali je mogoče ob upoštevanju pravilne razlage členov 137, 167, 168, 184, 185 in 187 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 naložiti enkratni popravek za celotno preostalo obdobje popravka, kakor je določeno v portugalski zakonodaji, v členu 10(1)(b) in (c) ureditve odpovedi oprostitvi DDV na transakcije v zvezi z nepremičninami, kakor je bila potrjena z uredbo zakonom 21/2007 z dne 29. januarja, v prej veljavni različici, če nepremičnina ni zasedena več kot dve leti, vendar se še vedno trži z namenom oddaje v najem (z možnostjo odpovedi) ali z namenom opravljanja storitev (obdavčeno), in če je predvideno, da se bo v naslednjih letih uporabljala za obdavčene dejavnosti, za katere je mogoče uveljavljati pravico do odbitka?

               3.

               Ali so določbe člena 2(2)(c) v povezavi s členom 10(1)(b) ureditve odpovedi oprostitvi DDV, kakor je bila potrjena z uredbo zakonom 21/2007 z dne 29. januarja, ki določa, da se davčni zavezanec za DDV ne more odpovedati oprostitvi DDV pri sklenitvi novih najemnih pogodb, potem ko je bil izveden enkratni popravek DDV, in ki ogroža ureditev naslednjega odbitka med obdobjem popravka, v skladu s členi 137, 167, 168 in 184 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-197/05: Tožba Asa Sundholma proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. maja 2005

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/31

         Tožba Asa Sundholma proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. maja 2005
   (Zadeva T-197/05)
   (2005/C 193/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Asa Sundholm, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Xavier Martin Membiela, Albert Coolen in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 9. maja 2005 vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo Komisije o kariernem ocenjevalnem poročilu tožeče stranke za leto 2003;

               2.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka najprej zatrjuje obstoj očitnega neskladja med ocenami in opombami ocenjevalca, ki naj bi pomenile kršitev obveznosti obrazložitve.
   Poleg tega tožeča stranka zatrjuje kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, kolikor se ji očita, da je od svojih nadrejenih zahtevala pojasnila glede načina izpolnjevanja svojih nalog, ne da bi le-ti izkazali, da so bila ta navodila predhodno določena tako, da niso zahtevala dodatnih pojasnil.
   Nazadnje tožeča stranka navaja domnevno kršitev pravice obrambe, zatrjujoč, da naj bi drugostopenjski ocenjevalec svojo odločbo utemeljil na novih dejstvih in dokazih, ne da bi ji dal možnost, da predstavi svoja stališča.


title: Zadeva F-29/11: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. decembra 2012 – BA proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj — Obvestilo o natečaju EPSO/AD/147/09 — Izdelava rezervnega seznama za zaposlitev administratorjev z romunskim državljanstvom — Odlično znanje uradnega jezika Romunije — Madžarska manjšina v Romuniji — Nepripustitev k ustnemu delu preizkusa — Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije — Obseg)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/28

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. decembra 2012 – BA proti Komisiji
   (Zadeva F-29/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Javni natečaj - Obvestilo o natečaju EPSO/AD/147/09 - Izdelava rezervnega seznama za zaposlitev administratorjev z romunskim državljanstvom - Odlično znanje uradnega jezika Romunije - Madžarska manjšina v Romuniji - Nepripustitev k ustnemu delu preizkusa - Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije - Obseg)
   2013/C 46/53
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BA (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastopniki: sprva S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki, nato S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva B. Eggers in P. Pecho, zastopnika, nato B. Eggers, zastopnik)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti sklepa natečajne komisije za natečaj EPSO/AD/147/09-RO, da se tožeče stranke ne pripusti k ustnemu delu preizkusa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               BA nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 173, 11.6.2011, str. 16.


title: Zadeva C-109/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 23. marca 2009 — Deutsche Lufthansa AG proti Gertraudu Kumpanu

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 23. marca 2009 — Deutsche Lufthansa AG proti Gertraudu Kumpanu
   (Zadeva C-109/09)
   2009/C 141/44
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutsche Lufthansa AG

      Tožena stranka: Gertraud Kumpan

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 1, 2(1) in 6(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 (1) o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu in/ali splošna načela prava Skupnosti razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki je začela veljati 1. januarja 2001, po kateri se lahko z delavci, ki so dopolnili 58 let, sklepajo pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ne glede na obstoj dodatnih pogojev, samo zato, ker so dopolnili 58 let?

               2.

               Ali je treba določbo 5, točka 1, okvirnega sporazuma, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je bil izveden z Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 (2), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki ne glede na obstoj dodatnih pogojev in časovno neomejeno dopušča sklepanje neomejenega števila zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas, ne glede na obstoj objektivnega razloga, samo zato, ker je delavec ob začetku delovnega razmerja za določen čas dopolnil 58 let in ker ni tesne zveze s prejšnjim delovnim razmerjem za nedoločen čas z istim delodajalcem?

               3.

               Če je odgovor na prvo in/ali drugo vprašanje pritrdilen:
               Ali nacionalna sodišča ne smejo uporabiti predpisa nacionalnega prava?

      (1)  UL L 303, str. 16.

      (2)  UL L 175, str. 43.


title: Zadeva C-342/13: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 3. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szombathelyi Törvényszék – Madžarska) – Katalin Sebestyén proti Zsolt Csaba Kővári, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt, Raiffeisen Bank Zrt (Varstvo potrošnikov — Direktiva 93/13/EGS — Pogodba o hipotekarnem posojilu, sklenjena z banko — Določba o izključni pristojnosti arbitražnega organa — Informacije v zvezi z arbitražnim postopkom, ki jih predloži banka ob sklenitvi pogodbe — Nedovoljeni pogoji — Merila za presojo)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/8

         Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 3. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szombathelyi Törvényszék – Madžarska) – Katalin Sebestyén proti Zsolt Csaba Kővári, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt, Raiffeisen Bank Zrt
   (Zadeva C-342/13) (1)

   ((Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Pogodba o hipotekarnem posojilu, sklenjena z banko - Določba o izključni pristojnosti arbitražnega organa - Informacije v zvezi z arbitražnim postopkom, ki jih predloži banka ob sklenitvi pogodbe - Nedovoljeni pogoji - Merila za presojo))
   2014/C 184/11
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szombathelyi Törvényszék

      Stranke

      Tožeča stranka: Katalin Sebestyén

      Tožene stranke: Zsolt Csaba Kővári, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt, Raiffeisen Bank Zrt

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Szombathelyi Törvényszék – Razlaga člena 3(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288) – Posameznik, ki je z banko sklenil pogodbo o hipotekarnem posojilu, ki vsebuje pogoj, ki določa izključno pristojnost arbitražnega organa – Nacionalna zakonodaja, ki ne vsebuje pravice do pritožbe zoper arbitražne odločbe – Pojasnila o arbitražnem postopku, ki jih je banka podala ob sklenitvi pogodbe

      Izrek

   Člen 3(1) in (3) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in točko 1(q) priloge k tej direktivi je treba razlagati tako, da mora zadevno nacionalno sodišče ugotoviti, ali je treba pogoj iz pogodbe o hipotekarnem posojilu, sklenjene med banko in potrošnikom, s katerim je določena izključna pristojnost stalnega arbitražnega organa, zoper odločbe katerega ni pravnega sredstva po nacionalnem pravu za reševanje sporov, ki nastanejo v okviru te pogodbe, šteti za nedovoljen v smislu teh določb. V okviru te presoje mora zadevno nacionalno sodišče med drugim:

               —

               preveriti, ali je cilj ali posledica zadevnega pogoja potrošniku preprečiti ali ovirati vlaganje tožb in pritožb in

               —

               upoštevati dejstvo, da sporočitev splošnih informacij o obstoječih razlikah med arbitražnim postopkom in običajnim sodnim postopkom potrošniku pred sklenitvijo zadevne pogodbe sama po sebi ne more izključiti nedovoljenosti tega pogoja.
               Če je odgovor pritrdilen, mora navedeno sodišče izpeljati vse posledice, ki iz tega izhajajo na podlagi nacionalnega prava, da se prepriča, da tega potrošnika naveden pogoj ne zavezuje.

      (1)  UL C 336, 16.11.2013.


title: Zadeva T-337/10: Tožba, vložena 17. avgusta 2010 – Seatech International in drugi proti Svetu in Komisiji

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/46

      Tožba, vložena 17. avgusta 2010 – Seatech International in drugi proti Svetu in Komisiji
      (Zadeva T-337/10)
      ()
      (2010/C 288/88)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Seatech International, Inc. (Cartagena, Kolumbija), Tuna Atlantic, Ltda (Cartagena) in Comextun, Ltda (Cartagena) (zastopnik: F. Foucault, odvetnik)

         Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropska komisija

         Predlogi tožečih strank

                  —

                  Uredba Komisije št. 468/2010 z dne 28. maja 2010 naj se razglasi za nično v delu, v katerem je plovilo Marta Lucia R določeno kot plovilo, ki opravlja ribolov IUU;

                  —

                  Uredba Sveta št. 1005/2008 z dne 29. septembra 2008 – in posledično Uredba Komisije št. 468/2010 z dne 28. maja 2010 – naj se razglasi za nično, ker vzpostavlja postopek za določitev plovil, ki se ukvarjajo z ribolovom IUU, v katerem se ne spoštuje načela kontradiktornosti in povzroča diskriminacijo;

                  —

                  ugotovi naj se, da plovilo Marta Lucia R ne opravlja IUU ribolovne dejavnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke, lastnik in upravljavec ribiškega plovila Marta Lucia R ter kupec ulovljenih rib, s to tožbo predlagajo razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 468/2010 z dne 28. maja 2010 o oblikovanju seznama EU plovil, ki opravljajo nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov (1) (v nadaljevanju: seznam IUU EU), v katerem je plovilo Marta Lucia R določeno kot plovilo ki opravlja nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov. Tožeče stranke predlagajo tudi razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 (2), ki uvaja postopek za oblikovanje navedenega seznama IUU EU.
      Tožeče stranke navajajo, da je bilo plovilo Marta Lucia R na seznam INN Evropske unije vključeno samo zato, ker je bilo vključeno na seznam plovil, ki opravljajo nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov, ki ga je sestavila Medameriška komisija za tropske tune (v nadaljevanju: seznam IUU IATTC).
      V utemeljitev tožbe se tožeče stranke sklicujejo na več tožbenih razlogov:

                  —

                  kršitev načela kontradiktornosti in pravice do obrambe, ker je bilo plovilo Marta Lucia R vključeno na seznam IUU IATTC ne da bi se upoštevalo postopek, s katerim bi se zagotovilo, da se zadevnim osebam da možnost izjave;

                  —

                  kršitev načela prepovedi diskriminacije, ker je bilo plovilo Marta Lucia R samodejno vključeno na seznam IUU EU po tem, ko je bilo vključeno na seznam IUU IATTC, medtem ko so bila ostala plovila, dejavna na ozemlju držav članic, na seznam IUU EU vključena šele, ko je bil kontradiktorni postopek končan.

                  —

                  odločbe Medameriške komisije za tropske tune so nezakonite, ker je ta komisija prekoračila svoja pooblastila, saj so ji bili poverjeni le zbiranje informacij in preiskave glede ohranjanja vrst, ni pa imela pooblastil za sprejetje zavezujočih odločitev; in

                  —

                  nobenih dokazov ni, ki bi podpirali ugotovitev, da so ribolovne dejavnosti plovila Marta Lucia R nezakonite, neprijavljene in neregulirane v smislu prava Skupnosti.

         (1)  UL L 131, str. 22.

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1005/2008 z dne 29. septembra 2008 o vzpostavitvi sistema Skupnosti za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje in o spremembi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1936/2001 in (ES) št. 601/2005 ter o razveljavitvi uredb (ES) št. 1093/94 in (ES) št. 1447/1999 (UL L 286, str. 1).


title: Zadeva T-321/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  19. septembra 2005  — Air Bourbon/Komisija ( Državne pomoči — Odločba o nenasprotovanju — Ničnostna tožba — Rok za tožbo — Objava kratkega obvestila — Nedopustnost )

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/23

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. septembra 2005 — Air Bourbon/Komisija
   (Zadeva T-321/04) (1)

   („Državne pomoči - Odločba o nenasprotovanju - Ničnostna tožba - Rok za tožbo - Objava kratkega obvestila - Nedopustnost“)
   (2005/C 330/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Air Bourbon SAS (Sainte-Marie, île de la Réunion, France) (Zastopnik: S. Vaisse, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: C. Giolito in J. Buendía Sierra, agents)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 16. decembra 2003 [ C (2003) 4708 konč.], o nenasprotovanju pomoči št. 427/2003, ki so jo francoske oblasti dodelile Air Austral.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               O predlogu za intervencijo, ki ga je vložil Air Austral, ni treba odločiti.

               3)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262 z dne 23.10.2004.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. junija 2004 v zadevi T-185/02 Claude Ruiz-Picasso in drugi proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Uredba ES št. 40/94 — Ugovor — Verjetnost zmede — Prijava besedne znamke Skupnosti PICARO — Prejšnja besedna znamka PICASS0)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/37

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 22. junija 2004
   v zadevi T-185/02 Claude Ruiz-Picasso in drugi proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Uredba ES št. 40/94 - Ugovor - Verjetnost zmede - Prijava besedne znamke Skupnosti PICARO - Prejšnja besedna znamka PICASS0)
   (2004/C 228/83)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-185/02, Claude Ruiz-Picasso, stanujoč v Parizu (Francija), Paloma Ruiz-Picasso, stanujoča v Londonu (Združeno kraljestvo), Maya Widmaier-Picasso, stanujoča v Parizu, Marina Ruiz-Picasso, stanujoča v Ženevi (Švica), Bernard Ruiz-Picasso, stanujoč v Parizu, ki jih zastopa C. Gielen, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: G. Schneider in U. Pfleghar), druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe UUNT je bila DaimlerChrysler AG, s sedežem v Stuttgartu (Nemčija), ki jo zastopa S. Völker, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, zaradi tožbe, vložene proti odločbi tretjega Odbora za pritožbe UUNT z dne 18. marca 2002 (zadeva R 0247/2001-3), ki se nanaša na postopek z ugovorom, ki je potekal med „Zapuščino Picasso“ in DaimlerChrysler AG, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi N. J. Forwood, predsednik, J. Pirrung in A.W.H. Meij, sodnika; sodni tajnik: D. Christensen, administratorka, dne 22. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožečim strankam se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva C-512/09: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/66/ES — Baterije in akumulatorji ter odpadne baterije in akumulatorji — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/13

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-512/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/66/ES - Baterije in akumulatorji ter odpadne baterije in akumulatorji - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2010/C 246/21
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Dimitriou in A. Margeli, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: N. Dafniou, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države - Nesprejetje zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih in razveljavitvi Direktive 91/157/EGS (UL L 266, str. 1)

      Izrek

               1.

               Helenska Republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih in razveljavitvi Direktive 91/157/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 13.02.2010.


title: Zadeva T-306/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. septembra 2005 — Luxem/Komisija („Uradniki — Zaposlovanje — Zavrnitev imenovanja osebe, izbrane na natečaju, ki ne izpolnjuje pogojev za pristop k natečaju“)

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. septembra 2005 — Luxem/Komisija
   (Zadeva T-306/04) (1)

   („Uradniki - Zaposlovanje - Zavrnitev imenovanja osebe, izbrane na natečaju, ki ne izpolnjuje pogojev za pristop k natečaju“)
   (2005/C 281/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Monika Luxem (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in L. Lozano Palacios, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 30. julija 2003 o tem, da se zavrne imenovanje tožeče stranke za uradnico.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva C-161/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. junija 2015 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člen 98(2) — Točka 10 Priloge III — Znižana stopnja DDV, ki se uporablja za dobavo, gradnjo, obnovo in adaptacijo stanovanj, ki so del socialne politike — Točka 10a Priloge III — Znižana stopnja DDV, ki se uporablja za obnovo in popravilo zasebnih stanovanj, razen materialov, ki pomenijo velik del dobavljene storitve — Nacionalna zakonodaja, v kateri velja znižana stopnja DDV za storitve storitve vgradnje in dobave „energijsko varčnih materialov“)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/15

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. junija 2015 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-161/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 98(2) - Točka 10 Priloge III - Znižana stopnja DDV, ki se uporablja za dobavo, gradnjo, obnovo in adaptacijo stanovanj, ki so del socialne politike - Točka 10a Priloge III - Znižana stopnja DDV, ki se uporablja za obnovo in popravilo zasebnih stanovanj, razen materialov, ki pomenijo velik del dobavljene storitve - Nacionalna zakonodaja, v kateri velja znižana stopnja DDV za storitve storitve vgradnje in dobave „energijsko varčnih materialov“))
   (2015/C 236/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Clausen et C. Soulay, agenta)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: L. Christie in M. Holt, agenta, skupaj s K. Lasok QC)

      Izrek

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da je uporabilo znižano stopnjo davka na dodano vrednost za storitve vgradnje „energijsko varčnih materialov“ in dobave teh materialov, ki jih je opravila oseba, ki te materiale vgrajuje v nastanitvene objekte:

                           —

                           ker te dobave ne morejo šteti za dobavo, gradnjo, obnovo in adaptacijo stanovanj, ki so del socialne politike, za namene točke (10) Priloge III k Direktivi Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2009/47/ES z dne 5. maja 2009;

                           —

                           ker te dobave ne morejo šteti za obnovo in popravilo zasebnih stanovanj, za namene točke (10a) Priloge III k tej direktivi, in

                           —

                           ker tudi če te dobave štejejo za obnovo in popravilo zasebnih stanovanj za namene točke (10a) Priloge III k tej direktivi, vključujejo materiale, ki pomenijo velik del dobavljene storitve,

                     ni izpolnilo obveznosti iz določb člena 98 Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/47 v povezavi s Prilogo III k tej direktivi.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014.


title: Zadeva T-496/11: Tožba, vložena 15. septembra 2011 – Združeno kraljestvo proti ECB

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/29

         Tožba, vložena 15. septembra 2011 – Združeno kraljestvo proti ECB
   (Zadeva T-496/11)
   2011/C 340/58
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: K. Beal, barrister, in S. Ossowski, Treasury Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlog

   Razveljavitev Okvira politike nadzora Eurosistema (Eurosystem Oversight Policy Framework) Evropske centralne banke (ECB) z dne 5. julija 2011 (1) v delu, v katerem je v njem določena lokacijska politika, ki se uporabi za klirinške sisteme s centralno nasprotno stranko (central counterparty clearing systems) (CCPs) s sedežem v državah članicah, ki niso del Eurosistema.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe se tožeča stranka sklicuje na pet tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi,

                           —

                           da ECB ni bila – bodisi v celoti bodisi ker se ni zatekla k razglasitvi zakonodajnega instrumenta, kot je uredba, ki bi jo sprejel Svet ali ECB sama – pristojna za objavo izpodbijanega akta.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi,

                           —

                           da bo izpodbijani akt bodisi de jure bodisi de facto uvedel zahtevo glede sedeža za CCPs, ki želijo opravljati operacije kliringa ali poravnave v valuti euro, katerih dnevno poslovanje presega določen obseg. Meni, da je izpodbijani akt v nasprotju z vsemi ali katerim koli od členov 48, 56 in/ali 63 PDEU, ker:

                                       (a)

                                       bodo CCPs s sedežem v državah članicah, ki niso v euroobmočju, kot je Združeno kraljestvo, morali preseliti svoje upravne in nadzorne centre v države članice, ki so članice Eurosistema. Morali se bodo tudi ponovno ustanoviti kot pravne osebe, ki jih priznava nacionalno pravo druge države članice;

                                       (b)

                                       če se taki CCPs ne preselijo, kot se zahteva, ne bodo več imeli – bodisi pod enakimi pogoji kot CCPs s sedežem v teh državah bodisi nikakršnega – dostopa do finančnih trgov v državah članicah Eurosistema;

                                       (c)

                                       taki nerezidenčni CCPs ne bodo imeli – bodisi pod enakimi pogoji bodisi nikakršnega – dostopa do ugodnosti, ki jih nudijo ECB ali Nacionalne centralne banke Eurosistema;

                                       (d)

                                       zato bo možnost takih CCPs nuditi storitve kliringa ali poravnave v valuti euro strankam v Uniji omejena ali celo v celoti prepovedana.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi,

                           —

                           da je izpodbijani akt v nasprotju s členoma 101 in/ali 102 PDEU v povezavi s členoma 106 PDEU in 13 PEU, ker:

                                       (a)

                                       dejansko zahteva, da morajo vse operacije kliringa, ki se opravljajo v valuti euro in ki presegajo določeno raven, opravljati CCPs, ki imajo sedež v državi članici euroobmočja;

                                       (b)

                                       dejansko nalaga Nacionalnim centralnim bankam euroobmočja, naj CCPs s sedežem v državah članicah, ki niso članice euroobmočja, ne dajo rezerv v valuti euro, če presežejo pragove, določene v odločbi.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi,

                           —

                           da zahteva, da CCPs s sedežem v državah članicah, ki niso članice euroobmočja, spremenijo obliko pravne osebe in sedež, pomeni neposredno ali posredno diskriminacijo glede na državljanstvo. Kršila naj bi tudi načelo enakosti, ki je splošno načelo EU, saj naj bi bili CCPs s sedeži v različnih državah članicah izpostavljeni različni obravnavi brez objektivnih razlogov za to.

               5.

               S petim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja,

                           —

                           da – ne da bi prevzela dokazno breme za to, da take omejitve ni mogoče utemeljiti z javnim interesom (saj je dokazno breme na ECB, ki lahko, če želi, predstavi predpostavke za izjemo) – Združeno kraljestvo meni, da katera koli utemeljitev, da gre za javno politiko, ki bi jo navedla ECB, ne bi izpolnila zahtev sorazmernosti, saj so na voljo manj omejujoči načini zagotavljanja nadzora nad finančnimi institucijami, ki imajo sedež v Uniji, vendar zunaj euroobmočja.

      (1)  Javnosti je bil dan na razpolago z objavo na spletni strani ECB 5. julija 2011.


title: Združene zadeve T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg vgradnje in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES — Zloraba javnih naročil — Razdelitev trgov — Določitev cen)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/45

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg vgradnje in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Zloraba javnih naročil - Razdelitev trgov - Določitev cen)
   2011/C 269/98
   Jezika postopka: nizozemščina in nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva V. Turner in D. Mes, nato O. W. Brouwer in J. Blockx, odvetniki) (zadeva T-144/07); ThyssenKrupp Aufzüge GmbH (Neuhausen auf den Fildern, Nemčija) (zastopniki: sprva U. Itzen in K. Blau-Hansen, nato U. Itzen, K. Blau-Hansen in S. Thomas, in nazadnje K. Blau-Hansen in S. Thomas, odvetniki) (zadeva T-147/07); ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: sprva U. Itzen in K. Blau-Hansen, nato U. Itzen, K. Blau-Hansen in S. Thomas, in nazadnje K. Blau-Hansen in S. Thomas, odvetniki) (zadeva T-147/07); ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl (Howald, Luksemburg) (zastopniki: K. Beckmann, S. Dethof in U. Itzen, odvetniki) (zadeva T-148/07); ThyssenKrupp Elevator AG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: T. Klose in J. Ziebarth, odvetnika) (zadeva T-149/07); ThyssenKrupp AG (Duisbourg, Nemčija) (zastopniki: sprva M. Klusmann in S. Thomas, odvetnika, nato M. Klusmann) (zadeva T-150/07); ThyssenKrupp Liften BV (Krimpen aan den Ijssel, Nizozemska) (zastopnika: O. W. Brouwer in A. Stoffer, odvetnika) (zadeva T-154/07)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: v zadevah T-144/07 in T-154/07, A. Bouquet in R. Sauer, zastopnika, skupaj z F. Wijckmansom in F. Tuytschaeverjem, odvetnikoma; v zadevah T-147/07 in T-148/07, sprva R. Sauer in O. Weber, nato R. Sauer in K. Mojzesowicz, zastopniki; in v zadevah T-149/07 in T-150/07, R. Sauer in K. Mojzesowicz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (zadeva COMP/E-1/38.823 – dvigala in tekoče stopnice) oziroma, podredno, za zmanjšanje globe, ki je bila naložena tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Zadeve T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07 se združijo za namene te sodbe.

               2.

               Člen 2(1), četrta alinea, (2), četrta alinea, (3), četrta alinea in (4), četrta alinea, Odločbe Komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (zadeva COMP/E-1/38.823 – dvigala in tekoče stopnice), se razglasi za ničen.

               3.

               V zadevah T-144/07, T-149/07 in T 150/07 se znesek globe, ki je v členu 2(1), četrta alinea, Odločbe C(2007) 512 družbam ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Elevator AG in ThyssenKrupp AG naložen za kršitve v Belgiji, določi na 45 738 000 eurov.

               4.

               V zadevah T-147/07, T-149/07 in T-150/07 se znesek globe, ki je v členu 2(2), četrta alinea, Odločbe C(2007) 512 družbam ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH, ThyssenKrupp Elevator in ThyssenKrupp naložen za kršitve v Nemčiji, določi na 249 480 000 eurov.

               5.

               V zadevah T-148/07, T-149/07 in T-150/07 se znesek globe, ki je v členu 2(3), četrta alinea, Odločbe C(2007) 512 družbam ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl, ThyssenKrupp Elevator in ThyssenKrupp naložen za kršitve v Luksemburgu, določi na 8 910 000 eurov.

               6.

               V zadevah T-150/07 in T-154/07 se znesek globe, ki je v členu 2(4), četrta alinea, Odločbe C(2007) 512 družbama ThyssenKrupp Liften BV in ThyssenKrupp naložen za kršitve na Nizozemskem, določi na 15 651 900 eurov.

               7.

               V preostalem se tožbe zavrnejo.

               8.

               V vsaki od zadev tožeče stranke nosijo tri četrtine svojih stroškov in tri četrtine stroškov Evropske komisije. Komisija nosi četrtino svojih stroškov in četrtino stroškov tožečih strank.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  31. januarja 2006  v zadevi C-503/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Prosto gibanje oseb — Direktiva 64/221/EGS — Državljan tretje države, zakonec državljana države članice — Pravica vstopa in bivanja — Omejitve zaradi razlogov javnega reda — Schengenski informacijski sistem — Razpis ukrepa zavrnitve vstopa)

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/3

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 31. januarja 2006
   v zadevi C-503/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (1)

   (Prosto gibanje oseb - Direktiva 64/221/EGS - Državljan tretje države, zakonec državljana države članice - Pravica vstopa in bivanja - Omejitve zaradi razlogov javnega reda - Schengenski informacijski sistem - Razpis ukrepa zavrnitve vstopa)
   (2006/C 86/05)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-503/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. O'Reilly in L. Escobar Guerrero) proti Kraljevini Španiji (zastopnik: M. Muñoz Pérez), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 27. novembra 2003, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann (poročevalec), C. W. A. Timmermans, A. Rosas, J. Malenovský, predsedniki senatov, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, sodnika, R. Silva de Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts, E. Juhász, G. Arestis, A. Borg Barthet in M. Ilešič, sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, dne 31. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da je zavrnila vstop na ozemlje držav pogodbenic Sporazuma o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, podpisanega 14. junija 1985 v Schengenu, g. Faridu in izdajo vizuma za vstop na to območje g. Faridu in g. Bouchairju, državljanoma tretje države, zakoncema državljanov države članice, samo iz razloga, da so bili v SIS razpisani ukrepi zavrnitve vstopa, ne da bi prej preverila, ali prisotnost teh oseb pomeni resnično, dejansko in dovolj hudo grožnjo, ki prizadene ključni družbeni interes, ni izpolnila obveznosti iz členov od 1 do 3 Direktive Sveta 64/221/EGS z dne 25. februarja 1964 o usklajevanju posebnih ukrepov, ki zadevajo gibanje in prebivanje tujih državljanov, utemeljenih z javnim redom, javno varnostjo ali zdravjem prebivalstva.

               2.

               Kraljevina Španija nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004


title: Zadeva C-477/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – Hogan Lovells International LLP proti Bayer CropScience K.K.

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/26

         Sklep predsednika Sodišča z dne 17. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – Hogan Lovells International LLP proti Bayer CropScience K.K.
   (Zadeva C-477/12) (1)

   2014/C 112/32
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-202/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidsrechtbank Antwerpen – Belgija) – Anton Las proti PSA Antwerp NV (Prosto gibanje delavcev — Člen 45 PDEU — Družba, ustanovljena na nizozemskem jezikovnem območju Kraljevine Belgije — Obveznost sestaviti pogodbe o zaposlitvi v nizozemščini — Pogodba o zaposlitvi s čezmejnim elementom — Omejitev — Neobstoj sorazmernosti)

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidsrechtbank Antwerpen – Belgija) – Anton Las proti PSA Antwerp NV
   (Zadeva C-202/11) (1)

   (Prosto gibanje delavcev - Člen 45 PDEU - Družba, ustanovljena na nizozemskem jezikovnem območju Kraljevine Belgije - Obveznost sestaviti pogodbe o zaposlitvi v nizozemščini - Pogodba o zaposlitvi s čezmejnim elementom - Omejitev - Neobstoj sorazmernosti)
   2013/C 164/04
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeidsrechtbank Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Anton Las

      Tožena stranka: PSA Antwerp NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Arbeidsrechtbank Antwerpen – Razlaga člena 39 ES (sedaj člen 45 PDEU) – Belgijska nacionalna ureditev, ki določa obveznost za podjetje s flamskega jezikovnega območja, da vse dokumente, ki se nanašajo na delovno razmerje z mednarodnim elementom, sestavi v nizozemščini, sicer so ti nični.

      Izrek

   Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi federalne enote države članice, kakršna je v obravnavani zadevi, ki delodajalca s sedežem poslovanja na ozemlju te enote zavezuje, da pogodbe o zaposlitvi s čezmejnim elementom sestavi izključno v uradnem jeziku te federalne enote, sicer so te pogodbe nične, kar po uradni dolžnosti ugotovi sodišče.

      (1)  UL C 219, 23.7.2011.


title: Zadeva C-72/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Gemeinde Altrip, Gebrüder Hört GbR, Willi Schneider proti Land Rheinland-Pfalz (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Okolje — Direktiva 85/337/EGS — Presoja vplivov na okolje — Aarhuška konvencija — Direktiva 2003/35/ES — Pravica do pravnega sredstva zoper odločbo o izdaji dovoljenja — Časovna veljavnost — Postopek za izdajo dovoljenja, ki se je začel pred datumom izteka roka za prenos Direktive 2003/35/ES — Odločba, ki je bila sprejeta po tem datumu — Pogoji dopustnosti pravnega sredstva — Kršitev pravice — Kršitev postopka, na katero se je mogoče sklicevati — Obseg nadzora)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Gemeinde Altrip, Gebrüder Hört GbR, Willi Schneider proti Land Rheinland-Pfalz
   (Zadeva C-72/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Okolje - Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov na okolje - Aarhuška konvencija - Direktiva 2003/35/ES - Pravica do pravnega sredstva zoper odločbo o izdaji dovoljenja - Časovna veljavnost - Postopek za izdajo dovoljenja, ki se je začel pred datumom izteka roka za prenos Direktive 2003/35/ES - Odločba, ki je bila sprejeta po tem datumu - Pogoji dopustnosti pravnega sredstva - Kršitev pravice - Kršitev postopka, na katero se je mogoče sklicevati - Obseg nadzora)
   2014/C 9/08
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Gemeinde Altrip, Gebrüder Hört GbR, Willi Schneider

      Tožena stranka: Land Rheinland-Pfalz

      Ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesverwaltungsgericht Leipzig – Razlaga člena 6 Direktive 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 466) in člena 10a Direktive Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (85/337/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 248), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES – Izgradnja zadrževalnika poplavne vode – Pravica do pravnega sredstva zoper odločbo o odobritvi – Časovna veljavnost – Primer, v katerem se je postopek za odobritev začel pred potekom roka za prenos Direktive 2003/35/ES, odločba pa je bila sprejeta po tem datumu

      Izrek

               1.

               Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč, ki določa, da mora biti prenesena najpozneje 25. junija 2005, in s katero je bil Direktivi Sveta 85/337 z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje dodan člen 10a, je treba razlagati tako, da se morajo določbe notranjega prava, sprejete za prenos tega člena, uporabljati tudi za tiste upravne postopke za izdajo dovoljenja, ki so se začeli pred 25. junijem 2005, če so bila ta dovoljenja izdana šele po tem datumu.

               2.

               Člen 10a Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da države članice uporabo določb za prenos tega člena omejijo na primer, ko je zakonitost odločitve izpodbijana zato, ker presoja vplivov na okolje ni bila izvedena, pri čemer se ta uporaba ne razteza na primer, ko je bila presoja sicer izvedena, je pa nepravilna.

               3.

               Člen 10a(b) Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni sodni praksi, ki ne priznava kršitve pravice v smislu tega člena, če se dokaže, da je glede na okoliščine primera verjetno, da izpodbijana odločba ne bi bila drugačna, če kršitve postopka, na katero se sklicuje vlagatelj pravnega sredstva, ne bi bilo. Vendar to velja le pod pogojem, da sodišče ali organ, ki odloča o pravnem sredstvu, dokaznega bremena v zvezi s tem ne naloži vlagatelju in da odloči po potrebi ob upoštevanju dokazov, ki jih predloži nosilec projekta gradnje ali pristojni organi, in splošneje vseh podatkov v spisu, ki mu je predložen, pri čemer upošteva zlasti stopnjo teže zatrjevane kršitve in predvsem preveri, ali je bila zadevna javnost prikrajšana za katero od jamstev, ki so uvedena, da bi ji bila v skladu s cilji Direktive 85/337 omogočena dostop do informacij in možnost sodelovanja pri sprejemanju odločitev.

      (1)  UL C 133, 5.5.2012.