title: Zadeva T-366/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. oktobra 2012 – Bial-Portela proti UUNT – Isdin (ZEBEXIR) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ZEBEXIR — Prejšnja besedna znamka Skupnosti ZEBINIX — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 8(1)(b) (ES) št. 207/2009“ )

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. oktobra 2012 – Bial-Portela proti UUNT – Isdin (ZEBEXIR)
   (Zadeva T-366/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ZEBEXIR - Prejšnja besedna znamka Skupnosti ZEBINIX - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) (ES) št. 207/2009)
   2012/C 366/64
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugalska) (zastopnika: B. Braga da Cruz in J. M. Conceição Pimenta, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Isdin, SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: P. López Ronda, G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal in H. L. Curtis-Oliver, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. aprila 2001 (zadeva R 1212/2009-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Bial-Portela & Ca, SA in družbo Isdin, SA.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. aprila 2011 (zadeva R 1212/2009-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Bial Portela & Ca, SA.

               3.

               Družba Isdin, SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva T-32/16: Tožba, vložena 25. januarja 2015 – Češka republika/Komisija

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/57

         Tožba, vložena 25. januarja 2015 – Češka republika/Komisija
   (Zadeva T-32/16)
   (2016/C 098/73)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Češka republika (zastopnika: M. Smolek in J. Vláčil, agenta)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/2098 z dne 13. novembra 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije v delu, v katerem izključuje odhodek Češče republike v višini 584 299,25 EUR, razglasi za ničen,

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 52(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike.

                           —

                           Komisija je odločila odhodek izključiti iz financiranja EU, čeprav ni bilo nobene kršitve prava EU ali nacionalnega prava. Napačno je sklepala, da uporaba nižje najvišje starosti v primeru podpore za predčasno upokojitev zahteva spremembo programa razvoja podeželja v smislu člena 19 Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja.

               2.

               Če Sodišče ne ugodi prvemu tožbenemu razlogu, tožeča stranka navaja drugi tožbeni razlog: kršitev člena 52(2) Uredbe št. 1306/2013.

                           —

                           Tudi če bi uporaba nižje najvišje starosti v primeru podpore za predčasno upokojitev brez spremembe programa razvoja podeželja pomenila kršitev Uredbe št. 1698/2005 (quod non), je Komisija napačno ocenila pomen te kršitve in finančno škodo za Evropsko unijo. Pomen morebitne kršitve je zanemarljiv in Evropski uniji ni bila povzročena nobena finančna škoda.


title: Zadeva C-542/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. junija 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države — Prosto gibanje oseb — Dostop delavcev migrantov in njihovih družinskih članov do izobraževanja — Financiranje visokošolskega izobraževanja zunaj ozemlja zadevne države članice — Pogoj prebivanja)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. junija 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-542/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Prosto gibanje oseb - Dostop delavcev migrantov in njihovih družinskih članov do izobraževanja - Financiranje visokošolskega izobraževanja zunaj ozemlja zadevne države članice - Pogoj prebivanja)
   2012/C 227/02
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Rozet in M. van Beek, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C.M. Wissels, J. Langer in M.K. Bulterman, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Belgija (zastopnika: L. Van den Broeck in M. Jacobs, zastopnika), Kraljevina Danska (zastopnik: V. Pasternak Jørgensen, zastopnik), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: Möller in C. Blaschke, zastopnika), Kraljevina Švedska (zastopnik: A. Falk, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 45 PDEU in člena 7(2) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) – Dostop do izobraževanja – Financiranje študija v tujini – Pogoj prebivališča –„Pravilo tri leta od šestih“

      Izrek

               1.

               Kraljevina Nizozemska z zahtevanjem, da delavci migranti in njihovi vzdrževani družinski člani izpolnjujejo pogoj prebivanja, in sicer pravilo „tri leta od šestih“, da so lahko upravičeni do financiranja visokošolskega izobraževanja zunaj Nizozemske, ni izpolnila obveznosti iz člena 45 PDEU in člena 7(2) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2434/92 z dne 27. julija 1992.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva C-362/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court (Irska) – Irska) – Maximillian Schrems/Data Protection Commissioner (Predhodno odločanje — Osebni podatki — Varstvo posameznikov pri obdelavi teh podatkov — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Členi 7, 8 in 47 — Direktiva 95/46/ES — Člena 25 in 28 — Prenos osebnih podatkov v tretje države — Odločba 2000/520/ES — Prenos osebnih podatkov v Združene države — Neustrezna raven varstva — Veljavnost — Pritožba posameznika, čigar podatki so bili preneseni iz Evropske unije v Združene države — Pristojnosti nacionalnih nadzornih organov)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court (Irska) – Irska) – Maximillian Schrems/Data Protection Commissioner
   (Zadeva C-362/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Osebni podatki - Varstvo posameznikov pri obdelavi teh podatkov - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Členi 7, 8 in 47 - Direktiva 95/46/ES - Člena 25 in 28 - Prenos osebnih podatkov v tretje države - Odločba 2000/520/ES - Prenos osebnih podatkov v Združene države - Neustrezna raven varstva - Veljavnost - Pritožba posameznika, čigar podatki so bili preneseni iz Evropske unije v Združene države - Pristojnosti nacionalnih nadzornih organov))
   (2015/C 398/06)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court (Irska)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maximillian Schrems

      Tožena stranka: Data Protection Commissioner

      Izrek

               1.

               Člen 25(6) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, je treba ob upoštevanju členov 7, 8 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da odločba, sprejeta na podlagi te določbe, kot je Odločba Komisije 2000/520/ES z dne 26. julija 2000 po Direktivi 95/46 o primernosti zaščite, ki jo zagotavljajo načela zasebnosti varnega pristana in s tem povezana najpogosteje zastavljena vprašanja, ki jih je izdalo Ministrstvo za trgovino ZDA, v kateri Evropska komisija ugotavlja, da tretja država zagotavlja ustrezno raven varstva, ne preprečuje, da nadzorni organ države članice v smislu člena 28 navedene direktive, kakor je bila spremenjena, preuči zahtevo posameznika v zvezi z varstvom njegovih pravic in svoboščin glede obdelave osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj in ki so bili iz države članice preneseni v to tretjo državo, kadar ta posameznik zatrjuje, da veljavno pravo in praksa v tej državi ne zagotavljata ustrezne ravni varstva.

               2.

               Odločba 2000/520 je neveljavna.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva C-55/14: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Mons – Belgija) – Régie communale autonome du stade Luc Varenne/État belge (Predhodno odločanje – Direktiva 77/388/EGS – DDV – Oprostitve – Člen 13(B)(b) – Pojem „oproščeno dajanje nepremičnin v najem“ – Odplačno dajanje nogometnega stadiona na voljo – Pogodba o dajanju na voljo, s katero se nekatere pravice in pristojnosti pridržijo za lastnika – Lastnikovo opravljanje različnih storitev, ki pomenijo 80 % pogodbeno določenega nadomestila)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/13

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Mons – Belgija) – Régie communale autonome du stade Luc Varenne/État belge
      (Zadeva C-55/14) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktiva 77/388/EGS - DDV - Oprostitve - Člen 13(B)(b) - Pojem „oproščeno dajanje nepremičnin v najem“ - Odplačno dajanje nogometnega stadiona na voljo - Pogodba o dajanju na voljo, s katero se nekatere pravice in pristojnosti pridržijo za lastnika - Lastnikovo opravljanje različnih storitev, ki pomenijo 80 % pogodbeno določenega nadomestila))
      (2015/C 107/16)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Mons

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Régie communale autonome du stade Luc Varenne

         Tožena stranka: État belge

         Izrek

      Člen 13(B)(b) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da odplačno dajanje nogometnega stadiona na voljo na podlagi pogodbe, s katero so nekatere pravice in pristojnosti pridržane za lastnika in ki določa, da ta opravlja različne storitve, zlasti storitve vzdrževanja, čiščenja, oskrbe in usklajevanja s standardi, ki zajemajo 80 % pogodbeno določenega nadomestila, načeloma ne pomeni „dajanja nepremičnin v najem“ v smislu te določbe. Ali je v obravnavanem primeru tako, mora presoditi predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 102, 7.4.2014.


title: Zadeva C-51/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Ítélőtábla (Madžarska) 1. februarja 2017 – Teréz Ilyés in Emil Kiss/OTP Bank Nyrt. in OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Ítélőtábla (Madžarska) 1. februarja 2017 – Teréz Ilyés in Emil Kiss/OTP Bank Nyrt. in OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.
   (Zadeva C-51/17)
   (2017/C 144/26)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Teréz Ilyés, Emil Kiss

      Toženi stranki: OTP Bank Nyrt. in OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se pogodbeni pogoj, ki valutno tveganje nalaga dolžniku in ki je – ker je odpadel nepošten pogodbeni pogoj, ki je določal tečajni razpon in s tem obveznost sprejetja valutnega tveganja – z učinkom ex tunc postal del pogodbe na podlagi posega zakonodajalca, izvedenega zaradi sporov o neveljavnosti, ki so zadevali številne pogodbe, šteje za pogodbeni pogoj iz člena 3(1) Direktive (1), o katerem se stranki nista dogovorili posamično, in zato spada na področje uporabe te direktive?

               2.

               Ali je treba, če pogodbeni pogoj, ki valutno tveganje nalaga potrošniku, spada na področje uporabe Direktive, pravilo o izključitvi iz člena 1(2) Direktive razlagati tako, da se nanaša tudi na takšne pogodbene pogoje, ki so v skladu s kogentnimi določbami nacionalnega prava iz točke 26 sodbe Sodišča v zadevi RWE Vertrieb AG (C-92/11), ki so bile sprejete ali so začele veljati po sklenitvi pogodbe? Ali je treba na področje uporabe tega pravila o izključitvi pritegniti tudi pogodbeni pogoj, ki je z učinkom ex tunc postal del pogodbe po njeni sklenitvi, na podlagi kogentne določbe nacionalnega prava, s katero je bila odpravljena neveljavnost, nastala zaradi nepoštenega pogodbenega pogoja, zaradi katerega pogodbe ni bilo mogoče izvršiti?

               3.

               Ali je treba, če se v skladu z odgovorom na zgornji vprašanji nepoštenost pogodbenega pogoja, ki valutno tveganje nalaga dolžniku, lahko preuči, zahtevo po jasnem, razumljivem jeziku iz člena 4(2) Direktive razlagati tako, da tej zahtevi zadosti tudi, kadar se na način, ki izhaja iz opisa dejanskega stanja, izpolni obveznosti zagotavljanja informacij, ki je zakonsko določena in nujno opredeljena splošno, ali pa je treba zagotoviti tudi podatke o tveganju potrošnika, ki jih ob sklenitvi pogodbe finančna institucija pozna oziroma so ji lahko dostopni?

               4.

               Ali je glede na zahtevo po jasnosti in preglednosti ter vsebino točke 1(i) Priloge k Direktivi za namen razlage člena 4(1) Direktive upoštevno, da sta bila ob sklenitvi pogodbe pogodbena pogoja v zvezi s pravico do enostranske spremembe in tečajnim razponom – za katera je bilo naknadno, več let kasneje ugotovljeno, da sta nepoštena – v pogodbi opredeljena skupaj s pogojem v zvezi z naložitvijo valutnega tveganja, tako da zaradi kumulativnega učinka teh pogojev potrošnik dejansko nikakor ni mogel predvideti razvoja svoje plačilne obveznosti in mehanizma njene spremembe? Ali pa se pogodbeni pogoji, za katere je bilo naknadno ugotovljeno, da so nepošteni, pri presoji nepoštenosti pogodbenega pogoja, ki nalaga valutno tveganje, ne smejo upoštevati?

               5.

               Ali mora nacionalno sodišče, če ugotovi nepoštenost pogodbenega pogoja, ki valutno tveganje nalaga potrošniku, pri ugotavljanju pravnih posledic na podlagi pravil nacionalnega prava po uradni dolžnosti in ob spoštovanju pravic strank do razpravljanja v kontradiktornem postopku upoštevati tudi nepoštenost drugih pogodbenih pogojev, ki je tožeči stranki nista zatrjevali v tožbenem zahtevku? Ali se načelo oficialnosti v smislu sodne prakse Sodišča uporablja tudi, če je tožeča stranka potrošnik, ali pa se načelo dispozitivnosti ob upoštevanju mesta pravice do razpolaganja znotraj celotnega postopka in posebnosti postopka šteje za pravilo, ki v danem primeru izključuje preizkus po uradni dolžnosti?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-241/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 7. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg – Avstrija) – Harald Jung, Gerald Hellweger proti Magistrat der Stadt Salzburg, ob udeležbi Finanzamt Salzburg-Stadt

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 7. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg – Avstrija) – Harald Jung, Gerald Hellweger proti Magistrat der Stadt Salzburg, ob udeležbi Finanzamt Salzburg-Stadt
   (Zadeva C-241/10) (1)

   2011/C 211/41
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva T-369/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2009 – Holland Malt proti Komisiji ( Pomoči, ki jih dodelijo države — Proizvodnja slada — Pomoč za naložbe — Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom — Škodovanje konkurenci — Vpliv na trgovino med državami članicami — Obveznost obrazložitve — Smernice o državni pomoči v kmetijskem sektorju )

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2009 – Holland Malt proti Komisiji
   (Zadeva T-369/06) (1)

   („Pomoči, ki jih dodelijo države - Proizvodnja slada - Pomoč za naložbe - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom - Škodovanje konkurenci - Vpliv na trgovino med državami članicami - Obveznost obrazložitve - Smernice o državni pomoči v kmetijskem sektorju“)
   2009/C 256/40
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Holland Malt BV (Lieshout, Nizozemska) (zastopniki: sprva O. Brouwer in D. Mes, nato O. Brouwer, A. Stoffer in P. Schepens, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. Scharf in A. Stobiecka-Kuik, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C. Wissels, M. de Grave, C. ten Dam in Y. de Vries, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2007/59/ES z dne 26. septembra 2006 o državni pomoči, ki jo je Nizozemska dodelila podjetju Holland Malt BV (UL L 32, str. 76).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Holland Malt BV nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3.

               Kraljevina Nizozemska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva C-242/16: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 14. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – José Rui Garrett Pontes Pedroso/Netjets Management Limited

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/13

         Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 14. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – José Rui Garrett Pontes Pedroso/Netjets Management Limited
   (Zadeva C-242/16) (1)

   (2017/C 129/20)
   Jezik postopka: portugalščina
   Predsednik drugega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 251, 11.7.2016.


title: Zadeva F-78/12: Tožba, vložena 25. julija 2012 – ZZ proti Svetu

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/34

         Tožba, vložena 25. julija 2012 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-78/12)
   2012/C 295/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Sveta, da tožeče stranke ne uvrsti na seznam uradnikov, ki lahko napredujejo v letu 2011.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba Generalnega sekretariata Sveta z dne 12. septembra 2011 in odločba OPI z dne 18. aprila 2012, da se tožeče stranke ne uvrsti na seznam uradnikov, ki lahko napredujejo, naj se razglasita za nični;

               —

               Svetu naj se naloži odškodnina za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je začasno ocenjena na 40 000 EUR in bo natančneje določena v postopku, ter plačilo kompenzacijskih in zamudnih obresti po stopnji 6,75 %;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-199/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Dr. Erhard Eschig proti UNIQA Sachversicherung AG (Zavarovanje stroškov postopka — Direktiva 87/344/EGS — Člen 4(1) — Zavarovančeva prosta izbira odvetnika — Pogodbena omejitev — Več zavarovancev, ki so oškodovani ob istem dogodku — Zavarovateljeva izbira pravnega zastopnika)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/19

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Dr. Erhard Eschig proti UNIQA Sachversicherung AG
   (Zadeva C-199/08) (1)

   (Zavarovanje stroškov postopka - Direktiva 87/344/EGS - Člen 4(1) - Zavarovančeva prosta izbira odvetnika - Pogodbena omejitev - Več zavarovancev, ki so oškodovani ob istem dogodku - Zavarovateljeva izbira pravnega zastopnika)
   2009/C 267/32
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dr. Erhard Eschig

      Tožena stranka: UNIQA Sachversicherung AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Oberster Gerichtshof (Avstrija) – Razlaga člena 4(1) Direktive Sveta 87/344/EGS z dne 22. junija 1987 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o zavarovanju stroškov pravnega postopka (UL L 185, str. 77) – Klavzula, ki jo vsebujejo splošni zavarovalni pogoji zavarovatelja zavarovanja stroškov postopka in ki zavarovatelju daje pravico, da v zavarovalnih primerih, v katerih je bilo oškodovanih več oseb v istem dogodku, izbere pravnega zastopnika in s tem omejuje pravico posameznega zavarovanca do proste izbire odvetnika (tako imenovana klavzula „kolektivni odškodninski zahtevek“)

      Izrek

   Člen 4(1)(a) Direktive Sveta 87/344/EGS z dne 22. junija 1987 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o zavarovanju stroškov postopka je treba razlagati tako, da si zavarovatelj stroškov postopka, kadar je ob istem dogodku oškodovanih več zavarovancev, ne sme pridržati pravice, da sam izbere pravnega zastopnika vseh zadevnih zavarovancev.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva C-555/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo n ° 6 de Murcia (Španija) 3. decembra 2014 – IOS Finance EFC S.A./Servicio Murciano de Salud

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia (Španija) 3. decembra 2014 – IOS Finance EFC S.A./Servicio Murciano de Salud
   (Zadeva C-555/14)
   (2015/C 056/12)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: IOS Finance EFC S.A.

      Tožena stranka: Servicio Murciano de Salud

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ob upoštevanju določb členov 4(1), 6 ter 7(2) in (3) Direktive 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 (1) o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih:

               1.

               Ali je treba člen 7(2) Direktive razlagati tako, da država članica izterjave dolgovane glavnice ne more pogojevati z odpovedjo zamudnim obrestim?

               2.

               Ali je treba člen 7(3) Direktive razlagati tako, da država članica izterjave dolgovane glavnice ne more pogojevati z odpovedjo stroškom izterjave?

               3.

               Če je odgovor na ti vprašanji pritrdilen, ali se dolžnik – kadar je to javni naročnik – lahko sklicuje na avtonomijo volje strank, da bi se izognil obveznosti plačila zamudnih obresti in stroškov izterjave?

      (1)  UL L 48, str. 1.


title: Zadeva C-365/05 P: Sklep Sodišča z dne 5. oktobra 2006 — Dorte Schmidt-Brown proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Uradniki — Dolžnost pomoči — Zavrnitev zahteve za finančno pomoč v okviru postopka zaradi obrekovanja, ki se je začel pred sodišči Združenega kraljestva)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/20

         Sklep Sodišča z dne 5. oktobra 2006 — Dorte Schmidt-Brown proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-365/05 P) (1)

   (Pritožba - Uradniki - Dolžnost pomoči - Zavrnitev zahteve za finančno pomoč v okviru postopka zaradi obrekovanja, ki se je začel pred sodišči Združenega kraljestva)
   (2006/C 294/34)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Dorte Schmidt-Brown (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Nasprotna strankav postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Curral in L. Lozano Palacios, zastopnika, in D. Waelbroeck, avocat)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 5. julija 2005 v zadevi Dorte Schmidt-Brown proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-387/02, s katero je bil zavrnjen predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 26. aprila 2002, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke zlasti za pridobitev finančne pomoči te institucije v okviru tožbe zaradi obrekovanja, ki jo je pri High Court of Justice (England & Wales) proti družbi vložila tožeča stranka.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               D. Schmidt-Brown se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Sodba Sodišča z dne 20. septembra 2011 v zadevi E-5/11 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (pogodbena stranka ni izpolnila svojih obveznosti – Uredba (ES) št. 1406/2002 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost – Uredba (ES) št. 1891/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o večletni denarni podpori ukrepom Evropske agencije za pomorsko varnost na področju odzivanja na onesnaženje z ladij in o spremembah Uredbe (ES) št. 1406/2002)

text:
               22.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/15

         SODBA SODIŠČA
   z dne 20. septembra 2011
   v zadevi E-5/11
   Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški
   (pogodbena stranka ni izpolnila svojih obveznosti – Uredba (ES) št. 1406/2002 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost – Uredba (ES) št. 1891/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o večletni denarni podpori ukrepom Evropske agencije za pomorsko varnost na področju odzivanja na onesnaženje z ladij in o spremembah Uredbe (ES) št. 1406/2002)
   2011/C 374/10
   V zadevi E-5/11, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški, katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kraljevina Norveška s tem, da ni pravočasno sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi (a) akt iz točke 56o Poglavja V Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (ES) št. 1406/2002 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, in (b) akt iz točke 56oa Poglavja V Priloge XIII k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (ES) št. 1891/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o večletni denarni podpori ukrepom Evropske agencije za pomorsko varnost na področju odzivanja na onesnaženje z ladij in o spremembah Uredbe (ES) št. 1406/2002), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, prenesla v svoj notranji pravni red, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 EGP, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), sodniki, 20. septembra 2011 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče razglaša:

               1.

               Kraljevina Norveška s tem, da ni pravočasno sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi (a) akt iz točke 56o Poglavja V Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (ES) št. 1406/2002 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, in (b) akt iz točke 56oa Poglavja V Priloge XIII k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (ES) št. 1891/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o večletni denarni podpori ukrepom Evropske agencije za pomorsko varnost na področju odzivanja na onesnaženje z ladij in o spremembah Uredbe (ES) št. 1406/2002), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, prenesla v svoj notranji pravni red, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 EGP.

               2.

               Kraljevini Norveški se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-368/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2015 – Boehringer Ingelheim International/UUNT – Lehning entreprise (ANGIPAX) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ANGIPAX — Prejšnja besedna znamka Skupnosti ANTISTAX — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. °207/2009)

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2015 – Boehringer Ingelheim International/UUNT – Lehning entreprise (ANGIPAX)
   (Zadeva T-368/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ANGIPAX - Prejšnja besedna znamka Skupnosti ANTISTAX - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009))
   (2015/C 096/19)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Nemčija) (zastopniki: sprva V. von Bomhard in D. Slopek, odvetnika, nato V. von Bomhard)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: S. Pétrequin in J. Crespo Carrillo, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Lehning entreprise SARL (Sainte-Barbe, Francija) (zastopnik: P. Demoly, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. aprila 2013 (zadeva R 571/2012-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Boehringer Ingelheim International GmbH in Lehning entreprise SARL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Boehringer Ingelheim International GmbH se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi izdatki, ki jih je družba Lehning entreprise SARL priglasila zaradi postopka pred odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva T-383/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. novembra 2008 – Hynix Semiconductor proti Svetu

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. novembra 2008 – Hynix Semiconductor proti Svetu
   (Zadeva T-383/03) (1)

   (2009/C 6/83)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva C-277/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – Vitālijs Drozdovs proti AAS „Baltikums“ (Obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil — Direktiva 72/166/EGS — Člen 3(1) — Direktiva 90/232/EGS — Člen 1 — Prometna nesreča — Smrt staršev mladoletnega vlagatelja zahtevka — Pravica otroka do odškodnine — Nepremoženjska škoda — Odškodnina — Kritje z obveznim zavarovanjem)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/17

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – Vitālijs Drozdovs proti AAS „Baltikums“
   (Zadeva C-277/12) (1)

   (Obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil - Direktiva 72/166/EGS - Člen 3(1) - Direktiva 90/232/EGS - Člen 1 - Prometna nesreča - Smrt staršev mladoletnega vlagatelja zahtevka - Pravica otroka do odškodnine - Nepremoženjska škoda - Odškodnina - Kritje z obveznim zavarovanjem)
   2013/C 367/28
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vitālijs Drozdovs

      Tožena stranka: AAS „Baltikums“

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstakas tiesas Senats – Razlaga člena 3(1) Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 10) in člena 1(1) in (2) Druge direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 3) – Zavarovanje avtomobilske odgovornosti – Možnost vključitve nepremoženjske škode v obvezno odškodnino za telesne poškodbe – Nacionalna ureditev, ki določa znatno nižjo odškodnino za bolečine in duševno trpljenje od odškodnine, ki jo direktivi določata za telesne poškodbe

      Izrek

               1.

               Člen 3(1) Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) in člen 1(1) in (2) Druge Direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) je treba razlagati tako, da mora obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil zajemati odškodnino za nepremoženjsko škodo, nastalo bližnjim osebam oškodovancev, ki so umrli v prometni nesreči, če je ta odškodnina iz naslova civilne odgovornosti zavarovanca določena z nacionalnim pravom, ki se uporabi v sporu o glavni stvari.

               2.

               Člen 3(1) Direktive 72/166 in člen 1(1) in (2) Druge direktive 84/5 je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnim določbam, na podlagi katerih je z obveznim zavarovanjem civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil odškodnina za nepremoženjsko škodo, ki jo je treba v skladu z nacionalno zakonodajo o civilni odgovornosti izplačati zaradi smrti ožjih družinskih članov v prometni nesreči, krita le do maksimalnega zneska, ki je nižji od tistih, določenih v členu 1(2) Druge direktive 84/5.

      (1)  UL C 235, 4.8.2012.


title: Zadeva C-522/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 28. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2015 v združenih zadevah T-389/10 in T-419/10

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/26

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 28. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2015 v združenih zadevah T-389/10 in T-419/10
   (Zadeva C-522/15 P)
   (2015/C 406/26)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: P. Rossi, V. Bottka, agenta)

      Drugi stranki v postopku: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM), Ori Martin SA

      Predlogi

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               (i)

               razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem so bili zmanjšani osnovni zneski globe, naložene družbi SLM in v katerem je bilo ugotovljeno, da v izpodbijanem sklepu ni bilo upoštevano, da družba SLM v delu kršitve ni bila udeležena na zunanjih področjjih Club Italia;

               (ii)

               razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem je bila globa, naložena družbi SLM zmanjšana na 1 9 56  000 EUR, globa, določena družbi SLM solidarno z družbo Ori Martin pa razveljavljena;

               (iii)

               v okviru svoje neomejene pristojnosti ponovno izračuna višino globe, ki naj se naloži, skladno s predlogom Komisije;

               (iv)

               tožečim strankam na prvi stopnji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               (i)

               Splošno sodišče naj bi izkrivilo dejstva s tem, ko je ugotovilo, da višina globe, naložene družbi SLM z izpodbijanim sklepom znaša 19,8 milijona EUR namesto – kot je bilo ugotovljeno z drugim popravnim sklepom – 15,965 milijona EUR, od tega 14 milijonov solidarno z družbo Ori Martin.

               (ii)

               Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo v primeru solidarne odgovornosti za globe in pri izračunu zgornje meje 10 %, ker je končni znesek globe, za katero je odgovorna SLM, določilo ob uporabi zakonske zgornje meje 10 % celotnega prometa, ustvarjenega v referenčnem letu, v skladu s členom 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) z 1 9 56  000 EUR. V zadevnem primeru bi moralo biti v sodbi navedeno, da je bila družba SLM zavezana ne le k plačilu 1 9 56  000 EUR, temveč tudi solidarno z družbo SLM dodatno 13,3 milijona EUR. Izračun zgornje meje bi moral biti izveden ločeno, za družbo SLM posamezno glede na časovno obdobje udeležbe pri kršitvi, v kateri je ni nadzirala družba Ori Marin (zgornja meja glede na skupni promet družbe SLM) in za družbi SLM in Ori Martin solidarno, z ozirom na časovno obdobje, v katerem je hčerinsko družbo nadzirala matična družba (zgornja meja glede na skupni promet družbe Ori Martin, ki v tem primeru ni bila dosežena).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva T-141/12: Tožba, vložena 26. marca 2012 – Pro-Duo proti UUNT – El Corte Inglés (GO!)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/26

         Tožba, vložena 26. marca 2012 – Pro-Duo proti UUNT – El Corte Inglés (GO!)
   (Zadeva T-141/12)
   2012/C 165/46
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pro-Duo (Ghent, Belgija) (zastopnik: T. Alkin, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija)

      Predlogi

               —

               Postopek naj se prekine do izida postopka za ugotovitev ničnosti št. 5011 C;

               —

               odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. januarja 2012 v zadevi R 1373/2011-4 naj se razveljavi v delu, v katerem je bil zavrnjen predlog za prekinitev postopka do izida postopka za ugotovitev ničnosti, ali pa naj se odločba razveljavi v celoti; in

               —

               nasprotni stranki naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka črne, bele in sive barve „GO!“ za proizvode iz razreda 3 – prijava znamke Skupnosti št. 8859712

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v ugovoru: registracija znamke Skupnosti št. 6070981 figurativne znamke „GO GLORIA ORTIZ“ za proizvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Tožbeni razlogi: Napačna uporaba prava, ker odbor za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu ni prekinil postopka, ter kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno presodil, da glede obeh znamk obstaja verjetnost zmede.


title: Združene zadeve T-289/11, T-290/11 in T-521/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2013 – Deutsche Bahn in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Upravni postopek — Sklep o odreditvi pregleda — Preiskovalna pooblastila Komisije — Pravica do obrambe — Sorazmernost — Obveznost obrazložitve)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2013 – Deutsche Bahn in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve T-289/11, T-290/11 in T-521/11) (1)

   (Konkurenca - Upravni postopek - Sklep o odreditvi pregleda - Preiskovalna pooblastila Komisije - Pravica do obrambe - Sorazmernost - Obveznost obrazložitve)
   2013/C 304/25
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Deutsche Bahn AG (Berlin, Nemčija); DB Mobility Logistics AG (Berlin); DB Energie GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija); DB Netz AG (Frankfurt na Majni); DB Schenker Rail GmbH (Mayence, Nemčija); DB Schenker Rail Deutschland AG (Mayence); Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße mbH (DUSS) (Bodenheim, Nemčija) (zastopniki: W. Deselaers, O. Mross in J. Brückner, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Malferrari, N. von Lingen in R. Sauer, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva, v zadevah T-289/11 in T-290/11, M. Muñoz Pérez, nato, v zadevah T-289/11, T-290/11 in T-521/11, S. Centeno Huerta, abogados del Estado); Svet Evropske unije (zastopnika: M. Simm in F. Florindo Gijón, zastopnika); in Nadzorni organ Efte (zastopniki: X. A. Lewis, M. Schneider in M. Moustakali, zastopniki)

      Predmet

   Predlogi za razglasitev ničnosti sklepov C(2011) 1774 z dne 14. marca 2011, C(2011) 2365 z dne 30. marca 2011 in C(2011) 5230 z dne 14. julija 2011 (zadevi COMP/39.678 in COMP/39.731), s katerimi je Komisija v skladu s členom 20(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 odredila pregled družbe Deutsche Bahn AG in vseh njenih hčerinskih družb (zadevi COMP/39.678 in COMP/39.731).

      Izrek

               1.

               Tožbe se zavrnejo.

               2.

               Družbe Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, DB Schenker Rail GmbH, DB Schenker Rail Deutschland AG in Deutsche Umschlaggesellsschaft Schiene-Straße mbH (DUSS) nosijo stroške Komisije in svoje stroške.

               3.

               Svet Evropske unije, Nadzorni organ Efte in Kraljevina Španija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva T-461/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2014 – Hansestadt Lübeck proti Komisiji (Državne pomoči — Letališke pristojbine — Letališče Lübeck — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Člen 107(1) PDEU — Očitna napaka pri presoji — Člen 10 Uredbe (ES) št. 659/1999)

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2014 – Hansestadt Lübeck proti Komisiji
   (Zadeva T-461/12) (1)

   ((Državne pomoči - Letališke pristojbine - Letališče Lübeck - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Člen 107(1) PDEU - Očitna napaka pri presoji - Člen 10 Uredbe (ES) št. 659/1999))
   2014/C 372/19
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hansestadt Lübeck (Nemčija), ki je v tem postopku prevzelo pravice in obveznosti Flughafen Lübeck GmbH (zastopniki: M. Núñez Müller, J. Dammann de Chapto in T. Becker, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev delne ničnosti sklepa Komisije C (2012) 1012 final z dne 22 februarja 2012 o državnih pomočeh SA.27585 in SA.31149 (2012/C) (ex NN/2012, ex CP 31/2009 in CP 162/2010) – Nemčija, v delu v katerem se ta sklep nanaša na pravilnik o letaliških pristojbinah, ki velja za letališče Lübeck (Nemčija), sprejet leta 2006.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C (2012) 1012 final z dne 22. februarja 2012 o državnih pomočeh SA.27585 in SA.31149 (2012/C) (ex 2012/NN, ex CP 31/2009 in CP 162/2010) – Nemčija se za ničen razglasi v delu, v katerem se nanaša na pravilnik o letaliških pristojbinah, ki velja za letališče Lübeck (Nemčija), sprejet leta 2006.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in polovico stroškov Hansestadt Lübeck.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012.


title: Zadeva C-448/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 27. oktobra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/6

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 27. oktobra 2004
   (Zadeva C-448/04)
   (2004/C 314/11)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata C. O'Reilly in A.- M. Rouchaud-Joët, zastopnici, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 27. oktobra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav (1), oziroma s tem, da o sprejemu omenjenih predpisov ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos direktive v notranji pravni red, se je iztekel 2. decembra 2002.

      (1)  UL L 149, 2.6.2001, str. 34.


title: Zadeva T-453/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2015 – Klaes/UUNT – Klaes Kunststoffe (Klaes) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti Klaes – Prejšnja figurativna znamka Skupnosti Klaes – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2015 – Klaes/UUNT – Klaes Kunststoffe (Klaes)
      (Zadeva T-453/13) (1)

      ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Klaes - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti Klaes - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2015/C 107/35)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Horst Klaes GmbH & Co. KG (Bad Neuenahr-Ahrweiler, Nemčija) (zastopnik: B. Dix, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann, zastopnik)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Klaes Kunststoffe GmbH (Neuenrade, Nemčija) (zastopnika: sprva J. Schneider, nato S. Schweyer, odvetnika)

         Predmet

      Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. junija 2013 (R 1206/2012-1), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Horst Klaes GmbH & Co. KG in Klaes Kunststoffe GmbH.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Horst Klaes GmbH & Co. KG nosi svoje stroške in stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

                  3.

                  Klaes Kunststoffe GmbH nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva T-387/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2015 – Italija/Komisija (Jamstveni oddelek EKUJS — EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Sadje in zelenjava — Sektor za predelavo paradižnika — Pomoči organizacijam proizvajalcev — Odhodki Italije — Člen 7(4) Uredbe (ES) št. ° 1258/1999 — Člen 31 Uredbe (ES) št. ° 1290/2005 — Pavšalni popravek)

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2015 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-387/12) (1)

   ((Jamstveni oddelek EKUJS - EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Sadje in zelenjava - Sektor za predelavo paradižnika - Pomoči organizacijam proizvajalcev - Odhodki Italije - Člen 7(4) Uredbe (ES) št.o 1258/1999 - Člen 31 Uredbe (ES) št.o 1290/2005 - Pavšalni popravek))
   (2015/C 096/13)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik, skupaj s S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Rossi in D. Bianchi, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije C(2012) 3838) z dne 22. junija 2012 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (2012/336/EU) (UL L 165, str. 83).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 319, 20.10.2012.


title: Zadeva T-410/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. junija 2008 – Hoechst proti Komisiji ( Konkurenca – Karteli – Trg sorbatov – Odločba, s katero je bilo ugotovljena kršitev člena 81 ES – Izračun glob – Obveznost obrazložitve – Resnost in trajanje kršitve – Oteževalne okoliščine – Načelo non bis in idem – Sodelovanje med upravnim postopkom – Dostop do spisa – Trajanje postopka )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. junija 2008 – Hoechst proti Komisiji
   (Zadeva T-410/03) (1)

   („Konkurenca - Karteli - Trg sorbatov - Odločba, s katero je bilo ugotovljena kršitev člena 81 ES - Izračun glob - Obveznost obrazložitve - Resnost in trajanje kršitve - Oteževalne okoliščine - Načelo non bis in idem - Sodelovanje med upravnim postopkom - Dostop do spisa - Trajanje postopka“)
   (2008/C 197/31)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hoechst GmbH, nekdanja Hoechst AG (Frankufurt na Majni, Nemčija) (zastopniki: najprej M. Klusmann in V. Turner, nato M. Klusmann, V. Turner in M. Rüba, nazadnje M. Klusmann in V. Turner, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva W. Mölls, O. Beynet in K. Mojzesowicz, nato W. Mölls in K. Mojzesowicz, zastopniki, skupaj z A. Böhlke, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za razveljavitev Odločbe Komisije 2005/493/ES z dne 1. oktobra 2003 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP proti Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries, Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd in Ueno Fine Chemicals Industry, Ltd (Zadeva COMP/E-1/37.370 – Sorbati) (povzetek v UL L 182, str. 20), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, ali podredno za zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki, na primerno raven.
   Izrek

               1)

               Globa, naložena Hoechst GmbH, znaša 74,25 milijonov eurov.

               2)

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva C-136/08 P: Pritožba, ki jo je vložila Japan Tobacco, Inc. 3. aprila 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 30. januarja 2008 v zadevi T-128/06, Japan Tobacco, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) – Torrefacção Camelo

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/18

         Pritožba, ki jo je vložila Japan Tobacco, Inc. 3. aprila 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 30. januarja 2008 v zadevi T-128/06, Japan Tobacco, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) – Torrefacção Camelo
   (Zadeva C-136/08 P)
   (2008/C 209/26)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Pritožnica: Japan Tobacco, Inc. (zastopniki: A. Ortiz López, S. Ferrandis González in E. Ochoa Santamaría, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Torrefacção Camelo Lda

   Predlogi pritožnice:

               —

               naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 30. januarja 2008 v zadevi T-128/06 in izda sodba, ki naj spremeni prejšnjo, naj se razglasi, da je za to zadevo treba uporabiti prepoved iz člena 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti (1), in naj se zato ob presoji trditev Japan Tobacco zavrne registracija znamke Skupnosti št. 1 469 121;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S pritožbo pritožnik zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje kršilo Uredbo o znamki Skupnosti, zlasti določbe njenega člena 8(5). Kljub dejstvu, da je Sodišče prve stopnje priznalo sloves prejšnje znamke, podobnost med zadevnimi znamkami in povezanost proizvodov, ki jih označujejo, je namreč zahtevalo dokaz o učinkoviti, dejanski in trenutni kršitvi prejšnje znamke, čeprav zgoraj navedeni člen zahteva zgolj verjetnost kršitve te znamke, neupravičeno izkoriščanje ali škodovanje tej znamki.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-345/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co. proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co. proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Zadeva C-345/11)
   2011/C 269/71
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co.

      Tožena stranka: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba poleg položaja kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) upoštevati tudi položaj imetnikov enot premoženja?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji je mogoče sporno odtegnitev davka pri viru šteti za skladno z načelom prostega pretoka kapitala?


title: Zadeva F-3/06: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 16. januarja 2007 — Frankin in drugi proti Komisiji (Uradniki — Obveznost uprave, da zagotovi pomoči — Zavrnitev — Prenos v Belgiji pridobljenih pokojninskih pravic)

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 16. januarja 2007 — Frankin in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-3/06) (1)

   (Uradniki - Obveznost uprave, da zagotovi pomoči - Zavrnitev - Prenos v Belgiji pridobljenih pokojninskih pravic)
   (2007/C 42/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Jacques Frankin (Sorée, Belgija) in drugi (zastopnika: G. Bouneou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Lozano Palacios in D. Martin, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi vlog za pomoč, ki so jih vložile tožeče stranke v okviru prenosa pokojninskih pravic, ki so jih pridobile v Belgiji, in na drugi strani odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006, str. 33.


title: Zadeva T-358/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. aprila 2008 – PubliCare Marketing Communications proti UUNT (Publicare) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti Publicare – Rok za vložitev tožbe – Nepredvidljive okoliščine – Opravičljiva zmota – Očitna nedopustnost )

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/17

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. aprila 2008 – PubliCare Marketing Communications proti UUNT (Publicare)
   (Zadeva T-358/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Publicare - Rok za vložitev tožbe - Nepredvidljive okoliščine - Opravičljiva zmota - Očitna nedopustnost“)
   (2008/C 158/27)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: PubliCare Marketing Communications GmbH (Francfort-sur-le-Main, Nemčija) (zastopnik: B. Mohr, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. junija 2007 (zadeva R 157/2007-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Publicare kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družba PubliCare Marketing Communications GmbH nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-43/06: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 85/384/EGS – Arhitekti – Vzajemno priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil – Potreba po uspešno opravljenem preizkusu znanja za sprejem v Združenje arhitektov)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/4

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-43/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 85/384/EGS - Arhitekti - Vzajemno priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil - Potreba po uspešno opravljenem preizkusu znanja za sprejem v Združenje arhitektov)
   (2007/C 155/06)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in P. Guerra e Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnik: L. Fernandes, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2 in 10 Direktive Sveta 85/384/EGS z dne 10. junija 1985 o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah v arhitekturi, skupaj z ukrepi za učinkovito uresničevanje pravice do ustanavljanja podjetij in svobode opravljanja storitev (UL L 223, str. 15) – Zahteva, v skladu s katero morajo arhitekti iz drugih držav članic, ki niso včlanjeni v ustrezna nacionalna združenja, za opravljanje poklica arhitekta opraviti preizkus znanja za sprejem v združenje arhitektov države gostiteljice.
   Izrek

               1)

               Portugalska republika, s tem da od imetnikov nazivov poklicne izobrazbe v arhitekturi, ki so jih podelile druge države članice, zahteva, da opravijo preizkus znanja za sprejem v Združenje portugalskih arhitektov, če ti niso včlanjeni v združenje arhitektov druge države članice, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in 10 Direktive Sveta 85/384/EGS z dne 10. junija 1985 o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah v arhitekturi, skupaj z ukrepi za učinkovito uresničevanje pravice do ustanavljanja podjetij in svobode opravljanja storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/19/ES z dne 14. maja 2001.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva T-292/16: Tožba, vložena 7. junija 2016 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT ORIGINAL Super Slims)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/36

         Tožba, vložena 7. junija 2016 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT ORIGINAL Super Slims)
   (Zadeva T-292/16)
   (2016/C 279/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Združeni arabski emirati) (zastopnika: G. Hinarejos Mulliez, I. Valdelomar Serrano, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: FZCO (Dubaj, Združeni arabski emirati)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedne elemente „GOLD MONT ORIGINAL Super Slims“ – Znamka EU št. 11361 714

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. aprila 2016 v zadevi R 2492/2014-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbi ugodi;

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               začasno odloži pritožbo R 2492/2014-4, dokler odločba v vzporednem postopku R 1857/2015-4 (zoper katero je zdaj vložena tožba pred Splošnim sodiščem) ne postane pravnomočna;

               —

               EUIPO (odbor za pritožbe) ali, podredno, drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev načel enakosti pred zakonom in nepristranskosti.


title: Zadeva C-11/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 3. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/18

         Sklep predsednika Sodišča z dne 3. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-11/08) (1)

   (2009/C 6/33)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva C-279/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hannover (Nemčija) 6. junija 2014 – Catharina Smets, Franciscus Vereijken proti TUIfly GmbH

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hannover (Nemčija) 6. junija 2014 – Catharina Smets, Franciscus Vereijken proti TUIfly GmbH
   (Zadeva C-279/14)
   2014/C 303/23
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki in pritožnika: Catharina Smets, Franciscus Vereijken

      Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Uredbo št. 261/2004 (1) ob upoštevanju uvodne izjave 15 razlagati tako, da izredne razmere, zaradi katerih letalski prevozniki po njihovem nastanku lete zavestno preusmerijo in najprej nadoknadijo lete, ki jih izredne razmere neposredno prizadenejo, lahko upravičijo zamudo v smislu člena 5 te uredbe in letalskega prevoznika odvežejo obveznosti plačila odškodnine v skladu s členom 5(1)(c) Uredbe št. 261/2004 potniku, katerega let je bil opravljen šele po tem, ko so bile odpravljene navedene izredne razmere in vsi leti nadoknadeni?

               2.

               Ali je treba v tej zvezi člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 razlagati tako, da je letalski prevoznik, ki lete opravlja po sistemu kroženja, sprejel vse ustrezne ukrepe in je zato odvezan obveznosti plačila odškodnine, kadar potnike, katerih let ima neposredno zaradi izrednih razmer že občutno zamudo, prednostno prepelje z zrakoplovi, ki se sicer po sistemu kroženja uporabljajo za druge namene?

               3.

               Ali je treba ob upoštevanju uvodne izjave 15 izhajati iz tega, da gre za izredne razmere le pri zrakoplovu, ki ga neposredno zadeva stavka, ki lahko vpliva na enega ali več letov tega zrakoplova, ali pa se krog razširi na več zrakoplovov?

               4.

               Ali lahko letalska družba v okviru ustreznih ukrepov iz člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 za zmanjšanje posledic stavke uporabi zrakoplove, ki jih ta stavka ne zadeva, za prevoz potnikov, ki jih stavka neposredno zadeva, s čimer porazdeli posledice stavke na več zrakoplovov in potnikov?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-44/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Komisija proti Hellenic Ventures in drugi (Arbitražna klavzula — Ukrep za ustanovitev in razvoj skladov zagonskega kapitala — Odpoved pogodbe — Tožba zoper družbenike družbe — Nedopustnost — Vračilo predplačil — Obresti)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Komisija proti Hellenic Ventures in drugi
   (Zadeva T-44/06) (1)

   (Arbitražna klavzula - Ukrep za ustanovitev in razvoj skladov zagonskega kapitala - Odpoved pogodbe - Tožba zoper družbenike družbe - Nedopustnost - Vračilo predplačil - Obresti)
   2010/C 221/53
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia, zastopnik, skupaj s S. Chatzigiannis, odvetnik)

      Tožene stranke: Hellenic Ventures – Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias AE (Atene, Grčija); Konstantinos Katsigiannis (Atene); Panagiotis Chronopoulos (Atene); in Nikolaos Poulakos (Atene) (zastopnika: V. Christianos in V. Vlassi)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 238 ES s Katero Komisija predlaga, da se toženi stranki naloži vračilo predplačila, ki ga je prejela iz naslova izvajanja pogodbe „Seed Fund 601“, sklenjene med Komisijo in toženo stranko.

      Izrek

               1.

               Hellenic Ventures – Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias AE mora Evropski komisiji plačati znesek 70 000 EUR skupaj z zamudnimi obrestmi po belgijski zakonski obrestni meri od 25. aprila 1999 do popolnega plačila dolga.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Hellenic Ventures nosi oziroma mora plačati stroške z izjemo stroškov, ki so jih priglasili Konstantinos Katsigiannis, Panagiotis Chronopoulos et Nikolaos Poulakos.

               4.

               Komisija mora plačati stroške Katsigiannisa, Chronopoulosa in Poulakosa.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva C-122/12 P: Pritožba, ki jo je 5. marca 2012 vložil Bernhard Rintisch zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi T-152/09, Bernhard Rintisch proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/10

         Pritožba, ki jo je 5. marca 2012 vložil Bernhard Rintisch zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi T-152/09, Bernhard Rintisch proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-122/12 P)
   2012/C 165/17
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Bernhard Rintisch (zastopnik: A. Dreyer, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Valfleuri Pâtes alimentaires SA

      Predloga

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo sedmega senata Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2011 v zadevi T-152/09;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik predlaga, naj se izpodbijana sodba razveljavi zaradi tega, ker naj bi Splošno sodišče kršilo člen 74(2) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1) (Uredba o znamki Skupnosti) (sedaj člena 76(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (2)) in zlorabilo pooblastila. Pritožnik meni, da je Splošno sodišče napačno razlagalo člen 74/2 Uredbe (ES) št. 40/94 s tem, da je odločilo, da je odbor za pritožbe ravnal prav, ko ni upošteval dokumentov in dokazov, ki jih je predložil pritožnik. Splošno sodišče naj bi napačno odločilo, da je odbor za pritožbe zakonito zavrnil izvrševanje diskrecijske pravice s tem, da ni upošteval zgoraj navedenih dokumentov.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-382/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 4. julija 2013 – C. E. Franzen in drugi proti Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb)

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 4. julija 2013 – C. E. Franzen in drugi proti Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb)
   (Zadeva C-382/13)
   2013/C 274/14
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: C. E. Franzen, H. D. Giesen, F. van den Berg

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1(a)

               Ali je treba člen 13(2)(a) Uredbe št. 1408/71 (1) razlagati tako, da za rezidente države članice, ki spadajo na področje uporabe te uredbe in ki so na podlagi pogodbe o priložnostni zaposlitvi zaposleni največ dva ali tri dni na mesec na ozemlju druge države članice, tam iz tega razloga velja zakonodaja o socialnem zavarovanju države zaposlitve?

               1(b)

               Če bo na vprašanje 1(a) odgovorjeno pritrdilno: ali v tem primeru za navedene rezidente velja zakonodaja o socialnem zavarovanju države zaposlitve tako na dneve, ko delajo, kot tudi na dneve, ko ne delajo, in če je odgovor pritrdilen, kako dolgo po zadnjem dejansko opravljenem delu zanje še velja navedena zakonodaja?

               2.

               Ali člen 13(2)(a) v povezavi s členom 13(1) Uredbe št. 1408/71 nasprotuje temu, da se delavec migrant, za katerega se uporablja zakonodaja o socialnem zavarovanju države zaposlitve, na podlagi nacionalne ureditve države stalnega prebivališča v tej državi šteje za zavarovanega na podlagi AOW?

               3(a)

               Ali je treba pravo Unije, zlasti določbe o prostem gibanju delavcev in/ali državljanov Unije, razlagati tako, da v okoliščinah obravnavanih sporov nasprotuje uporabi nacionalne določbe, kakršna je člen 6a AOW in/ali AKW, v skladu s katero je delavec migrant, ki ima stalno prebivališče na Nizozemskem, v tej državi izključen iz zavarovanja na podlagi AOW in/ali AKW, ker zanj velja izključno nemška zakonodaja o socialnem zavarovanju, tudi če je ta delavec v Nemčiji kot „geringfügig Beschäftigter“ (neznatno zaposlen) izključen iz zavarovanja za „Altersrente“ (starostna pokojnina) in ni upravičen do „Kindergeld“ (družinski dodatek)?

               3(b)

               Ali je za odgovor na vprašanje 3(a) pomembno tudi, da je obstajala možnost, da se na podlagi AOW sklene prostovoljno zavarovanje ali da se pozove Svb k sklenitvi sporazuma iz člena 17 Uredbe št. 1408/71?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35).


title: Zadeva T-572/11: Tožba, vložena 4. novembra 2011 – Hassan proti Svetu

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/54

      Tožba, vložena 4. novembra 2011 – Hassan proti Svetu
      (Zadeva T-572/11)
      (2012/C 25/106)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Samir Hassan (Damas, Sirija) (zastopnika: E. Morgan de Rivery in E. Lagathu, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) razglasi za nična:

                              —

                              Izvedbeni sklep Sveta 2011/515/SZVP z dne 23. avgusta 2011 o izvajanju Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji v delu, v katerem je Samir Hassan dodan na seznam iz priloge k Sklepu Sveta 2011/273/SZVP z dne 9. maja 2011 o omejevalnih ukrepih proti Siriji;

                              —

                              Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 843/2011 z dne 23. avgusta 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji v delu, v katerem je Samir Hassan dodan na seznam iz Priloge II k Uredbi Sveta (EU) št. 442/2011 z dne 9. maja 2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji;

                  —

                  na podlagi člena 268 in 340 PDEU odredi povračilo škode, ki je S. Hassanu nastala zaradi sprejetja zgoraj navedenih omejevalnih ukrepov proti njemu, in na tej podlagi:

                              —

                              ugotovi, da je Svet Evropske unije nepogodbeno odgovoren za nastalo in bodočo premoženjsko škodo in nepremoženjsko škodo;

                              —

                              S. Hassanu prisodi mesečni znesek 250 000 EUR od 1. septembra 2011 za povrnitev nastale premoženjske škode;

                              —

                              S. Hassanu prisodi simboličen en (1) EUR za nastalo nepremoženjsko škodo, in

                              —

                              Svetu Evropske unije naloži povračilo bodoče premoženjske škode;

                  —

                  Svetu Evropske unije vsekakor naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako Sveta pri presoji dejstev, in na posledično napačno uporabo prava.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, pravice do izjave in pravice do učinkovitega sodnega varstva.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev lastninske pravice in načela sorazmernosti.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev domneve nedolžnosti za tožečo stranko.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog se nanaša na to, da je Svet kršil lastne smernice za izvajanje in ocenjevanje omejevalnih ukrepov v okviru skupne zunanje in varnostne politike.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog se nanaša na to, da je Svet zlorabil svoja pooblastila.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog se nanaša na povračilo škode, povzročene z nezakonitimi ukrepi, ki jih je sprejel Svet.


title: Zadeva T-221/07: Tožba, vložena 26. junija 2007 – Republika Madžarska proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/41

         Tožba, vložena 26. junija 2007 – Republika Madžarska proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-221/07)
   (2007/C 199/77)
   Jezik postopka: madžarščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Republika Madžarska (zastopnik: J. Fazekas)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 16. aprila 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, o katerem je Madžarska obvestila Komisijo skladno z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 16. aprila 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, o katerem je Madžarska obvestila Komisijo skladno z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1). Skladno z izpodbijano odločbo, madžarski nacionalni načrt razdelitve ne izpolnjuje določenih, v Prilogi III k Direktivi 2003/87/ES navedenih pogojev.
   Tožeča stranka svojo tožbo utemeljuje na dejstvu, da Direktiva 2003/87/ES in zlasti njen člen 9(3), Komisiji ne daje pooblastila za določitev skupnega števila pravic do emisije, ki jih lahko države članice razdelijo, neodvisno od nacionalnih načrtov, ki jih te izdelajo in posredujejo v skladu s členoma 9(1) in 11(2) navedene direktive, in za določitev skupnega števila pravic do emisije, ki jih je mogoče razdeliti, ki so jih države članice določile v teh nacionalnih načrtih razdelitve.
   Tožeča stranka v primeru, da bi Sodišče prve stopnje presodilo, da je Komisija ravnala v mejah pooblastil, ki jih ima na podlagi Direktive 2003/87/ES, meni, da je Komisija napravila očitno napako pri oceni skupnega števila pravic do emisije, ki jih je mogoče razdeliti, ki se nahajajo v nacionalnem načrtu razdelitve. Po mnenju Madžarske, Komisija pri svoji presoji ni upoštevala izračunov in podatkov iz nacionalnega načrta razdelitve, zaradi česar je kršila načelo sorazmernosti; uporabila je neustrezne izračune in očitno napačne podatke, ki so nujno pripeljali do napačne določitve skupnega števila.
   Tožeča stranka poleg tega trdi, da naj bi tožena stranka v postopku s tem, da je določila način izračuna in podatke, ki so bili uporabljeni za določitev skupnega števila pravic do emisije, ki jih je mogoče razdeliti, brez objektivnega posvetovanja z državami članicami – med katerimi je Madžarska – in s tem, da ni upoštevala dodatnih informacij tožeče stranke, jih je v tem postopku od nje sama zahtevala, kršila načelo lojalnega sodelovanja.
   Na koncu tožeča stranka meni, da tožena stranka ni izpolnila obveznosti obrazložitve, ker, prvič, ni zadostno obrazložila dejstva, da ni upoštevala nacionalnega načrta razdelitve, ki ga je posredovala Madžarska, ali izračunov in podatkov, ki se nahajajo v tem načrtu, drugič, ni zadostno ustrezno obrazložila izračunov in podatkov, ki jih je uporabila, tretjič, ni obrazložila, čemu ni upoštevala dodatnih informacij Madžarske, ki jih je v postopku od nje sama zahtevala.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32; posebna izdaja v madžarskem jeziku, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).


title: Zadeva C-208/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 10. junija 2009 — Ilonka Sayn-Wittgenstein

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 10. junija 2009 — Ilonka Sayn-Wittgenstein
   (Zadeva C-208/09)
   2009/C 193/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ilonka Sayn-Wittgenstein

      Tožena stranka: Landeshauptmann von Wien

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 18 ES nasprotuje zakonodaji, v skladu s katero pristojni organi države članice ne priznajo priimka (odraslega) posvojenca, ki je bil določen v drugi državi članici, če ta priimek vsebuje plemiški naziv, ki v prvi državi članici ni dopusten (niti ustavnopravno)?


title: Zadeva C-161/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italija) 29. marca 2013 – Idrodinamica Spurgo Velox in drugi proti Acquedotto Pugliese SpA

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italija) 29. marca 2013 – Idrodinamica Spurgo Velox in drugi proti Acquedotto Pugliese SpA
   (Zadeva C-161/13)
   2013/C 189/04
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Idrodinamica Spurgo Velox in drugi

      Tožena stranka: Acquedotto Pugliese SpA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 1, 2a, 2c in 2f Direktive 1992/13/EGS (1) razlagati tako, da rok za vložitev zahtevka za revizijo, katerega namen je ugotoviti kršitev zakonodaje s področja oddaje javnih naročil, teče od dneva, ko je bil vlagatelj zahtevka za revizijo seznanjen ali bi na podlagi običajne skrbnosti moral biti seznanjen z obstojem same kršitve?

               2.

               Ali členi 1, 2a, 2c in 2f Direktive 1992/13/EGS nasprotujejo nacionalnim postopkovnim določbam ali razlagam, kot so navedene v postopku v glavni stvari, ki sodišču omogočajo, da zahtevek za revizijo, katerega namen je ugotoviti kršitev zakonodaje s področja oddaje javnih naročil, razglasi za nedopusten, če je bil vlagatelj zahtevka za revizijo zaradi ravnanja naročnika s kršitvijo seznanjen po formalnem obvestilu o elementih odločbe o dokončni oddaji javnega naročila?

      (1)  Direktiva Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 315).


title: Zadeva C-327/08: Tožba, vložena 17. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/15

         Tožba, vložena 17. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-327/08)
   (2008/C 285/26)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika,
               s tem da je sprejela in ohranila v veljavi člen 44-1 Odloka št. 2005-1308 z dne 20. oktobra 2005, člen 46-1 Odloka št. 2005-1742 z dne 30. decembra 2005 in člen 80-1-1 Odloka št. 2006-975 z dne 1. avgusta 2006 v delu, v katerem je s temi določbami predvidena možnost naročnikov in/ali subjektov, ki razpišejo naročilo, da skrajšajo razumni rok, ki ga je treba spoštovati od obvestila ponudnikov do podpisa pogodbe o naročilu brez časovnih omejitev ter brez objektivnih pogojev, ki so bili predhodno določeni v nacionalni ureditvi,
               in
               s tem da je sprejela in ohranila v veljavi člen 1441-1 novega code de procédure civile (zakonik o pravdnem postopku), kot je bil spremenjen z Odlokom št. 2005-1308 z dne 20. oktobra 2005, v delu, v katerem ta določba predvideva desetdnevni rok za odgovor naročnika in/ali subjekta, ki razpiše naročilo, in prepoveduje vse predpogodbene sporazume pred navedenim odgovorom, ne da bi se s tem rokom zadržal rok, ki ga je treba spoštovati od obvestila ponudnikov do podpisa pogodbe o naročilu,
               ni izpolnila obveznosti iz Direktive 89/665/EGS (1) in Direktive 92/13/EGS (2), kot ju je Sodišče razlagalo v sodbah Alcatel (C-81/98) in Komisija proti Avstriji (C-212/02), zlasti iz člena 2(1) Direktive 89/665/EGS in člena 2(1) Direktive 92/13/EGS;

               —

               Francosko republiko naj se obsodi na plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija v utemeljitev svoje tožbe uveljavlja dva tožbena razloga.
   V prvem Komisija toženi stranki očita, da je naročnikom v nujnih primerih dovolila najmanj desetdnevno skrajšanje minimalnega roka, ki ga je treba spoštovati od obvestila o odločitvi o oddaji naročila vsem ponudnikom do podpisa pogodbe glede tega naročila. Po eni strani naj bi bila presoja nujnosti primera, ki jo predvideva francoska zakonodaja, prepuščena prosti presoji naročnika, ne da bi se zahteval kakršenkoli objektiven pogoj. Po drugi strani v tej zakonodaji naj ne bi bilo nobenega jamstva, da so o številu dni skrajšanja roka obveščeni ponudniki, zaradi česar bi lahko navedeni ponudniki vložili predpogodbeno pritožbo zoper odločitev o oddaji naročila v fazi, ko je bila pogodba o tem naročilu že podpisana. Takšen primer bi bil očitno v nasprotju z namenom direktiv 89/665/EGS in 92/13/EGS, ki ga je potrdila sodna praksa Sodišča, da se zagotavlja učinkovite in hitre pravne mehanizme zoper nezakonite odločitve naročnika v fazi, ko je kršitve še mogoče odpraviti.
   V drugem tožbenem predlogu Komisija toženi stranki med drugim očita, da ni upoštevala polnega učinka teh direktiv, ker je v francoski zakonodaji predvidela fazo pred obveznim opominom naročnika, ki ne zadrži roka, ki ga je treba spoštovati od obvestila o odločitvi o oddaji naročila do podpisa pogodbe o njem. Če bi bila namreč možnost, da neizbrani ponudnik v desetdnevnem roku za odgovor na opomin vloži pritožbo, dejansko izključena, bi odgovor naročnika ob izteku tega roka ponudnika prikrajšal za vsako možnost učinkovite pritožbe, saj bi bila na ta dan pogodba že podpisana.

      (1)  Direktiva Sveta 89/665/ES z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, str. 33), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju (UL L 76, str. 14).


title: Zadeva C-225/08 P: Pritožba, ki jo je 23. maja 2008 vložila Nuova Agricast Srl zoper sklep Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 12. marca 2008 v zadevi Nuova Agricast Srl proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-443/07)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/24

         Pritožba, ki jo je 23. maja 2008 vložila Nuova Agricast Srl zoper sklep Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 12. marca 2008 v zadevi Nuova Agricast Srl proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-443/07)
   (Zadeva C-225/08 P)
   2009/C 267/41
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Nuova Agricast Srl (zastopnik: M. A. Calabrese, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 29. junija 2009 zavrnilo pritožbo.


title: Zadeva C-372/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Nicole Hassett proti South Eastern Health Board, Cheryl Doherty proti North Western Health Board (Sodna pristojnost – Uredba (ES) št. 44/2001 – Člen 22, točka 2 – Spori o veljavnosti odločitev organov družb – Izključna pristojnost sodišč države sedeža – Poklicno združenje zdravnikov)

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Nicole Hassett proti South Eastern Health Board, Cheryl Doherty proti North Western Health Board
   (Zadeva C-372/07) (1)

   (Sodna pristojnost - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 22, točka 2 - Spori o veljavnosti odločitev organov družb - Izključna pristojnost sodišč države sedeža - Poklicno združenje zdravnikov)
   (2008/C 301/19)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Supreme Court
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Nicole Hassett, Cheryl Doherty

      Toženi stranki: South Eastern Health Board, North Western Health Board

      Ob udeležbi: Raymonda Howarda, Medical Defence Union Ltd, MDU Services Ltd in Briana Davidsona
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supreme Court – Razlaga člena 22(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) – Poklicni sindikat zdravnikov, ustanovljen v obliki družbe v skladu s pravom ene države članice, ki zagotavlja pomoč in jamstvo svojim članom, ki opravljajo zdravniški poklic v državi članici in tudi v drugi državi članici – Zagotovitev pomoči/jamstva, ki je odvisna od odločitve, ki jo sprejme upravni odbor te družbe v skladu s svojo absolutno diskrecijsko pravico – Izpodbijanje sklepa o zavrnitvi pomoči ali odškodnine zdravniku, ki svoj poklic opravlja v drugi državi članici – Izključna pristojnost sodišč države, kjer ima družba sedež, na podlagi člena 22(2) Uredbe.
   Izrek
   Člen 22, točka 2, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se tak postopek, kot je postopek v glavni stvari, v okviru katerega ena stranka zatrjuje, da so bile z odločitvijo, ki jo je sprejel organ družbe, kršene pravice, ki naj bi jih imela na podlagi statuta te družbe, ne nanaša na veljavnost odločitev organov družbe v smislu te določbe.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-497/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 2. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italija) – Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas/Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania (Predhodno odločanje — Členi 49 PDEU, 102 PDEU in 106 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Načelo prepovedi diskriminacije — Zloraba prevladujočega položaja — Člen 15 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Nedopustnost)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 2. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italija) – Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas/Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
   (Zadeva C-497/12) (1)

   ((Predhodno odločanje - Členi 49 PDEU, 102 PDEU in 106 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Načelo prepovedi diskriminacije - Zloraba prevladujočega položaja - Člen 15 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Nedopustnost))
   (2015/C 294/02)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas

      Toženi stranki: Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

      Izrek

   Vprašanja, ki jih je v predhodno odločanje predložilo Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia (Italija) z odločbo z dne 9. oktobra 2012 in pri njih vztrajalo, so nedopustna.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.