title: Zadeva C-245/06: Pritožba, ki jo je vložila Saiwa SpA  1. julija 2006  zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne  5. aprila 2006  v zadevi Saiwa SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Barilli Alimentare SpA, T-344/03

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/26

         Pritožba, ki jo je vložila Saiwa SpA 1. julija 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 5. aprila 2006 v zadevi Saiwa SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Barilli Alimentare SpA, T-344/03
   (Zadeva C-245/06)
   (2006/C 178/41)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Pritožnica: Saiwa SpA (zastopniki: G. Sena, P. Tarchini, J.-P. Karsenty, M. Karsenty-Ricard, avvocati)

      Druge stranke v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Barilla Alimentare SpA
   Predlogi pritožnice:

               —

               izpodbijana sodba naj se razveljavi;

               —

               sprejmejo naj se predlogi, podani v postopku na prvi stopnji, da se zaradi kršitve člena 8(1)(b) Uredbe 40/94/ES (1) razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. julija 2003 v postopku R480/2002-4 ter zavrne zahteva za registracijo Barille Alimentare SpA št. 289.405;

               —

               UUNT in Barilli Alimentare SpA naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica navaja en razveljavitveni razlog, ki temelji na kršitvi člena 8(1)(b) Uredbe 40/94/ES o znamki Skupnosti. Pritožnica navaja, da ima izraz „ORO“ (ki je predmet spornih znamk oziroma je vsekakor njihov del) bistven razlikovalni učinek; da v zvezi z mednarodno znamko (ki je tudi predmet tega spora) del upoštevne javnosti ne pozna pomena besede „ORO“ in da ta okoliščina pomeni splošno izkušnjo, ki je stranki ni treba dokazovati; da zaradi načela medsebojne odvisnosti dana enakost proizvodov in nasprotujočih znakov zadostuje, da ima prejšnji znak omejen razlikovalni učinek.
   Pritožnica med drugim navaja, da je razlikovalni učinek besede „ORO“ okrepljen in/ali pridobljen z uporabo, tako znamke „ORO“ kot znamke „ORO SAIWA“.
   Pritožnica na koncu navaja, da sta znamki „ORO“ in „ORO SAIWA“ na eni strani, in „Selezione ORO BARILLA“ na drugi strani, zamenljivi in da med njima obstaja verjetnost povezovanja.

      (1)  UL L 22, str. 50.


title: Zadeva C-614/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 31. decembra 2012 vložilo Debreceni Munkaügyi Bíróság (Madžarska) – József Dutka proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 31. decembra 2012 vložilo Debreceni Munkaügyi Bíróság (Madžarska) – József Dutka proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Zadeva C-614/12)
   2013/C 114/34
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: József Dutka

      Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba ob upoštevanju člena 6 PEU in člena 30 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah šteti, da se uporablja pravo Unije v smislu člena 51(1) Listine, kadar v skladu z notranjim pravom delovnopravno razmerje preneha samodejno ali na podlagi odločbe?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 30 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati, kot da uvaja prepoved neupravičene odpustitve ali jo uvaja tako, da zahteva, da so razlogi za odpustitev jasno razvidni iz dokumenta, s katerim se konča pravno razmerje, in da mora imeti delavec možnost, da preizkusi njihovo resničnost in upoštevnost?

               3.

               Če je tako, ali je nacionalna zakonodaja, ki državi članici omogoča, da delavca odpusti brez obrazložitve izključno v pravnih razmerjih, v katerih država deluje kot delodajalec prek državnih upravnih organov, v nasprotju z obveznostjo utemeljitve odpustitev, naložene s členom 30 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?


title: Zadeva C-440/14 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. marca 2016 – National Iranian Oil Company/Svet Evropske unije, Evropska komisija (Pritožba — Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran — Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Izvedbena uredba (EU) št. 945/2012 — Pravna podlaga — Merilo materialne, logistične in finančne podpore iranski vladi)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. marca 2016 – National Iranian Oil Company/Svet Evropske unije, Evropska komisija
   (Zadeva C-440/14 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Izvedbena uredba (EU) št. 945/2012 - Pravna podlaga - Merilo materialne, logistične in finančne podpore iranski vladi))
   (2016/C 156/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: National Iranian Oil Company (zastopnik: J.-M. Thouvenin, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in V. Piessevaux, agenta), Evropska komisija (zastopniki: A. Aresu, D. Gauci in L. Gussetti, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družba National Iranian Oil Company poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Sveta Evropske unije.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 421, 24.11.2014.


title: Zadeva T-271/09: Tožba, vložena 14. julija 2009 — Sobieski zu Schwarzenberg proti UUNT — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/37

         Tožba, vložena 14. julija 2009 — Sobieski zu Schwarzenberg proti UUNT — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg)
   (Zadeva T-271/09)
   2009/C 220/78
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg (Dortmund, Nemčija) (zastopnika: U. Fitzner in U. Fitzner, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: British-American Tobacco Polska S.A. (Augustów, Poljska)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli — UUNT) z dne 13. maja 2009 (zadeva R 771/2008-4) naj se razveljavi;

               —

               odločba oddelka za ugovore z dne 14. marca 2008 naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg“ za proizvode iz razredov 33 in 34 (prijava št. 4 583 761)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: British-American Tobacco Polska S.A.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Poljska besedna znamka „JAN III SOBIESKI“ za proizvode iz razreda 34 (št. 110 327) in poljska figurativna besedna znamka „JAN III SOBIESKI“ za proizvode iz razredov 3, 30, 32 in 33 (št. 160 417), pri čemer se ugovor nanaša na registracijo razredov 33 in 34

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 60 Uredbe (ES) št. 207/2009 (1) v povezavi s členom 8 Uredbe (ES) št. 2869/95 (2) in člena 60 v povezavi s členom 81 Uredbe št. 207/2009

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1)

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2869/95 z dne 13. decembra 1995 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (blagovne znamke in modeli) (UL 1995, L 303, str. 33).


title: Dodelitev sodnikov senatom

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/2

         Dodelitev sodnikov senatom
   (2007/C 69/03)
   Sodišče je na seji 16. januarja 2007 odločilo, da A. Arabadjieva dodeli tretjemu in sedmemu senatu.
   Tretji in sedmi senat sta torej sestavljena kot sledi:
   Tretji senat
   M. Rosas, predsednik senata,
   J. Klučka, J. N. Cunha Rodrigues, U. Lõhmus, A. Ó Caoimh, sodniki, P. Lindh, sodnica, in A. Arabadjiev, sodnik
   Sedmi senat
   J.. Klučka, predsednik senata,
   J. N. Cunha Rodrigues, U. Lõhmus, A. Ó Caoimh, sodniki, P. Lindh, sodnica, in A. Arabadjiev, sodnik
   Sodišče je na tej seji odločilo, da C. Toader dodeli drugemu in šestemu senatu.
   Drugi in šesti senat sta torej sestavljena kot sledi:
   Drugi senat
   C. W. A. Timmermans, predsednik senata,
   P. Kūris, K. Schiemann, J. Makarczyk, L. Bay Larsen, J.-C. Bonichot, sodniki, in C. Toader, sodnica
   Šesti senat
   P. Kūris, predsednik senata,
   K. Schiemann, J. Makarczyk, L. Bay Larsen, J.-C. Bonichot, sodniki, in C. Toader, sodnica


title: Zadeva T-223/07 P: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Thierry proti Komisiji ( Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2004 – Zavrnitev zahteve za zaslišanje priče – Očitno nedopustna pritožba )

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/26

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Thierry proti Komisiji
   (Zadeva T-223/07 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2004 - Zavrnitev zahteve za zaslišanje priče - Očitno nedopustna pritožba“)
   (2009/C 55/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Michel Thierry (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in D. Martin, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 16. aprila 2007 v zadevi Thierry proti Komisiji (F-82/05, še neobjavljen v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Michel Thierry nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v tem postopku priglasila Komisija.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva C-378/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Clear Channel Belgium SA proti Mestu Liège

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/18

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Clear Channel Belgium SA proti Mestu Liège
   (Zadeva C-378/06) (1)

   (2007/C 170/33)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva C-253/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 15. maja 2017 – Ramazan Dündar in drugi/Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 15. maja 2017 – Ramazan Dündar in drugi/Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG
   (Zadeva C-253/17)
   (2017/C 300/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hamburg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Ramazan Dündar, Carolin Wenzel, Antonia Genovese, Jan-Maximilian Mügge

      Tožena stranka: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG
   S sklepom predsednika Sodišča Evropske unije z dne 20. junija 2017 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva F-18/16: Tožba, vložena 31. marca 2016 – ZZ/Komisija

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/49

         Tožba, vložena 31. marca 2016 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-18/16)
   (2016/C 251/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: F. Sciaudone in R. Sciaudone, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, v skladu s katerim se ne šteje, da tožeča stranka izvršuje posebne odgovornosti, na podlagi katerih bi bila uvrščena na delovno mesto „vodja enote ali enakovredno delovno mesto“ ali „svetovalec in enakovredno delovno mesto“ na podlagi člena 30(3) Priloge XIII k Statutu, in ugotovitev nezakonitosti Sporočila Komisije SEC(2013) 691 z dne 18. decembra 2013, ki spreminja pravila glede sestave kabinetov članov Komisije in uradnih govorcev.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi njene prošnje, da se jo obravnava, kot da izvršuje posebne odgovornosti, na podlagi katerih bi bila uvrščena na delovno mesto „svetovalec in enakovredno delovno mesto“ na podlagi člena 30(3) Priloge XIII k Statutu;

               —

               podredno, ob neobstoju popolne in nediskriminatorne izvršitve člena 30(3) Priloge XIII k Statutu, razglasitev ničnosti Sporočila iz leta 2013 (in Sporočila iz leta 2014 v delu, ki povzema Sporočilo iz leta 2013);

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-53/17: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 11. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt./Nemzetgazdasági Minisztérium (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Pomoči držav članic — Odstopanja od prepovedi pomoči — Pomoči, ki jih je mogoče šteti za združljive z notranjim trgom — Uredba (ES) št. 800/2008 — Opredelitev mikro, malih in srednje velikih podjetij — Povezana podjetja — Podjetja, ki svoje dejavnosti opravljajo na istem trgu in sestavljajo globalno skupino podjetij, ki je v lasti članov iste družine — Pojem „skupina fizičnih oseb, ki skupno delujejo“)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/14

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 11. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt./Nemzetgazdasági Minisztérium
   (Zadeva C-53/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Pomoči držav članic - Odstopanja od prepovedi pomoči - Pomoči, ki jih je mogoče šteti za združljive z notranjim trgom - Uredba (ES) št. 800/2008 - Opredelitev mikro, malih in srednje velikih podjetij - Povezana podjetja - Podjetja, ki svoje dejavnosti opravljajo na istem trgu in sestavljajo globalno skupino podjetij, ki je v lasti članov iste družine - Pojem „skupina fizičnih oseb, ki skupno delujejo“))
   (2017/C 249/21)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék

      Stranki

      Tožeča stranka: Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt.

      Tožena stranka: Nemzetgazdasági Minisztérium

      Izrek

   Člen 3(3) Priloge I k Uredbi Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov [107 in 108 PDEU] (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) je treba razlagati tako, da je mogoče podjetja šteti za „povezana“ v smislu te določbe, če je iz analize tako pravnih kot gospodarskih razmerij, ki obstajajo med njimi, razvidno, da prek fizične osebe ali skupine fizičnih oseb, ki skupno delujejo, sestavljajo enoten gospodarski subjekt, čeprav formalno niso v nobenem od razmerij iz člena 3(3), četrti pododstavek, te priloge. Šteje se, da skupno delujejo – v smislu člena 3(3), četrti pododstavek, navedene priloge – fizične osebe, ki se usklajujejo, da bi vplivale na komercialne odločitve zadevnih podjetij, tako da ni mogoče šteti, da so ta podjetja med seboj gospodarsko neodvisna. Uresničitev takega pogoja je odvisna od okoliščin zadeve in ni nujno pogojena z obstojem pogodbenih razmerij med temi osebami niti z ugotovitvijo njihovega namena zaobiti opredelitev mikro, malih in srednje velikih podjetij v smislu Priloge I k Uredbi št. 800/2008.

      (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva T-217/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. aprila 2009 — Bundesverband Deutscher Milchviehhalter in drugi proti Svetu ( Ničnostna tožba — Uredba (ES) št. 248/2008 — Sistem mlečnih kvot — Zvišanje nacionalnih mlečnih kvot — Neobstoj posamične zadevnosti — Nedopustnost )

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/41

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. aprila 2009 — Bundesverband Deutscher Milchviehhalter in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-217/08) (1)

   („Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 248/2008 - Sistem mlečnih kvot - Zvišanje nacionalnih mlečnih kvot - Neobstoj posamične zadevnosti - Nedopustnost“)
   2009/C 141/86
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Bundesverband Deutscher Milchviehhalter eV (Bonn, Nemčija); Romuald Schaber (Petersthal, Nemčija); Stefan Mann (Eberdorfergrund, Nemčija); in Walter Peters (Körchow, Nemčija) (zastopnika: W. Renner in O. Schniewind, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Moore in Z. Kupčová, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožečim strankam: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in M. Vollkommer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 248/2008 z dne 17. marca 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1234/2007 glede nacionalnih kvot za mleko (UL L 76, str. 6).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Bundesverband Deutscher Milchviehhalter eV, Romualdu Schaberju, Stefanu Mannu in Walterju Petersu se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasil Svet.

               3.

               Komisiji se naloži plačilo svojih stroškov.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva C-68/12: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 7. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Protimonopolný úrad Slovenskej republiky proti Slovenská sporiteľňa, a.s. (Pojem omejevalnega sporazuma — Sporazum, sklenjen med več bankami — Konkurenčno podjetje, ki domnevno nezakonito posluje na zadevnem trgu — Vpliv — Neobstoj)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/19

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 7. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Protimonopolný úrad Slovenskej republiky proti Slovenská sporiteľňa, a.s.
   (Zadeva C-68/12) (1)

   (Pojem omejevalnega sporazuma - Sporazum, sklenjen med več bankami - Konkurenčno podjetje, ki domnevno nezakonito posluje na zadevnem trgu - Vpliv - Neobstoj)
   2013/C 114/27
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

      Tožena stranka: Slovenská sporiteľňa, a.s.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Najvyšší súd Slovenskej republiky – Razlaga člena 101(1) in (3) PDEU – Pojem omejevalnega sporazuma – Sporazum, ki ga je sklenilo več bank, o razdrtju in nesklenitvi novih pogodb o tekočih računih s konkurenčnim podjetjem s sedežem na ozemlju druge države članice – Vpliv okoliščine, da je konkurenčno podjetje na zadevnem trgu delovalo nezakonito, ki ni bila navedena v času sklenitve sporazuma, na opredelitev nezakonitega omejevalnega sporazuma

      Izrek

               1.

               Člen 101 PDEU je treba razlagati tako, da okoliščina, da je podjetje, ki ga prizadene omejevalni sporazum, katerega cilj je omejiti konkurenco, domnevno nezakonito poslovalo na zadevnem trgu takrat, ko je bil ta omejevalni sporazum sklenjen, ne vpliva na vprašanje, ali ta sporazum pomeni kršitev te določbe.

               2.

               Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da za ugotovitev obstoja sporazuma, ki omejuje konkurenco, ni treba dokazati osebnega ravnanja statutarnega zastopnika podjetja ali obstoja posebnega soglasja, s katerim je ta zastopnik z mandatom dovolil ravnanje svojega uslužbenca, ki je sodeloval na protikonkurenčnem sestanku.

               3.

               Člen 101(3) PDEU je treba razlagati tako, da se za sporazum, prepovedan s členom 101(1) PDEU, lahko uporablja samo, če je podjetje, ki se sklicuje na to določbo, dokazalo, da so izpolnjeni štirje kumulativni pogoji, ki jih ta člen določa.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-438/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. julija 2017 – Zvezna republika Nemčja/Taus Magamadov

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. julija 2017 – Zvezna republika Nemčja/Taus Magamadov
   (Zadeva C-438/17)
   (2017/C 347/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka, nasprotna stranka v pritožbenem postopku in revidentka: Zvezna republika Nemčja

      Tožeča stranka, pritožnik v pritožbenem postopku in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Taus Magamadov

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali prehodna določba v členu 52, prvi odstavek, Direktive 2013/32/EU (1) nasprotuje uporabi nacionalne ureditve, v skladu s katero se na podlagi prenosa v primerjavi s predhodno določbo razširjenega pooblastila iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU prošnja za mednarodno zaščito šteje za nedopustno, če je druga država članica prosilcu priznala subsidiarno zaščito, če se nacionalna ureditev zaradi neobstoja nacionalne prehodne določbe uporablja tudi za prošnje, ki so bile vložene pred 20. julijem 2015? Ali to vsekakor velja v primeru, kadar prošnja za azil v skladu s členom 49 Uredbe (EU) št. 604/2013 še v celoti spada na področje uporabe Uredbe (ES) št. 343/2003?

               2.

               Ali prehodna določba v členu 52, prvi odstavek, Direktive 2013/32/EU državam članicam omogoča retroaktivni prenos razširjenega pooblastila iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU, zaradi česar so tudi prošnje za azil, ki so bile vložene pred začetkom veljavnosti Direktive 2013/32/EU in pred prenosom tega razširjenega pooblastila v nacionalno zakonodajo in o katerih v času prenosa še ni bilo pravnomočno odločeno, nedopustne?

      (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite, UL L 180, str. 60.


title: Zadeva F-86/14: Tožba, vložena 1. septembra 2014  – ZZ in drugi proti Evropski komisiji

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/33

         Tožba, vložena 1. septembra 2014 – ZZ in drugi proti Evropski komisiji
   (Zadeva F-86/14)
   2014/C 388/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb o zmanjšanju skupnega števila dni letnega dopusta in ugotovitev, da se ne uporabi člen 6 iz Priloge X h Kadrovskim predpisov, kakor je bil spremenjen s členom 1, točka 70, Uredbe št. 1023/2013, ki se uporablja od 1. januarja 2014.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbe v zvezi z novo osnovno pravico tožečih strank do letnega dopusta, ki so jim bile vročene prek Sysper2, naj se razglasijo za nične;

               —

               ugotovi naj se, da se člen 1, točka 70(a) Uredbe (EU, Euratom) št. 1023/20131, s katero je bil spremenjen člen 6 iz Priloge X h Kadrovskim predpisom (Posebne in izjemne določbe za uradnike, ki delajo v tretji državi) in Sklep Komisije C(2013) 9051 final z dne 16. decembra 2013, v delu, v katerem zmanjšujeta dni letnega dopusta tožečih strank, ne uporabita;

               —

               Sklep Komisije z dne 23. maja 2014 (R/123/14), s katerim so bile zavrnjene pritožbe tožečih strank, naj se v delu, v katerem se nanaša na letni dopust, razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-344/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. maja 2012 – UPS Europe in United Parcel Service Deutschland proti Komisiji (Državne pomoči — Neobstoj sklepa o koncu postopka, določenega v členu 88(2) ES — Tožba zaradi nedelovanja — Procesno upravičenje — Dopustnost)

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/13

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. maja 2012 – UPS Europe in United Parcel Service Deutschland proti Komisiji
   (Zadeva T-344/10) (1)

   (Državne pomoči - Neobstoj sklepa o koncu postopka, določenega v členu 88(2) ES - Tožba zaradi nedelovanja - Procesno upravičenje - Dopustnost)
   2012/C 184/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: UPS Europe NV/SA (Bruselj, Belgija) in United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Nemčija) (zastopnika: T. Ottervanger in E. Henny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in D. Grespan, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Deutsche Post AG (zastopniki: J. Sedemund, T. Lübbig in M. Klasse, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zaradi nedelovanja, da naj se ugotovi, da Komisija nezakonito ni v razumnem roku sprejela sklepa v postopku, določenem v členu 88(2) ES, ki se je začel 12. septembra 2007 v zvezi z državnimi pomočmi, ki so jih nemški organi odobrili družbi Deutsche Post AG (pomoč C 36/07 (ex NN 25/07)).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbi UPS Europe NV/SA in United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Družba Deutsche Post AG nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva T-321/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – Volkswagen/UUNT (STREET) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti STREET — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisna narava — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1), (b) in (c), Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – Volkswagen/UUNT (STREET)
   (Zadeva T-321/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti STREET - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisna narava - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1), (b) in (c), Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 354/38)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: U. Sander, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Poch, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 13. marca 2014 (zadeva R 2025/2013-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka STREET kot znamko Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Volkswagen AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014.


title: Zadeva F-55/06: Tožba, vložena  2. maja 2006  — de Albuquerque proti Komisiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/28

         Tožba, vložena 2. maja 2006 — de Albuquerque proti Komisiji
   (Zadeva F-55/06)
   (2006/C 154/65)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Augusto de Albuquerque (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe generalnega direktorja GD INFSO z dne 23. septembra 2005 o premestitvi tožeče stranke v interesu službe za vodjo enote INFSO.G.2 „Mikro- in nanosistemi“;

               —

               razglasitev ničnosti izrecne Odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI) z dne 2. februarja 2006 o zavrnitvi ugovora tožeče stranke R/764/05;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, ki je bil v interesu službe premeščen na delovno mesto vodje enote INFSO.G.2 „Mikro- in nanosistemi“, zatrjuje, da je ta premestitev v nasprotju z interesom službe. Sklicuje se na kršitev člena 7 Kadrovskih predpisov in na očitno napako v presoji pojma interes službe, zlorabo pooblastil, kot tudi na kršitev načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva T-28/11: Tožba, vložena 23. januarja 2011 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij proti Komisiji

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/30

         Tožba, vložena 23. januarja 2011 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij proti Komisiji
   (Zadeva T-28/11)
   2011/C 72/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Nizozemska) (zastopnik: M. Smeets, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep Komisije št. C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010 naj se v celoti ali delno razglasi za nično, in podredno,

               —

               naložena globa naj se zmanjša.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) (prejšnji člen 230 ES) zaradi nadzora in razglasitve ničnosti Sklepa Komisije št. C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU (prejšnji člen 81 ES), člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39.258 – Tovorni letalski promet), naslovljenega na KLM N.V., in podredno, za zmanjšanje naložene globe na podlagi člena 261 PDEU (prejšnji člen 229 ES).
   V podporo tožbi tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, da izpodbijani sklep ni obrazložen v smisklu člena 296 PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Glede tega tožeča stranka navaja te trditve:

                           —

                           bistveno neskladnost izreka in obrazložitve sklepa;

                           —

                           neskladnosti izreka in obrazložitve sklepa Splošnemu sodišču onemogočajo učinkovit preskus sklepa;

                           —

                           neskladnosti in nejasnosti obrazložitve glede (i) razsežnosti kršitve in naslovnikov sklepa, (ii) neplačila provizij od dodatnih taks in (iii) uvedbe dodatne takse za gorivo Splošnemu sodišču onemogočajo učinkovit preskus sklepa;

                           —

                           neskladnosti in nejasnosti obrazložitve v zvezi z uporabo Smernic o načinu določanja glob iz leta 2006 in naložitvijo glob Splošnemu sodišču onemogočajo učinkovit preskus sklepa.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, da je bil sklep v smislu členov 41, 47, 48, 49 in 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah sprejet ob kršitvi pravice do zakonitega postopka. Glede tega tožeča stranka navaja te trditve:

                           —

                           Komisija ni spoštovala pravice do izjave, pravice do poštenega sojenja in domneve nedolžnosti iz členov 41(2)(a), 47 in 48 Listine, ker naslovnikom ni dala možnosti, da se izjavijo o različnih spremembah glede razsežnosti primera in števila naslovnikov;

                           —

                           kršitev načel zakonitosti in sorazmernosti glob na podlagi člena 49 Listine zaradi vključitve celotega prometa podjetja KLM Cargo v vrednost prodaje na podlagi Smernic o načinu določanja glob iz leta 2006, in kršitev pravice do izjave glede tega;

                           —

                           kršitev načel zakonitosti in sorazmernosti glob na podlagi člena 49 Listine in načela ne bis in idem iz člena 50 Listine zaradi vključitve prodaje zunaj EGP v vrednost prodaje na podlagi Smernic o načinu določanja glob iz leta 2006 in zaradi uporabe vsesplošnega merila zaradi povečanja te vrednosti prodaje, ter kršitev pravice do izjave glede tega.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, da je bila globa določena ob kršitvi člena 101 PDEU, člena 23 Uredbe št. 1/2003 (1) in Smernic o načinu določanja glob iz leta 2006, ker:

                           —

                           Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 ne dopuščajo vključitve prodaje, ki ni neposredno ali posredno povezana s kršitvijo, v vrednost prodaje;

                           —

                           Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 ne dopuščajo, da globa temelji na prodaji zunaj EGP.

               4.

               Četrti tožbeni razlog, da je določitev glob na podlagi Smernic o načinu določanja glob iz leta 2006 očitno napačna in pomeni kršitev načel zaupanja v pravo, sorazmernosti in enakega obravnavanja. Glede tega tožeča stranka navaja naslednje trditve:

                           —

                           ugotovitev, da s kršitvijo neposredno in posredno povezana prodaja pomeni celotno prodajo podjetja KLM Cargo, je očitno napačna in pomeni kršitev načel zaupanja v pravo, sorazmernosti in enakega obravnavanja;

                           —

                           ugotovitev, da s kršitvijo neposredno in posredno povezana prodaja vključuje tudi prodajo podjetja KLM Cargo zunaj EGP, je očitno napačna in pomeni kršitev načel zaupanja v pravo, sorazmernosti in enakega obravnavanja;

                           —

                           določitev teže kršitve brez upoštevanja narave dodatnih taks ter določitev vrednosti prodaje in teže kršitve ob upoštevanju skupne razsežnosti kršitve sta očitno napačni in pomenita kršitev načel sorazmernosti in enakega obravnavanja;

                           —

                           določitev dodatnega zneska globe („vstopne pristojbine“) ne glede na trajanje kršitve je očitno napačna in pomeni kršitev načel sorazmernosti in enakega obravnavanja;

                           —

                           zmanjšanje globe zaradi vladnega posredovanja za 15 % je očitno napačno in pomeni kršitev načel sorazmernosti in enakega obravnavanja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe, UL 2003 L 1, str. 1.


title: Zadeva T-134/09: Tožba, vložena 30. marca 2009 — B Antonio Basile 1952 in I Marchi Italiani proti UUNT — Osra (B Antonio Basile 1952)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/48

         Tožba, vložena 30. marca 2009 — B Antonio Basile 1952 in I Marchi Italiani proti UUNT — Osra (B Antonio Basile 1952)
   (Zadeva T-134/09)
   2009/C 141/100
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: B Antonio Basile 1952 (Giugliano, Italija), I Marchi Italiani Srl (Neapelj, Italija) (zastopnik: G. Militerni, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Osra SA (Rovereta, Italija)

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe z dne 9. januarja 2009, vročena tožečima strankama 30. januarja 2009 v postopku R 1436/2007-2 med Antoniom Basilejem, kot samostojnim podjetnikom „B Antonio Basile 1952“ in družbo Osra S.A.,s katero je bila potrjena odločba oddelka za izbris in s tem razveljavitev in razglasitev ničnosti znamke „B Antonio Basile 1952“, na podlagi pritožbe, ki jo je vložila družba Osra S.A.;

               —

               razglasi naj se veljavnost in učinkovanje registracije znamke „B Antonio Basile 1952“ od dneva vložitve prijave in/ali registracije navedene znamke;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje izraz „B. Antonio Basile 1952“ (prijava znamke Skupnosti št. 1 462 555) za proizvode iz razredov 14, 18 in 25

      Imetnika znamke Skupnosti: tožeči stranki

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Osra S.p.A.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: besedna znamka „BASILE“ (italijanska znamka št. 287 030 in mednarodna znamka št. R 413 396 B) za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za izbris: razglasitev delne ničnosti zadevne znamke za proizvode iz razreda 25

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožbeni razlogi v tej zadevi so enaki kot v zadevi T-133/09.


title: Zadeva T-512/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2017 – Green Source Poland/Komisija (Ničnostna tožba — ESRR — Člen 41(3) Uredbe št. 1083/2006 — Zavrnitev dodelitve finančnega prispevka za velik projekt — Podjetje, odgovorno za izvedbo projekta — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2017 – Green Source Poland/Komisija
   (Zadeva T-512/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - ESRR - Člen 41(3) Uredbe št. 1083/2006 - Zavrnitev dodelitve finančnega prispevka za velik projekt - Podjetje, odgovorno za izvedbo projekta - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
   (2017/C 195/22)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Green Source Poland sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnika: M. Merola in L. Armati, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva M. Clausen in B. R. Killmann, nato B. R. Killmann in R. Lyal, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 2289 final z dne 7. aprila 2014, s katerim je bila zavrnjena dodelitev finančnega prispevka iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) za velik projekt „Pridobitev in uporaba inovativne tehnologije izdelave biokomponent za proizvodnjo biogoriv“, ki je del operativnega programa „Inovativno gospodarstvo“ za strukturne ukrepe v okviru konvergenčnih ciljev na Poljskem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družba Green Source Poland sp. z o.o. nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 395, 10.11.2014.


title: Zadeva T-584/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – POA/Komisija (Ničnostna tožba — Zahtevek za registracijo zaščitene označbe porekla („Halloumi“ ou „Hellim“) — Odločba o objavi zahtevka za registracijo zaščitene označbe porekla v Uradnem listu, serija C, na podlagi člena 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 — Pripravljalni akt — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/46

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – POA/Komisija
   (Zadeva T-584/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Zahtevek za registracijo zaščitene označbe porekla („Halloumi“ ou „Hellim“) - Odločba o objavi zahtevka za registracijo zaščitene označbe porekla v Uradnem listu, serija C, na podlagi člena 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 - Pripravljalni akt - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost))
   (2016/C 402/55)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (Latsia, Ciper) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Lewis in J. Guillem Carrau, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, da se v Uradnem listu Evropske unije (UL 2015, C 246, str. 9) objavi zahtevek za registracijo CY/PDO/0005/01243, ki ga je vložila Republika Ciper, v delu, v katerem je ugotovljeno, da ta zahtevek izpolnjuje pogoje iz Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL 2012, L 343, str. 1), kot so navedeni v členu 50(1) navedene uredbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 406, 7.12.2015.


title: Zadeva T-316/10: Tožba, vložena 23. julija 2010 – HIM proti Komisiji

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/25

         Tožba, vložena 23. julija 2010 – HIM proti Komisiji
   (Zadeva T-316/10)
   ()
   2010/C 274/40
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Health Information Management (HIM) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Zeegers, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ta tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno, zato naj se

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo zneska 11 821,35 EUR, povečanega za zamudne obresti po zakoniti obrestni meri, ki velja v Belgiji, od 16. junija 2010;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov, vključno z izdatki, ta znesek pa je bil začasno določen na 5 000 EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo, ki temelji na arbitražni klavzuli, Splošnemu sodišču v bistvu predlaga, naj ugotovi, da za potrebe izračuna splošnih stroškov tožeče stranke, ki jih mora nositi Komisija (v okviru pogodb, sklenjenih v posebnem programu eTen), in sicer dela splošnih stroškov, ki jih je mogoče povezati s storitvami osebja, ki je delalo na projektu, podizvajalcev ni treba šteti med osebje tožeče stranke, ker naj ti podizvajalci ne bi ustvarjali nobenih splošnih stroškov za tožečo stranko. Stroški za podizvajalce naj zato ne bi smeli biti vključeni v skupni znesek stroškov za osebje, s katerim se deli skupni znesek splošnih stroškov, da bi se izračunal imenovalec, ki ga je treba uporabiti za izračun odstotnega deleža upravičenih splošnih stroškov.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da če stroški za podizvajalce niso del upravičenih stroškov za osebje, dejstvo, da se podizvajalci pri izračunu zneska skupnih stroškov osebja, ki ga je treba uporabiti za izračun odstotnega deleža upravičenih splošnih stroškov, štejejo za osebje tožeče stranke, povzroči protislovje.
   Poleg tega naj bi dejstvo, da se podizvajalci štejejo za osebje tožeče stranke, škodovalo tožeči stranki, saj naj bi ta metoda povzročila povečanje imenovalca in zato sorazmerno zmanjšanje odstotnega deleža upravičenih splošnih stroškov.


title: Zadeva F-58/15: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 17. decembra 2015 – FW/Komisija

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/102

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 17. decembra 2015 – FW/Komisija
   (Zadeva F-58/15) (1)

   (2016/C 048/120)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 213, 29.6.2015, str. 47.


title: Zadeva T-391/10: Tožba, vložena 13. septembra 2010 – Nedri Spanstaal proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/48

         Tožba, vložena 13. septembra 2010 – Nedri Spanstaal proti Komisiji
   (Zadeva T-391/10)
   ()
   2010/C 301/76
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nedri Spanstaal BV (Venlo, Nizozemska) (zastopnika: M. Slotboom in B. Haan, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožbo naj se razglasi za nedopustno;

               —

               Za ničnega naj se razglasita člen 1(9) sklepa glede obdobja, v zvezi s katerim je bilo ugotovljeno, da je bila odgovorna družba Hit Groep, in člen 2(9) sklepa glede globe, naložene družbi Nedri;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti dela sklepa Komisije z dne 30. junija 2010 o postopku na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP v zadevi COMP/38.344 – Natezna armatura.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja tri razloge.
   Prvič, navaja kršitev člena 101 PDEU, člena 23(2) Uredbe 1/2003 (1) in dolžnosti obrazložitve. Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je ugotovila, da je bila družba Hit Groep solidarno odgovorna zgolj za obdobje od 1. januarja 1998 do 17. januarja 2002. Tožeča stranka meni, da bi Komisija odgovornost družbe Hit Groep morala ugotiviti za obdobje od 1. maja 1987 do 17. januarja 2002. Družba Hit Groep je namreč celotno to obdobje imela nadzor nad tožečo stranko.
   Drugič tožeča stranka navaja kršitev člena 23(2) Uredbe 1/2003 Uredbe 1/2003, Smernic o načinu določanja glob (2), načela sorazmernosti in dolžnosti obrazložitve. Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je zakonsko dopuščeni maksimum globe, to je 10 % od dobička v prejšnjem poslovnem letu, za tožečo stranko določila glede na njen dobiček v letu 2009. Zakonski maksimum pa bi po mnenju tožeče stranke moral biti določen glede na dobiček tožeče stranke v letu 2002.
   Tretjič, tožeča stranka navaja kršitev točke 23 Obvestila o prizanesljivosti (3) in dolžnosti obrazložitve. Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je tožeči stranki odobrila le 25 %, in ne 30 % znižanja globe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).

      (3)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 2002, C 45, str. 3).


title: Zadeva C-35/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti Paolu Speranzi (Posredni davki — Davek na povečanje osnovnega kapitala — Člen 4(1)(c) Direktive 69/335/EGS — Nacionalna ureditev, ki določa obdavčitev registracije akta o povečanju osnovnega kapitala družbe — Solidarna odgovornost družbe vpisnice povečanja kapitala in notarja za plačilo davka — Neobstoj dejanskega vloﾾka kapitala — Omejitev dokaznih sredstev)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti Paolu Speranzi
   (Zadeva C-35/09) (1)

   (Posredni davki - Davek na povečanje osnovnega kapitala - Člen 4(1)(c) Direktive 69/335/EGS - Nacionalna ureditev, ki določa obdavčitev registracije akta o povečanju osnovnega kapitala družbe - Solidarna odgovornost družbe vpisnice povečanja kapitala in notarja za plačilo davka - Neobstoj dejanskega vložka kapitala - Omejitev dokaznih sredstev)
   2010/C 234/16
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Tožena stranka: Paolo Speranza

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Razlaga člena 4(1)(c) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (UL L 249, str. 25) – Sklep skupščine o preoblikovanju družbe z omejeno odgovornostjo v delniško družbo – Davek na sorazmerno povečanje osnovnega kapitala – Nacionalna ureditev, ki nalaga obveznost plačila davka družbi, ki je izvedla povečanje kapitala, in solidarno, notarju

      Izrek

               1.

               Člena 4(1)(c) in 5(1)(a) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica registracijo akta o povečanju osnovnega kapitala družbe določi kot trenutek nastanka glavnega razloga za dajatev na kapital pod pogojem, da se ohrani zveza med prejetjem te dajatve in dejanskim vplačilom vložka sredstev v družbo vpisnico povečanja kapitala. Če med sprejetjem navedenega akta dejanski vložek sredstev še ni bil vplačan in če ni gotovo, da bo vplačan, zadevna država članica ne more zahtevati plačila dajatve na kapital, dokler vplačilo tega vložka ne postane nesporno. Načelo učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dokaze glede neobstoja dejanskega vložka za zadevno povečanje osnovnega kapitala družbe pred davčnimi sodišči omejuje na predložitev pravnomočne civilne sodbe, s katero je bila registracija razglašena za nično ali razveljavljena, tako da je dajatev na kapital vsekakor treba plačati, povrne pa se lahko samo ob predložitvi take civilne sodbe.

               2.

               Direktivo 69/335, kakor je bila spremenjena z Direktivo 85/303, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica predvidi solidarno odgovornost javnega uslužbenca, ki je sestavil ali prejel akt o povečanju osnovnega kapitala, če ima ta javni uslužbenec pravico vložiti regresni zahtevek zoper družbo vpisnico povečanja kapitala.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva T-217/05: Tožba Marker Völkl International GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 3. junija 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/25

         Tožba Marker Völkl International GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 3. junija 2005
   (Zadeva T-217/05)
   (2005/C 205/46)
   Jezik v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Marker Völkl International GmbH, s sedežem v Baaru (Švica), ki ga zastopa J. Bauer, Rechtsanwalt, je dne 3. junija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe je bila Icon Health & Fitness Italia S.P.A., Perugia (Italija).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 1.4.2005, R 708/2004-1;

               2.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna Znamka „MOTION“ za proizvode iz razredov 25 in 28 (prijava št. 2 099 687)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Icon Health & Fitness Italia S.P.A.

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Besedna Znamka „FIT MOTION“ za proizvode iz razredov 25 in 28 (znamka Skupnosti št. 1 775 196).

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev prijave št. 2 099 87).

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlog:

               Odločba odbora za pritožbe je kršila člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, ker med primerjanima znamkama ne obstaja verjetnost zmede, saj ugovarjana znamka nima nobenega oz. najmanjšega razlikovalnega učinka in je podobnost primerjanih znamk najmanjša.


title: Zadeva T-356/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – CareAbout/UUNT – Florido Rodríguez (Kerashot) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Kerashot — Prejšnja nacionalna figurativna znamka K KERASOL — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Delna zavrnitev registracije s strani odbora za pritožbe)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/47

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – CareAbout/UUNT – Florido Rodríguez (Kerashot)
   (Zadeva T-356/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Kerashot - Prejšnja nacionalna figurativna znamka K KERASOL - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Delna zavrnitev registracije s strani odbora za pritožbe))
   (2016/C 048/53)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CareAbout GmbH (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier in A. Kramer, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: José Luis Florido Rodríguez (Sevilla, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 24. marca 2014 (zadeva R 1569/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Joséjem Luisom Floridom Rodríguezom in družbo CareAbout GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi CareAbout GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva T-264/11 P: Pritožba, ki jo je 21. maja 2011 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 8. marca 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-59/09, De Nicola proti EIB

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/30

         Pritožba, ki jo je 21. maja 2011 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 8. marca 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-59/09, De Nicola proti EIB
   (Zadeva T-264/11 P)
   2011/C 211/64
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj izpodbijano sodbo contrariis rejectis delno razveljavi, ugodi dokaznim predlogom in drugim predlogom, podanim v upravnem postopku, nasprotnim strankam v pritožbenem postopku pa naloži stroške postopkov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja sedem pritožbenih razlogov.

         Zahteve za razveljavitev

               1.

               Sodišče za uslužbence naj sploh ne bi upoštevalo zahteve za razveljavitev upravnega navodila z dne 22. septembra 2008 št. HR/Coord/2008-0038/BK, temveč pritrdilo navedbam obrambe, da naj bi bilo zakonito, da se uslužbencu ni dalo na razpolago ne kopije tonskega posnetka sestanka odbora za pritožbe niti uradnega zapisnika sestanka, skratka tako, da je EIB imela proste roke za izkrivljanje dejstev, tako da ne bi bilo več mogoče dokazati nasprotnega.

               2.

               Pritožnik je zahteval razveljavitev odločbe odbora za pritožbe.
               Sodišče za uslužbence naj bi v postopku, v skladu s členom 90 kadrovskih predpisov, menilo, da je zaradi identitete zahtevka (najprej v upravnem postopku, nato pa pred Sodiščem za uslužbence) treba preučiti le slednjega, prvega pa se lahko šteje kot popolnoma asimiliranega. Po mnenju pritožnika se člena 90 ne more uporabiti in trdi, da naj bi imel pravico do razglasitve ničnosti, saj je bil sporni dokument vključen v osebni spis in bi lahko negativno vplival na njegovo nadaljnjo poklicno kariero.

               3.

               Nazadnje, Sodišče za uslužbence naj bi kot prepozno zavrnilo zahtevo za razveljavitev. Ta odločba naj bi bila nezakonita iz štirih razlogov.

         Glede ugotovitvene odločbe

               4.

               Pritožnik je zahteval, da Sodišče za uslužbence ugotovi, da je treba temeljito preučiti šikaniranje, zaradi katerega trpi že 18 let, in ki ustreza vsem oblikam, ki so v doktrini poimenovane mobbing. V zvezi s to točko pritožnik očita neprimernost dokumenta z naslovom „Politica in materia di rispetto della dignità della persona sul posto di lavoro“ (Politika na področju spoštovanja človekovega dostojanstva na delovnem mestu) (saj v njem pojem mobbing niti ni opredeljen) in izpodbija odločbo Sodišča za uslužbence, ki je zahtevo zavrglo kot nedopustno, ker naj sodišče Skupnosti ne bi smelo dati načelnih pojasnil oziroma navodil EIB. Njegova zahteva naj bi bila namreč ponarejena, saj naj bi zahteval, da se ugotovi, da naj bi se nekateri uslužbenci do njega obnašali neprimerno, da naj bi to šikaniranje, gledano kompleksno, izpolnjevalo dejanski stan mobbinga in da bi EIB, kot mandant, morala nositi odgovornost za ta ravnanja.

               5.

               Pritožnik izpodbija odločbo tudi v delu, v katerem naj bi Sodišče za uslužbence, ob kršitvi člena 41 kadrovskih predpisov, menilo, da je treba uporabiti analogijo in samo ustvarilo ureditev, ki se uporabi za EIB in sicer ob kršitvi njene pravice do samoodločanja.

               6.

               Poleg tega naj bi Sodišče za uslužbence za pogodbo o zaposlitvi zasebnega prava napačno uporabilo predpise, ki veljajo le za javne uslužbence in, kar je še huje, uporabilo predpise o upravnih aktih za nezakonita ravnanja nekaterih uslužbencev.

         Glede zahtevkov

               7.

               Pritožnik je vložil tri zahtevke: 1. prekinitev z mobbingom, 2. nadomestilo za materialno in nematerialno škodo, ki mu je nastala 3. naložitev plačila stroškov toženi stranki.
               Sodišče za uslužbence naj ne bi odločilo glede prve zahteve.
               Drugo zahtevo naj bi zavrnilo, potem ko naj bi jo popačilo, kajti pritožnik je zaradi nezakonitega ravnanja EIB zahteval določena nadomestila in sicer neodvisno od tega, kako bi se presojalo to ravnanje glede na izid zahtevanega celotnega obravnavanja.
               V vsakem primeru naj zahteva ne bi bila nedopustna, ker ne obstaja „obremenjujoč ukrep“, na katerega bi se lahko navezalo odškodninski zahtevek. Delovno razmerje naj bi bilo zasebne narave, šlo pa naj bi za nezakonita ravnanja in ne za upravne akte.
               Tretjo zahtevo naj bi Sodišče za uslužbence zavrnilo, s tem ko je v nasprotju z resnico izhajalo iz tega, da naj pritožnik ne bi zahteval, da se EIB naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-265/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014 – Polo/Lauren proti UUNT – FreshSide (Podoba fanta na kolesu, ki drži kij) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti s podobo fanta na kolesu, ki drži kij — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in nacionalna znamka s podobo igralca pola — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009)

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2014 – Polo/Lauren proti UUNT – FreshSide (Podoba fanta na kolesu, ki drži kij)
   (Zadeva T-265/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti s podobo fanta na kolesu, ki drži kij - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in nacionalna znamka s podobo igralca pola - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009))
   2014/C 388/17
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Polo/Lauren Company, LP (New York, New York, Združene države Amerike) (zastopniki: S. Davies, solicitor, J. Hill, barrister, in R. Black, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Bullock in N. Bambara, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: FreshSide Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: N. Lockett, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. marca 2013 (zadeva R 15/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med The Polo/Lauren Company, LP in FreshSide Ltd.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 1. marca 2013 (zadeva R 15/2012-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba The Polo/Lauren Company, LP.

               3.

               Družba FreshSide Ltd nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-211/15 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. oktobra 2016 – Orange, prej France Télécom/Komisija (Pritožba — Konkurenca — Državne pomoči — Pomoč, ki jo je Francoska republika dodelila podjetju France Télécom — Reforma načina financiranja pokojnin javnih uslužbencev, zaposlenih pri podjetju France Télécom — Znižanje protidajatve, ki jo mora podjetje France Télécom plačati državi — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za pogojno združljivo z notranjim trgom — Pojem „pomoč“ — Pojem „gospodarska prednost“ — Selektivnost — Vpliv na konkurenco — Izkrivljanje dejstev — Pomanjkljiva obrazložitev — Nadomestitev obrazložitve)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/14

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. oktobra 2016 – Orange, prej France Télécom/Komisija
   (Zadeva C-211/15 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Državne pomoči - Pomoč, ki jo je Francoska republika dodelila podjetju France Télécom - Reforma načina financiranja pokojnin javnih uslužbencev, zaposlenih pri podjetju France Télécom - Znižanje protidajatve, ki jo mora podjetje France Télécom plačati državi - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za pogojno združljivo z notranjim trgom - Pojem „pomoč“ - Pojem „gospodarska prednost“ - Selektivnost - Vpliv na konkurenco - Izkrivljanje dejstev - Pomanjkljiva obrazložitev - Nadomestitev obrazložitve))
   (2017/C 006/17)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Orange, prej France Télécom (zastopnika: S. Hautbourg in S. Cochard-Quesson, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in L. Flynn, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Podjetju Orange se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva C-34/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 21. januarja 2010 – Prof. Dr. Oliver Brüstle proti Greenpeace e.V.

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 21. januarja 2010 – Prof. Dr. Oliver Brüstle proti Greenpeace e.V.
   (Zadeva C-34/10)
   2010/C 100/29
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Prof. Dr. Oliver Brüstle

      Tožena stranka: Greenpeace e.V.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kako se razlaga pojem „človeški zarodki“ v členu 6(2)(c) Direktive 98/44/ES (1)?

                           (a)

                           Ali so vključene vse stopnje razvoja človeškega življenja od oploditve jajčne celice ali morajo biti izpolnjeni dodatni pogoji, na primer dosežena neka stopnja razvoja?

                           (b)

                           Ali so vključeni tudi ti organizmi:

                                       1.

                                       neoplojene človeške jajčne celice, v katere je bilo presajeno celično jedro dozorele človeške celice;

                                       2.

                                       neoplojene človeške jajčne celice, pri katerih je partenogeneza spodbudila delitev in nadaljnji razvoj?

                           (c)

                           Ali so vključene tudi izvorne celice, ki so bile pridobljene iz človeških zarodkov v stadiju blastociste?

               2.

               Kako se razlaga pojem „uporaba človeških zarodkov za industrijske ali komercialne namene“? Ali spada vanjo vsakršno gospodarsko izkoriščanje v smislu člena 6(1) Direktive, še posebej uporaba za znanstveno raziskovanje?

               3.

               Ali je neka tehnična informacija v skladu s členom 6(2)(c) Direktive iz patentiranja izključena tudi takrat, ko uporaba človeških zarodkov ne spada k tehnični informaciji, za katero je bila vložena patentna prijava, je pa nujna za uporabo te informacije:

                           (a)

                           ker se patent nanaša na proizvod, za katerega izdelavo je nujno predhodno uničenje človeških zarodkov;

                           (b)

                           ali ker se patent nanaša na postopek, pri katerem se tak proizvod uporablja kot vhodni material?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/44/ES z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov (UL L 213, str. 13).


title: Zadeva C-372/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht München (Nemčija) 6. julija 2016 – Soha Sahyouni/Raja Mamisch

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht München (Nemčija) 6. julija 2016 – Soha Sahyouni/Raja Mamisch
   (Zadeva C-372/16)
   (2016/C 343/45)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Predlagateljica: Soha Sahyouni

      Nasprotni udeleženec: Raja Mamisch

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali na področje uporabe Uredbe Sveta (EU) št. 1259/2010 (1) z dne 20. decembra 2010 o izvajanju okrepljenega sodelovanja na področju prava, ki se uporablja za razvezo zakonske zveze in prenehanje življenjske skupnosti (UL L 343, str. 10), kakor je opredeljeno v členu 1 te uredbe, spada tudi zasebna razveza – tu: razveza pred verskim sodiščem v Siriji na podlagi šeriatskega prava?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               Ali se je treba pri uporabi Uredbe (EU) št. 1259/2010 [v okviru preizkusa] njenega člena 10 v primeru zasebnih razvez

                           (1)

                           opreti in abstracto na primerjavo, iz katere je razvidno, da pravo, ki se uporablja na podlagi člena 8, sicer tudi drugemu zakoncu daje možnosti za razvezo zakonske zveze, vendar za njo, zaradi spola tega zakonca, veljajo drugi procesnopravni in materialni pogoji kot v primeru prvega zakonca,
                           ali

                           (2)

                           je veljavnost te določbe odvisna od tega, ali je uporaba tujega predpisa, ki je diskriminatoren in abstracto, diskriminatorna tudi v posameznem, konkretnem primeru?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje, točka (2), pritrdilen:
               Ali je soglasje diskriminiranega zakonca z razvezo zakonske zveze – tudi v obliki potrjenega prejema nadomestila – že zadosten razlog za neuporabo določbe?

      (1)  UL L 343, str. 10.


title: Zadeva T-472/15 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2017 – ESZD/Gross (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2013 — Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali — Neobstoj napačne uporabe prava)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2017 – ESZD/Gross
   (Zadeva T-472/15 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2013 - Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali - Neobstoj napačne uporabe prava))
   (2017/C 121/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) (zastopniki: sprva S. Marquardt in M. Silva, nato S. Marquardt, agenta, skupaj z M. Troncoso Ferrer, S. Moya Izquierdo in F. M. Hislaire, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Philipp Oliver Gross (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J. N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 3. junija 2015, Gross/SEAE (F-78/14, EU:F:2015:52), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v tem postopku priglasil Philipp Oliver Gross.

      (1)  UL C 346, 19.10.2015.


title: Zadeva T-130/14 P: Pritožba, ki jo je 24. februarja 2014 vložil Svet Evropske unije zoper sodbo, ki jo 12. decembra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-142/11, Simpson proti Svetu

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/53

         Pritožba, ki jo je 24. februarja 2014 vložil Svet Evropske unije zoper sodbo, ki jo 12. decembra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-142/11, Simpson proti Svetu
   (Zadeva T-130/14 P)
   2014/C 135/68
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. Bisch, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Erik Simpson (Bruselj, Belgija)

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Sodišča Evropske unije za uslužbence (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 v zadevi F-142/11, Erik Simpson proti Svetu razveljavi v delu, je z njo razglašen za ničen sklep Sveta Evropske unije z dne 9. decembra 2010 in je odločeno, da Svet Evropske unije nosi svoje stroške, naloži pa se mu tudi plačilo stroškov E. Simpsona;

               —

               zadevo vrne v odločanje Sodišču za uslužbence; in

               —

               tožeči stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov teh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev navaja pritožbeni razlog v zvezi s tem, da naj bi ugotovitev Sodišča za uslužbence, da je izpodbijani sklep nezakonit zaradi kršitve obveznosti obrazložitve, temeljila na napačnih predpostavkah zaradi izkrivljanja dokazov in naj je zato ne bi bilo mogoče potrditi.


title: Zadeva T-404/08: Tožba, vložena 20. septembra 2008 – Fluorsid in Minmet proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/52

         Tožba, vložena 20. septembra 2008 – Fluorsid in Minmet proti Komisiji
   (Zadeva T-404/08)
   (2008/C 301/88)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Fluorsid SpA (Assemini, Italija) in Minmet Co. (Luzana, Švica) (zastopnika: L. Vasques in F. Perego, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije Evropskih skupnosti C(2008) 3043, sprejete dne 25. junija 2008, v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP, zadeva COMP/39.180 – Aluminijev flourid, ki je bila družbama Fluorsid in Minmet vročena 11. julija 2008 oziroma 9. julija 2008, oziroma podrejeno, znižanje globe, ki je bila z odločbo izrečena družbama Minmet in Fluorsid, v skladu s členom 44 (2) Poslovnika Sodišča prve stopnje.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Družbi Fluorsid in Minmet s tožbo izpodbijata odločbo, s katero je Evropska komisija ugotovila kršitev členov 81(1) Pogodbe ES in 53(1) Sporazuma EGP in ju zaradi domnevne hude kršitve člena 81 Pogodbe ES kaznovala na solidarno plačilo zneska 1 600 000 (milijon šeststo tisoč) eurov.
   Toženi stranki v utemeljitev svojih predlogov navajata:

               —

               Nedokazanost morebitnega vpliva na EGP in kršitve člena 81 Pogodbe ES. V zvezi s tem poudarjata, da je nemogoče predpostaviti, niti abstraktno, da bi lahko štiri majhne družbe, od katerih ena v letu 2000 v EGP ni poslovala, same določale ceno velikim proizvajalcem aluminija (imenovanim tudi „smelter“) na trgu, kjer ceno določa ponudba in ne povpraševanje.

               —

               Kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 253 Pogodbe ES in člena 2 Uredbe 1/2003/ES, s prikrito spremembo sporne kršitve, za razbremenitev dokaznega bremena Komisije glede dokaza o nezakonitostih. Trdita, da je Komisija lahko pridobila dokaze le glede izmenjave informacij med konkurenti, ne pa glede omejevalnega sporazuma. Ta sprememba razlogov glede pravnega naslova nezakonitosti je pripomogla, da je lahko Komisija, po mnenju tožečih strank nepravilno, posegla po pravilih „per se rule“, predvidenih za „hard core restrictions“ in si na ta način poenostavila dokazovanje z neupoštevanjem, da domnevna nezakonitost na trgu ni povzročila nikakršnega učinka.

               —

               Kršitev člena 27 Uredbe 1/2003/ES in pravic obrambe ter členov 253 ES in 173 ES, ker Komisija v obvestilu o nasprotovanju (Statements of objections – SO) ni navedla ugodne obravnave družbe Fluorsid, ker je opravila preiskave in pridobila dokumente iz spisa po sprejetju SO in ker je v končni odločbi navedla drugačno nezakonitost, kot v SO (namesto nadaljevane kršitve je navedla 6 mesečno nezakonitost).

         Tožeči stranki dodatno navajata, da:

               —

               v končni odločbi dodani obremenilni dokumenti glede sodelovanja družbe Minmet niso bili v SO nikjer navedeni;

               —

               je Komisija, čeprav je v SO kršila pravice obrambe, s tem da ni upoštevala ugodne obravnave družbe Fluorsid, v spis naknadno vseeno vključila bodisi ugodno obravnavo tožečih strank bodisi aneks k ugodni obravnavi, ki je bil predložen po sprejetju SO. Komisija je tako (i) kršila pravila iz točke 29 Obvestila Komisije o imuniteti pred globami in povzročila negotovost glede ugodne obravnave, s tem da je prejudicirala roke in vsebino pravic obrambe tožečih strank ter (ii) nadaljevala z opravljanjem preiskav po sprejetju SO in dodajanjem dokumentov v spis ter s tem kršila temeljna pravila postopka v škodo vseh strank postopka;

               —

               je Komisija protislovno in brez zadostne obrazložitve opredelila geografski trg aluminijevega flourida in povsem nelogično opredelila njegovo vrednost.


title: Zadeva C-481/11 P: Pritožba, ki jo je 21. septembra 2011 vložil Alcide Djédjé zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi Djédjé proti Svetu (T-351/11)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/5

         Pritožba, ki jo je 21. septembra 2011 vložil Alcide Djédjé zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi Djédjé proti Svetu (T-351/11)
   (Zadeva C-481/11 P)
   2012/C 6/06
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Alcide Djédjé (zastopniki: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas in M. Ceccaldi, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se, da je tožba Alcideja Djédjéja dopustna;

               —

               razveljavi naj se sklep T-351/11 z dne 13. julija 2011, v katerem je ugotovljeno, da je tožba nedopustna;

               —

               zadevo naj se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da bo lahko tožeča stranka uveljavljala svoje pravice;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov na podlagi členov 69 in 73 Poslovnika Sodišča.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev pritožbe navaja te pritožbene razloge:

               —

               Višja sila zaradi vojne, ki prekine zastaranje. Dogodki, s katerimi se je tožeča stranka soočala po novembru 2010 v Slonokoščeni obali, pomenijo višjo silo v smislu člena 45 Statuta Sodišča Evropske unije zaradi vojnega stanja, ki ima za posledico prekinitev zastaralnih rokov aktov, ki jih je zoper njo sprejel Svet.

               —

               Ta primer višje sile zaradi vojne ovira možnost tožeče stranke, da svobodno uresničuje svojo pravico do vložitve tožbe zoper akte, ki očitno kršijo temeljne pravice.

               —

               Pravice in temeljne svoboščine so nadrejene načelu pravne varnosti. Splošno sodišče je s tem, da se je sklicevalo na načelo pravne varnosti za ugotovitev nedopustnosti predloga tožeče stranke, kršilo temeljno pravico do dostopa do sodišča in pravico do obrambe. Tožeči stranki je bila tako odvzeta pravica do izjave pred pristojnim sodiščem.

               —

               Izključitev uporabe roka zaradi oddaljenosti in roka za vložitev tožbe v primeru vojne. Roka zaradi oddaljenosti in roka za vložitev tožbe ni mogoče uveljavljati proti naslovniku, ki prebiva v državi, ki je v odprti vojni. Ta roka veljata le v času miru in na evropskem kontinentu. Tožeča stranka se nahaja na drugem kontinentu in zato dosledna uporaba člena 102 Poslovnika Splošnega sodišča v obravnavani zadevi nedvomno krši člen 6(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter člen 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               —

               Nadrejenost člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člen 102 Poslovnika Splošnega sodišča bi povzročil neveljavnost vsakršne obveznosti uradnega obvestila, kot je določena v Pogodbi o delovanju Evropske unije, ki določa, da rok za vložitev tožbe začne teči od uradnega obvestila ali objave ali od dne, ko je zadevna oseba izvedela za akt. Člen 102 Poslovnika namreč izključuje obveznost uradnega obvestila in dan, ko je tožeča stranka dejansko izvedela za akt, tako da omejuje besedilo in smisel člena 263 PDEU. Zato člen 102 vzbuja dvom o pravicah, ki jih določa in varuje Pogodba, ki ima višjo pravno veljavo in velja za institucije Evropske unije. Zato je rok za vložitev tožbe – ker tožeča stranka ob kršitvi člena 263(5) Pogodbe o delovanju Evropske unije ni bila uradno obveščena o izpodbijanih aktih – lahko začel teči šele od takrat, ko je izvedela za akte, ki so bili sprejeti proti njej.

               —

               Huda kršitev pravic in temeljnih svoboščin. Načelo pravne varnosti, kot ga je navedlo Splošno sodišče, resno vzbuja dvom o pravni varnosti kot celoti, ker se zoper upravičence, ki prebivajo zunaj Evropske unije v državi, ki je v vojni, uveljavljajo sankcije, zoper katere ne morejo učinkovito uresničevati svoje pravice do vložitve tožbe, ker niso izvedeli za sankcije.

               —

               Podredno, tožeča stranka predlaga, naj se za nični razglasijo akti, ki jih je Svet sprejel zoper njo, zaradi resnosti kršitve pravic in temeljnih svoboščin. Ker izpodbijani akti kršijo temeljne svoboščine, ki so varovane z različnimi mednarodnimi pogodbami, mora Sodišče navedene akte razglasiti za nične, ker njihova nezakonitost krši vzpostavljeno evropsko ureditev in ker ni mogoče uveljavljati nobenega roka za vložitev tožbe zaradi resnosti kršitve varovanih temeljnih svoboščin in pravic.


title: Zadeva C-57/06 P: Pritožba Elisabette Righini zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne  15. novembra 2005  v zadevi Elisabetta Righini proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-145/04, vložena  2. februarja 2006

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/11

         Pritožba Elisabette Righini zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 15. novembra 2005 v zadevi Elisabetta Righini proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-145/04, vložena 2. februarja 2006
   (Zadeva C-57/06 P)
   (2006/C 74/20)
   jezik postopka: francoščina
   Elisabetta Righini, ki jo zastopa Eric Boigelot, avocat, je 2. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 15. novembra 2005 v zadevi Elisabetta Righini proti Komisiji Evropskih skupnosti T-145/04.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1.

               pritožbo razglasi za dopustno in utemeljeno in zato,

               2.

               razglasi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 15. novembra 2005 v zadevi Righini proti Komisiji, T-145/04, za nično,

               3.

               samo odloči o sporu in ugodi začetni tožbi pritožnika v zadevi T-145/04, tako da:

                           —

                           razglasi za nični odločbi Komisije o razvrstitvi pritožnika ob nastopu dela v naziv A*8/3 (ex A7/3), kot začasne uslužbenke ali uradnice pripravnice, odločbi, ki jih je dobil 27. maja 2003 in 30. junija 2003;

                           —

                           razglasi za nično Odločbo o zavrnitvi z dne 21. januarja 2004, ki je bila vročena 23. januarja istega leta, ugovora pritožnika, ki je bil vpisan 14. avgusta 2003 pod referenčno št. R/485/03;

                           —

                           v vsakem primeru naloži toženi stranki plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve:
   Pritožbeni razlogi izhajajo, v skladu s členom 58 Statuta sodišča, iz kršitve prava Skupnosti in nepravilnosti v postopku pred Sodiščem prve stopnje, ki škodijo interesom tožeče stranke.
   Tožeča stranka izpodbija izdano sodbo, ker je ta zavrnila tožbeni razlog, kršitve člena 31(2) Statuta, kršitve Odločbe iz leta 1983, kršitve Upravnega navodila in kršitve pooblastila za odločanje po prostem preudarku in zato temelji na zmotni uporabi prava, nepravilni in protislovni obrazložitvi, ko tudi na popačenju dokazov iz spisa.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. marca 2005 v zadevi C-91/03: Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije (Ohranjevanje in izkoriščanje ribolovnih virov — Uredba (ES) št. 2371/2002)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 17. marca 2005
   v zadevi C-91/03: Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije (1)

   (Ohranjevanje in izkoriščanje ribolovnih virov - Uredba (ES) št. 2371/2002)
   (2005/C 132/07)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-91/03, Kraljevina Španija (zastopnica: N. Díaz Abad) proti Svetu Evropske unije (zastopniki: J. Carbery, F. Florindo Gijón in M. Balta), ob intervenciji Komisije Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in S. Pardo Quintillàn) in Francoske republike (zastopnika: G. de Bergues in A. Colomb), zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene dne 28. februarja 2003, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, R. Schintgen, P. Kūris (poročevalec) in J. Klučka sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, dne 17. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

               3)

               Francoska Republika in Komisija Evropskih skupnosti nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 135, 7.6.2003.


title: Zadeva T-283/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. januarja 2007 — Georgia-Pacific proti UUNT (Reliefni motiv) ( Znamka Skupnosti — Tridimenzionalna znamka — Reliefni motiv — Zavrnitev registracije — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. januarja 2007 — Georgia-Pacific proti UUNT (Reliefni motiv)
   (Zadeva T-283/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka - Reliefni motiv - Zavrnitev registracije - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 56/51)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Georgia-Pacific Sàrl (zastopnik: R. Delorey, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Rassat, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. maja 2004 (zadeva R 493/2003-1), ki se nanaša na registracijo tridimenzionalne znamke z reliefnim motivom.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki, Georgia-Pacific Sàrl, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 7. decembra 2004 v zadevi C-521/03 P: Internationaler Hilfsfonds eV proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Dopustnost tožbe — Zavrženje zaradi prepoznosti — Peti odstavek člena 230 ES — Odločba izključno pritrdilne narave — Kvalifikacija)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/11

      SKLEP SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 7. decembra 2004
   v zadevi C-521/03 P: Internationaler Hilfsfonds eV proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - Dopustnost tožbe - Zavrženje zaradi prepoznosti - Peti odstavek člena 230 ES - Odločba izključno pritrdilne narave - Kvalifikacija)
   (2005/C 106/21)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-521/03 P, zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, ki jo je dne 15. decembra 2003 vložila Internationaler Hilfsfonds eV (zastopnik: H. Kaltenecker), druga stranka v postopku je bila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Wilderspin in S. Fries), je Sodišče (četrti senat), v sestavi J.N. Cunha Rodrigues, v funkciji predsednika senata, N. Colneric, sodnica, K. Schiemann (poročevalec), sodnik, generalni pravobranilec: L.A. Goelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 7. decembra 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Pritožnici se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva T-474/07: Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Komisija proti CAE Consulting

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/28

         Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Komisija proti CAE Consulting
   (Zadeva T-474/07)
   (2008/C 79/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. M. Rouchaud-Joët, S. Lejeune, zastopnika, in O. Prost, odvetnik)

      Tožena stranka: CAE Consulting GmbH (Sexau, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločiti, da je pritožba Komisije dopustna in utemeljena ter ji ugoditi;

               —

               naložiti toženi stranki, naj Komisiji plača znesek 25 574 eurov glavnice skupaj z zamudnimi obrestmi v znesku 10 189,31 eurov do 31. decembra 2007 ter 3,67 eurov zamudnih obresti dnevno od 1. januarja 2008 do popolnega plačila, ki se bodo prav tako kapitalizirale od 31. maja 2001;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka predlaga, naj se toženi stranki naloži vračilo predplačila, ki ji ga je plačala Skupnost, skupaj z zamudnimi obrestmi, zaradi delne neizvršitve pogodbe o subvenciji („Cost reimbursement contract“) EP št. 26970, sklenjene s konzorcijem, katerega član je bila, glede projekta z imenom „Neutral Archiving of EDA Data (ARCHIVE)“, ki se vmešča v okvir četrtega Evropskega programa za raziskave in razvoj informacijskih tehnologij (ESPRIT) (1994-1998).


title: Zadeva T-125/13: Tožba, vložena 4. marca 2013 – Italija proti Komisiji

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/44

         Tožba, vložena 4. marca 2013 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-125/13)
   2013/C 114/67
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri in S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo Evropske komisije št. C(2012) 9448 final z dne 19. decembra 2012, vročena 20. decembra 2012, glede kapitalskih vložkov družbe SEA S.p.A. v družbo SEA Handling SpA, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tej zadevi tožeča država članica izpodbija odločbo Evropske komisije s katero je bilo ugotovljeno, da so ukrepi, ki jih je družba SEA SpA, koncesionarka, ki upravlja letališči Milano Malpensa in Milano Linate, izvajala v korist odvisne družbe SEA Handling SpA, ki je zadolžena za opravljanje storitev zemeljske oskrbe na istih dveh letališčih – in sicer ukrepi, ki so bili v bistvu večkratni kapitalski vložki za pokritje izgub v tekočem poslovnem letu – državne pomoči, ki niso združljive z notranjim trgom.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načel dobrega upravljanja in pravne varnosti.

                           —

                           V zvezi s tem navaja, da je bila izpodbijana odločba sprejeta ob kršitvi načel dobrega upravljanja in pravne varnosti, zaradi česar so bila z njo kršena tudi legitimna pričakovanja njenih naslovnikov glede zakonitosti ukrepov, in to tako zaradi predolgega trajanja celotnega postopka, in zlasti prehodne preučitve, kot tudi zaradi nejasnosti odločitev in ravnanja Komisije v tem postopku.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka zaradi kršitve pravice do izjave in neseznanitve.

                           —

                           Glede tega tožeča stranka trdi, da je bila izpodbijana odločba sprejeta ob kršitvi pravice do izjave in pravice do obrambe strank, zaradi razširitve predmeta preiskave Komisije na obdobje, ki ni bilo predmet odločbe o začetku formalnega postopka preiskave.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 107 PDEU in 108(3) PDEU, napačna ugotovitev dejanskega stanja ter neobstoj obrazložitve glede pripisa spornih ukrepov javnemu organu.

                           —

                           Italijanska vlada, tožeča stranka, trdi, da so v izpodbijani odločbi sporni ukrepi napačno pripisani javnemu organu, v zvezi s tem pa ni podan ustrezen dokaz ali zadostna obrazložitev.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev členov 107 PDEU in 108(3) PDEU, napačna ugotovitev dejanskega stanja ter neobstoj obrazložitve glede pripisa spornih ukrepov javnemu organu

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da je v izpodbijani odločbi napačno ugotovljeno, da ravnanje družbe SEA ne izpolnjuje merila preudarnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu, v zvezi s tem pa tudi ni podan ustrezen dokaz ali zadostna obrazložitev.


title: Zadeva C-417/06 P: Pritožba, ki jo je vložila Italijanska republika 12. oktobra 2006 zoper sodbo, razglašeno 13. julija 2006 v zadevi T-225/04, Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/7

         Pritožba, ki jo je vložila Italijanska republika 12. oktobra 2006 zoper sodbo, razglašeno 13. julija 2006 v zadevi T-225/04, Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-417/06 P)
   (2006/C 310/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnica: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, in D. Del Gaizo, avvocato dello Stato)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               sodba T-225/04, s katero je četrti senat Sodišča prve stopnje 13. julija 2006 zavrnil tožbo Italijanske republike proti Komisiji glede razglasitve ničnosti odločbe z dne 26. novembra 2003, C(2003)3971 konč. o določitvi okvirne razdelitve pravic za prevzem obveznosti na podlagi pobud Skupnosti za obdobje od 1994 do 1999, naj se razveljavi;

               —

               v celoti naj se ugodi zahtevkom na prvi stopnji v smislu člena 113 Poslovnika Sodišča z dne 19. junija 1991 v spremenjeni različici, in tako za nično razglasi odločbo Komisije;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem prve stopnje in pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Kršitev prava zaradi napake pri navajanju pravne podlage, protislovja in napačne uporabe določb ter nezadostne obrazložitve v zvezi s prvim delom prvega tožbenega razloga tožbe, vložene pred Sodiščem prve stopnje (točke 70, 71, 72, 73, 75, 76 in 77 izpodbijane sodbe).

               2.

               Kršitev prava, zaradi nezadostne in nasprotujoče si obrazložitve v zvezi z drugim delom prvega tožbenega razloga tožbe, vložene pred Sodiščem prve stopnje (točke 91, 92, 93, 94 in 95 sodbe).

               3.

               Kršitev prava zaradi pomanjkanja pravne podlage in nezadostne ter nasprotujoče si obrazložitve v zvezi s prvim delom drugega tožbenega razloga tožbe, vložene pred Sodiščem prve stopnje (točke od 110 do 123 sodbe).

               4.

               Kršitev prava zaradi nezadostne in nasprotujoče si obrazložitve v zvezi z drugim, tretjim in četrtim delom drugega tožbenega razloga, ki so bili v utemeljitev tožbe, vložene pred Sodiščem prve stopnje (točke 147, 148, 149, 151, 153, 154 in 155 sodbe).


title: Zadeva T-24/17: Tožba, vložena 17. januarja 2017 – LA Superquimica/EUIPO – D-Tack (D-TACK)

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/30

         Tožba, vložena 17. januarja 2017 – LA Superquimica/EUIPO – D-Tack (D-TACK)
   (Zadeva T-24/17)
   (2017/C 086/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: LA Superquimica, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: A. Canela Giménez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: D-Tack GmbH (Hüttlingen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „D-TACK“ – prijava št. 9650 847

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. novembra 2016 v zadevi R 1983/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo EUIPO z dne 15. novembra 2016;

               —

               EUIPO in tistim, ki nasprotujejo tej tožbi, naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Odbor za pritožbe ni upošteval izpisov iz baze podatkov Sitadex v zvezi s prijavami španske znamke št.: 2515958, 2516679, 2542249, 2591412 in 2668711, ki jih je predložila tožeča stranka;

               —

               odbor za pritožbe ni upošteval dokaza o uporabi, ki ga je predložila tožeča stranka.